title: Byla T-326/18: 2019 m. kovo 8 d. Bendrojo Teismo nutartis byloje Herrero Torres/EUIPO — DZ Licores (CARAJILLO LICOR 43 CUARENTA Y TRES) (Europos Sąjungos prekių ženklas — Protesto procedūra — Vaizdinio Europos Sąjungos prekių ženklo CARAJILLO LICOR 43 CUARENTA Y TRES paraiška — Ankstesnis nacionalinis vaizdinis prekių ženklas „Carajillo“ — Santykinis atmetimo pagrindas — Galimybė supainioti — Reglamento 2017/2001 8 straipsnio 1 dalies b punktas — Akivaizdžiai teisiškai nepagrįstas ieškinys)

text:
               29.4.2019

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 148/53

      2019 m. kovo 8 d. Bendrojo Teismo nutartis byloje Herrero Torres/EUIPO — DZ Licores (CARAJILLO LICOR 43 CUARENTA Y TRES)
      (Byla T-326/18) (1)

      (Europos Sąjungos prekių ženklas - Protesto procedūra - Vaizdinio Europos Sąjungos prekių ženklo CARAJILLO LICOR 43 CUARENTA Y TRES paraiška - Ankstesnis nacionalinis vaizdinis prekių ženklas „Carajillo“ - Santykinis atmetimo pagrindas - Galimybė supainioti - Reglamento 2017/2001 8 straipsnio 1 dalies b punktas - Akivaizdžiai teisiškai nepagrįstas ieškinys)
      (2019/C 148/51)
      Proceso kalba: ispanų

         Šalys

         Ieškovas: José-Ramón Herrero Torres (Kasteljon de la Plana, Ispanija), atstovaujamas advokato J. Gil Martí

         Atsakovė: Europos Sąjungos intelektinės nuosavybės tarnyba, atstovaujama S. Palmero Cabezas ir H. O’Neill

         Kita procedūros EUIPO apeliacinėje taryboje šalis, įstojusi į bylą Bendrajame Teisme: DZ Licores, SLU (Kartachena, Ispanija), atstovaujama advokatų A. Vela Ballesteros ir B. Lamas Begué

         Dalykas

      Ieškinys dėl 2018 m. kovo 13 d. EUIPO penktosios apeliacinės tarybos sprendimo (byla R 2104/2017-5), susijusio su protesto procedūra tarp J.-R. Herrero Torres ir DZ Licores.

         Rezoliucinė dalis

                  1.

                     Atmesti ieškinį.

                  2.

                     Priteisti iš José-Ramón Herrero Torres bylinėjimosi išlaidas.

         (1)  OL C 249, 2018 7 16.


title: Byla T-131/19: 2019 m. vasario 25 d. pareikštas ieškinys byloje Oosterbosch/Parlamentas

text:
               29.4.2019

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 148/55

      2019 m. vasario 25 d. pareikštas ieškinys byloje Oosterbosch/Parlamentas
      (Byla T-131/19)
      (2019/C 148/54)
      Proceso kalba: prancūzų

         Šalys

         Ieškovas: Marc Oosterbosch (Briuselis, Belgija), atstovaujamas advokato M. Casado García-Hirschfeld

         Atsakovas: Europos Parlamentas

         Reikalavimai

      Ieškovas Bendrojo Teismo prašo:

                  —

                  pripažinti šį ieškinį priimtinu ir pagrįstu;

            todėl:

                  —

                  panaikinti „ginčijamą sprendimą“, kurį sudaro 2018 m. kovo, balandžio ir birželio atlyginimo lapeliai;

                  —

                  prireikus, panaikinti 2018 m. lapkričio 6 d. sprendimą atmesti skundą;

                  —

                  priteisti iš atsakovo visas bylinėjimosi išlaidas.

         Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

      Grįsdamas ieškinį ieškovas remiasi vienu pagrindu, grindžiamu teisėtumo ir teisinio saugumo principų pažeidimu bei neteisėtumu grindžiamu prieštaravimu: ginčijamas sprendimas buvo priimtas taikant vidaus taisykles ir įgyvendinimo nuostatas, kurios yra neteisėtos.


title: Byla T-132/19: 2019 m. vasario 26 d. pareikštas ieškinys byloje Ashworth/Parlamentas

text:
               29.4.2019

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 148/56

      2019 m. vasario 26 d. pareikštas ieškinys byloje Ashworth/Parlamentas
      (Byla T-132/19)
      (2019/C 148/55)
      Proceso kalba: prancūzų

         Šalys

         Ieškovas: Richard Ashworth (Lingfield, Jungtinė Karalystė), atstovaujamas advokatų A. Schmitt ir A. Waisse

         Atsakovas: Europos Parlamentas

         Reikalavimai

      Ieškovas Bendrojo Teismo prašo:

                  —

                  prijungti šią bylą prie bylos, pradėtos pagal Salvador Garriga Polledo ir 45 kitų ieškovų ieškinį, pateiktą 2019 m. vasario 19 d., prieš Europos Parlamentą (byla T-102/19), pagal Bendrojo Teismo procedūros reglamento 68 straipsnį kaip susijusią bylą;

                  —

                  prireikus, kaip proceso organizavimo ar nurodymo priemones, įpareigoti Parlamentą pateikti Teisės tarnybos 2018 m. liepos 16 d. ir 2018 m. gruodžio 3 d. parengtas nuomones, nežiūrint tikslios datos, tačiau bet kuriuo atveju prieš 2018 m. gruodžio 10 d. Parlamento biuro sprendimo, keičiančio Parlamento narių statuto taikymo priemones (OL C 466, 2018, p. 8, toliau — Taikymo priemonės), priėmimo datą;

                  —

                  panaikinti minėtą 2018 m. gruodžio 10 d. Parlamento biuro sprendimą, keičiantį Parlamento narių statuto taikymo priemones, konkrečiai įgyvendinimo taisyklių 76 straipsnį (5 ir 6 konstatuojamąsias dalis, 1 straipsnio 7 dalį ir 2 straipsnį, kiek jis susijęs su minėto sprendimo įgyvendinimo taisyklių 76 straipsniu) arba, jei minėti straipsniai bus įvertinti kaip neatskiriama ginčijamo akto dalis, panaikinti visą minėtą sprendimą;

                  —

                  priteisti iš Parlamento bylinėjimosi išlaidas.

         Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

      Grįsdamas ieškinį ieškovas remiasi penkiais pagrindais.

                  1.

                  Pirmasis ieškinio pagrindas grindžiamas biuro kompetencijos ratione materiae nebuvimu.

                              —

                              Pirma, ginčijamas aktas pažeidė Parlamento narių statutą, patvirtintą 2005 m. rugsėjo 28 d. Parlamento sprendimu 2005/684/EB, Euratom (OL L 262, 2005, p. 1) (toliau — Statutas). Ginčijamas aktas prieštarauja Statuto 27 straipsnio nuostatoms, kuriose įtvirtintas įgytų ir būsimų teisių užtikrinimas.

                              —

                              Antra, ginčijamu aktu numatytas pensijai taikomas specialusis mokestis, sudarantis 5 procentus mokėtinos pensijos nominalios sumos, tačiau pagal SESV 223 straipsnio 1 dalį mokesčio nustatymas nepriklauso biuro kompetencijai.

                  2.

                  Antrasis ieškinio pagrindas grindžiamas esminių procedūrinių reikalavimų pažeidimais.

                              —

                              Pirma, biuras priėmė aktą nesilaikydamas SESV 223 straipsnyje numatytų reikalavimų.

                              —

                              Antra, ginčijamas aktas nėra pakankamai pagrįstas ir pažeista SESV 296 straipsnio antroje pastraipoje bei Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijos 41 straipsnio 2 dalies c punkte numatyta pareiga nurodyti motyvus.

                  3.

                  Trečiasis ieškinio pagrindas grindžiamas įgytų ir būsimų teisių bei teisėtų lūkesčių principo pažeidimais.

                              —

                              Pirma, ginčijamas aktas pažeidžia įgytas ir būsimas teises kaip bendruosius teisės principus, kurių visiškas išsaugojimas numatytas Statute (27 straipsnis).

                              —

                              Antra, ginčijamas aktas pažeidžia teisėtų lūkesčių principą.

                  4.

                  Ketvirtasis ieškinio pagrindas grindžiamas proporcingumo, lygybės ir diskriminavimo draudimo principų pažeidimais.

                              —

                              Pirma, ieškovo teisių pažeidimai yra neproporcingi ginčijamo akto tikslams.

                              —

                              Antra, ginčijamas aktas turėtų būti panaikintas dėl lygybės ir diskriminavimo draudimo principų pažeidimo.

                  5.

                  Penktasis ieškinio pagrindas grindžiamas teisinio tikrumo principo pažeidimu ir pereinamojo laikotarpio priemonių nebuvimu.

                              —

                              Pirma, ginčijamas aktas pažeidžia teisinio tikrumo principą dėl neteisėto taikymo atgaline data.

                              —

                              Antra, ginčijamas aktas pažeidžia teisinio tikrumo principą, nes nenumato pereinamojo laikotarpio priemonių.


title: Byla T-137/19: 2019 m. vasario 28 d. pareikštas ieškinys byloje Souruh/Taryba

text:
               29.4.2019

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 148/58

      2019 m. vasario 28 d. pareikštas ieškinys byloje Souruh/Taryba
      (Byla T-137/19)
      (2019/C 148/57)
      Proceso kalba: prancūzų

         Šalys

         Ieškovė: Souruh SA (Damaskas, Sirija), atstovaujama advokato E. Ruchat

         Atsakovė: Europos Sąjungos Taryba

         Reikalavimai

      Ieškovė Bendrojo Teismo prašo:

                  —

                  pripažinti, kad ieškovės ieškinys yra priimtinas ir pagrįstas,

                  —

                  atitinkamai priteisti iš Europos Sąjungos atlyginti visą ieškovės patirtą žalą prašant, kad jos sumą Bendrasis Teismas nustatytų remdamasis teisingumo principu,

                  —

                  subsidiariai — paskirti ekspertą, kad būtų galima nustatyti visą ieškovės patirtos žalos dydį,

                  —

                  priteisti iš Europos Sąjungos Tarybos su šia byla susijusias bylinėjimosi išlaidas.

         Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

      Grįsdama ieškinį ieškovė remiasi vienu pagrindiniu ir vienu papildomu pagrindu, kurie iš esmės yra tapatūs byloje T-55/19, Cham Holding ir Bena Properties/Taryba nurodytiems pagrindams arba į juos panašūs.


title: Byla C-226/19: 2019 m. kovo 14 d. Rechtbank Den Haag, zittingsplaats Haarlem (Nyderlandai) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje K. A./Minister van Buitenlandse Zaken

text:
               3.6.2019

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 187/44

      2019 m. kovo 14 d. Rechtbank Den Haag, zittingsplaats Haarlem (Nyderlandai) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje K. A./Minister van Buitenlandse Zaken
      (Byla C-226/19)
      (2019/C 187/48)
      Proceso kalba: nyderlandų

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Rechtbank Den Haag, zittingsplaats Haarlem

         Šalys pagrindinėje byloje

         Ieškovė: K. A.

         Atsakovas: Minister van Buitenlandse Zaken

         Prejudiciniai klausimai

                  1.

                  Ar apeliacinis skundas pagal Vizų kodekso (1) 32 straipsnio 3 dalį dėl galutinio sprendimo atsisakyti išduoti vizą pagal Vizų kodekso 32 straipsnio 1 dalies a punkto vi papunktį laikytinas veiksminga teisine gynyba pagal Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijos 47 straipsnį toliau nurodytomis aplinkybėmis:

                              —

                              valstybė narė sprendimo motyvuose tik nurodė: „Vienoje ar keliose valstybėse narėse Jūs laikoma keliančia grėsmę vienos ar kelių valstybių narių viešajai tvarkai, vidaus saugumui, visuomenės sveikatai, kaip nurodyta Šengeno sienų kodekso 2 straipsnio 19 punkte ir (arba) 21 punkte, arba tarptautiniams santykiams“,

                              —

                              nei sprendime, nei skundų nagrinėjimo procedūroje valstybė narė nenurodo, kokiu konkrečiu pagrindu ar kokiais konkrečiais pagrindais iš keturių Vizų kodekso 32 straipsnio 1 dalies a punkto vi papunktyje nurodytų pagrindų yra remiamasi,

                              —

                              skundų nagrinėjimo procedūroje valstybė narė nepateikia nei išsamesnės informacijos, nei išsamesnių motyvų dėl pagrindo ir (arba) pagrindų, kuriais pagrįsti kitos valstybės narės (arba kitų valstybių narių) prieštaravimai, turinio?

                  2.

                  Ar pirmame klausime aprašytomis aplinkybėmis užtikrinama teisė į gerą administravimą pagal Chartijos 41 straipsnį, pirmiausia atsižvelgiant į administracijos pareigą motyvuoti savo sprendimus?

                  3.

                              a.

                              Ar atsakymas į pirmą ir antrą klausimus būtų kitoks, jei valstybė narė galutiniame sprendime dėl vizos nurodytų faktiškai esamą ir pakankamai išsamiai aprašytą teisių gynimo priemonės galimybę kitoje valstybėje narėje dėl konkrečiai įvardytos kompetentingos tos kitos valstybės narės (arba tų kitų valstybių narių), kuri (kurios) pateikė Vizų kodekso 32 straipsnio 1 dalies a punkto vi papunktyje minėtus prieštaravimus, institucijos ir pagrindas atsisakyti išduoti vizą gali būti išnagrinėtas taikant šią teisių gynimo priemonę?

