title: 2014 m. rugsėjo 17 d. Europos Sąjungos Tarnautojų teismo (trečioji kolegija) sprendimas.#Kari Wahlström prieš Europos operatyvaus bendradarbiavimo prie Europos Sąjungos valstybių narių išorės sienų valdymo agentūrą (Frontex).#Viešoji tarnyba – Frontex personalas – Laikinasis tarnautojas – Terminuotos sutarties nepratęsimas – Pratęsimo procedūra – Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijos 41 straipsnio 2 dalies a punktas – Teisė būti išklausytam – Pažeidimas – Įtaka sprendimo turiniui.#Byla F-117/13.

text:
               Šalys
               Sprendimo motyvai
               Rezoliucinė dalis

            Šalys
            Byloje F‑117/13
            dėl pagal SESV 270 straipsnį pareikšto ieškinio
            Kari Wahlström, buvęs Europos operatyvaus bendradarbiavimo prie Europos Sąjungos valstybių narių išorės sienų valdymo agentūros laikinasis tarnautojas, gyvenantis Espe (Suomija), atstovaujamas advokato S. Pappas,
            ieškovas,
            prieš
            Europos operatyvaus bendradarbiavimo prie Europos Sąjungos valstybių narių išorės sienų valdymo agentūrą ( Frontex ) , atstovaujamą S. Vuorensola ir H. Caniard, padedamų advokatų D. Waelbroeck ir A. Duron,
            atsakovę,
            TARNAUTOJŲ TEISMAS (trečioji kolegija),
            kurį sudaro pirmininkas S. Van Raepenbusch (pranešėjas), teisėjai R. Barents ir K. Bradley,
            posėdžio sekretorius P. Cullen, administratorius,
            atsižvelgęs į rašytinę proceso dalį ir įvykus 2014 m. birželio 18 d. posėdžiui,
            priima šį
            Sprendimą

            Sprendimo motyvai
            1. Ieškiniu, kurį Tarnautojų teismo kanceliarija gavo 2013 m. lapkričio 30 d., K. Wahlström prašo panaikinti 2013 m. vasario 19 d. Europos operatyvaus bendradarbiavimo prie Europos Sąjungos valstybių narių išorės sienų valdymo agentūros ( Frontex ) vykdomojo direktoriaus sprendimą nepratęsti jo laikinojo tarnautojo sutarties.
            Teisinis pagrindas
            2. Pagal 2004 m. spalio 26 d. Tarybos reglamento (EB) Nr. 2007/2004, įsteigiančio Europos operatyvaus bendradarbiavimo prie Europos Sąjungos valstybių narių išorės sienų valdymo agentūrą (OL L 349, p. 1), 17 straipsnį Frontex  personalui taikomi Europos Sąjungos pareigūnų tarnybos nuostatai (toliau – PTN) ir Kitų Europos Sąjungos tarnautojų įdarbinimo sąlygos (toliau – KTĮS).
            KTĮS
            3. Pagal bylai taikomos redakcijos KTĮS 2 straipsnį:
            „Šiose Įdarbinimo sąlygose „laikinai priimti tarnautojai“ reiškia:
            a) darbuotojus, priimtus į pareigybių sąrašą, pridedamą prie kiekvienai institucijai skirto biudžeto skirsnio, įtrauktoms pareigybėms, kurias biudžeto valdymo institucijos priskiria prie laikinų pareigybių, užimti;
            < … > “
            4. Dėl sutarties pasibaigimo bylai taikomos redakcijos KTĮS 47 straipsnyje nustatyta:
            „Be tarnybos nutrūkimo dėl mirties, laikinųjų darbuotojų tarnyba baigiasi:
            < … >
            b) jeigu darbo sutartis sudaryta fiksuotos trukmės laikotarpiui:
            i) darbo sutartyje nurodytą datą;
            ii) pasibaigus sutartyje apibrėžtam įspėjimo laikotarpiui, kuriuo tarnautojui ar institucijai suteikiama galimybė sutartį nutraukti anksčiau. < … > “
            Laikinojo tarnautojų sutarčių pratęsimo procedūra „Frontex“
            5. Tuo metu, kai klostėsi faktinės bylos aplinkybės, laikinojo tarnautojo sutarčių pratęsimo procedūra Frontex buvo vykdoma pagal gaires, pateiktas Frontex personalui 2010 m. liepos 26 d. administraciniu raštu Nr. 40, kurių tikslas buvo pirmiausia užtikrinti nuoseklią, skaidrią ir teisingą procedūros eigą (toliau – gairės). Pagal gairių 2 punktą pratęsimo procedūrą sudaro keturi etapai:
            – po to, kai tarnautojas išreiškia savo interesą dėl sutarties pratęsimo, vertintojas įrašo jo komentarus ir savo pasiūlymą dėl pratęsimo ad hoc formoje,
            – tvirtintojas išnagrinėja vertintojo pasiūlymą ir toje pačioje formoje nurodo savo motyvuotą pritarimą arba nepritarimą; vertintojo ir tvirtintojo nesutarimo atveju pastarasis raštu išdėsto savo nepritarimo priežastis,
            – susijusio skyriaus direktorius formoje suformuluoja rekomendaciją,
            – vykdomasis direktorius priima galutinį sprendimą.
            6. Pagal gairių 3 punkto a papunktį:
            „Jeigu vykdomasis direktorius nusprendžia pratęsti sutartį [penkeriems] metams, [Žmogiškųjų išteklių departamentas] parengia raštą, kuriame siūloma pratęsti tarnautojo sutartį šiam laikotarpiui < … >
            Gavęs teigiamą tarnautojo atsakymą, [Žmogiškųjų išteklių departamentas] parengia sutarties pakeitimą, kuris likus [dviem] mėnesiams iki einamosios sutarties pasibaigimo dienos pateikiamas tarnautojui, kad jis išreikštų savo sutikimą ir pasirašytų < … > “
            7. Gairių 3 punkto c papunktyje nustatyta:
            „Jeigu vykdomasis direktorius nusprendžia nepratęsti sutarties, [Žmogiškųjų išteklių departamentas] parengia raštą, kuriame išdėsto vertintojo pateiktus argumentus (motyvai, susiję su tarnybos interesu, darbo rezultatais arba abiem dalykais). Šį raštą pasirašo vykdomasis direktorius ir jis pateikiamas tarnautojui likus [dvylikai] mėnesių iki galiojančios sutarties pasibaigimo dienos.“
            Faktinės bylos aplinkybės
            8. Ieškovas pradėjo dirbti Frontex 2006 m. rugpjūčio 1 d. kaip laikinasis tarnautojas, kaip jis suprantamas pagal KTĮS 2 straipsnio a punktą, įdarbinat penkerių metų laikotarpiui su galimybe pratęsti. Pirmiausia jis buvo paskirtas Frontex administracinių tarnybų padalinio vadovu ir priskirtas prie A*12 lygio antros pakopos.
            9. 2008 m. pradžioje tarp padalinių ir vykdomųjų direktorių buvo sukurtas papildomas organizacinės struktūros padalinys, sudarytas iš „skyrių“, kuriems vadovavo „skyrių direktoriai“. 2008 m. pavasarį buvo pradėta atrankos į vidurinio personalo vadovų, skyrių direktorių, darbo vietas procedūra. Paskatintas vykdomojo direktoriaus dalyvauti šioje procedūroje, ieškovas pateikė savo kandidatūrą Administracinio skyriaus direktoriaus pareigoms; jo kandidatūra vis dėlto nebuvo atrinkta, nes šias pareigas užimti buvo pasirinktas C.
            10. Įvykus vidaus atrankos procedūrai ir remiantis jo sutarties pakeitimu, pasirašytu 2010 m. birželio 22 d., ieškovas nuo 2010 m. rugpjūčio 1 d. buvo įdarbintas Frontex vykdomojo biuro Pirėjuje (Graikija) vadovu. Jo, kaip administracinių tarnybų padalinio vadovo, funkcijos nuo 2010 m. birželio mėn. buvo perkeltos Administracinio skyriaus direktoriui C., kuris buvo ir jo viršininkas.
            11. Kalbant apie ieškovo darbo rezultatų įvertinimą, pažymėtina, kad 2008 m. vertinimo ataskaita buvo užbaigta 2009 m. lapkričio mėn. Šioje ataskaitoje Administracinio skyriaus direktorius C., ieškovo tiesioginis viršininkas ir kartu vertintojas, ir vykdomojo direktoriaus pavaduotojas, kaip tvirtintojas, nusprendė, kad ieškovo darbo rezultatai atitiko III lygį, nes, jų nuomone, jis „iš dalies pateisino veiksmingumo, našumo ir elgesio tarnyboje lūkesčius“. Tačiau 2009 m. vertinimo ataskaitoje, užbaigtoje rengti 2010 m. birželio 23 d., tie patys vertintojas ir tvirtintojas ieškovo atliktą darbą priskyrė prie II lygio, nes, jų nuomone, jis „visiškai pateisino veiksmingumo, našumo ir elgesio tarnyboje lūkesčius“. Galiausiai 2011 m. vasario 23 d. ieškovui buvo pateiktas 2010 m. vertinimo ataskaitos projektas, kuriame vertintojas ir tvirtintojas, kurie pasikeitė ir atitinkamai buvo vykdomojo direktoriaus pavaduotojas ir vykdomasis direktorius, nusprendė, kad ieškovo darbo rezultatai turi būti priskirt prie III lygio.
            12. 2011 m. balandžio 28 d. ieškovas Frontex  jungtiniam vertinimo komitetui, įsteigtam 2009 m. rugpjūčio 27 d. vykdomojo direktoriaus sprendimo, kuriuo nustatoma personalo vertinimo procedūra, 13 straipsniu, pateikė skundą dėl 2010 m. vertinimo ataskaitos projekto. Šis komitetas 2012 m. birželio 13 d. priėmė nuomonę, kurioje padarė išvadą, kad „atsižvelgiant į tai, kad atskaitoje nenustatyti tikslai ir kai kurių joje pateiktų vertinimų įrodymai nepakankami“, reikia „pagerinti [ataskaitos] nešališkumą ir objektyvumą“ ir kad „dėl ilgų ieškovo laikino nedarbingumo atostogų 2011 m. ir sunkumų, kurių dėl minėtos priežasties turėjo įtakos vykdant visus vertinimo procedūros etapus, < … > viena vertus, < … > nesilaikyta taikytinos procedūros, bet, antra vertus, atsakomybė už tai negali būti priskiriama vertintojui ir (arba) tvirtintojui“.
            13. 2012 m. liepos 11 d. laišku ieškovui buvo pranešta, kad tvirtintojas nusprendė patvirtinti 2010 m. vertinimo ataskaitą ir nepadarė jokio jos pakeitimo. Ieškovas užginčijo šią ataskaitą Tarnautojų teisme, o šis teismas 2013 m. spalio 9 d. Sprendimu Wahlström / Frontex  (F‑116/12, EU:F:2013:143, dėl kurio Europos Sąjungos Bendrajame Teisme pareikštas apeliacinis skundas (byla T‑653/13 P)) atmetė ieškinį.
            14. Be to, kalbant apie ieškovo laikinojo tarnautojo sutarties, kurios terminas toje sutartyje buvo nustatytas 2011 m. liepos 31 d., pratęsimą, 2010 m. liepos 22 d. elektoriniu laišku Žmogiškųjų išteklių departamentas paklausė, ar ieškovas suinteresuotas dėl sutarties pratęsimo, nes siekta sužinoti, ar reikia „pradėti pratęsimo procedūrą dvylika mėnesių prieš pasibaigiant sutarties terminui“, kaip numatyta gairėse. Tos pačios dienos elektroniniu laišku ieškovas atsakė teigiamai ir nurodė, kad „yra labiau nei bet kada suinteresuotas < … > [jo pareigybei] priskiriamomis užduotimis, aplinkybėmis ir ateities perspektyvomis ir tai jam leistų tarnauti Frontex ir panaudoti savo, kaip atsargos karininko, žinias ir 20 metų patirtį sienų valdymo srityje“. Žmogiškųjų išteklių departamentas tuoj pat atsakė ieškovui elektroniniu laišku, kad ketina „pradėti“ sutarties pratęsimo procedūrą ir kad sprendimo šiuo klausimu būtų galima tikėtis 2010 m. rugsėjo mėn. pabaigoje arba spalio mėn. pradžioje.
            15. Per 2010 m. gruodžio 9 d. susirinkimą vykdomasis direktorius kaip Frontex  sudaryti tarnybos sutartis įgaliota institucija (toliau – STSĮT) pranešė ieškovui apie savo ketinimą nepratęsti jo sutarties. Kitą dieną, remdamasis vykdomojo direktoriaus pavaduotojo, kuris kaip ieškovo vertintojas sutarties pratęsimo formoje pabrėžė, kad ieškovo darbo rezultatai ketveriais paskutiniais metais neatitiko lūkesčių, siūlymu, vykdomasis direktorius priėmė oficialų sprendimą nepratęsti ieškovo sutarties. Apie šį sprendimą ieškovui buvo pranešta gruodžio 16 d. laišku.
            16. 2010 m. gruodžio 10 d. Frontex vykdomojo direktoriaus sprendimas nepratęsti ieškovo sutarties buvo užginčytas ikiteisminėje administracinėje procedūroje, paskui ieškovas jį užginčijo Tarnautojų teisme, o šis teismas 2013 m. sausio 30 d. Sprendimu Wahlström / Frontex  (F‑87/11, EU:F:2013:10) panaikino minėtą sprendimą dėl esminių procedūros reikalavimų pažeidimo; Tarnautojų teismas konstatavo, kad vykdant ieškovo sutarties pratęsimo procedūrą vertintojas, su kuriuo konsultuotasi, neturėjo reikiamos kompetencijos. Po šio panaikinimo Frontex  vykdomasis direktorius kaip STSĮT 2013 m. vasario 19 d. priėmė naują sprendimą nepratęsti ieškovo sutarties (toliau – ginčijamas sprendimas); apie šį sprendimą ieškovui pranešta vasario 22 d., įteikiant naują formą dėl jo sutarties pratęsimo, užpildytą vertintojo ir tvirtintojo.
            17. 2013 m. balandžio 23 d. ieškovas dėl ginčijamo sprendimo pateikė skundą pagal PTN 90 straipsnio 2 dalį. Šis skundas buvo atmestas 2013 m. rugpjūčio 21 d. STSĮT sprendimu.
            Šalių reikalavimai
            18. Ieškovas Tarnautojų teismo prašo:
            – panaikinti ginčijamą sprendimą,
            – vykdyti „savo neribotą jurisdikciją, kad būtų užtikrintas jo sprendimo veiksmingumas“,
            – priteisti iš Frontex bylinėjimosi išlaidas.
            19. Frontex Tarnautojų teismo prašo:
            – atmesti ieškinį,
            – priteisti iš ieškovo bylinėjimosi išlaidas.
            Dėl teisės
            Dėl reikalavimų panaikinti
            20. Grįsdamas savo reikalavimus panaikinti, ieškovas pateikia penkis pagrindus, susijusius su, pirma, teisės į gynybą pažeidimu, antra, gairių 3 punkto c papunkčio pažeidimu, trečia, teisėtų lūkesčių apsaugos principo pažeidimu, ketvirta, rūpestingumo pareigos nesilaikymu ir, penkta, akivaizdžia vertinimo klaida.
            21. Pirmajame ieškinio pagrinde ieškovas kaltina Frontex jo neišklausius prieš priimant ginčijamą sprendimą, kuris buvo jo nenaudai priimtas aktas, galėjęs turėti rimtų pasekmių jo profesinei situacijai, nes remiantis jo savybių ir gebėjimų vertinimu šiuo sprendimu buvo nutraukti jo darbo santykiai. Taigi toks sprendimas turėtų būti analizuojamas kaip sprendimas, priimtas po procedūros, pardėtos prieš ieškovą.
            22. Ieškovas taip pat pažymi, kad teisė būti išklausytam yra pagrindinis Sąjungos teisės principas, kuris turi viršenybę gairių atžvilgiu, ir todėl, net jeigu jose nenumatytas konsultavimasis su susijusiais tarnautojais, dėl šios aplinkybės šis principas negali būti netaikomas. Tik labai ypatingais atvejais, kai praktikoje neįmanoma arba nesuderinama su tarnybos interesu iš anksto pasikonsultuoti su suinteresuotuoju asmeniu, su nurodytu principu siejami reikalavimai gali būti įvykdyti jį išklausius netrukus po to, kai priimtas asmens nenaudai priimtas sprendimas. Šioje byloje Frontex  nesikonsultavo su ieškovu nei prieš, nei pasitaikius pirmai progai po ginčijamo sprendimo priėmimo.
            23. Frontex  neginčija, kad ginčijamas sprendimas nenaudingas ieškovui, kad teisės į gynybą paisymas bet kurioje prieš asmenį pradėtoje procedūroje, kuriai pasibaigus gali būti priimtas sprendimas asmens nenaudai, yra pagrindinis Sąjungos teisės principas, kuris turi būti užtikrinamas, net jeigu nėra atitinkamą procedūrą reglamentuojančių nuostatų. Tačiau Frontex tvirtina, kad vien to, jog sprendimas procedūriniu požiūriu yra asmens nenaudai priimtas aktas, nepakanka, kad administracija turėtų pareigą naudingai išklausyti susijusį tarnautoją prieš priimdama šį sprendimą. Be to, reikia, kad administracinė procedūra, kuriai pasibaigus priimamas sprendimas asmens nenaudai, būtų pradėta prieš suinteresuotąjį asmenį. Taip nėra laikinojo tarnautojo sutarties pratęsimo procedūros atveju; ši procedūra taikoma laikantis tų pačių taisyklių ir vertinimo kriterijų visiems laikiniesiems tarnautojams, kurių sutartys baigiasi netolimoje ateityje ir kurie aiškiai nori, kad jos būtų pratęstos. Šiomis aplinkybėmis prieštaringa teigti, kad tokia procedūra pradėta prieš susijusį tarnautoją.
            24. Frontex per posėdį taip pat teigė, kad pagal Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijos 41 straipsnio 2 dalies a punktą ji vis dėlto neįpareigojama išklausyti ieškovo dėl jo sutarties pratęsimo, nes toks pratęsimas negalėjo būti jam nenaudingas.
            25. Šiuo klausimu reikia priminti, kad pagal nusistovėjusią teismo praktiką bet kurioje prieš asmenį pradėtoje procedūroje, kuriai pasibaigus gali būti priimtas sprendimas asmens nenaudai, teisė į gynybą turi būti taikoma kaip vienas pagrindinių Sąjungos teisės principų, ir jį reikia užtikrinti, net jeigu nėra atitinkamą procedūrą reglamentuojančių nuostatų (Sprendimo Belgija / Komisija , 234/84, EU:C:1986:302, 27 punktas; Sprendimo Vokietija / Komisija , C‑288/96, EU:C:2000:537, 99 punktas ir Sprendimo Komisija / De Bry , C‑344/05 P, EU:C:2006:710, 37 punktas).
            26. Šioje byloje ieškovas tvirtina, kad ginčijamas sprendimas priimtas pasibaigus prieš jį pradėtai procedūrai, nes šiuo sprendimu jis baudžiamas nutraukiant su juo darbo santykius, remiantis jo savybių ir gebėjimų vertinimu. Tačiau, kaip teisingai pažymi Frontex , laikinojo tarnautojo sutarčių pratęsimo procedūra, kurios organizavimo tvarka reglamentuojama gairėse, būtent siekiama suteikti galimybę STSĮT, jeigu to aiškiai norėjo susiję tarnautojai, išnagrinėti, ar galima pratęsti jų artimiausiu metu pasibaigsiančias sutartis pagal taisykles, kuriomis užtikrinamas vienodas vertinimas, ir tai yra sritis, kurioje STSĮT naudojasi didele diskrecija. Šiomis aplinkybėmis negalima daryti išvados, kad procedūra, kuriai pasibaigus priimtas ginčijamas sprendimas, buvo pradėta prieš ieškovą ir ieškovas dėl to negali remtis teise į gynybą.
            27. Net jeigu šioje byloje nenustatyta, kad ginčijamas sprendimas priimtas pasibaigus prieš ieškovą pradėtai procedūrai, negalima nesutikti, kad šis sprendimas turėjo nepalankų poveikį jo situacijai, nes iš jo atimta galimybė tęsti darbo santykius su Frontex . Teisė į gynybą, nuo šiol įtvirtinta Chartijos 41 straipsnyje, kuris, Sąjungos teismo nuomone, yra visuotinai taikomas (Sprendimo L / Parlamentas , T‑317/10 P, EU:T:2013:413, 81 punktas) apima, be kita ko, šio straipsnio 2 dalies a punkte numatytą kiekvieno asmens procedūrinę teisę būti išklausytam prieš jo atžvilgiu priimant individualią priemonę, kuri jam būtų nepalanki (šiuo klausimu žr. Sprendimo Prancūzija / People’s Mojahedin Organization of Iran , C‑27/09 P, EU:C:2011:853, 65 punktą; Sprendimo M. , C‑277/11, EU:C:2012:744, 81–83 punktus ir Sprendimo Komisija / Kadi , C‑584/10 P, C‑593/10 P ir C‑595/10 P, EU:C:2013:518, 98 ir 99 punktus). Todėl pagal Chartijos 41 straipsnio 2 dalies a punktą Frontex  turėjo suteikti galimybę ieškovui naudingai pateikti savo pastabas prieš priimdama ginčijamą sprendimą. Frontex visiškai neginčija, kad nesuteikė ieškovui teisės būti išklausytam prieš priimdama šį sprendimą.
            28. Tačiau, kad teisės būti išklausytam pažeidimas lemtų ginčijamo sprendimo panaikinimą, dar reikia išnagrinėti, kaip patvirtinta nusistovėjusioje teismų praktikoje, ar nesant šio pažeidimo procedūros rezultatas būtų kitoks (Sprendimo G. ir R. , C‑383/13 PPU, EU:C:2013:533, 38 punktas ir jame nurodyta teismų praktika ir Sprendimo CH / Parlamentas , F‑129/12, EU:F:2013:203, 38 punktas).
            29. Šiuo atveju iš naujos sutarties pratęsimo formos matyti, kad vertintojo rekomendacija nepratęsti ieškovo sutarties pagrįsta 2009 m. darbo rezultatais, įvertintais 2010 m. birželio 23 d. užbaigtoje rengti vertinimo ataskaitoje. Šie vertinimai buvo iš esmės – didžioji dalis net pažodžiui – perkelti į ginčijamą sprendimą, nes vertintojas pabrėžė „nepakankamą darbo rezultatų (vertinant kompetenciją ir elgesį) lygį srityse, kurios pripažintos esminėmis, svarbiausiomis ir prioritetinėmis pareigūno užimamai darbo vietai“, aiškiai nurodydamas du nepasiektus tikslus, paminėtus vertinimo ataskaitos B skyriuje („Tikslų įgyvendinimas per referencinį laikotarpį“). Be to, santykių su tam tikrais padaliniais sunkumai ir nuolat priimami netinkami sprendimai, nurodyti šios ataskaitos D skyriuje „Gebėjimai (kompetencija ir kvalifikacija) referenciniu laikotarpiu“, buvo pažodžiui pakartoti ginčijamame sprendime su vertintojo komentarais. Neginčijama, kad ieškovas buvo išklausytas per 2009 m. vertinimo procedūrą.
            30. Tačiau ieškovo ir vertintojo pokalbis vykstant šiai procedūrai savaime negali įrodyti, kad net nesant šio sprendimo 27 punkte nustatyto procedūros pažeidimo, t. y. net darant prielaidą, kad ieškovas buvo išklausytas prieš priimant ginčijamą sprendimą ir turėjo galimybę pateikti gynybos argumentus iškilus grėsmei prarasti darbą, sutarties pratęsimo procedūros rezultatas negalėtų būti kitoks, nes abiejų nagrinėjamų procedūrų, viena kurių susijusi su vertinimo ataskaitos parengimu, o kita – su sutarties pratęsimu arbe nepratęsimu, tikslai yra tikrai panašūs, bet vis dėlto ir skirtingi, galintys būti pagrįsti skirtingais vertinimo kriterijais. Visų pirma susijusio tarnautojo atlikto darbo ir gebėjimų lygis yra tik vienas elementų, į kuriuos gali atsižvelgti STSĮT, turinti priimti sprendimą dėl sutarties pratęsimo.
            31. Tas pats pasakytina ir apie tvirtintojo, t. y. vykdomojo direktoriaus pavaduotojo, su kuriuo taip pat buvo konsultuotasi vykdant naują sutarties pratęsimo procedūrą, pradėtą Tarnautojų teismui priėmus sprendimą dėl panaikinimo, komentarus. Šie komentarai buvo pateikti dėl ieškovo darbo rezultatų 2010 m., kuriuos vykdomojo direktoriaus pavaduotojas, šįkart kaip ieškovo vertintojas, jau įvertino per 2011 m. vertinimo procedūrą. Sprendime Wahlström / Frontex  (EU:F:2013:143, 38 punktas) dėl per 2011 m. vertinimo procedūrą priimtos vertinimo ataskaitos Tarnautojų teismas aiškiai konstatavo, kad vykdant šią procedūrą nebuvo surengtas joks vertintojo ir ieškovo pokalbis.
            32. Atsižvelgiant į tai, kas išdėstyta, negalima atmesti galimybės, kad STSĮT išvada nepratęsti ieškovo sutarties galėjo būti kitokia, jeigu jam būtų suteikta galimybė naudingai pateikti nuomonę dėl darbo rezultatų 2009 ir 2010 m. lygio, atsižvelgiant į perspektyvą tęsti darbo santykius su Frontex , ir todėl teisės būti išklausytam laikymasis galėjo turėti įtakos ginčijamo sprendimo turiniui.
            33. Jeigu tokiomis šios bylos aplinkybėmis būtų pripažinta, kad Frontex  būtų priėmusi identišką sprendimą net išklausiusi ieškovą, Chartijos 41 straipsnio 2 dalies a punkte įtvirtinta teisė būti išklausytam netektų prasmės, nes ši teisė apima suinteresuotojo asmens galimybę daryti įtaką nagrinėjamai sprendimų priėmimo procedūrai (Sprendimo Marcuccio / Komisija , T‑236/02, EU:T:2005:417, 115 punktas).
            34. Iš to, kas išdėstyta, matyti, kad pirmasis ieškinio pagrindas yra pagrįstas ir kad todėl reikia panaikinti ginčijamą sprendimą ir nereikia nagrinėti kitų ieškinio pagrindų.
            Dėl reikalavimų, kad Tarnautojų teismas vykdytų neribotą jurisdikciją
            35. Manydamas, kad ieškinys, kiek jis susijęs su sprendimo nepratęsti laikinojo tarnautojo sutarties panaikinimu, turi finansinių pasekmių, ieškovas prašo Tarnautojų teismo vykdyti neribotą jurisdikciją, suteiktą jam pagal PTN 91 straipsnio 1 dalį, ir priteisti iš Frontex sumokėti sumą, kurią laiko reikalinga ex æquo et bono užtikrinti savo sprendimo veiksmingumą.
            36. Frontex mano, kad Tarnautojų teismas negali vykdyti neribotos jurisdikcijos ir priteisti iš jos atlyginti žalą.
            37. Šiuo klausimu reikia priminti, kad akto panaikinimo, kurį atliko Sąjungos teismas, pasekmės yra tos, jog šis aktas atgaline data pašalinamas iš teisės sistemos ir, jeigu šis aktas jau įgyvendintas, jo pasekmių pašalinimas reikalauja atkurti teisinę situaciją, kurioje ieškovas buvo prieš priimant šį aktą (Sprendimo Landgren / ETF , F‑1/05, EU:F:2006:112, 92 punktas ir Sprendimo Kalmár / Europolas , F‑83/09, EU:F:2011:66, 88 punktas). Be to, pagal SESV 266 straipsnį institucija, kuri priėmė panaikintą aktą, turi „imtis būtinų priemonių Europos Sąjungos Teisingumo Teismo sprendimui įvykdyti“.
            38. Dar reikia pabrėžti, kad ginčijamas sprendimas buvo panaikintas todėl, kad prieš jį priimdama STSĮT naudingai neišklausė ieškovo.
            39. Tokiomis aplinkybėmis negalima pašalinti prielaidos, kad STSĮT, atsižvelgusi į šio teismo sprendimo motyvus ir išsamiai bei detaliai išnagrinėjusi bylą, nuspręs, jog gali dar kartą priimti sprendimą nepratęsti ieškovo, kaip laikinojo tarnautojo, sutarties.
            40. Be to, jeigu reikėtų šiuos reikalavimus laikyti reikalavimais, kuriais siekiama atlyginti neturtinę žalą, kurią ieškovas patyrė dėl pažeidimų, kuriais kaltinama STSĮT ir kurie nurodomi pateikiant reikalavimus panaikinti, vis dėlto konstatuotina, kad ieškinyje nėra nė menkiausio įrodymo, kad visą tariamą neturtinę žalą nebūtų galima atlyginti panaikinus ją sukėlusį ginčijamą sprendimą.
            41. Todėl Tarnautojų teismas, vykdydamas neribotą jurisdikciją pagal PTN 91 straipsnio 1 dalį, neturi užtikrinti praktinio šio sprendimo dėl panaikinimo veiksmingumo.
            Dėl bylinėjimosi išlaidų
            42. Pagal Procedūros reglamento 87 straipsnio 1 dalį, nepažeidžiant antros dalies aštunto skyriaus kitų nuostatų, iš pralaimėjusios šalies priteisiamos bylinėjimosi išlaidos, jei laimėjusi šalis to reikalavo. Pagal to paties straipsnio 2 dalį, kai to reikalauja teisingumas, Tarnautojų teismas gali nuspręsti iš pralaimėjusios šalies priteisti tik dalį bylinėjimosi išlaidų arba tai, kad pralaimėjusi šalis visai jų neturi padengti.
            43. Iš šiame sprendime išdėstytų motyvų matyti, kad Frontex pralaimėjo bylą. Be to, ieškovas savo reikalavimuose aiškiai prašė priteisti iš Frontex bylinėjimosi išlaidas. Kadangi šios bylos aplinkybėmis negalima pagrįsti Procedūros reglamento 87 straipsnio 2 dalies taikymo, Frontex turi padengti savo pačios bylinėjimosi išlaidas ir iš jos priteisiamos ieškovo patirtos bylinėjimosi išlaidos.

