title: Byla F-123/06 2006 m. spalio 23 d. pareikštas ieškinys byloje Timmer prieš Europos Audito Rūmus

text:
               30.12.2006

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 326/84

         2006 m. spalio 23 d. pareikštas ieškinys byloje Timmer prieš Europos Audito Rūmus

   (Byla F-123/06)
   (2006/C 326/170)
   Proceso kalba: prancūzų
   Šalys

      Ieškovė: Marianne Timmer (Saint Sauves d'Auvergne, Prancūzija), atstovaujama advokato F. Rollinger

      Atsakovas: Europos Audito Rūmai
   Ieškovės reikalavimai

               —

               panaikinti visas L. parengtas ieškovės vertinimo ataskaitas;

               —

               panaikinti susijusius ir (arba) vėlesnius sprendimus, įskaitant dėl L. paskyrimo;

               —

               priteisti atlyginti materialinę žalą, prilygstančią ieškovės prarastoms pajamoms palyginti su situacija, kurioje ji būtų, jeigu ji būtų buvusi paaukštinta kiekvieną kartą, kai tai teoriškai buvo galima padaryti jos darbo vadovaujant L. laikotarpiu;

               —

               priteisti atlyginti 250 000 eurų už dėl minėtų pažeidimų patirtą moralinę žalą ir kilusius padarinius ieškovės sveikatai,.

               —

               priteisti iš atsakovo bylinėjimosi išlaidas.

         Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai
   Grįsdama savo ieškinį ieškovė pirmiausia tvirtina, kad buvo užkirstas kelias jos karjerai, todėl ji turėjo palikti tarnybą, jog jos vadovas ir toliau galėtų neteisėtai vykdyti savo funkcijas. Ieškinys buvo pareikštas pavėluotai todėl, kad tik paaiškėjus kai kuriems naujiems faktams, turintiems poveikį jos vertinimo ataskaitų teisėtumui, ieškovė sužinojo, jog sprendimai dėl jos karjeros buvo neteisėti, būtent: i) jos vadovas nesilaikė Pareigūnų tarnybos nuostatų 11a straipsnio dviem aspektais; ii) jos vadovo darbo stažas jo paskyrimo metu buvo nepakankamas; iii) konkurso CC/LA/18/82 metu padaryti pažeidimai; iv) neteisėtas pareigų, kurias galėjo eiti ieškovė, užėmimas; v) jos vadovų asmeninis interesas; vi) neatsižvelgimas į drausmines priemones.
   Be to, ieškovė nurodo, kad, pirma, Audito Rūmų generalinio sekretoriaus su ja susiję priimti sprendimai yra visiškai nemotyvuoti ir, antra, pastarasis pažeidė sprendimų priėmimo procedūrą.


title: Byla T-389/16: 2017 m. liepos 13 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje AIA/EUIPO – Casa Montorsi (MONTORSI F. & F.) (Europos Sąjungos prekių ženklas — Registracijos pripažinimo negaliojančia procedūra — Žodinis Europos Sąjungos prekių ženklas „MONTORSI F. & F.“ — Ankstesnis nacionalinis žodinis prekių ženklas „Casa Montorsi“ — Santykinis negaliojimo pagrindas — Galimybė supainioti — Reglamento (EB) Nr. 207/2009 53 straipsnio 1 dalies a punktas ir 8 straipsnio 1 dalies b punktas — Susitarimas dėl prekių ženklų koegzistavimo — Apimtis — Reglamento Nr. 207/2009 53 straipsnio 3 dalis)

text:
               28.8.2017

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 283/43

         2017 m. liepos 13 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje AIA/EUIPO – Casa Montorsi (MONTORSI F. & F.)

   (Byla T-389/16) (1)

   ((Europos Sąjungos prekių ženklas - Registracijos pripažinimo negaliojančia procedūra - Žodinis Europos Sąjungos prekių ženklas „MONTORSI F. & F.“ - Ankstesnis nacionalinis žodinis prekių ženklas „Casa Montorsi“ - Santykinis negaliojimo pagrindas - Galimybė supainioti - Reglamento (EB) Nr. 207/2009 53 straipsnio 1 dalies a punktas ir 8 straipsnio 1 dalies b punktas - Susitarimas dėl prekių ženklų koegzistavimo - Apimtis - Reglamento Nr. 207/2009 53 straipsnio 3 dalis))
   (2017/C 283/65)
   Proceso kalba: italų

      Šalys

      Ieškovė: Agricola italiana alimentare SpA (AIA) (San Martino Buon Albergo, Italija), atstovaujama advokato S. Rizzo

      Atsakovė: Europos Sąjungos intelektinės nuosavybės tarnyba, atstovaujama L. Rampini

      Kita procedūros EUIPO apeliacinėje taryboje šalis, įstojusi į bylą Bendrajame Teisme: Casa Montorsi Srl (Vinjola, Italija), atstovaujama advokatų S. Verea, K. Muraro ir M. Balestriero

      Dalykas

   Ieškinys dėl 2016 m. balandžio 28 d. EUIPO pirmosios apeliacinės tarybos sprendimo (byla R 1239/2014-1), susijusio su registracijos pripažinimo negaliojančia procedūra tarp Casa Montorsi ir AIA.

      Rezoliucinė dalis

               1.

               Atmesti ieškinį.

               2.

               Priteisti iš Agricola italiana alimentare SpA (AIA) bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 335, 2016 9 12.


title: Byla F-93/06 2006 m. rugpjūčio 16 d. pareikštas ieškinys byloje Dethomas prieš Komisiją

text:
               30.9.2006

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 237/22

         2006 m. rugpjūčio 16 d. pareikštas ieškinys byloje Dethomas prieš Komisiją

   (Byla F-93/06)
   (2006/C 237/38)
   Proceso kalba: prancūzų
   Šalys

      Ieškovas: Bruno Dethomas (Rabatas, Marokas), atstovaujamas advokatų S. Orlandi, A. Coolen, J.-N. Louis ir E. Marchal

      Atsakovė: Europos Bendrijų Komisija
   Ieškovės reikalavimai

               —

               Panaikinti tą 2006 m. sausio 11 d. Komisijos sprendimo paskirti ieškovą Europos Bendrijų pareigūnu stažuotoju Išorės santykių generalinio direktorato Komisijos atstovybės Maroke vadovu dalį, kuria jis priskiriamas A*14 lygio 2 pakopai;

               —

               Priteisti iš atsakovės bylinėjimosi išlaidas.

         Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai
   Ieškovas, būdamas laikinas A*14 lygio 8 pakopos tarnautojas, pateikė savo kandidatūrą Komisijos atstovybės Maroke vadovo pareigoms (1) užimti. Patvirtinus jo kandidatūrą, jis buvo paskirtas pareigūnu stažuotoju ir priskirtas A*14 lygio 2 pakopai.
   Ieškinyje ieškovas nurodo, jog kadangi pareigūnu jis buvo paskirtas tame pačiame lygyje ir iš karto po tarnybos laikinu tarnautoju, Komisija, taikydama Pareigūnų tarnybos nuostatų 32 straipsnio 3 dalį, turėjo jį priskirti A*14 lygio 8 pakopai. Atsisakydama jam suteikti šia nuostata numatytą pakopą Komisija padarė akivaizdžią teisės klaidą.

      (1)  ESOL C 246 A, 2004 10 5, p. 1.


title: Byla T-410/16: 2016 m. liepos 31 d. pareikštas ieškinys byloje Makhlouf/Taryba

text:
               10.10.2016

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 371/13

         2016 m. liepos 31 d. pareikštas ieškinys byloje Makhlouf/Taryba

   (Byla T-410/16)
   (2016/C 371/15)
   Proceso kalba: prancūzų

      Šalys

      Ieškovas: Rami Makhlouf (Damaskas, Sirija), atstovaujamas advokato E. Ruchat

      Atsakovė: Europos Sąjungos Taryba

      Reikalavimai

   Ieškovas Bendrojo Teismo prašo:

               —

               pripažinti ieškovo ieškinį priimtinu ir pagrįstu,

               —

               atitinkamai, panaikinti 2016 m. gegužės 27 d. Sprendimą (BUSP) 2016/850 ir vėlesnius jo įgyvendinimo aktus, kiek jie susiję su ieškovu,

               —

               priteisti iš Europos Sąjungos Tarybos bylinėjimosi išlaidas.

      Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

   Grįsdamas ieškinį ieškovas remiasi penkiais pagrindais.

               1.

               Pirmasis ieškinio pagrindas siejamas su teisės į gynybą ir teisės į veiksmingą teisminę apsaugą, numatytos Žmogaus teisių ir pagrindinių laisvių apsaugos konvencijos (toliau – EŽTK) 6 ir 13 straipsniuose, Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo (toliau – SESV) 215 straipsnyje ir Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijos 41 ir 47 straipsniuose, pažeidimu.

               2.

               Antrasis ieškinio pagrindas siejamas su pareigos motyvuoti pažeidimu, nes Tarybos pateiktais motyvais nėra įvykdoma Europos Sąjungos institucijoms tenkanti pareiga, numatyta EŽTK 6 straipsnyje, SESV 296 straipsnyje ir Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijos 41 straipsnyje.

               3.

               Trečiasis ieškinio pagrindas siejamas su akivaizdžia vertinimo klaida, kurią Taryba esą padarė dėl ieškovo dalyvavimo finansuojant Sirijos režimą.

               4.

               Ketvirtasis ieškinio pagrindas siejamas su tuo, kad ginčijamomis priemonėmis nepateisinamai ir neproporcingai apribojamos ieškovo pagrindinės teisės, visų pirma jo teisė į nuosavybę, numatyta EŽTK pirmojo papildomo protokolo 1 straipsnyje ir Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijos 17 straipsnyje, jo teisė į reputacijos gerbimą, numatyta EŽTK 8 straipsnyje ir 10 straipsnio 2 dalyje, nekaltumo prezumpcijos principas, numatytas EŽTK 6 straipsnyje ir Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijos 48 straipsnyje, jo saviraiškos laisvė, numatyta EŽTK 10 straipsnyje, ir jo teisė į laisvą judėjimą, numatyta EŽTK protokolo Nr. 4 2 straipsnio 2 dalyje.

               5.

               Penktasis ieškinio pagrindas siejamas su tuo, kad buvo pažeistos 2005 m. gruodžio 2 d. Tarybos ribojančių priemonių (sankcijų) pagal ES bendrą užsienio ir saugumo politiką įgyvendinimo ir įvertinimo gairės (2005 m. gruodžio 2 d. Tarybos dokumentas 15114/05).


title: Byla C-139/16: 2016 m. kovo 7 d. Audiencia Provincial de Burgos (Ispanija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Juan Moreno Marín, Maria Almudena Benavente Cardaba y Rodrigo Moreno Benavente/Abadía Retuerta, S.A.

text:
               6.6.2016

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 200/6

         2016 m. kovo 7 d.Audiencia Provincial de Burgos (Ispanija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Juan Moreno Marín, Maria Almudena Benavente Cardaba y Rodrigo Moreno Benavente/Abadía Retuerta, S.A.

   (Byla C-139/16)
   (2016/C 200/09)
   Proceso kalba: ispanų

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Audiencia Provincial sección no 3 de Burgos

      Šalys pagrindinėje byloje

      Ieškovai: Juan Moreno Marín, María Almudena Benavente Cárdaba ir Rodrigo Moreno Benavente

      Atsakovė: Abadía Retuerta, S.A.

      Prejudiciniai klausimai

               1.

               Ar prie Direktyvos 2008/95 (1) 3 straipsnio 1 dalies c punkte numatytų draudimų galima priskirti žymens, kuriuo nurodoma prekės ar paslaugos savybė, kurią sudaro galimybė rasti didelę jos pasiūlą, o taip pat ir aukštą kainą bei kokybę, toje pačioje vietovėje, naudojimą?

               2.

               Ar tokiomis savybėmis pasižymintis žymuo gali būti laikomas geografinės kilmės nuoroda, jeigu aptariamos prekės ar paslaugos susikaupusios konkrečioje geografinėje erdvėje?

