title: Byla C-537/14 P: 2014 m. lapkričio 25 d. Debonair Trading Internacional Ld a pateiktas apeliacinis skundas dėl 2014 m. rugsėjo 23 d. Bendrojo Teismo (trečioji kolegija) priimto sprendimo byloje T-341/13 Groupe Léa Nature SA/Vidaus rinkos derinimo tarnyba (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui)

text:
               13.4.2015

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 118/12

         2014 m. lapkričio 25 d.Debonair Trading Internacional Lda
       pateiktas apeliacinis skundas dėl 2014 m. rugsėjo 23 d. Bendrojo Teismo (trečioji kolegija) priimto sprendimo byloje T-341/13 Groupe Léa Nature SA/Vidaus rinkos derinimo tarnyba (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui)

   (Byla C-537/14 P)
   (2015/C 118/16)
   Proceso kalba: anglų

      Šalys

      Apeliantė: Debonair Trading Internacional Lda
      , atstovaujama advocate D. Selden, baristerio T. Alkin

      Kitos proceso šalys: Vidaus rinkos derinimo tarnyba (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui), Groupe Léa Nature SA

      Apeliantės reikalavimai

   Apeliantė Teisingumo Teismo prašo:

               —

               panaikinti sprendimą, kuriuo panaikinamas Apeliacinės tarybos sprendimas;

               —

               grąžinti bylą Bendrajam Teismui nurodant, kad reikia pripažinti, jog nagrinėjami prekių ženklai yra panašūs;

               —

               priteisti iš atsakovo Bendrajame Teisme ir Teisingumo Teisme patirtas bylinėjimosi išlaidas.

      Apeliacinio skundo pagrindai ir pagrindiniai argumentai

               1.

               Apeliantė remiasi dviem teisės pagrindais, būtent Tarybos reglamento Nr. 207/2009 (1) 8 straipsnio 1 dalies b punkto ir 8 straipsnio 5 dalies pažeidimu. Apibendrinant, apeliantė teigia, kad Bendrasis Teismas, analizuodamas nagrinėjamus prekių ženklus, nepasirėmė nusistovėjusia teismo praktika, todėl padarė klaidingą išvadą, jog prekių ženklai visiškai nėra panašūs.

               2.

               Pirma, nustatęs, kad prekių ženklai yra fonetiškai panašūs, nes turi bendrą elementą „so“, Bendrasis Teismas turėjo padaryti išvadą, kad jie, bent jau iš dalies, bendrai buvo panašūs. Išvadą, kad jie nebuvo panašūs, nepaisant bendro fonetinio elemento, jis padarė dėl to, kad nepasirėmė nusistovėjusia teismo praktika dėl panašumo pobūdžio ir laipsnio, kurių reikalaujama taikant 8 straipsnio 1 dalies b punktą ir 8 straipsnio 5 dalį.

               3.

               Antra, nustatęs, kad prekių ženklai fonetiškai buvo panašūs, Bendrasis Teismas turėjo padaryti išvadą, kad jie, iš esmės dėl tų pačių priežasčių, ir vizualiai buvo panašūs (ir, vadinasi, a fortiori panašūs, kaip tai suprantama pagal 8 straipsnio 1 dalies b punktą ir 8 straipsnio 5 dalį). Išvada, kad jie, nepaisant bendro vizualaus elemento „so“, nebuvo vizualiai panašūs, buvo padaryta dėl to, kad analizuojant vizualinį elemento „so“ poveikį kitų prekių ženklų kontekste, nebuvo pasiremta nusistovėjusia teismo praktika.

      (1)  2009 m. vasario 26 d. Tarybos reglamentas (EB) Nr. 207/2009 dėl Bendrijos prekių ženklo (OL L 78, p. 1).


title: Sujungtos bylos T-305/06–T-307/06 2008 m. spalio 15 d. Pirmosios instancijos teismo sprendimas byloje Air Products and Chemicals prieš VRDT — Messer (Ferromix, Inomix ir Alumix) (Bendrijos prekių ženklas — Protesto procedūra — Žodinių Bendrijos prekių ženklų Ferromix, Inomix ir Alumix paraiškos — Ankstesni žodiniai Bendrijos prekių ženklai FERROMAXX, INOMAXX ir ALUMAXX — Santykinis atsisakymo registruoti pagrindas — Galimybė supainioti — Reglamento (EB) Nr. 40/94 8 straipsnio 1 dalies b punktas)

text:
               6.12.2008

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 313/30

         2008 m. spalio 15 d. Pirmosios instancijos teismo sprendimas byloje Air Products and Chemicals prieš VRDT — Messer (Ferromix, Inomix ir Alumix)

   (Sujungtos bylos T-305/06–T-307/06) (1)

   (Bendrijos prekių ženklas - Protesto procedūra - Žodinių Bendrijos prekių ženklų Ferromix, Inomix ir Alumix paraiškos - Ankstesni žodiniai Bendrijos prekių ženklai FERROMAXX, INOMAXX ir ALUMAXX - Santykinis atsisakymo registruoti pagrindas - Galimybė supainioti - Reglamento (EB) Nr. 40/94 8 straipsnio 1 dalies b punktas)
   (2008/C 313/54)
   Proceso kalba: anglų
   Šalys

      Ieškovė: Air Products and Chemicals, Inc. (Alentaunas, Pensilvanija, Jungtinės Amerikos Valstijos), atstovaujama advokatų S. Heurung ir C. Probst

      Atsakovė: Vidaus rinkos derinimo tarnyba (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui), atstovaujama S. Laitinen ir D. Botis

      Kita procedūros VRDT Apeliacinėje taryboje šalis, įstojusi į bylą Pirmosios instancijos teisme: Messer Group GmbH (Zulcbachas, Vokietija), atstovaujama advokatų W. Graf v. Schwerin ir J. Schmidt
   Dalykas
   Ieškinys dėl 2006 m. rugsėjo 12 d. VRDT antrosios apeliacinės tarybos trijų sprendimų (sujungtos bylos R 1270/2005-2 ir R 1408/2005-2; R 1226/2005-2 ir R 1398/2005-2; R 1225/2005-2 ir R 1397/2005-2), susijusių su protesto procedūromis tarp Air Products and Chemicals, Inc. ir Messer Group GmbH.
   Rezoliucinė dalis

               1.

               Panaikinti 2006 m. rugsėjo 12 d. Vidaus rinkos derinimo tarnybos (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui) (VRDT) sprendimus (sujungtos bylos R 1270/2005-2 ir R 1408/2005-2; R 1226/2005-2 ir R 1398/2005-2; R 1225/2005-2 ir R 1397/2005-2).

               2.

               VRDT be savo išlaidų padengia Air Products and Chemicals, Inc. išlaidas.

               3.

               Messer Group GmbH padengia savo išlaidas.

      (1)  OL C 326, 2006 12 30.


               25.2.2006

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 48/45

         (2006/C 48/84)
   Paskutinis Teisingumo Teismo Europos Sąjungos Oficialiajame leidinyje skelbiamas leidinys

         OL C 36, 2006 2 11

   Skelbti leidiniai:

      OL C 22, 2006 1 28

      OL C 10, 2006 1 14

      OL C 330, 2005 12 24

      OL C 315, 2005 12 10

      OL C 296, 2005 11 26

      OL C 281, 2005 11 12

   Šiuos tekstus galite rasti adresu:

               EUR-Lex: http://europa.eu.int/eur-lex

               CELEX: http://europa.eu.int/celex


title: Byla T-221/12: 2014 m. sausio 23 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Sunrider prieš VRDT (Bendrijos prekių ženklas — Protesto procedūra — Prašymas įregistruoti žodinį Bendrijos prekių ženklą SUN FRESH — Ankstesni Bendrijos, Beniliukso ir nacionaliniai žodiniai ir vaizdiniai prekių ženklai SUNNY FRESH, SUNRIDER SUNNY FRESH ir SUNNYFRESH — Santykinis atmetimo pagrindas — Ankstesnių prekių ženklų naudojimo iš tikrųjų įrodymas — Galimybė supainioti — Reglamento (EB) Nr. 207/2009 8 straipsnio 1 dalies b punktas)

text:
               8.3.2014

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 71/18

      2014 m. sausio 23 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Sunrider prieš VRDT

      (Byla T-221/12) (1)

      (Bendrijos prekių ženklas - Protesto procedūra - Prašymas įregistruoti žodinį Bendrijos prekių ženklą SUN FRESH - Ankstesni Bendrijos, Beniliukso ir nacionaliniai žodiniai ir vaizdiniai prekių ženklai SUNNY FRESH, SUNRIDER SUNNY FRESH ir SUNNYFRESH - Santykinis atmetimo pagrindas - Ankstesnių prekių ženklų naudojimo iš tikrųjų įrodymas - Galimybė supainioti - Reglamento (EB) Nr. 207/2009 8 straipsnio 1 dalies b punktas)
      (2014/C 71/31)
      Proceso kalba: anglų

         Šalys

         Ieškovė: The Sunrider Corporation (Toransas, Kalifornija, JAV), atstovaujama advokatų N. Dontas ir K. Markakis

         Atsakovė: Vidaus rinkos derinimo tarnyba (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui), atstovaujama P. Bullock

         Kita procedūros VRDT apeliacinėje taryboje šalis, įstojusi į bylą Bendrajame Teisme: Nannerl GmbH & Co. KG (Anthering bei Salzburg, Austrija), atstovaujama advokato A. Thünken

         Dalykas

      Ieškinys dėl 2012 m. kovo 26 d. VRDT ketvirtosios apeliacinės tarybos sprendimo (byla R 2401/2010-4), susijusio su protesto procedūra tarp The Sunrider Corporation ir Nannerl GmbH & Co. KG.

         Rezoliucinė dalis

                  1.

                  Atmesti ieškinį.

                  2.

                  The Sunrider Corporation padengia bylinėjimosi išlaidas.

         (1)  OL C 217, 2012 7 21.


title: Byla T-146/97: 2011 m. balandžio 8 d. Bendrojo Teismo nutartis byloje Bakkers prieš Tarybą ir Komisiją

text:
               11.6.2011

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 173/15

         2011 m. balandžio 8 d. Bendrojo Teismo nutartis byloje Bakkers prieš Tarybą ir Komisiją

   (Byla T-146/97) (1)

   2011/C 173/31
   Proceso kalba: olandų
   Aštuntosios kolegijos pirmininkas nutartimi nurodė išbraukti bylą iš registro.

      (1)  OL C 199, 1997 6 28.


title: Byla T-164/10: 2010 m. balandžio 13 d. pareikštas ieškinys byloje Pioneer Hi-Bred International prieš Komisiją

text:
               19.6.2010

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 161/46

      2010 m. balandžio 13 d. pareikštas ieškinys byloje Pioneer Hi-Bred International prieš Komisiją

      (Byla T-164/10)
      (2010/C 161/74)
      Proceso kalba: anglų

         Šalys

         Ieškovė: Pioneer Hi-Bred International, Inc. (Džonstonas, Jungtinės Valstijos), atstovaujama solisitoriaus J. Temple Lang ir advokato T. Müller-Ibold

         Atsakovė: Europos Komisija

         Ieškovės reikalavimai

                  —

                  Pripažinti, kad Komisija, nepateikdama Tarybai priemonių, kurių turi būti imtasi pagal Tarybos sprendimo 5 straipsnio 2 dalį, projekto ir nesiimdama kitų priemonių, kurių, atsižvelgiant į sprendimo, dėl kurio pradėtas procesas, eigą, gali prireikti siekiant užtikrinti, kad būtų priimtas Direktyvos 2001/18 dėl genetiškai modifikuotų organizmų apgalvoto išleidimo į aplinką 18 straipsnyje nurodytas sprendimas, pažeidė šios direktyvos 18 straipsnį.

                  —

                  Priteisti iš Komisijos bylinėjimosi išlaidas.

         Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

      2007 m. gegužės 2 d. ieškovė pateikė pirmą ieškinį pagal EB 232 straipsnį (1) teigdama, kad Komisija, pažeisdama Direktyvos 2001/18/EB (2) 18 straipsnį, nesiėmė veiksmų užtikrinti, kad būtų priimtas sprendimas dėl ieškovės pranešimo apie vabzdžiams atsparių genetiškai modifikuotų kukurūzų 1507 pateikimą į rinką. 2009 m. sausio 21 d. Komisija pagal Sprendimo 1999/468 5 straipsnio 2 dalį reguliavimo komitetui pateikė sprendimo pasiūlymą. Vykstant procesui Teisingumo Teisme šalys sutarė, kad, atsižvelgiant į pateiktą sprendimo pasiūlymą, ieškinys neteko prasmės ir 2009 m. rugsėjo 4 d. nutartimi Teisingumo Teismas nusprendė, kad byloje T-137/07 sprendimo priimti nereikia.
      Šiame ieškinyje ieškovė, remdamasi SESV 265 straipsniu, teigia, kad Komisija, nepaisydama ieškovės prašymo, Tarybai vis dėlto nepateikė pasiūlymo dėl vabzdžiams atsparių genetiškai modifikuotų kukurūzų 1507 pateikimo į rinką. Ieškovė tvirtina, kad Komisija nepateikė sprendimo projekto dėl ieškovės pranešimo nė vienam iš šešių Aplinkosaugos tarybos susitikimų, kurie buvo sušaukti po to, kai reguliavimo komitetas nepateikė „jokios nuomonės“ dėl 2009 m. vasario 25 d. pasiūlymo.
      Ieškovė tvirtina, jog pagal direktyvoje nustatytą procedūrą Komisija privalo užtikrinti, kad sprendimas dėl pranešimo būtų priimtas ir paskelbtas per direktyvoje nustatytą terminą. Ieškovė taip pat nurodo, kad nepateikdama Tarybai priemonių, kurių turi būti imtasi, projekto Komisija neužtikrino, kad būtų priimtas toks sprendimas, nors visi ieškovei ir kitoms šalims direktyvoje nustatyti reikalavimai buvo įvykdyti pagal direktyvą.
      Be to, ieškovė teigia, kad Komisija buvo paraginta priimti poziciją SESV 265 straipsnio prasme, tačiau to nepadarė. Ieškovės nuomone, priežastys, dėl kurių Komisija nepateikė Tarybai sprendimo projekto, yra nereikšmingos ir nepagrįstos. Tai, kad Komisija nesiėmė veiksmų, anot ieškovės, turėjo neigiamo poveikio jos teisinei padėčiai ir padarė ieškovei konkrečią, įrodytą ir apskaičiuojamą žalą.