                              b.

                              Ar norint gauti teigiamą atsakymą į pirmą klausimą kartu su 3.a klausimu būtina, kad sprendimo priėmimas skundų nagrinėjimo procedūroje, vykdomoje valstybėje narėje, priėmusioje galutinį sprendimą, ir prieš šią valstybę, būtų atidėtas tol, kol prašymą išduoti vizą pateikęs asmuo turės galimybę pasinaudoti teisių gynimo priemone kitoje valstybėje narėje (arba kitose valstybėse narėse), ir, jei prašymą išduoti vizą pateikęs asmuo ja pasinaudoja, kol bus priimtas (galutinis) sprendimas, susijęs su šia teisių gynimo priemone?

                  4.

                  Ar įtakos atsakymams į klausimus turi tai, ar (institucijai) valstybėje narėje (arba valstybėse narėse), kuri (arba kurios) pateikė prieštaravimus (arba turi jų) dėl vizos išdavimo, skundų nagrinėjimo procedūroje dėl galutinio sprendimo dėl prašymo išduoti vizą gali būti suteikta galimybė veikti kaip antrai priešingai proceso šaliai, ir ji, turėdama tokį procesinį statusą, galėtų paaiškinti, kokiu pagrindu ir (arba) pagrindais remdamasi ji pateikė prieštaravimus?

         (1)  2009 m. liepos 13 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (EB) Nr. 810/2009, nustatantis Bendrijos vizų kodeksą (Vizų kodeksas) (OL L 243, 2009, p. 1).


title: Byla C-214/18: 2019 m. balandžio 10 d. Teisingumo Teismo (aštuntoji kolegija) sprendimas byloje (Sąd Rejonowy w Sopocie Wydział I Cywilny (Lenkija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą), inicijuotoje H. W. (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą — Direktyva 2006/112/EB — Pridėtinės vertės mokestis (PVM) — Teismo antstolis — Priverstinis vykdymas — Įstatyme nustatyti vykdymo mokesčiai — Kompetentingų nacionalinių institucijų administracinė praktika, pagal kurią laikoma, kad į šiuos vykdymo mokesčius PVM įskaičiuotas — Neutralumo ir proporcingumo principai)

text:
               17.6.2019

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 206/13

      2019 m. balandžio 10 d. Teisingumo Teismo (aštuntoji kolegija) sprendimas byloje (Sąd Rejonowy w Sopocie Wydział I Cywilny (Lenkija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą), inicijuotoje H. W.
      (Byla C-214/18) (1)

      (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą - Direktyva 2006/112/EB - Pridėtinės vertės mokestis (PVM) - Teismo antstolis - Priverstinis vykdymas - Įstatyme nustatyti vykdymo mokesčiai - Kompetentingų nacionalinių institucijų administracinė praktika, pagal kurią laikoma, kad į šiuos vykdymo mokesčius PVM įskaičiuotas - Neutralumo ir proporcingumo principai)
      (2019/C 206/15)
      Proceso kalba: lenkų

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Sąd Rejonowy w Sopocie

         Šalys pagrindinėje byloje

      H. W.

         dalyvaujant: PSM „K“, Aleksandra Treder, prie Sąd Rejonowy w Sopocie (Sopoto apylinkės teismas) veikiančiai teismo antstolei

         Rezoliucinė dalis

      2006 m. lapkričio 28 d. Tarybos direktyvos 2006/112/EB dėl pridėtinės vertės mokesčio bendros sistemos, iš dalies pakeistos 2013 m. liepos 22 d. Tarybos direktyva 2013/43/ES, nuostatos ir pridėtinės vertės mokesčio (PVM) neutralumo bei proporcingumo principai turi būti aiškinami kaip nedraudžiantys kompetentingų nacionalinių institucijų administracinės praktikos, kaip antai nagrinėjamos pagrindinėje byloje, pagal kurią PVM, susijęs su teismo antstolio per priverstinio vykdymo procedūrą teikiamomis paslaugomis, laikomas įskaičiuotu į jo gautus vykdymo mokesčius.

         (1)  OL C 259, 2018 7 23.


title: Byla C-255/19: 2019 m. kovo 26 d. Upper Tribunal (Immigration and Asylum Chamber) London (Jungtinė Karalystė) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Secretary of State for the Home Department/O A

text:
               17.6.2019

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 206/30

      2019 m. kovo 26 d. Upper Tribunal (Immigration and Asylum Chamber) London (Jungtinė Karalystė) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Secretary of State for the Home Department/O A
      (Byla C-255/19)
      (2019/C 206/35)
      Proceso kalba: anglų

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Upper Tribunal (Immigration and Asylum Chamber) London

         Šalys pagrindinėje byloje

         Apeliantas: Secretary of State for the Home Department

         Atsakovas: O A

         Prejudiciniai klausimai

                  1.

                  Ar „pilietybės valstybės apsauga“, kaip tai suprantama pagal [Direktyvos 2004/83/EB (toliau — Priskyrimo direktyva)] (1) 11 straipsnio 1 dalies e punktą ir 2 straipsnio e punktą, turi būti suprantama kaip valstybės apsauga?

                  2.

                  Ar sprendžiant klausimą, ar yra pagrįsta persekiojimo baimė, kaip tai suprantama pagal [Priskyrimo direktyvos] 2 straipsnio e punktą, ir ar pagal [Priskyrimo direktyvos] 7 straipsnį prieinama apsauga nuo tokio persekiojimo, abiem atvejais turi būti taikomas „apsaugos buvimo patikrinimas“ ar „apsaugos buvimo tyrimas“, ir, jei taip, ar jam kiekvienu atveju taikomi vienodi kriterijai?

                  3.

                  Nenagrinėjant klausimo dėl nevalstybinių subjektų pagal 7 straipsnio 1 dalies b punktą teikiamos apsaugos taikymo ir darant prielaidą, kad atsakymas į pirmąjį klausimą yra teigiamas, ar apsaugos veiksmingumas arba prieinamumas turi būti vertinamas atsižvelgiant tik į valstybinių subjektų apsaugančius veiksmus ir (arba) funkcijas, ar galima atsižvelgti į privačių (pilietinės visuomenės) subjektų, pavyzdžiui, šeimų ir (arba) klanų, atliekamus apsaugančius veiksmus ir (arba) funkcijas?

                  4.

                  Ar „apsaugos buvimo tyrimui“, kuris turi būti atliekamas svarstant pabėgėlio statuso pasibaigimą pagal 11 straipsnio 1 dalies 1 punktą, taikomi kriterijai (kaip daroma prielaida antrajame ir trečiajame klausimuose) yra tokie patys, kaip kriterijai, kurie turi būti taikomi pagal 7 straipsnį?

         (1)  2004 m. balandžio 29 d. Tarybos direktyva 2004/83/EB dėl trečiųjų šalių piliečių ar asmenų be pilietybės priskyrimo pabėgėliams ar asmenims, kuriems reikalinga tarptautinė apsauga, jų statuso ir suteikiamos apsaugos pobūdžio būtiniausių standartų (OL L 304, 2004, p. 12; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 19 sk., 7 t., p. 96).


title: Byla T-268/19: 2019 m. balandžio 22 d. pareikštas ieškinys byloje Imagina Media Audiovisual ir kiti/Komisija

text:
               2019 6 24

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 213/63

      2019 m. balandžio 22 d. pareikštas ieškinys byloje Imagina Media Audiovisual ir kiti/Komisija
      (Byla T-268/19)
      (2019/C 213/62)
      Proceso kalba: anglų

         Šalys

         Ieškovės: Imagina Media Audiovisual, SA (Barselona, Ispanija), Imagina EU (Briuselis, Belgija), dpa Deutsche Presse-Agentur GmbH (Hamburgas, Vokietija) atstovaujamos advokatų P. Kuypers, N. Groot, B. Vitez

         Atsakovė: Europos Komisija

         Reikalavimai

      Ieškovės Bendrojo Teismo prašo:

                  —

                  panaikinti 2019 m. vasario 12 d. Komisijos sprendimą Nr. Ares(2019)856949 uždrausti IMAGINA MEDIA AUDIOVISUAL SL dalyvauti viešųjų pirkimų ir dotacijų skyrimo procedūrose, kurios reglamentuojamos Europos Parlamento ir Tarybos reglamente (ES, Euratomas) Nr. 2018/1046 (1), kiek juo Imagina/dpa Consortium uždrausta dalyvauti procedūrose arba atmesti jo pasiūlymai,

                  —

                  panaikinti 2019 m. balandžio 9 d. Komisijos sprendimą Nr. Ares(2019)2494476, kiek turėtų būti pripažinta, kad šiuo sprendimu Consortium uždrausta dalyvauti konkurse Nr. PO/2018-05/A4 ar atmesti jo pasiūlymai,

                  —

                  panaikinti aktus, kuriais Komisija nusprendė sudaryti sutartis arba leido kitam subjektui nei Imagina/dpa Consortium vykdyti dabartinių ES bylų, susijusių su I, III ir IV dalimis, nurodytomis pranešime apie konkursą, audiovizualinį nušvietimą,

                  —

                  nurodyti Komisijai atlyginti Consortium žalą, kurią Komisija padarė neleisdama Consortium vykdyti sutarčių dėl I, III ir VI dalių,

                  —

                  priteisti iš Komisijos ieškovių patirtas bylinėjimosi išlaidas.

         Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

      Grįsdamos ieškinį ieškovės remiasi šešiais pagrindais.

                  1.

                  Pirmasis ieškinio pagrindas grindžiamas tuo, kad Komisija padarė akivaizdžią vertinimo klaidą, kai nepripažino, jog uždraudimas Imagina Media Audiovisual SL (vienai iš Consortium narių) dalyvauti procedūrose neturi poveikio Consortium vykdomai sutarčiai, susijusiai su konkurso I, III ir IV dalimis. Taip pat uždraudimas Imagina Media Audiovisual SL dalyvauti procedūrose neturi poveikio sprendimams, kuriais Komisija sudarė šias sutartis su Consortium.

                  2.

                  Antrasis ieškinio pagrindas grindžiamas tuo, Komisija padarė akivaizdžią vertinimo klaidą, kai netinkamai taikė konkurso dokumentus. Dėl šios priežasties Komisija nereikalavo, kad Consortium pakeistų Imagina Media Audiovisual SL kitu subjektu, kuris taptų Consortium narys, kaip buvo reikalaujama konkurso dokumentuose.

                  3.

                  Trečiasis ieškinio pagrindas grindžiamas tuo, kad Komisija padarė akivaizdžią vertinimo klaidą, kai netinkamai taikė Reglamento 2018/1046 136 straipsnio 9 dalį. Dėl šios priežasties leidimus išduodantis Komisijos pareigūnas nereikalavo, kad Consortium pakeistų Imagina Media Audiovisual SL kitu subjektu, kuris taptų Consortium narys, kaip buvo reikalaujama Reglamente 2018/1046.

                  4.

                  Ketvirtasis ieškinio pagrindas grindžiamas tuo, kad Komisija pažeidė Consortium teisę į veiksmingą teisinę gynybą ir gero administravimo principą. Komisija savo 2019 m. vasario 12 d. sprendimą Nr. Ares(2019) 856949 dėl uždraudimo Imagina Media Audiovisual SL dalyvauti procedūrose ar savo 2019 m. balandžio 9 d. raštą Nr. Ares(2019) 2494476 neteisėtai panaudojo siekdama uždrausti Consortium dalyvauti konkurse Nr. PO/2018-05/A4.

                  5.

                  Penktasis ieškinio pagrindas grindžiamas tuo, kad Komisija pažeidė Consortium teisę į veiksmingą teisinę gynybą, savo pareigą pateikti motyvus ir gero administravimo principą. Komisija padarė procedūrinių klaidų ir sutartis dėl Konkurso Nr. PO/2018-05/A4 I, III ir IV dalių neteisėtai sudarė ne su Consortium, bet su kitu konkurso dalyviu.

                  6.

                  Šeštasis ieškinio pagrindas grindžiamas tuo, kad Komisija savo neteisėtais veiksmais padarė žalos Consortium, todėl Consortium negali vykdyti sutarčių dėl konkurso Nr. PO/2018-05/A4 I, III ir IV dalių.

         (1)  2018 m. liepos 18 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (ES, Euratomas) 2018/1046 dėl Sąjungos bendrajam biudžetui taikomų finansinių taisyklių, kuriuo iš dalies keičiami reglamentai (ES) Nr. 1296/2013, (ES) Nr. 1301/2013, (ES) Nr. 1303/2013, (ES) Nr. 1304/2013, (ES) Nr. 1309/2013, (ES) Nr. 1316/2013, (ES) Nr. 223/2014, (ES) Nr. 283/2014 ir Sprendimas Nr. 541/2014/ES, bei panaikinamas Reglamentas (ES, Euratomas) Nr. 966/2012 (OL L 193, 2018 7 30, p. 1).


title: Byla T-570/18: 2019 m. balandžio 30 d. Bendrojo Teismo nutartis byloje YQ/Komisija

text:
               2019 6 24

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 213/84

      2019 m. balandžio 30 d. Bendrojo Teismo nutartis byloje YQ/Komisija
      (Byla T-570/18) (1)

      (2019/C 213/82)
      Proceso kalba: prancūzų
      Aštuntosios kolegijos pirmininkas nutartimi nurodė išbraukti bylą iš registro.