            Rezoliucinė dalis
            Remdamasis šiais motyvais,
            TARNAUTOJŲ TEISMAS (trečioji kolegija)
            nusprendžia:
            1. Panaikinti 2013 m. vasario 19 d. Europos operatyvaus bendradarbiavimo prie Europos Sąjungos valstybių narių išorės sienų valdymo agentūros vykdomojo direktoriaus sprendimą nepratęsti K. Wahlström laikinojo tarnautojo sutarties.
            2. Atmesti likusią ieškinio dalį.
            3. Europos operatyvaus bendradarbiavimo prie Europos Sąjungos valstybių narių išorės sienų valdymo agentūra padengia savo bylinėjimosi išlaidas ir iš jos priteisiamos K. Wahlström patirtos bylinėjimosi išlaidos.


1998 m. liepos 21 d. Pirmosios instancijos teismo (penktoji kolegija) sprendimas. # John Mellett prieš Europos Bendrijų Teisingumo Teismą. # Pareigūnai - Priimtinumas - Statuso suteikimas/įgijimas - Vienodas požiūris. # Sujungtos bylos T-66/96 ir T-221/97.


1998 m. liepos 16 d. Pirmosios instancijos teismo (penktoji kolegija) sprendimas. # Y prieš Europos Parlamentą. # Pareigūnai - Atšaukimas - Motyvavimas. # Byla T-144/96.


title: 2007 m. rugsėjo 12 d. Pirmosios instancijos teismo (antroji kolegija) sprendimas. # Graikijos Republika prieš Europos Bendrijų Komisiją. # EŽŪOGF - Garantijų skyrius - Bendrijos lėšomis nefinansuojamos išlaidos - Lauko kultūros - Alyvuogių aliejus - Finansinis auditas - 24 mėnesių terminas. # Byla T-243/05.

text:
      Byla T‑243/05
      Graikijos Respublika
      prieš
      Europos Bendrijų Komisiją
      „EŽŪOGF – Garantijų skyrius – Bendrijos lėšomis nefinansuojamos išlaidos – Lauko kultūros – Alyvuogių aliejus – Finansinis auditas – 24 mėnesių terminas“
      Sprendimo santrauka
      1.      Žemės ūkis – EŽŪOGF – Sąskaitų apmokėjimas
      (Tarybos reglamentų Nr. 729/70 5 straipsnio 2 dalies c punktas ir Nr. 1258/1999 7 straipsnio 4 dalies penktoji pastraipa;
            Komisijos reglamento Nr. 1663/95, iš dalies pakeisto Reglamentu Nr. 2245/1999, 8 straipsnio 1 dalies pirmoji ir trečioji pastraipos)
      2.      Žemės ūkis – EŽŪOGF – Sąskaitų apmokėjimas
      3.      Institucijų aktai – Reglamentai – Reglamentas, nustatantis specifines kontrolės priemones
      1.      Pagal Reglamento Nr. 729/70 dėl bendrosios žemės ūkio politikos finansavimo 5 straipsnio 2 dalies c punktą ir Reglamento Nr. 1258/1999
         dėl bendrosios žemės ūkio politikos finansavimo 7 straipsnio 4 dalies penktąją pastraipą, laiko atžvilgiu apribojančius išlaidas,
         kurias EŽŪOGF gali atsisakyti finansuoti, 24 mėnesių terminas turi būti skaičiuojamas nuo tada, kai Komisija atitinkamai valstybei
         narei praneša savo patikrinimų rezultatus, tai yra valstybėse narėse jos tarnybų atliktų patikrinimų vietoje rezultatus. Šiose
         nuostatose numatyta 24 mėnesių termino procesinė garantija yra susijusi tik su šiuo patikrinimų rezultatų pranešimu, o ne
         su išlaidų, kurių Komisija numato neapmokėti, įvertinimu. Iš tiesų būtent šių Komisijos patikrinimų rezultatai yra bet kurios
         korekcijos pagrindas ir apie juos kuo anksčiau turi būti pranešta valstybei narei, kad pastaroji kuo greičiau galėtų ištaisyti
         nurodytus trūkumus ir taip išvengti naujų korekcijų ateityje.

      Iš to išplaukia, kad nors išlaidos, kurių nenumatoma apmokėti, įvertinamos antrajame Komisijos pranešime atitinkamai valstybei
         narei po dvišalio aptarimo remiantis Reglamento Nr. 1663/95, nustatančio išsamias taisykles dėl Reglamento Nr. 729/70 apibrėžtos
         EŽŪOGF garantijų skyriaus sąskaitų apmokėjimo tvarkos taikymo, iš dalies pakeisto Reglamentu Nr. 2245/1999, 8 straipsnio 1 dalies
         trečiąja pastraipa, 24 mėnesių terminas visuomet, remiantis Reglamentais Nr. 729/70 ir Nr. 1258/1999, skaičiuojamas nuo pirmo
         pranešimo, kuriame išdėstomi patikrinimų rezultatai, kaip numatyta Reglamento Nr. 1663/95 8 straipsnio 1 dalies pirmojoje
         pastraipoje.

      Ši pozicija nedaro poveikio valstybių narių procesinėms teisėms. Iš tiesų EŽŪOGF sprendimai sąskaitų apmokėjimo srityje yra
         priimami po rungimosi principu pagrįstos procedūros, per kurią atitinkamos valstybės narės turi visas garantijas savo požiūriui
         išdėstyti.

      (žr. 41–44 punktus)
      2.      EŽŪOGF finansuojamos bendrosios žemės ūkio politikos srityje Komisija, siekdama įrodyti bendro žemės ūkio rinkų organizavimo
         taisyklių pažeidimą, neprivalo išsamiai įrodyti, kad nacionalinių valdžios institucijų atliktų patikrinimų nepakako ar kad
         jų pateikiami skaičiai neteisingi; bet ji turi pateikti įrodymų, kurie sukeltų pakankamai rimtų ir pagrįstų abejonių dėl šių
         patikrinimų ar skaičių. Komisijos įrodinėjimo našta šiuo atveju sumažinama todėl, kad valstybė narė yra geresnėje padėtyje
         renkant bei tikrinant EŽŪOGF sąskaitoms apmokėti reikalingus duomenis, todėl ji ir turi pateikti kuo detalesnių bei išsamesnių
         įrodymų, kad šie patikrinimai iš tiesų buvo atlikti, ar įrodymų dėl šių skaičių ir, jei reikia, kad Komisijos teiginiai yra
         netikslūs.

      (žr. 57 punktą)
      3.      Kai reglamentas nustato konkrečias patikrinimų priemones, valstybės narės turi jas taikyti, ir nėra būtina vertinti teiginio,
         kad kita priežiūros sistema būtų veiksmingesnė, pagrįstumo, net jei jau buvo organizuoti alternatyvūs patikrinimai.

      (žr. 59–60 punktus)
PIRMOSIOS INSTANCIJOS TEISMO (antroji kolegija)
      SPRENDIMAS
      2007 m. rugsėjo 12 d.(*)

      „EŽŪOGF – Garantijų skyrius – Bendrijos lėšomis nefinansuojamos išlaidos – Lauko kultūros – Alyvuogių aliejus – Finansinis auditas – 24 mėnesių terminas“
      Byloje T‑243/05
      Graikijos Respublika, atstovaujama G. Kanellopoulos ir E. Svolopoulou,

      ieškovė,
      prieš
      Europos Bendrijų Komisiją, atstovaujamą H. Tserepa-Lacombe ir L. Visaggio, padedamų advokato N. Korogiannakis,

      atsakovę,
      dėl prašymo panaikinti 2005 m. balandžio 29 d. Komisijos sprendimą 2005/354/EB dėl atsisakymo Bendrijos lėšomis finansuoti
         kai kurias valstybių narių išlaidas iš Europos žemės ūkio orientavimo ir garantijų fondo (EŽŪOGF) Garantijų skyriaus lėšų
         (OL L 112, p. 14), kiek juo neapimamos tam tikros Graikijos Respublikos patirtos išlaidos lauko kultūrų ir alyvuogių sektoriuose,
         bei dėl finansinio audito,

      EUROPOS BENDRIJŲ PIRMOSIOS INSTANCIJOS TEISMAS (antroji kolegija),
      kurį sudaro pirmininkas J. Pirrung, teisėjai N. J. Forwood ir S. Papasavvas,
      posėdžio sekretorė C. Kantza, administratorė,
      atsižvelgęs į rašytinę proceso dalį ir įvykus 2007 m. kovo 20 d. posėdžiui,
      priima šį
      Sprendimą
       Teisinis pagrindas
      1        1970 m. balandžio 21 d. Tarybos reglamentas (EEB) Nr. 729/70 dėl bendrosios žemės ūkio politikos finansavimo (OL L 94, p. 13),
         paskutinį kartą iš dalies pakeistas 1995 m. gegužės 22 d. Tarybos reglamentu (EB) Nr. 1287/95, nustato bendras bendrosios
         žemės ūkio politikos finansavimo taisykles. 1999 m. gegužės 17 d. Tarybos reglamentas (EB) Nr. 1258/1999 dėl bendrosios žemės
         ūkio politikos finansavimo (OL L 160, p. 103), kuris pakeitė Reglamentą Nr. 729/70, taikomas po 2000 m. sausio 1 d. patirtoms
         išlaidoms.

      2        Pagal Reglamento Nr. 729/70 1 straipsnio 2 dalies b punktą ir 3 straipsnio 1 dalį bei pagal Reglamento Nr. 1258/99 1 straipsnio
         2 dalies b punktą ir 2 straipsnio 2 dalį bendro žemės ūkio rinkų organizavimo srityje Europos žemės ūkio orientavimo ir garantijų
         fondo (EŽŪOGF) Garantijų skyrius finansuoja intervencijas, skirtas šioms rinkoms stabilizuoti, vykdomas pagal Bendrijos taisykles.

      3        Pagal Reglamento Nr. 729/70 5 straipsnio 2 dalies c punktą ir Reglamento Nr. 1258/99 7 straipsnio 4 dalį Komisija priima sprendimą
         dėl išlaidų nefinansavimo iš Bendrijos lėšų, jeigu ji nustato, kad tokios išlaidos buvo atliktos nesilaikant Bendrijos taisyklių.
         Įvertindama sumas, kurios nebus finansuojamos, ji atsižvelgia į pažeidimo pobūdį ir sunkumą bei Bendrijos patirtus finansinius
         nuostolius.

      4        Reglamento Nr. 729/70 5 straipsnio 2 dalies c punkto penktoji pastraipa numato, kad „atsisakymas finansuoti negali apimti
         išlaidų, kurios buvo patirtos prieš 24 mėnesius iki Komisijos raštiško pranešimo atitinkamai valstybei narei apie (Komisijos)
         patikrinimų rezultatus“. (Neoficialus vertimas) Reglamento Nr. 1258/1999 7 straipsnio 4 dalies penktojoje pastraipoje yra
         identiška nuostata.

      5        Išsamios taisyklės dėl EŽŪOGF sąskaitų apmokėjimo tvarkos taikymo yra 1995 m. liepos 7 d. Komisijos reglamente (EB) Nr. 1663/95,
         nustatančiame išsamias taisykles dėl Tarybos reglamento (EEB) Nr. 729/70 apibrėžtos EŽŪOGF garantijų skyriaus sąskaitų apmokėjimo
         tvarkos taikymo (OL L 158, p. 6), iš dalies pakeistame 1999 m. spalio 22 d. Komisijos reglamentu (EB) Nr. 2245/1999 (OL L 273,
         p. 5).

      6        Reglamento Nr. 1663/1995 8 straipsnis numato:

      „Jeigu po tyrimo dėl išlaidų Komisija mano, kad buvo pažeistos Bendrijos taisyklės, ji informuoja atitinkamą valstybę narę
         apie atliktų patikrų rezultatus ir nurodo pažeidimų šalinimo priemones, taikytinas siekiant užtikrinti minėtų taisyklių laikymąsi
         ateityje.

      Minėtame pranešime daroma nuoroda į šį reglamentą. Valstybė narė per du mėnesius pateikia atsakymą, o Komisija, atsižvelgusi
         į jį, gali pakeisti savo poziciją. Pateisinamais atvejais Komisija gali pratęsti atsakymo pateikimo laikotarpį.

      Pasibaigus laikotarpiui, per kurį reikia pateikti atsakymą, Komisija pakviečia valstybę narę dvišaliam aptarimui, kurio metu
         šalys stengiasi susitarti dėl taikytinų priemonių ir pažeidimo sunkumo bei Bendrijai padarytų finansinių nuostolių įvertinimo.
         Pasibaigus minėtam aptarimui ir bet kokiam po jo Komisijos nustatytam galutiniam terminui, pasikonsultavus su valstybėmis
         narėmis dėl tolesnės informacijos teikimo arba, jeigu valstybė narė atsisako atvykti į susitikimą iki Komisijos nustatyto
         galutinio termino, jam pasibaigus, Komisija formaliai supažindina valstybę narę su savo išvadomis darydama nuorodą į Komisijos
         sprendimą 94/442/EB. Nepažeidžiant šios dalies ketvirtosios pastraipos, minėtame pranešime pateikiamas bet kokių išlaidų,
         kurių Komisija neketina įtraukti į sąskaitas pagal Reglamento (EEB) Nr. 729/70 5 straipsnio 2 dalies c punktą, įvertinimas.

      Valstybė narė iš karto, atsiradus galimybei, informuoja Komisiją apie priimtas pažeidimų šalinimo priemones, užtikrinančias
         Bendrijos taisyklių laikymąsi, ir šių priemonių įsigaliojimo datą. Komisija, laikydamasi Reglamento (EEB) Nr. 729/70 5 straipsnio
         2 dalies c punkto reikalavimų, prireikus priima vieną arba kelis sprendimus iki pažeidimų šalinimo priemonių įsigaliojimo
         datos neįtraukti į sąskaitas išlaidų, kurios neatitinka Bendrijos taisyklių.“

      7        Rekomendacijos taikant vienodo dydžio korekcijas buvo apibrėžtos 1997 m. gruodžio 23 d. Komisijos dokumente Nr. VI/5330/97,
         pavadintame „Rekomendacijos dėl finansinių pasekmių apskaičiavimo rengiant sprendimą dėl EŽŪOGF garantijų skyriaus sąskaitų
         apmokėjimo“ (toliau – dokumentas Nr. VI/5330/97). Vienodo dydžio korekcijos gali būti numatytos, kai tyrimo metu surinkta
         informacija neleidžia ekstrapoliacijos būdu, taikant statistines priemones arba atsižvelgiant į kitus patikrinamus duomenis,
         nustatyti Komisijos patirtų nuostolių. Taikomas korekcijos procentas paprastai sudaro 2 %, 5 %, 10 % arba 25 % deklaruotų
         išlaidų, atsižvelgiant į nuostolių rizikos tikimybę.

       Bylos aplinkybės
      8        2005 m. balandžio 29 d. Sprendimu 2005/354/EB dėl atsisakymo Bendrijos lėšomis finansuoti kai kurias valstybių narių išlaidas
         iš Europos žemės ūkio orientavimo ir garantijų fondo (EŽŪOGF) Garantijų skyriaus lėšų (OL L 112, p. 14, toliau – ginčijamas
         sprendimas) Komisija, kiek tai susiję su Graikijos Respublika, atsisakė Bendrijos lėšomis finansuoti lauko kultūrų ir alyvuogių
         aliejaus sektorius bei finansinį auditą ir sumokėti 26 437 135,76 euro sumą už 1996–1998, 2001 ir 2002 finansinius metus.

      9        Finansinių korekcijų motyvai buvo išdėstyti 2004 m. spalio 31 d. suvestinėje ataskaitoje AGRI‑64241‑2004 dėl patikrinimų rezultatų
         rengiant sprendimą dėl EŽŪOGF garantijų skyriaus sąskaitų apmokėjimo pagal Reglamento (EEB) Nr. 729/70 5 straipsnio 2 dalies
         c punktą ir Reglamento Nr. 1258/1999 7 straipsnio 4 dalį, kiek tai susiję su eksporto grąžinamosiomis išmokomis, vaisiais
         ir daržovėmis, pieno produktais, saugojimu valstybės sandėliuose, priemokomis už gyvulius, lauko kultūromis, alyvuogių aliejumi
         ir riebalais, kaimo plėtra ir mokėjimų vėlavimais (toliau – suvestinė ataskaita).

      10      Ieškinys yra susijęs su trimis korekcijų tipais:

      –        vienodo 5 % dydžio finansine korekcija, taikoma lauko kultūroms dėl nepakankamų įrodymų, kad paraiškos atitinka reikalavimus,
         tai yra 25 361 283 euro už 2002 finansinius metus,

      –        alyvuogių aliejui taikoma 200 146,68 euro vienkartine korekcija dėl vėlavimo panaikinant patvirtinimus ir dėl su 1996–1998 finansinių
         metų kokybe susijusių sankcijų neskyrimo,

      –        488 788,96 euro vienkartine korekcija dėl mokėjimo terminų nesilaikymo (finansinis auditas) už 2001 finansinius metus, tai
         yra 455 070,44 euro dėl pagalbos vikiams ir 33 718,52 euro dėl pagalbos ryžiams už hektarą.

       Procesas ir šalių reikalavimai
      11      2005 m. birželio 30 d. Pirmosios instancijos teismo kanceliarijoje gautu pareiškimu Graikijos Respublika pareiškė šį ieškinį.

      12      Graikijos Respublika Pirmosios instancijos teismo prašo:

      –        panaikinti arba, jei šis reikalavimas nebūtų patenkintas, pakeisti ginčijamą sprendimą,
      –        priteisti iš Komisijos bylinėjimosi išlaidas.
      13      Komisija Pirmosios instancijos teismo prašo:

      –        atmesti ieškinį,
      –        priteisti iš Graikijos Respublikos bylinėjimosi išlaidas.
       Dėl ieškinio pagrįstumo
      14      Ieškinys pareikštas dėl trijų EŽŪOGF finansuojamų intervencinių priemonių, būtent susijusių su lauko kultūromis, alyvuogių
         aliejumi ir finansiniu auditu. Pirmosios instancijos teismas Graikijos Respublikos pateiktų ieškinio pagrindų pagrįstumą nagrinės
         būtent šia tvarka, atskirdamas šias tris intervencines priemones.

       Dėl lauko kultūrų
       Bendrijos teisės aktai
      15      1992 m. lapkričio 27 d. Tarybos reglamentas (EEB) Nr. 3508/92, nustatantis tam tikrų Bendrijos pagalbos schemų integruotą
         administravimo ir kontrolės sistemą (OL L 355, p. 1), iš dalies pakeistas 2000 m. liepos 17 d. Tarybos reglamentu (EEB) Nr. 1593/2000
         (OL L 182, p. 4), numato, kad kiekviena valstybė narė įkuria šią sistemą (IAKS), taikomą tam tikrų lauko kultūrų augintojams
         remti.

      16      Pagal Reglamento Nr. 3508/92 1 straipsnio 1 dalies a punktą IAKS taikoma, be kita ko, 1992 m. birželio 30 d. Tarybos reglamente
         (EEB) Nr. 1765/92 dėl tam tikrų lauko kultūrų augintojų paramos sistemos sukūrimo (OL L 181, p. 12), nuo 2000 m. liepos 1 d.
         pakeistame Tarybos reglamentu (EB) Nr. 1251/1999 dėl tam tikrų lauko kultūrų augintojų paramos sistemos sukūrimo (OL L 160,
         p. 1), numatytai pagalbai.

      17      Pagal Reglamento Nr. 3508/92 2 straipsnį:

      „(IAKS) sudaro šie elementai:
      a) kompiuterinė duomenų bazė;
      b) žemės ūkio paskirties sklypų identifikavimo sistema;
      c) gyvulių identifikavimo ir registravimo sistema;
      d) paraiškos pagalbai gauti;
      e) integruota kontrolės sistema.“
      18      Reglamento Nr. 3508/92 7 straipsnis nustato, kad IAKS „taikoma visoms pateiktoms paraiškoms pagalbai gauti, ypač atliekant
         administracinius patikrinimus, patikrinimus vietoje ir, jei reikia, nuotolinį stebėjimą iš lėktuvo ar palydovo“.

      19      Pagal Reglamento Nr. 3508/92 8 straipsnį:

      „1. Valstybė narė atlieka paraiškų pagalbai gauti administracinius patikrinimus.
      2. Be administracinių patikrinimų, atliekami patikrinimai vietoje, atrinktoje žemės ūkio valdoje. Dėl visų šių patikrinimų
         valstybė narė sudaro atrankos planą.

      3. Kiekviena valstybė narė paskiria instituciją, atsakingą už šiame reglamente numatytų patikrinimų koordinavimą.
      4. Nacionalinės valdžios institucijos, laikydamosi sąlygų, kurios turi būti nustatytos, nuotoliniu stebėjimu gali nustatyti
         žemės ūkio paskirties sklypų plotą, auginamas kultūras ir patikrinti jų būklę.

      <…>“
      20      Reglamento Nr. 3508/92, iš dalies pakeisto 1996 m. gruodžio 17 d. Tarybos reglamentu (EB) Nr. 2466/96 (OL L 335, p. 1), 13 straipsnio
         1 dalis nustato, jog nuo 1993 m. vasario 1 d. IAKS taikoma paraiškoms pagalbai, raidinių ir skaitmeninių simbolių galvijų
         tapatybės nustatymo ir registravimo sistemai ir 7 straipsnyje numatytai integruotai kontrolės sistemai, o vėliausiai nuo 1997 m.
         sausio 1 d. – kitiems 2 straipsnyje numatytiems elementams.

      21      Ginčijamame sprendime minėtiems finansiniams metams IAKS taikymo tvarka buvo nurodyta 1992 m. gruodžio 23 d. Komisijos reglamente
         (EEB) Nr. 3887/92, nustatančiame išsamias integruotos administravimo ir kontrolės sistemos taikymo tam tikroms Bendrijos pagalbos
         schemoms taisykles (OL L 391, p. 36), iš dalies pakeistame 1999 m. gruodžio 21 d. Komisijos reglamentu (EB) Nr. 2801/1999
         (OL L 340, p. 29).

      22      Reglamento Nr. 3887/92 6 ir 7 straipsniai numatė detalias kontrolės, kurią turi atlikti valstybių narių valdžios institucijos,
         taisykles.

       Suvestinė ataskaita
      23      Nuo 2001 m. rugpjūčio 6 d. iki 9 d. ir nuo 2002 m. balandžio 15 d. iki 17 d. Komisijos tarnybos Graikijoje atliko patikrinimus,
         ar buvo priimtos priemonės, reikalingos užtikrinti mokėjimų lauko kultūrų sektoriuje teisėtumą ir reguliarumą.

      24      Pagal suvestinės ataskaitos B.7.1.1 punktą 2001 derliaus nuėmimo metų atžvilgiu Graikija nenustatė nei IAKS, nei patvirtinimo
         procedūros, kuria Žemės ūkio ministerija buvo nurodžiusi nuo 1995 m. spalio 16 d. atlikti visus reikiamus patikrinimus prieš
         atliekant mokėjimus gavėjams. Komisija pažymi, kad už mokėjimus atsakinga institucija (Gedidagep) ir toliau, nors ir neturėdama įrodymų apie tai, kad kitos tarnybos, būtent kai kurios prefektūros, atliko išankstinius paraiškų
         patikrinimus, vykdė šiuos mokėjimus.

      25      IAKS įgyvendinimo klausimu tame pačiame suvestinės ataskaitos punkte pabrėžiama, jog žemės ūkio paskirties sklypų identifikavimo
         sistema (toliau – ŽŪPSIS) (žr. šio sprendimo 17 punktą), kuri turėjo būti užbaigta iki 1997 m. sausio 1 d. (žr. šio sprendimo
         20 punktą), nebuvo užbaigta iki 2003 m. ir kad tik 67,5 % lauko kultūrų bei pašarų plotų kartu su referenciniais sklypais
         ortofotografijos pagrindu buvo įtraukta į ŽŪPSIS. Todėl Komisija mano, kad didelė žemės dalis – 28,2 % nagrinėjamos žemės
         – buvo nustatyta naudojantis netinkamomis priemonėmis, o 4,3 % ploto visiškai nebuvo nustatyta.

      26      Remiantis suvestine ataskaita, vietoje atlikti patikrinimai nebuvo pakankamai kokybiški, be to, apėmė tik mažą dalį pagalbos
         paraiškų ir todėl jų nepakako užtikrinti tinkamą 100 % atvejų patikrinimą ar užkirsti kelią netinkamai pagalbos kumuliacijai.
         Siekiant veiksmingumo, tradiciniai patikrinimai turi būti atliekami prieš derliaus nuėmimą ar iš karto po jo. Kadangi didžiosios
         kultūrų dalies atveju derlius nuimamas nuo gegužės mėn. pabaigos iki liepos mėn. pradžios, Komisija pažymi, jog, kiek tai
         susiję su 2001 m., Graikijos valdžios institucijos nesilaikė pagalbos suteikimo sąlygų, nes 28 % tradicinių patikrinimų buvo
         atlikti po rugpjūčio 31 dienos. Komisijos teigimu, ši aplinkybė ypač svarbi dėl kietųjų kviečių, kurių derlius nuimamas liepos
         mėn. ir kurie sudaro 40–50 % visų Graikijoje auginamų kultūrų. Suvestinėje ataskaitoje Komisija taip pat nurodė trūkumus,
         susijusius su patikrinimų taikant nuotolinį stebėjimą kokybe (vėlavimas sudarant sutartis bei vykdant priežiūros vizitus ir
         pranešant rezultatus administracijai, pasenusios nuotraukos, su techninėmis paklaidomis susijusių rekomendacijų nesilaikymas).

      27      Patvirtinimo procedūros klausimu Komisija pažymi, kad situacija yra nepatenkinama prefektūrose, ypač organizuojant personalą,
         atliekant patikrinimus bei vykdant ūkininkų profesinių sąjungų prisiimtas užduotis.

       Dėl pirmojo ieškinio pagrindo, susijusio su Komisijos kompetencijos neturėjimu ratione temporis
      –       Šalių argumentai
      28      Pirma, Graikijos vyriausybė nurodo šio sprendimo 4 punkte minėtose nuostatose įtvirtintą apribojimą. Ji taip pat pabrėžia,
         kad Reglamento Nr. 1663/95 8 straipsnio 1 dalies pirmojoje pastraipoje nurodomas pranešimas raštu, kuriuo Komisija valstybėms
         narėms praneša apie savo patikrinimų rezultatus. Ji pažymi, jog šią nuostatą iš dalies pakeitus Reglamentu Nr. 2245/1999 ji
         numato, kad atitinkamame pranešime turi būti įvertintos išlaidos, kurių Komisija neketino įrašyti į sąskaitas pagal Reglamento
         Nr. 729/70 5 straipsnio 2 dalies c punktą ir Reglamento Nr. 1258/1999 7 straipsnio 4 dalies antrąją pastraipą.

      29      Šio sprendimo 4 straipsnyje nustatytas apribojimas yra skirtas apsaugoti valstybes nares nuo teisinio saugumo nebuvimo, kuris
         atsirastų, jei Komisija galėtų ginčyti išlaidų, patirtų daugelį metų iki sprendimo priėmimo, atitiktį Bendrijos taisyklėms.
         Be to, šio apribojimo tikslas yra padidinti procedūros skaidrumą, valstybei narei laiku tinkamai pranešant ne tik apie finansinių
         nuostolių įvertinimą, bet ir apie siūlomą pažeidimo šalinimo būdą. Svarbus valstybių narių vaidmuo apmokant EŽŪOGF sąskaitas
         pateisina jų teisę būti visapusiškai informuotoms įvairiose procedūros stadijose ir teisę kiekvienu atveju pateikti savo pastabas.

      30      Vadinasi, Graikijos vyriausybė mano, kad reikia patikrinti, ar kiekvienas Reglamento Nr. 1663/95 8 straipsnio 1 dalies pirmosios
         pastraipos pagrindu padarytas pranešimas atitinka šios nuostatos reikalavimus. Šiame kontekste frazė „vertinti išlaidų, kurių
         <...> (Komisija) neketina įrašyti į sąskaitas“ turi būti aiškinama taip, kad atitinkamų išlaidų skaitmeninė išraiška nėra
         būtina ir kad pakanka, jog būtų pateiktos nuorodos, leidžiančios bent jau apytiksliai apskaičiuoti šią sumą.

      31      Šio įvertinimo nepaneigia Reglamento Nr. 1663/95 8 straipsnio 1 dalies pakeitimas Reglamentu Nr. 2245/1999. Iš tiesų pareigos
         įvertinti finansinę korekciją perkėlimas nerodo teisės aktų leidėjo siekio panaikinti šio sprendimo 29 punkte valstybėms narėms
         numatytą apsaugą. Atvirkščiai, jis siekė EŽŪOGF sąskaitų apmokėjimo procedūrą suderinti su atitinkamos valstybės narės nuomone.
         Iš to išplaukia, kad pranešimas, kuriame nėra įvertinimo išlaidų, kurių Komisija neketina įrašyti į sąskaitas, negali reikšti
         Reglamentuose Nr. 729/70 ir Nr. 1258/1999 numatyto 24 mėnesių termino pradžios. Teismo praktika yra patvirtinusi, kad 24 mėnesių
         terminą pradeda Reglamento Nr. 1663/95 8 straipsnio 1 dalies trečiojoje pastraipoje numatytas antrasis pranešimas, nes šiame
         pranešime Komisija nurodo išlaidas, kurių ji nenumato įtraukti į sąskaitas.

      32      Šioje byloje pirmasis pranešimas, kur Komisija įvertino išlaidas, kurių ji siūlo neįtraukti į sąskaitas, buvo 2004 m. vasario
         16 d. laiškas. Iš to išplaukia, kad Komisija neturėjo kompetencijos ratione temporis nustatyti korekcijos dėl iki 2002 m. vasario 16 d. padarytų išlaidų. Vadinasi, ginčijamas sprendimas turėtų būti panaikintas
         tiek, kiek lauko kultūrų sektoriuje finansinę korekciją jis taiko su 2001 derliaus nuėmimo metais susijusioms išlaidoms.

      33      Savo ruožtu Komisija neigia šių patikrinimų rezultatus, pirmą kartą pranešusi 2004 m. vasario 16 d. laišku. Ji patikslina,
         kad ji tai padarė dviem 2002 m. kovo 1 d. ir rugpjūčio 21 d. laiškais, kurie atitiko Reglamento Nr. 1663/95 8 straipsnio 1 dalies
         reikalavimus.

      34      Be to, Reglamento Nr. 1663/95 8 straipsnio 1 dalyje, iš dalies pakeistoje Reglamentu Nr. 2245/1999, nebereikalaujama, kad
         Komisija įvertintų neįtrauktinas išlaidas savo pranešime valstybėms narėms. Šis pranešimas atlieka įspėjimo funkciją. Papildomai
         reikia atskirti Reglamento Nr. 1663/95 8 straipsnio 1 dalyje numatytą „pranešimą apie tyrimo rezultatus“ ir„oficialų pranešimą
         apie išvadas“, iš pradžių numatytą tos pačios nuostatos antrojoje pastraipoje, o vėliau – ją iš dalies pakeitus Reglamentu
         Nr. 2245/1999 – trečiojoje pastraipoje. Pranešimas apie tyrimo rezultatus neprivalo atitikti tokių griežtų formos reikalavimų
         kaip oficialus pranešimas apie išvadas. Todėl Komisija laikosi nuomonės, kad 2002 m. kovo 1 d. ir rugpjūčio 21 d. laiškai,
         priešingai Graikijos vyriausybės tvirtinimui, atitinka pranešimui apie jos patikrinimų rezultatus taikomus reikalavimus.

      35      Komisija remiasi pažodiniu Reglamento Nr. 1258/1999 7 straipsnio 4 dalies penktosios pastraipos ir Reglamento Nr. 1663/95
         8 straipsnio 1 dalies pirmosios pastraipos aiškinimu, darydama išvadą, kad 24 mėnesių terminas prasideda nuo laiško, kuriuo
         ji pranešė apie patikrinimų rezultatus. Neatsižvelgiant į šį aiškinimą, šios nuostatos tikslas yra geresnė valstybių narių
         procesinių teisių apsauga. Vadinasi, Graikijos vyriausybės argumentui, pagrįstam su ankstesne Reglamento Nr. 1663/95 8 straipsnio
         1 dalies formuluote susijusia teismo praktika, negalima sutikti.

      –       Pirmosios instancijos teismo vertinimas
      36      Iš nusistovėjusios Teisingumo Teismo praktikos išplaukia, kad, pirma, Reglamento Nr. 729/70 5 straipsnio 2 dalies c punktas
         bei Reglamento Nr. 1258/1999 7 straipsnio 4 dalies penktoji pastraipa ir, antra, Reglamento Nr. 1663/95 8 straipsnio 1 dalies
         pirmoji pastraipa nurodo tą patį EŽŪOGF sąskaitų apmokėjimo procedūros etapą, tai yra Komisijos pirmojo pranešimo valstybei
         narei išsiuntimą Komisijai atlikus patikrinimus. Todėl Reglamento Nr. 1663/95 8 straipsnio 1 dalies pirmoji pastraipa nurodo
         raštiško pranešimo, reikalaujamo Reglamento Nr. 79/70 5 straipsnio 2 dalies c punkte ir Reglamento Nr. 1258/1999 7 straipsnio
         4 dalies penktojoje pastraipoje, turinį (2002 m. sausio 24 d. Teisingumo Teismo sprendimo Suomija prieš Komisiją, C‑170/00, Rink. p. I‑1007, 26 ir 27 punktai; 2002 m. birželio 13 d. Sprendimo Liuksemburgas prieš Komisiją, C‑158/00, Rink. p. I‑5373, 23 punktas ir 2005 m. vasario 24 d. Sprendimo Graikija prieš Komisiją, C‑300/02, Rink. p. I‑1341, 68 punktas).

      37      Iki Reglamento Nr. 1663/95 8 straipsnio 1 dalies pirmosios pastraipos pakeitimo Reglamentu Nr. 2245/1999 ji numatė, kad nagrinėjame
         pranešime turi būti nurodomos pažeidimų šalinimo priemonės, taikytinos siekiant užtikrinti minėtų taisyklių laikymąsi ateityje,
         bei išlaidų, kurių Komisija numato neapmokėti, įvertinimas ir nuoroda į Reglamentą Nr. 1663/95 (36 punkte minėtų sprendimų
         Suomija prieš Komisiją 26 punktas ir Graikija prieš Komisiją 69 punktas).

      38      Vis dėlto Komisijos pareiga pranešime, kurį Reglamento Nr. 1663/95 8 straipsnio 1 dalies pirmosios pastraipos pagrindu ji
         siunčia atitinkamai valstybei narei, pateikti išlaidų, kurių ji numato neapmokėti, įvertinimą, buvo panaikinta Reglamentu
         Nr. 2245/1999. Todėl šis įvertinimas turi būti pateiktas po Reglamento Nr. 1663/95 8 straipsnio 1 dalies trečiojoje pastraipoje
         su atitinkamais pakeitimais numatyto dvišalio aptarimo išsiųstame laiške.

      39      Graikijos vyriausybė neginčija, kad Komisija nebeprivalo pateikti išlaidų, kurių ji nenumato apmokėti, įvertinimo pirmame
         laiške, kurį ji išsiunčia atlikusi patikrinimą. Tačiau ji tvirtina, kad nors Komisija šį įvertinimą turi pateikti antrame
         laiške, kurį išsiunčia po dvišalio aptarimo ir iki taikinimo procedūros, šio laiško išsiuntimas nuo šiol turi būti laikomas
         24 mėnesių termino pradžia. Šiam argumentui pagrįsti Graikijos vyriausybė remiasi minėtų sprendimų formuluote, pagal kurią,
         jei Komisija nesilaiko įsipareigojimų, kuriuos nustatė Reglamentu Nr. 1663/95, šis nesilaikymas, atsižvelgiant į jo sunkumą,
         gali panaikinti Reglamentų Nr. 729/70 ir 1258/1999 nuostatomis, laiko atžvilgiu apribojančiomis išlaidas, kurias EŽŪOGF gali
         atsisakyti finansuoti, valstybėms narėms suteiktą procedūrinę garantiją.

      40      Vadinasi, jei pranešimas apie išlaidų, kurių nenumatoma apmokėti, yra dalis „Reglamento Nr. 729/70 5 straipsnio 2 dalies c punktu
         ir Reglamento Nr. 1258/1999 7 straipsnio 4 dalies penktąja pastraipa suteiktų procesinių garantijų“, pagal Graikijos vyriausybę
         darytina išvada, kad 24 mėnesių terminas turi būti skaičiuojamas nuo šio pranešimo.

      41      Su Graikijos vyriausybės argumentu negalima sutikti. Primintina, kad ir pagal Reglamento Nr. 729/70 5 straipsnio 2 dalies
         c punktą, ir Reglamento Nr. 1258/1999 7 straipsnio 4 dalies penktąją pastraipą 24 mėnesių terminas turi būti skaičiuojamas
         nuo tada, kai Komisija atitinkamai valstybei narei praneša šių patikrinimų rezultatus, tai yra valstybėse narėse jos tarnybų
         atliktų patikrinimų vietoje rezultatus (36 punkte minėto sprendimo Suomija prieš Komisiją 27 punktas).

      42      Todėl Reglamentai Nr. 729/70 ir 1258/1999 Komisijos jokiu būdu neįpareigoja pateikti įvertinimą išlaidų, kurių ji nenumato
         apmokėti, siekiant, kad prasidėtų 24 mėnesių terminas. Šis reikalavimas buvo numatytas tik Reglamente Nr. 1663/95, kol jis
         buvo iš dalies pakeistas Reglamentu Nr. 2245/1999. Taigi pirmiau nurodytose Reglamentų Nr. 729/70 ir 1258/1999 nuostatose
         24 mėnesių terminas, kaip procesinė garantija, yra susijęs tik su Komisijos patikrinimų rezultatų pranešimu, o ne su išlaidų,
         kurių pastaroji numato neapmokėti, įvertinimu. Iš tiesų būtent šie rezultatai yra bet kokios korekcijos pagrindas ir būtent
         apie juos kuo anksčiau turi būti pranešta valstybei narei, kad pastaroji kuo greičiau galėtų ištaisyti nurodytus trūkumus
         ir taip išvengti naujų korekcijų ateityje.

      43      Iš to išplaukia, kad nors išlaidos, kurių nenumatoma apmokėti, nuo šiol įvertinamos antrajame Komisijos pranešime atitinkamai
         valstybei narei, po dvišalio aptarimo, remiantis Reglamentais Nr. 729/70 ir 1258/1999, 24 mėnesių terminas visuomet skaičiuojamas
         nuo pirmo pranešimo, kuriame išdėstomi patikrinimų rezultatai.

      44      Ši pozicija nedaro poveikio Graikijos vyriausybės nurodomoms procesinėms teisėms. Iš tiesų EŽŪOGF sprendimai sąskaitų apmokėjimo
         srityje yra priimami po rungimosi principu pagrįsto proceso, kur atitinkamos valstybės narės turi visas garantijas savo požiūriui
         išdėstyti (1998 m. sausio 29 d. Teisingumo Teismo sprendimo Graikija prieš Komisiją, C‑61/95, Rink. p. I‑207, 39 punktas). Ypač nurodytina tai, kad įsigaliojus Reglamentui Nr. 2245/1999, valstybės narės visuomet
         turi galimybę išdėstyti savo poziciją dėl po Komisijos patikrinimų pastarosios padarytų išvadų laiške, šiam tikslui numatytame
         Reglamento Nr. 1663/95 8 straipsnio 1 dalies antrojoje pastraipoje, su atitinkamais pakeitimais bei per vėlesnį dvišalį aptarimą.
         Kalbant apie siūlomas finansines korekcijas, apie kurias pirmą kartą pranešama po dvišalio aptarimo nusiųstame laiške, valstybės
         narės turi galimybę nurodyti savo poziciją vėlesniuose procedūros etapuose, be kita ko, šiuo klausimu kreiptis į taikinimo
         instituciją.

      45      Šiomis aplinkybėmis negalima manyti, kaip teigia Graikijos vyriausybė, kad valstybės narės patiria nepakeliamo netikrumo situaciją,
         kai Komisija savo pirmajame pranešime joms nepraneša įvertinimo dėl išlaidų, kurių ji numato nefinansuoti iš Bendrijos lėšų.
         Iš tiesų net iki Reglamento Nr. 1663/95 pakeitimo šių išlaidų įvertinimas, kurį Komisija atliko savo pirmajame pranešime,
         nebuvo galutinis ir todėl galėjo būti peržiūrėtas atsižvelgiant į per administracinę procedūrą valstybės narės pateiktus atsakymus.
         Vadinasi, kol nebuvo nuspręsta dėl galutinės finansinės korekcijos, netikrumas dėl jos dydžio yra neatskiriama bet kurios
         procedūros, numatančios dvišalius kontaktus iki priimant galutinį sprendimą, dalis.

      46      Taigi 24 mėnesių terminas prasideda nuo Reglamento Nr. 1663/95 8 straipsnio 1 dalies pirmosios pastraipos su atitinkamais
         pakeitimais pagrindu išsiųsto laiško. Šioje byloje Komisija apie savo patikrinimų rezultatus Graikijos valdžios institucijoms
         pranešė 2002 m. kovo 1 d. ir rugpjūčio 21 d. laiškais. Kadangi vienodo dydžio korekcija taikytina tik 2002 finansinių metų
         išlaidoms, ji buvo padaryta per Reglamento Nr. 1258/1999 7 straipsnio 4 dalies penktojoje pastraipoje numatytą 24 mėnesių
         terminą. Todėl pirmąjį ieškinio dėl panaikinimo pagrindą reikia atmesti.

       Dėl antrojo ieškinio pagrindo, susijusio su teisės ir fakto klaidomis, kylančiomis dėl nepakankamo motyvavimo
      –       Šalių argumentai
      47      Pirma, Graikijos vyriausybė tvirtina, kad ŽŪPSIS yra ne patikrinimas, o patikrinimo būdas.

      48      Antra, 67,5 % žemės, tinkamai nurodytos kaip apsėtos lauko kultūromis ir pašarais, realiai atitinka 70,5 % ploto, už kurį
         buvo apmokėta. Iš tiesų Graikijos valdžios institucijos neatliko jokio mokėjimo už 4,3 % žemės, kuri nebuvo nurodyta (žr.
         šio sprendimo 25 punktą). Tai yra svarbu, nes paneigia vieną iš argumentų, kuriais Komisija grindė ginčijamą korekciją.

      49      Trečia, Graikijos vyriausybė teigia, kad iki ŽŪPSIS priėmimo galiojusi raidinių ir skaitmeninių simbolių sistema paremta įrodymais
         (planais ir kadastro dokumentais, žemėlapiais ir t. t.), atitinkančiais tuos, kurių pagrindu buvo nurodyta 28,2 % deklaruoto
         ploto (žr. šio sprendimo 25 punktą).

      50      Ketvirta, prieš įdiegiant ŽŪPSIS, valdžios institucijos atliko visų rūšių patikrinimus (vietoje, kryžminius ir t. t.), remdamosi
         raidinių ir skaitmeninių simbolių sklypų tapatybės nustatymo sistema, nesant abejonių dėl pastarosios patikimumo, kurį ŽŪPSIS
         tik padidino.

      51      Iš to, kas išdėstyta, matyti, kad 2001 derliaus nuėmimo metais ŽŪPSIS buvo taikyta 70 % deklaruoto ploto, o likusioje dalyje
         Graikijos valdžios institucijos įgyvendino sistemą, kuri, nors ir neatitinkanti ŽŪPSIS, buvo visiškai patikima ir veiksminga.
         Todėl visiems mokėjimams už 2001 derliaus nuėmimo metus taikyta patikima ir veiksminga kontrolės sistema.

      52      Graikijos vyriausybė nesutinka su kaltinimu, kad Gedidagep ir toliau atliko mokėjimus neturėdama įrodymų, jog atitinkamas paraiškas patikrino kitos tarnybos, ypač kai kurios prefektūros
         (žr. šio sprendimo 24 punktą). Nors ir nurodydama griežtą EŽŪOGF sąskaitų apmokėjimo procedūros pobūdį, Graikijos vyriausybė
         nurodo, kad kaip Žemės ūkio ministerijos departamentą ir už mokėjimus atsakingą subjektą Gedidagep 2001 m. pakeitė Opekepe, ir šią faktinę aplinkybę Komisija žinojo.

      53      Todėl ginčijamas sprendimas turėtų būti panaikintas tiek, kiek juo nustatoma nagrinėjama vienodo dydžio korekcija.

      54      Komisijos teigimu, Graikijos vyriausybė sutinka su tuo, kad ŽŪPSIS neveikė, tačiau tvirtina, kad Graikijos valdžios institucijos
         taikė skirtingas, bet, šių valdžios institucijų tvirtinimu, tinkamas kontrolės sistemas tam pačiam rezultatui pasiekti. Remiantis
         nusistovėjusia teismo praktika, net jei būtų organizuota alternatyvi kontrolė, valstybės narės privalėtų taikyti konkrečias
         reglamente nustatytas kontrolės priemones, ir nereikia nagrinėti, ar kita taikyta kontrolės sistema buvo veiksmingesnė.

      55      Vadinasi, net jei Graikijos valdžios institucijos nevykdė mokėjimų, susijusių su 4,3 % nenustatyto ploto, 28,2 % ploto nustatymas
         naudojantis su ŽŪPSIS nesuderinama bei nepatikima sistema visiškai pateisina taikytą vienodo dydžio korekciją. Be to, ŽŪPSIS
         turi būti taikoma visam plotui, kad būtų užtikrintas ją taikant gaunamų rezultatų tikslumas.

      56      Dėl nuorodos į tikslų už mokėjimus atsakingo subjekto pavadinimą Komisija teigia, kad ši aplinkybė nėra svarbi, kaip nėra
         svarbu ir tai, jog nuo 2001 m. rugsėjo 3 d. Gedidagep buvo pakeista Opekepe, nors atitinkamas tyrimas vyko 2001 m. rugpjūčio mėnesį.

      –       Pirmosios instancijos teismo vertinimas
      57      Pagal nusistovėjusią Teisingumo Teismo praktiką Komisija, siekdama įrodyti bendro žemės ūkio rinkų organizavimo taisyklių
         pažeidimą, neprivalo išsamiai įrodyti, kad nacionalinių valdžios institucijų atliktų patikrinimų nepakako ar kad jų pateikiami
         skaičiai yra neteisingi; jai pakanka pateikti įrodymų, kurie sukeltų pakankamai rimtų ir pagrįstų abejonių dėl šių patikrinimų
         ar dėl skaičių. Komisijos įrodinėjimo našta šiuo atveju sumažinama todėl, kad valstybė narė yra geresnėje padėtyje renkant
         bei patikrinant EŽŪOGF sąskaitoms apmokėti reikalingus duomenis, todėl ji ir turi pateikti kuo detalesnių bei išsamesnių įrodymų,
         kad šie patikrinimai iš tiesų buvo atlikti, ar įrodymų dėl šių skaičių ir, jei reikia, įrodymų, kad Komisijos teiginiai nepagrįsti
         (2001 m. sausio 11 d. Teisingumo Teismo sprendimo Graikija prieš Komisiją, C‑247/98, Rink. p. I‑1, 7–9 punktai; 2001 m. kovo 6 d. Sprendimo Nyderlandai prieš Komisiją, C‑278/98, Rink. p. I‑1501, 39–41 punktai ir 2003 m. birželio 19 d. Sprendimo Ispanija prieš Komisiją, C‑329/00, Rink. p. I‑6103, 68 punktas).

      58      Taigi šioje byloje reikia patikrinti, ar Graikijos vyriausybė įrodė Komisijos vertinimų nepagrįstumą arba tai, kad nėra rizikos,
         jog EŽŪOGF patirs žalą ar bus padarytas pažeidimas (šiuo klausimu žr. 2005 m. vasario 24 d. Teisingumo Teismo sprendimo Nyderlandai prieš Komisiją, C‑318/02, Rink. p. I‑0000, 36 punktą) taikant patikimą ir veiksmingą patikrinimų sistemą (šiuo klausimu žr. 36 punkte minėto
         2005 m. vasario 24 d. Sprendimo Graikija prieš Komisiją 95 punktą).

      59      Argumentą dėl tikslaus ŽŪPSIS apimamų plotų procento reikia nagrinėti kartu su argumentu dėl patikimos ir veiksmingos raidinių
         ir skaitmeninių simbolių sistemos, kitos negu ŽŪPSIS, naudojimo siekiant nustatyti 28,2 % deklaruotos žemės. Šiuo atžvilgiu
         primintina, kad kai reglamentas nustato konkrečias patikrinimų priemones, valstybės narės turi jas taikyti ir nėra būtina
         vertinti jų teiginio, kad kita priežiūros sistema būtų veiksmingesnė, pagrįstumo (2002 m. kovo 21 d. Sprendimo Ispanija prieš Komisiją, C‑130/99, Rink. p. I‑3005, 87 punktas ir 2004 m. rugsėjo 9 d. Sprendimo Graikija prieš Komisiją, C‑332/01, Rink. p. I‑7699, 62 punktas).

      60      Todėl net jei buvo organizuoti alternatyvūs patikrinimai, tai negali daryti įtakos ŽŪPSIS netaikymu pagrįstam Komisijos vertinimui;
         be to, šios aplinkybės Graikijos vyriausybė neginčija. Vadinasi, klausimas, ar taikant ŽŪPSIS buvo atsižvelgta į 67,5, ar
         į 70,5 % žemių, nėra lemiamas, nes didelei nagrinėjamų plotų daliai ŽŪPSIS nebuvo taikyta.

      61      Pirmiausia primintina IAKS įgyvendinimo svarba. Iš tikrųjų vien žemės ūkio paskirties sklypų identifikavimas, dar neužbaigtas
         Graikijoje, yra esminis sistemos, susijusios su žemės plotais, tinkamo taikymo elementas. Dėl patikimos sklypų identifikavimo
         sistemos nebuvimo savaime padidėja žalos Bendrijos biudžetui rizika (36 punkte minėtų 2005 m. vasario 24 d. Teisingumo Teismo
         sprendimo Graikija prieš Komisiją 97 punktas ir 2005 m. kovo 17 d. Sprendimo Graikija prieš Komisiją, C‑285/03, Rink. p. I‑0000, 62 punktas).

      62      Dėl Gedidagep pakeitimo Opekepe reikia pažymėti, kad Graikijos vyriausybė neįrodė, kaip tariama su mokėjimus atliekančio subjekto pavadinimu susijusi klaida
         galėtų paveikti Komisijos kaltinimų pagrįstumą.

      63      Kadangi Graikijos vyriausybė neįrodė nei Komisijos vertinimų netikslumo, nei nustatytų trūkumų poveikio Bendrijų biudžetui,
         antrąjį ieškinio pagrindą reikia atmesti.

       Dėl trečiojo ieškinio pagrindo, susijusio su dokumento Nr. VI/5330/97 ir proporcingumo principo pažeidimu, fakto klaida ir
         nepakankamu motyvavimu dėl nagrinėjamos vienodo dydžio korekcijos

      –       Šalių argumentai
      64      Graikijos vyriausybė remiasi šio sprendimo 48–50 punktuose pateiktais įvertinimais ir nurodo, kad taip pat turėjo būti atsižvelgta
         į sunkumus, kylančius dėl žemės ūkio sklypų didelio išskaidymo bei nuo 2001 m. pasiektą pažangą. Šiuo metu ŽŪPSIS taikoma
         90 % šalies.

      65      Dėl tradicinių patikrinimų (žr. šio sprendimo 26 punktą) Graikijos vyriausybė pabrėžia, kad jie buvo taikyti daugiau negu
         10 % paraiškų pagalbai gauti ir todėl procentas yra didesnis, negu reikalauja Bendrijos teisės aktai. Be to, daugiau negu
         200 000 hektarų šių plotų yra pavasarinės kultūros (kukurūzai), kurių derlius nuimamas iki rudens vidurio, o tai paaiškina
         galimybę patikrinimus atlikti po rugpjūčio 31 dienos. Dėl šalyje vyraujančio sauso klimato kultūros likučius gana ilgą laiką
         galima atitinkamai identifikuoti, o tai leidžia nustatyti kietųjų kviečių kultūrą. Tuo atveju, jei patikrinimas atliekamas
         nuėmus derlių, kompetentingos valdžios institucijos augintojų prašo nesunaikinti likučių, kad būtų galima užbaigti patikrinimus.
         Todėl Komisijos kaltinimas dėl tradicinių patikrinimų negali pateisinti ar tinkamai pagrįsti taikytos vienodo dydžio korekcijos.

      66      Dėl patikrinimų naudojant nuotolinį stebėjimą (žr. 26 punktą) Graikijos vyriausybė tvirtina, jog vėlavimas dėl pirkimo procedūrų
         negali iškreipti patikrinimų rezultatų ir todėl kelti pagrįstą riziką EŽŪOGF. Iš tiesų nuotolinis stebėjimas atliekamas remiantis
         iki derliaus nuėmimo ir įvairiose augimo stadijose iš palydovų padarytomis nuotraukomis.

      67      Graikijos vyriausybė pažymi, kad atlikus tyrimą ir pagal technines specifikacijas, nustatytas bendradarbiaujant su Ispros
         Jungtinių tyrimų centru (2004 m. lapkričio 24 d. dokumentas), buvo nustatyta apytiksliai 3 metrų dydžio leistina techninė
         paklaida (žr. šio sprendimo 26 punktą). Be to, ši nuo 1996 m. iki 1998 m. ortofotografijose taikyta paklaida yra priimtinesnė
         negu apytiksliai 5 metrų paklaida, kuri būtų buvusi, jei valdžios institucijos būtų naudojusios nuotraukas iš palydovų.

      68      Dėl 1996 –1998 m. ortofotografijų senumo Komisija pati pripažino savo 2002 m. rugpjūčio 21 d. laiške, kad penkerių metų terminas
         yra priimtinas. Todėl su nuotolinio stebėjimo patikrinimais susiję kaltinimai negali pateisinti ar tinkamai pagrįsti taikytos
         vienodo dydžio korekcijos, kuri bet kuriuo atveju yra netinkama dėl motyvų nebuvimo.

      69      Graikijos vyriausybė subsidiariai teigia, kad 2 % deklaruotų išlaidų neviršijanti korekcija atitinka proporcingumo principą.

      70      Savo ruožtu Komisija pakartoja savo vertinimą, išdėstytą šio sprendimo 55 punkte. ŽŪPSIS yra esminis patikrinimų sistemos,
         kurios Bendrijos teisės aktais nustatytų skaičių, dažnumo ar griežtumo nesilaikė Graikijos Respublika, elementas.

      71      Komisija neneigia iki šiol pasiekto progreso (žr. šio sprendimo 64 punktą), tačiau pabrėžia, kad jis yra susijęs su vėlesniais
         nei nagrinėjamasis laikotarpiais.

      72      Dėl argumentų apie galimybę patikrinimus atlikti po derliaus nuėmimo (žr. šio sprendimo 65 punktą) Komisija tvirtina, kad
         nuėmus derlių sklypas nebeteikia pakankamai tikslios informacijos apie produkciją. Ji pabrėžia, kad paramos priemonės yra
         pagrįstos produkcija, o ne kultivuojamu plotu. Be to, kietieji kviečiai, kurių derlius nuimamas liepos pabaigoje ir rugpjūčio
         pradžioje, sudaro didžiąją kultūrų dalį.

      73      Komisija patvirtina, kad ji sutinka su apytiksliai 3 metrų dydžio paklaida, tačiau patikslina, jog nagrinėjamu atveju ji su
         tuo susijusio kaltinimo nepateikė. Atvirkščiai, jos kaltinimas yra susijęs su 5 % paklaida mažiausiai 50 % tikrinamo ploto.
         Šią paklaidą numato darbo dokumentas Nr. VI/8388/94 dėl priemonių rekomendacijų plotų vietoje ir ji minima 2000 m. lapkričio
         24 d. Jungtinio tyrimų centro priimtame dokumente (žr. šio sprendimo 67 punktą).

      74      Dėl ortofotografijų senumo Komisija pažymi, kad į ŽŪPSIS gali būti įtraukiamos iki penkerių metų senumo ortofotografijos,
         tačiau patikrinimams vietoje reikalingos tų pačių metų fotografijos. Komisijos teigimu, suarchyvuotos fotografijos gali būti
         naudingos atliekant matavimus pagal ŽŪPSIS. Vis dėlto akivaizdu, kad neįmanoma senų ortofotografijų naudoti vėlesnių finansinių
         metų derliui užregistruoti. Kadangi Reglamentuose Nr. 1765/92 ir 1251/1999 numatyta pagalba skaičiuojama atsižvelgiant į produkciją,
         Komisija mano, kad būtina nustatyti, jog konkrečiame sklype konkrečiais derliaus metais buvo auginta konkreti kultūra. Tokią
         išvadą galima padaryti tik remiantis tais pačiais derliaus metais padarytomis fotografijomis.

      –       Pirmosios instancijos teismo vertinimas
      75      Dėl pakartoto argumento, susijusio su tiksliu ŽŪPSIS apimamų plotų procentu ir su kitų patikrinimo metodų taikymu, primintina
         šio sprendimo 59 ir 60 punktuose pateikta analizė.

      76      Be to, 36 punkte minėtame 2005 m. vasario 24 d. Sprendime Graikija prieš Komisiją (97 ir 100 punktai) ir 61 punkte minėtame 2005 m. kovo 17 d. Sprendime Graikija prieš Komisiją (62–64 punktai) Teisingumo Teismas nusprendė, kad nepasiekus IAKS savaime pateisinamas vienodo 5 % dydžio korekcijos taikymas,
         todėl nereikia detaliai nagrinėti patikrinimų naudojant nuotolinį stebėjimą kokybės ar patikrinimų vietoje skaičiaus klausimų.

      77      Per posėdį Graikijos vyriausybės pateiktas argumentas, kad Pirmosios instancijos teismas neturėtų atsižvelgti į šias išvadas
         dėl užbaigiant IAKS padarytos pažangos, nėra priimtinas. Iš tiesų, net pripažįstant su IAKS veikimu susijusios situacijos
         pagerėjimą, Graikijos vyriausybė negali tvirtinti, kad taikytinas korekcijų tarifas dėl šios išvados turi būti sumažintas.
         Iš tikrųjų, nepaisant šio situacijos pagerėjimo, neįgyvendinus didelės IAKS dalies pasibaigus tam skirtam terminui, t. y.
         po 1997 m. sausio 1 d., EŽŪOGF žalos rizika tebebuvo labai didelė (36 punkte minėto 2005 m. vasario 24 d. Sprendimo Graikija prieš Komisiją 99 punktas ir 61 punkte minėto 2005 m. gegužės 17 d. Sprendimo Graikija prieš Komisiją 63 punktas).

      78      Vadinasi, vienodo dydžio korekcija atrodo atitinkanti dokumentu Nr. VI/5330/97 Komisijos nustatytas gaires. Todėl reikia atmesti
         visą trečiąjį ieškinio pagrindą ir nereikia priimti sprendimo, ar pagrįstas argumentas dėl iki derliaus nuėmimo iš palydovų
         padarytomis nuotraukomis pagrįstų patikrinimų naudojant nuotolinį stebėjimą ir dėl priimtino ortofotografijų senumo.

       Dėl alyvuogių aliejaus
       Bendrijos teisės aktai
      79      Bendros taisyklės dėl pagalbos alyvuogių aliejaus sektoriuje atitinkamais finansiniais metais buvo įtvirtintos 1978 m. gruodžio
         19 d. Tarybos reglamentu (EEB) Nr. 3089/78, nustatančiu bendrąsias taisykles dėl pagalbos alyvų aliejaus vartojimui (OL L 369,
         p. 12), iš dalies pakeistu 1996 m. liepos 30 d. Tarybos reglamentu (EEB) Nr. 1582/96 (OL L 206, p. 13).

      80      Pagalbos alyvuogių aliejaus vartojimui sistemos įgyvendinimo taisykles atitinkamiems metams numatė 1985 m. rugsėjo 24 d. Komisijos
         reglamentas (EEB) Nr. 2677/85, nustatantis pagalbos alyvuogių aliejaus vartojimui sistemos įgyvendinimo taisykles (OL L 254,
         p. 5), iš dalies pakeistas 1993 m. kovo 19 d. Komisijos reglamentu (EB) Nr. 643/93 (OL L 69, p. 19) ir 1996 m. gegužės 15 d.
         Komisijos reglamentu (EB) Nr. 87/96 (OL L 119, p. 16).

       Suvestinė ataskaita
      81      Atsižvelgiant į 1996 m. liepos mėn. Komisijos jau atliktus patikrinimus (dėl 1994 ir 1995 finansinių metų), nagrinėjamu atveju
         patikrinimas alyvuogių sektoriuje apsiribojo dokumentų analize, įskaitant daugelį laiškų, kuriais buvo apsikeista nuo 1999 m.
         iki 2001 m. (suvestinės ataskaitos B.8.4.1 punktas). Ši analizė patvirtina, kad įvairios su 1994 ir 1995 finansiniais metais
         susijusios atskleistos problemos ir toliau egzistavo, nors situacija ir buvo gerokai pagerėjusi.

      82      Todėl 1996–1998 finansinių metų atveju buvo taikyta 200 146,68 euro dydžio ad hoc vienkartinė korekcija (suvestinės ataskaitos B.8.4.3 punktas).

       Šalių argumentai
      83      Graikijos vyriausybė nurodo vienintelį ieškinio dėl panaikinimo pagrindą, susijusį su Komisijos kompetencijos neturėjimu ratione temporis. Iš tiesų, remdamasi ieškinio pirmajame pagrinde, susijusio su lauko kultūrų sektoriumi, pateikta analize Graikijos vyriausybė
         tvirtina, kad Komisija pirmą kartą apie nagrinėjamą korekciją pranešė 2004 m. balandžio 14 d. laišku. Todėl ji laikosi nuomonės,
         kad Komisija negali neįtraukti iki 2002 m. balandžio 14 d. patirtų išlaidų, nebent Graikijos valdžios institucijos būtų jai
         suteikusios informacijos, reikalingos šiai korekcijai apskaičiuoti po šios datos. Atitinkama informacija Komisijai buvo suteikta
         gerokai anksčiau.

      84      Todėl, Graikijos vyriausybės nuomone, ginčijamas sprendimas turi būti panaikintas tiek, kiek jis alyvuogių sektoriuje nustato
         vienodo dydžio korekciją.

      85      Komisija su šiais kaltinimais nesutinka. Iš tiesų savo 1998 m. liepos 3 d. laiške ji jau nurodė būtinumą 1994 ir 1995 finansiniams
         metams taikytas korekcijas taikyti ir vėlesniems finansiniams metams. Tai, kad pagalbos nagrinėjamame sektoriuje sistema turi
         trūkumų, buvo konstatuota nuo 1990 m. ir todėl 1992‑1995 finansiniams metams taikytos korekcijos. Nagrinėjama korekcija yra
         pagrįsta tais pačiais faktais, nes savo pagalbos sistemą Graikija pagerino tik iš dalies. Apie nagrinėjamus trūkumus Graikijos
         Respublika žinojo nuo 1992 m. ir ji niekada iš esmės jų neginčijo. Šiuos kaltinimus Komisija pakartojo 1998 m. liepos 3 d.
         laiške ir 1999 m. vasario 8 d. laišku Graikijos valdžios institucijų paprašė pranešti apie priemones, kurių šiuo atžvilgiu
         imtasi dėl 1996 ir 1997 finansinių metų. Prašymas pateikti informacijos buvo pakartotas 2001 m. rugpjūčio 3 d. kvietime į
         dvišalį susitikimą.

      86      Bet kuriuo atveju korekcijos dėl 1996–1998 m. yra nuo 1992 m. taikytų korekcijų tęsinys. Todėl Graikijos Respublika buvo tinkamai
         informuota apie nagrinėjamą korekciją, kurios pagrįstumą ji netiesiogiai pripažino.

       Pirmosios instancijos teismo vertinimas
      87      Nagrinėjant šį ieškinio pagrindą visų pirma reikia atsižvelgti į 36–46 punktuose padarytas išvadas. Taip pat reikia pažymėti,
         kad, nepaisant to, ar data, kurią Graikijos vyriausybė laiko 24 mėnesių termino pradžia, yra teisinga, šiuo ieškinio pagrindu
         Pirmosios instancijos teismui ji pateikė klausimą dėl Komisijos kompetencijos ratione temporis nustatyti nagrinėjamą korekciją.

      88      Šiuo atžvilgiu reikia pažymėti, kad šalių nurodomos faktinės procedūros aplinkybės, dėl kurių buvo nustatyta ši korekcija,
         rodo, kad net taikant Reglamentą Nr. 2245/1999 Komisija veikė viršydama savo kompetenciją ratione temporis.

      89      Iš tiesų 1998 m. liepos 3 d. laišku Komisija Graikijos valdžios institucijoms pranešė apie savo galutinę poziciją atlikus
         patikrinimus dėl 1994 ir 1995 finansinių metų. Kaip matyti iš suvestinės ataskaitos B.8.4.1 punkto ir 1998 m. liepos 3 d.
         laiško, per šį patikrinimą buvo surinkta įrodymų dėl to, kad Žemės ūkio ministerija nebetyrė išvadų ir nepriėmė sprendimų
         dėl siūlomų sankcijų, kurias nustatė pagalbą alyvuogių aliejaus srityje kontroliuojantis subjektas ir kurios buvo nurodytos
         patikrinimo ataskaitose, šiai ministerijai nusiųstose iki 1994 m. spalio pabaigos. 1999 m. sausio 12 d. laišku toje pačioje
         procedūroje Komisija Graikijos valdžios institucijoms nurodė galutinę siūlomą vienkartinės korekcijos sumą (3 068 123 875 Graikijos
         drachmų (GRD), tai yra 9 004 031,91 euro). Vėliau ši korekcija buvo taikyta, kaip tai patvirtina suvestinės ataskaitos B.8.4.1 punktas.

      90      Kalbant apie šią EŽŪOGF sąskaitų apmokėjimo procedūrą, susijusią su 1996‑1998 finansiniais metais, pažymėtina, kad Komisija
         1999 m. vasario 8 d. laišku Graikijos valdžios institucijų paprašė pateikti tam tikros informacijos dėl korekcijai skirtų
         priemonių, kurių buvo imtasi dėl trečiai iš penkių 1998 m. liepos 3 d. laiške minėtų kategorijų priskiriamų įmonių, kurias
         patikrinus nustatyta tam tikrų pažeidimų.

      91      2001 m. gegužės 2 d. laišku, išsiųstu remiantis Reglamento Nr. 1663/95 8 straipsnio 1 dalimi, Komisija valstybei narei pranešė
         savo patikrinimų, atliktų per tyrimą 2000/11 dėl išlaidų, turėtų dėl pagalbos alyvuogių aliejaus vartojimui 1996–1998 finansiniams
         metams, rezultatus. Šiuo atžvilgiu Komisija nurodo 1999 m. vasario 8 d. laišką. 2001 m. rugpjūčio 3 d. laišku Komisija valstybę
         narę pakvietė į dvišalį aptarimą pagal Reglamento Nr. 1663/95 8 straipsnio 1 dalį, susijusį, be kita ko, su pagalba alyvuogių
         aliejaus vartojimui. Galiausiai 2004 m. balandžio 14 d. laišku Komisija savo išvadas oficialiai pranešė Graikijos valdžios
         institucijoms ir įvertino išlaidas, kurių ji nenumatė padengti.

      92      Manytina, kad nagrinėjamu atveju 1999 m. vasario 8 d. laiškas reiškia naujo Komisijos patikrinimo pradžią ir nėra laiškas,
         numatytas Reglamento Nr. 1663/95 8 straipsnio 1 dalyje.

      93      Šiuo atžvilgiu pažymėtina, kad nagrinėjama 1996–1998 finansiniams metams taikyta korekcija buvo pagrįsta išvadomis dėl vėlesnių
         faktų nei tie, dėl kurių 1994 ir 1995 finansiniams metams taikyta korekcija.

      94      Iš tiesų iš suvestinės ataskaitos B.8.4.3 punkto, skaitomo kartu su 2004 m. balandžio 14 d. Komisijos laišku, matyti, jog
         nagrinėjama finansinė korekcija buvo taikyta dėl dviejų priežasčių. Pirma, tai vėlavimai panaikinant patvirtinimą kai kurioms
         įmonėms, kurie pagal Reglamento Nr. 2677/85 12 straipsnio 6 dalį, iš dalies pakeistą Reglamento Nr. 643/93 1 straipsniu, turėjo
         būti padaryti dėl 1996 ir 1997 finansinių metų, ir, antra, neskyrimas sankcijų dėl su alyvuogių aliejaus kokybe susijusių
         trūkumų pagal Reglamento Nr. 2677/85 5 straipsnio 2 dalį, iš dalies pakeistą Reglamento Nr. 887/96 1 straipsniu.

      95      Kaip matyti iš suvestinės ataskaitos B.8.4.3 punkto, skaitomo kartu su 2001 m. spalio 31 d. Komisijos laišku, dėl vėlavimų
         panaikinant patvirtinimą taikyta korekcija atitinka pagalbos, 1996 ir 1997 finansiniais metais nepagrįstai gautos keturių
         įmonių, kurių atžvilgiu turėjo būti atšauktas sutikimas šiems laikotarpiams, sumą.

      96      Be to, iš 2004 m. balandžio 14 d. Komisijos pranešimo matyti, jog taikyta korekcija, nes nebuvo skirta sankcijų dėl su alyvuogių
         aliejaus kokybe susijusių trūkumų, atitinka pinigines sankcijas, kurios per 1996–1998 finansinius metus turėjo būti skirtos
         38 kartus ir kurios turi būti išskaitytos iš EŽŪOGF išlaidų pagal Reglamento Nr. 2677/85 5 straipsnio 2 dalies trečiąją pastraipą,
         paskutinį kartą iš dalies pakeistą Reglamento Nr. 887/96 1 straipsniu. Be to, iš 2004 m. balandžio 14 d. pranešimo matyti,
         kad visi tyrimai, kuriuos nacionalinės valdžios institucijos atliko vykdydamos kokybės patikrinimus, vyko pasibaigus 1995
         finansiniams metams (1995 m. spalio 15 d.), o 1998 m. liepos 3 d. laiško dėl trečiosios kategorijos įmonių (žr. šio sprendimo
         90 punktą) pastraipoje nurodomos patikrinimo ataskaitos, kurias Graikijos valdžios institucijos parengė iki 1994 m. spalio
         mėnesio.

      97      Šiomis aplinkybėmis reikia konstatuoti, kad nagrinėjamą korekciją lėmę trūkumai (patvirtinimų nepanaikinimas ir piniginių
         sankcijų neskyrimas) atsirado po 1995 finansinių metų – paskutinių su pirmuoju Komisijos patikrinimu susijusių finansinių
         metų. Todėl negalima sutikti su Komisijos argumentu, kad nagrinėjamas patikrinimas nesiskiria nuo pirmojo patikrinimo, susijusio
         su 1994 ir 1995 finansiniais metais (žr. 89 punktą). Iš tiesų šioje byloje reikia manyti, kad tikrindama, ar Graikijos valdžios
         institucijos panaikino patvirtinimus ir skyrė sankcijas per 1996–1998 finansinius metus, Komisija atliko naują patikrinimą,
         kuris skiriasi nuo pirmojo. Be to, Reglamentais Nr. 729/70 ir 1258/1999 nustatyta 24 mėnesių termino procesinė garantija negali
         būti paneigta vien tuo pagrindu, kad vieno patikrinimo išvados iš dalies tapačios ankstesnio patikrinimo išvadoms.

      98      Galiausiai negalima sutikti su Komisijos argumentu, kad Graikijos valdžios institucijos per administracinę procedūrą sutiko
         su galimybe taikyti nagrinėjamą korekciją. Iš tiesų šios aplinkybės nepakanka Komisijai suteikti kompetenciją ratione temporis, kurios reikalauja Reglamentai Nr. 729/70 ir 1258/1999, siekiant nustatyti EŽŪOGF finansines korekcijas.

      99      Šioje byloje, remiantis Reglamento Nr. 1663/95 8 straipsnio 1 dalimi, iš dalies pakeista Reglamentu Nr. 2245/1999, išsiųstas
         2001 m. gegužės 2 d. laiškas yra pirmasis, kuriame nurodyti visi šios nuostatos pirmojoje pastraipoje numatyti elementai.
         Todėl atskaitos taškas, nuo kurio turi būti skaičiuojamas 24 mėnesių terminas, yra būtent šis laiškas.

      100    Iš to išplaukia, kad Komisija neturėjo kompetencijos ratione temporis neįtraukti iki 1999 m. gegužės 2 d. patirtų išlaidų. Todėl ginčijamą sprendimą reikia panaikinti tiek, kiek juo atsisakoma
         iš Bendrijos lėšų finansuoti su pagalba alyvuogių aliejaus vartojimui susijusias išlaidas.

       Dėl finansinio audito
       Bendrijos teisės aktai
      101    Pagal Reglamento Nr. 1251/1999 8 straipsnio 1 dalį „išmokos (augintojams) mokamos nuo lapkričio 16 d. iki sausio 31 d. po
         derliaus nuėmimo“.

      102    1996 m. vasario 16 d. Komisijos Reglamentas (EB) Nr. 296/96 dėl valstybių narių teiktinos informacijos ir mėnesinio Žemės
         ūkio orientavimo ir garantijų fondo (EŽŪOGF) Garantijų skyriaus lėšomis finansuojamų išlaidų užsakymo bei panaikinantis Reglamentą
         (EEB) Nr. 2776/88 nustato sąlygas, kuriomis EŽŪOGF Garantijų skyrius gali padengti valstybių narių nurodytas išlaidas.

      103    Pagal Reglamento Nr. 296/96 4 straipsnio 2 dalį, iš dalies pakeistą 2001 m. rugpjūčio 1 d. Komisijos reglamentu (EEB) Nr. 1577/2001
         (OL L 209, p. 12) :

      „Avansai pagal užregistruotus duomenis už terminams praėjus patirtas išlaidas sumažinami taip:
      a)      jeigu terminams praėjus padarytos išlaidos sudaro 4 % ar mažiau visų išlaidų, patirtų iki termino pabaigos, avansai nesumažinami,
         neatsižvelgiant į vėlavimo mėnesių skaičių;

      b)      išnaudojus 4 % slenkstį, visos tolesnės išlaidos, patirtos pavėlavus iki:
      –        vieno mėnesio, sumažinamos 10 %,
      –        dviejų mėnesių, sumažinamos 25 %,
      –        trijų mėnesių, sumažinamos 45 %,
      –        keturių mėnesių, sumažinamos 70 %,
      –        penkių mėnesių ir daugiau, sumažinamos 100 %.
      Tačiau Komisija turi taikyti kitokią laiko skalę ir (arba) taikyti mažesnius ar visiškai netaikyti sumažinimų, jeigu tam tikroms
         priemonėms bus taikomos ypatingos valdymo sąlygos arba valstybės narės pateiks tinkamai pagrįstų pateisinimų.

      Šiame straipsnyje minimi sumažinimai atliekami pagal Reglamento (EB) Nr. 2040/2000 14 straipsnyje nustatytas taisykles.“ (Pataisytas
         vertimas)

       Suvestinė ataskaita
      104    Pagal suvestinės ataskaitos C.1.1.1 punktą Komisijos tarnybos išnagrinėjo vėlavimus vykdant mokėjimus, kurie buvo nustatyti
         nuo 2000 m. spalio 16 d. iki 2001 m. spalio 15 d. pagal Reglamento Nr. 296/96 4 straipsnį. Po šio patikrinimo ir dvišalio
         aptarimo Komisija taikė korekcijas dėl aštuonių biudžeto pozicijų.

       Šalių argumentai
      105    Iš su korekcijomis finansinio audito srityje susijusių biudžeto pozicijų Graikijos vyriausybė ginčija 455 070,44 euro korekciją
         dėl pagalbos vikiams ir 33 718,52 euro korekciją ryžių hektarui taikomai pagalbai.

      106    Graikijos vyriausybė nurodo vienintelį panaikinimo pagrindą, susijusį su Reglamento Nr. 296/96 4 straipsnio 2 dalies, Reglamento
         Nr. 1258/1999 7 straipsnio 4 dalies ir 8 straipsnio 1 dalies bei Dokumento Nr. VI/5330/97 pažeidimu, nepakankamu motyvavimu
         ir fakto klaida.

      107    Iš minėtų nuostatų išplaukia, kad valstybės narės privalo laikytis pagalbos mokėjimo terminų, o šį reikalavimą pažeidus joms
         taikomos žemėjančios finansinės korekcijos, galinčios siekti iki 100 % išlaidų. Komisija turėtų, pirma, šiuo tikslu atsižvelgti
         į finansinę žalą, Bendrijos patirtą dėl to, kad šių terminų nebuvo laikytasi, ir, antra, laikytis proporcingumo principo.
         Komisija taip pat privalo taikyti žemesnį arba nulinį sumažinimo koeficientą, jei yra ypatingų, su tam tikromis priemonėmis
         susijusių administravimo sąlygų arba jei valstybės narės pateikia pagrįstų pateisinimų. Todėl tai, kad mokėjimui skirtas terminas
         buvo viršytas dėl papildomų patikrinimų tais atvejais, kai buvo ginčų, ar dėl papildomų mokėjimų, įvykdytų išnagrinėjus pagrįstus
         prieštaravimus, patvirtintus klaidomis registruojant duomenų bazėse, yra ypatinga, pagrįstais pateisinimais paremta situacija.

      108    Graikijos valdžios institucijos Komisijai pranešė, jog mokėjimas vėlavo dėl būtinų papildomų patikrinimų, ypač Herakliono
         prefektūroje, kurioje auginama didžiausia šalyje vikių dalis. 2001 m. sausio 26 d. laišku Graikijos valdžios institucijos
         paprašė pratęsti terminą pagalbai išmokėti, siekiant laikytis darbo Dokumente Nr. VI/7105/98, susijusiame su patikrinimų dažnumo
         padidinimu, jei buvo rasta didelių trūkumų, nustatytų reikalavimų. 2001 m. vasario 1 d. laišku Komisija šį prašymą atmetė
         ir nurodė, kad į su tuo susijusius pateisinimus buvo atsižvelgta per EŽŪOGF sąskaitų apmokėjimo procedūrą siekiant netaikyti
         korekcijos. Reglamento Nr. 296/96 4 straipsnio 2 dalyje nustatytas 4 % slenkstis (žr. 103 punktą) buvo viršytas tik dėl Herakliono
         gerokai padidėjusio prefektūros valdžios institucijų vykdomų patikrinimų skaičiaus.

      109    2003 m. lapkričio 6 d. laiške Komisija laikėsi nuomonės, kad nagrinėjamiems patikrinimams taikytinas Reglamento Nr. 296/96
         4 straipsnio 2 dalies a punktas. Todėl Komisija neturėjo nustatyti jokios korekcijos arba bent jau turėjo ją nustatyti mažesnę.

      110    Dėl korekcijos, susijusios su pagalba ryžių hektarui, Graikijos vyriausybė pabrėžia, kad nurodytus vėlavimus lėmė prieštaravimų,
         pagrįstų klaidomis duomenis registruojant duomenų bazėje, nagrinėjimas. Kalbant apie vieną iš trijų suinteresuotų prefektūrų,
         pažymėtina, kad vėlavimą lėmė žemės ūkio kooperatyvų asociacijos streikas, o tai yra force majeure. Iš to išplaukia, kad nagrinėjamus vėlavimus lėmė ypatingos, su Bendrijos finansinių interesų apsauga susijusios aplinkybės.
         Atsižvelgdama į šias aplinkybes Graikijos vyriausybė prašo panaikinti ginčijamą sprendimą tiek, kiek juo nustatoma nagrinėjama
         korekcija, arba, jei šis reikalavimas nebūtų patenkintas, šią korekciją apriboti 2 % pavėluotai atliktų mokėjimų.

      111    Komisija į tai atsako, kad Reglamento Nr. 296/96 4 straipsnio 2 dalies b punkto paskutinė pastraipa, kaip nukrypti leidžianti
         nuostata, turi būti aiškinama siaurai, o įrodinėjimo našta tenka šaliai, kuri nori ja remtis.

      112    Pagalbos vikiams atveju 4 % slenkstį viršijantys mokėjimo vėlavimai (žr. 103 punktą) buvo nepateisinami, nes šis slenkstis
         yra nustatytas siekiant palengvinti patikrinimų išsamumą bei atlikti papildomus patikrinimus. Be to, prašymas pratęsti terminą
         buvo pateiktas trys dienos po papildomo termino pasibaigimo ir todėl jo negalima patenkinti. Iš Dokumento Nr. VI/5330/97 išplaukia,
         jog kai valstybės narės nori, kad joms būtų pritaikyta išimtis, nes atliekami papildomi patikrinimai, jos turi pateikti įrodymų,
         kad ginčijamos sumos viršija 4 % patirtų išlaidų slenkstį. Komisija mano, kad Graikijos valdžios institucijos tinkamai nepateisino,
         kodėl jos viršijo terminus, ir kad bet kuriuo atveju prašymas pratęsti terminą buvo pateiktas pavėluotai.

      113    Tai taikytina ir pagalbai ryžiams už hektarą. Norėdama pateisinti terminų praleidimą Graikijos vyriausybė negali remtis į
         jos pačios atsakomybės sferą patenkančiais faktais, kaip antai ieškinių ir prieštaravimų dėl klaidų duomenų bazėje nagrinėjimas.

       Pirmosios instancijos teismo vertinimas
      114    Reikia pažymėti, kaip tai matyti iš suvestinės ataskaitos C.1.1.4 punkte esančios lentelės, kad pagalbai vikiams ir pagalbai
         ryžiams už hektarą Komisija taikė korekcijas, kurios atitinka pagal Reglamento Nr. 296/96 4 straipsnio 2 dalį mėnesio avanso
         pagrindu jau atliktus atskaitymus.

      115    Taip pat reikia pabrėžti, kaip nurodė Komisija, kad Reglamento Nr. 296/96 4 straipsnio 2 dalies antroji pastraipa yra išimtį
         įtvirtinanti nuostata ir todėl turi būti aiškinama siaurai.

      116    Be to, išlaidos, kurias privalo apmokėti EŽŪOGF, turi būti apskaičiuojamos darant prielaidą, kad laikytasi žemės ūkio srityje
         taikytinais teisės aktais nustatytų terminų. Todėl jei nacionalinės valdžios institucijos išmoka pagalbą pasibaigus terminui,
         jos, kaip tai matyti iš Reglamento Nr. 296/96 ketvirtos konstatuojamosios dalies, EŽŪOGF priskiria neteisėtas ir todėl nedengtinas
         išlaidas (šiuo klausimu žr. 1999 m. spalio 28 d. Teisingumo Teismo sprendimo Italija prieš Komisiją, C‑253/97, Rink. p. I‑7529,  126 punktą). Vadinasi, valstybė narė turi pakeisti savo patikrinimų sistemą atsižvelgdama į
         Reglamento Nr. 1251/1999 8 straipsnio 1 dalyje pagalbos išmokoms nustatytą terminą (analogiškai žr. 2006 m. birželio 20 d.
         Pirmosios instancijos teismo sprendimo Graikija prieš Komisiją, T‑251/04, Rink. p. II‑0000, 76 punktą). Papildomai Reglamento Nr. 296/96 4 straipsnio 2 dalyje numatytas 4 % slenkstis yra
         būtent ir skirtas suteikti valstybėms narėms galimybę atlikti papildomus patikrinimus patikslinant, kad mėnesių, kai vėluojama,
         skaičius nedaro jokios įtakos šio slenksčio neviršijantiems mokėjimams.

      117    Kaip matyti iš bylos medžiagos, Herakliono prefektūros valdžios institucijos Žemės ūkio ministerijai apie pirmuosius patikrinimų
         rezultatus pranešė tik 2001 m. sausio 19 d., pastarajai 2001 m. sausio 22 d. laišku prefektūrai priminus apie pareigą atlikti
         naujus patikrinimus pagal Dokumentą Nr. VI/7105/98 (žr. 108 punktą). 2001 m. sausio 26 d. (penktadienio) laišku ši ministerija
         paprašė pratęsti to paties mėnesio 31 d. pasibaigiantį terminą nepatikslindama atitinkamos kultūros ir nepateikdama su tuo
         susijusių pateisinančių dokumentų. Šį prašymą 2001 m. sausio 1 d. faksu Komisija pagrįstai atmetė kaip nekonkretų ir juo labiau
         – pavėluotą.

      118    Tokiomis aplinkybėmis Komisija buvo teisi, savo 2003 m. lapkričio 6 d. laiške nurodydama, kad Graikijos valdžios institucijų
         nurodoma būtinybė atlikti papildomus patikrinimus neturi viršyti 4 % slenksčio (žr. 103 punktą).

      119    Vadinasi, Graikijos vyriausybė neįrodė, kad buvo įvykdytos Reglamento Nr. 296/96 4 straipsnio 2 dalies paskutinės pastraipos
         taikymo sąlygos, kiek tai susiję su vėlavimu išmokant pagalbą dėl vikių.

      120    Tas pats taikytina ir pagalbai ryžių hektarui. Iš tiesų Komisija teisingai pabrėžia, kad valstybė narė negali pateisinti pavėluotų
         mokėjimų nacionalinių procedūrų trūkumais ir dėl to nagrinėtais skundais. Su Graikijos valdžios institucijų argumentu, kad
         streikas reiškia force majeure atvejį, negalima sutikti. Vienintelis su tuo susijęs dokumentas yra 2001 m. spalio 25 d. Imathia prefektūros laiškas Žemės
         ūkio ministerijai, kuriama paaiškinama, kad dėl minėto streiko skundų nagrinėjimų rezultatai buvo pavėluotai išsiųsti 2001 m.
         balandžio 30 dieną. Šis streikas lėmė, kad dėl klaidų išmokant pagalbą pateikti skundai buvo nagrinėti vėluojant, tačiau ši
         problema priskirtina valstybei narei. Be to, Graikijos vyriausybė nepateikia jokių įrodymų apie minėto streiko trukmę arba
         apie tai, ar jis buvo netikėtas. Todėl šį ieškinio dėl panaikinimo pagrindą reikia atmesti.

      121    Iš to, kas išdėstyta pirmiau, išplaukia, kad ginčijamas sprendimas turi būti panaikintas tiek, kiek juo Graikijos Respublikai
         nustatoma 200 146,68 euro dydžio vienkartinė korekcija dėl 1996–1998 finansinių metų (pagalba alyvuogių aliejaus vartojimui),
         o kitą ieškinio dalį reikia atmesti.

       Dėl bylinėjimosi išlaidų
      122    Pagal Procedūros reglamento 87 straipsnio 3 dalį, jeigu kiekvienos šalies dalis reikalavimų patenkinama, o dalis atmetama,
         Pirmosios instancijos teismas gali paskirstyti išlaidas šalims arba nurodyti kiekvienai padengti savo išlaidas. Kadangi didžioji
         dalis Graikijos Respublikos ieškinio reikalavimų buvo atmesta, reikia nuspręsti, kad, be savo bylinėjimosi išlaidų, ji padengia
         70 % Komisijos patirtų bylinėjimosi išlaidų, o pastaroji padengia 30 % savo bylinėjimosi išlaidų.

      Remdamasis šiais motyvais,
      PIRMOSIOS INSTANCIJOS TEISMAS (antroji kolegija)
      nusprendžia:
      1.      2005 m. balandžio 29 d. Komisijos sprendimas 2005/354/EB dėl atsisakymo Bendrijos lėšomis finansuoti kai kurias valstybių
            narių išlaidas iš Europos žemės ūkio orientavimo ir garantijų fondo (EŽŪOGF) Garantijų skyriaus lėšų, panaikinamas tiek, kiek
            juo Graikijos Respublikai nustatoma 200 146,68 eurų dydžio vienkartinė korekcija dėl 1996–1998 finansinių metų (pagalba alyvų
            aliejaus vartojimui).
      2.      Atmesti kitą ieškinio dalį.
      3.      Graikijos Respublika padengia savo bylinėjimosi išlaidas ir 70 % Komisijos patirtų bylinėjimosi išlaidų, o pastaroji padengia
            30 % savo bylinėjimosi išlaidų.

               Pirrung

                Forwood

                Papasavvas

         Paskelbta 2007 m. rugsėjo 12 d. viešame posėdyje Liuksemburge.

               Kancleris

                     Pirmininkas

               E. Coulon

                     J. Pirrung

         Turinys

      Teisinis pagrindas
      Bylos aplinkybės
      Procesas ir šalių reikalavimai
      Dėl ieškinio pagrįstumo
      Dėl lauko kultūrų
      Bendrijos teisės aktai
      Suvestinė ataskaita
      Dėl pirmojo ieškinio pagrindo, susijusio su Komisijos kompetencijos neturėjimu ratione temporis
      – Šalių argumentai
      – Pirmosios instancijos teismo vertinimas
      Dėl antrojo ieškinio pagrindo, susijusio su teisės ir fakto klaidomis, kylančiomis dėl nepakankamo motyvavimo
      – Šalių argumentai
      – Pirmosios instancijos teismo vertinimas
      Dėl trečiojo ieškinio pagrindo, susijusio su dokumento Nr. VI/5330/97 ir proporcingumo principo pažeidimu, fakto klaida ir
         nepakankamu motyvavimu dėl nagrinėjamos vienodo dydžio korekcijos

      – Šalių argumentai
      – Pirmosios instancijos teismo vertinimas
      Dėl alyvuogių aliejaus
      Bendrijos teisės aktai
      Suvestinė ataskaita
      Šalių argumentai
      Pirmosios instancijos teismo vertinimas
      Dėl finansinio audito
      Bendrijos teisės aktai
      Suvestinė ataskaita
      Šalių argumentai
      Pirmosios instancijos teismo vertinimas
      Dėl bylinėjimosi išlaidų
      * Proceso kalba: graikų.


1982 m. spalio 7 d. Teisingumo Teismo (pirmoji kolegija) sprendimas. # Greek Canners Association ir kt. prieš Europos Bendrijų Komisiją. # Byla 250/81.