         (1)  Byla T-139/07, Pioneer Hi-Bred International prieš Komisiją, OL C 155, 2007, p. 28.

         (2)  2001 m. kovo 12 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2001/18/EB dėl genetiškai modifikuotų organizmų apgalvoto išleidimo į aplinką ir panaikinanti Tarybos direktyvą 90/220/EEB (OL L 106, 2001, p. 1; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 15 sk., 6 t., p. 77).


title: Byla F-35/11: 2011 m. balandžio 4 d. pareikštas ieškinys byloje ZZ prieš Parlamentą

text:
               16.7.2011

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 211/33

         2011 m. balandžio 4 d. pareikštas ieškinys byloje ZZ prieš Parlamentą

   (Byla F-35/11)
   2011/C 211/67
   Proceso kalba: slovakų

      Šalys

      Ieškovas: ZZ, atstovaujamas advokato J. Rybánsky

      Atsakovas: Europos Parlamentas

      Ginčo dalykas bei aprašymas

   Atsakovo sprendimo ieškovui skirti tik pusę jam priklausančios įsikūrimo išmokos panaikinimas.

      Ieškovo reikalavimai

               —

               Panaikinti 2010 m. gegužės 28 d. Europos Parlamento (Individualių išmokų skyriaus) sprendimo ieškovui skirti įsikūrimo išmoką dalį, kurioje nustatyta tik vieno mėnesio bazinio darbo užmokesčio įsikūrimo išmoka ir neskirta dviejų mėnesių bazinio darbo užmokesčio įsikūrimo išmoka.

               —

               Panaikinti 2001 m. sausio 6 d. Europos Parlamento generalinio sekretoriaus sprendimą, kuriuo atmestas ieškovo skundas, pateiktas pagal Europos Sąjungos pareigūnų tarnybos nuostatų 90 straipsnio 2 dalį.

               —

               Priteisti iš Parlamento bylinėjimosi išlaidas.


title: Byla C-187/06  2006 m. balandžio 12 d.  pareikštas ieškinys byloje  Europos Bendrijų Komisija prieš Belgijos Karalystę

text:
               1.7.2006

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 154/10

         2006 m. balandžio 12 d. pareikštas ieškinys byloje Europos Bendrijų Komisija prieš Belgijos Karalystę

   (Byla C-187/06)
   (2006/C 154/22)
   Proceso kalba: prancūzų
   Šalys

      Ieškovė: Europos Bendrijų Komisija, atstovaujama J.-P. Keppenne, H. Van Vliet

      Atsakovė: Belgijos Karalystė
   Ieškovės reikalavimai

               —

               Pripažinti, kad per nustatytą laikotarpį neįvykdžiusi 2002 m. balandžio 24 d. sprendimo (C(2002)1341 galutinis) dėl valstybės pagalbos, kurią Belgija suteikė Beaulieu įmonių grupei (Ter Lembeek International) (Valstybės pagalba C 36/01, buvęs NN 73/00) (1) Belgijos Karalystė neįvykdė įsipareigojimų pagal EB sutarties 249 straipsnio ketvirtą pastraipą ir šio sprendimo 2 ir 3 straipsnius.

               —

               Priteisti iš Belgijos Karalystės bylinėjimosi išlaidas.

         Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai
   Belgijos valdžios institucijoms buvo pranešta apie sprendimą beveik prieš ketverius metus, tačiau pagalbos gavėjas iki šiol faktiškai negrąžino ginčijamos pagalbos. Jis ir toliau naudojasi iš fondų gaunamomis išmokomis, nors sprendimu būtent tai ir buvo siekiama nutraukti.

      (1)  OL L 296, p. 60.


title: Byla T-216/09: 2009 m. gegužės 27 d. pareikštas ieškinys byloje Astrim ir Elyo Italia prieš Komisiją

text:
               18.7.2009

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 167/23

         2009 m. gegužės 27 d. pareikštas ieškinys byloje Astrim ir Elyo Italia prieš Komisiją
   (Byla T-216/09)
   2009/C 167/45
   Proceso kalba: italų

      Šalys

      Ieškovės: Astrim SpA (Roma, Italija), Elyo Italia Srl (Sesto San Džovanis, Italija), atstovaujamos advokato M. Brugnoletti

      Atsakovė: Europos Bendrijų Komisija

      Ieškovių reikalavimai

               —

               Visų pirma, panaikinti Komisijos sprendimą, kuriuo ieškovių grupės pagal pranešimą apie konkursą (1) su Jungtinių tyrimų centro priežiūra susijusioms paslaugoms teikti Nr. 2008 — C04 005 pateikta paraiška pripažinta neišsamia, pateiktą 2009 m. kovo 27 d. raštu ir papildytą 2009 m. balandžio 3 d. pranešimu, taip pat visus vėlesnius susijusius sprendimus, įskaitant sprendimą sudaryti sutartį su kita įmone.

               —

               Nepatenkinus pirmesnio reikalavimo, panaikinti pranešimo apie konkursą Nr. 2008 — C04 005 17 punktą, tiek, kiek jame nustatytas bendras pašalinimo iš konkurso procedūros kriterijus.

               —

               Priteisti iš Komisijos bylinėjimosi išlaidas.

      Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

   Šioje byloje ieškovės prašo panaikinti Komisijos sprendimą, kuriuo buvo atmesta jų paraiška, pateikta pagal pranešimą apie konkursą su Jungtinių tyrimų centro priežiūra susijusioms paslaugoms teikti Nr. 2008 — C04 005, ir sudaryta sutartis su kita įmone.
   Savo ieškiniui pagrįsti ieškovės nurodo tris pagrindus.
   Pirma, ieškovės tvirtina, kad Komisija pažeidė pranešimo apie konkursą 17 punktą, 2002 m. birželio 25 d. Tarybos reglamento Nr. 1605/2002 (2) 92 bei 89 straipsnius ir skaidrumo bei vienodo požiūrio principus, nes nusprendė atmesti ieškovių pateiktą paraišką klaidingai įvertinusi, kad ji neišsami, nes nebuvo nurodytos kai kurios kainos, nors ieškovių grupė sąmoningai nusprendė pasiūlyti nulines kainas.
   Antra, ieškovės teigia, kad atmetimo nuostata motyvuojama nepakankamai, nes pranešimo apie konkursą 17 straipsnyje nenustatyta, kad neužpildžius vienos paraiškos dalies, ji automatiškai atmetama, o tik numatyta, kad paraiška gali būti atmesta, paliekant Komisijai teisę nuspręsti, ar atmesti konkurso dalyvio paraišką. Toks sprendimas diskrecinis, todėl turi būti tinkamai motyvuojamas, o to šiuo atveju Komisija, priėmusi sprendimą pašalinti iš konkurso, nepadarė.
   Trečia, ir tik tuo atveju, jei Teismas atmestų kitus du pagrindus, ieškovės prašo panaikinti pranešimo apie konkursą 17 punktą dėl to, kad jis pažeidžia minėto Tarybos reglamento Nr. 1605/2002 92 ir 89 straipsnius, nes tame punkte nustatytas bendras pašalinimo kriterijus.

      (1)  2008 m. spalio 25 d. OL 2008/S 2008–274999.

      (2)  2002 m. birželio 25 d. Tarybos reglamentas (EB, Euratomas) Nr. 1605/2002 dėl Europos Bendrijų bendrajam biudžetui taikomo finansinio reglamento (OL L 248, 2002 9 16; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 1 sk., 4 t., p. 74).


title: Byla C-337/15 P: 2015 m. liepos 6 d. Europos ombudsmeno pateiktas apeliacinis skundas dėl 2015 m. balandžio 29 d. Bendrojo Teismo (ketvirtoji kolegija) priimto sprendimo byloje T-217/11, Staelen/Europos ombudsmenas

text:
               7.9.2015

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 294/42

         2015 m. liepos 6 d. Europos ombudsmeno pateiktas apeliacinis skundas dėl 2015 m. balandžio 29 d. Bendrojo Teismo (ketvirtoji kolegija) priimto sprendimo byloje T-217/11, Staelen/Europos ombudsmenas

   (Byla C-337/15 P)
   (2015/C 294/54)
   Proceso kalba: prancūzų

      Šalys

      Apeliantas: Europos ombudsmenas, atstovaujamas G. Grill

      Kita proceso šalis: Claire Staelen

      Apelianto reikalavimai

   Pagrindiniai reikalavimai:

               —

               panaikinti Bendrojo Teismo sprendimą byloje T-217/11 dėl to, kad, pirma, jame teismas padarė išvadą, kad: a) Ombudsmenas padarė kelis pažeidimus, kurie yra pakankamai rimti Sąjungos teisės pažeidimai; b) kad įrodyta reali neturtinė žala ir c) kad tarp Bendrojo Teismo nustatytų pažeidimų ir šios neturtinės žalos yra priežastinis ryšys, ir antra, kad priteisė iš Ombudsmeno 7  000 eurų žalai atlyginti,

               —

               atmesti ieškinį kaip nepagrįstą, jeigu Bendrojo Teismo sprendimas bus panaikintas.

         Nepatenkinus pagrindinių reikalavimų

               —

               grąžinti bylą nagrinėti Bendrajam Teismui, jeigu jo sprendimas bus panaikintas, ir

               —

               priimti tinkamą ir teisingą sprendimą dėl bylinėjimosi išlaidų.

      Apeliacinio skundo pagrindai ir pagrindiniai argumentai

   Grįsdamas apeliacinį skundą, Ombudsmenas nurodo pagrindus, grindžiamus keliomis teisės klaidomis.
   Pirma, jis mano, kad Bendrasis Teismas padarė teisės klaidą, kai nusprendė, kad vien rūpestingumo principo pažeidimo pakanka pakankamai rimtam pažeidimui įrodyti. Ombudsmenas teigia, kad ši Bendrojo Teismo išvada prieštarauja teismo praktikai dėl deliktinės atsakomybės, pagal kurią reikalaujama, kad būtų įrodytas pakankamai rimtas teisės normos, kuria asmenims suteikiamos teisės, pažeidimas, ir kurioje nurodyta, kad lemiamas kriterijus nustatyti, ar ši sąlyga yra įvykdyta, yra akivaizdus ir šiurkštus atitinkamos institucijos diskrecijos ribų viršijimas. Bendrasis Teismas neatsižvelgė į Ombudsmeno pareigų ypatumus ir pirmiausia į tai, kad šis turi labai didelę diskreciją atlikdamas tyrimus.
   Antra, Ombudsmenas taip pat nesutinka su Bendrojo Teismo aiškinimu, pagal kurį kai Ombudsmenas atlieka tyrimą ir institucija jam pateikia įtikinamus paaiškinimus, jis neatleidžiamas nuo pareigos įsitikinti, kad šie paaiškinimai grindžiami teisingais faktais, ypač kai jo išvados dėl netinkamo administravimo nebuvimo pagrįstos vien tokiais paaiškinimais. Ombudsmenas mano, kad institucijos turi jam pateikti teisingą informaciją ir jis teisėtai gali grįsti savo išvadas jam pateikta informacija, kol neturi duomenų, leidžiančių užginčyti perduotos informacijos patikimumą. Atsižvelgdamas į tai, Ombudsmenas teigia, kad neturėjo jokio pagrindo manyti, jog perduota informacija neatitiko tikrovės.
   Trečia, Ombudsmenas sutinka su Bendrojo Teismo išvada, kad kai kurie jo atsakymai buvo pateikti praėjus pagrįstam laikotarpiui, tačiau ginčija, kad šis jam inkriminuojamas Sąjungos teisės pažeidimas gali būti kvalifikuojamas kaip pakankamai rimtas. Todėl Sąjungai nekyla deliktinės atsakomybės.
   Ketvirta, Ombudsmenas mano, kad Bendrasis Teismas padarė teisės klaidą, nes nepaaiškino, kodėl C. Staelen pasitikėjimo Ombudsmenu praradimą kvalifikavo kaip neturtinę žalą.
   Galiausiai Ombudsmenas ginčija, kad tarp jam inkriminuojamų pažeidimų ir C. Staelen pasitikėjimo Ombudsmenu praradimo yra priežastinis ryšys.


title: Byla C-8/12: 2012 m. sausio 2 d. Tribunale Amministrativo Regionale per la Toscana (Italija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Cristian Rainone ir kt. prieš Ministero dell’Interno ir kt.

text:
               10.3.2012

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 73/21

         2012 m. sausio 2 d.Tribunale Amministrativo Regionale per la Toscana (Italija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Cristian Rainone ir kt. prieš Ministero dell’Interno ir kt.

   (Byla C-8/12)
   2012/C 73/37
   Proceso kalba: italų

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Tribunale Amministrativo Regionale per la Toscana (Italija)

      Šalys pagrindinėje byloje

      Ieškovai: Cristian Rainone, Orentino Viviani, Miriam Befani

      Atsakovės: Ministero dell’Interno, Questura di Prato ir Questura di Firenze

      Prejudiciniai klausimai

               1.

               Ar EB 43 ir EB 49 straipsniai turi būti aiškinami taip, kad jais iš esmės draudžiamas toks valstybės narės reguliavimas, koks įtvirtintas Italijos teisės normose, kaip antai T.U.L.P.S. 88 straipsnyje, pagal kurį „licencija organizuoti lažybas suteikiama tik tiems asmenims, kurie turi koncesiją arba ministerijos ar kitos įstaigos, kuriai pagal įstatymą suteikiama teisė organizuoti arba administruoti lažybas, leidimą, taip pat koncesininko arba leidimo turėtojo pagal tokią koncesiją arba leidimą įgaliotiems asmenims“, ir 2010 m. kovo 25 d. Dekreto įstatymo Nr. 40, pertvarkyto į Įstatymą Nr. 73/2010, 2 straipsnio 2-ter dalyje, pagal kurią „Testo unico delle leggi di pubblica sicurezza 88 straipsnis, kaip įtvirtinta 1931 m. birželio 18 d. Regiono dekrete Nr. 773 ir vėlesniuose pakeitimuose, aiškintinas taip, kad jame numatyta licencija, išduota komercinėms įstaigoms, kurios vykdo lošimus ir renka viešųjų lošimų įmokas su galimybe laimėti pinigų, laikoma galiojančia tik tuomet, kai tokių įstaigų savininkai gauna atitinkamą Ekonomikos ir finansų ministerijos Amministrazione autonoma dei monopoli di Stato išduotą koncesiją vykdyti tokius lošimus ir rinkti tokių lošimų įmokas“?

               2.