      (1)  2008 m. spalio 22 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2008/95/EB valstybių narių teisės aktams, susijusiems su prekių ženklais, suderinti (OL L 299, p. 25).


title: Byla T-14/06 2006 m. gruodžio 14 d. Pirmosios instancijos teismo nutartis byloje K-Swiss prieš VRDT (Lygiagrečios juostelės ant bato) (Bendrijos prekių ženklas — Atskirieji procesiniai klausimai — Prieštaravimas dėl priimtinumo — Pranešimas apie apeliacinės tarybos sprendimą — Ieškinio terminas)

text:
               30.12.2006

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 331/43

         2006 m. gruodžio 14 d. Pirmosios instancijos teismo nutartis byloje K-Swiss prieš VRDT (Lygiagrečios juostelės ant bato)
   (Byla T-14/06) (1)

   (Bendrijos prekių ženklas - Atskirieji procesiniai klausimai - Prieštaravimas dėl priimtinumo - Pranešimas apie apeliacinės tarybos sprendimą - Ieškinio terminas)
   (2006/C 331/96)
   Proceso kalba: anglų
   Šalys

      Ieškovė: K-Swiss, Inc. (West Lake Village, Kalifornija, Jungtinės Amerikos Valstijos), atstovaujama advokato H. Hübner

      Atsakovė: Vidaus rinkos derinimo tarnyba (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui), atstovaujama Ó. Mondéjar
   Dalykas
   Ieškinys dėl 2005 m. rugsėjo 26 d. VRDT pirmosios apeliacinės tarybos sprendimo (byla R 1109/2004-1), susijusio su prekės ženklo, vaizduojančio penkias lygiagrečias juosteles ant šoninės pavaizduoto bato dalies, įregistravimu kaip Bendrijos prekių ženklo.
   Rezoliucinė dalis

               1.

               Atmesti ieškinį kaip nepriimtiną.

               2.

               Ieškovė padengia bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 86, 2006 4 8.


title: Byla T-356/16: 2016 m. liepos 4 d. pareikštas ieškinys byloje Brita/EUIPO – Aquis Wasser Luft Systeme (maxima)

text:
               22.8.2016

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 305/50

         2016 m. liepos 4 d. pareikštas ieškinys byloje Brita/EUIPO – Aquis Wasser Luft Systeme (maxima)

   (Byla T-356/16)
   (2016/C 305/67)
   Kalba, kuria surašytas ieškinys: vokiečių

      Šalys

      Ieškovė: Brita GmbH (Taunusšteinas, Vokietija), atstovaujama advokato S. Maaßen

      Atsakovė: Europos Sąjungos intelektinės nuosavybės tarnyba (EUIPO)

      Kita procedūros Apeliacinėje taryboje šalis: Aquis Wasser-Luft-Systeme GmbH (Rebstein, Šveicarija)

      Su procedūra EUIPO susijusi informacija

      Ginčijamo prekių ženklo pareiškėja: kita procedūros Apeliacinėje taryboje šalis

      Ginčijamas prekių ženklas: žodinis prekių ženklas „maxima“ – tarptautinė registracijos paraiška Nr. 1 128 639, apimanti Europos Sąjungą

      Procedūra EUIPO: protesto procedūra

      Ginčijamas sprendimas: 2016 m. gegužės 3 d. EUIPO penktosios apeliacinės tarybos sprendimas byloje R 99/2015-5

      Reikalavimai

   Ieškovė Bendrojo Teismo prašo:

               —

               panaikinti ginčijamą sprendimą ir 2014 m. lapkričio 11 d. Protestų skyriaus sprendimą ir juos pakeisti tiek, kiek patenkinamas protestas ir atsisakyta tarptautinės registracijos paraiškos Nr. 1 128 639 („maxima“) apsauga Europos Sąjungos teritorijoje;

               —

               priteisti iš EUIPO bylinėjimosi išlaidas, patirtas Bendrajame Teisme ir EUIPO.

      Pagrindai, kuriais remiamasi

               —

               Reglamento Nr. 207/2009 8 straipsnio 1 dalies b punkto ir 43 straipsnio 2 ir 3 dalių pažeidimas,

               —

               Reglamento Nr. 207/2009 42 straipsnio 2 ir 3 dalių pažeidimas.


title: Byla C-54/06  2006 m. vasario 1 d.  Europos Bendrijų Komisijos pareikštas ieškinys Belgijos Karalystei

text:
               25.3.2006

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 74/10

         2006 m. vasario 1 d. Europos Bendrijų Komisijos pareikštas ieškinys Belgijos Karalystei
   (Byla C-54/06)
   (2006/C 74/19)
   Proceso kalba: prancūzų
   2006 m. vasario 1 d. Europos Bendrijų Teisingumo Teisme buvo pareikštas Europos Bendrijų Komisijos, atstovaujamos J. Hottiaux ir F. Simonetti, nurodžiusių adresą dokumentams įteikti Liuksemburge, ieškinys Belgijos Karalystei.
   Europos Bendrijų Komisija Teisingumo Teismo prašo:

               1)

               Pripažinti, kad nepriimdama 2001 m. birželio 27 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvą 2001/42/EB dėl tam tikrų planų ir programų pasekmių aplinkai vertinimo (1) įgyvendinančių įstatymų ir kitų teisės aktų, Belgijos Karalystė neįvykdė įsipareigojimų pagal šią direktyvą.

               2)

               Priteisti iš Belgijos Karalystės bylinėjimosi išlaidas.

         Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai
   Direktyvos perkėlimo terminas baigėsi 2004 m. liepos 21 d. Belgija vis dar nepriėmė visų priemonių, kurių priėmimas priklauso Flandrijos regiono ir Federalinės vyriausybės kompetencijai, arba, bet kuriuo atveju, apie jas nepranešė Komisijai.

      (1)  OL L 197, 2001 7 21, p. 30.


title: Byla T-666/16 P: 2017 m. liepos 3 d. Bendrojo Teismo nutartis byloje De Nicola/EIB (Apeliacinis skundas — EIB personalas — Vertinimas — Karjeros raidos ataskaita — 2013 m. vertinimo ataskaita — Prašymas panaikinti Apeliacijų komiteto sprendimą ir sprendimą nepaaukštinti ieškovo — Psichologinis priekabiavimas — Prašymas atlyginti nuostolius)

text:
               28.8.2017

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 283/50

         2017 m. liepos 3 d. Bendrojo Teismo nutartis byloje De Nicola/EIB

   (Byla T-666/16 P) (1)

   ((Apeliacinis skundas - EIB personalas - Vertinimas - Karjeros raidos ataskaita - 2013 m. vertinimo ataskaita - Prašymas panaikinti Apeliacijų komiteto sprendimą ir sprendimą nepaaukštinti ieškovo - Psichologinis priekabiavimas - Prašymas atlyginti nuostolius))
   (2017/C 283/77)
   Proceso kalba: italų

      Šalys

      Apeliantas: Carlo De Nicola (Štrasenas, Liuksemburgas), atstovaujamas advokato G. Ferabecoli

      Kita proceso šalis: Europos investicijų bankas (EIB), atstovaujamas T. Gilliams ir G. Faedo, padedamų advokato A. Dal Ferro

      Dalykas

   Apeliacinis skundas dėl 2016 m. liepos 21 d. Europos Sąjungos tarnautojų teismo (antroji kolegija) sprendimo byloje De Nicola/EIB (F-100/15, EU:F:2016:167), kuriuo prašoma panaikinti šį sprendimą.

      Rezoliucinė dalis

               1.

               Atmesti apeliacinį skundą.

               2.

               Carlo De Nicola padengia savo ir Europos investicijų banko (EIB) šioje instancijoje patirtas bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 410, 2016 11 7.


               15.12.2016

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 467/25

         2016 m. rugsėjo 20 d. įmonės „Marine Harvest ASA“ ieškinys ELPA priežiūros institucijai
   (Byla E-12/16)
   (2016/C 467/12)
   Įmonė „Marine Harvest ASA“, kuriai atstovauja advokatų kontoros „Advokatfirmaet PricewaterhouseCoopers AS“ (Sandviksbodene 2A, PO Box 3984 Sandviken, NO-5835 Bergen) advokatai Torbenas Fossas ir Kjetilas Raknerudas, 2016 m. rugsėjo 20 d. ELPA Teisme pareiškė ieškinį ELPA priežiūros institucijai.
   Ieškovė prašo ELPA Teismo:

               1.

               Pripažinti, kad 2016 m. liepos 27 d. ELPA priežiūros institucijos sprendimas byloje Nr. 79116 pagrįstas neteisingu atitinkamų teisės šaltinių aiškinimu ir todėl negalioja.

               2.

               Pripažinti, kad pagal EEE susitarimo 9 protokolo 4 straipsnio 1 dalį ELPA priežiūros institucija turi kompetenciją ir pareigą vykdyti valstybės pagalbos žuvininkystės sektoriui priežiūrą ir todėl privalo įvertinti 2016 m. gegužės 2 d. oficialiame skunde pateiktus ieškovės reikalavimus.

               3.

               Nurodyti ELPA priežiūros institucijai padengti bylinėjimosi išlaidas.

      Teisinės bei faktinės aplinkybės ir pagrindai, kuriais grindžiamas ieškinys:

               —

               Ieškovė prašo panaikinti 2016 m. liepos 27 d. ELPA priežiūros institucijos sprendimą byloje Nr. 79116.

               —

               Įmonė „Marine Harvest“ pareiškia, kad ELPA priežiūros institucija turi reikiamą kompetenciją įvertinti, ar pagalba žuvininkystės ir akvakultūros produktų gamybai ir prekybai jais yra suderinama su EEE susitarimu, ir pagal EEE susitarimo 62 straipsnį (plg. su EEE susitarimo 26 protokolu) vykdyti priežiūrą, taip pat, kad pagal tą patį straipsnį ELPA priežiūros institucija privalo vykdyti tokią priežiūrą.

               —

               Vienas svarbiausių elementų – Susitarimo 26 protokolo, kuriame nustatytos ELPA priežiūros institucijos kompetencijos, tačiau nėra konkrečiai kalbama apie žuvininkystės ir akvakultūros sektorius, aiškinimas. Pagal ELPA priežiūros institucijos sprendimą minėtas sąrašas turėtų būti laikomas baigtiniu.

               —

               Ieškovė mano, kad taip būtų susiaurintas 26 protokolo aiškinimas, nes protokole išvardyti tikslai ir pagrindinės nuostatos neatitinka pačiame Susitarime įvardytųjų.


title: Byla F-85/12: 2016 m. rugpjūčio 29 d. Tarnautojų teismo nutartis byloje Roest/Komisija

text:
               10.10.2016

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 371/34

         2016 m. rugpjūčio 29 d. Tarnautojų teismo nutartis byloje Roest/Komisija

   (Byla F-85/12) (1)

   (2016/C 371/40)
   Proceso kalba: prancūzų
   Trečiosios kolegijos pirmininkas nutartimi nurodė išbraukti bylą iš registro.

      (1)  OL C 295, 2012 9 29, p. 35.


title: Byla T-256/17: 2017 m. gegužės 2 d. pareikštas ieškinys byloje Labiri/EESRK

text:
               3.7.2017

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 213/34

         2017 m. gegužės 2 d. pareikštas ieškinys byloje Labiri/EESRK

   (Byla T-256/17)
   (2017/C 213/46)
   Proceso kalba: prancūzų

      Šalys

      Ieškovė: Vassiliki Labiri (Briuselis, Belgija), atstovaujama advokatų J.-N. Louis ir N. de Montigny

      Atsakovas: Europos ekonomikos ir socialinių reikalų komitetas

      Reikalavimai

   Ieškovė Bendrojo Teismo prašo:

               —

               panaikinti Europos ekonomikos ir socialinių reikalų komiteto sprendimą gera valia nevykdyti šalių sudaryto taikaus susitarimo 3 punkto;

               —

               įpareigoti Europos ekonomikos ir socialinių reikalų komitetą sumokėti ieškovei 250 000 EUR sumą;

               —

               priteiti iš atsakovo bylinėjimosi išlaidas.

      Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

   Grįsdama ieškinį ieškovė remiasi dviem pagrindais.

               1.

               Pirmasis ieškinio pagrindas grindžiamas SESV 266 straipsnio pažeidimu, nes ginčijamas sprendimas, pagal kurį atsakovas neturi galimybės vykdyti susitarimo, šalių sudaryto siekiant išspręsti ginčą taikiu būdu byloje F-33/15, Labiri/EESRK, yra Europos Sąjungos Teisingumo Teismo sprendimo nevykdymas. Be to, toks neteisėtas sudaryto susitarimo nevykdymas yra rūpestingumo pareigos ieškovės atžvilgiu pažeidimas, lojalaus bendradarbiavimo pareigos, numatytos ESS 4 straipsnio 3 dalyje, pažeidimas, šalių laisvai sudarytų susitarimų vykdymo gera valia principo ir gero administravimo principo pažeidimas, taip pat iš Pareigūnų tarnybos nuostatų 24 straipsnio kylančios pareigos padėti pažeidimas.

               2.

               Antrasis ieškinio pagrindas grindžiamas piktnaudžiavimu įgaliojimais, konkrečiai piktnaudžiavimu procesu, nes atsakovas niekada neturėjo ketinimų lojaliai vykdyti šalių sudarytą susitarimą ir pasirašė jį tik siekdamas ieškinio byloje F-33/15 atsiėmimo.


title: Byla C-136/09: 2009 m. balandžio 10 d. Areios Pagos (Graikija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Organismos Sillogikis Diacheirisis Dimiourgon Theatrikon kai Optikoakoustikon Ergon prieš DIVANI AKROPOLIS Anonymi Xenodochiaki kai Touristiki Etairia

text:
               20.6.2009

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 141/32

         2009 m. balandžio 10 d. Areios Pagos (Graikija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Organismos Sillogikis Diacheirisis Dimiourgon Theatrikon kai Optikoakoustikon Ergon prieš DIVANI AKROPOLIS Anonymi Xenodochiaki kai Touristiki Etairia
   (Byla C-136/09)
   2009/C 141/56
   Proceso kalba: graikų

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

   Areios Pagos

      Šalys pagrindinėje byloje

      Ieškovė: Organismos Sillogikis Diacheirisis Dimiourgon Theatrikon kai Optikoakoustikon Ergon

      Atsakovė: DIVANI AKROPOLIS Anonymi Xenodochiaki kai Touristiki Etairia

      Prejudicinis klausimas

   Ar vien viešbučio savininko atliktas televizorių įrengimas viešbučio kambariuose ir jų prijungimas prie viešbutyje įrengtos centrinės antenos, nesant jokio kito viešbučio savininko veiksmo, tarpininkavimo ar įsikišimo, yra kūrinio viešas paskelbimas Direktyvos 2001/29/EB 3 straipsnio 1 dalies prasme, ir, ypač, atsižvelgiant į minėtą 2006 m. gruodžio 7 d. Teisingumo Teismo sprendimą (SGAE, C-306/05, Rink. 2006 p. I-11519), ar ši byla yra susijusi su signalo išplatinimu viešbučių kambariuose gyvenantiems klientams per televizorius, viešbučio savininkui įsikišant techninėmis priemonėmis?


title: Byla C-317/09 P: 2010 m. lapkričio 18 d. Teisingumo Teismo (penktoji kolegija) sprendimas byloje Architecture, microclimat, énergies douces — Europe ir Sud SARL (ArchiMEDES) prieš Europos Komisiją (Apeliacinis skundas — Priešpriešinių reikalavimų, kylančių iš skirtingų teisės sistemų, įskaitymas — Prašymas išieškoti išmokėtas sumas — Litis denuntiatio principas — Teisė į gynybą ir teisė į teisingą procesą)

text:
               15.1.2011

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 13/13

         2010 m. lapkričio 18 d. Teisingumo Teismo (penktoji kolegija) sprendimas byloje Architecture, microclimat, énergies douces — Europe ir Sud SARL (ArchiMEDES) prieš Europos Komisiją

   (Byla C-317/09 P) (1)

   (Apeliacinis skundas - Priešpriešinių reikalavimų, kylančių iš skirtingų teisės sistemų, įskaitymas - Prašymas išieškoti išmokėtas sumas - „Litis denuntiatio“ principas - Teisė į gynybą ir teisė į teisingą procesą)
   2011/C 13/21
   Proceso kalba: prancūzų

      Šalys

      Apeliantė: Architecture, microclimat, énergies douces — Europe et Sud SARL (ArchiMEDES), atstovaujama advokato P.-P. Van Gehuchten

      Kita proceso šalis: Europos Komisija, atstovaujama E. Manhaeve ir S. Delaude

      Dalykas

   Apeliacinis skundas dėl 2009 m. birželio 10 d. Pirmosios instancijos teismo (penktoji kolegija) sprendimo ArchiMEDES prieš Komisiją (sujungtos bylos T-396/05 ir T-397/05), kuriuo Pirmosios instancijos teismas atmetė apeliantės ieškinį, kuriuo ji prašė, pirma, panaikinti Komisijos sprendimus išieškoti sumas, išmokėtas pagal sutartį su apeliante, bei įskaityti priešpriešinius reikalavimus ir, antra, priteisti iš Komisijos sumokėti subsidijos likutį, numatytą toje pačioje sutartyje — „Litis denuntiatio“ principo netaikymas — Prašymo taikyti solidarią kontrahentų atsakomybę atmetimas — Teisės į gynybą ir teisės į teisingą bylos nagrinėjimą pažeidimas.

      Rezoliucinė dalis

               1.

               Atmesti apeliacinį skundą.

               2.

               Priteisti iš Architecture, microclimat, énergies douces — Europe et Sud SARL (ArchiMEDES) bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 267, 2009 11 7.


title: Byla F-25/12: 2013 m. vasario 5 d. Tarnautojų teismo (pirmoji kolegija) sprendimas byloje Presset prieš Komisiją (Viešoji tarnyba — Darbo užmokestis — Dienpinigiai — Skyrimo sąlygos)

text:
               16.3.2013

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 79/33

         2013 m. vasario 5 d. Tarnautojų teismo (pirmoji kolegija) sprendimas byloje Presset prieš Komisiją

   (Byla F-25/12) (1)

   (Viešoji tarnyba - Darbo užmokestis - Dienpinigiai - Skyrimo sąlygos)
   2013/C 79/55
   Proceso kalba: prancūzų

      Šalys

      Ieškovas: Paul-Henri Presset (Briuselis, Belgija), atstovaujamas advokato P. Pradal

      Atsakovė: Europos Komisija, atstovaujama J. Currall ir G. Gattinara

      Dalykas

   Viešoji tarnyba — Prašymas panaikinti sprendimą neskirti ieškovui dienpinigių.

      Sprendimo rezoliucinė dalis

               1.

               Atmesti ieškinį.

               2.

               P.-H. Presset padengia savo paties ir Europos Komisijos bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 138, 2012 5 12, p. 36.


title: Byla T-321/12: 2012 m. liepos 20 d. pareikštas ieškinys byloje Ciudad de la Luz ir Sociedad Proyectos Temáticos de la Comunidad Valenciana prieš Komisiją

text:
               22.9.2012

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 287/32

         2012 m. liepos 20 d. pareikštas ieškinys byloje Ciudad de la Luz ir Sociedad Proyectos Temáticos de la Comunidad Valenciana prieš Komisiją

   (Byla T-321/12)
   2012/C 287/61
   Proceso kalba: ispanų

      Šalys

      Ieškovės: Ciudad de la Luz, SA (Alikantė, Ispanija) ir Sociedad Proyectos Temáticos de la Comunidad Valenciana, SA (Alikantė), atstovaujamos advokatų J. Buendía Sierra, N. Ruiz García, J. Belenguer Mula ir M. Muñoz de Juan

      Atsakovė: Europos Komisija

      Reikalavimai

   Ieškovės Bendrojo Teismo prašo:

               —

               priimti ir pripažinti pagrįstais jų ieškinyje nurodytus panaikinimo pagrindus;

               —

               panaikinti 2012 m. gegužės 12 d. Komisijos sprendimą (2012) 3025 galutinis dėl valstybės pagalbos SA. 22668 (C 8/2008 — ex NN 4/2008), kurią Ispanija suteikė „Ciudad de la Luz SA“, ir būtent sprendimo 1 straipsnio 1 dalį tiek, kiek joje skelbiama, kad investicijoms į bendrovę Ciudad de la Luz SA (CDL) būdingi nesuderinamos valstybės pagalbos požymiai, ir reikalaujama šią pagalbą susigrąžinti;

               —

               pripažinti neegzistuojančiu ginčijamą sprendimą arba, subsidiariai, panaikinti ginčijamą sprendimą ir būtent jo 1 straipsnio 1 dalį tiek, kiek joje skelbiama, kad tam tikri gamintojai, įrašinėję CDL, gavo nesuderinamą pagalbą;

               —

               todėl panaikinti ginčijamo sprendimo 2 straipsnyje nurodytus įpareigojimus susigrąžinti pagalbą, ir

               —

               priteisti iš Komisijos bylinėjimosi šiame procese išlaidas.

      Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

   Grįsdamos ieškinį ieškovės remiasi trimis pagrindais.

               1.

               Pirmasis pagrindas susijęs su teisės klaida tiek, kiek Komisija konstatavo valstybės pagalbos CDL naudai egzistavimą (klaidingas privataus investuotojo principo taikymas). SESV 107 straipsnio 1 dalies ir 345 straipsnio pažeidimas.
               Ieškovės mano, kad Komisija klaidingai analizuoja privataus investuotojo principą ir daro klaidingą išvadą, kad egzistuoja valstybės pagalba. Generalitat Valenciana investavo du kartus, t. y. 2000 ir 2004 m. ir abu sprendimai investuoti buvo priimti parengus verslo planus, kuriuose buvo numatytas projekto pelningumas. Komisija, taikydama privataus investuotojo principą, lygina šį projektą su projektų ir subjektų, kurie tarpusavyje nepalyginami dėl jų masto, pelningumu, todėl šis principas netenka prasmės ir pažeidžiama SESV 107 straipsnio 1 dalis ir SESV 345 straipsnis.
               Komisija savo teisinėje ir ekonominėje analizėje taip pat neatsižvelgia į tai, kad be kino studijų projekto egzistavo ir komercinės bei viešbučių zonos sklypuose, besiribojančiuose su SPTCV nuosavybe, plėtros projektas. Atsižvelgiant į šiuos du projektus, investicijų į bendrovę CDL pelningumas buvo dar didesnis.

               2.

               Antrasis pagrindas, susijęs su teisės klaida analizuojant CDL projekto suderinamumą ir motyvų stoka
               Ieškovės teigia, jog Komisija atsisako pripažinti, atsižvelgiant į tai, kad CDL yra Alikantėje, jog projektui galėjo būti suteikta regioninė pagalba. Kadangi kalbama apie didelį investicinį projektą, Ispanijos valdžios institucijos nusprendė, kad CDL galėjo rinktis regioninę pagalbą iki 36 % ir Komisija neturėjo teisės jos ginčyti. Nepaisant to, ji nesutinka, kad kai taikomas privataus investuotojo principas 64 % investicijų, projektas buvo dar pelningesnis.
               Subsidiariai, ieškovės mano, kad Valensijos valdžios institucijų investicijos į CDL kino studijos kompleksą turėjo būti pripažintos kaip visiškai arba iš dalies suderinamos pagal SESV 107 straipsnio 3 dalies d punktą.
               Komisija nemotyvuoja išvadų, pagal kurias pagalba CDL kino studijai statyti buvo nereikalinga, neproporcinga ir neadekvati, todėl ši pagalba negalėjo būti grindžiama, net iš dalies, suderinamumu kultūros rėmimo požiūriu.

               3.

               Trečiasis pagrindas, susijęs su sprendimo nebuvimu ir bet kuriuo atveju visišku motyvų nebuvimu, kiek tai susiję su gamybos skatinimu
               Be to, kad Komisija pripažįsta investicijas į CDL nesuderinama pagalba, ji taip pat kvalifikuoja bet kokią paskatą, suteiktą kino produkcijos gamintojams su sąlyga, kad filmavimas bus vykdomas CDL.
               Sprendime tik viena dalis skirta šiai tariamai pagalbai, t. y. kurioje Komisija tik pripažįsta šią pagalbą nesuderinama. Sprendime neaprašoma priemonė, į kurią ji daro nuorodą, ir taip pat ji nemini valstybės narės šiuo tikslu pateiktos informacijos, nenagrinėja valstybės pagalbos požymių buvimo ar nebuvimo, neanalizuoja suderinamumo kriterijų ir neaptaria galimo teisėtų lūkesčių buvimo.
               Todėl ieškovės mano, kad sprendimas yra neegzistuojantis aktas arba negaliojantis dėl motyvų stokos. Be to, šios paskatos turėjo būti pripažintos suderinamomis su SESV 107 straipsnio 3 dalies d punktu, nes jomis paisoma sąlygų, numatytų 2001 m. Komisijos komunikate dėl pagalbos kinui.


title: Byla C-125/14: 2014 m. kovo 18 d. Fővárosi Törvényszék (Vengrija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Iron & Smith Kft./Unilever NV

text:
               10.6.2014

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 175/23

         2014 m. kovo 18 d.Fővárosi Törvényszék (Vengrija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Iron & Smith Kft./Unilever NV

   (Byla C-125/14)
   2014/C 175/28
   Proceso kalba: vengrų

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

   Fővárosi Törvényszék

      Šalys pagrindinėje byloje

      Ieškovė: Iron & Smith Kft.

      Kita proceso šalis: Unilever NV

      Prejudiciniai klausimai

               1.

               Ar siekiant įrodyti Bendrijos prekių ženklo gerą vardą, kaip tai suprantama pagal Direktyvos 2008/95/EB (1) valstybių narių teisės aktams, susijusiems su prekių ženklais, suderinti (toliau – direktyva) 4 straipsnio 3 dalį, pakanka, kad tas prekių ženklas turėtų gerą vardą vienoje valstybėje narėje ir tais atvejais, kai remiantis šiuo pagrindu protestas dėl nacionalinio prekių ženklo paraiškos pareikštas kitoje valstybėje narėje, nei ši valstybė?

               2.

               Ar nagrinėjant Bendrijos prekių ženklo gerą vardą ir tuo tikslu taikant teritorinius kriterijus, galima vadovautis principais, kuriuos Europos Sąjungos Teisingumo Teismas nustatė dėl Bendrijos prekių ženklo naudojimo iš tikrųjų?

               3.

               Ar tuo atveju, kai ankstesnio Bendrijos prekių ženklo savininkas įrodo savo prekių ženklo gerą vardą šalyse, kurios apima didžiąją dalį Europos Sąjungos teritorijos, išskyrus valstybę narę, kurioje pateikta nacionalinio prekių ženklo paraiška, galima į tai neatsižvelgiant iš jo pareikalauti pateikti įtikinamų įrodymų, susijusių ir su šia valstybe nare?

               4.

               Jeigu į trečiąjį klausimą būtų atsakyta neigiamai, ar, žinoma, atsižvelgiant į vidaus rinkos ypatumus, gali nutikti taip, kad didžiojoje Europos Sąjungos teritorijos dalyje intensyviai naudotas prekių ženklas gali būti nežinomas atitinkamai nacionalinei visuomenei ir kad dėl šios priežasties gali būti neįvykdyta antra būtina sąlyga direktyvos 4 straipsnio 3 dalyje numatytam atsisakymo įregistruoti pagrindui patvirtinti, t. y. nekiltų pavojus, jog naudojant nacionalinį prekių ženklą būtų galima nepagrįstai gauti naudos iš ankstesnio prekių ženklo skiriamojo požymio ar gero vardo, arba padaryti kitokios žalos? Jei toks pavojus kiltų, kokias aplinkybes turi įrodyti Bendrijos prekių ženklo savininkas, kad minėta sąlyga būtų įvykdyta?

      (1)  2008 m. spalio 22 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2008/95/EB valstybių narių teisės aktams, susijusiems su prekių ženklais, suderinti (kodifikuota redakcija) (OL L 299, p. 25).


title: Byla T-585/11: 2011 m. lapkričio 10 d. pareikštas ieškinys byloje Cheverny Investments prieš Komisiją

text:
               28.1.2012

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 25/60

      2011 m. lapkričio 10 d. pareikštas ieškinys byloje Cheverny Investments prieš Komisiją

      (Byla T-585/11)
      (2012/C 25/115)
      Proceso kalba: vokiečių

         Šalys

         Ieškovė: Cheverny Investments Ltd (St. Julians, Maltos Respublika), atstovaujama advokato Hohenlohe-Langenburgo princo Hubertuso

         Atsakovė: Europos Komisija

         Reikalavimai

      Ieškovė Bendrojo Teismo prašo:

                  —

                  panaikinti Vokietijos Federacinei Respublikai skirtą 2011 m. sausio 26 d. Komisijos sprendimą „Valstybės pagalba C 7/2010 — Körperschaftsteuergesetz (Pelno mokesčio įstatymas), Sanavimo išlyga“;

                  —

                  nepatenkinus pirmojo prašymo, iš dalies panaikinti minėtą sprendimą, kiek, remiantis nacionalinės teisės išaiškinimu, Körperschaftsteuergesetz (Pelno mokesčio įstatymas) 8c straipsnio 1a dalyje numatyta sanavimo išlyga susijusi ne tik su prasiskolinusiomis ar nemokiomis bendrovėmis arba su bendrovėmis, kurioms gresia nemokumas, nes sanavimas pagal minėtą nuostatą gali leisti bendrovėms, kurių nemokumo ar prasiskolinimo įmanoma išvengti, keičiantis akcininkams perkelti nuostolius, jeigu įvykdomos atitinkamos sąlygos;

                  —

                  priteisti iš atsakovės bylinėjimosi išlaidas pagal Procedūros reglamento 87 straipsnio 2 dalies pirmą sakinį.

         Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

      Grįsdama ieškinį ieškovė tvirtina, kad analizuodama ginčijamą Vokietijos Körperschaftsteuergesetz 8c straipsnio 1a dalį atsakovė klaidingai nusprendė, jog sanavimo išlyga sudaro valstybės pagalbą, ir padarė vertinimo klaidą, kiek ji

                  —

                  padarė prielaidą, jog ginčijama norma susijusi vien su įmonėmis, kurios yra nemokios ar kurioms gresia nemokumas, tačiau nėra netaikoma taip pat tokioms įmonėms, kurių atveju nemokumas ar prasiskolinimas yra dar tik galimi;

                  —

                  preziumavo nuostatos selektyvumą, darydama prielaidą, jog referencinę sistemą sudaro ne Körperschaftsteuergesetz, o jo 8c straipsnis.

            Be to, ieškovė tvirtina, kad ginčijamame sprendime atsakovė padarė vertinimo klaidą, kiek ji

                  —

                  nenustatė referencinės sistemos Körperschaftsteuergesetz atžvilgiu pagal savo pačios priimtą pranešimą dėl valstybės pagalbos taisyklių taikymo su tiesioginiu verslo apmokestinimu susijusioms priemonėms (OL 1998, C 384, p. 3) ir savo pasiūlymą dėl Tarybos direktyvos dėl bendros konsoliduotosios pelno mokesčio bazės (BKPMB);

                  —

                  nenustatė, jog sanavimo išlyga pateisinama dėl 2009 m. kilusių makroekonominės pusiausvyros trikdžių.

            Anot ieškovės, dėl to atsakovė pažeidė SESV 107 straipsnio 1 dalį.


title: Byla C-523/08 2008 m. lapkričio 27 d. pareikštas ieškinys byloje Europos Bendrijų Komisija prieš Ispanijos Karalystę

text:
               24.1.2009

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 19/20

         2008 m. lapkričio 27 d. pareikštas ieškinys byloje Europos Bendrijų Komisija prieš Ispanijos Karalystę

   (Byla C-523/08)
   (2009/C 19/35)
   Proceso kalba: ispanų
   Šalys

      Ieškovė: Europos Bendrijų Komisija, atstovaujama M. Condou-Durande ir M.-A. Rabanal Suárez

      Atsakovė: Ispanijos Karalystė
   Ieškovės reikalavimai

               —

               Pripažinti, kad nepriėmusi visų 2005 m. spalio 12 d. Tarybos direktyvą 2005/71/EB dėl konkrečios įleidimo trečiųjų šalių piliečiams atvykti mokslinių tyrimų tikslais tvarkos (1) įgyvendinančių įstatymų ir kitų teisės aktų ar bet kuriuo atveju jų nepateikusi Komisijai, Ispanijos Karalystė neįvykdė įsipareigojimų pagal šią direktyvą.

               —

               Priteisti iš Ispanijos Karalystės bylinėjimosi išlaidas.

         Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai
   Terminas perkelti Direktyvą 2005/71/EB į vidaus teisę baigėsi 2007 m. spalio 12 dieną.

      (1)  OL L 289, p. 15.


title: Byla C-459/08: 2009 m. birželio 17 d. Teisingumo Teismo pirmininko nutartis byloje Europos Bendrijų Komisija prieš Portugalijos Respubliką

text:
               12.9.2009

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 220/31

         2009 m. birželio 17 d. Teisingumo Teismo pirmininko nutartis byloje Europos Bendrijų Komisija prieš Portugalijos Respubliką
   (Byla C-459/08) (1)

   2009/C 220/60

      Proceso kalba: portugalų

   Teisingumo Teismo pirmininkas nutartimi nurodė išbraukti bylą iš registro.

      (1)  OL C 313, 2008 12 6.


title: Byla T-107/13 P: 2013 m. vasario 21 d. Cornelia Trentea pateiktas apeliacinis skundas dėl 2012 m. gruodžio 11 d. Tarnautojų teismo sprendimo byloje F-112/10 Trentea prieš FRA

text:
               4.5.2013

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 129/22

         2013 m. vasario 21 d. Cornelia Trentea pateiktas apeliacinis skundas dėl 2012 m. gruodžio 11 d. Tarnautojų teismo sprendimo byloje F-112/10 Trentea prieš FRA

   (Byla T-107/13 P)
   2013/C 129/45
   Proceso kalba: anglų

      Šalys

      Apeliantė: Cornelia Trentea (Barselona, Ispanija), atstovaujama advokatų L. Levi ir M. Vandenbussche

      Kita proceso šalis: Europos Sąjungos pagrindinių teisių agentūra (FRA)

      Reikalavimai

   Apeliantė Bendrojo Teismo prašo:

               —

               panaikinti 2012 m. gruodžio 11 d. Tarnautojų teismo sprendimą byloje F-112/10,

               —

               atitinkamai, panaikinti 2010 m. birželio 5 d. darbo sutarčių sudarymo institucijos sprendimą atmesti apeliantės kandidatūrą (TA-ADMIN-AST 4-2009) ir sprendimą paskirti kitą kandidatą; priteisti iš FRA apeliantės patirtą turtinę žalą, kurią sudaro skirtumas tarp dabartinio darbo užmokesčio ir AST 4 darbo užmokesčio iki pensijinio amžiaus, įskaitant visas išmokas ir mokėjimus, bei teisių į pensiją kompensaciją; taip pat nurodyti FRA kompensuoti apeliantės patirtą neturtinę žalą, kuri ex aequo et bono vertinama 10 000 EUR; ir

               —

               priteisti iš FRA pirmoje ir apeliacinėje instancijose patirtas bylinėjimosi išlaidas.

      Apeliacinio skundo pagrindai ir pagrindiniai argumentai

   Grįsdama apeliacinį skundą apeliantė remiasi penkiais pagrindais.

               1.

               Pirmasis apeliacinio skundo pagrindas susijęs su tuo, kad tariamai buvo pažeistos ieškinio pagrindų priimtinumo taisyklės: per teismo posėdį pirmojoje instancijoje pateiktų argumentų, kad atrankos komitete nebuvo personalo komiteto atstovo, priimtinumas — pirmosios instancijos teismo teisėjų padarytas pareigos motyvuoti pažeidimas. Apeliantė mano, kad Tarnautojų teismas, pirma, pažeidė Tarnautojų teismo procedūros reglamento 43 straipsnio pirmą dalį, kai neatsižvelgė į tai, kad nagrinėjami argumentai buvo pagrįsti dokumentais ir informacija, kuriuos FRA pateikė tik per procesą Tarnautojų teisme, ir, antra, nepripažino, kad nagrinėjami argumentai turi būti laikomi priimtinais dėl to, kad jie glaudžiai susiję su kitais per rašytinę proceso dalį pateiktais pagrindais. Trečia, bet kuriuo atveju Tarnautojų teismas padarė klaidingą nemotyvuotą išvadą, kad ieškinio pagrindo nėra tarp pagrindų, kuriuos Tarnautojų teismas gali iškelti savo iniciatyva.

               2.

               Antrasis apeliacinio skundo pagrindas susijęs su tuo, kad tariamai buvo faktinių netikslumų dėl rašytinio egzamino, dėl ko Tarnautojų teismas pažeidė vienodo požiūrio principą ir iškraipė įrodymus. Apeliantė mano, kad Tarnautojų teismas suklydo, kai nusprendė, jog neįrodyta ar netgi neteigta, kad per rašytinį egzaminą užduoti klausimai buvo visiems kandidatams identiški, nes atsakovė tai patvirtino pateikdama gynybos paaiškinimus. Šis netikslumas turėjo įtakos Tarnautojų teismo teisinei išvadai, nes pagal vienodo požiūrio principą reikalaujama, kad rašytinis egzaminas vyktų tuo pačiu metu visiems kandidatams, o ne skirtingomis dienomis, kaip buvo atrankos procedūros, kurioje dalyvavo apeliantė, atveju. Be to, pirmosios instancijos teismo teisėjai atmetė apeliantės ieškinio pagrindą, susijusį su anonimiškumo neužtikrinimu per rašytinį egzaminą; šis anonimiškumas buvo grindžiamas vien FRA teiginiu, kurį apeliantė ginčijo.

               3.

               Trečiasis apeliacinio skundo pagrindas susijęs su tariamai neteisėta atrankos komiteto sudėtimi, įrodymų iškraipymu ir Tarnautojo teismo padarytu pareigos motyvuoti pažeidimu. Apeliantė mano, kad Tarnautojų teismas padarė teisės klaidą ir iškraipė įrodymus, kai padarė nemotyvuotą išvadą, kad FRA administracijos direktorius ir FRA finansininkas turėjo išsamių žinių ir patirties viešojo pirkimo srityje, pagrįstą vien FRA teiginiais, kuriuos apeliantė ginčijo. