title: Byla T-524/12: 2012 m. gruodžio 3 d. pareikštas ieškinys byloje Recaro prieš VRDT — Certino Mode (RECARO)

text:
               2.2.2013

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 32/23

         2012 m. gruodžio 3 d. pareikštas ieškinys byloje Recaro prieš VRDT — Certino Mode (RECARO)

   (Byla T-524/12)
   2013/C 32/37
   Kalba, kuria surašytas ieškinys: anglų

      Šalys

      Ieškovė: Recaro Beteiligungs-GmbH (Kaizerslauternas, Vokietija), atstovaujama advokato J. Weiser

      Atsakovė: Vidaus rinkos derinimo tarnyba (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui)

      Kita procedūros Apeliacinėje taryboje šalis: Certino Mode, SL (Elčė, Ispanija)

      Reikalavimai

   Ieškovė Bendrojo Teismo prašo:

               —

               pakeisti ginčijamą sprendimą taip, kad būtų atmesta įstojusios į bylą šalies apeliacija, ir kad būtų panaikinta Bendrijos prekių ženklo RECARO, įregistruoto numeriu 734343, registracija,

               —

               nepatenkinus pirmojo reikalavimo, panaikinti Vidaus rinkos derinimo tarnybos (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui) pirmosios apeliacinės tarybos 2012 m. rugsėjo 6 d. sprendimą byloje R 1761/2011-1,

               —

               priteisti iš VRDT ir, prireikus, iš kitos procedūros Apeliacinėje taryboje šalies bylinėjimosi išlaidas, patirtas šiame procese ir per apeliacinę procedūrą VRDT.

      Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

      Įregistruotas Bendrijos prekių ženklas, dėl kurio pateiktas prašymas panaikinti jo registraciją: žodinis prekių ženklas RECARO10 ir 25 klasių prekėms — Bendrijos prekių ženklo paraiška Nr. 734343

      Bendrijos prekių ženklo savininkė: kita procedūros Apeliacinėje taryboje šalis

      Šalis, prašanti panaikinti Bendrijos prekių ženklo registraciją: ieškovė

      Anuliavimo skyriaus sprendimas: panaikinti Bendrijos prekių ženklo registraciją

      Apeliacinės tarybos sprendimas: iš dalies panaikinti skundžiamą sprendimą

      Ieškinio pagrindai:

               —

               Tarybos reglamento Nr. 207/2009 51 straipsnio 1 dalies a punkto, skaitomo kartu su 15 straipsniu, pažeidimas,

               —

               Tarybos reglamento Nr. 207/2009 76 straipsnio 2 dalies, skaitomos kartu su Komisijos reglamento Nr. 2868/95 50 taisyklės 1 dalimi, pažeidimas,

               —

               Tarybos reglamento Nr. 207/2009 75 straipsnio 1 dalies pažeidimas.


title: Byla C-112/08: 2009 m. sausio 13 d. Teisingumo Teismo pirmininko nutartis byloje Europos Bendrijų Komisija prieš Ispanijos Karalystę

text:
               20.6.2009

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 141/34

         2009 m. sausio 13 d. Teisingumo Teismo pirmininko nutartis byloje Europos Bendrijų Komisija prieš Ispanijos Karalystę
   (Byla C-112/08) (1)

   2009/C 141/62

      Proceso kalba: ispanų

   Teisingumo Teismo pirmininkas nutartimi nurodė išbraukti bylą iš registro.

      (1)  OL C 128, 2008 5 24.


title: Byla C-647/11 P: 2012 m. lapkričio 29 d. Teisingumo Teismo nutartis byloje Dimos Peramatos prieš Europos Komisiją (Apeliacinis skundas — Finansinė parama, suteikta projektui aplinkos srityje — „LIFE“ — Sprendimas iš dalies išieškoti sumokėtą sumą — Gavėjo pareigų nustatymas — Teisėti lūkesčiai — Pareiga motyvuoti — Teisės klaidos)

text:
               13.4.2013

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 108/6

         2012 m. lapkričio 29 d. Teisingumo Teismo nutartis byloje Dimos Peramatos prieš Europos Komisiją

   (Byla C-647/11 P) (1)

   (Apeliacinis skundas - Finansinė parama, suteikta projektui aplinkos srityje - „LIFE“ - Sprendimas iš dalies išieškoti sumokėtą sumą - Gavėjo pareigų nustatymas - Teisėti lūkesčiai - Pareiga motyvuoti - Teisės klaidos)
   2013/C 108/10
   Proceso kalba: graikų

      Šalys

      Apeliantė: Dimos Peramatos, atstovaujama Δικηγόρος G. Gerapetritis

      Kita proceso šalis: Europos Komisija, atstovaujama M. Condou-Durande ir A.-M. Rouchaud-Joët, padedamų Δικηγόρος A. Somou

      Dalykas

   Apeliacinis skundas dėl 2011 m. spalio 12 d. Bendrojo Teismo (pirmoji kolegija) sprendimo byloje Dimos Peramatos prieš Komisiją (T-312/07), kuriuo atmestas ieškinys dėl 2005 m. gruodžio 7 d. Komisijos sprendimo dėl sumų, kurios buvo sumokėtos vykdant 1997 m. liepos 17 d. Komisijos sprendimą C(97) 1997/29 galutinis, dėl projekto įgyvendinant miškų apželdinimo programą, išieškojimo, ieškovei teismo antstolio įteikto 2007 m. gegužės 17 d., panaikinimo arba, nepatenkinus šio reikalavimo, dėl ginčijamo sprendimo pakeitimo.

      Rezoliucinė dalis

               1.

               Atmesti apeliacinį skundą.

               2.

               Dimos Peramatos padengia bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 49, 2012 2 18.


title: Byla T-391/15: 2016 m. gruodžio 15 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Aldi/EUIPO – Cantina Tollo (ALDIANO) (Europos Sąjungos prekių ženklas — Protesto procedūra — Žodinio Europos Sąjungos prekių ženklo ALDIANO paraiška — Ankstesnis žodinis Europos Sąjungos prekių ženklas ALDI — Ankstesnio prekių ženklo naudojimas iš tikrųjų — Reglamento (EB) Nr. 207/2009 42 straipsnio 2 dalis — Reglamento (EB) Nr. 2868/95 22 taisyklės 3 dalis)

text:
               6.2.2017

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 38/31

         2016 m. gruodžio 15 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Aldi/EUIPO – Cantina Tollo (ALDIANO)

   (Byla T-391/15) (1)

   ((Europos Sąjungos prekių ženklas - Protesto procedūra - Žodinio Europos Sąjungos prekių ženklo ALDIANO paraiška - Ankstesnis žodinis Europos Sąjungos prekių ženklas ALDI - Ankstesnio prekių ženklo naudojimas iš tikrųjų - Reglamento (EB) Nr. 207/2009 42 straipsnio 2 dalis - Reglamento (EB) Nr. 2868/95 22 taisyklės 3 dalis))
   (2017/C 038/42)
   Proceso kalba: anglų

      Šalys

      Ieškovė: Aldi GmbH & Co. KG (Miulheimas prie Ruro, Vokietija), atstovaujama advokatų N. Lützenrath, U. Rademacher, C. Fürsen ir N. Bertram

      Atsakovė: Europos Sąjungos intelektinės nuosavybės tarnyba, atstovaujama M. Rajh

      Kita procedūros EUIPO apeliacinėje taryboje šalis, įstojusi į bylą Bendrajame Teisme: Cantina Tollo SCA (Tolas, Italija), atstovaujama advokatų F. Celluprica ir F. Fischetti

      Dalykas

   Ieškinys dėl 2015 m. gegužės 13 d. EUIPO ketvirtosios apeliacinės tarybos sprendimo (byla R 1612/2014-4), susijusio su protesto procedūra tarp Aldi ir Cantina Tollo.

      Rezoliucinė dalis

               1.

               Atmesti ieškinį.

               2.

               Priteisti iš Aldi GmbH & Co. KG bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 302, 2015 9 14.


title: Byla C-212/06  2006 m. gegužės 10 d. Cour d'arbitrage  pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje  Prancūzų bendruomenės vyriausybė, Valonijos vyriausybė prieš Flamandų vyriausybę

text:
               29.7.2006

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 178/18

         2006 m. gegužės 10 d.Cour d'arbitrage pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Prancūzų bendruomenės vyriausybė, Valonijos vyriausybė prieš Flamandų vyriausybę

   (Byla C-212/06)
   (2006/C 178/29)
   Proceso kalba: prancūzų
   Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas
   Cour d'arbitrage
   Šalys pagrindinėje byloje

      Ieškovė: Prancūzų bendruomenės vyriausybė, Valonijos vyriausybė

      Atsakovė: Flamandų vyriausybė
   Prejudiciniai klausimai

               1.

               Ar slaugos draudimo sistema, kurią a) įtvirtino Europos Bendrijų Federacinės valstybės narės autonominė bendruomenė, b) kuri taikoma asmenims, gyvenantiems šios Federacinės valstybės dalyje, priklausančioje šios bendruomenės kompetencijai, c) pagal kurią suteikiama teisė į išlaidų, atsiradusių dėl nemedicininių paslaugų ir pagalbos teikimo asmenims, kurių stipriai sumažėjęs savarankiškumas yra užsitęsęs bei kurie priklauso šiai sistemai, atlyginimą mokant nustatyto dydžio išmokas už atitinkamas išlaidas ir d) kuri finansuojama, viena vertus, iš jos narių metinių įmokų ir, kita vertus, iš atitinkamos autonominės bendruomenės biudžeto išlaidoms skirtų lėšų, laikoma sistema, patenkančia į 1971 m. birželio 14 d. Tarybos reglamento (EEB) Nr. 1408/71 dėl socialinės apsaugos sistemų taikymo pagal darbo sutartį dirbantiems asmenims, savarankiškai dirbantiems asmenims ir jų šeimos nariams, judantiems Bendrijoje, rationae materiae taikymo sritį, apibrėžtą šio reglamento 4 straipsnyje?

               2.

               Į pirmą prejudicinį klausimą atsakius teigiamai: ar minėtą reglamentą, o būtent jo 2, 3 ir 13 straipsnius ir — tiek, kiek bus taikomi — jo 18,19, 20, 25 ir 28 straipsnius reikia aiškinti kaip neleidžiančius Europos Bendrijos Federacinės valstybės narės autonominei bendruomenei priimti nuostatų, kurios, įgyvendindamos savo įgaliojimus, šio reglamento prasme leidžia apsidrausti bei naudotis socialinės apsaugos sistema tik asmenims, gyvenantiems šios autonominės bendruomenės kompetencijos teritorijoje, o Europos Sąjungos piliečių atveju — asmenims, dirbantiems šioje teritorijoje bet gyvenantiems kitoje valstybėje narėje, neįtraukiant asmenų, kurie, neatsižvelgiant į jų pilietybę, gyvena Federacinės valstybės teritorijos dalyje, priklausančioje kitos autonominės bendruomenės kompetencijai?

               3.

               Ar EB sutarties 18, 39 ir 43 straipsnius reikia aiškinti kaip neleidžiančius Europos Bendrijos Federacinės valstybės narės autonominei bendruomenei priimti nuostatų, kurios, įgyvendindamos savo įgaliojimus, minėto reglamento prasme leidžia apsidrausti bei naudotis socialinės apsaugos sistema tik asmenims, gyvenantiems šios autonominės bendruomenės kompetencijos teritorijoje, o Europos Sąjungos piliečių atveju — asmenims, dirbantiems šioje teritorijoje bet gyvenantiems kitoje valstybėje narėje, neįtraukiant asmenų, kurie, neatsižvelgiant į jų pilietybę, gyvena Federacinės valstybės teritorijos dalyje, priklausančioje kitos autonominės bendruomenės kompetencijai?

               4.

               Ar EB sutarties 18, 39 ir 43 straipsnius reikia aiškinti kaip neleidžiančius tokios sistemos taikymo srities susiaurinimo vien iki Europos Bendrijos Federacinės valstybės narės subjekte gyvenančių bei šioje sistemoje numatytų asmenų?


title: Byla T-308/08 2008 m. rugpjūčio 5 d. pareikštas ieškinys byloje Parfums Christian Dior prieš VRDT — Consolidated Artists (MANGO adorably)

text:
               11.10.2008

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 260/15

         2008 m. rugpjūčio 5 d. pareikštas ieškinys byloje Parfums Christian Dior prieš VRDT — Consolidated Artists (MANGO adorably)

   (Byla T-308/08)
   (2008/C 260/28)
   Kalba, kuria surašytas ieškinys: anglų
   Šalys

      Ieškovė: Parfums Christian Dior SA (Paryžius, Prancūzija), atstovaujama advokatų E. Cornu, D. Moreau ir F. de Visscher

      Atsakovė: Vidaus rinkos derinimo tarnyba (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui) (VRDT)

      Kita procedūros Apeliacinėje taryboje šalis: Consolidated Artists B.V. (Roterdamas, Nyderlandai)
   Ieškovės reikalavimai

               —

               Panaikinti 2008 m. gegužės 23 d. Vidaus rinkos derinimo tarnybos (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui) antrosios apeliacinės tarybos sprendimą byloje R 1162/2007-2, ir

               —

               priteisti iš atsakovės bylinėjimosi išlaidas.

         Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

      Bendrijos prekių ženklo paraišką pateikęs asmuo: kita procedūros Apeliacinėje taryboje šalis

      Prašomas įregistruoti Bendrijos prekių ženklas: vaizdinis prekių ženklas „MANGO adorably“ 3 klasės prekėms

      Ženklo ar žymens, kuriuo remtasi protesto procedūroje, savininkas: ieškovė

      Ženklas ar žymuo, kuriuo remtasi protesto procedūroje: žodinis Prancūzijos prekių ženklas „ADIORABLE“ 3 klasės prekėms, registracijos Nr. 33 209 849; žodinis Prancūzijos prekių ženklas „J'ADORE“ įvairioms 3 klasės prekėms, registracijos Nr. 94 536 564; žodinis tarptautinis prekių ženklas „ADIORABLE“ įvairioms 3 klasės prekėms, registracijos Nr. 811 001; žodinis tarptautinis prekių ženklas „J'ADORE“ įvairioms 3 klasės prekėms, registracijos Nr. 687 422

      Protestų skyriaus sprendimas: atmesti visą protestą

      Apeliacinės tarybos sprendimas: atmesti apeliaciją

      Ieškinio pagrindai: Reglamento (EB) Nr. 40/94 8 straipsnio 1 dalies b punkto ir 8 straipsnio 5 dalies pažeidimas, nes Apeliacinė taryba padarė klaidingą išvadą, kad atitinkamų prekių ženklų negalima supainioti ir kad naudojant prašomą įregistruoti prekių ženklą nebus nesąžiningai pasinaudota ankstesnio prekių ženklo geru vardu, remdamasi neteisingais argumentais, kad pagal abu teisinius pagrindus atitinkami prekių ženklai nėra pakankamai panašūs.


title: Byla T-287/01  2006 m. kovo 20 d.  Pirmosios instancijos teismo nutartis  Bioelettrica prieš Europos Bendrijų Komisiją

text:
               20.5.2006

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 121/18

         2006 m. kovo 20 d. Pirmosios instancijos teismo nutartis Bioelettrica prieš Europos Bendrijų Komisiją

   (Byla T-287/01) (1)

   (2006/C 121/32)

      Proceso kalba: italų

   Trečiosios kolegijos pirmininkas nurodė išbraukti bylą iš registro.

      (1)  OL C 31, 2002 2 2.


title: Byla T-209/01  2005 m. gruodžio 14 d.  Pirmosios instancijos teismo sprendimas  Honeywell prieš Europos Bendrijų Komisiją  (Ieškinys dėl panaikinimo — Konkurencija — Komisijos sprendimas, pripažįstantis koncentraciją nesuderinamą su bendrąja rinka — Reglamentas (EEB) Nr. 4064/89 — Sprendimo kritikos iš dalies neveiksmingumas — Aeronautikos rinkos — Ieškinys, dėl kurio negalima panaikinti sprendimo)

text:
               25.2.2006

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 48/26

         2005 m. gruodžio 14 d. Pirmosios instancijos teismo sprendimas Honeywell prieš Europos Bendrijų Komisiją

   (Byla T-209/01) (1)

   (Ieškinys dėl panaikinimo - Konkurencija - Komisijos sprendimas, pripažįstantis koncentraciją nesuderinamą su bendrąja rinka - Reglamentas (EEB) Nr. 4064/89 - Sprendimo kritikos iš dalies neveiksmingumas - Aeronautikos rinkos - Ieškinys, dėl kurio negalima panaikinti sprendimo)
   (2006/C 48/48)
   Proceso kalba: anglų
   Šalys

      Ieškovė: Honeywell International, Inc. (Morristown, Naujasis Džersis, Jungtinės Valstijos), atstovaujama QC K. Lasok ir advokato F. Depoortere

      Atsakovė: Europos Bendrijų Komisija, atstovaujama R. Lyal, P. Hellström ir F. Siredey-Garnier

      Į bylą įstojusi šalis, palaikanti atsakovę: Rolls-Royce plc (Londonas, Jungtinė Karalystė), atstovaujama solicitor A. Renshaw ir Rockwell Collins, Inc. (Cedar Rapids, Ajova, Jungtinės Valstijos), atstovaujama solicitors T. Soames, J. Davies, A. Ryan ir advokato P. Camesasca
   Bylos dalykas
   2001 m. liepos 3 d. Komisijos sprendimo 2004/164/EB, kuriuo koncentracija pripažįstama nesuderinama su bendrąja rinka ir su EEE susitarimu (byla COMP/M.2220 — General Electric prieš Honeywell) (OL 2004, L 48, p. 1) panaikinimas
   Rezoliucinė sprendimo dalis

               1.

               Atmesti ieškinį.

               2.

               Priteisti iš ieškovės, taip pat iš Komisijos ir į bylą įstojusių šalių bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 331, 2001 11 24.


title: Byla C-231/13 P: 2013 m. balandžio 29 d. Hotel Concordia srl , dabar — Hotel Concordia Snc , pateiktas apeliacinis skundas dėl 2013 m. vasario 20 d. Bendrojo Teismo (ketvirtoji kolegija) nutarties sujungtose bylose T-278/00–T-280/00, T-282–T-286/00 ir T-288/00–T-295/00 Albergo Quattro Fontane ir kt. prieš Komisiją

text:
               20.7.2013

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 207/17

         2013 m. balandžio 29 d.Hotel Concordia srl, dabar — Hotel Concordia Snc, pateiktas apeliacinis skundas dėl 2013 m. vasario 20 d. Bendrojo Teismo (ketvirtoji kolegija) nutarties sujungtose bylose T-278/00–T-280/00, T-282–T-286/00 ir T-288/00–T-295/00 Albergo Quattro Fontane ir kt. prieš Komisiją

   (Byla C-231/13 P)
   2013/C 207/29
   Proceso kalba: italų

      Šalys

      Apeliantė: Hotel Concordia srl, dabar — Hotel Concordia Snc, atstovaujama advokatų A. Bianchini ir F. Busetto

      Kitos proceso šalys: Europos Komisija, Comitato „Venezia vuole vivere“

      Apeliantės reikalavimai

               —

               Panaikinti skundžiamą Bendrojo Teismo nutartį.

               —

               Patenkinti pirmojoje instancijoje pateiktus reikalavimus ir todėl:

                           —

                           panaikinti 1999 m. lapkričio 25 d. Komisijos sprendimą 2000/394/EB dėl pagalbos priemonių Venecijoje ir Kjodžoje įsteigtoms įmonėms, numatytų įstatymuose Nr. 30/1997 ir Nr. 206/1995, nustatančiuose socialinio draudimo įmokų sumažinimą, kiek tai yra reikalinga ir atsižvelgiant į apeliantų interesus;

                           —

                           nepatenkinus šio reikalavimo, panaikinti šį sprendimą, kiek juo reikalaujama išieškoti suteiktus sumažinimus, ir priteisti palūkanas nuo jų sumos už teismo sprendime nurodytą laikotarpį;

               —

               Priteisti iš Komisijas bylinėjimosi išlaidas, priklausančias nuo teismo instancijos.

      Apeliacinio skundo pagrindai ir pagrindiniai argumentai

   Apeliacinis skundas grindžiamas devyniais pagrindais:

                  Pirmasis pagrindas: nutarties neteisingumas, nes nekonstatuota, kad nagrinėjamos priemonės dėl jų kompensuojamojo pobūdžio nebuvo naudingos jų gavėjams.

                  Antrasis pagrindas: nutarties neteisingumas, nes neatsižvelgta arba bet kuriuo atveju neįvertinta, ar nagrinėjamos priemonės gali turėti įtakos konkurencijai tarptautinėje prekyboje.

                  Trečiasis pagrindas: nutarties neteisingumas, nes netaikytos nukrypti leidžiančios nuostatos, nustatytos EB 87 straipsnio 2 dalies b punkte (dabar SESV 107 straipsnio 2 dalies b punktas) ir 83 straipsnio 3 dalies b punkte (dabar SESV 107 straipsnio 3 dalies b punktas).

                  Ketvirtasis pagrindas: nutarties neteisingumas, nes netaikyta nukrypti leidžianti nuostata, nustatyta EB 87 straipsnio 3 dalies c punkte (dabar SESV 107 straipsnio 3 dalies c punktas).

                  Penktasis pagrindas: nutarties neteisingumas, nes netaikyta nukrypti leidžianti nuostata, nustatyta EB 87 straipsnio 3 dalies d ir e punktuose (dabar SESV 107 straipsnio 3 dalies d ir e punktai).

                  Šeštasis pagrindas: nutarties neteisingumas, nes netaikyta nukrypti leidžianti nuostata, nustatyta EB 86 straipsnio 2 dalyje (dabar SESV 106 straipsnio 2 dalis).

                  Septintasis pagrindas: nutarties neteisingumas, nes neatsižvelgta į egzistuojančią pagalbą ir dėl to pažeista EB 88 straipsnio 3 dalis (dabar SESV 108 straipsnio 3 dalis) ir Reglamento Nr. 659/1999 (1) straipsnis.

                  Aštuntasis pagrindas: nutarties neteisingumas, nes netaikyta Reglamento Nr. 659/1999 14 straipsnio 1 dalis dėl išieškojimo tvarkos.

                  Devintasis pagrindas: nutarties neteisingumas, nes netaikyta Reglamento Nr. 659/1999 14 straipsnio 2 dalis dėl palūkanų taikymo.

      (1)  1999 m. kovo 22 d. Tarybos reglamentas (EB) Nr. 659/1999, nustatantis išsamias EB Sutarties 93 straipsnio taikymo taisykles (OL L 83, p. 1; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 8 sk., 1 t., p. 339).


title: Byla F-92/14: 2014 m. rugsėjo 10 d. pareikštas ieškinys byloje ZZ/Europos Parlamentas

text:
               15.12.2014

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 448/40

         2014 m. rugsėjo 10 d. pareikštas ieškinys byloje ZZ/Europos Parlamentas

   (Byla F-92/14)
   (2014/C 448/50)
   Proceso kalba: vokiečių

      Šalys

      Ieškovas: ZZ, atstovaujamas advokato Günther Maximini

      Atsakovas: Europos Parlamentas

      Ginčo dalykas bei aprašymas

   Ieškovas prašo, pirma, panaikinti Europos Parlamento atmetimo sprendimą, kuriuo pastarasis atsisakė jam atlyginti žalą, kurią jis patyrė dėl jo asmeninių teisių pažeidimo ir dėl Reglamento Nr. 45/2001 nuostatų nagrinėjant jo ankstesnį skundą. Antra, jis prašo atlyginti nuostolius ir sumokėti palūkanas už jo tariamai patirtą moralinę žalą.

      Ieškovo reikalavimai

   Ieškovas Tarnautojų teismo prašo:

               —

               panaikinti 2014 m. kovo 5 d. atsakovo sprendimą, kuriuo buvo atmestas ieškovo 2013 m. gruodžio 16 d. prašymas dėl nuostolių atlyginimo ir numanomą jo 2014 m. kovo 24 d. pateikto skundo dėl šio pirmojo sprendimo atmetimo sprendimą bei, nepatenkinus šio reikalavimo, nenustatyto autoriaus tiesioginį atmetimo sprendimą, priimtą a posteriori2014 m. liepos 29 d.;

               —

               įpareigoti atsakovą pervesti ieškovui 30  000 EUR jo moralinei žalai atlyginti kartu su palūkanomis, viršijančiomis bazines palūkanas, už 25  000 EUR sumą nuo 2014 m. vasario 1 d. ir už 5  000 EUR sumą nuo 2014 m. gegužės 1 d.;

               —

               priteisti iš atsakovo bylinėjimosi išlaidas, įskaitant ikiteisminę procedūrą ir visas būtinas išlaidas, kurias padengė ieškovas.


title: Byla C-287/06 2006 m. liepos 3 d. Verwaltungsgericht Köln (Vokietija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Deutsche Post AG prieš Vokietijos Federacinę Respubliką , Suinteresuotas asmuo: Firma Marketing Service Magdeburg GmbH

text:
               28.10.2006

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 261/7

         2006 m. liepos 3 d.Verwaltungsgericht Köln (Vokietija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Deutsche Post AG prieš Vokietijos Federacinę Respubliką, Suinteresuotas asmuo: Firma Marketing Service Magdeburg GmbH

   (Byla C-287/06)
   (2006/C 261/11)
   Proceso kalba: vokiečių
   Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Verwaltungsgericht Köln (Vokietija)
   Šalys pagrindinėje byloje
   Ieškovė: Deutsche Post AG

      Atsakovė: Vokietijos Federacinė Respublika

      Suinteresuotas asmuo: Firma Marketing Service Magdeburg GmbH

   Prejudicinis klausimas
   Ar EB 47 straipsnio 2 dalis kartu su EB 95 straipsniu bei Direktyvos 97/67/EB, su pakeitimais, padarytais Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2002/39/EB (1), 12 straipsnio 5 įtrauka ir 7 straipsnio 1 dalimi turi būti aiškinami taip, kad tuomet, kai universaliųjų paslaugų teikėjas taiko specialius tarifus verslo klientams, kurie surūšiuotas pašto siuntas pateikia pašto tinklui korespondencijos centruose, universaliųjų paslaugų teikėjas privalo taikyti šiuos specialius tarifus ir įmonėms, kurios pašto siuntas surenka iš siuntėjo ir pateikia jas surūšiuotas pašto tinklui toje pačioje priėmimo vietoje bei tomis pačiomis sąlygomis, kaip ir verslo klientai, ir jis negali atsisakyti tai daryti remdamasis aplinkybe, kad yra įpareigotas teikti universaliąsias paslaugas?

      (1)  OL L 176, p. 21.


title: Byla C-477/08: 2009 m. rugsėjo 24 d. Teisingumo Teismo (septintoji kolegija) sprendimas byloje Europos Bendrijų Komisija prieš Austrijos Respubliką (Valstybės įsipareigojimų neįvykdymas — Direktyva 2005/36/EB — Profesinių kvalifikacijų pripažinimas — Neperkėlimas per nustatytą terminą)

text:
               21.11.2009

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 282/13

         2009 m. rugsėjo 24 d. Teisingumo Teismo (septintoji kolegija) sprendimas byloje Europos Bendrijų Komisija prieš Austrijos Respubliką

   (Byla C-477/08) (1)

   (Valstybės įsipareigojimų neįvykdymas - Direktyva 2005/36/EB - Profesinių kvalifikacijų pripažinimas - Neperkėlimas per nustatytą terminą)
   2009/C 282/23
   Proceso kalba: vokiečių

      Šalys

      Ieškovė: Europos Bendrijų Komisija, atstovaujama H. Støvlbæk ir M. Adam

      Atsakovė: Austrijos Respublika, atstovaujama C. Pesendorfer

      Dalykas

   Valstybės įsipareigojimų neįvykdymas — Nuostatų, būtinų įgyvendinti 2005 m. rugsėjo 7 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvą 2005/36/EB dėl profesinių kvalifikacijų pripažinimo (OL L 255, p. 22), nepriėmimas per nustatytą terminą

      Rezoliucinė dalis

               1.

               Nepriėmusi per nustatytą terminą visų įstatymų ir kitų teisės aktų 2005 m. rugsėjo 7 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvai 2005/36/EB dėl profesinių kvalifikacijų pripažinimo perkelti, Austrijos Respublika neįvykdė įsipareigojimų, tenkančių jai pagal šios direktyvos 63 straipsnį.