               Ar EB sutarties 43 ir 49 straipsniai turi būti aiškinami taip, kad jais iš esmės taip pat draudžiamas toks valstybės narės reguliavimas, koks įtvirtintas 2006 m. liepos 4 d. Dekreto įstatymo Nr. 223, pertvarkyto į Įstatymą Nr. 248/2006, 38 straipsnio 2 dalyje, pagal kurią „2004 m. gruodžio 30 d. Įstatymo Nr. 311 1 straipsnio 287 dalis pakeičiama taip:
               „287.   Ekonomikos ir finansų ministerijos Amministrazione Autonoma dei Monopoli di Stato sprendimais nustatyta nauja lošimų paskirstymo ne per žirgų lenktynes tvarka laikantis tokių kriterijų:
               … l) nustatyta 2006 m. kovo 1 d. Ekonomikos ir finansų ministro dekreto Nr. 111 (reglamento) reglamentuojamų nustatyto laimėjimo lažybų įmokų ne per žirgų lenktynes rinkimo koncesininkų apsaugos tvarka“.“
               Tai visų pirma susiję su tuo, kad minėtoje 38 straipsnio 2 dalyje bendrai užtikrinama iki teisės aktų pakeitimo suteiktų koncesijų apsauga, numatyti įvairūs apribojimai ir priemonės, dėl kurių faktiškai galėtų būti garantuota, kad bus išsaugotos įgytos komercinės pozicijos, kaip matyti iš nustatyto reikalavimo naujus lažybų punktus įrengti ne arčiau nei per nustatytą atstumą nuo tų, kuriems jau išduota koncesija, ir su bendru minėtos 38 straipsnio 2 dalies aiškinimu, kurį pateikė Amministrazione autonoma dei monopoli di Stato, į koncesijų suteikimo sutartis įtraukusi minėtą laikinojo koncesijos galiojimo (vėlesnio panaikinimo galimybės) sąlygą tuo atveju, jei koncesininkas tiesiogiai ar netiesiogiai vykdo panašią tarpvalstybinę lošimų veiklą;

               3.

               jeigu atsakymas būtų teigiamas, t. y. kad ankstesniuose punktuose nurodytos nacionalinės teisės normos atitinka Bendrijos teisės normas, ar EB 49 straipsnis aiškintinas taip, kad paslaugų teikimo laisvės apribojimo dėl bendrojo intereso atveju reikia iš anksto patikrinti, ar šio bendrojo intereso nėra pakankamai paisoma jau vien atsižvelgiant į tas teisės normas, kontrolę ir patikrinimus, kurie paslaugų teikėjui taikomi jo įsisteigimo valstybėje?

               4.

               jeigu atsakymas būtų teigiamas, kaip nurodyta ankstesniame punkte, ar prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas, tikrindamas tokio apribojimo proporcingumą, turi atsižvelgti į tai, kad valstybėje, kurioje įsisteigęs paslaugų teikėjas, atitinkamos nuostatos yra vienodos ar netgi griežtesnės nei toje valstybėje, kurioje teikiamos paslaugos?


title: Plenarinis posėdis

text:
               10.11.2007

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 269/41

         Plenarinis posėdis
   (2007/C 269/72)
   2007 m. spalio 2 d. Pirmosios instancijos teismas, vadovaudamasis Procedūros reglamento 32 straipsnio 1 dalies antrąja pastraipa, nusprendė, kad jei pagal Procedūros reglamento 17 straipsnį paskyrus generalinį advokatą, Pirmosios instancijos teismo plenarinio posėdžio teisėjų skaičius yra lyginis, iš anksto nustatyta eilės tvarka, taikoma trijų metų laikotarpiui, kuriam yra išrinkti penkių teisėjų kolegijų pirmininkai, pagal kurią Pirmosios instancijos teismo pirmininkas nustato teisėją, kuris nedalyvaus priimant sprendimą byloje, yra atvirkštinė teisėjų vyresniškumui pagal jų pareigų ėjimo trukmę, kaip numatyta Procedūros reglamento 6 straipsnyje, nebent taip paskirtas teisėjas yra teisėjas pranešėjas. Šiuo atveju bus paskirtas prieš jį iš karto pagal vyresniškumo tvarką einantis teisėjas.


title: Byla T-414/06 P 2006 m. gruodžio 27 d. Philippe Combescot pateiktas apeliacinis skundas dėl 2006 m. spalio 19 d. Tarnautojų teismo sprendimo byloje F-114/05 Philippe Combescot prieš Komisiją

text:
               24.2.2007

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 42/42

         2006 m. gruodžio 27 d. Philippe Combescot pateiktas apeliacinis skundas dėl 2006 m. spalio 19 d. Tarnautojų teismo sprendimo byloje F-114/05 Philippe Combescot prieš Komisiją

   (Byla T-414/06 P)
   (2007/C 42/74)
   Proceso kalba: italų
   Šalys

      Apeliantas: Philippe Combescot (Lecce, Italija), atstovaujamas advokatų A. Maritati ir V. Messa

      Kita proceso šalis: Europos Bendrijų Komisija
   Apelianto reikalavimai

               —

               Panaikinti 2006 m. spalio 19 d. Tarnautojų teismo sprendimą byloje F-114/05 prieš tai patvirtinant, kad ieškinys yra priimtinas, nes yra pateiktas laiku ir grindžiamas tarnautojo teise pasinaudoti teismine gynyba.

               —

               Patvirtinti, kad dėl priimtos priemonės Philippe Combescot patyrė nematerialinę žalą sveikatai ir reputacijai su rimtomis pasekmėmis jo psichologinei pusiausvyrai.

               —

               Priteisti P. Combescot 150 000 EUR žalos atlyginimą.

               —

               Priteisti iš Komisijos bylinėjimosi išlaidas.

         Apeliacinio skundo pagrindai ir pagrindiniai argumentai
   Šis apeliacinis skundas pateiktas dėl 2006 m. spalio 19 d. Europos Sąjungos Tarnautojų teismo sprendimo byloje F-114/05, kuriuo ieškinys buvo pripažintas nepriimtinu dėl pavėluoto pateikimo ir dėl teisės pareikšti ieškinį nebuvimo.
   Grįsdamas savo reikalavimus apeliantas nurodo:

               —

               klaidingą Pareigūnų tarnybos nuostatų 92 straipsnio 2 dalies aiškinimą, ypač kiek jis susijęs su sąvokos „numanomas sprendimas atmesti“ apibrėžimu, nes skundžiamame sprendime laiku priimtas spendimas, apie kurį nebuvo pranešta, termino ieškiniui pateikti skaičiavimo tikslais prilyginamas numanomam sprendimui atmesti. Ieškovo nuomone, Tarnautojų teismo sprendime vengiama nagrinėti pagrindinį ginčo klausimą: sprendimas atmesti, priimtas per Pareigūnų tarnybos nuostatuose nustatytą terminą, egzistuoja su visomis savo pasekmėmis, net jeigu apie jį nebuvo pranešta suinteresuotam asmeniui.

               —

               Be to, nagrinėjamu atveju dėl netoleruotino vėlavimo pranešti jokiu būdu negali būti kaltinamas suinteresuotas asmuo. Taip pat ir šiuo atveju teismas neatliko atsakovės argumentų dėl sunkumų nustatyti tarnautojo gyvenamąją vietą tinkamo vertinimo net ir proceso teisingumo tikslais;

               —

               kad nepaisant aplinkybės, jog ieškinio pateikimo momentu ieškovas jau buvo išėjęs į pensiją, jo teisė pareikšti ieškinį, kad būtų patvirtintas nagrinėjamo perkėlimo neteisėtumas, egzistavo ir vis dar egzistuoja, nes reikalavimu priteisti nematerialinę ir profesinę žalą siekiama nustatyti, jog ginčijama priemonė yra neteisėta.


title: Byla T-352/13 P: 2013 m. liepos 2 d. BX pateiktas apeliacinis skundas dėl 2013 m. balandžio 24 d. Tarnautojų teismo sprendimo byloje F-88/11, BX prieš Komisiją

text:
               31.8.2013

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 252/39

         2013 m. liepos 2 d. BX pateiktas apeliacinis skundas dėl 2013 m. balandžio 24 d. Tarnautojų teismo sprendimo byloje F-88/11, BX prieš Komisiją

   (Byla T-352/13 P)
   2013/C 252/67
   Proceso kalba: anglų

      Šalys

      Apeliantas: BX (Vašingtonas, Jungtinės Valstijos), atstovaujamas advokato R. Rata

      Kita proceso šalis: Europos Komisija

      Reikalavimai

   Apeliantas Bendrojo Teismo prašo:

               —

               panaikinti 2013 m. balandžio 24 d. Tarnautojų teismo sprendimą byloje F-88/11,

               —

               panaikinti ginčijamą atrankos komisijos sprendimą neįtraukti apelianto į konkurso EPSO/AD/148/09-RO (OL C 14 A, 2009 p. 1) rezervo sąrašą (OL C 14 A, 2009 p. 1) ir

               —

               priteisti iš Komisijos bylinėjimosi išlaidas.

      Apeliacinio skundo pagrindai ir pagrindiniai argumentai

   Grįsdamas apeliacinį skundą apeliantas nurodo šešis pagrindus.

               1.

               Pirmasis apeliacinio skundo pagrindas susijęs su tuo, kad Tarnautojų teismo išvada (sprendimo 33 punktas), iš kurios išplaukia, jog apelianto įrodymai neatitiko reikalaujamo standarto, netaikytina šioje byloje.

               2.

               Antrasis apeliacinio skundo pagrindas susijęs su tuo, kad Tarnautojų teismas padarė teisės klaidą nurodęs, jog kandidatui, kuriam iš pradžių skirtas įvertinimas buvo mažesnis už minimalų pereinamąjį balą, nustatytą laikantis iš anksto nustatytų kriterijų, neturi teisės į lyginamąjį vertinimą (41 punktas), nes:

                           —

                           pagal nusistovėjusią teismo praktiką kiekvienas EPSO konkurse dalyvaujantis kandidatas turi teisę į lyginamąjį vertinimą, nepriklausomai nuo to, ar jo (jos) pradinis vertinimas yra didesnis ar mažesnis už minimalų pereinamąjį balą,

                           —

                           atrankos komisija neįvykdė savo pareigos atlikti lyginamąjį vertinimą ne tik apelianto, bet taip pat ir visų kitų kandidatų, dalyvavusių egzamine žodžiu, atžvilgiu, nes galutinio vertinimo sesijai skirta akivaizdžiai nepakankamai laiko, ir

                           —

                           skundžiamame sprendime neatsižvelgta į reikšmingus apelianto argumentus ir į atsakovės argumentų nenuoseklumą.

               3.

               Trečiasis apeliacinio skundo pagrindas susijęs su tuo, kad Tarnautojų teismo išvada (skundžiamo sprendimo 45 punktas), kad nebuvo pažeistas vienodo vertinimo principas, yra neteisinga.

               4.

               Ketvirtasis apeliacinio skundo pagrindas susijęs su atrankos komisijos sudarymo taisyklių pažeidimu, nes:

                           —

                           atrankos komisijos sudėtis buvo nesubalansuota (Europos Sąjungos pareigūnų tarnybos nuostatų III priedo 3 straipsnio penkta įtrauka):

                                       —

                                       Tarnautojų teismas padarė teisės klaidą nurodęs, kad nebuvo ginčijama, jog per apelianto egzaminą žodžiu atrankos komisiją sudarė trys nariai (skundžiamo sprendimo 49 punktas),

                                       —

                                       Tarnautojų teismas savo išvadą, kad atrankos komisijos vyrų ir moterų atstovų pusiausvyros principas nebuvo pažeistas, klaidingai grindė Sprendimu Bartha (49 punktas).

                           —

                           dėl tikrųjų ir pakaitinių atrankos komisijos narių vienalaikio dalyvavimo egzamine žodžiu atrankos komisijos darbas šiuo atveju buvo neteisėtas (50 punktas),

                           —

                           pažeistas atrankos komisijos pastovios sudėties principas (51 punktas).

               5.

               Penktasis apeliacinio skundo pagrindas susijęs su tuo, kad Tarnautojų teismas suklydo nuspręsdamas, kad šios bylos aplinkybėmis negalima pateisinti šio teismo procedūros reglamento 87 straipsnio 2 dalies taikymo (81 punktas), nes atsakovė pripažino, kad ankstesni apelianto administraciniai skundai atmesti remiantis klaidingais motyvais, todėl atsakovė turi padengti bylinėjimosi išlaidas.

               6.

               Šeštasis apeliacinio skundo pagrindas susijęs su tuo, kad neturtinė žala buvo pagrįsta.


title: Byla T-53/13: 2013 m. sausio 31 d. pareikštas ieškinys byloje Vans prieš VRDT (Kreiva banguota linija)

text:
               6.4.2013

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 101/22

         2013 m. sausio 31 d. pareikštas ieškinys byloje Vans prieš VRDT (Kreiva banguota linija)
   (Byla T-53/13)
   2013/C 101/47
   Proceso kalba: anglų

      Šalys

      Ieškovė: Vans, Inc. (Saipresas, Jungtinės Amerikos Valstijos), atstovaujama advokato M. Hirsch

      Atsakovė: Vidaus rinkos derinimo tarnyba (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui)

      Reikalavimai

   Ieškovė Bendrojo Teismo prašo:

               —

               panaikinti ginčijamą sprendimą,

               —

               priteisti iš atsakovės bylinėjimosi išlaidas.

      Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

      Bendrijos prekių ženklas, su kuriuo susijęs ieškinys: kreivą banguotą liniją vaizduojantis vaizdinis prekių ženklas 18 ir 25 klasių prekėms — Bendrijos prekių ženklo paraiškos Nr. 10 263 838.

      Eksperto sprendimas: atmesti Bendrijos prekių ženklo paraišką.

      Apeliacinės tarybos sprendimas: atmesti apeliaciją.