         (1)  OL C 408, 2018 11 12.


title: Byla T-746/18: 2019 m. balandžio 30 d. Bendrojo Teismo nutartis byloje Bronckers/Komisija

text:
               2019 6 24

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 213/85

      2019 m. balandžio 30 d. Bendrojo Teismo nutartis byloje Bronckers/Komisija
      (Byla T-746/18) (1)

      (2019/C 213/85)
      Proceso kalba: anglų
      Trečiosios kolegijos pirmininkas nutartimi nurodė išbraukti bylą iš registro.

         (1)  OL C 72, 2019 2 25.


title: Byla C-312/19: 2019 balandis 16 d. Lietuvos vyriausiasis administracinis teismas (Lietuva) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje XT prieš Valstybinę mokesčių inspekcija prie Lietuvos Respublikos finansų ministerijos

text:
               1.7.2019

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 220/19

      2019 balandis 16 d. Lietuvos vyriausiasis administracinis teismas (Lietuva) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje XT prieš Valstybinę mokesčių inspekcija prie Lietuvos Respublikos finansų ministerijos
      (Byla C-312/19)
      (2019/C 220/25)
      Proceso kalba: lietuvių

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Lietuvos vyriausiasis administracinis teismas

         Šalys pagrindinėje byloje

         Pareiškėjas: XT

         Atsakovė: Valstybinė mokesčių inspekcija prie Lietuvos Respublikos finansų ministerijos

         Prejudiciniai klausimai

                  1.

                  Ar 2006 m. lapkričio 28 d. Tarybos direktyvos 2006/112/EB (1) dėl pridėtinės vertės mokesčio bendros sistemos 9 straipsnio 1 dalis ir 193 straipsnis turi būti aiškinami taip, kad tokiomis aplinkybėmis, kokios susiklostė nagrinėjamoje byloje, toks fizinis asmuo, kaip pareiškėjas negali būti pripažintas „savarankiškai“ vykdžiusiu nagrinėjamą (ekonominę) veiklą ir vienasmeniškai turi sumokėti pridėtinės vertės mokestį už ginčo tiekimus, t. y ar Direktyvos 2006/112/EB 9 straipsnio 1 dalies ir 193 straipsnio taikymo tikslais apmokestinamuoju asmeniu, atsakingu už ginčo prievoles, laikytina jungtinė veikla (jungtinės veiklos dalyviai kartu; nagrinėjamu atveju — pareiškėjas ir jo veiklos partneris kartu), kuri pagal nacionalinę teisę apmokestinamuoju asmeniu nelaikoma ir teisinio subjektiškumo neturi, o ne vien tik toks fizinis asmuo, kaip pareiškėjas?

                  2.

                  Teigiamai atsakius į pirmą klausimą, — ar Direktyvos 2006/112/EB 193 straipsnis turi būti aiškinamas taip, kad tokiomis aplinkybėmis, kokios susiklostė nagrinėjamoje byloje, PVM moka jungtinės veiklos, kuri pagal nacionalinę teisę apmokestinamuoju asmeniu nelaikoma ir teisinio subjektiškumo neturi, dalyviai (nagrinėjamu atveju — pareiškėjas ir veiklos partneris) kiekvienas individualiai nuo kiekvieno jų gautos (gautinos, priklausančios) atlygio už apmokestinamus nekilnojamojo turto objektų tiekimus dalies? Ar Direktyvos 2006/112/EB 287 straipsnis turi būti aiškinamas taip, kad, tokiomis aplinkybėmis, kokios susiklostė šioje byloje, šioje nuostatoje nurodyta metinė apyvarta nustatoma atsižvelgiant į visos jungtinės veiklos (bendrai jungtinės veiklos dalyvių gautas) pajamas?

         (1)  OL 2006, L 347, p. 1


title: Byla C-321/19: 2019 m. balandžio 18 d. Oberverwaltungsgericht für das Land Nordrhein-Westfalen (Vokietija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje BY ir CZ/Vokietijos Federacinė Respublika

text:
               1.7.2019

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 220/20

      2019 m. balandžio 18 d. Oberverwaltungsgericht für das Land Nordrhein-Westfalen (Vokietija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje BY ir CZ/Vokietijos Federacinė Respublika
      (Byla C-321/19)
      (2019/C 220/26)
      Proceso kalba: vokiečių

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Oberverwaltungsgericht für das Land Nordrhein-Westfalen

         Šalys pagrindinėje byloje

         Pareiškėjos: BY, CZ

         Atsakovė: Vokietijos Federacinė Respublika

         Prejudiciniai klausimai

                  1.

                  Ar pavienis rinkliavos mokėtojas nacionaliniuose teismuose gali remtis būtinybe laikytis reikalavimų dėl rinkliavos apskaičiavimo pagal Direktyvos 1999/62/EB, iš dalies pakeistos Direktyva 2006/38/EB (1), 7 straipsnio 9 dalį, 7a straipsnio 1 ir 2 dalis (nepriklausomai nuo ten nurodytų taisyklių pagal 7a straipsnio 3 dalį, atsižvelgiant į III priedą), jei valstybė narė, įstatymu nustatydama rinkliavas, nesilaikė visų šių reikalavimų arba juos neteisingai įgyvendino rinkliavos mokėtojo atžvilgiu?

                  2.

                  Jei į 1 klausimą būtų atsakyta teigiamai:

                              a)

                              Ar prie infrastruktūros tinklo eksploatacijos kaštų, apibrėžiamų Direktyvos 1999/62/EB, iš dalies pakeistos Direktyva 2006/38/EB, 7 straipsnio 9 dalies antrame sakinyje, galima priskirti ir kelių policijos išlaidas?

                              b)

                              Ar infrastruktūros kaštus, kurie gali būti įtraukti į svertinę vidutinę rinkliavą, viršijus

                                          aa)

                                          iki 3,8 %, ypač tuomet, kai atsižvelgiama į kaštus, į kuriuos iš principo negalima atsižvelgti,

                                          bb)

                                          iki 6 %,
                                          nesilaikoma draudimo viršyti kaštus pagal Direktyvos 1999/62/EB, iš dalies pakeistos Direktyva 2006/38/EB, 7 straipsnio 9 dalį, todėl nacionalinė teisė šiuo atžvilgiu netaikytina?

                  3.

                  Jei į 2 klausimo b dalį būtų atsakyta teigiamai:

                              a)

                              Ar 2000 m. rugsėjo 26 d. Teisingumo Teismo sprendimas C-205/98 (2) (138 punktas) aiškintinas taip, kad labai viršijus kaštus jų nebegalima koreguoti vėliau teismo proceso metu pateikiant kaštų apskaičiavimą, kuriuo turi būti įrodyta, kad nustatytas rinkliavos tarifas vis dėlto faktiškai neviršija kaštų, į kuriuos galima atsižvelgti?

                              b)

                              Jei į 3 klausimo a dalį būtų atsakyta neigiamai:
                              Ar vėliau apskaičiuojant kaštus, kai apskaičiavimo laikotarpis yra pasibaigęs, reikia remtis visais faktiniais kaštais ir faktinėmis pajamomis iš rinkliavos, o ne atitinkamomis pirminėmis apskaičiavimo prognozėmis?

         (1)  OL L 15, 2006, p. 8.

         (2)  OL C 335, 2000, p. 10.


title: Byla C-322/19: 2019 m. balandžio 23 d. High Court (Airija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje KS, MHK/The International Protection Appeals Tribunal, the Minister for Justice and Equality, Airija ir Attorney General

text:
               1.7.2019

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 220/21

      2019 m. balandžio 23 d. High Court (Airija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje KS, MHK/The International Protection Appeals Tribunal, the Minister for Justice and Equality, Airija ir Attorney General
      (Byla C-322/19)
      (2019/C 220/27)
      Proceso kalba: anglų

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

         High Court (Airija)

         Šalys pagrindinėje byloje

      Apeliantai: KS, MHK

         Kitos apeliacinio proceso šalys: The International Protection Appeals Tribunal, the Minister for Justice and Equality, Airija ir Attorney General

         Prejudiciniai klausimai

                  1.

                  Kai aiškinant vieną Europos Sąjungos teisės aktą, taikomą konkrečioje valstybėje narėje, kartu priimamas teisės aktas, netaikomas tai valstybei narei, ar į jį galima atsižvelgti aiškinant pirmąjį teisės aktą?

                  2.

                  Ar Priėmimo sąlygų direktyvos 2013/33/ES (nauja redakcija) (1) 15 straipsnis taikomas asmeniui, dėl kurio priimtas sprendimas dėl perdavimo pagal reglamentą „Dublinas III“ (Reglamentas (ES) Nr. 604/2013 (2))?

                  3.

                  Ar valstybė narė, įgyvendindama Priėmimo sąlygų direktyvos 2013/33/ES (nauja redakcija) 15 straipsnį, turi teisę priimti bendro pobūdžio aktą, pagal kurį dėl bet kokio delsimo priimant sprendimą dėl perdavimo arba po jo priėmimo iš esmės yra kalti prašytojai, kurie gali būti perduodami pagal reglamentą „Dublinas III“ (Reglamentas (ES) Nr. 604/2013)?

                  4.

                  Kai prašytojas išvyksta iš valstybės narės joje nesikreipęs dėl tarptautinės apsaugos ir atvyksta į kitą valstybę narę, kurioje prašytojas pateikia tarptautinės apsaugos prašymą, o jam pradedamas taikyti pagal reglamentą „Dublinas III“ (Reglamentas (ES) Nr. 604/2013) priimtas sprendimas, kuriuo prašytojas grąžinamas į pirmąją valstybę narę, ar taikant Priėmimo sąlygų direktyvos 2013/33/ES (nauja redakcija) 15 straipsnį prašytojas gali būti laikomas kaltu dėl atitinkamo delsimo nagrinėjant apsaugos prašymą?

                  5.

                  Kai prašytojas pagal reglamentą „Dublinas III“ (Reglamentas (ES) Nr. 604/2013) turi būti perduodamas į kitą valstybę narę, tačiau toks perdavimas atidedamas dėl prašytojo pradėto teisminės peržiūros proceso, dėl kurio perdavimas laikinai sustabdomas pagal teismo nutartį, ar taikant Priėmimo sąlygų direktyvos 2013/33/ES (nauja redakcija) 15 straipsnį prašytojas apskritai arba ypač tais atvejais, kai šio proceso metu gali būti nustatyta, kad teisminė peržiūra yra akivaizdžiai ar kitaip nepagrįsta, arba kad tai yra piktnaudžiavimas procesu, gali būti laikomas kaltu dėl atitinkamo delsimo nagrinėjant tarptautinės apsaugos prašymą?

         (1)  2013 m. birželio 26 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2013/33/ES, kuria nustatomos normos dėl tarptautinės apsaugos prašytojų priėmimo (OL L 180, 2013, p. 96).

         (2)  2013 m. birželio 26 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (ES) Nr. 604/2013, kuriuo išdėstomi valstybės narės, atsakingos už trečiosios šalies piliečio arba asmens be pilietybės vienoje iš valstybių narių pateikto tarptautinės apsaugos prašymo nagrinėjimą, nustatymo kriterijai ir mechanizmai (OL L 180, 2013, p. 31).


title: Byla C-327/19: 2019 m. balandžio 19 d. Korkein hallinto-oikeus (Suomija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Nobina Finland Oy

text:
               1.7.2019

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 220/22

      2019 m. balandžio 19 d. Korkein hallinto-oikeus (Suomija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Nobina Finland Oy
      (Byla C-327/19)
      (2019/C 220/28)
      Proceso kalba: suomių

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Korkein hallinto-oikeus

         Šalys pagrindinėje byloje

      Ieškovė: Nobina Finland Oy

         Kitos bylos šalys: Helsingin seudun liikenne-kuntayhtymä, Oy Pohjolan Kaupunkiliikenne Ab

         Prejudiciniai klausimai

                  1.

                  Ar Europos Parlamento ir Tarybos direktyvai 2004/17/EB (1) dėl subjektų, vykdančių veiklą vandens, energetikos, transporto ir pašto paslaugų sektoriuose, vykdomų pirkimų tvarkos derinimo (2004 m. Komunalinio sektoriaus direktyva), prieštarauja toks aiškinimas, kad perkantysis subjektas tokiu atveju, kai pasiūlymas gali būti teikiamas dėl kelių ar visų sutarties pirkimo dalių, kvietime pateikti pasiūlymus taikoma sąlyga gali apriboti pirkimo dalių, dėl kurių vienas konkurso dalyvis gali sudaryti sutartį, skaičių (apribojimo sąlyga)?

                  2.

                  Remiantis apribojimo sąlyga, kuri taikoma aptariamame viešųjų pirkimų konkurse dėl susisiekimo autobusais paslaugų teikimo, tokiu atveju, kai vieno konkurso dalyvio pasiūlymas dėl sutarties dalykų pripažįstamas laimėjusiu, tačiau viršija sąlygoje nustatytą didžiausią transporto priemonės naudojimo dienų skaičių, tuomet sutarties dalykas, kurio atveju balų skirtumas tarp geriausio ir antro geriausio pasiūlymo, padaugintas iš šiame sutarties dalyke nurodyto transporto priemonių skaičiaus, yra mažiausias, paskiriamas tam konkurso dalyviui, kuris pateikė antrą geriausią pasiūlymą. Taikant apribojimo sąlygą gali atsitikti taip, kad konkurso dalyvis, kuris pateikė geriausią pasiūlymą dėl aptariamo sutarties dalyko, remiantis viešųjų pirkimų konkurso sąlygomis gali sudaryti sutartį dėl apskritai mažesnio transporto priemonės naudojimo dienų skaičiaus negu tas konkurso dalyvis, kuris pateikė antrą geriausią pasiūlymą dėl sutarties dalyko.