               2.

               Priteisti iš Austrijos Respublikos bylinėjimosi išlaidas

      (1)  OL C 69, 2009 3 21.


title: Byla C-413/07 2007 m. rugsėjo 10 d. Landesarbeitsgericht Mecklenburg-Vorpommern (Vokietija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Kathrin Haase, Adolf Oberdorfer, Doreen Kielon, Peter Schulze, Peter Kliem, Dietmar Bössow, Helge Riedel, André Richter, Andreas Schneider prieš Superfast Ferries SA, Superfast OKTO Maritime Company, Baltic SF VIII LTD

text:
               24.11.2007

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 283/15

         2007 m. rugsėjo 10 d.Landesarbeitsgericht Mecklenburg-Vorpommern (Vokietija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Kathrin Haase, Adolf Oberdorfer, Doreen Kielon, Peter Schulze, Peter Kliem, Dietmar Bössow, Helge Riedel, André Richter, Andreas Schneider prieš Superfast Ferries SA, Superfast OKTO Maritime Company, Baltic SF VIII LTD

   (Byla C-413/07)
   (2007/C 283/29)
   Proceso kalba: vokiečių
   Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas
   Landesarbeitsgericht Mecklenburg-Vorpommern
   Šalys pagrindinėje byloje

      Ieškovai: Kathrin Haase, Adolf Oberdorfer, Doreen Kielon, Peter Schulze, Peter Kliem, Dietmar Bössow, Helge Riedel, André Richter, Andreas Schneider
   Atsakovės: Superfast Ferries SA, Superfast OKTO Maritime Company, Baltic SF VIII LTD
   Prejudiciniai klausimai

               1.

               Ar Reglamento (EB) Nr. 44/2001 (1) 19 straipsnio 2 punkto a papunktį reikia aiškinti taip, kad darbuotojams, kurie įdarbinami konkrečiame laive ir kurie dirba tik šiame konkrečiame laive, laivas galioja kaip darbuotojo įprastinė darbo vieta?

               2.

               Ar 19 straipsnio 2 punkto a papunktį reikia aiškinti taip, kad įprastinės darbo vietos teismu laikomas valstybės, su kurios vėliava laivas plaukia, teismas, kurio jurisdikcijai priskiriamas kilmės arba registracijos uostas, net ir tuo atveju, kai darbo vieta laikomas laivas eksploatuojamas ne tik arba iš esmės vienos ir tos pačios valstybės teritoriniuose vandenyse, bet ir — kaip šiuo atveju — naudojamas tarptautiniuose vežimuose kaip keltas, plaukiantis maršrutu Vokietija — Suomija?

               3.

               Ar darbuotojo, kuris dirba tik konkrečiame tarptautiniams vežimams naudojamame laive, atveju reikia daryti prielaidą, kad jis savo darbą įprastai atlieka ne viename ir tame pačiame laive ir todėl nustatant kompetentingą teismą kitoje nei darbuotojo gyvenamosios vietos valstybėje taikomas ne 19 straipsnio 2 punkto a papunktis, bet 19 straipsnio 2 punkto b papunktis?

               4.

               Ar pastaruoju atveju 19 straipsnio 2 punkto a papunktį reikia aiškinti taip, kad darbuotoją įdarbinusia įmone taip pat gali būti laikomas biuras, viename iš nuolatinių laivo sustojimo uostų išlaikomų ne paties darbdavio, bet kitos bendrovės, kuriai darbdavys administravimo sutartimi pavedė kaip „operatoriui“ organizuoti jo laivo ekonominę ir techninę veiklą ir kuri šioje vietoje įdarbina „Crew Manager“ (įgulos vadovas), kurio uždaviniams priskiriamas personalo panaudojimo koordinavimas, net tuomet, kai darbo sutartys sudaromos ne šiame biure, o laive jo kapitono, tačiau biure rengiami darbo grafikai ir išduodami nedarbingumo pažymėjimai bei čia dirbantis „Crew Manager“ praneša dėl atleidimo iš darbo?

               5.

               Jeigu į 4 klausimą bus atsakyta teigiamai:

                           a)

                           ar laivo, kurio įgulos nariai galėjo pareikšti ieškinius jų ligšioliniam darbdaviui įdarbinusios įmonės buvimo vietos teismui pagal 19 straipsnio 2 punkto a papunktį, pirkėjas gali pareikšti ieškinį tam pačiam teismui jau vien todėl, kad atleisti darbuotojai tvirtina, jog jų darbo santykiai pagal, jų nuomone, įmonės perleidimui taikytinos nacionalinės teisės nuostatas pereina pirkėjui?

                           b)

                           ar tuo atveju, kai ieškinys taip pat pareiškiamas apie atleidimą iš darbo pranešančiam — 4 klausime apibūdintam — „operatoriui“, šis ieškinys gali būti pareiškiamas tame pačiame teisme kaip buvusiam darbdaviui?

      (1)  OL L 12, p. 1.


title: Byla T-164/06 2006 m. birželio 21 d. pareikštas ieškinys byloje ColArt/Americas prieš VRDT (BASICS)

text:
               12.8.2006

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 190/27

         2006 m. birželio 21 d. pareikštas ieškinys byloje ColArt/Americas prieš VRDT (BASICS)

   (Byla T-164/06)
   (2006/C 190/49)
   Bylos kalba: anglų
   Šalys

      Ieškovė: ColArt/Americas, Inc (Piscataway, JAV), atstovaujama advokato E. Soler Borda

      Atsakovė: Vidaus rinkos derinimo tarnyba (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui)
   Ieškovės reikalavimai

               —

               panaikinti visą 2006 m. balandžio 7 d. Vidaus rinkos derinimo tarnybos (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui) (VRDT) ketvirtosios apeliacinės tarybos sprendimą dėl prekių ženklo BASICS paraiškos Nr. 002433613 (R 788/2005-4);

               —

               nepatenkinus šio reikalavimo, panaikinti ginčijamą sprendimą ta dalimi, kiek jis susijęs su šiais produktais: dažančios medžiagos akrilinių dažų forma, menininkų lakai.

         Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

      Prašomas įregistruoti Bendrijos prekių ženklas: žodinis ženklas „BASICS“ 2 klasės prekėms — paraiška Nr. 2 433 613

      Eksperto sprendimas: atmesti paraišką

      Apeliacinės tarybos sprendimas: atmesti apeliacinį skundą

      Ieškinio pagrindai: Tarybos reglamento Nr. 40/94 7 straipsnio 1 dalies b ir c punktų pažeidimas, nes žodis „BASICS“ anglų kalboje nėra panaši sąvoka prekių, kurioms prašoma įregistruoti prekių ženklą, atžvilgiu ir nėra tokio pobūdžio, kad vartotojams suteiktų aiškų supratimą apie prekių ženklo paraiškoje nurodytas prekes. Bet kuriuo atveju prašomas įregistruoti prekių ženklas įgavo skiriamąjį pobūdį dėl naudojimo.


title: Byla C-467/07 2007 m. spalio 22 d. Protodikeio Livadias (Graikija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Koskovolis Panajotis ir Pappa Aikaterinis prieš Koinotita Kiriakiou

text:
               22.12.2007

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 315/27

         2007 m. spalio 22 d.Protodikeio Livadias (Graikija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Koskovolis Panajotis ir Pappa Aikaterinis prieš Koinotita Kiriakiou

   (Byla C-467/07)
   (2007/C 315/47)
   Proceso kalba: graikų
   Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas
   Protodikeio Livadias
   Šalys pagrindinėje byloje

      Ieškovai: Koskovolis Panajotis ir Pappa Aikaterinis

      Atsakovė: Koinotita Kiriakiou
   Prejudiciniai klausimai

               1)

               Ar ETUC, UNICE ir CEEP bendrojo susitarimo dėl darbo pagal terminuotas sutartis, kuris yra Tarybos direktyvos 1999/70/EB (OL L 175, 1999 m. liepos 10 d., p. 42) dalis, 5 punktas ir 8 punkto 1 ir 3 dalys turi būti aiškinami taip, kad Bendrijos teisė neleidžia šio bendrojo susitarimo taikymo pagrindu valstybei narei priimti nuostatų, kai:

                           a)

                           nacionalinėje teisės sistemoje dar iki įsigaliojant direktyvai egzistavo lygiavertės priemonės bendrojo susitarimo 5 punkto 1 dalies prasme ir

                           b)

                           priimtomis nuostatomis bendrajam susitarimui taikyti nacionalinėje teisės sistemoje sumažinama bendra pagal terminuotas darbo sutartis dirbančių darbuotojų apsauga?

               2)

               Jeigu į pirmąjį klausimą būtų atsakyta teigiamai, kai nacionalinėje teisės sistemoje iki įsigaliojant Direktyvai 1999/70/EB jau egzistavo lygiavertės normos bendrojo susitarimo 5 punkto 1 dalies prasme, kaip pagrindinėje byloje aptariama Įstatymo Nr. 2112/1920 8 straipsnio 3 dalis, ar įstatyminės nuostatos, tokios kaip pagrindinėje byloje aptariamas Prezidento dekreto Nr. 164/2004 11 straipsnis, priėmimas, remiantis šio bendrojo susitarimo taikymu, yra draudžiamas bendros pagal terminuotas darbo sutartis dirbančių darbuotojų apsaugos nacionalinėje teisės sistemoje sumažinimas bendrojo susitarimo 8 punkto 1 ir 3 dalių prasme, kai:

                           a)

                           minėta įstatyminė norma, skirta taikyti bendrąjį susitarimą, priimta pasibaigus Direktyvos 1999/70/EB perkėlimo terminui, tačiau į jos rationae temporis taikymo sritį patenka tik terminuotos darbo sutartys ar santykiai, buvę jos įsigaliojimo momentu ar baigę galioti iki nustatyto laiko prieš jai įsigaliojant, bet pasibaigus direktyvos perkėlimo terminui, nors ankstesnių lygiaverčių normų taikymo sritis nėra apribota laike ir apima visas terminuotas darbo sutartis, kurios buvo sudarytos, galiojo ar baigė galioti Direktyvos 1999/70/EB įsigaliojimo momentu ir pasibaigus jos perkėlimo terminui;

                           b)

                           kai į aptariamos teisinės priemonės, skirtos taikyti bendrąjį susitarimą, taikymo sritį patenka tik terminuotos darbo sutartys ar santykiai, kurie, tam, kad būti laikomi nustatytais paeiliui minėtos priemonės tikslais, turi atitikti šias kumuliacines sąlygas:

                                       i)

                                       kad tarp jų būtų praėjęs ne ilgesnis kaip 3 mėnesių laikotarpis ir, be to,

                                       ii)

                                       kad jų bendra galiojimo trukmė būtų bent jau 24 mėnesiai iki šiai priemonei įsigaliojant, neatsižvelgiant į tai, kiek kartų jos buvo atnaujintos, arba bendra įdarbinimo trukmė yra bent 18 mėnesių per 24 mėnesius, skaičiuojamus nuo pradinės sutarties sudarymo, jei jos buvo atnaujintos bent 3 kartus po to, kai buvo sudaryta pradinė darbo sutartis, nors ankstesnės lygiavertės normos nenumato šių sąlygų, o apima visas terminuotas (paeiliui sudaromas) darbo sutartis, nesvarbu, kokia minimali įdarbinimo trukmė ar kiek kartų sutartys atnaujintos;

                           c)

                           aptariama teisinė priemonė, skirta taikyti bendrąjį susitarimą, kaip teisinę pasekmę pagal terminuotas darbo sutartis dirbančių darbuotojų apsaugai ir piktnaudžiavimo prevencijai bendrojo susitarimo dėl darbo pagal terminuotas darbo sutartis prasme numato terminuotų darbo sutarčių pripažinimą neterminuotomis darbo sutartimis ateityje (ex nunc), nors ankstesnės lygiavertės priemonės numato terminuotas darbo sutartis pripažinti neterminuotomis darbo sutartimis nuo jų sudarymo momento (ex tunc)?

               3)

               Jeigu į pirmąjį klausimą būtų atsakyta teigiamai, kai nacionalinėje teisės sistemoje iki įsigaliojant Direktyvai 1999/70/EB jau egzistavo lygiavertės normos bendrojo susitarimo dėl darbo pagal terminuotas sutartis, kuris yra šios direktyvos dalis, 5 punkto 1 dalies prasme, kaip antai pagrindinėje byloje aptariama Įstatymo Nr. 2112/1920 8 straipsnio 3 dalis, ar priimtas teisės aktas, pagrįstas bendrojo susitarimo taikymu, toks kaip pagrindinėje byloje aptariamas Prezidento dekreto Nr. 164/2004 7 straipsnis, kuris kaip vienintelę pagal terminuotas darbo sutartis dirbančių darbuotojų apsaugos nuo piktnaudžiavimo priemonę numato darbdavio pareigą sumokėti atlyginimą ir išeitinę išmoką, jeigu paeiliui sudaromos sutartys sudarytos piktnaudžiaujant, atsižvelgiant į tai, kad:

                           a)

                           pareiga sumokėti atlyginimą ir išeitinę išmoką nacionalinėje teisėje numatyta kiekvienu darbo santykių atveju ir ji nėra skirta piktnaudžiavimo prevencijai bendrojo susitarimo prasme, ir

                           b)

                           jau ankstesnės lygiavertės normos taikymo teisinė pasekmė yra (vienintelės) terminuotos darbo sutarties pripažinimas neterminuota darbo sutartimi, yra neleidžiamas bendros pagal terminuotas darbo sutartis dirbančių darbuotojų apsaugos sumažinimas nacionalinėje teisės sistemoje bendrojo susitarimo 8 punkto 1 ir 3 dalių prasme?

               4)

               Jeigu į pirmesnius klausimus būtų atsakyta teigiamai, ar nacionalinis teismas, aiškindamas savo nacionalinę teisę pagal Direktyvą 1999/70/EB, turi netaikyti su šia direktyva nesuderinamų teisinės priemonės nuostatų, kurios buvo priimtos remiantis bendruoju susitarimu, bet nustato mažesnę bendrą pagal terminuotas darbo sutartis dirbančių darbuotojų apsaugą vidaus teisės sistemoje, tokių kaip Prezidento dekreto Nr. 164/2004 nuostatos, pagal kurias numanomai ir netiesiogiai, bet aiškiai netaikoma atitinkama apsauga piktnaudžiavimo atvejais, kai darbuotojas sudarė vieną terminuotą darbo sutartį, pagal kurią jis realiai turi teikti paslaugas, skirtas patenkinti ne laikinus, ypatingus ar skubius, bet „nuolatinius ir ilgalaikius“ poreikius, ir vietoje jų taikyti lygiaverčiame nacionaliniame teisės akte, egzistavusiame dar iki įsigaliojant šiai direktyvai, esančias nuostatas, kaip antai Įstatymo Nr. 2112/1920 8 straipsnio 3 dalis?

               5)

               Jeigu nacionalinis teismas manytų, kad iš principo nuostata (šiuo atveju — Įstatymo Nr. 2112/1920 8 straipsnio 3 dalis), kuri yra lygiavertė nuostata bendrojo susitarimo dėl darbo pagal terminuotas sutartis, kuris yra Direktyvos 1999/70/EB dalis, 5 punkto 1 dalies prasme, yra taikoma ginčo dėl terminuoto darbo atveju, ir kad pagal šią nuostatą, nustačius, jog paeiliui sudarytos darbo sutartys sudarytos kaip terminuotos sutartys be objektyvios priežasties, susijusios su darbo pobūdžiu, tipu ir savybėmis, šią sutartį reikia pripažinti neterminuota darbo sutartimi:

                           a)

                           ar su Bendrijos teise suderinamas nacionalinio teismo pateiktas nacionalinės teisės išaiškinimas ir taikymas, pagal kurį aplinkybė, kad terminuotas darbo sutartis sudaryta, remiantis teisės norma, reglamentuojančia įdarbinimą pagal terminuotas darbo sutartis sezoniniams, periodiniams, laikiniems poreikiams tenkinti, kiekvienu atveju yra objektyvi priežastis tokioms sutartims sudaryti, net jeigu realiai buvo tenkinami nuolatiniai ir ilgalaikiai poreikiai;

                           b)

                           ar su Bendrijos teise yra suderinamas nacionalinio teismo nacionalinės teisės išaiškinimas ir taikymas, pagal kurį nuostata, draudžianti terminuotas darbo sutartis viešajame sektoriuje pakeisti į neterminuotas darbo sutartis, turi būti aiškinama taip, kad viešajame sektoriuje absoliučiai ir bet kuriuo atveju draudžiama sudarytą terminuotą darbo sutartį ar nustatytus terminuotus darbo santykius pakeisti neterminuota darbo sutartimi ar neterminuotais darbo santykiais, net jeigu ji sudaryta ar jie nustatyti piktnaudžiaujant; ar vis dėlto toks draudimas turi būti taikomas tik terminuotoms darbo sutartims, kurios buvo iš tiesų sudarytos tam, kad būtų tenkinami laikini, nenumatyti, skubūs, ypatingi ar panašūs poreikiai, bet netaikomas tuo atveju, kai šios sutartys realiai sudarytos siekiant tenkinti „nuolatinius ir ilgalaikius“ poreikius?


title: Byla C-358/11: 2013 m. kovo 7 d. Teisingumo Teismo (antroji kolegija) sprendimas byloje ( Korkein hallinto-oikeus (Suomija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Lapin elinkeino-, liikenne- ja ympäristökeskuksen liikenne ja infrastruktuuri vastuualue (Aplinka — Atliekos — Pavojingos atliekos — Direktyva 2008/98/EB — Seni telefono ryšio stulpai, apdoroti CCA (vario, chromo ir arseno) tirpalu — Cheminių medžiagų registracija, įvertinimas ir autorizacija — Reglamentas (EB) Nr. 1907/2006 (REACH reglamentas) — REACH reglamento XVII priede esantis apdorotos medienos panaudojimo sąrašas — Seni telefono ryšio stulpai, naudojami lentų pakloto pagrindui)

text:
               27.4.2013

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 123/4

         2013 m. kovo 7 d. Teisingumo Teismo (antroji kolegija) sprendimas byloje (Korkein hallinto-oikeus (Suomija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Lapin elinkeino-, liikenne- ja ympäristökeskuksen liikenne ja infrastruktuuri vastuualue

   (Byla C-358/11) (1)

   (Aplinka - Atliekos - Pavojingos atliekos - Direktyva 2008/98/EB - Seni telefono ryšio stulpai, apdoroti CCA (vario, chromo ir arseno) tirpalu - Cheminių medžiagų registracija, įvertinimas ir autorizacija - Reglamentas (EB) Nr. 1907/2006 (REACH reglamentas) - REACH reglamento XVII priede esantis apdorotos medienos panaudojimo sąrašas - Seni telefono ryšio stulpai, naudojami lentų pakloto pagrindui)
   2013/C 123/05
   Proceso kalba: suomių

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Korkein hallinto-oikeus

      Šalys pagrindinėje byloje

      Ieškovė: Lapin elinkeino-, liikenne- ja ympäristökeskuksen liikenne ja infrastruktuuri vastuualue

      Atsakovės: Lapin luonnonsuojelupiiri ry ir Lapin elinkeino-, liikenne- ja ympäristökeskuksen ympäristö ja luonnonvarat vastuualue

      Dalykas

   Prašymas priimti prejudicinį sprendimą — Korkein hallinto-oikeus — 2008 m. lapkričio 19 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2008/98/EB dėl atliekų ir panaikinančios kai kurias direktyvas (OL L 312, p. 3) ir 2006 m. gruodžio 18 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (EB) Nr. 1907/2006 dėl cheminių medžiagų registracijos, įvertinimo, autorizacijos ir apribojimų (REACH), įsteigiančio Europos cheminių medžiagų agentūrą, iš dalies keičiančio Direktyvą 1999/45/EB bei panaikinančio Tarybos reglamentą (EEB) Nr. 793/93, Komisijos reglamentą (EB) Nr. 1488/94, Tarybos direktyvą 76/769/EEB ir Komisijos direktyvas 91/155/EEB, 93/67/EEB, 93/105/EB bei 2000/21/EB (OL L 396, p. 1), aiškinimas — Cheminių medžiagų registracija, įvertinimas ir autorizacija — Medžiaga, kuriai taikomas minėto reglamento XVII priede nurodytas apribojimas — Senų, CCA (vario, chromo, arseno) tirpalu apdorotų telefono ryšio stulpų panaudojimas tako pagrindui

      Rezoliucinė dalis

               1.

               Pagal Sąjungos teisę iš principo neatmetama galimybė pavojingomis pripažintoms atliekoms nustoti būti atliekomis, kaip jos suprantamos pagal 2008 m. lapkričio 19 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvą 2008/98/EB dėl atliekų ir panaikinančią kai kurias direktyvas, jei panaudojimo operacija leidžia jas padaryti panaudojamas, nekeliant pavojaus žmonių sveikatai ir nedarant žalos aplinkai, ir jei, be kita ko, nenustatyta, kad nagrinėjamo objekto turėtojas jo atsikrato, ketina ar privalo atsikratyti, kaip tai suprantama pagal tos pačios direktyvos 3 straipsnio 1 punktą, o tai turi patikrinti prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas.

               2.

               2006 m. gruodžio 18 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (EB) Nr. 1907/2006 dėl cheminių medžiagų registracijos, įvertinimo, autorizacijos ir apribojimų (REACH), įsteigiančio Europos cheminių medžiagų agentūrą, iš dalies keičiančio Direktyvą 1999/45/EB bei panaikinantį Tarybos reglamentą (EEB) Nr. 793/93, Komisijos reglamentą (EB) Nr. 1488/94, Tarybos direktyvą 76/769/EEB ir Komisijos direktyvas 91/155/EEB, 93/67/EEB, 93/105/EB bei 2000/21/EB, redakciją pagal 2009 m. birželio 22 d. Komisijos reglamentą (EB) Nr. 552/2009, ypač jo XVII priedą, kiek pagal jį tam tikromis sąlygomis leidžiama naudoti vadinamuoju CCA (vario, chromo ir arseno) tirpalu apdorotą medieną, reikia aiškinti taip: tokiomis sąlygomis kaip pagrindinėje byloje jis yra reikšmingas, siekiant nustatyti, ar tokia mediena gali nustoti būti atlieka, nes jos turėtojas neprivalėjo, jei buvo įvykdytos šios sąlygos, ja atsikratyti, kaip tai suprantama pagal Direktyvos 2008/98 3 straipsnio 1 punktą.

               3.

               Reglamento (EB) Nr. 1907/2006 redakcijos pagal Reglamentą Nr. 552/2009 67 ir 128 straipsnius reikia aiškinti taip: Sąjungos teise suderinami cheminės medžiagos, pavyzdžiui, susijusios su arseno sudedamosiomis dalimis, kuriai pagal šio reglamento XVII priedą taikomas apribojimas, gamybos, pateikimo rinkai ar naudojimo reikalavimai.

               4.

               Reglamento Nr. 1907/2006 redakcijos pagal Reglamentą Nr. 552/2009 XVII priedo 19 punkto 4 dalies b punktą, kuriame išvardyta, kam išimties tvarka galima naudoti vadinamuoju CCA (vario, chromo ir arseno) tirpalu apdorotą medieną, reikia aiškinti taip: šioje nuostatoje pateiktas sąrašas yra išsamus, todėl šios išimties negalima taikyti sąraše nenurodytiems naudojimo tikslams. Nacionalinis teismas turi patikrinti, ar pagrindinės bylos aplinkybėmis nagrinėjamų telefono ryšio stulpų naudojimas lentų pakloto pagrindui patenka tarp minėtoje nuostatoje išvardytų naudojimo tikslų.

               5.

               Reglamento Nr. 1907/2006 redakcijos pagal Reglamentą Nr. 552/2009 XVII priedo 19 punkto 4 dalies d papunkčio antros įtraukos nuostatas, pagal kurias vadinamuoju CCA (vario, chromo ir arseno) tirpalu apdorotos medienos negalima naudoti ten, kur kyla pakartotinio jos sąlyčio su oda rizika, reikia aiškinti taip: nagrinėjamas draudimas turi būti taikomas bet kokiai situacijai, kai, įvertinus visas galimybes, odos sąlytis su apdorota mediena yra pakartotinis, o tokią galimybę reikia įvertinti nustačius, kokiomis konkrečiomis sąlygomis paprastai naudojamas objektas, kuriam ši mediena buvo panaudota, ir tai turi nustatyti prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas.

      (1)  OL C 269, 2011 9 10.


title: Byla T-351/02  2006 m. balandžio 5 d.  Pirmosios instancijos teismo sprendimas  Deutsche Bahn prieš Komisiją  ( Valstybės pagalba — Konkurento skundas — Direktyva 92/81/EEB — Mineralinių alyvų akcizai — Mineralinės alyvos, naudojamos kaip orlaivių degalai — Atleidimas nuo akcizo — Komisijos laiškas skundą pateikusiam asmeniui — Ieškinys dėl panaikinimo — Priimtinumas — Ginčijamas teisės aktas — Reglamentas (EB) Nr. 659/1999 — Pagalbos samprata — Priskyrimas valstybei — Vienoda traktuotė )

text:
               3.6.2006

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 131/37

         2006 m. balandžio 5 d. Pirmosios instancijos teismo sprendimas Deutsche Bahn prieš Komisiją

   (Byla T-351/02) (1)

   („Valstybės pagalba - Konkurento skundas - Direktyva 92/81/EEB - Mineralinių alyvų akcizai - Mineralinės alyvos, naudojamos kaip orlaivių degalai - Atleidimas nuo akcizo - Komisijos laiškas skundą pateikusiam asmeniui - Ieškinys dėl panaikinimo - Priimtinumas - Ginčijamas teisės aktas - Reglamentas (EB) Nr. 659/1999 - Pagalbos samprata - Priskyrimas valstybei - Vienoda traktuotė“)
   (2006/C 131/69)
   Proceso kalba: vokiečių
   Šalys

      Ieškovė: Deutsche Bahn AG (Berlynas, Vokietija), atstovaujama pradžioje advokatų M. Schütte, M. Reysen ir W. Kirchhoff, vėliau M. Schütte ir M. Reysen

      Atsakovė: Europos Bendrijų Komisija, atstovaujama V. Kreutschitz ir J. Flett

      Atsakovės pusėje į bylą įstojusi šalis: Europos Sąjungos Taryba, atstovaujama A.-M. Colaert, F. Florindo Gijón ir C. Saile
   Bylos dalykas
   Prašymas panaikinti 2002 m. rugsėjo 12 d. Komisijos sprendimą atmesti 2002 m. liepos 5 d. ieškovės pateiktą skundą.
   Sprendimo rezoliucinė dalis

               1)

               Atmesti ieškinį.

               2)

               Priteisti iš ieškovės bylinėjimosi išlaidas.

               3)

               Taryba padengia savo bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 31, 2003 2 8.


title: Byla C-70/07 2007 m. rugpjūčio 14 d. Teisingumo Teismo pirmininko nutartis Europos Bendrijų Komisija prieš Vokietijos Federacinę Respubliką

text:
               8.12.2007

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 297/34

         2007 m. rugpjūčio 14 d. Teisingumo Teismo pirmininko nutartis Europos Bendrijų Komisija prieš Vokietijos Federacinę Respubliką

   (Byla C-70/07) (1)

   (2007/C 297/62)

      Proceso kalba: vokiečių

   Teisingumo Teismo pirmininkas nutartimi nurodė išbraukti bylą iš registro.

      (1)  OL C 69, 2007 3 24.


title: Byla C-123/17: 2017 m. kovo 10 d. Bundesverwaltungsgericht (Vokietija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Nefiye Yön/Landeshauptstadt Stuttgart

text:
               25.9.2017

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 318/2

         2017 m. kovo 10 d.Bundesverwaltungsgericht (Vokietija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Nefiye Yön/Landeshauptstadt Stuttgart

   (Byla C-123/17)
   (2017/C 318/02)
   Proceso kalba: vokiečių

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Bundesverwaltungsgericht

      Šalys pagrindinėje byloje

      Pareiškėja ir kita kasacinio proceso šalis: Nefiye Yön

      Atsakovė ir kasatorė: Landeshauptstadt Stuttgart

      Prejudiciniai klausimai

               1.

               Ar Asociacijos tarybos sprendimo Nr. 1/80 13 straipsnyje įtvirtinta status quo išlyga visiškai pakeitė Asociacijos tarybos sprendimo Nr. 2/76 7 straipsnyje numatytą status quo išlygą, ar naujų laisvo darbuotojų judėjimo apribojimų, kurie buvo nustatyti laikotarpiu nuo Asociacijos tarybos sprendimo Nr. 2/76 įsigaliojimo iki Asociacijos tarybos sprendimo Nr. 1/80 13 straipsnio taikymo pradžios, teisėtumą ir toliau reikia vertinti pagal Asociacijos tarybos sprendimo Nr. 2/76 7 straipsnį?

               2.

               Jei į pirmąjį klausimą būtų atsakyta taip, kad Asociacijos tarybos sprendimo Nr. 2/76 7 straipsnis nebuvo visiškai pakeistas: ar Europos Sąjungos Teisingumo Teismo jurisprudencija dėl Asociacijos tarybos sprendimo Nr. 1/80 13 straipsnio visa apimtimi galioja ir Asociacijos tarybos sprendimo Nr. 2/76 7 straipsnio taikymui, o tai reiškia, jog Asociacijos tarybos sprendimo Nr. 2/76 7 straipsnis iš esmės apima nuo 1980 m. spalio 5 d. įtvirtintą nacionalinę taisyklę, pagal kurią sutuoktiniui, norinčiam prisijungti prie turkų kilmės darbuotojo, būtina nacionalinė viza?

               3.

               Ar tokios nacionalinės taisyklės įtvirtinimas pagrįstas viršesniais bendrojo intereso pagrindais, visų pirma siekiu veiksmingai kontroliuoti imigraciją ir valdyti migrantų srautus, jei taikant išimtinių atvejų taisyklę atsižvelgiama į ypatingas konkretaus atvejo aplinkybes?


title: Byla C-168/09: 2009 m. gegužės 12 d. Tribunale di Milano (Italija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Flos SpA prieš Semeraro Casa e Famiglia SpA

text:
               18.7.2009

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 167/5

         2009 m. gegužės 12 d. Tribunale di Milano (Italija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Flos SpA prieš Semeraro Casa e Famiglia SpA
   (Byla C-168/09)
   2009/C 167/08
   Proceso kalba: italų

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Tribunale di Milano

      Šalys pagrindinėje byloje

      Ieškovė: Flos SpA

      Atsakovė: Semeraro Casa e Famiglia SpA

      Prejudiciniai klausimai

               1.

               Ar Direktyvos 98/71/EB (1) 17 ir 19 straipsniai turi būti aiškinami taip, kad taikant valstybės narės nacionalinės teisės aktą, kuriuo, remiantis šia direktyva, į nacionalinės teisės sistemą buvo įtraukta dizaino gaminių autorių teisių apsauga, šiai valstybei narei numatyta galimybė savarankiškai nustatyti, „kokio masto ir kokiomis sąlygomis tokia apsauga teikiama“, gali apimti ir pačios apsaugos netaikymą dizaino gaminiams, kurie, nors ir atitinka reikalavimus autorių teisių apsaugai įgyti, turėjo būti laikomi kaip esatys viešo naudojimo iki įsigaliojant įstatymo nuostatoms, vidaus teisės sistemoje įvedusioms autorių teisių į dizaino gaminius, kurie niekada nebuvo įregistruoti kaip dizaino gaminiai arba teisė kuriuos įregistruoti jau buvo pasibaigusi, apsaugą?

               2.

               Jeigu į pirmąjį klausimą būtų atsakyta neigiamai, ar Direktyvos 98/71/EB 17 ir 19 straipsniai turi būti aiškinami taip, kad taikant valstybės narės nacionalinės teisės aktą, kuriuo, remiantis šia direktyva, į nacionalinės teisės sistemą buvo įtraukta dizaino gaminių autorių teisių apsauga, šiai valstybei narei numatyta galimybė savarankiškai nustatyti, „kokio masto ir kokiomis sąlygomis tokia apsauga teikiama“, gali apimti ir pačios apsaugos netaikymą dizaino gaminiams, kurie, nors ir atitinka reikalavimus autorių teisių apsaugai įgyti, turėjo būti laikomi kaip esatys viešo naudojimo iki įsigaliojant įstatymo nuostatoms, vidaus teisės sistemoje įvedusioms autorių teisių į dizaino gaminius apsaugą, ir kai tretysis asmuo, neturintis šių dizaino gaminių autoriaus teisių turėtojo leidimo, jau gamino prekes remdamasis šiuo dizainu, ir jomis prekiavo valstybėje?

               3.

               Jeigu į pirmąjį ir antrąjį klausimus būtų atsakyta neigiamai, ar Direktyvos 98/71/EB 17 ir 19 straipsniai turi būti aiškinami taip, kad taikant valstybės narės nacionalinės teisės aktą, kuriuo, remiantis šia direktyva, į nacionalinės teisės sistemą buvo įtraukta dizaino gaminių autorių teisių apsauga, šiai valstybei narei numatyta galimybė savarankiškai nustatyti, „kokio masto ir kokiomis sąlygomis tokia apsauga teikiama“, gali apimti ir pačios apsaugos netaikymą dizaino gaminiams, kurie, nors ir atitinka reikalavimus autorių teisių apsaugai įgyti, turėjo būti laikomi kaip esatys viešo naudojimo iki įsigaliojant įstatymo nuostatoms, vidaus teisės sistemoje įvedusioms autorių teisių į dizaino gaminius apsaugą, ir kai tretysis asmuo, neturintis šių dizaino gaminių autoriaus teisių turėtojo leidimo, jau gamino prekes remdamasis šiuo dizainu, ir jomis prekiavo valstybėje, kai toks netaikymas nustatytas labai ilgam laikotarpiui (dešimčiai metų)?

      (1)  OL L 289, p. 28.


title: Byla T-192/06 2006 m. liepos 18 d. pareikštas ieškinys byloje Caffaro prieš Komisiją

text:
               2.9.2006

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 212/42

         2006 m. liepos 18 d. pareikštas ieškinys byloje Caffaro prieš Komisiją

   (Byla T-192/06)
   (2006/C 212/72)
   Proceso kalba: italų
   Šalys

      Ieškovė: Caffaro S.r.l., atstovaujama advokatų Alberto Santa Maria ir Claudi Biscaretti di Rufia

      Atsakovė: Europos Bendrijų Komisija
   Ieškovės reikalavimai

               —

               Panaikinti 2006 m. gegužės 3 d. Komisijos sprendimą C(2006)1766 galutinis, byloje COMP/F/38.620 — Vandenilio peroksidas ir natrio perboratas tiek, kiek jis paskiria Caffaro S.r.l. kartu su SNIA S.p.A. 1,078 milijonų eurų baudą.

               —

               Nepatenkinus pirmojo reikalavimo sumažinti Komisijos Caffaro S.r.l. skirtą baudą iki simbolinio dydžio.

               —

               Nepatenkinus dviejų pirmųjų reikalavimų iš esmės sumažinti Caffaro S.r.l. skirtą baudą, atsižvelgiant į pastarajai priskirto pažeidimo mažą trukmę ir į lengvinančias aplinkybes.

               —

               Priteisti iš atsakovės bylinėjimosi išlaidas.

         Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai
   Šioje byloje ginčijamas sprendimas yra tas pats kaip ir byloje T-185/06 L'Air Liquide prieš Komisiją.

   Grįsdama savo reikalavimus, ieškovė teigia, kad:

               —

               ji turi būti veikiau laikoma „nukentėjusiąja“, nei kartelio dėl vandenilio peroksido dalyve. Šiuo atžvilgiu reikia nurodyti, kad atsakovė, vertindama Caffaro poziciją nagrinėjamoje procedūroje, visiškai neatsižvelgė, jog ši įmonė, ne tik negavo naudos iš nagrinėjamo kartelio, bet ir pasišalino iš natrio perborato (PBS) rinkos būtent dėl neteisėtų susitarimų, sudarytų vandenilio peroksido (HP) rinkoje. Ieškovė Komisijai pabrėžė, jog gamino vien PBS, kad kalbant apie HP ji buvo tik klientė, ir kad todėl negalėjo būti su HP susijusio kartelio, dėl kurio sudarymo ji nukentėjo, narė;

               —

               be to, atsakovė padarė akivaizdžią klaidą, kai visų pažeidimo dalyvių, išskyrus ieškovę, atžvilgiu rėmėsi 1999 m., t. y. paskutinių metų, kai daromas pažeidimas buvo susijęs su abiem produktais (HP ir PBS), bendromis rinkos dalimis. Tačiau neįtikėtinai Caffaro atžvilgiu Komisija rėmėsi 1998 m. rinkos duomenimis, nors pagal nusistovėjusią Bendrijos teismų praktiką Komisija įmonės svarbos vertinimo tikslais privalo atsižvelgti į kiekvienos įmonės apyvartą referenciniais metais. Šiuo atžvilgiu reikia priminti, jog teismų praktika šį principą išaiškino ta prasme, kad vienoda traktuotė užtikrinama tik tada, kai visų tame pačiame pažeidime dalyvavusių įmonių atžvilgiu remiamasi tais pačiais referenciniais metais.

         Ieškovė taip pat nurodo:

               —

               Teisių į gynybą pažeidimą tiek, kiek tai susiję su faktu, kad, priešingai nei teigė Komisija, 1998 m. lapkričio 26 d. Briuselio susirinkime Caffaro atstovai nedalyvavo.

               —

               Klaidingą Reglamento (EB) Nr. 1/2003 25 straipsnio ir ten numatyto senaties termino taikymą, nes Caffaro nutraukė dalyvavimą numanomame kartelyje prieš penkerius metus iki Komisijos tyrimo jos atžvilgiu pradžios.


title: Byla C-307/11 P: 2012 m. balandžio 26 d. Teisingumo Teismo (penktoji kolegija) nutartis byloje Deichmann SE prieš Vidaus rinkos derinimo tarnybą (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui) (Apeliacinis skundas — Bendrijos prekių ženklas — Reglamentas (EB) Nr. 40/94 — 7 straipsnio 1 dalies b punktas — Absoliutus atmetimo pagrindas — Skiriamojo požymio nebuvimas — Vaizdinis žymuo, kurį sudaro sulenktos juostos su brūkšninėmis linijomis vaizdas)

text:
               25.8.2012

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 258/8

         2012 m. balandžio 26 d. Teisingumo Teismo (penktoji kolegija) nutartis byloje Deichmann SE prieš Vidaus rinkos derinimo tarnybą (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui)

   (Byla C-307/11 P) (1)

   (Apeliacinis skundas - Bendrijos prekių ženklas - Reglamentas (EB) Nr. 40/94 - 7 straipsnio 1 dalies b punktas - Absoliutus atmetimo pagrindas - Skiriamojo požymio nebuvimas - Vaizdinis žymuo, kurį sudaro sulenktos juostos su brūkšninėmis linijomis vaizdas)
   2012/C 258/13
   Proceso kalba: vokiečių

      Šalys

      Apeliantė: Deichmann SE, atstovaujama advokato O. Rauscher

      Atsakovė: Vidaus rinkos derinimo tarnyba (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui), atstovaujama K. Klüpfel

      Dalykas

   Apeliacinis skundas dėl 2011 m. balandžio 13 d. Bendrojo Teismo (septintoji kolegija) sprendimo Deichmann SE prieš VRDT (T-202/09) atmesti ieškinį, kuriuo buvo prašoma panaikinti 2009 m. balandžio 3 d. VRDT ketvirtosios apeliacinės tarybos sprendimą atmesti apeliaciją dėl eksperto sprendimo, kuriuo atsisakoma įregistruoti vaizdinį žymenį, kurį sudaro sulenktos juostos su brūkšninėmis linijomis vaizdas, kaip Bendrijos prekių ženklą tam tikroms 10 ir 25 klasių prekėms — Prekių ženklo skiriamasis požymis.

      Rezoliucinė dalis

               1.

               Atmesti apeliacinį skundą.

               2.

               Deichmann SE padengia bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 269, 2011 9 10.


title: Byla C-227/15 P: 2015 m. gegužės 19 d. Robert Aubineau ir kt. pateiktas apeliacinis skundas dėl 2015 m. kovo 18 d. Bendrojo Teismo (trečioji kolegija) priimto sprendimo bylose T-195/11, T-458/11, T-448/12 ir T-41/13, Cahier ir kt./Taryba ir Komisija

text:
               21.9.2015

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 311/15

         2015 m. gegužės 19 d. Robert Aubineau ir kt. pateiktas apeliacinis skundas dėl 2015 m. kovo 18 d. Bendrojo Teismo (trečioji kolegija) priimto sprendimo bylose T-195/11, T-458/11, T-448/12 ir T-41/13, Cahier ir kt./Taryba ir Komisija

   (Byla C-227/15 P)
   (2015/C 311/20)
   Proceso kalba: prancūzų

      Šalys

      Apeliantai: Robert Aubineau ir kt., atstovaujami advokato Ch.-E. Gudin

      Kitos proceso šalys: Taryba, Komisija, Prancūzija

      Apeliantų reikalavimai

               —

               Panaikinti sprendimą, kuriuo atsisakoma pripažinti, kad gamintojams-distiliuotojams draudžiama patiems distiliuoti jų pagaminto vyno kiekį, viršijantį įprastai gaminamą vyno kiekį, remiantis tuo, kad prieš pradėdami vykdyti tokią veiklą, jie turėjo paprašyti leidimo tapti patvirtintais distiliuotojais.

               —

               Panaikinti sprendimą, kuriuo atsisakoma pripažinti, kad Reglamentas (EB) Nr. 1623/2000 (1) yra diskriminacinio pobūdžio, nes spiritų gamintojams nesuteikiamos tokios pačios teisės.

               —

               Panaikinti sprendimą, kuriuo atsisakoma pripažinti, kad institucijų veiksmai buvo neteisėti, ir todėl kyla jų atsakomybė, nes jų nustatytos taisyklės, susijusios, kaip ir nagrinėjamoje byloje, su bendru rinkos organizavimu, yra nesuderinamos su nediskriminavimo principu, kuris Teisingumo Teismo praktikoje ir SESV 40 straipsnyje laikomas bendruoju Sąjungos teisės principu.

               —

               Panaikinti sprendimą, kuriuo atsisakoma pripažinti, kad apeliantai patyrė žalos, nes reglamentas, kurio pagrindu nacionaliniai teismai griežtai nubaudė apeliantus, yra aiškinamas dvejopai. Toks dvejopas aiškinimas yra tiesioginė teksto, už kurį atsako jo autorius, t. y. šioje byloje Komisija, pasekmė.

      Apeliacinio skundo pagrindai ir pagrindiniai argumentai

   Grįsdami savo apeliacinį skundą apeliantai remiasi keturiais pagrindais.
   Pirma, jie Teisingumo Teismo prašo panaikinti Bendrojo Teismo sprendimą, kuriame atsisakoma pripažinti, kad Reglamentas (EB) Nr. 1623/2000 yra diskriminacinio pobūdžio, nes spiritų gamintojams nesuteikiamos tokios pačios teisės.
   Antra, apeliantai teigia, kad Bendrasis Teismas padarė teisės klaidą, kai atsisakė pripažinti, kad institucijų veiksmai buvo neteisėti ir dėl to kyla jų atsakomybė, nes jos nustatė ir aiškino taisykles, susijusias, kaip ir nagrinėjamoje byloje, su bendru rinkos organizavimu, kurios yra nesuderinamos su nediskriminavimo principu, laikomu Teisingumo Teismo praktikoje ir SESV 40 straipsnyje bendruoju Sąjungos teisės principu.
   Trečia, apeliantai kaltina Bendrąjį Teismą tuo, kad jis nepripažino jų patirtos žalos. Dėl galimo dvejopo Reglamento (EB) Nr. 1623/2000 aiškinimo nacionaliniai teismai griežtai nubaudė apeliantus, o toks neteisėtumas yra tikroji patirtos žalos priežastis.
   Galiausiai, apeliantai kaltina Bendrąjį Teismą tuo, kad jis nepaisė reglamento 65 straipsnio, kuris nustato specialius reikalavimus gamintojams, turintiems distiliavimo įrenginius ir ketinantiems atlikti privalomą vyno kiekio, viršijančio įprastai pagaminamą vyno kiekį, distiliavimą, prasmės ir taikymo srities.

      (1)  2000 m. liepos 25 d. Komisijos reglamentas (EB) Nr. 1623/2000, nustatantis išsamias Reglamento (EB) Nr. 1493/1999 dėl bendro vyno rinkos organizavimo įgyvendinimo taisykles, susijusias su rinkos mechanizmais (OL L 194, p. 45; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 3 sk., 3 t., p. 182).


title: Byla T-116/05 Dorian Lacombe 2005 m. vasario 28 d. pareikštas ieškinys Europos Sąjungos Tarybai

text:
               14.5.2005

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 115/34

         Dorian Lacombe 2005 m. vasario 28 d. pareikštas ieškinys Europos Sąjungos Tarybai
   (Byla T-116/05)
   (2005/C 115/61)
   Proceso kalba: prancūzų
   2005 m. vasario 28 d. Europos Bendrijų Pirmosios instancijos teisme buvo pareikštas Dorian Lacombe, gyvenančio Evry (Prancūzija), atstovaujamo advokatų Sébastien Orlandi, Xavier Martin, Albert Coolen, Jean-Noël Louis ir Etienne Marchal, nurodžiusių adresą dokumentams įteikti Liuksemburge, ieškinys Europos Sąjungos Tarybai.
   Ieškovas Pirmosios instancijos teismo prašo:

               1)

               priteisti iš Tarybos ieškovui išmoką, atitinkančią mokamą už dirbtą viršvalandinį darbą pagal susitarimo, pasirašyto tarp jo tiesioginio viršininko ir Tarybos generalinio sekretoriaus, pagrindu užpildytą žiniaraštį visą sumą, atskaitant jau pervestą išmokos dalį,

               2)

               priteisti iš Tarybos pervesti į ieškovo socialinės apsaugos įstaigą darbdavio įmokas, numatytas galiojančiuose teisės aktuose,

               3)

               priteisti iš Tarybos ieškovui bedarbio pašalpą, į kurią jis būtų turėjęs teisę, jei darbdavio įmokos butų buvę mokamos tinkamu laiku į jo socialinės apsaugos įstaigą,

               4)

               priteisti iš atsakovės ieškovui delspinigius, apskaičiuotus pagal ECB pagrindinę normą, padidinant ją dviem punktais kiekvienai mokėtinai vykdant šalių sudarytą pagalbinio darbuotojo sutartį sumai.

         Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai
   Ieškovas buvo pagalbiniu darbuotoju Taryboje nuo 2002 m. gruodžio 1 d. iki 2003 m. liepos 31 d. Jis tvirtina, kad Taryba sumažino nuo 73 iki 59,5 dienų sumą už viršvalandžius, kurią jis turėjo teisę gauti už dirbtas valandas šeštadieniais, sekmadieniais, švenčių dienomis ir institucijos nedarbo dienomis, nenurodant ieškovui motyvų. Grįsdamas šį reikalavimą, ieškovas nurodo Europos Bendrijų kitų tarnautojų įdarbinimo sąlygų nuostatų 57 straipsnio, Tarnybos nuostatų 56 straipsnio, pranešimo personalui Nr. 88/93 ir pareigos motyvuoti pažeidimus.
   Ieškovas tvirtina, kad Taryba nepervesdama išmokų Socialinio draudimo kasai, kuriai priklauso ieškovas, pažeidė Europos Bendrijų kitų tarnautojų įdarbinimo sąlygų nuostatų 70 straipsnį. Ieškovas taip pat reikalauja atlyginti dėl to jo patirtą žalą.


               9.7.2005

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 171/36

         (2005/C 171/60)
   Paskutinis Teisingumo Teismo Europos Sąjungos Oficialiajame leidinyje skelbiamas leidinys

         OL C 155, 2005 6 25

   Skelbti leidiniai:

      OL C 143, 2005 6 11

      OL C 132, 2005 5 28

      OL C 115, 2005 5 14

      OL C 106, 2005 4 30

      OL C 93, 2005 4 16

      OL C 82, 2005 4 2

   Šiuos tekstus galite rasti adresu:

               EUR-Lex: http://europa.eu.int/eur-lex

               CELEX: http://europa.eu.int/celex


title: Byla C-271/10: 2011 m. birželio 30 d. Teisingumo Teismo (trečioji kolegija) sprendimas byloje ( Raad van State van België (Belgija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Vereniging van Educatieve en Wetenschappelijke Auteurs (VEWA) prieš Belgische Staat (Direktyva 92/100/EEB — Autorių teisės ir gretutinės teisės — Viešoji panauda — Atlygimas autoriams — Tinkamos pajamos)

text:
               27.8.2011

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 252/5

         2011 m. birželio 30 d. Teisingumo Teismo (trečioji kolegija) sprendimas byloje (Raad van State van België (Belgija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Vereniging van Educatieve en Wetenschappelijke Auteurs (VEWA) prieš Belgische Staat

   (Byla C-271/10) (1)

   (Direktyva 92/100/EEB - Autorių teisės ir gretutinės teisės - Viešoji panauda - Atlygimas autoriams - Tinkamos pajamos)
   2011/C 252/07
   Proceso kalba: olandų

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Raad van State van België

      Šalys pagrindinėje byloje

      Ieškovė: Vereniging van Educatieve en Wetenschappelijke Auteurs (VEWA)

      Atsakovė: Belgische Staat

      Dalykas

   Prašymas priimti prejudicinį sprendimą — Raad van State van België — 1992 m. lapkričio 19 d. Tarybos direktyvos 92/100/EEB dėl nuomos ir panaudos teisių bei tam tikrų teisių, gretutinių autorių teisėms, intelektinės nuosavybės srityje (OL L 346, p. 61; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 17 sk., 1 t., p. 120) 5 straipsnio 1 dalies (dabar — 2006 m. gruodžio 12 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2006/115/EB dėl nuomos ir panaudos teisių bei tam tikrų teisių, gretutinių autorių teisėms, intelektinės nuosavybės srityje (OL L 376, p. 28) 6 straipsnio 1 dalis) išaiškinimas — Atlyginimas autoriams už viešąją panaudą — Pakankamas atlyginimas

      Rezoliucinė dalis

   1992 m. lapkričio 19 d. Tarybos direktyvos 92/100/EEB dėl nuomos ir panaudos teisių bei tam tikrų teisių, gretutinių autorių teisėms, intelektinės nuosavybės srityje 5 straipsnio 1 dalimi draudžiamas toks teisės aktas, kaip antai nagrinėjamas pagrindinėje byloje, kuriuo sukuriama sistema, pagal kurią atlyginimas, mokėtinas autoriams viešosios panaudos atveju, yra apskaičiuojamas atsižvelgiant tik į viešosiose įstaigose užregistruotų panaudos gavėjų skaičių, remiantis fiksuota suma, nustatyta panaudos gavėjui per metus.

      (1)  OL C 234, 2010 8 28.


title: Byla T-438/16: 2016 m. rugpjūčio 5 d. pareikštas ieškinys byloje Altunis/EUIPO – Hotel Cipriani Srl (CIPRIANI)

text:
               19.9.2016

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 343/48

         2016 m. rugpjūčio 5 d. pareikštas ieškinys byloje Altunis/EUIPO – Hotel Cipriani Srl (CIPRIANI)

   (Byla T-438/16)
   (2016/C 343/66)
   Kalba, kuria surašytas ieškinys: italų

      Šalys

      Ieškovė: Altunis-Trading, Gestão e Serviços, Lda (Funšalis, Portugalija), atstovaujama advokatų A. Vanzetti, S. Bergia, G. Sironi

      Atsakovė: Europos Sąjungos intelektinės nuosavybės tarnyba (EUIPO)

      Kita procedūros Apeliacinėje taryboje šalis: Hotel Cipriani Srl (Venecija, Italija)

      Su procedūra EUIPO susijusi informacija

      Prekių ženklo, dėl kurio kilo ginčas, savininkė: ieškovė

      Prekių ženklas, dėl kurio kilo ginčas: „CIPRIANI“ tarptautinis prekių ženklas, kurio registracija galioja Europos Sąjungoje – Europos Sąjungoje galiojanti tarptautinė registracija Nr. 1 127 870

      Procedūra EUIPO: protesto procedūra

      Ginčijamas sprendimas: 2016 m. birželio 7 d. EUIPO ketvirtosios apeliacinės tarybos sprendimas byloje R 1889/2015-4

      Reikalavimai

   Ieškovė Bendrojo Teismo prašo:

               —

               panaikinti ginčijamą sprendimą;

               —

               atmesti Hotel Cipriani s.r.l. protestą arba

               —

               grąžinti bylą nagrinėti EUIPO, kad ji priimtų atitinkamą sprendimą;

               —

               nurodyti EUIPO atlyginti jai visas bylinėjimosi išlaidas, įskaitant patirtąsias ankstesnėse instancijose.

      Pagrindai, kuriais remiamasi

               —

               Reglamento Nr. 207/2009 15 straipsnio, 42 straipsnio 2 dalies ir 8 straipsnio 1 dalies b punkto ir Reglamento Nr. 2868/95 22 taisyklės 3 dalies pažeidimas vertinant Hotel Cipriani prekių ženklo naudojimą iš tikrųjų.

               —

               Reglamento Nr. 207/2009 8 straipsnio 1 dalies b punkto pažeidimas vertinant prekių ir paslaugų panašumą ir paskui atitinkamai vertinant supainiojimo galimybę.


title: Byla C-191/04: Europos Bendrijų Komisijos 2004 m. balandžio 26 d. pareikštas ieškinys Prancūzijos Respublikai

text:
               12.6.2004

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 156/8

         Europos Bendrijų Komisijos 2004 m. balandžio 26 d. pareikštas ieškinys Prancūzijos Respublikai
   (Byla C-191/04)
   (2004/C 156/16)
   2004 m. balandžio 26 d. Europos Bendrijų Teisingumo Teisme buvo pareikštas Europos Bendrijų Komisijos, atstovaujamos A. Bordes ir G. Valero Jordana, nurodžiusių adresą dokumentams įteikti Liuksemburge, ieškinys Prancūzijos Respublikai.
   Europos Bendrijų Komisija Teisingumo Teismo prašo:

               1)

               pripažinti, kad kompetentingoms institucijoms arba atitinkamoms įstaigoms nepateikus reikalaujamos surinkti 1999 m. gruodžio 31 dienai informacijos nuotekų ir nusėdusio dumblo monitoringo srityje pagal direktyvos 91/271/EEB (1) 15 straipsnį, kiek tai susiję su aglomeracijomis, dėl kurių terminas baigėsi 1998 m. gruodžio 31 d., ir praėjus šešiems mėnesiams nuo 2000 m. gruodžio 18 d. Komisijos prašymo pateikti tokią informaciją, Prancūzijos Respublika pažeidė savo įsipareigojimus, numatytus minėtos direktyvos 15 straipsnio 4 dalyje;

               2)

               priteisti iš Prancūzijos Respublikai bylinėjimosi išlaidas.

         Teisiniai pagrindai ir pagrindiniai argumentai:
   Prancūzijos Respublika pažeidė savo įsipareigojimą pateikti Komisijai informaciją apie aglomeracijų, susijusių su pirmuoju Direktyvos įgyvendinimo terminu, tai yra aglomeracijų, turinčių daugiau kaip 10 000„g. e.“ (gyventojų ekvivalentų) vienetų, išleidžiančių savo vandenis į priimančiuosius vandenis, laikomus „jautriomis zonomis“, vandenų monitoringo būklę 1999 m. gruodžio 31 dienai.

      (1)  1991 m. gegužės 21 d. Tarybos direktyva dėl miesto nuotekų valymo 91/271/EEB (OL L 135, 1991 5 30, p. 40)


title: Byla T-411/10: 2013 m. rugsėjo 16 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Laufen Austria prieš Komisiją (Konkurencija — Karteliai — Belgijos, Vokietijos, Prancūzijos, Italijos, Nyderlandų ir Austrijos vonios kambarių įrangos rinkos — Sprendimas, kuriuo konstatuojamas SESV 101 straipsnio ir EEE susitarimo 53 straipsnio pažeidimas — Kainų didinimo derinimas ir keitimasis svarbia komercine informacija — Neteisėtų veiksmų inkriminavimas — Baudos — 2006 m. baudų dydžio apskaičiavimo gairės — Pažeidimo sunkumas — Koeficientai — Lengvinančios aplinkybės — Ekonomikos krizė — Didmenininkų daromas spaudimas — 2002 m. pranešimas dėl bendradarbiavimo — Baudos dydžio sumažinimas — Didelė pridėtinė vertė)

text:
               9.11.2013

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 325/29

         2013 m. rugsėjo 16 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Laufen Austria prieš Komisiją

   (Byla T-411/10) (1)

   (Konkurencija - Karteliai - Belgijos, Vokietijos, Prancūzijos, Italijos, Nyderlandų ir Austrijos vonios kambarių įrangos rinkos - Sprendimas, kuriuo konstatuojamas SESV 101 straipsnio ir EEE susitarimo 53 straipsnio pažeidimas - Kainų didinimo derinimas ir keitimasis svarbia komercine informacija - Neteisėtų veiksmų inkriminavimas - Baudos - 2006 m. baudų dydžio apskaičiavimo gairės - Pažeidimo sunkumas - Koeficientai - Lengvinančios aplinkybės - Ekonomikos krizė - Didmenininkų daromas spaudimas - 2002 m. pranešimas dėl bendradarbiavimo - Baudos dydžio sumažinimas - Didelė pridėtinė vertė)
   2013/C 325/49
   Proceso kalba: ispanų

      Šalys

      Ieškovė: Laufen Austria AG (Wilhelmsburg, Austrija), atstovaujama advokatų E. Navarro Varona ir L. Moscoso del Prado González

      Atsakovė: Europos Komisija, iš pradžių atstovaujama F. Castillo de la Torre, A. Antoniadis ir F. Castilla Contreras, vėliau — F. Castillo de la Torre, A. Antoniadis ir F. Jimeno Fernández

      Dalykas

   Prašymas iš dalies panaikinti 2010 m. birželio 23 d. Komisijos sprendimą C(2010) 4185 galutinis dėl SESV 101 straipsnio ir EEE susitarimo 53 straipsnio taikymo procedūros (byla COMP/39.092 — Vonios kambarių įranga) ir prašymas sumažinti šiuo sprendimu ieškovei skirtos baudos dydį.

      Rezoliucinė dalis

               1.

               Atmesti ieškinį.

               2.

               Laufen Austria AG padengia savo ir Europos Komisijos patirtas bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 301, 2010 11 6.


title: Byla C-614/11: 2013 m. rugsėjo 12 d. Teisingumo Teismo (penktoji kolegija) sprendimas byloje ( Oberster Gerichtshof (Austrija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Niederösterreichische Landes-Landwirtschaftskammer prieš Anneliese Kuso (Socialinė politika — Vienodas požiūris į moteris ir vyrus — Direktyva 76/207/EEB — Terminuota darbo sutartis, sudaryta prieš valstybei įstojant į Europos Sąjungą — Galiojimo pasibaigimas po įstojimo — Darbo tvarka, pagal kurią nustatyta, jog darbo sutarties galiojimo terminas pasibaigia paskutinę metų, kuriais sukako pensinis amžius, dieną — Skirtingas moterų ir vyrų amžius)

text:
               9.11.2013

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 325/4

         2013 m. rugsėjo 12 d. Teisingumo Teismo (penktoji kolegija) sprendimas byloje (Oberster Gerichtshof (Austrija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Niederösterreichische Landes-Landwirtschaftskammer prieš Anneliese Kuso

   (Byla C-614/11) (1)

   (Socialinė politika - Vienodas požiūris į moteris ir vyrus - Direktyva 76/207/EEB - Terminuota darbo sutartis, sudaryta prieš valstybei įstojant į Europos Sąjungą - Galiojimo pasibaigimas po įstojimo - Darbo tvarka, pagal kurią nustatyta, jog darbo sutarties galiojimo terminas pasibaigia paskutinę metų, kuriais sukako pensinis amžius, dieną - Skirtingas moterų ir vyrų amžius)
   2013/C 325/06
   Proceso kalba: vokiečių

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Oberster Gerichtshof

      Šalys pagrindinėje byloje

      Ieškovas: Niederösterreichische Landes-Landwirtschaftskammer

      Atsakovė: Anneliese Kuso

      Dalykas

   Prašymas priimti prejudicinį sprendimą — Oberster Gerichtshof — 1976 m. vasario 9 d. Tarybos direktyvos 76/207/EEB dėl vienodo požiūrio į vyrus ir moteris principo taikymo įsidarbinimo, profesinio mokymo, pareigų paaukštinimo ir darbo sąlygų atžvilgiu (OL L 39, p. 40), iš dalies pakeistos 2002 m. rugsėjo 23 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2002/73/EB (OL L 269, p. 15), 3 straipsnio 1 dalies a ir c punktų aiškinimas — Terminuotos darbo sutartys, sudarytos tarp valstybės narės įstaigos ir jos darbuotojų prieš šiai valstybei įstojant į Europos Sąjungą, kuriose nustatyta, kad jos pasibaigia paskutinę tų metų dieną, kuriais darbuotojui vyrui sukanka 65 metai, o darbuotojai moteriai sukanka 60 metų.

      Rezoliucinė dalis

   1976 m. vasario 9 d. Tarybos direktyvos 76/207/EEB dėl vienodo požiūrio į vyrus ir moteris principo taikymo įsidarbinimo, profesinio mokymo, pareigų paaukštinimo ir darbo sąlygų atžvilgiu, iš dalies pakeistos 2002 m. rugsėjo 23 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2002/73/EB, 3 straipsnio 1 dalies c punktas turi būti aiškinamas taip, kad nacionalinės teisės aktas, kaip antai nagrinėjamasis pagrindinėje byloje, kuris įtvirtina darbo tvarką, kuri yra iki atitinkamos valstybės įstojimo į Europos Sąjungą sudarytos sutarties sudedamoji dalis ir pagal kurią darbo santykiai nutrūksta suėjus pensiniam amžiui, kuris skiriasi atsižvelgiant į darbuotojo lytį, sukelia šia direktyva draudžiamą tiesioginę diskriminaciją, kai atitinkamas darbuotojas šio amžiaus sulaukia po nurodyto įstojimo.

      (1)  OL C 80, 2012 3 17.


title: Byla T-396/04 SOFFASS S.p.A 2004 m. spalio 4 d. pareikštas ieškinys Vidaus rinkos derinimo tarnybai (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui)

text:
               8.1.2005

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 6/39

         SOFFASS S.p.A 2004 m. spalio 4 d. pareikštas ieškinys Vidaus rinkos derinimo tarnybai (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui)
   (Byla T-396/04)
   (2005/C 6/77)
   Proceso kalba: italų
   2004 m. spalio 4 d. Europos Bendrijų Pirmosios instancijos teisme buvo pareikštas SOFFASS S.p.A, atstovaujamos advokatų Vincenzo Biliardo ir Cristiano Bacchini, ieškinys Vidaus rinkos derinimo tarnybai (VRDT).
   SODIPAN (Société en Commandite par Actions) buvo kita proceso apeliacinėje taryboje šalis.
   Ieškovas Pirmosios instancijos teismo prašo:

               —

               Panaikinti Vidaus rinkos derinimo tarnybos Pirmosios apeliacinės tarybos 2004 m. liepos 16 d. sprendimą byloje R 0699/2003-1

               —

               Priteisti iš VRDT bylinėjimosi išlaidas.

         Teisiniai pagrindai ir pagrindiniai argumentai

               Paraišką Bendrijos prekių ženklui pateikęs asmuo:

               Ieškovas

               Prašomas įregistruoti Bendrijos prekių ženklas:

               Figūrinis prekių ženklas „NICKY“ –Registracijos paraiška Nr. 1.315.985 dėl ženklo įregistravimo 16 klasės prekėms (popieriniai ir/arba celiulioziniai dirbiniai, naudojami buitinėms arba higieninėms reikmėms)

               Ženklo ar žymens, kuriuo remiamasi protesto procese, savininkas:

               Prancūzijos bendrovė SODIPAN (Société en Commandite par Actions)

               Ženklas ar žymuo, kuriuo remiamasi protesto procese:

               Prancūzijos figūriniai prekių ženklai „NOKY“ (Nr. 1.346.586) ir „noky“ (Nr. 1.400.192) 16 klasės prekėms

               Protestų skyriaus sprendimas:

               Atmesti protestą

               Apeliacinės tarybos sprendimas:

               Panaikinti Protestų skyriaus sprendimą ir grąžinti jam iš naujo nagrinėti

               Teisiniai pagrindai:

               Klaidingas Reglamento (EB) Nr. 40/94 8 straipsnio 1 dalies b punkto taikymas (suklaidinimo galimybė)


title: Byla T-112/05 Akzo Nobel NV, Akzo Nobel Nederland BV, Akzo Nobel Chemicals International BV, Akzo Nobel Chemicals BV ir Akzo Nobel Functional Chemicals BV2005 m. kovo 2 d. pareikštas ieškinys Europos Bendrijų Komisijai

text:
               11.6.2005

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 143/37

      Akzo Nobel NV, Akzo Nobel Nederland BV, Akzo Nobel Chemicals International BV, Akzo Nobel Chemicals BV ir Akzo Nobel Functional Chemicals BV2005 m. kovo 2 d. pareikštas ieškinys Europos Bendrijų Komisijai
   (Byla T-112/05)
   (2005/C 143/70)
   Proceso kalba: anglų
   2005 m. kovo 2 d. Europos Bendrijų Pirmosios instancijos teisme buvo pareikštas Akzo Nobel NV, įsteigtos Arnhem (Nyderlandai), Akzo Nobel Nederland BV, įsteigtos Arnhem (Nyderlandai), Akzo Nobel Chemicals International BV, įsteigtos Amersfoort (Nyderlandai), Akzo Nobel Chemicals BV, įsteigtos Amersfoort (Nyderlandai), ir Akzo Nobel Functional Chemicals BV, įsteigtos Amersfoort (Nyderlandai), atstovaujamų advokatų C. R. A. Swaak ir J. de Gou, ieškinys Europos Bendrijų Komisijai.
   Ieškovės Pirmosios instancijos teismo prašo:

               —

               nustatyti, ar ginčijamas sprendimas yra teisėtas pagal EB sutarties 230 straipsnį;

               —

               panaikinti ginčijamą sprendimą pagal EB sutarties 231 straipsnį;

               —

               priteisti iš Komisijos visas jos ir ieškovų bylinėjimosi išlaidas.

         Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai
   Ieškovės ginčija 2004 m. gruodžio 9 d. Komisijos sprendimą, priimtą pagal EB sutarties 81 straipsnį ir EEE susitarimo 53 straipsnį (byla COMP/E-2/37.533-Cholino chloridas), kuriuo pripažįstama, jog ieškovė dalyvavo susitarimuose ir suderintuose veiksmuose, susijusiuose su kainos nustatymu ir rinkų pasidalijimu, bei suderintuose veiksmuose, nukreiptuose prieš konkurentus EEE cholino chlorido sektoriuje, ir ieškovėms paskiriama piniginė bauda.
   Grįsdamos savo ieškinį ieškovės teigia, kad buvo pažeista Reglamento 1/2003 (1) 23 straipsnio 2 dalis, nes Komisija atsakomybę už pažeidimą taip pat priskyrė Akzo Nobel grupės holdingo bendrovei Akzo Nobel NV. Ieškovių teigimu, Akzo Nobel NV nedarė lemiamos įtakos dukterinių bendrovių prekybos politikai.
   Ieškovės taip pat teigia, kad joms solidariai skirtos piniginės baudos dydis viršijo vienos iš ieškovių 10 % apyvartos ribą. Ieškovių manymu, Komisija turėjo nustatyti kiekvienos įmonės individualią atsakomybę.
   Galiausiai, ieškovės teigia, kad buvo nesilaikyta pareigos nurodyti sprendimo motyvus. Ieškovių manymu, Komisija pripažino Akzo Nobel NV solidariai atsakinga remdamasi klaidingais motyvais ir nenurodė, kodėl nustatyta vienos iš ieškovių solidari atsakomybė viršijo 10 % apyvartos ribą.

      (1)  2002 m. gruodžio 16 d. Tarybos reglamentas (EB) Nr. 1/2003 dėl konkurencijos taisyklių, nustatytų Sutarties 81 ir 82 straipsniuose, įgyvendinimo (OL L 1, p. 1)


title: Bylos T-242/03 išbraukimas iš registro

text:
               11.9.2004

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 228/44

         Bylos T-242/03 (1) išbraukimas iš registro
   (2004/C 228/106)

      (Bylos kalba: vokiečių)

   Europos Bendrijų Pirmosios instancijos teismo antrosios kolegijos pirmininkas 2004 m. gegužės 25 d. nutartimi nurodė išbraukti iš registro bylą T-242/03 Ulf Jacoby prieš Vidaus rinkos derinimo tarnybą (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui) (VRDT).

      (1)  OL C 200, 2003 8 23.


title: Byla T-135/12: 2015 m. vasario 26 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Prancūzija/Komisija (Valstybės pagalba — Valstybės pagalba — Senatvės pensijos — Pagalba, skirta bendrovėje France Télécom dirbančių valstybės pareigūnų senatvės pensijų finansavimo tvarkai reformuoti – France Télécom mokamų įmokų valstybei sumažinimas — Sprendimas, kuriuo pagalba su tam tikromis išlygomis pripažįstama suderinama su vidaus rinka — Nauda)

text:
               13.4.2015

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 118/24

         2015 m. vasario 26 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Prancūzija/Komisija

   (Byla T-135/12) (1)

   ((Valstybės pagalba - Valstybės pagalba - Senatvės pensijos - Pagalba, skirta bendrovėje France Télécom dirbančių valstybės pareigūnų senatvės pensijų finansavimo tvarkai reformuoti – France Télécom mokamų įmokų valstybei sumažinimas - Sprendimas, kuriuo pagalba su tam tikromis išlygomis pripažįstama suderinama su vidaus rinka - Nauda))
   (2015/C 118/31)
   Proceso kalba: prancūzų

      Šalys

      Ieškovė: Prancūzijos Respublika, iš pradžių atstovaujama E. Belliard, G. de Bergues, J. Gstalter ir J. Rossi, po to – D. Colas Diégo ir R. Coesme

      Atsakovė: Europos Komisija, atstovaujama B. Stromsky, L. Flynn ir D. Grespan

      Dalykas

   Prašymas panaikinti 2011 m. gruodžio 20 d. Komisijos sprendimą 2012/540/ES dėl valstybės pagalbos C 25/08 (ex NN 23/08) – France Télécom priskirtų valstybės pareigūnų pensijų finansavimo sistemos reforma, kurią Prancūzijos Respublika įgyvendino remdama bendrovę France Télécom (OL L 279, 2012, p. 1).

      Rezoliucinė dalis

               1.

               Atmesti ieškinį.

               2.

               Prancūzijos Respublika padengia savo ir Europos Komisijos patirtas bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 174, 2012 6 16.


title: Byla C-481/09: 2010 m. rugsėjo 30 d. Teisingumo Teismo (penktoji kolegija) sprendimas byloje Europos Komisija prieš Čekijos Respubliką (Valstybės įsipareigojimų neįvykdymas — Aplinka — Direktyva 2006/7/EB — Maudyklų vandens kokybė — Neperkėlimas per nustatytą terminą)

text:
               20.11.2010

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 317/11

         2010 m. rugsėjo 30 d. Teisingumo Teismo (penktoji kolegija) sprendimas byloje Europos Komisija prieš Čekijos Respubliką

   (Byla C-481/09) (1)

   (Valstybės įsipareigojimų neįvykdymas - Aplinka - Direktyva 2006/7/EB - Maudyklų vandens kokybė - Neperkėlimas per nustatytą terminą)
   2010/C 317/21
   Proceso kalba: čekų

      Šalys

      Ieškovė: Europos Komisija, atstovaujama S. Pardo Quintillán ir M. Thomannová-Körnerová

      Atsakovė: Čekijos Respublika, atstovaujama M. Smolek ir J. Jirkalová

      Dalykas

   Valstybės įsipareigojimų neįvykdymas — 2006 m. vasario 15 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvą 2006/7/EB dėl maudyklų vandens kokybės valdymo, panaikinančią Direktyvą 76/160/EEB (OL L 64, p. 37), įgyvendinančių nuostatų nepriėmimas arba nepranešimas apie jas per nustatytą terminą

      Rezoliucinė dalis

               1.

               Nepriėmusi 2006 m. vasario 15 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvą 2006/7/EB dėl maudyklų vandens kokybės valdymo, panaikinančią Direktyvą 76/160/EEB, įgyvendinančių įstatymų ir kitų teisės aktų per nustatytą terminą, Čekijos Respublika neįvykdė įsipareigojimų pagal šią direktyvą.

               2.

               Priteisti iš Čekijos Respublikos bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 24, 2010 1 30.


title: Byla C-264/07 2007 m. birželio 1 d. pareikštas ieškinys byloje Europos Bendrijų Komisija prieš Graikijos Respubliką

text:
               21.7.2007

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 170/17

         2007 m. birželio 1 d. pareikštas ieškinys byloje Europos Bendrijų Komisija prieš Graikijos Respubliką

   (Byla C-264/07)
   (2007/C 170/31)
   Proceso kalba: graikų
   Šalys

      Ieškovė: Europos Bendrijų Komisija, atstovaujama M. Patakiá ir M. Kostantinidis

      Atsakovė: Graikijos Respublika
   Ieškovės reikalavimai

               —

               Pripažinti, kad, iki 2004 m. gruodžio 22 d. nepateikusi kiekvieno jos teritorijoje esančio upių baseinų rajono charakteristikos analizės, žmogaus veiklos poveikio paviršinių ir požeminių vandenų būklei ataskaitos bei ekonominės vandens naudojimo analizės pagal II ir III prieduose pateiktus techninius reikalavimus, Graikijos Respublika neįvykdė įsipareigojimų pagal Direktyvos 2000/60/EB, nustatančios Bendrijos veiksmų vandens politikos srityje pagrindus (1), 5 straipsnio 1 dalį, o nepateikusi glaustos ataskaitos dėl analizės, reikalaujamos pagal pirmiau minėtą straipsnį, Graikijos Respublika pažeidė šios direktyvos 15 straipsnio 2 dalį.

               —

               Priteisti iš Graikijos Respublikos bylinėjimosi išlaidas.

         Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai
   Direktyva 2000/60 įsigaliojo 2000 m. gruodžio 22 dieną. Valstybės narės turėjo atlikti direktyvos 5 straipsnio 1 dalyje nurodytas analizes ir apžvalgas ne vėliau kaip 2004 m. gruodžio 22 d. bei pateikti Komisijai glaustą ataskaitą dėl analizės, kaip nurodyta direktyvos 15 straipsnio 2 dalyje, ne vėliau kaip 2005 m. kovo 22 dieną.
   Atsakydamos į Komisijos oficialų pranešimą Graikijos valdžios institucijos, pripažindamos, jog neįvykdė įsipareigojimų pagal 15 straipsnio 2 dalį, įsipareigojo 2006 m. birželio mėn. atsiųsti reikalaujamą ataskaitą. Tačiau Graikijos valdžios institucijos nepareiškė jokios nuomonės dėl to, kad Graikijos Respublika neįvykdė įsipareigojimų pagal direktyvos 5 straipsnio 1 dalį, nors Komisija savo oficialiame pranešime išreiškė abejones dėl Graikijos Respublikos įsipareigojimų vykdymo pagal šį straipsnį.
   Išnagrinėjus ataskaitą dėl analizės, kurią galiausiai ji atsiuntė 2006 m. birželio mėn., matyti, kad Graikijos Respublika dar neįvykdė įsipareigojimų pagal Direktyvos 2000/60 5 straipsnio 1 dalį ir 15 straipsnio 2 dalį.

      (1)  OL L 327, 2000 12 22, p. 1.


title: Byla C-111/14: 2014 m. kovo 7 d. Varhoven administrativen sad (Bulgarija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje GST – Sarviz AG Germania prieš Direktor na direktsia „Obzhalvane i danachno-osiguritelna praktika“ Plovdiv pri Tsentralno upravlenie na NAP

text:
               12.5.2014

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 142/28

         2014 m. kovo 7 d.Varhoven administrativen sad (Bulgarija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje GST – Sarviz AG Germania prieš Direktor na direktsia „Obzhalvane i danachno-osiguritelna praktika“ Plovdiv pri Tsentralno upravlenie na NAP

   (Byla C-111/14)
   2014/C 142/36
   Proceso kalba: bulgarų

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

   Varhoven administrativen sad

      Šalys pagrindinėje byloje

      Kasatorė: GST – Sarviz AG Germania

      Kita kasacinio proceso šalis: Direktor na direktsia „Obzhalvane i danachno-osiguritelna praktika“ Plovdiv pri Tsentralno upravlenie na NAP

      Prejudiciniai klausimai

               1.

               Ar Direktyvos 2006/112/EB (1) 193 straipsnį reikia aiškinti taip, kad pridėtinės vertės mokestį turi sumokėti tik apmokestinamasis asmuo, vykdantis apmokestinamąjį prekių tiekimą ar paslaugų teikimą, arba prekes įsigijęs ar paslaugas gavęs asmuo, jeigu apmokestinamąjį prekių tiekimą ar paslaugų teikimą vykdantis apmokestinamasis asmuo nėra įsisteigęs valstybėje narėje, kurioje turi būti sumokėtas pridėtinės vertės mokestis, nes taip numatyta atitinkamoje valstybėje narėje, o ne abu asmenys tuo pačiu metu?

               2.

               Jeigu darytina prielaida, kad pridėtinės vertės mokestį turi sumokėti tik vienas iš minėtų asmenų, t. y. arba prekių tiekėjas ar paslaugų teikėjas, arba įgijėjas ar gavėjas, tais atvejais, kai tai numatyta atitinkamoje valstybėje narėje, direktyvos 194 straipsnyje įtvirtintos taisyklės turi būti laikomasi taip pat ir tada, kai paslaugų gavėjas neteisingai taikė atvirkštinio apmokestinimo mechanizmą, nes manė, kad paslaugų teikėjas PVM tikslais neįsteigė nuolatinio padalinio Bulgarijos Respublikos teritorijoje, tačiau paslaugų gavėjas teikiamų paslaugų tikslais galiausiai įsteigė nuolatinį padalinį?

               3.

               Ar mokesčių neutralumo principą, turintį esminės reikšmės bendros pridėtinės vertės mokesčio sistemos sukūrimui ir veikimui, reikia aiškinti taip, kad su juo suderinama mokestinio patikrinimo praktika, kaip antai nagrinėjama pagrindinėje byloje, kai nepaisant paslaugų gavėjos pritaikyto atvirkštinio apmokestinimo mechanizmo pridėtinės vertės mokestis dar kartą priskaičiuojamas paslaugų teikėjui, nors gavėja jau yra priskaičiavusi mokestį už paslaugą, nėra jokio pavojaus prarasti mokestines pajamas, o nacionaliniame įstatyme numatyta mokestinių dokumentų taisymo tvarka netaikoma?

               4.

               Ar pridėtinės vertės mokesčio neutralumo principą reikia aiškinti taip, jog pagal jį draudžiama, kad mokesčių administratorius, remdamasis nacionalinės teisės nuostata atsisakytų grąžinti paslaugos, už kurią gavėjas pagal ZDDS 82 straipsnio 2 dalį jau yra priskaičiavęs pridėtinės vertės mokestį, teikėjui kelis kartus priskaičiuotą pridėtinės vertės mokestį, jei mokesčių administratorius dėl klaidos atitinkamame mokestiniame dokumente paneigė gavėjo teisę į kelis kartus priskaičiuoto pridėtinės vertės mokesčio atskaitą, o nacionaliniame įstatyme numatyta taisymo tvarka dėl nurodyto neskundžiamo mokestinio patikrinimo akto nebegali būti taikoma?

      (1)  2006 m. lapkričio 28 d. Tarybos direktyva 2006/112/EB dėl pridėtinės vertės mokesčio bendros sistemos (OL L 347, p. 1)


title: Byla T-240/13: 2013 m. balandžio 25 d. pareikštas ieškinys byloje Aldi Einkauf prieš VRDT — Alifoods (Alifoods)

text:
               20.7.2013

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 207/37

         2013 m. balandžio 25 d. pareikštas ieškinys byloje Aldi Einkauf prieš VRDT — Alifoods (Alifoods)

   (Byla T-240/13)
   2013/C 207/62
   Kalba, kuria surašytas ieškinys: vokiečių

      Šalys

      Ieškovė: Aldi Einkauf GmbH & Co. OHG (Esenas, Vokietija), atstovaujama advokatų N. Lützenrath, U. Rademacher, L. Kolks ir C. Fürsen

      Atsakovė: Vidaus rinkos derinimo tarnyba (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui)

      Kita procedūros Apeliacinėje taryboje šalis: Alifoods, SA (Alikantė, Ispanija)

      Reikalavimai

   Ieškovė prašo:

               —

               panaikinti 2012 m. vasario 25 d. Vidaus rinkos derinimo tarnybos (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui) ketvirtosios apeliacinės tarybos sprendimą byloje R 407/2012-4;

               —

               priteisti iš atsakovės bylinėjimosi išlaidas.

      Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

      Bendrijos prekių ženklo paraišką pateikęs asmuo: Alifoods, SA.

      Prašomas įregistruoti Bendrijos prekių ženklas: vaizdinis prekių ženklas, kuriame yra žodinis elementas „Alifoods“, 29, 32 ir 35 klasių prekėms ir paslaugoms — Bendrijos prekių ženklo paraiška Nr. B 1 825 002.

      Prekių ženklo ar žymens, kuriuo remtasi per protesto procedūrą, savininkė: ieškovė.

      Prekių ženklas ar žymuo, kuriuo remtasi per protesto procedūrą: žodinis tarptautinis ir Bendrijos prekių ženklas ALDI 3, 4, 9, 16, 24, 25, 29, 30, 31, 32, 33, 34, 35, 36, 38, 40, 41 ir 42 klasių prekėms ir paslaugoms.

      Protestų skyriaus sprendimas: atmesti protestą.

      Apeliacinės tarybos sprendimas: atmesti apeliaciją.

      Ieškinio pagrindai: Reglamento Nr. 207/2009 8 straipsnio 1 dalies b punkto pažeidimas.


               8.5.2008

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 113/19

         Ieškinys, 2008 m. vasario 21 d. ELPA priežiūros institucijos pateiktas Islandijos Respublikai
   (Byla E-3/08)
   (2008/C 113/16)
   2008 m. vasario 21 d. ELPA priežiūros institucija, atstovaujama Niels Fenger ir Florence Simonetti, pateikė ieškinį Islandijos Respublikai ELPA teisme.
   ELPA priežiūros institucija prašo ELPA teismo:

               1.

               pripažinti, kad per nustatytą terminą nesiėmusi priemonių į savo nacionalinės teisės sistemą inkorporuoti Europos ekonominės erdvės susitarimo II priedo XV skyriaus 12u punkte nurodytą teisės aktą (2004 m. kovo 31 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (EB) Nr. 648/2004 dėl ploviklių), pritaikytą EEE susitarimui jo 1 protokolu, Islandijos Respublika neįvykdė įsipareigojimų pagal EEE susitarimo 7 straipsnį;

               2.

               nurodyti Islandijos Respublikai padengti bylinėjimosi išlaidas.

         Teisinės bei faktinės aplinkybės ir teismui pateikti ieškinio pagrindai:

               —

               Ši byla yra susijusi su EB reglamentu dėl ploviklių.

               —

               EEE susitarimo 7 straipsnio 1 dalyje nurodyta:

                  „Šio Susitarimo prieduose arba EEE jungtinio komiteto sprendimuose nurodyti arba pateikti aktai Susitariančiosioms Šalims yra privalomi ir yra arba turi tapti vidaus teisinės sistemos dalis:

                           (a)

                              EEB reglamentui prilygstantis aktas turi tapti Susitariančiųjų Šalių teisinės sistemos dalis.

                           (b)

                              EEB direktyvai prilygstantis aktas leidžia Susitariančiųjų Šalių institucijoms pasirinkti jo įgyvendinimo formą ir būdą.“

               —

               ELPA priežiūros institucija teigia, kad Islandijos vyriausybė nesiėmė priemonių per nustatytą terminą inkorporuoti reglamentą į nacionalinės teisės sistemą.