      Ieškinio pagrindai: Tarybos reglamento Nr. 207/2009 7 straipsnio 1 dalies b punkto ir 7 straipsnio 3 dalies pažeidimas.


title: Byla C-284/09: 2009 m. liepos 23 d. pareikštas ieškinys byloje Europos Bendrijų Komisija prieš Vokietijos Federacinę Respubliką

text:
               24.10.2009

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 256/8

         2009 m. liepos 23 d. pareikštas ieškinys byloje Europos Bendrijų Komisija prieš Vokietijos Federacinę Respubliką
   (Byla C-284/09)
   2009/C 256/15
   Proceso kalba: vokiečių

      Šalys

      Ieškovė: Europos Bendrijų Komisija, atstovaujama R. Lyal ir B.-R. Killmann

      Atsakovė: Vokietijos Federacinė Respublika

      Ieškovės reikalavimai

               —

               Pripažinti, kad apmokestinus įmonei, kurios registruota buveinė yra kitoje valstybėje narėje ar Europos ekonominėje erdvėje, išmokėtus dividendus didesniu tarifu nei įmonei, kurios registruota buveinė yra Vokietijos Federacinėje Respublikoje, Vokietijos Federacinė Respublika neįvykdė savo įsipareigojimų pagal EB 56 straipsnį, tuo atveju, kai minimali patronuojančios bendrovės akcijų dalis dukterinės bendrovės kapitale, nustatyta Direktyvoje 90/435 (1) nepasiekta, o Islandijos Respublikos ir Norvegijos Karalystės atžvilgiu pagal Europos ekonominės erdvės susitarimo 40 straipsnį.

               —

               Priteisti iš Vokietijos Federacinės Respublikos bylinėjimosi išlaidas.

      Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

   Šio ieškinio dalykas yra Vokietijos dividendų apmokestinimo teisė. Vokietijos pajamų mokesčių teisės nuostatose nustatyta, kad neribotos atsakomybės patronuojančios bendrovės Vokietijoje gali užskaityti sumokėtą mokestį prie pajamų šaltinio per mokesčio apskaičiavimo procedūrą pelno mokesčio atžvilgiu. Todėl Vokietijos patronuojančios bendrovės yra atleistos nuo mokesčio prie pajamų šaltinio. Ribotos atsakomybės patronuojančios bendrovės Vokietijoje, viena vertus, turi galimybę būti visiškai atleistos nuo mokesčio prie pajamų šaltinio tik jei taikytina minimali patronuojančių bendrovių turimų akcijų dukterinės bendrovės kapitale riba, nustatyta Direktyvoje 90/435, yra pasiekta. Žemiau šios minimalios ribos pagal Vokietijos teisę neįmanoma, kad ribotos atsakomybės mokesčių atžvilgiu patronuojančios bendrovės būtų taip pat atleistos nuo mokesčio, kaip ir neribotos atsakomybės mokesčių atžvilgiu bendrovės. Dėl šių teisės aktų Vokietijoje patronuojančių bendrovių išmokėti dividendai iš kitų valstybių narių mokesčių tikslu traktuojami kitaip, nei neribotos atsakomybės mokesčių prasme bendrovių Vokietijoje.
   Komisijos nuomone, ši diskriminacija prieštarauja laisvo kapitalo judėjimo principui, nes valstybės narės ar EEE rezidentai mokesčių mokėtojai dėl to gali būti atgrasinti nuo investavimo Vokietijoje.
   Iš laisvo kapitalo judėjimo, kurį užtikrina EB Sutartis ir EEE susitarimas, matyti, kad jei valstybė narė suteikia lengvatą dividendų apmokestinimo atžvilgiu, ta lengvata negali būti a[ribota tik nacionaliniais dividendų gavėjais. Fiskalinė diskriminacija tarp nacionalinių dividendų gavėjų ir kitų valstybių narių ar EEE valstybių draudžiama; nacionalinė mokesčio lengvata turi taip pat būti taikoma ir akcininkams iš kitų valstybių narių ar EEE valstybių. Jei atitinkama valstybė narė, kaip šiuo atveju, yra sudariusi dvigubo apmokestinimo išvengimo sutartį su kita valstybe nare, ji gali remtis ta sutartimi tik tuo atveju, jei sutarties nuostatos, susijusios su užskaitymu, visiškai kompensuoja galimą daugkartinį kitų valstybių narių ar EEE valstybių akcininkų apmokestinimą lygiai taip pat, kaip nacionalinių akcininkų nacionalinėje mokesčių sistemoje atveju.
   Tačiau taip nėra Vokietijos su kitomis valstybėmis narėmis sudarytų sutarčių atveju; siekiant išvengti dvigubo apmokestinimo šiose sutartyse numatyta nuostatų, susijusių su Vokietijos mokesčio prie pajamų šaltinio užskaitymo atžvilgiu už patronuojančios bendrovės mokestį valstybėje narėje, tačiau įskaitytas mokestis negali viršyti mokesčio, taikomo Vokietijoje gautoms pajamoms, apskaičiuoto prieš užskaitymą, dalies. Todėl užskaitymas yra apribotas, o galimo skirtumo tarp mokesčio atitinkamoje valstybėje narėje ir Vokietijos mokesčio prie pajamų šaltinio grąžinimas nenumatytas sutartyje ir todėl negalimas.
   Kalbant apie galimą šio pažeidimo pateisinimą reikia pažymėti, kad ikiteisminėje procedūroje Vokietija nepateikė privalomosios bendrojo intereso priežasties, kuri galėtų pateisinti ginčijamą mokesčių sistemą.

      (1)  1990 m. liepos 23 d. Tarybos direktyva 90/435/EEB dėl bendrosios mokesčių sistemos, taikomos įvairių valstybių narių patronuojančioms ir dukterinėms bendrovėms (OL L 225, p. 6; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 9 sk., 1 t., p. 147).


title: Byla T-152/07: 2009 m. rugsėjo 14 d. Pirmosios instancijos teismo sprendimas byloje Lange Uhren prieš VRDT (Laikrodį vaizduojantis vaizdinis prekių ženklas) (Bendrijos prekių ženklas — Vaizdinio Bendrijos prekių ženklo paraiška — Laikrodį vaizduojantis vaizdinis prekių ženklas — Absoliutaus atmetimo pagrindas — Skiriamųjų požymių nebuvimas — Reglamento (EB) Nr. 40/94 7 straipsnio 1 dalies b punktas (dabar — Reglamento (EB) Nr. 207/2009 7 straipsnio 1 dalies b punktas) — Dėl naudojimo įgytų skiriamųjų požymių nebuvimas — Reglamento Nr. 40/94 7 straipsnio 3 dalis (dabar — Reglamento Nr. 207/2009 7 straipsnio 3 dalis)

text:
               24.10.2009

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 256/24

         2009 m. rugsėjo 14 d. Pirmosios instancijos teismo sprendimas byloje Lange Uhren prieš VRDT (Laikrodį vaizduojantis vaizdinis prekių ženklas)
   (Byla T-152/07) (1)

   (Bendrijos prekių ženklas - Vaizdinio Bendrijos prekių ženklo paraiška - Laikrodį vaizduojantis vaizdinis prekių ženklas - Absoliutaus atmetimo pagrindas - Skiriamųjų požymių nebuvimas - Reglamento (EB) Nr. 40/94 7 straipsnio 1 dalies b punktas (dabar — Reglamento (EB) Nr. 207/2009 7 straipsnio 1 dalies b punktas) - Dėl naudojimo įgytų skiriamųjų požymių nebuvimas - Reglamento Nr. 40/94 7 straipsnio 3 dalis (dabar — Reglamento Nr. 207/2009 7 straipsnio 3 dalis)
   2009/C 256/43
   Proceso kalba: vokiečių

      Šalys

      Ieškovė: Lange Uhren GmbH (Glashiutė, Vokietija), atstovaujama advokato M. Schaeffer

      Atsakovė: Vidaus rinkos derinimo tarnyba (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui), atstovaujama M. Kicia

      Dalykas

   Ieškinys dėl 2007 m. vasario 15 d. VRDT pirmosios apeliacinės tarybos sprendimo (byla R 1176/2005-1), susijusio su prašymu įregistruoti kaip Bendrijos prekių ženklą laikrodį vaizduojantį vaizdinį ženklą.

      Rezoliucinė dalis

               1.

               Atmesti ieškinį

               2.

               Lange Uhren GmbH padengia bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 155, 2007 7 7.


title: Byla T-345/06 2006 m. gruodžio 4 d. pareikštas ieškinys byloje Complejo Agrícola prieš Komisiją

text:
               27.1.2007

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 20/18

         2006 m. gruodžio 4 d. pareikštas ieškinys byloje Complejo Agrícola prieš Komisiją

   (Byla T-345/06)
   (2007/C 20/25)
   Proceso kalba: ispanų
   Šalys

      Ieškovė: Complejo Agrícola S.A. (Madridas), atstovaujama D. A. Menéndez Menéndez ir Da. G. Yanguas Montero

      Atsakovė: Europos Bendrijų Komisija
   Ieškovės reikalavimai

               —

               Nagrinėti bylą iš esmės.

               —

               Priimti ir ištirti prašytus dokumentinius įrodymus.

               —

               Pripažinti 2006 m. liepos 19 d. Europos Komisijos sprendimo 1 straipsnį kartu I priedu iš dalies negaliojančiu, nes jame BST pripažįstama Acebuchales, ir grąžinti pilną Complejo Agrícola nuosavybės teisę į sklypo dalį, kuri nepasižymi aplinkosauginėmis savybėmis, kad būtų pripažinta BST.

               —

               priteisti iš Komisijos bylinėjimosi išlaidas.

         Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai
   Šis ieškinys buvo pareikštas dėl 2006 m. liepos 19 d. Komisijos sprendimo, pagal Tarybos direktyvą 92/43/EEB priimančio Viduržemio jūros biogeografinio regiono Bendrijos svarbos teritorijų sąrašą (1), nes jame Bendrijos svarbos teritorija (BST) pripažįstama ES6120015 „Acebuchales de la Campiña sur de Cádiz“, o ieškovė yra šiai BST priskirto sklypo savininkė.
   Grįsdama savo reikalavimus, ieškovė nurodo:

               —

               Komisija viršijo įgaliojimus kaip BST apibrėždama „Acebuchales de la Campiña sur de Cádiz“, kuriai priklauso ieškovės sklypas, nes klaidingai taikė Direktyvos 92/43/EEB I, II ir III prieduose nustatytus kriterijus. Be to, kadangi Komisija klaidingai taikė Direktyvos 92/43/EEB III priedo kriterijus, buvo BST pripažinta didelė dalis ieškovei priklausančios teritorijos, nepasižyminčios aplinkosauginėm savybėm, todėl buvo pažeisti proporcingumo ir teisėtumo principai.

               —

               Buvo nepagrįstai ir neproporcingai apribotos su ieškovės nuosavybės teise susijusios kaip BST „Acebuchales de la Campiña sur de Cádiz“ pripažinto sklypo teritorijų, nepasižyminčių aplinkosauginėm savybėm, naudojimosi ir naudos gavimo teisės.

               —

               Ieškovė neturėjo galimybės dalyvauti sklypo pripažinimo BST „Acebuchales de la Campiña sur de Cádiz“ procese, todėl buvo pažeistas principas, kad turi būti išklausyti suinteresuotieji asmenys, bei teisinio saugumo principas.

      (1)  OL L 259, 2006 9 21, p. 1.


title: 2004 m. spalio 14 d. Teisingumo Teismo sprendimas (pirmoji kolegija), Byloje C-36/02 ( dėl Bundesverwaltungsgericht prašymo priimti prejudicinį sprendimą): Omega Spielhallen- und Automatenaufstellungs-GmbH prieš Oberbürgermeisterin der Bundesstadt Bonn (Laisvė teikti paslaugas — Laisvas prekių judėjimas — Apribojimai — Viešoji tvarka — Žmogaus orumas — Nacionalinėje konstitucijoje įtvirtintų pagrindinių vertybių apsauga — „Žaidimas žudyti“)

text:
               4.12.2004

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 300/3

      TEISINGUMO TEISMO SPRENDIMAS

   (pirmoji kolegija)
   2004 m. spalio 14 d.
   Byloje C-36/02 ( dėl Bundesverwaltungsgericht prašymo priimti prejudicinį sprendimą): Omega Spielhallen- und Automatenaufstellungs-GmbH prieš Oberbürgermeisterin der Bundesstadt Bonn (1)

   (Laisvė teikti paslaugas - Laisvas prekių judėjimas - Apribojimai - Viešoji tvarka - Žmogaus orumas - Nacionalinėje konstitucijoje įtvirtintų pagrindinių vertybių apsauga - „Žaidimas žudyti“)
   (2004/C 300/05)
   Proceso kalba: vokiečių
   Byloje C-36/02 dėl Bundesverwaltungsgericht (Vokietija) pagal EB sutarties 234 straipsnį 2001 m. spalio 24 d. sprendimu, kurį Teisingumo Teismas gavo 2002 m. vasario 12 d., pateikto prašymo priimti prejudicinį sprendimą byloje Omega Spielhallen- und Automatenaufstellungs-GmbH prieš Oberbürgermeisterin der Bundesstadt Bonn, Teisingumo Teismas (pirmoji kolegija), susidedantis iš kolegijos pirmininko P. Jann, teisėjų A. Rosas (pranešėjas), R. Silva de Lapuerta, K. Lenaerts ir S. von Bahr, generalinė advokatė: C. Stix-Hackl, sekretorė: vyriausioji administratorė M.-F. Contet, 2004 m. spalio 14 d. priėmė sprendimą, kurio rezoliucinėje dalyje nurodyta:
   Viešosios tvarkos apsaugos pagrindu priimta nacionalinė priemonė, draudžianti ekonominę veiklą, susijusią su žaidimų, kuriuose yra simuliuojamas nužudymas, naudojimu komerciniais tikslais, remiantis tuo, kad ši veikla sudaro grėsmę žmogaus orumui, neprieštarauja Bendrijos teisei.

      (1)  OL C 109, 2002 5 4.


title: 2004 m. spalio 1 d. Teisingumo Teismo nutartis (penktoji kolegija), Byloje C-379/03 P: Rafael Pérez Escolar prieš Europos Bendrijų Komisiją (Apeliacinis skundas — Valstybės pagalba — Ieškinys dėl neveikimo — Teisė pareikšti ieškinį — Ieškinio priimtinumas)

text:
               22.1.2005

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 19/10

      TEISINGUMO TEISMO NUTARTIS

   (penktoji kolegija)
   2004 m. spalio 1 d.
   Byloje C-379/03 P: Rafael Pérez Escolar prieš Europos Bendrijų Komisiją (1)

   (Apeliacinis skundas - Valstybės pagalba - Ieškinys dėl neveikimo - Teisė pareikšti ieškinį - Ieškinio priimtinumas)
   (2005/C 19/19)
   Proceso kalba: ispanų
   Byloje C-379/03 P Rafael Pérez Escolar, atstovaujamas F. Moreno Pardo, dalyvaujant kitai proceso šaliai: Europos Bendrijų Komisijai, atstovaujamai J. L. Buendía Sierra, dėl 2003 m. rugsėjo 10 d. pateikto apeliacinio skundo pagal Teisingumo Teismo statuto 56 straipsnį, Teisingumo Teismas (penktoji kolegija), susidedantis iš kolegijos pirmininko C. Gulmann (pranešėjas), teisėjų R. Schintgen ir J. Klucka; generalinis advokatas: P. Léger; sekretorius: R. Grass, 2004 m. spalio 1 d. priėmė nutartį, kurios rezoliucinėje dalyje nurodyta:

               1)

               Atmesti apeliacinį skundą.

               2)

               Priteisti iš R. Pérez Escolar bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 251, 2003 10 18.


title: Byla C-290/05  Hajdú-Bihar Megyei Bíróság  (Vengrija)  2005 m. kovo 3 d.  nutartimi pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje  Ákos Nádasdi prieš Vám- és Pénzügyőrség Észak-Alföldi Regionális Parancsnoksága

text:
               26.11.2005

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 296/10

      Hajdú-Bihar Megyei Bíróság (Vengrija) 2005 m. kovo 3 d. nutartimi pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Ákos Nádasdi prieš Vám- és Pénzügyőrség Észak-Alföldi Regionális Parancsnoksága

   (Byla C-290/05)
   (2005/C 296/19)
   Proceso kalba: vengrų

      Hajdú-Bihar Megyei Bíróság (Vengrija) 2005 m. kovo 3 d. nutartimi kreipėsi į Europos Bendrijų Teisingumo Teismą su prašymu, kurį Teisingumo Teismo sekretoriatas gavo 2005 m. liepos 19 d., priimti prejudicinį sprendimą byloje Ákos Nádasdi prieš Vám- és Pénzügyőrség Észak-Alföldi Regionális Parancsnoksága.

      Hajdú-Bihar Megyei Bíróság prašo Teisingumo Teismo atsakyti į šiuos klausimus:

               1.

               Ar EB 90 straipsnio pirma pastraipa leidžia valstybėms narėms išlaikyti mokestį už naudotus automobilius iš kitų valstybių narių, kurio dydis visiškai nepriklauso nuo automobilio vertės, o nustatomas tik pagal automobilio technines charakteristikas (variklio tipą, variklio darbinį tūrį) ir jo klasifikaciją pagal aplinkos apsaugos reikalavimus?

               2.

               Jei į pirmą klausimą būtų atsakyta teigiamai: ar šioje byloje taikomas Automobilių registravimo mokesčio įstatymas Nr. CX/2003 tiek, kiek jis susijęs su importuotais naudotais automobiliais, neprieštarauja EB 90 straipsnio pirmai pastraipai, nors už iki šio įstatymo įsigaliojimo pradėtų eksploatuoti automobilių registravimą mokestis neturėjo būti mokamas?


title: Byla C-14/16: 2016 m. sausio 11 d. Conseil d'État (Prancūzija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Bendrovė Euro Park Service, perėmusi bendrovės Cairnbulg Nanteuil teises ir pareigas/Ministre des finances et des comptes publics

text:
               21.3.2016

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 106/25

         2016 m. sausio 11 d.Conseil d'État (Prancūzija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Bendrovė Euro Park Service, perėmusi bendrovės Cairnbulg Nanteuil teises ir pareigas/Ministre des finances et des comptes publics

   (Byla C-14/16)
   (2016/C 106/27)
   Proceso kalba: prancūzų

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Conseil d'État

      Šalys pagrindinėje byloje

      Pareiškėja: Bendrovė Euro Park Service, perėmusi bendrovės Cairnbulg Nanteuil teises ir pareigas

      Atsakovas: Ministre des finances et des comptes publics.

      Prejudiciniai klausimai

               1.

               Kai pagal valstybės narės nacionalinės teisės aktus vidaus teisėje numatyta galimybė, nustatyta iš dalies pakeistoje 1990 m. liepos 23 d. Tarybos direktyvoje 90/434/EEB dėl bendros mokesčių sistemos, taikomos įvairių valstybių narių įmonių jungimui, skaidymui, turto perleidimui ir keitimuisi akcijomis (1), ar reikia atsižvelgiant į pirminę Europos Sąjungos teisę peržiūrėti įgyvendinant šią galimybę priimtus aktus?

               2.

               Jei atsakymas į pirmąjį klausimą būtų teigiamas, ar Europos bendrijos steigimo sutarties 43 straipsnį, kuris dabar yra Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo 49 straipsnis, nuostatas reikia aiškinti kaip draudžiančias nacionalinės teisės aktą, pagal kurį kovos su mokesčių slėpimu arba mokesčių vengimų tikslais bendros mokesčių sistemos, taikomos įmonių jungimui ir panašioms operacijoms, taikymas priklauso nuo išankstinės leidimo procedūros, kai turtas perleidžiamas užsienio juridiniams asmenims, tačiau ši procedūra netaikoma, kai turtas perleidžiamas pagal nacionalinę teisę įsteigtiems juridiniams asmenims?

      (1)  OL L 225, p. 1; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 9 sk., 1 t., p. 142.


title: Byla T-557/14: 2014 m. liepos 28 d. pareikštas ieškinys byloje BrandGroup/VRDT – Brauerei S. Riegele, Inh. Riegele (SPEZOOMIX)

text:
               29.9.2014

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 339/25

         2014 m. liepos 28 d. pareikštas ieškinys byloje BrandGroup/VRDT – Brauerei S. Riegele, Inh. Riegele (SPEZOOMIX)

   (Byla T-557/14)
   2014/C 339/30
   Kalba, kuria surašytas ieškinys: vokiečių

      Šalys

      Ieškovė: BrandGroup GmbH (Bechtsrieth, Vokietija), atstovaujama advokato T. Raible

      Atsakovė: Vidaus rinkos derinimo tarnyba (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui)

      Kita procedūros Apeliacinėje taryboje šalis: Brauerei S. Riegele, Inh. Riegele KG (Augsburgas, Vokietija)

      Reikalavimai

   Ieškovė Bendrojo Teismo prašo:

               —

               panaikinti 2014 m. gegužės 15 d. Vidaus rinkos derinimo tarnybos (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui) pirmosios apeliacinės tarybos sprendimą byloje R 941/2013-1,

               —

               priteisti iš Vidaus rinkos derinimo tarnybos (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui) ir Brauerei S. Riegele, Inh. Riegele KG bylinėjimosi išlaidas.

      Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

      Bendrijos prekių ženklo paraišką pateikęs asmuo: ieškovė.

      Prašomas įregistruoti Bendrijos prekių ženklas: žodinis prekių ženklas SPEZOOMIX 32 ir 33 klasių prekėms – Bendrijos prekių ženklo paraiška Nr. 9 9 13  617.

      Prekių ženklo ar žymens, kuriuo remtasi per protesto procedūrą, savininkė: kita procedūros Apeliacinėje taryboje šalis.

      Prekių ženklas ar žymuo, kuriuo remiamasi: žodiniai tarptautiniai ir Bendrijos prekių ženklai „Spezi“, vaizdiniai tarptautiniai ir Bendrijos prekių ženklai, kuriuose yra žodinis elementas „Spezi“, bei žodinis nacionalinis prekių ženklas „Ein Spezi muß dabei sein“ 32 klasės prekėms.

      Protestų skyriaus sprendimas: atmesti protestą.

      Apeliacinės tarybos sprendimas: panaikinti Protestų skyriaus sprendimą ir visa apimtimi atmesti prekių ženklo paraišką.

      Ieškinio pagrindai: Reglamento Nr. 207/2009 8 straipsnio 1 dalies b punkto ir 78 straipsnio 5 dalies pažeidimas.


title: Byla F-65/12: 2014 m. vasario 11 d. Tarnautojų teismo (pirmoji kolegija) sprendimas byloje Armani prieš Komisiją (Viešoji tarnyba — Darbo užmokestis — Šeimos pašalpos — Teisė gauti išmokas už išlaikomą vaiką — Išlaikomas vaikas — Ieškovo sutuoktinės vaikas)

text:
               22.3.2014

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 85/25

         2014 m. vasario 11 d. Tarnautojų teismo (pirmoji kolegija) sprendimas byloje Armani prieš Komisiją

   (Byla F-65/12) (1)

   (Viešoji tarnyba - Darbo užmokestis - Šeimos pašalpos - Teisė gauti išmokas už išlaikomą vaiką - Išlaikomas vaikas - Ieškovo sutuoktinės vaikas)
   2014/C 85/41
   Proceso kalba: prancūzų

      Šalys

      Ieškovas: Armani (Briuselis, Belgija), atstovaujama advokatų D. Abreu Caldas, S. Orlandi, A. Coolen, J.-N. Louis ir É. Marchal

      Atsakovė: Komisija, atstovaujama D. Martin ir V. Joris

      Dalykas

   Prašymas panaikinti Komisijos sprendimą nemokėti ieškovui išmokos šeimai už jo sutuoktinės sūnų, gimusį ankstesnėje santuokoje.

      Sprendimo rezoliucinė dalis

               1.

               Panaikinti 2011 m. rugpjūčio 17 d. sprendimą, kuriuo Europos Komisija atsisakė pripažinti Armani teisę į išlaikomo vaiko išmoką už jo sutuoktinės vaiką.

               2.

               Atmesti likusią ieškinio dalį.

               3.

               Europos Komisija padengia savo ir Armani bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 243, 2012.8.11, p. 34.


title: Byla F-86/10: 2011 m. kovo 3 d. Tarnautojų teismo nutartis byloje Dubus prieš Parlamentą

text:
               30.4.2011

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 130/27

         2011 m. kovo 3 d. Tarnautojų teismo nutartis byloje Dubus prieš Parlamentą

   (Byla F-86/10) (1)

   2011/C 130/55
   Proceso kalba: prancūzų
   Pirmosios kolegijos pirmininkas nutartimi nurodė išbraukti bylą iš registro draugiškai išsprendus ginčą.

      (1)  OL C 317, 2010 11 20, p. 49.


title: Byla C-105/08 2008 m. kovo 6 d. pareikštas ieškinys byloje Europos Bendrijų Komisija prieš Portugalijos Respubliką

text:
               9.5.2008

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 116/15

         2008 m. kovo 6 d. pareikštas ieškinys byloje Europos Bendrijų Komisija prieš Portugalijos Respubliką

   (Byla C-105/08)
   (2008/C 116/26)
   Proceso kalba: portugalų
   Šalys

      Ieškovė: Europos Bendrijų Komisija, atstovaujama R. Lyal ir M. Afonso

      Atsakovė: Portugalijos Respublika
   Ieškovės reikalavimai

               —

               Pripažinti, kad apmokestindama palūkanų mokėjimus užsienio subjektams didesniu tarifu nei palūkanų mokėjimus Portugalijos teritorijoje buveinę turintiems subjektams, Portugalijos Respublika nustato apribojimus kitose valstybėse narėse ir EEE susitarimą pasirašiusiose valstybėse buveinę turinčių finansinių institucijų vykdomam hipotekinių ir kitos rūšies kreditų paslaugų teikimui ir todėl neįvykdo įsipareigojimų pagal EB 49 ir 56 straipsnius bei EEE susitarimo 36 ir 40 straipsnius.

               —

               Priteisti iš Portugalijos Respublikos bylinėjimosi išlaidas.

         Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai
   Pelno mokesčio įstatymas numatė skirtingą pelno, susijusio su finansinėms institucijoms sumokėtomis palūkanomis, apmokestinimą priklausomai nuo to, ar šios institucijos turi savo buveinę Portugalijos teritorijoje.
   Portugalijoje finansinėms institucijoms nerezidentėms mokamoms palūkanoms taikomas apmokestinimas yra iš tikrųjų mokestinė prievolė, daug didesnė už tą, kuri tokio pat pelno atžvilgiu tenka mokesčių mokėtojoms rezidentėms. Todėl nacionalinės teisės aktai atgraso finansines institucijas nerezidentes siūlyti Portugalijos rinkoje savo paslaugas, o būtent hipotetinių kreditų, bei sudaro kliūtis Portugalijos rezidentams pasinaudoti kredito paslaugomis, kurias galėtų teikti minėtos institucijos. Todėl tokie teisės aktai sudaro EB 49 ir 56 straipsniuose bei atitinkamuose EEE susitarimo straipsniuose numatytų pagrindinių laisvių apribojimą.


title: Byla T-355/16: 2017 m. gegužės 17 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje adp Gauselmann/EUIPO (MULTI FRUITS) (Europos Sąjungos prekių ženklas — Žodinio Europos Sąjungos prekių ženklo MULTI FRUITS paraiška — Absoliutūs atmetimo pagrindai — Apibūdinamasis pobūdis — Reglamento (EB) Nr. 207/2009 7 straipsnio 1 dalies b ir c punktai)

text:
               10.7.2017

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 221/22

         2017 m. gegužės 17 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje adp Gauselmann/EUIPO (MULTI FRUITS)

   (Byla T-355/16) (1)

   ((Europos Sąjungos prekių ženklas - Žodinio Europos Sąjungos prekių ženklo MULTI FRUITS paraiška - Absoliutūs atmetimo pagrindai - Apibūdinamasis pobūdis - Reglamento (EB) Nr. 207/2009 7 straipsnio 1 dalies b ir c punktai))
   (2017/C 221/29)
   Proceso kalba: vokiečių

      Šalys

      Ieškovė: adp Gauselmann GmbH (Espelkampas, Vokietija), atstovaujama advokato P. Koch Moreno

      Atsakovė: Europos Sąjungos intelektinės nuosavybės tarnyba (EUIPO), atstovaujama A. Schifko

      Dalykas

   Ieškinys dėl 2016 m. balandžio 29 d. EUIPO penktosios apeliacinės tarybos sprendimo (byla R 1043/2015-5), susijusio su paraiška įregistruoti žodinį žymenį MULTI FRUITS kaip Europos Sąjungos prekių ženklą.

      Rezoliucinė dalis

               1.

               Atmesti ieškinį.

               2.

               Priteisti iš adp Gauselmann GmbH bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 296, 2016 8 16.


title: Byla T-718/13: 2014 m. liepos 17 d. Bendrojo Teismo nutartis byloje The Directv Group/VRDT – Bolloré (DIRECTV) (Bendrijos prekių ženklas — Prašymas panaikinti registraciją — Prašymo panaikinti registraciją atsiėmimas — Poreikio priimti sprendimą nebuvimas)

text:
               29.9.2014

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 339/19

         2014 m. liepos 17 d. Bendrojo Teismo nutartis byloje The Directv Group/VRDT – Bolloré (DIRECTV)

   (Byla T-718/13) (1)

   ((Bendrijos prekių ženklas - Prašymas panaikinti registraciją - Prašymo panaikinti registraciją atsiėmimas - Poreikio priimti sprendimą nebuvimas))
   2014/C 339/22
   Proceso kalba: anglų

      Šalys

      Ieškovė: The Directv Group, Inc. (El Segundo, Jungtinės Valstijos), atstovaujama advokato F. Valentin

      Atsakovė: Vidaus rinkos derinimo tarnyba (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui)

      Kita procedūros VRDT Apeliacinėje taryboje šalis, įstojusi į bylą Bendrajame Teisme: Bolloré (Ergué Gabéric, Prancūzija), atstovaujama advokato S. Legrand

      Dalykas

   Ieškinys, pareikštas dėl 2013 m. spalio 11 d. Vidaus rinkos derinimo tarnybos (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui) (VRDT) antrosios apeliacinės tarybos sprendimo (byla R 1812/2012-2), susijusio su panaikinimo procedūra tarp Bolloré ir The Directv Group, Inc.

      Rezoliucinė dalis

               1.

               Nebereikia priimti sprendimo dėl ieškinio.

               2.

               Ieškovei nurodoma padengti bylinėjimosi išlaidas, įskaitant atsakovės ir įstojusios į bylą šalies patirtas bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 71, 2014 3 8.


title: Byla T-482/07 2007 m. gruodžio 20 d. pareikštas ieškinys byloje Nynäs Petroleum ir Nynas Petróleo prieš Komisiją

text:
               23.2.2008

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 51/56

         2007 m. gruodžio 20 d. pareikštas ieškinys byloje Nynäs Petroleum ir Nynas Petróleo prieš Komisiją

   (Byla T-482/07)
   (2008/C 51/101)
   Proceso kalba: anglų
   Šalys

      Ieškovės: AB Nynäs Petroleum (Stokholmas, Švedija) ir Nynas Petróleo, SA (Madridas, Ispanija), atstovaujamos barister D. Beard ir solicitor M. Dean

      Atsakovė: Europos Bendrijų Komisija
   Ieškovės reikalavimai

               —

               Panaikinti sprendimo 1 straipsnį tiek, kiek jis taikomas bendrovei Nynas dėl 1991-1996 m. laikotarpio;

               —

               Panaikinti sprendimo 1 straipsnį tiek, kiek jis taikomas bendrovei Nynas dėl kainų derinimo;

               —

               Panaikinti sprendimo 2 straipsnį tiek, kiek jis paskiria bendrovei Nynas SA10 642 500 EUR, o bendrovei AB Nynäs — 10 395 000 EUR dydžio baudas, arba sumažinti šias baudas;

               —

               Priteisti iš Komisijos bylinėjimosi išlaidas.

         Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai
   Šiuo ieškiniu pagal EB 230 straipsnį prašoma iš dalies panaikinti 2007 m. spalio 3 d. Komisijos sprendimą C(2007) 4441 galutinis dėl proceso pagal EB 81 straipsnį (Byla COMP/38.710 — Bitumas — Ispanija), kuriuo Komisija pripažino, jog Ispanijos teritoriją apimančioje penetracijos bitumo rinkoje ieškovės Nynäs Petroleum ir Nynas Petróleo (toliau abi kartu — Nynas) dalyvavo susitarimuose ir atliko suderintus veiksmus, kuriais padalijama rinka ir derinamos kainos; ir pagal EB 229 straipsnį prašoma sumažinti ieškovėms paskirtas baudas.
   Ieškinys grindžiamas tokiais agurmentais:

               i)

               Komisija suklydo vertindama bendrovių Nynas dalyvavimą nurodomuose rinkos pasidalijimo susitarimuose ir būtent nuspręsdama, jog Nynas dalyvavo nurodytame pažeidime nuo 1991 iki 1996 metų.

               ii)

               Be to tvirtinama, kad Komisija suklydo nuspręsdama, jog bendrovės Nynas dalyvavo nurodytuose su kainomis susijusiuose pažeidimuose.

               iii)

               Galiausia ieškovės nurodo, kad Komisija suklydo vertindama bendrovių Nynas dalyvavimo tam tikruose pažeidimų epizoduose lygį ir nustatydama bendrovėms Nynas skirtinos baudos dydį.


title: Sujungtos bylos C-448–C-450/10 P: 2011 m. spalio 6 d. Teisingumo Teismo (šeštoji kolegija) nutartis byloje ThyssenKrupp Acciai Speciali Terni SpA (C-448/10 P), Cementir Italia Srl (C-449/10 P), Nuova Terni Industrie Chimiche SpA (C-450/10 P) prieš Europos Komisiją (Apeliacinis skundas — Atlyginimas už nuosavybės paėmimą visuomenės poreikiams — Lengvatinio elektros energijos tiekimo tarifo taikymo pratęsimas — Sprendimas, kuriuo pagalba pripažįstama nesuderinama su bendrąja rinka ir įpareigojama ją susigrąžinti — „Naudos“ sąvoka — Teisėtų lūkesčių apsaugos principas — Nacionalinės teisės aiškinimas — Iškraipymas — Sąvoka — Akivaizdžiai nepriimtinas ir akivaizdžiai nepagrįstas apeliacinis skundas)

text:
               4.2.2012

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 32/12

         2011 m. spalio 6 d. Teisingumo Teismo (šeštoji kolegija) nutartis byloje ThyssenKrupp Acciai Speciali Terni SpA (C-448/10 P), Cementir Italia Srl (C-449/10 P), Nuova Terni Industrie Chimiche SpA (C-450/10 P) prieš Europos Komisiją

   (Sujungtos bylos C-448–C-450/10 P) (1)

   (Apeliacinis skundas - Atlyginimas už nuosavybės paėmimą visuomenės poreikiams - Lengvatinio elektros energijos tiekimo tarifo taikymo pratęsimas - Sprendimas, kuriuo pagalba pripažįstama nesuderinama su bendrąja rinka ir įpareigojama ją susigrąžinti - „Naudos“ sąvoka - Teisėtų lūkesčių apsaugos principas - Nacionalinės teisės aiškinimas - Iškraipymas - Sąvoka - Akivaizdžiai nepriimtinas ir akivaizdžiai nepagrįstas apeliacinis skundas)
   2012/C 32/21
   Proceso kalba: italų

      Šalys

      Apeliantės: ThyssenKrupp Acciai Speciali Terni SpA (C-448/10 P), Cementir Italia Srl (C-449/10 P), Nuova Terni Industrie Chimiche SpA (C-450/10 P), atstovaujamos avvocati T. Salonico, G. Barone ir A. Marega

      Kita proceso šalis: Europos Komisija, atstovaujama D. Grespan ir G. Conte

      Dalykas

   Apeliaciniai skundai dėl 2010 m. liepos 1 d. Bendrojo Teismo (penktoji kolegija) sprendimų ThyssenKrupp Acciai Speciali Terni prieš Komisiją (T-62/08), Cementir Italia prieš Komisiją (T-63/08) ir Nuova Terni Industrie Chimiche prieš Komisiją (T-64/08), kuriais Bendrasis Teismas atmetė prašymus panaikinti 2007 m. lapkričio 20 d. Komisijos sprendimą 2008/408/EB dėl valstybės pagalbos C 36/A/06 (ex NN 38/06), kurią Italija suteikė ThyssenKrupp, Cementir ir Nuova Terni Industrie Chimiche (OL L 144, 2008, p. 37).

      Rezoliucinė dalis

               1.

               Atmesti apeliacinius skundus.

               2.

               Priteisti iš ThyssenKrupp Acciai Speciali Terni SpA, Cementir Italia Srl ir Nuova Terni Industrie Chimiche SpA bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 317, 2010 11 20.


title: Byla T-202/17: 2017 m. kovo 31 d. pareikštas ieškinys byloje Calhau Correia de Paiva/Komisija

text:
               19.6.2017

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 195/31

         2017 m. kovo 31 d. pareikštas ieškinys byloje Calhau Correia de Paiva/Komisija

   (Byla T-202/17)
   (2017/C 195/44)
   Proceso kalba: anglų

      Šalys

      Ieškovė: Ana Calhau Correia de Paiva (Briuselis, Belgija), atstovaujama advokatų V. Villante ir G. Pandey

      Atsakovė: Europos Komisija

      Reikalavimai

   Ieškovė Bendrojo Teismo prašo:

               —

               panaikinti ir pripažinti negaliojančiais šiuos sprendimus, prireikus prieš tai paskelbiant pranešimą apie konkursą EPSO/AD/293/14 ir nagrinėjamą kalbų vartojimo tvarką neteisėtais ir netaikomais ieškovei pagal SESV 277 straipsnį:

                           —

                           2015 m. lapkričio 9 d. Europos personalo atrankos tarnybos (toliau – EPSO) ir atrankos komisijos sprendimą neįtraukti kandidatės vardo ir pavardės į EPSO/AD/293/14 konkurso rezervo sąrašą;

                           —

                           2016 m. birželio 23 d. EPSO ir atrankos komisijos sprendimą nepersvarstyti 2015 m. lapkričio 9 d. sprendimo ir dar kartą neįtraukti kandidatės vardo ir pavardės į rezervo sąrašą;

                           —

                           2016 m. gruodžio 22 d. EPSO sprendimą atmesti ieškovės administracinį skundą pateiktą pagal Pareigūnų tarnybos nuostatų 90 straipsnio 2 dalį dėl atrankos komisijos sprendimo neįtraukti jos vardo ir pavardės į EPSO/AD/293/14 konkurso rezervo sąrašą ir dėl neigiamo sprendimo, priimto persvarsčius pirmąjį sprendimą;

                           —

                           EPSO/AD/293/14 konkurso rezervo sąrašą;

               —

               priteisti iš Europos Komisijos bylinėjimosi išlaidas.

      Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

   Grįsdama ieškinį ieškovė remiasi penkiais pagrindais.

               1.

               Pirmasis ieškinio pagrindas grindžiamas Pareigūnų tarnybos nuostatų 1 straipsnio pažeidimu, nediskriminavimo, proporcingumo ir lygių galimybių, kiek tai susiję su EPSO nurodymu, kad atvejo tyrimui atlikti turi būti naudojamos QWERTY EN, AZERTY FR/BE arba QWERTZ DE klaviatūros, principų pažeidimu, o taip pat akivaizdžia vertinimo klaida.

               2.

               Antrasis ieškinio pagrindas grindžiamas 1958 m. Reglamento Nr. 1 pažeidimu, kiek tai susiję su pranešime apie konkursą EPSO/AD/293/14 nustatyta ir patvirtinta kalbų vartojimo tvarka, ir šio pranešimo neteisėtumu ir netaikymu grindžiamu prieštaravimu.

               3.

               Trečiasis ieškinio pagrindas grindžiamas Pareigūnų tarnybos nuostatų 1 straipsnio pažeidimu, nediskriminavimo ir proporcingumo principų pažeidimu, nes EPSO ir (arba) atrankos komisija apribojo konkurso kandidatų antrosios kalbos pasirinkimą vokiečių, anglų ir prancūzų kalbomis.

               4.

               Ketvirtasis ieškinio pagrindas grindžiamas lygių galimybių principo pažeidimu, kiek tai susiję su EPSO konkurso egzaminavimo procedūra.

               5.

               Penktasis ieškinio pagrindas grindžiamas SESV 296 straipsnio antros pastraipos ir Pareigūnų tarnybos nuostatų 25 straipsnio pažeidimu, nes EPSO nepateikė motyvų savo sprendimui patvirtinti ir skatinti tam tikrą kalbų vartojimo tvarką, ir pranešimo apie konkursą bei Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijos 41 straipsnio pažeidimu, nes EPSO vykdė atrankos komisijai priskirtas funkcijas.


title: Byla C-276/11 P: 2013 m. kovo 14 d. Teisingumo Teismo (dešimtoji kolegija) sprendimas byloje Viega GmbH & Co. KG prieš Europos Komisiją (Apeliacinis skundas — Konkurencija — Kartelis — Vario jungčių ir vario lydinių jungčių sektorius — Lituojamos ir presuojamos jungtys — Įrodymų rinkimas ir vertinimas — Teisė būti išklausytam teisme — Pareiga motyvuoti — Proporcingumo principas)

text:
               18.5.2013

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 141/4

         2013 m. kovo 14 d. Teisingumo Teismo (dešimtoji kolegija) sprendimas byloje Viega GmbH & Co. KG prieš Europos Komisiją

   (Byla C-276/11 P) (1)

   (Apeliacinis skundas - Konkurencija - Kartelis - Vario jungčių ir vario lydinių jungčių sektorius - Lituojamos ir presuojamos jungtys - Įrodymų rinkimas ir vertinimas - Teisė būti išklausytam teisme - Pareiga motyvuoti - Proporcingumo principas)
   2013/C 141/06
   Proceso kalba: vokiečių

      Šalys

      Apeliantė: Viega GmbH & Co. KG, atstovaujama Rechtsanwälte J. Burrichter, T. Mäger ir M. Röhrig

      Kita proceso šalis: Europos Komisija, atstovaujama V. Bottka, R. Sauer ir Rechtsanwalt A. Böhlke

      Dalykas

   Apeliacinis skundas dėl 2011 m. kovo 24 d. Bendrojo Teismo (aštuntoji kolegija) sprendimo Viega GmbH & Co. KG prieš Komisiją (T-375/06), kuriuo Bendrasis Teismas atmetė ieškovės ieškinį dėl 2006 m. rugsėjo 20 d. Komisijos sprendimo C(2006) 4180 galutinis EB 81 straipsnio ir EEE susitarimo 53 straipsnio taikymo procedūroje dėl kartelio varinių ir vario lydinių jungčių sektoriuje panaikinimo arba, nepatenkinus šio prašymo, dėl ieškovei paskirtos baudos sumažinimo — Teisės būti išklausytam teisme, proporcingumo principo ir pareigos motyvuoti pažeidimas –Tyrimo procedūros principų pažeidimas — EB 81 straipsnio 1 dalies ir 2002 m. gruodžio 16 d. Tarybos reglamento (EB) Nr. 1/2003 dėl konkurencijos taisyklių, nustatytų Sutarties 81 ir 82 straipsniuose, įgyvendinimo, (OL L 1, p. 1; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 8 sk., 2 t., p. 205) 23 straipsnio 1 dalies pažeidimas

      Rezoliucinė dalis

               1.

               Atmesti apeliacinį skundą.

               2.

               Priteisti iš Viega GmbH & Co. KG bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 238, 2011 8 13.


title: Byla C-353/14: 2014 m. liepos 22 d. Juzgado de lo Social n ° 2 de Terrassa (Ispanija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Juan Miguel Iglesias Gutiérrez/Bankia, S.A. ir kt.

text:
               29.9.2014

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 339/12

         2014 m. liepos 22 d.Juzgado de lo Social no 2 de Terrassa (Ispanija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Juan Miguel Iglesias Gutiérrez/Bankia, S.A. ir kt.

   (Byla C-353/14)
   2014/C 339/14
   Proceso kalba: ispanų

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Juzgado de lo Social no 2 de Terrassa

      Šalys pagrindinėje byloje

      Ieškovė: Juan Miguel Iglesias Gutiérrez

      Atsakovė: Bankia, S.A., Sección Sindical UGT, Sección Sindical CCOO, Sección Sindical ACCAM, Sección Sindical CSICA, Sección Sindical SATE ir Fondo de Garantía Salarial

      Prejudiciniai klausimai

               1.

               Ar Darbuotojų statuto 56 straipsnis (1995 m. kovo 24 d. Karaliaus įstatyminis dekretas Nr. 1/1995), 2012 m. liepos 6 d. Įstatymo Nr. 3/2012 dėl skubių darbo rinkos reformos priemonių penktoji pereinamojo laikotarpio nuostata ir 2011 m. spalio 10 d. Įstatymo Nr. 36/2011, reglamentuojančio jurisdikciją socialinės apsaugos srityje (Ley Reguladora de la Jurisdicción Social, kuriame daroma nuoroda į minėtas nuostatas), 123 straipsnis ir 124 straipsnio 13 dalis prieštarauja suvestinės redakcijos Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo 107 ir 108 straipsniams dėl to, kad pagal tas nuostatas iš esmės padidinamos išeitinės išmokos, kurias leista išmokėti pagal Europos Komisijos sprendimą byloje dėl valstybės pagalbos SA.35253 (2012/N) Ispanija. BFA grupės restruktūrizacija ir rekapitalizacija?

               2.

               Ar šių nuostatų aiškinimas, pagal kurį teismui būtų leidžiama iki teisės aktuose numatyto minimumo sumažinti skirtas išeitines išmokas, jei atleidimas iš darbo būtų pripažintas teisėtu, prieštarauja minėtoms Sąjungos teisės nuostatoms ir Europos Komisijos sprendimui byloje dėl valstybės pagalbos SA.35253 (2012/N) Ispanija. BFA grupės restruktūrizacija ir rekapitalizacija?

               3.

               Ar šių nuostatų aiškinimas, pagal kurį teismui būtų leidžiama, pripažinus atleidimą iš darbo neteisėtu, taip keisti skirtos išeitinės išmokos dydį, kad jis atitiktų per konsultacijas pasiektame susitarime nustatytą dydį, su sąlyga, jog tas dydis viršija teisės aktuose nustatytą minimalų dydį, tačiau neviršija juose nustatyto maksimalaus dydžio, prieštarauja nurodytoms Sąjungos teisės nuostatoms ir Europos Komisijos sprendimui byloje dėl valstybės pagalbos SA.35253 (2012/N) Ispanija. BFA grupės restruktūrizacija ir rekapitalizacija?


title: Byla T-294/11: 2013 m. gegužės 17 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Graikija prieš Komisiją (EŽŪOGF — Garantijų skyrius — EŽŪGF ir EŽŪFKP — Nefinansuojamos išlaidos — Alyvuogių aliejus — Lauko kultūros — Akivaizdi vertinimo klaida — Korekcinės normos padidinimas dėl pakartotinio pažeidimo — BŽŪP reformos įtaka korekcinei normai — Proporcingumas — Alyvuogių auginimo GIS sukūrimui skiros išlaidos)

text:
               29.6.2013

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 189/19

         2013 m. gegužės 17 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Graikija prieš Komisiją

   (Byla T-294/11) (1)

   (EŽŪOGF - Garantijų skyrius - EŽŪGF ir EŽŪFKP - Nefinansuojamos išlaidos - Alyvuogių aliejus - Lauko kultūros - Akivaizdi vertinimo klaida - Korekcinės normos padidinimas dėl pakartotinio pažeidimo - BŽŪP reformos įtaka korekcinei normai - Proporcingumas - Alyvuogių auginimo GIS sukūrimui skiros išlaidos)
   2013/C 189/37
   Proceso kalba: graikų

      Šalys

      Ieškovė: Graikijos Respublika, atstovaujama I. Chalkias ir S. Papaïoannou

      Atsakovė: Europos Komisija, atstovaujama D. Triantafyllou ir A. Markoulli

      Dalykas

   Prašymas panaikinti 2011 m. balandžio 15 d. Komisijos įgyvendinimo sprendimą 2011/244/ES dėl valstybių narių patirtų tam tikrų išlaidų nefinansavimo Europos Sąjungos lėšomis iš Europos žemės ūkio orientavimo ir garantijų fondo (EŽŪOGF) Garantijų skyriaus, Europos žemės ūkio garantijų fondo (EŽŪGF) ir Europos žemės ūkio fondo kaimo plėtrai (EŽŪFKP) (OL L 102, p. 33), kiek jis susijęs su Graikijos Respublika.

      Rezoliucinė dalis

               1.

               Atmesti ieškinį.

               2.

               Priteisti iš Graikijos Respublikos bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 238, 2011 8 13.


title: 2005 m. gegužės 25 d. Pirmosios Instancijos Teismo nutartis, Byloje T-443/03 Sociedad Operadora de Telecomunicaciones de Castilla Y León, SA (Retecal) ir kt. prieš Europos Bendrijų Komisiją (Konkurencija — Koncentracijos — Skundas dėl tariamo Ispanijos valdžios institucijų įsipareigojimų neįvykdymo — Sprendimas palikti skundą nenagrinėtą — Nepriimtinumas)

text:
               6.8.2005

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 193/28

      PIRMOSIOS INSTANCIJOS TEISMO NUTARTIS

   2005 m. gegužės 25 d.
   Byloje T-443/03 Sociedad Operadora de Telecomunicaciones de Castilla Y León, SA (Retecal) ir kt. prieš Europos Bendrijų Komisiją (1)

   (Konkurencija - Koncentracijos - Skundas dėl tariamo Ispanijos valdžios institucijų įsipareigojimų neįvykdymo - Sprendimas palikti skundą nenagrinėtą - Nepriimtinumas)
   (2005/C 193/46)
   Proceso kalba: ispanų
   Byloje T-443/03 Sociedad Operadora de Telecomunicaciones de Castilla Y León, SA (Retecal), įsteigta Boecillo (Ispanija), Euskaltel, SA, įsteigta Zamudio-Vizcaya (Ispanija), Telecable de Asturias, SA, įsteigta Oviedo (Ispanija), R Cable y Telecomunicaciones Galicia, SA, įsteigta La Corogne (Ispanija), Tenaria, SA, įsteigta Cordovilla (Ispanija), atstovaujamos advokato J. Jiménez Laiglesia, prieš Europos Bendrijų Komisiją, atstovaujamą F. Castillo de la Torre, nurodžiusio adresą dokumentams įteikti Liuksemburge, palaikomą Ispanijos Karalystės, atstovaujamos L. Fraguas Gadea, Sogecable, SA, įsteigtos Tres Cantos, Madride (Ispanija), atstovaujamos advokatų S. Martínez Lage ir H. Brokelmann, ir Telefónica, SA, įsteigtos Madride, atstovaujamos iš pradžių advokatų M. Merola ir S. Moreno Sánchez, o vėliau — M. Merola, dėl prašymo panaikinti 2003 m. spalio 21 d. Komisijos sprendimą palikti nenagrinėtą ieškovių skundą dėl tariamo Ispanijos valdžios institucijų 1989 m. gruodžio 21 d. Tarybos reglamento (EEB) Nr. 4064/89 dėl koncentracijų tarp įmonių kontrolės (klaidų atitaisymas: OL 1990, L 257, p. 13) 9 straipsnio 8 dalies pažeidimo vykdant koncentraciją tarp Vía Digital ir Sogecable (byla COMP/M.2845 — Sogecable/Canal Satélite Digital/Vía Digital), Pirmosios instancijos teismas (penktoji kolegija), kurį sudaro kolegijos pirmininkas M. Vilaras, teisėjai F. Dehousse ir D. Švaby; sekretorius H. Jung, 2005 m. gegužės 25 d. priėmė nutartį, kurios rezoliucinėje dalyje nurodyta:

               1.

               Atmesti ieškinį kaip nepriimtiną.

               2.

               Ieškovės padengia savo bylinėjimosi išlaidas bei Komisijos, Telefónica, SA ir Sogecable, SA bylinėjimosi išlaidas.

               3.

               Ispanijos Karalystė padengia savo bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 59, 2004 3 6.


title: Byla C-244/05 Bayerischer Verwaltungsgerichtshof (Vokietija) 2005 m. balandžio 19 d. nutartimi pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Bund Naturschutz in Bayern e. V. prieš Freistaat Bayern

text:
               20.8.2005

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 205/8

      Bayerischer Verwaltungsgerichtshof (Vokietija) 2005 m. balandžio 19 d. nutartimi pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Bund Naturschutz in Bayern e. V. prieš Freistaat Bayern

   (Byla C-244/05)
   (2005/C 205/16)
   Proceso kalba: vokiečių

      Bayerischer Verwaltungsgerichtshof (Vokietija) 2005 m. balandžio 19 d. nutartimi kreipėsi į Europos Bendrijų Teisingumo Teismą su prašymu, kurį Teisingumo Teismo sekretoriatas gavo 2005 m. birželio 7 d., priimti prejudicinį sprendimą byloje Bund Naturschutz in Bayern e. V. prieš Freistaat Bayern.

      Bayerischer Verwaltungsgerichtshof prašo Teisingumo Teismo atsakyti į šiuos klausimus:

               1.

               Kokių apsaugos priemonių, atsižvelgiant į EB sutarties (1957 m. kovo 25 d. Europos Bendrijos steigimo sutartis su paskutiniais pakeitimais, padarytais 2003 m. balandžio 16 d. ES Stojimo aktu), 10 straipsnio 2 dalyje įtvirtintą trukdymų draudimą, Direktyvos 92/43/EEB (1) 3 straipsnio 1 dalis kartu su šios direktyvos šešta konstatuojamąja dalimi, remiantis 2005 m. sausio 13 d. Teisingumo Teismo sprendimu — C-117/03 — reikalauja teritorijų, ypač tokių, kuriose gali būti aptinkama prioritetinių natūralių buveinių tipų ir (arba) prioritetinių rūšių ir kurios gali būti priskirtos Bendrijos svarbos teritorijoms, atžvilgiu prieš įtraukiant jas į Bendrijos svarbos teritorijų sąrašą, kurį Europos Bendrijų Komisija patvirtina šios direktyvos 21 straipsnyje numatyta tvarka?

               2.

               Kaip įtakojamos šios apsaugos priemonės, jeigu minėtos teritorijos pagal Direktyvos 92/43/EEB 4 straipsnio 1 dalį jau įtrauktos į Komisijai perduodamus nacionalinius teritorijų sąrašus?

               3.

               Ar minėtų teritorijų nacionalinės apsaugos priemonės pagal Bayerisches Naturschutzgesetz 48 straipsnio 2 dalį atitinka Bendrijos teisės reikalavimus pagal Direktyvos 92/43/EEB 3 straipsnio 1 dalį kartu su šios direktyvos šešta konstatuojamąja dalimi, atsižvelgiant į EB sutarties 10 straipsnio 2 dalyje įtvirtintą trukdymų draudimą?

      (1)  OL L 206, p. 7.


title: Byla T-273/13: 2015 m. gruodžio 4 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Sarafraz/Taryba (Bendra užsienio ir saugumo politika — Ribojamosios priemonės, taikytinos tam tikriems asmenims ir subjektams atsižvelgiant į padėtį Irane — Lėšų įšaldymas — Atvykimo į Sąjungos teritoriją ir keliavimo per ją tranzitu apribojimai — Teisinis pagrindas — Pareiga motyvuoti — Teisė būti išklausytam — Vertinimo klaida — Ne bis in idem — Saviraiškos laisvė — Žiniasklaidos laisvė — Laisvė pasirinkti profesiją — Laisvas judėjimas — Nuosavybės teisė)

text:
               25.1.2016

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 27/31

         2015 m. gruodžio 4 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Sarafraz/Taryba

   (Byla T-273/13) (1)

   ((Bendra užsienio ir saugumo politika - Ribojamosios priemonės, taikytinos tam tikriems asmenims ir subjektams atsižvelgiant į padėtį Irane - Lėšų įšaldymas - Atvykimo į Sąjungos teritoriją ir keliavimo per ją tranzitu apribojimai - Teisinis pagrindas - Pareiga motyvuoti - Teisė būti išklausytam - Vertinimo klaida - Ne bis in idem - Saviraiškos laisvė - Žiniasklaidos laisvė - Laisvė pasirinkti profesiją - Laisvas judėjimas - Nuosavybės teisė))
   (2016/C 027/35)
   Proceso kalba: vokiečių

      Šalys

      Ieškovas: Mohammad Sarafraz (Teheranas, Iranas), iš pradžių atstovaujamas advokatų T. Walter, vėliau – J. M. Viñals Camallonga, L. Barriola Urruticoechea ir J. L. Iriarte Ángel

      Atsakovė: Europos Sąjungos Taryba, atstovaujama J.-P. Hix ir Á. de Elera-San Miguel Hurtado

      Atsakovės pusėje į bylą įstojusi šalis: Stiftung Organisation Justice for Iran (Amsterdamas, Nyderlandai), iš pradžių atstovaujama advokatų G. Pulles, vėliau – R. Marx

      Dalykas

   Prašymas iš dalies panaikinti, pirma, 2013 m. kovo 11 d. Tarybos sprendimą 2013/124/BUSP, kuriuo iš dalies keičiamas Sprendimas 2011/235/BUSP dėl ribojamųjų priemonių, taikytinų tam tikriems asmenims ir subjektams atsižvelgiant į padėtį Irane (OL L 68, p. 57), antra, 2013 m. kovo 11 d. Tarybos įgyvendinimo reglamentą (ES) Nr. 206/2013, kuriuo įgyvendinama Reglamento (ES) Nr. 359/2011 dėl ribojamųjų priemonių, taikytinų tam tikriems asmenims, subjektams ir įstaigoms atsižvelgiant į padėtį Irane, 12 straipsnio 1 dalis (OL L 68, p. 9), trečia, 2014 m. balandžio 10 d. Tarybos sprendimą 2014/205/BUSP, kuriuo iš dalies keičiamas Sprendimas 2011/235/BUSP dėl ribojamųjų priemonių, taikytinų tam tikriems asmenims ir subjektams atsižvelgiant į padėtį Irane (OL L 109, p. 25), ketvirta, 2014 m. balandžio 10 d. Tarybos įgyvendinimo reglamentą (ES) Nr. 371/2014, kuriuo įgyvendinama Reglamento (ES) Nr. 359/2011 dėl ribojamųjų priemonių, taikytinų tam tikriems asmenims, subjektams ir įstaigoms atsižvelgiant į padėtį Irane, 12 straipsnio 1 dalis (OL L 109, p. 9), penkta, 2015 m. balandžio 7 d. Tarybos sprendimą (BUSP) 2015/555, kuriuo iš dalies keičiamas Sprendimas 2011/235/BUSP dėl ribojamųjų priemonių, taikytinų tam tikriems asmenims ir subjektams atsižvelgiant į padėtį Irane (OL L 92, p. 91), ir, šešta, 2015 m. balandžio 7 d. Tarybos įgyvendinimo reglamentą (ES) 2015/548, kuriuo įgyvendinamas Reglamentas (ES) Nr. 359/2011 dėl ribojamųjų priemonių, taikytinų tam tikriems asmenims, subjektams ir įstaigoms atsižvelgiant į padėtį Irane (OL L 92, p. 1), kiek šie teisės aktai taikomi ieškovui.

      Rezoliucinė dalis

               1.

               Atmesti ieškinį.

               2.

               Mohammad Sarafraz padengia savo ir Europos Sąjungos Tarybos patirtas bylinėjimosi išlaidas.

               3.

               Stiftung Organisation Justice for Iran padengia savo bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 207, 2013 7 20.


title: 2005 m. kovo 1 d. Pirmosios Instancijos Teismo sprendimas, Byloje T-185/03 Vincenzo Fusco prieš Vidaus rinkos derinimo tarnybą (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui) (VRDT) (Bendrijos prekių ženklas — Protesto procedūra — Paraiška įregistruoti žodinį Bendrijos prekių ženklą ENZO FUSCO — Ankstesnis žodinis Bendrijos prekių ženklas ANTONIO FUSCO — Suklaidinimo galimybė — Žymenų panašumas — Reglamento (EB) Nr. 40/94 8 straipsnio 1 dalies b punktas)

text:
               30.4.2005

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 106/24

      PIRMOSIOS INSTANCIJOS TEISMO SPRENDIMAS

   2005 m. kovo 1 d.
   Byloje T-185/03 Vincenzo Fusco prieš Vidaus rinkos derinimo tarnybą (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui) (VRDT)
       (1)

   (Bendrijos prekių ženklas - Protesto procedūra - Paraiška įregistruoti žodinį Bendrijos prekių ženklą ENZO FUSCO - Ankstesnis žodinis Bendrijos prekių ženklas ANTONIO FUSCO - Suklaidinimo galimybė - Žymenų panašumas - Reglamento (EB) Nr. 40/94 8 straipsnio 1 dalies b punktas)
   (2005/C 106/54)
   Proceso kalba: italų
   Byloje T-185/03 Vincenzo Fusco, gyvenantis Sarmeola di Rubano (Italija), atstovaujamas advokato B. Saguatti, prieš Vidaus rinkos derinimo tarnybą (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui) (VRDT), atstovaujamą O. Montalto ir P. Bullock, dalyvaujant kitai proceso VRDT apeliacinėje taryboje šaliai, įstojusiai į bylą Pirmosios instancijos teisme — Antonio Fusco International SA Lussemburgo, succursale di Lugano, įsteigtai Lugane (Šveicarija), atstovaujamai advokatų M. Bosshard, S. Verea ir K. Muraro, dėl ieškinio dėl 2003 m. kovo 17 d. VRDT ketvirtosios apeliacinės tarybos sprendimo byloje R 1023/2001-4, Pirmosios instancijos teismas (antroji kolegija), kurį sudaro pirmininkas J. Pirrung, teisėjai A. W. H. Meij ir N. J. Forwood; sekretorė: sekretoriaus pavaduotoja B. Pastor, 2005 m. kovo 1 d. priėmė sprendimą, kurio rezoliucinėje dalyje nurodyta:

               1)

               Atmesti ieškinį.

               2)

               Priteisti iš ieškovo bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 184, 2003 8 2.


title: Byla T-626/16: 2016 m. rugsėjo 2 d. pareikštas ieškinys byloje Troszczynski/Parlamentas

text:
               17.10.2016

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 383/26

         2016 m. rugsėjo 2 d. pareikštas ieškinys byloje Troszczynski/Parlamentas

   (Byla T-626/16)
   (2016/C 383/35)
   Proceso kalba: prancūzų

      Šalys

      Ieškovė: Mylène Troszczynski (Nuajonas, Prancūzija), atstovaujama advokato M. Ceccaldi

      Atsakovas: Europos Parlamentas

      Reikalavimai

   Ieškovė Bendrojo Teismo prašo:

               —

               panaikinti 2016 m. birželio 23 d. Europos Parlamento generalinio sekretoriaus sprendimą, priimtą pagal iš dalies pakeisto 2008 m. gegužės 19 d. ir liepos 9 d. Europos Parlamento biuro sprendimo 2009/C 159/01 „dėl Europos Parlamento narių statuto įgyvendinimo taisyklių“ 33, 43, 62, 67 ir 68 straipsnius, kuriame nustatoma 56 554,00 eurų dydžio ieškovės skola, susijusi su neteisėtu Parlamento nario išlaidų padėjėjo paslaugoms kompensavimu, ir nurodomi šios skolos išieškojimo motyvai pagal įgyvendinimo taisyklių 68 straipsnį ir finansinio reglamento 78, 79 ir 80 straipsnius;

               —

               panaikinti debetinį dokumentą Nr. 2016-888 (data nenurodyta), kuriuo ieškovė informuojama apie 2016 m. birželio 23 d. Generalinio sekretoriaus sprendimu nustatytą skolą, apie nurodymą susigrąžinti sumas, susijusias su neteisėtu Parlamento nario išlaidų padėjėjo paslaugoms kompensavimu, ir apie įgyvendinimo taisyklių 68 straipsnio ir finansinio reglamento 78, 79 ir 80 straipsnių taikymą;

               —

               priteisti iš Europos Parlamento visas bylinėjimosi išlaidas;

               —

               priteisti iš Europos Parlamento Mylène Troszczynski sumokėti 50 000,00 eurų dydžio atlygintinas bylinėjimosi išlaidas.

      Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

   Grįsdama ieškinį ieškovė remiasi dviem pagrindais.

               1.

               Pirmasis ieškinio pagrindas, susijęs su trūkumais, darančiais įtaką ginčijamų aktų formos teisėtumui. Šį ieškinio pagrindą sudaro trys dalys.

                           —

                           Pirmoje dalyje nurodoma, kad įgaliojimus priimti finansinius sprendimus, susijusius su politinėmis partijomis, taigi ir su Parlamento nariais, turi Europos Parlamento biuras, o ne Generalinis sekretorius.

                           —

                           Antroje dalyje nurodoma, kad Europos Parlamento biurui nesuteikta kompetencija nuspręsti dėl savo paties kompetencijos, todėl jis negali pakeisti jos pobūdžio ir apimties. Vadinasi, nėra jokio pagrindo, pateisinančio nuolatinį Parlamento biuro pirmininko įgaliojimų delegavimą Generaliniam sekretoriui, jam suteikiant įgaliojimus priimti su finansiniais klausimais susijusius ginčijamus aktus dėl Parlamento narių, juos pasirašyti ir apie juos pranešti.

                           —

                           Trečioje dalyje nurodoma, kad ginčijamų aktų autorius neįvykdė pareigos motyvuoti. Taigi, pateikti motyvai nesiejami su minėtuose aktuose nurodyta faktine padėtimi ir juose yra akivaizdžių prieštaravimų tarp to, kad ieškovės padėjėjas kaltinamas tuo pačiu metu veiksmingai ėjęs dvigubas pareigas, ir antrosios prielaidos, kuria išimtinai remiasi Generalinis sekretorius, kad ieškovės padėjėjas ėjo tik vieną iš pareigų.

               2.

               Antrasis ieškinio pagrindas, susijęs su trūkumais, darančiais įtaką ginčijamų aktų turinio teisėtumui. Šį pagrindą sudaro devynios dalys.

                           —

                           Pirmoje dalyje nurodoma, kad faktinės aplinkybės, kuriomis grindžiami ginčijami aktai, yra neegzistuojančios.

                           —

                           Antroje dalyje nurodoma, kad ginčijami aktai buvo priimti pažeidžiant taisykles ir bendruosius teisės principus, taikomus nustatant įrodymus ir įrodinėjimo pareigą.

                           —

                           Trečioje dalyje nurodoma, kad Generalinio sekretoriaus priimtu sprendimu susigrąžinti nepagrįstai sumokėtą sumą pažeidžiamas proporcingumo principas. Dėl reikalaujamos sumos, be kita ko, nepateikiami nei išsamūs motyvai, nei nurodomas skaičiavimo metodas.

                           —

                           Ketvirtoje dalyje nurodoma, kad ginčijamais aktais pažeidžiamos vietinių Europos Parlamento narių padėjėjų politinės teisės.

                           —

                           Penktoje dalyje nurodoma, kad ginčijami aktai priimti piktnaudžiaujant įgaliojimais, nes Generalinis sekretorius pasisavino jam nepriklausančius priverčiamąją galią turinčius finansinio pobūdžio įgaliojimus, siekdamas apriboti Parlamento nario, kurio idealams ir politinei programai jis nepritaria, o tai viešai žinoma ir neginčijama, galimybes veikti.

                           —

                           Šeštoje dalyje nurodoma, kad ginčijami aktai yra diskriminaciniai, kad jais galimai būti siekiama pakenkti ieškovės politinei veiklai ir kad buvo fumus persecutionis.

                           —

                           Septintoje dalyje nurodoma, kad ginčijamais aktais pažeidžiamas ieškovės kaip Europos Parlamento narės nepriklausomumas.

                           —

                           Aštuntoje dalyje nurodoma, kad ginčijamais aktais pažeidžiamas principas electa una via ir kyla klausimas dėl OLAF šališkumo, nes jos atliekami tyrimai dėl Europos Parlamento narių iš Prancūzijos yra susiję tik su nariais, išrinktais pagal partijos Front National iškeltų kandidatų sąrašą.

                           —

                           Devintoje dalyje nurodoma, kad ginčijamais aktais pažeidžiamas bendrasis teisės principas „baudžiamoji byla sustabdo tais pačiais faktais pagrįstos civilinės bylos nagrinėjimą“, nes nepagrįstai išmokėtų sumų susigrąžinimo procedūra turėtų būti sustabdyta, kol bus priimtas sprendimas kitoje byloje, būtent nagrinėjamoje Prancūzijoje, ir kad pažeidžiama taisyklė non bis in idem.


title: Byla T-251/08: 2011 m. rugsėjo 23 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Vion prieš VRDT (PASSION FOR BETTER FOOD) (Bendrijos prekių ženklas — Žodinio Bendrijos prekių ženklo PASSION FOR BETTER FOOD paraiška — Absoliutus atmetimo pagrindas — Skiriamojo požymio nebuvimas — Reglamento (EB) Nr. 40/94 7 straipsnio 1 dalies b punktas (dabar — Reglamento (EB) Nr. 207/2009 7 straipsnio 1 dalies b punktas))

text:
               29.10.2011

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 319/13

         2011 m. rugsėjo 23 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Vion prieš VRDT (PASSION FOR BETTER FOOD)

   (Byla T-251/08) (1)

   (Bendrijos prekių ženklas - Žodinio Bendrijos prekių ženklo PASSION FOR BETTER FOOD paraiška - Absoliutus atmetimo pagrindas - Skiriamojo požymio nebuvimas - Reglamento (EB) Nr. 40/94 7 straipsnio 1 dalies b punktas (dabar — Reglamento (EB) Nr. 207/2009 7 straipsnio 1 dalies b punktas))
   2011/C 319/23
   Proceso kalba: vokiečių

      Šalys

      Ieškovė: Vion NV (Bestas, Olandija), atstovaujama advokato A. Klinger

      Atsakovė: Vidaus rinkos derinimo tarnyba (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui), atstovaujama iš pradžių M. Kicia, vėliau R. Manea

      Dalykas

   Ieškinys dėl 2008 m. balandžio 25 d. Vidaus rinkos derinimo tarnybos (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui) ketvirtosios apeliacinės tarybos sprendimo (byla R 562/2007-4), susijusio su žodinio žymens PASSION FOR BETTER FOOD įregistravimu kaip Bendrijos prekių ženklo.

      Rezoliucinė dalis

               1.

               Atmesti ieškinį.

               2.

               Priteisti iš Vion NV bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 223, 2008 8 30.


title: Byla T-412/10: 2010 m. rugsėjo 9 d. pareikštas ieškinys byloje Roca prieš Komisiją

text:
               6.11.2010

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 301/57

         2010 m. rugsėjo 9 d. pareikštas ieškinys byloje Roca prieš Komisiją

   (Byla T-412/10)
   ()
   2010/C 301/92
   Proceso kalba: ispanų

      Šalys

      Ieškovė: Roca (Saint Ouen L’Aumone, Prancūzija), atstovaujama advokato P. Vidal Martínez

      Atsakovė: Europos Komisija

      Ieškovės reikalavimai

               —

               Pripažinti iš dalies negaliojančiais 2010 m. birželio 23 d. Europos Komisijos sprendimo 1 ir 2 straipsnius tiek, kiek šiuo sprendimu Roca France skiriama neproporcinga bauda už SESV 101 straipsnio pažeidimą, be to,

               —

               Sumažinti Roca France skirtos baudos dydį, atsižvelgiant į ieškinyje nurodytus argumentus tiek, kiek Bendrasis Teismas nuspręs, kad jie yra pagrįsti, arba dėl kitų, Bendrojo Teismo nuomone, svarbių argumentų, ir

               —

               Priteisti iš Europos Komisijos Roca France patirtas bylinėjimosi išlaidas.

      Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

   Šiame ieškinyje ginčijamas tas pats sprendimas kaip ir bylose T-408/10, Roca Sanitario prieš Komisiją, ir T-411/10, Laufen Austria prieš Komisiją.
   Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai analogiški pateiktiems šiose bylose.