                              a)

                              Ar vertinant apribojimo sąlygos priimtinumą galima atsižvelgti į tai, koks konkretus rezultatas būtų pasiektas taikant apribojimo sąlygą viešųjų pirkimų konkurse, o gal tai turi būti abstrakčiai vertinama, todėl tokios apribojimo sąlygos, kaip nagrinėjama pagrindinėje byloje, taikymas pagal 2004 m. Komunalinio sektoriaus direktyvą yra arba priimtinas, arba ne?

                              b)

                              Ar vertinant apribojimo sąlygos, kuri aptariama pagrindinėje byloje, priimtinumą, yra reikšmingos kvietime pateikti pasiūlymus nurodytos aplinkybės, kuriomis grindžiama apribojimo sąlyga ir kurios susijusios su konkurencijos išsaugojimu Helsinkio regiono reguliariojo susisiekimo autobusais srityje ir eksploatavimo rizikos sumažinimu, kuri atsiranda perimant intensyvaus susisiekimo paslaugų teikimą ir pradedant teikti susisiekimo paslaugas pakeistuose maršrutuose ir kuri gali daryti neigiamą poveikį eismo organizavimo kokybei?

         (1)  OL L 134, 2004, p. 1; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 6 sk., 7 t., p. 19.


title: Byla C-328/19: 2019 m. balandžio 19 d. Korkein hallinto-oikeus (Suomija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Porin kaupunki

text:
               1.7.2019

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 220/23

      2019 m. balandžio 19 d. Korkein hallinto-oikeus (Suomija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Porin kaupunki
      (Byla C-328/19)
      (2019/C 220/29)
      Proceso kalba: suomių

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Korkein hallinto-oikeus

         Šalys pagrindinėje byloje

      Apeliantas: Porin kaupunki

         Kiti apeliacinio proceso dalyviai: Porin Linjat Oy, Lyttylän Liikenne Oy

         Prejudiciniai klausimai

                  1.

                  Ar 2004 m. kovo 31 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2004/18/EB (1) dėl viešojo darbų, prekių ir paslaugų pirkimo sutarčių sudarymo tvarkos derinimo 1 straipsnio 2 dalies a punktas turi būti aiškinamas taip, kad atsakingos savivaldybės modelis, įtvirtintas šioje byloje nagrinėjamoje savivaldybių bendradarbiavimo sutartyje, atitinka į direktyvos taikymo sritį nepatenkančiam įgaliojimų perdavimui (C-51/15, Remondis) arba horizontaliam bendradarbiavimui (C-386/11, Piepenbrock ir nurodyta jurisprudencija), kuriam netaikoma pareiga skelbti konkursą, keliamus reikalavimus, o gal tai yra dar kitas atvejis?

                  2.

                  Jei atsakingos savivaldybės modelis, įtvirtintas bendradarbiavimo sutartyje, atitinka įgaliojimų perdavimui keliamus reikalavimus: Ar tuo atveju, kai perdavus įgaliojimus sudaromos sutartys, viešasis subjektas, kuriam perduoti įgaliojimai, laikomas perkančiąja organizacija ir ar šis viešasis subjektas, remdamasis kitų savivaldybių jam perduotais įgaliojimais, gali kaip atsakinga savivaldybė sudaryti viešojo paslaugų pirkimo sutartis su su juo susijusiu subjektu neskelbdamas konkurso, jei, nesant atsakingos savivaldybės, šis viešasis paslaugų pirkimas būtų jam įgaliojimus perdavusių savivaldybių kompetencija?

                  3.

                  Jei atsakingos savivaldybės modelis, įtvirtintas bendradarbiavimo sutartyje, atitinka horizontaliam bendradarbiavimui keliamus reikalavimus: Ar bendradarbiaujančios savivaldybės gali be konkurso sudaryti viešojo paslaugų pirkimo sutartis su viena iš bendradarbiaujančių savivaldybių, o ji — šias viešojo paslaugų pirkimo sutartis sudaryti su su ja susijusiu subjektu?

                  4.

                  Ar vertinant, ar bendrovė reikšmingą dalį savo veiklos vykdo ją kontroliuojančios savivaldybės naudai, ir apskaičiuojant su šia savivaldybe susijusią apyvartą atsižvelgiama į savivaldybei priklausančios bendrovės, teikiančios transporto paslaugas, kaip tai suprantama pagal 2007 m. spalio 23 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentą (EB) Nr. 1370/2007 dėl keleivinio geležinkelių ir kelių transporto viešųjų paslaugų ir panaikinantį Tarybos reglamentus (EEB) Nr. 1191/69 ir (EEB) Nr. 1107/70 (toliau — Viešojo keleivinio transporto paslaugų reglamentas), apyvartą tiek, kiek bendrovė šią apyvartą gauna iš transporto paslaugų, kurias organizuoja savivaldybė, kaip kompetentinga institucija pagal Viešojo keleivinio transporto paslaugų reglamentą?

         (1)  OL L 134, 2004, p. 114.


title: Byla C-333/19: 2019 m. balandžio 24 d. Cour d'appel de Bruxelles (Belgija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą bylose DA/Romanian Air Traffic Services Administration (Romatsa), Rumunija, Eurokontrolė — Europos saugios oro navigacijos organizacija, ir FC, SC European Food SA, SC Starmill SRL, SC Multipack SRL/Romanian Air Traffic Services Administration (Romatsa), Rumunija, DA, Eurokontrolė — Europos saugios oro navigacijos organizacija

text:
               1.7.2019

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 220/24

      2019 m. balandžio 24 d. Cour d'appel de Bruxelles (Belgija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą bylose DA/Romanian Air Traffic Services Administration (Romatsa), Rumunija, Eurokontrolė — Europos saugios oro navigacijos organizacija, ir FC, SC European Food SA, SC Starmill SRL, SC Multipack SRL/Romanian Air Traffic Services Administration (Romatsa), Rumunija, DA, Eurokontrolė — Europos saugios oro navigacijos organizacija
      (Byla C-333/19)
      (2019/C 220/30)
      Proceso kalba: prancūzų

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Cour d'appel de Bruxelles

         Šalys pagrindinėse bylose

         Apeliantas: DA

         Kitos apeliacinio proceso šalys: Romanian Air Traffic Services Administration (Romatsa), Rumunija, Eurokontrolė — Europos saugios oro navigacijos organizacija

         Kitos šalys: Europos Komisija, FC, SC European Food SA, SC Starmill SRL, SC Multipack SRL

         Apeliantai: FC, SC European Food SA, SC Starmill SRL, SC Multipack SRL

         Kitos apeliacinio proceso šalys: Romanian Air Traffic Services Administration (Romatsa), Rumunija, DA, Eurokontrolė — Europos saugios oro navigacijos organizacija

         Kita šalis: Europos Komisija

         Prejudiciniai klausimai

                  1.

                  Ar 2015 m. kovo 30 d. Europos Komisijos sprendimas (ES) 2015/1470 (1) dėl valstybės pagalbos SA.38517 (2014/C) (ex 2014/NN) turi būti suprantamas kaip susijęs su sumomis, kurias turi sumokėti pati Rumunija, net jei šios sumos būtų išieškotos iš jos per 2013 m. gruodžio 11 d. ICSID arbitražo teismo sprendimo priverstinio vykdymo procedūrą, pradėtą kitos valstybės narės nei Rumunija teismuose?

                  2.

                  Ar pagal Sąjungos teisę savaime ir automatiškai reikalaujama, kad valstybės narės (kuri nėra Rumunija) teismas, nagrinėjantis ieškinį dėl ICSID arbitražo teismo sprendimo, kuris pagal tos valstybės narės nacionalines proceso normas įgijo res judicata galią, priverstinio vykdymo procedūros, atsisakytų taikyti šį arbitražo teismo sprendimą motyvuodamas vien tuo, kad negalutiniame Europos Komisijos sprendime, priimtame vėliau už arbitražo teismo sprendimą, konstatuota, kad šis priverstinis arbitražo teismo sprendimo vykdymas prieštarauja Sąjungos valstybės pagalbos sistemai?

                  3.

                  Ar pagal Sąjungos teisę, be kita ko, lojalaus bendradarbiavimo principą ar res judicata galios principą valstybės narės (kuri nėra Rumunija) nacionaliniam teismui leidžiama nevykdyti tarptautinių įsipareigojimų, kylančių iš ICSID konvencijos, jeigu Europos Komisija priėmė sprendimą po to, kai buvo priimtas arbitražo teismo sprendimas, remiantis tuo, kad arbitražo teismo sprendimo priverstinis vykdymas prieštarautų Sąjungos valstybės pagalbos sistemai, nors Europos Komisija dalyvavo arbitražo procedūroje (įskaitant ieškinį dėl arbitražo teismo sprendimo panaikinimo) ir išdėstė savo pagrindus, susijusius su Sąjungos valstybės pagalbos sistema?

         (1)  2015 m. kovo 30 d. Komisijos sprendimas (ES) 2015/1470 dėl valstybės pagalbos SA.38517 (2014/C) (ex 2014/NN), kurią įgyvendino Rumunija — 2013 m. gruodžio 11 d. arbitražo teismo sprendimas <...> (pranešta dokumentu Nr. C(2015) 2112) (OL L 232, 2015, p. 43).


title: Byla C-340/19: 2019 m. balandžio 29 d. Augstākā tiesa (Senāts) (Latvija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Valsts ieņēmumu dienests/SIA „Hydro Energo“

text:
               1.7.2019

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 220/25

      2019 m. balandžio 29 d. Augstākā tiesa (Senāts) (Latvija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Valsts ieņēmumu dienests/SIA „Hydro Energo“
      (Byla C-340/19)
      (2019/C 220/31)
      Proceso kalba: latvių

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Augstākā tiesa (Senāts)

         Šalys pagrindinėje byloje

         Ieškovė: Valsts ieņēmumu dienests

         Atsakovė: SIA „Hydro Energo“

         Prejudicinis klausimas

      Ar į 1987 m. liepos 23 d. Europos Tarybos reglamento (EEB) Nr. 2658/87 (1) dėl tarifų ir statistinės nomenklatūros bei dėl Bendrojo muitų tarifo I priedą, kuris iš dalies pakeistas 2011 m. rugsėjo 27 d. Komisijos reglamentu (ES) Nr. 1006/2011 (2), įtrauktą Kombinuotąją nomenklatūrą reikia aiškinti taip: 7407 pozicija (vario strypai, juostos ir profiliai) apima tokius stačiakampio formos vario arba vario lydinio luitus, kurių storis yra didesnis už vieną dešimtąją dalį jų pločio ir kurie yra karšto valcavimo, bet kurių skerspjūvyje yra netaisyklingų porų, kiaurymių ir įtrūkimų?

         (1)  OL L 256, 1987, p. 1; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 2 sk., 2 t., p. 382.

         (2)  OL L 282, 2011, p. 1.


title: Byla C-352/19 P: 2019 m. gegužės 1 d. Région de Bruxelles-Capitale pateiktas apeliacinis skundas dėl 2019 m. vasario 28 d. Bendrojo Teismo (penktoji kolegija) priimtos nutarties byloje T-178/18 Région de Bruxelles-Capitale/Komisija

text:
               1.7.2019

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 220/26

      2019 m. gegužės 1 d. Région de Bruxelles-Capitale pateiktas apeliacinis skundas dėl 2019 m. vasario 28 d. Bendrojo Teismo (penktoji kolegija) priimtos nutarties byloje T-178/18 Région de Bruxelles-Capitale/Komisija
      (Byla C-352/19 P)
      (2019/C 220/32)
      Proceso kalba: prancūzų

         Šalys

         Apeliantas: Région de Bruxelles-Capitale, atstovaujamas advokato A. Bailleux

         Kita proceso šalis: Europos Komisija

         Apelianto reikalavimai

                  —

                  Panaikinti 2019 m. vasario 28 d. nutartį (T-178/18),

                  —

                  priimti sprendimą dėl Région de Bruxelles-Capitale pateikto ieškinio dėl 2017 m. gruodžio 12 d. Komisijos įgyvendinimo reglamento (ES) Nr. 2017/2324, kuriuo pagal Europos Parlamento ir Tarybos reglamentą (EB) Nr. 1107/2009 dėl augalų apsaugos produktų pateikimo į rinką pratęsiamas veikliosios medžiagos glifosato patvirtinimo galiojimas ir iš dalies keičiamas Komisijos įgyvendinimo reglamento (ES) Nr. 540/2011 priedas (1), panaikinimo priimtinumo ir, be to, grąžinti bylą Bendrajam Teismui,

                  —

                  priteisti iš Komisijos bylinėjimosi abiejose instancijose išlaidas.

         Apeliacinio skundo pagrindai ir pagrindiniai argumentai

      Bendrasis Teismas skundžiama nutartimi pripažino Région de Bruxelles-Capitale pateiktą ieškinį nepriimtinu dėl suinteresuotumo pareikšti ieškinį nebuvimo. Konkrečiai kalbant, Bendrasis Teismas nusprendė, kad Région de Bruxelles-Capitale nėra tiesiogiai susijęs su ginčijamu reglamentu, kaip tai suprantama pagal SESV 263 straipsnio ketvirtą pastraipą.
      Grįsdamas savo skundą Région de Bruxelles-Capitale remiasi vieninteliu pagrindu, kurį sudaro dvi dalys.
      Pirma, Bendrasis Teismas, atsisakydamas nagrinėti ieškinio priimtinumo sąlygas pagal Orhuso konvencijos 9 straipsnį, neteisingai aiškino šios konvencijos 2 straipsnio 4 dalį ir 9 straipsnį bei nenurodė tinkamų motyvų.
      Antra, Bendrasis Teismas, nuspręsdamas dėl ieškovo tiesioginio suinteresuotumo nebuvimo, nepateikė pakankamų motyvų ir pažeidė SESV 263 straipsnio ketvirtą pastraipą bei Reglamento Nr. 1107/2009 20 straipsnio 2 dalį, 32 straipsnio 1 dalį, 36 straipsnio 3 dalį, 41 straipsnio 1dalį ir 43 straipsnio 5 bei 6 dalis.
      Jei Bendrasis Teismas patenkintų reikalavimą dėl skundžiamos nutarties panaikinimo ir pats nuspręstų pasisakyti dėl ieškinio priimtinumo, Région de Bruxelles-Capitale antroje ieškinio dalyje nurodo motyvus, dėl kurių jo ieškinys pripažintinas priimtinu ir atitinka SESV 263 straipsnio ketvirtoje pastraipoje nurodytus reikalavimus.

         (1)  OL L 333, 2017, p. 10.


title: Byla C-386/19 P: 2019 m. gegužės 16 d. Hamas pateiktas apeliacinis skundas dėl 2019 m. kovo 6 d. Bendrojo Teismo (pirmoji išplėstinė kolegija) priimto sprendimo byloje T-289/15 Hamas/Taryba

text:
               1.7.2019

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 220/27

      2019 m. gegužės 16 d. Hamas pateiktas apeliacinis skundas dėl 2019 m. kovo 6 d. Bendrojo Teismo (pirmoji išplėstinė kolegija) priimto sprendimo byloje T-289/15 Hamas/Taryba
      (Byla C-386/19 P)
      (2019/C 220/33)
      Proceso kalba: prancūzų

         Šalys

         Apeliantas: Hamas, atstovaujamas advokatės L. Glock

         Kitos proceso šalys: Europos Sąjungos Taryba, Europos Komisija

         Apelianto reikalavimai

                  —

                  Panaikinti 2019 m. kovo 6 d. Sprendimą Hamas/Taryba, T-289/15,

                  —

                  priimti galutinį sprendimą dėl apeliaciniame skunde keliamų klausimų,

                  —

                  priteisti iš Tarybos visas bylinėjimosi išlaidas Bendrajame Teisme ir Teisingumo Teisme.

         Apeliacinio skundo pagrindai ir pagrindiniai argumentai

      Grįsdamas savo apeliacinį skundą apeliantas remiasi keturiais pagrindais.
      Pirma, nusprendęs, kad 2015 m. kovo mėn. aktų motyvų pareiškimų A priedo 15 punkte ir B priedo 17 punkte išdėstytomis faktinėmis aplinkybėmis Taryba rėmėsi savarankiškai, Bendrasis Teismas iškraipė bylos medžiagą, pakeitė ginčijamuose aktuose juos priėmusios institucijos nurodytus motyvus savaisiais, pažeidė pareigą nurodyti savo sprendimo motyvus ir atėmė iš ieškovo galimybę pasiruošti gynybai.
      Antra, Bendrasis Teismas pažeidė Bendrosios pozicijos 2001/931 1 straipsnio 4 dalį, kai pripažino, kad administracinės institucijos sprendimas buvo priimtas kompetentingos institucijos, kaip tai suprantama pagal šią nuostatą, nors dėl jo niekada nebuvo atlikta teisminė kontrolė.
      Trečia, Bendrasis Teismas pažeidė Bendrosios pozicijos 2001/931 1 straipsnio 4 dalį, SESV 296 straipsnį, ieškovo gynybos teises ir teisę į veiksmingą teisminę gynybą, nuspręsdamas, kad Jungtinės Karalystės institucijų sprendimas buvo sprendimas dėl pasmerkimo ir kad todėl Taryba turėjo pareigą kuo daugiau pasikliauti jį priėmusios institucijos vertinimu.
      Ketvirta, Bendrasis Teismas, nusprendęs, kad Hamas ir Hamas IDQ buvo tas pats subjektas, pažeidė įrodinėjimo pareigos taisykles, patvirtino, kad Taryba gali pataisyti savo motyvus vykstant teismo procesui, atsižvelgė į įrodymus, nepatikrinęs jų tinkamumo, pažeidė rungimosi principu grindžiamus teisminius ginčus dėl faktinių aplinkybių, iškraipė bylos medžiagą ir pažeidė procedūrų nepriklausomumo principą.


title: Byla C-243/18 P: 2019 m. gegužės 8 d. Teisingumo Teismo (pirmoji kolegija) sprendimas byloje Europos ITER įgyvendinimo ir branduolių sintezės energetikos vystymo bendroji įmonė/Yosu Galocha (Apeliacinis skundas — Viešoji tarnyba — Pareigūnai — Konkursas — Teismo sprendimas dėl panaikinimo — Panaikinimo apimtis — Esamų interesų palyginimas — Rezervo sąrašų pripažinimas negaliojančiais — Sprendimų įdarbinti šiuose sąrašuose nurodytus konkurso laimėtojus panaikinimas)

text:
               8.7.2019

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 230/15

      2019 m. gegužės 8 d. Teisingumo Teismo (pirmoji kolegija) sprendimas byloje Europos ITER įgyvendinimo ir branduolių sintezės energetikos vystymo bendroji įmonė/Yosu Galocha
      (Byla C-243/18 P) (1)

      (Apeliacinis skundas - Viešoji tarnyba - Pareigūnai - Konkursas - Teismo sprendimas dėl panaikinimo - Panaikinimo apimtis - Esamų interesų palyginimas - Rezervo sąrašų pripažinimas negaliojančiais - Sprendimų įdarbinti šiuose sąrašuose nurodytus konkurso laimėtojus panaikinimas)
      (2019/C 230/18)
      Proceso kalba: ispanų

         Šalys

         Apeliantė: Europos ITER įgyvendinimo ir branduolių sintezės energetikos vystymo bendroji įmonė, atstovaujama G. Poszler ir R. Hanak

         Kita proceso šalis: Yosu Galocha, atstovaujamas abogada A. Asmaryan Degtyareva

         Rezoliucinė dalis

                  1.

                  Atmesti apeliacinį skundą.

                  2.

                  Europos ITER įgyvendinimo ir branduolių sintezės energetikos vystymo bendroji įmonė padengia savo bylinėjimosi išlaidas.

         (1)  OL C 249, 2018 7 16.


title: Byla T-185/18: 2019 m. gegužės 8 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Lucchini/Komisija (Konkurencija — Karteliai — Gelžbetonio armatūros juostomis ar ritiniais rinka — Sprendimas, kuriuo nustatytas AP 65 straipsnio pažeidimas, baigus galioti EAPB sutarčiai, pagal Reglamentą (EB) Nr. 1/2003 — Komisijos sprendimo dalies panaikinimas — Ieškinio atmetimas dėl sumokėtos baudos grąžinimo vykdant iš dalies panaikintą sprendimą — Ieškinio atmetimas dėl prašymo leisti dalyvauti atnaujintame administracinės bylos procese iš dalies panaikinus sprendimą — Teisė į gynybą — Neegzistuojantis aktas — Deliktinė atsakomybė — Senatis)

text:
               8.7.2019

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 230/39

      2019 m. gegužės 8 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Lucchini/Komisija
      (Byla T-185/18) (1)

      (Konkurencija - Karteliai - Gelžbetonio armatūros juostomis ar ritiniais rinka - Sprendimas, kuriuo nustatytas AP 65 straipsnio pažeidimas, baigus galioti EAPB sutarčiai, pagal Reglamentą (EB) Nr. 1/2003 - Komisijos sprendimo dalies panaikinimas - Ieškinio atmetimas dėl sumokėtos baudos grąžinimo vykdant iš dalies panaikintą sprendimą - Ieškinio atmetimas dėl prašymo leisti dalyvauti atnaujintame administracinės bylos procese iš dalies panaikinus sprendimą - Teisė į gynybą - Neegzistuojantis aktas - Deliktinė atsakomybė - Senatis)
      (2019/C 230/48)
      Proceso kalba: italų

         Šalys

         Ieškovė: Lucchini SpA in AS (Pjombinas, Italija), atstovaujama advokato G. Belotti

         Atsakovė: Europos Komisija, atstovaujama P. Rossi, G. Conte ir T. Vecchi

         Dalykas

      Pirma, SESV 263 straipsniu grindžiamas prašymas panaikinti 2018 m. sausio 17 d. Komisijos rašte išdėstytą sprendimą atmesti ieškovės prašymą grąžinti sumokėtą 14 350 000 EUR baudą, paskirtą 2009 m. rugsėjo 30 d. Komisijos sprendimu C (2009) 7492 final dėl EAPB sutarties 65 straipsnio pažeidimo pagal SESV 101 straipsnį ir EEE susitarimo 53 straipsnį (byla COMP/37.956 — Gelžbetonio armatūra, pakartotinis sprendimas), taip pat panaikinti 2018 m. kovo 9 d. Komisijos rašte išdėstytą sprendimą atmesti ieškovės prašymą leisti dalyvauti atnaujintame šios bylos procese, ir, antra, SESV 268 straipsniu grindžiamas prašymas atlyginti žalą, kurią ieškovė patyrė dėl Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijos 41 straipsnio pažeidimo, Komisijai užtikrinant minėto sprendimo įgyvendinimą.

         Rezoliucinė dalis

                  1.

                  Atmesti ieškinį.

                  2.

                  Priteisti iš Lucchini SpA in AS bylinėjimosi išlaidas.

         (1)  OL C 161, 2018 5 7.


title: Byla T-269/15: 2019 m. gegužės 15 d. Bendrojo Teismo nutartis byloje Novartis Europharm/Komisija (Žmonėms skirti vaistai — Leidimas pateikti rinkai vaistą „Vantobra“ — tobramicinas — Ginčijamo akto atšaukimas — Ginčo dalyko išnykimas — Pagrindo priimti sprendimą nebuvimas)

text:
               2019 7 22

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 246/19

      2019 m. gegužės 15 d. Bendrojo Teismo nutartis byloje Novartis Europharm/Komisija
      (Byla T-269/15) (1)

      (Žmonėms skirti vaistai - Leidimas pateikti rinkai vaistą „Vantobra“ - tobramicinas - Ginčijamo akto atšaukimas - Ginčo dalyko išnykimas - Pagrindo priimti sprendimą nebuvimas)
      (2019/C 246/19)
      Proceso kalba: anglų

         Šalys

         Ieškovė: Novartis Europharm Ltd (Kamberlis, Jungtinė Karalystė), atstovaujama advokato C. Schoonderbeek

         Atsakovė: Europos Komisija, atstovaujama M. Šimerdová, A. Sipos ir K. Mifsud-Bonnici

         Atsakovės pusėje į bylą įstojusi šalis: Pari Pharma GmbH (Štarnbergas, Vokietija), atstovaujama advokatų M. Epping ir W. Rehmann

         Dalykas

      Pagal SESV 263 straipsnį pateiktas prašymas panaikinti 2015 m. kovo 18 d. Komisijos sprendimą C(2015) 1977 final išduoti Pari Pharma leidimą pateikti rinkai žmonėms skirtą vaistą „Vantobra — tobramicinas“ pagal Europos Parlamento ir Tarybos reglamentą Nr. 726/2004.

         Rezoliucinė dalis

                  1.

                     Nebėra pagrindo priimti sprendimą dėl šio ieškinio.

                  2.

                     Novartis Europharm Ltd padengia savo ir Europos Komisijos patirtas bylinėjimosi išlaidas.

                  3.

                     Pari Pharma GmbH padengia savo bylinėjimosi išlaidas.

         (1)  OL C 279, 2015 8 24.


title: Byla C-795/18 P: 2018 m. gruodžio 18 d. FCA US LLC pateiktas apeliacinis skundas dėl 2018 m. spalio 18 d. Bendrojo Teismo (šeštoji kolegija) priimto sprendimo byloje T-795/18 FCA US/EUIPO — Busbridge

text:
               29.7.2019

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 255/15

      2018 m. gruodžio 18 d. FCA US LLC pateiktas apeliacinis skundas dėl 2018 m. spalio 18 d. Bendrojo Teismo (šeštoji kolegija) priimto sprendimo byloje T-795/18 FCA US/EUIPO — Busbridge
      (Byla C-795/18 P)
      (2019/C 255/19)
      Proceso kalba: anglų

         Šalys

         Apeliantė: FCA US LLC, atstovaujama QC C. Morcom

         Kita proceso šalis: Europos Sąjungos intelektinės nuosavybės tarnyba (EUIPO)
      2019 m. birželio 20 d. nutartimi Teisingumo Teismas (septintoji kolegija) atmetė apeliacinį skundą kaip nepriimtiną.


title: Byla T-381/19: 2019 m. birželio 21 d. pareikštas ieškinys byloje adp Gauselmann — EUIPO — Gameloft (City Mania)

text:
               12.8.2019

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 270/43

      2019 m. birželio 21 d. pareikštas ieškinys byloje adp Gauselmann — EUIPO — Gameloft (City Mania)
      (Byla T-381/19)
      (2019/C 270/45)
      Kalba, kuria surašytas ieškinys: anglų

         Šalys

         Ieškovė: adp Gauselmann GmbH (Liubekas, Vokietija), atstovaujama advokatės P. Koch Moreno

         Atsakovė: Europos Sąjungos intelektinės nuosavybės tarnyba (EUIPO)

         Kita procedūros Apeliacinėje taryboje šalis: Gameloft SE (Paryžius, Prancūzija)

         Su procedūra EUIPO susijusi informacija

         Prekių ženklo, dėl kurio kilo ginčas, savininkė: kita procedūros Apeliacinėje taryboje šalis

         Prekių ženklas, dėl kurio kilo ginčas: žodinio Europos Sąjungos prekių ženklo „City Mania“ paraiška — Registracijos paraiška Nr. 15 936 339

         Procedūra EUIPO: protesto procedūra

         Ginčijamas sprendimas: 2019 m. balandžio 11 d. EUIPO antrosios apeliacinės tarybos sprendimas byloje R 976/2018-2

         Reikalavimai

      Ieškovė Bendrojo Teismo prašo:

                  —

                  pripažinti ieškinio pagrindą pagrįstu ir panaikinti ginčijamą sprendimą, pripažinti, kad yra galimybė supainioti ginčijamus prekių ženklus, ir atitinkamai nurodyti visiškai atmesti prekių ženklo paraišką;

                  —

                  priteisti iš EUIPO ir, prireikus, iš kitos procedūros Apeliacinėje taryboje šalies bylinėjimosi išlaidas.

         Pagrindas, kuriuo remiamasi

      Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) 2017/1001 8 straipsnio 1 dalies b punkto pažeidimas.


title: Byla T-382/19: 2019 m. birželio 25 d. pareikštas ieškinys byloje Turk Hava Yollari/EUIPO — Sky (skylife)

text:
               12.8.2019

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 270/44

      2019 m. birželio 25 d. pareikštas ieškinys byloje Turk Hava Yollari/EUIPO — Sky (skylife)
      (Byla T-382/19)
      (2019/C 270/46)
      Kalba, kuria surašytas ieškinys: anglų

         Šalys

         Ieškovė: Turk Hava Yollari AO (Stambulas, Turkija), atstovaujama advokatės R. Almaraz Palmero

         Atsakovė: Europos Sąjungos intelektinės nuosavybės tarnyba (EUIPO)

         Kita procedūros Apeliacinėje taryboje šalis: Sky Ltd (Isleworth, Jungtinė Karalystė)

         Su procedūra EUIPO susijusi informacija

         Prekių ženklo, dėl kurio kilo ginčas, savininkė: kita procedūros Apeliacinėje taryboje šalis

         Prekių ženklas, dėl kurio kilo ginčas: tarptautinis žodinis prekių ženklas „skylife“, kurio registracija galioja Europos Sąjungoje — Europos Sąjungoje galiojanti tarptautinė registracija Nr. 898 322

         Procedūra EUIPO: registracijos panaikinimo procedūra

         Ginčijamas sprendimas: 2019 m. balandžio 23 d. EUIPO ketvirtosios apeliacinės tarybos sprendimas byloje R 880/2018-4

         Reikalavimai

      Ieškovė Bendrojo Teismo prašo:

                  —

                  panaikinti ginčijamą sprendimą;

                  —

                  įpareigoti EUIPO pripažinti ginčijamą tarptautinę prekių ženklo registraciją Nr. 898 322 galiojančia visoms 39 ir 41 klasėse įregistruotoms prekėms ir paslaugoms;

                  —

                  priteisti iš EUIPO ir įstojusios į bylą šalies, Sky Limited, bylinėjimosi Bendrajame Teisme išlaidas, įskaitant išlaidas, patirtas per procedūrą ketvirtojoje apeliacinėje taryboje.

         Pagrindai, kuriais remiamasi

                  —

                  Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) 2017/1001 60 straipsnio 1 dalies a punkto ir 8 straipsnio 1 dalies b punkto pažeidimas;

                  —

                  Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) 2017/1001 94 straipsnio pažeidimas.


title: Byla T-383/19: 2019 m. birželio 21 d. pareikštas ieškinys byloje CI ir kt./Parlamentas ir Taryba

text:
               12.8.2019

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 270/45

      2019 m. birželio 21 d. pareikštas ieškinys byloje CI ir kt./Parlamentas ir Taryba
      (Byla T-383/19)
      (2019/C 270/47)
      Proceso kalba: prancūzų

         Šalys

         Ieškovai: CI, CJ, CK, CL ir CN, atstovaujami advokato J. Fouchet

         Atsakovai: Europos Parlamentas ir Europos Sąjungos Taryba

         Reikalavimai

      Ieškovai Bendrojo Teismo prašo:

                  —

                  panaikinti 2019 m. balandžio 10 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentą (ES) 2019/592, kuriuo dėl Jungtinės Karalystės išstojimo iš Sąjungos iš dalies keičiamas Reglamentas (ES) 2018/1806, nustatantis trečiųjų šalių, kurių piliečiai, kirsdami išorines sienas, privalo turėti vizas, ir trečiųjų šalių, kurių piliečiams tas reikalavimas netaikomas, sąrašus;

                  —

                  priteisti iš Europos Parlamento ir Europos Sąjungos Tarybos visas bylinėjimosi išlaidas, įskaitant 5 000 eurų atlyginimą advokatui.

         Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

      Grįsdami ieškinį ieškovai remiasi trimis pagrindais.

                  1.

                  Pirmasis ieškinio pagrindas grindžiamas tuo, kad Reglamentu (ES) 2019/592 pažeidžiamos įgytos teisės, pagrįstos Sąjungos pilietybe.
                  Pirma, ieškovai mano, kad Parlamentas ir Taryba pažeidė jų teisę į privatų ir šeimos gyvenimą, nes jau daugiau kaip 15 metų jie yra įsikūrę kitoje valstybėje narėje, su kuria turi glaudžių ryšių: kai kurių ieškovų sutuoktiniai ir vaikai yra tos valstybės narės piliečiai arba jie patys ten turi nekilnojamojo turto.
                  Antra, ieškovai mano, kad ginčijamu reglamentu pažeidžiamas lygybės principas, nes Sąjungos pilietybe pagrįstos teisės panaikinamos nedarant skirtumo tarp piliečių, kurie netenka teisės balsuoti, jeigu 15 metų gyvena už Jungtinės Karalystės ribų, ir kitų piliečių.

                  2.

                  Antrasis ieškinio pagrindas grindžiamas tuo, kad ginčijamu reglamentu pažeidžiamas Gibraltaro statusas, nes tai, kad jame Gibraltaras vadinamas „Britų Karūnos kolonija“ gali sukelti reakciją, nepalankią Ispanijos ir Jungtinės Karalystės susitaikymui, pažeidžiant Gibraltaro gyventojų teises.

                  3.

                  Trečiasis ieškinio pagrindas grindžiamas tuo, kad Reglamentu 2018/1240 nepaisoma Britanijos piliečiams suteiktos vizos reikalavimo išimties, nes ieškovai turi kreiptis dėl leidimo keliauti ETIAS, taigi gali būti, jog toks leidimas nebus suteiktas.


title: Byla C-303/19: 2019 m. balandžio 11 d. Corte suprema di cassazione (Italija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Istituto Nazionale della Previdenza Sociale/VR

text:
               26.8.2019

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 288/14

      2019 m. balandžio 11 d. Corte suprema di cassazione (Italija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Istituto Nazionale della Previdenza Sociale/VR
      (Byla C-303/19)
      (2019/C 288/18)
      Proceso kalba: italų

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Corte suprema di cassazione

         Šalys pagrindinėje byloje

         Kasatorė: Istituto Nazionale della Previdenza Sociale

         Kita kasacinio proceso šalis: VR

         Prejudicinis klausimas

      Ar 2003 m. lapkričio 25 d. Tarybos direktyvos 2003/109/EB (1) 11 straipsnio 1 dalies d punktą ir vienodo požiūrio į ilgalaikius gyventojus kaip ir į tos valstybės piliečius principą reikia aiškinti taip: tomis nuostatomis draudžiami nacionalinės teisės aktai, pagal kuriuos, kitaip nei valstybės narės piliečio atveju, apskaičiuojant išmoką trečiosios šalies darbuotojo, kuris yra ilgalaikis gyventojas, šeimai, nėra atsižvelgiama į darbuotojo šeimos narius, jeigu jie gyvena trečiojoje valstybėje, iš kurios yra kilę?

         (1)  2003 m. lapkričio 25 d. Tarybos direktyva 2003/109/EB dėl trečiųjų valstybių piliečių, kurie yra ilgalaikiai gyventojai, statuso (OL L 16, 2004, p. 44, specialusis leidimas lietuvių kalba, 19 sk., 6 t., p. 272).


title: Byla C-326/19: 2019 m. balandžio 23 d. Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio (Italija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje EB/Presidenza del Consiglio dei Ministri ir kt.

text:
               26.8.2019

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 288/15

      2019 m. balandžio 23 d. Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio (Italija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje EB/Presidenza del Consiglio dei Ministri ir kt.
      (Byla C-326/19)
      (2019/C 288/20)
      Proceso kalba: italų

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio

         Šalys pagrindinėje byloje

         Pareiškėjas: EB

         Atsakovai: Presidenza del Consiglio dei Ministri, Ministero dell’Istruzione, dell’Università e della Ricerca — MIUR, Università degli Studi Roma Tre

         Prejudiciniai klausimai

                  1.

                  Ar, nepaisant to, kad valstybės narės nėra įpareigotos užtikrinti, kad terminuotos darbo sutartys būtų pakeistos į neterminuotas darbo sutartis, pagal 1999 m. birželio 28 d. Tarybos direktyvos 1999/70/EB dėl Europos profesinių sąjungų konfederacijos (ETUC), Europos pramonės ir darbdavių konfederacijų sąjungos (UNICE) ir Europos įmonių, kuriose dalyvauja valstybė, centro (CEEP) bendrojo susitarimo dėl darbo pagal terminuotas sutartis (1) priede pateikto bendrojo susitarimo 5 punktą „Piktnaudžiavimo prevencijos priemonės“, taip pat atsižvelgiant į lygiavertiškumo principą, yra draudžiama nacionalinės teisės normomis, kaip antai 2015 m. birželio 15 d.Decreto legislativo n. 81 (Įstatyminis dekretas Nr. 81) 29 straipsnio 2 dalies d punktu ir 4 dalimi ir 2001 m. kovo 30 d.Decreto legislativo n. 165 (Įstatyminis dekretas Nr. 165) 36 straipsnio 2 ir 5 dalimis, užkirsti kelią universitetų mokslininkams, įdarbintiems pagal trejų metų terminuotas darbo sutartis, kurios gali būti pratęstos dvejiems metams, kaip numatyta 2010 m. Legge n. 240 (Įstatymas Nr. 240) 24 straipsnio 3 dalies a punkte, vėliau įsidarbinti pagal neterminuotą darbo sutartį?

                  2.

                  Ar, nepaisant to, kad valstybės narės nėra įpareigotos užtikrinti, kad terminuotos darbo sutartys būtų pakeistos į neterminuotas darbo sutartis, pagal 1999 m. birželio 28 d. Tarybos direktyvos 1999/70/EB dėl Europos profesinių sąjungų konfederacijos (ETUC), Europos pramonės ir darbdavių konfederacijų sąjungos (UNICE) ir Europos įmonių, kuriose dalyvauja valstybė, centro (CEEP) bendrojo susitarimo dėl darbo pagal terminuotas sutartis priede pateikto bendrojo susitarimo 5 punktą „Piktnaudžiavimo prevencijos priemonės“, taip pat atsižvelgiant į lygiavertiškumo principą, yra draudžiama nacionalinės teisės normas, kaip antai 2015 m. birželio 15 d.Decreto legislativo n. 81 (Įstatyminis dekretas Nr. 81) 29 straipsnio 2 dalies d punktą ir 4 dalį ir 2001 m. kovo 30 d.Decreto legislativo n. 165 (Įstatyminis dekretas Nr. 165) 36 straipsnio 2 ir 5 dalis, atitinkamos valstybės narės nacionaliniams teismams taikyti taip, kad teisė išsaugoti darbo santykius būtų suteikta asmenims, kurie viešojo administravimo institucijoje įdarbinti pagal lankstaus darbo sutartį, kuriai taikomos privatinės darbo teisės normos, bet paprastai nesuteikiama viešojo administravimo institucijoje pagal terminuotas sutartis įdarbintiems darbuotojams, kuriems taikomos viešosios teisės normos, nes (dėl minėtų nacionalinės teisės nuostatų poveikio) nacionalinės teisės sistemoje nėra kitos veiksmingos priemonės nubausti už tokį nesąžiningą elgesį su darbuotojais?

                  3.

                  Ar, nepaisant to, kad valstybės narės nėra įpareigotos užtikrinti, kad terminuotos darbo sutartys būtų pakeistos į neterminuotas darbo sutartis, pagal 1999 m. birželio 28 d. Tarybos direktyvos 1999/70/EB dėl Europos profesinių sąjungų konfederacijos (ETUC), Europos pramonės ir darbdavių konfederacijų sąjungos (UNICE) ir Europos įmonių, kuriose dalyvauja valstybė, centro (CEEP) bendrojo susitarimo dėl darbo pagal terminuotas sutartis priede pateikto bendrojo susitarimo 5 punktą „Piktnaudžiavimo prevencijos priemonės“, taip pat atsižvelgiant į lygiavertiškumo principą, yra draudžiamos nacionalinės teisės normos, kaip antai 2010 m. Legge n. 240 (Įstatymas Nr. 240) 24 straipsnio 1 ir 3 dalys, pagal kurias mokslininkai ir universitetas gali sudaryti ir pratęsti terminuotas darbo sutartis iš viso penkerių metų laikotarpiui (trejiems metams su galimybe pratęsti dar dvejiems metams), numatant, kad jos gali būti sudaromos, tik „planuojant turimų išteklių panaudojimą mokslinių tyrimų, mokymo pagal programą ir papildomo mokymo bei kitų studentams skirtų paslaugų teikimo veiklai vykdyti“, o pratęstos, tik jei „mokymo ir mokslinių tyrimų veikla įvertinta teigiamai“, ir nenustatant objektyvių ir skaidrių kriterijų, kuriais remiantis būtų galima patikrinti, ar tokių sutarčių sudarymas ir pratęsimas tikrai atitinka realų poreikį, ar jos tinkamos ir reikalingos siekiamam tikslui įgyvendinti, ir dėl to kyla realus piktnaudžiavimo tokiomis sutartimis pavojus, todėl šios normos neatitinka Bendrojo susitarimo tikslo ir veiksmingo poveikio?

         (1)  1999 m. birželio 28 d. Tarybos direktyva 1999/70/EB dėl Europos profesinių sąjungų konfederacijos (ETUC), Europos pramonės ir darbdavių konfederacijų sąjungos (UNICE) ir Europos įmonių, kuriose dalyvauja valstybė, centro (CEEP) bendrojo susitarimo dėl darbo pagal terminuotas sutartis (OL L 175, 1999, p. 43; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 5 sk., 3 t., p. 368).


title: Byla C-476/19: 2019 m. birželio 19 d. Kammarrätten i Göteborg (Švedija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Allmänna ombudet hos Tullverket/Combinova AB

text:
               26.8.2019

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 288/35

      2019 m. birželio 19 d. Kammarrätten i Göteborg (Švedija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Allmänna ombudet hos Tullverket/Combinova AB
      (Byla C-476/19)
      (2019/C 288/42)
      Proceso kalba: švedų

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Kammarrätten i Göteborg

         Šalys pagrindinėje byloje

         Apeliantas: Allmänna ombudet hos Tullverket

         Kita apeliacinio proceso šalis: Combinova AB

         Prejudicinis klausimas

      Pagal 79 straipsnį atsiradusi skola muitinei dėl importo ar eksporto išnyksta, kaip numatyta 124 straipsnio 1 dalies k punkte (1), jei muitinei pateikiami jai priimtini įrodymai, kad prekės nebuvo naudojamos ar suvartotos ir buvo išvežtos iš Sąjungos muitų teritorijos. Ar sąvoka „naudojamos“ reiškia, kad prekės buvo perdirbtos ar patobulintos tuo tikslu, kuriam įmonei buvo išduotas leidimas dėl tų prekių, ar sąvoka yra susijusi su tokiu naudojimu, kuris yra susijęs ne tik su perdirbimu ar patobulinimu? Ar yra svarbu, kada prekės naudojamos — prieš atsirandant skolai muitinei ar po to?

         (1)  2013 m. spalio 9 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (ES) Nr. 952/2013, kuriuo nustatomas Sąjungos muitinės kodeksas (OL L 269, 2013, p. 1).


title: Byla C-483/19: 2019 m. birželio 24 d. Cour du travail de Liège (Belgija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Ville de Verviers/J

text:
               26.8.2019

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 288/36

      2019 m. birželio 24 d. Cour du travail de Liège (Belgija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Ville de Verviers/J
      (Byla C-483/19)
      (2019/C 288/43)
      Proceso kalba: prancūzų

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Cour du travail de Liège

         Šalys pagrindinėje byloje

         Apeliantas (atsakovas pirmoje instancijoje): Ville de Verviers

         Kita apeliacinio proceso šalis (ieškovas pirmojoje instancijoje): J

         Prejudiciniai klausimai

                  1.

                  Ar tai, kad socialiniai partneriai, remdamiesi minėta Nacionalinės darbo tarybos nuomone Nr. 1342, nusprendė pasinaudoti bendrojo susitarimo 2 punkto a ir b papunkčiuose nurodyta galimybe jo netaikyti, atleidžia Belgijos teisės aktų leidėją nuo pareigos darbo sutarčių, sudarytų pagal konkrečią valstybinę ar valstybės finansuojamą mokymo, integravimo ar profesinio perkvalifikavimo programą, srityje nustatyti aiškias, objektyvias ir konkrečias nuostatas, kuriomis darbuotojams, įdarbintiems tokiose subsidijuojamose darbo vietose, siekiama užtikrinti, kad minėto bendrojo susitarimo tikslai būtų įgyvendinti?

                  2.

                  Ar, į šį pirmąjį klausimą atsakius neigiamai, t. y. tokiu atveju, kai galioja Belgijos valstybės prisiimti įsipareigojimai įgyvendinant 1999 m. birželio 28 d. Tarybos direktyvą 1999/70/EB dėl darbo pagal terminuotas sutartis (1), pagal minėto bendrojo susitarimo 5 punkto 1 dalies a papunktį draudžiama nacionalinė nuostata, kaip antai 1978 m. liepos 3 d. įstatymo dėl darbo sutarčių 10 straipsnis, pagal kurią leidžiama paeiliui sudaryti terminuotas darbo sutartis nesilaikant griežtų maksimalios trukmės ir atnaujinimo sąlygų, nustatytų to paties įstatymo 10bis straipsnyje, jeigu viešojo sektoriaus darbdavys nurodo minėtame įstatyme nenurodytas „teisėtas priežastis“, kuriomis vis dėlto būtų pateisinamas šis terminuotų darbo sutarčių sudarymas paeiliui neribotą laikotarpį?

                  3.

                  Ar, į pirmąjį klausimą taip pat atsakius neigiamai, minėto bendrojo susitarimo 5 punkto 1 dalies a papunktyje nustatyta pareiga nacionaliniam teismui, kuris nagrinėja viešojo sektoriaus darbdavio ir darbuotojo, kurį jis įdarbino pagal terminuotas sutartis, paeiliui sudarytas pagal mokymo, integravimo ar perkvalifikavimo programas, ginčą, vertinti jų sudarymo paeiliui teisėtumą, atsižvelgiant į Europos Sąjungos Teisingumo Teismo jurisprudencijoje nustatytas „objektyvias priežastis“?
                  Ar tokiu atveju tokio viešojo sektoriaus darbdavio nurodytos „teisėtos priežastys“ gali būti laikomos „objektyviomis priežastimis“, pateisinančiomis šių terminuotų sutarčių sudarymą paeiliui nesilaikant minėtame 10bis straipsnyje nustatytų sąlygų, siekiant, pirma, neleisti piktnaudžiauti ir kovoti su piktnaudžiavimu paeiliui sudarant terminuotas sutartis tokiais atvejais, kai jos sudaromos siekiant patenkinti ne laikinus, bet nuolatinius ir ilgalaikius socialinės sanglaudos pažeidžiamose visuomenės grupėse poreikius, ir, antra, atsižvelgti į konkrečius tikslus, kurių siekiama šiomis sutartimis dėl įdarbinimo profesinei patirčiai įgyti, sudarytomis vykdant šią socialinę užimtumo politiką, nustatytą Belgijos ir Région wallonne (Valonijos regiono), kuri labai priklausoma nuo viešųjų dotacijų.

         (1)  1999 m. birželio 28 d. Tarybos direktyva 1999/70/EB dėl Europos profesinių sąjungų konfederacijos (ETUC), Europos pramonės ir darbdavių konfederacijų sąjungos (UNICE) ir Europos įmonių, kuriose dalyvauja valstybė, centro (CEEP) bendrojo susitarimo dėl darbo pagal terminuotas sutartis (OL L 175, 1999, p. 43; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 5 sk., 3 t., p. 368).


title: Byla C-490/19: 2019 m. birželio 26 d. Cour de cassation (Prancūzija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Syndicat interprofessionnel de défense du fromage Morbier/Société Fromagère du Livradois SAS

text:
               26.8.2019

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 288/37

      2019 m. birželio 26 d. Cour de cassation (Prancūzija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Syndicat interprofessionnel de défense du fromage Morbier/Société Fromagère du Livradois SAS
      (Byla C-490/19)
      (2019/C 288/44)
      Proceso kalba: prancūzų

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Cour de cassation

         Šalys pagrindinėje byloje

         Kasatorė: Syndicat interprofessionnel de défense du fromage Morbier

         Kita kasacinio proceso šalis: Société Fromagère du Livradois SAS

         Prejudicinis klausimas

      Ar atitinkamos 2006 m. kovo 20 d. Tarybos reglamento Nr. 510/2006 (1) ir 2012 m. lapkričio 21 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamento Nr. 1551/2012 (2) 13 straipsnių 1 dalys turi būti aiškinamos taip, kad pagal jas tretiesiems asmenims draudžiama tik naudoti įregistruotus pavadinimus, ar jos turi būti aiškinamos taip, kad jomis draudžiamas produkto, žymimo saugoma kilmės vietos nuoroda, pateikimas, visų pirma jam būdinga forma ar išvaizda, kuris gali klaidinti vartotoją dėl tikrosios produkto kilmės net ir tuo atveju, jeigu įregistruotas pavadinimas nėra panaudotas?

         (1)  2006 m. kovo 20 d. Tarybos reglamentas (EB) Nr. 510/2006 dėl žemės ūkio produktų ir maisto produktų geografinių nuorodų ir kilmės vietos nuorodų apsaugos (OL L 93, 2006, p. 12).

         (2)  2012 m. lapkričio 21 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (ES) Nr. 1151/2012 dėl žemės ūkio ir maisto produktų kokybės sistemų (OL L 343, 2012, p. 1).


title: Byla C-633/17: 2019 m. balandžio 29 d. Teisingumo Teismo pirmininko nutartis byloje (Landesverwaltungsgericht Oberösterreich (Austrija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Gmalieva s.r.o., Manfred Naderhirn, dalyvaujant: Landespolizeidirektion Oberösterreich, Bezirkshauptmann von Linz-Land

text:
               26.8.2019

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 288/37

      2019 m. balandžio 29 d. Teisingumo Teismo pirmininko nutartis byloje (Landesverwaltungsgericht Oberösterreich (Austrija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Gmalieva s.r.o., Manfred Naderhirn, dalyvaujant: Landespolizeidirektion Oberösterreich, Bezirkshauptmann von Linz-Land
      (Byla C-633/17) (1)

      (2019/C 288/45)
      Proceso kalba: vokiečių
      Teisingumo Teismo pirmininkas nutartimi nurodė išbraukti bylą iš registro.

         (1)  OL C 42, 2018 2 5.


title: Byla C-167/18: 2019 m. balandžio 17 d. Teisingumo Teismo pirmininko nutartis byloje (Tribunal Superior de Justicia de Canarias (Ispanija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Unión Insular de CC.OO. de Lanzarote/Swissport Spain Aviation Services Lanzarote SL

text:
               26.8.2019

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 288/38

      2019 m. balandžio 17 d. Teisingumo Teismo pirmininko nutartis byloje (Tribunal Superior de Justicia de Canarias (Ispanija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Unión Insular de CC.OO. de Lanzarote/Swissport Spain Aviation Services Lanzarote SL
      (Byla C-167/18) (1)

      (2019/C 288/46)
      Proceso kalba: ispanų
      Teisingumo Teismo pirmininkas nutartimi nurodė išbraukti bylą iš registro.

         (1)  OL C 211, 2018 6 18.


title: Byla C-633/18 P: 2019 m. gegužės 10 d. Teisingumo Teismo pirmininko nutartis byloje Apple Distribution International/Europos Komisija, palaikoma Prancūzijos Respublikos

text:
               26.8.2019

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 288/39

      2019 m. gegužės 10 d. Teisingumo Teismo pirmininko nutartis byloje Apple Distribution International/Europos Komisija, palaikoma Prancūzijos Respublikos
      (Byla C-633/18 P) (1)

      (2019/C 288/49)
      Proceso kalba: anglų
      Teisingumo Teismo pirmininkas nutartimi nurodė išbraukti bylą iš registro.

         (1)  OL C 436, 2018 12 3.


title: Byla C-563/19 P: 2019 m. liepos 23 d. Recylex SA, Fonderie et Manufacture de Métaux, Harz-Metall GmbH pateiktas apeliacinis skundas dėl 2019 m. gegužės 23 d. Bendrojo Teismo (aštuntoji kolegija) priimto sprendimo byloje T-222/17 Recylex ir kt./Komisija

text:
               16.9.2019

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 312/8

      2019 m. liepos 23 d. Recylex SA, Fonderie et Manufacture de Métaux, Harz-Metall GmbH pateiktas apeliacinis skundas dėl 2019 m. gegužės 23 d. Bendrojo Teismo (aštuntoji kolegija) priimto sprendimo byloje T-222/17 Recylex ir kt./Komisija
      (Byla C-563/19 P)
      (2019/C 312/10)
      Proceso kalba: anglų

         Šalys

         Apeliantės: Recylex SA, Fonderie et Manufacture de Métaux, Harz-Metall GmbH, atstovaujamos avocat M. Wellinger, Rechtsanwälte S. Reinart ir K. Bongs

         Kita proceso šalis: Europos Komisija

         Apeliančių reikalavimai

      Apeliantės Teisingumo Teismo prašo:

                  —

                  panaikinti 2019 m. gegužės 23 d. Bendrojo Teismo sprendimą byloje T-222/17 tiek, kiek juo patvirtinta ginčijamu sprendimu (1) apeliantėms paskirta bauda ir įpareigojama apeliantes padengti bylinėjimosi išlaidas;

                  —

                  panaikinti ginčijamą sprendimą tiek, kiek juo apeliantėms paskirta 26 739 000 EUR bauda;

                  —

                  sumažinti apeliantėms paskirtą baudą iki 5 877 732 EUR dydžio, remiantis visais trimis apeliacinio skundo pagrindais; arba sumažinti baudą bent jau iki 17 679 141 EUR dydžio, remiantis tik pirmuoju apeliacinio skundo pagrindu, iki 13 305 478 EUR dydžio, remiantis tik antruoju apeliacinio skundo pagrindu, iki 19 099 565 EUR dydžio, remiantis tik trečiuoju apeliacinio skundo pagrindu, iki 8 228 824 EUR dydžio, remiantis pirmuoju ir antruoju apeliacinio skundo pagrindais, iki 12 627 958 EUR dydžio, remiantis pirmuoju ir trečiuoju apeliacinio skundo pagrindais, arba iki 9 503 913 EUR dydžio, remiantis antruoju ir trečiuoju apeliacinio skundo pagrindais, ir

                  —

                  priteisti iš Komisijos visas bylinėjimosi išlaidas, įskaitant patirtas per procesą Bendrajame Teisme.

         Apeliacinio skundo pagrindai ir pagrindiniai argumentai

      Grįsdamos apeliacinį skundą apeliantės remiasi trimis pagrindais.

                  1.

                  Skundžiamas sprendimas yra klaidingas dėl to, kad, pirma, jame nurodyti motyvai yra nenuoseklūs ir neaiškūs, kiek tai susiję su teisiniu kriterijumi, taikomu dalinio atleidimo nuo baudos atveju, ir, antra, taikant teisinį kriterijų skundžiamame sprendime akivaizdžiai iškraipyti įrodymai ir nepaisyta taisyklių dėl prievolės įrodyti.

                  2.

                  Skundžiamas sprendimas yra klaidingas dėl to, kad neteisingai aiškino ir klaidingai taikė dalinio atleidimo nuo baudos taisykles, vadovaujantis 2006 m. Pranešimo dėl baudos neskyrimo arba sumažinimo 26 punkto trečia dalimi.

                  3.

                  Skundžiamas sprendimas yra klaidingas dėl to, kad taikė 2006 m. Pranešimo dėl baudos neskyrimo arba sumažinimo III skirsnį, Bendrajam Teismui nusprendus, kad įmonė, kuri yra antra teikianti didelę pridėtinę vertę turinčius įrodymus, negali pakeisti pirmosios įmonės, pateikusios tokius įrodymus, tačiau neatitinkančios jai paskirtos baudos sumažinimo sąlygų.

         (1)  2017 m. vasario 8 d. Komisijos sprendimas (C(2017) 900 final) dėl procedūros pagal SESV 101 straipsnį (byla AT.40018 — Automobilių akumuliatorių perdirbimas).


title: Byla T-456/19: 2019 m. liepos 4 d. pareikštas ieškinys byloje ITV/Komisija

text:
               16.9.2019

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 312/12

      2019 m. liepos 4 d. pareikštas ieškinys byloje ITV/Komisija
      (Byla T-456/19)
      (2019/C 312/13)
      Proceso kalba: anglų

         Šalys

         Ieškovė: ITV plc (Londonas, Jungtinė Karalystė), atstovaujama solisitoriaus J. Lesar ir QC K. Beal

         Atsakovė: Europos Komisija

         Reikalavimai

      Ieškovė Bendrojo Teismo prašo:

                  —

                  panaikinti 2019 m. balandžio 2 d. Komisijos sprendimą C(2019) 2526 final dėl valstybės pagalbos SA.44896, kurią Jungtinė Karalystė įgyvendino taikydama kontroliuojamųjų užsienio bendrovių grupės finansavimo išimtį;

                  —

                  priteisti iš atsakovės bylinėjimosi išlaidas.

         Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

      Grįsdama ieškinį ieškovė remiasi devyniais pagrindais.

                  1.

                  Pirmasis ieškinio pagrindas grindžiamas tuo, kad Komisija neteisingai taikė SESV 107 straipsnio 1 dalį ir (arba) padarė akivaizdžią vertinimo klaidą pasirinkdama mokesčių sistemos analizės referencinį pagrindą. Komisija referenciniu pagrindu turėjo laikyti ne tik pačią kontroliuojamųjų užsienio bendrovių sistemą, bet JK pelno mokesčio sistemą.

                  2.

                  Antrasis ieškinio pagrindas grindžiamas tuo, kad Komisija padarė teisės klaidą taikydama SESV 107 straipsnio 1 dalį ir (arba) padarė akivaizdžią vertinimo klaidą, nes pasirinko netinkamą požiūrį į kontroliuojamųjų užsienio bendrovių sistemos analizę. Komisija ginčijamo sprendimo 124 ir 126 konstatuojamosiose dalyse neteisingai traktavo 2010 m. JK apmokestinimo (tarptautinių ir kitų nuostatų) įstatymo (Taxation (International and Other Provisions) Act 2010) 9A dalies 9 skyriaus nuostatas kaip leidžiančias nukrypti nuo bendro apmokestinimo, numatyto 5 skyriuje.

                  3.

                  Trečiasis ieškinio pagrindas grindžiamas tuo, kad Komisija padarė teisės klaidą taikydama SESV 107 straipsnio 1 dalį, nes ginčijamo sprendimo 127 ir 151 konstatuojamosiose dalyse padarė išvadą, kad atrankinio kriterijaus buvo laikomasi nevienodai traktuojant įmones, esančias faktiškai ir teisiškai panašiose pozicijose.

                  4.

                  Ketvirtasis ieškinio pagrindas grindžiamas tuo, kad 2010 m. Apmokestinimo (tarptautinių ir kitų nuostatų) įstatymo (Taxation (International and Other Provisions) Act 2010) 371ID skirsnyje numatytas 75 proc. neapmokestinimas pateisinamas mokesčių sistemos pobūdžiu ir bendra struktūra.

                  5.

                  Penktasis ieškinio pagrindas grindžiamas tuo, kad mokesčio naštos nustatymas, atitinkantis 2010 m. JK apmokestinimo (tarptautinių ir kitų nuostatų) įstatymo (Taxation (International and Other Provisions) Act 2010) 9A dalies 9 skyriaus išimtis, kontroliuojamosioms užsienio bendrovėms kaip kategorijai pažeidžia ieškovės įsisteigimo laisvę, o tai prieštarauja SESV 49 straipsniui.

                  6.

                  Šeštasis ieškinio pagrindas grindžiamas akivaizdžia vertinimo klaida, susijusia su 75 proc. neapmokestinimu ir fiksuotu santykiu.

                  7.

                  Septintasis ieškinio pagrindas grindžiamas tuo, kad Komisijos sprendimas nesuderinamas su ES bendraisiais teisės principais — diskriminavimo draudimo ir lygybės.

                  8.

                  Aštuntasis ieškinio pagrindas grindžiamas tuo, kad Komisija padarė teisės klaidą taikydama pagal analogiją ar nepagrįstai remdamasi Tarybos direktyvos (ES) 2016/1164 (1) nuostatomis, kurios netaikomos ratione temporis.

                  9.

                  Devintasis ieškinio pagrindas grindžiamas tuo, kad Komisija padarė teisės klaidą taikydama SESV 107 straipsnio 1 dalį, nes ginčijamo sprendimo 176 konstatuojamojoje dalyje padarė išvadą, kad egzistuoja naudos gavėjų kategorija (įskaitant ieškovę) ir kad ieškovė gavo pagalbą, kurią reikia grąžinti pagal ginčijamo sprendimo 2 straipsnio 1 dalį.

         (1)  2016 m. liepos 12 d. Tarybos direktyva (ES) 2016/1164, kuria nustatomos kovos su mokesčių vengimo praktika, tiesiogiai veikiančia vidaus rinkos veikimą, taisyklės (OL L 193, 2016, p. 1).


title: Byla T-473/19: 2019 m. liepos 4 d. pareikštas ieškinys byloje Diageo ir kt./Komisija

text:
               16.9.2019

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 312/18

      2019 m. liepos 4 d. pareikštas ieškinys byloje Diageo ir kt./Komisija
      (Byla T-473/19)
      (2019/C 312/17)
      Proceso kalba: anglų

         Šalys

         Ieškovės: Diageo plc (Londonas, Jungtinė Karalystė), UDV (SJ) Ltd (Londonas), Diageo US Investments (Londonas), Diageo UK Turkey Ltd (Londonas) ir Diageo Investment Holdings Ltd (Londonas), atstovaujamos solisitoriaus J. Lesar ir QC K. Beal

         Atsakovė: Europos Komisija

         Reikalavimai

      Ieškovės Bendrojo Teismo prašo:

                  —

                  panaikinti 2019 m. balandžio 2 d. Komisijos sprendimą C(2019) 2526 final dėl valstybės pagalbos SA.44896, kurią Jungtinė Karalystė įgyvendino taikydama kontroliuojamųjų užsienio bendrovių grupės finansavimo išimtį;

                  —

                  priteisti iš atsakovės bylinėjimosi išlaidas.

         Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

      Grįsdamos ieškinį ieškovės remiasi devyniais pagrindais.

                  1.

                  Pirmasis ieškinio pagrindas grindžiamas tuo, kad Komisija neteisingai taikė SESV 107 straipsnio 1 dalį ir (arba) padarė akivaizdžią vertinimo klaidą pasirinkdama mokesčių sistemos analizės referencinį pagrindą. Komisija referenciniu pagrindu turėjo laikyti ne tik pačią kontroliuojamųjų užsienio bendrovių sistemą, bet JK pelno mokesčio sistemą.

                  2.

                  Antrasis ieškinio pagrindas grindžiamas tuo, kad Komisija padarė teisės klaidą taikydama SESV 107 straipsnio 1 dalį ir (arba) padarė akivaizdžią vertinimo klaidą, nes pasirinko netinkamą požiūrį į kontroliuojamųjų užsienio bendrovių sistemos analizę. Komisija ginčijamo sprendimo 124 ir 126 konstatuojamosiose dalyse neteisingai traktavo 2010 m. JK apmokestinimo (tarptautinių ir kitų nuostatų) įstatymo (Taxation (International and Other Provisions) Act 2010) 9A dalies 9 skyriaus nuostatas kaip leidžiančias nukrypti nuo bendro apmokestinimo, numatyto 5 skyriuje.

                  3.

                  Trečiasis ieškinio pagrindas grindžiamas tuo, kad Komisija padarė teisės klaidą taikydama SESV 107 straipsnio 1 dalį, nes ginčijamo sprendimo 127 ir 151 konstatuojamosiose dalyse padarė išvadą, kad atrankinio kriterijaus buvo laikomasi nevienodai traktuojant įmones, esančias faktiškai ir teisiškai panašiose pozicijose.

                  4.

                  Ketvirtasis ieškinio pagrindas grindžiamas tuo, kad 2010 m. Apmokestinimo (tarptautinių ir kitų nuostatų) įstatymo (Taxation (International and Other Provisions) Act 2010) 371ID skirsnyje numatytas 75 proc. neapmokestinimas pateisinamas mokesčių sistemos pobūdžiu ir bendra struktūra.

                  5.

                  Penktasis ieškinio pagrindas grindžiamas tuo, kad mokesčio naštos nustatymas, atitinkantis 2010 m. JK apmokestinimo (tarptautinių ir kitų nuostatų) įstatymo (Taxation (International and Other Provisions) Act 2010) 9A dalies 9 skyriaus išimtis, kontroliuojamosioms užsienio bendrovėms kaip kategorijai pažeidžia ieškovių įsisteigimo laisvę, o tai prieštarauja SESV 49 straipsniui.

                  6.

                  Šeštasis ieškinio pagrindas grindžiamas akivaizdžia vertinimo klaida, susijusia su 75 proc. neapmokestinimu ir fiksuotu santykiu.

                  7.

                  Septintasis ieškinio pagrindas grindžiamas tuo, kad Komisijos sprendimas nesuderinamas su ES bendraisiais teisės principais — diskriminavimo draudimo ir lygybės.

                  8.

                  Aštuntasis ieškinio pagrindas grindžiamas tuo, kad Komisija taip pat padarė teisės klaidą taikydama pagal analogiją ar nepagrįstai remdamasi Tarybos direktyvos (ES) 2016/1164 (1) nuostatomis, kurios netaikomos ratione temporis.

                  9.

                  Devintasis ieškinio pagrindas grindžiamas tuo, kad Komisija padarė teisės klaidą taikydama SESV 107 straipsnio 1 dalį, nes ginčijamo sprendimo 176 konstatuojamojoje dalyje padarė išvadą, kad egzistuoja naudos gavėjų kategorija (įskaitant ieškoves) ir kad ieškovės gavo pagalbą, kurią reikia grąžinti pagal ginčijamo sprendimo 2 straipsnio 1 dalį.

         (1)  2016 m. liepos 12 d. Tarybos direktyva (ES) 2016/1164, kuria nustatomos kovos su mokesčių vengimo praktika, tiesiogiai veikiančia vidaus rinkos veikimą, taisyklės (OL L 193, 2016, p. 1).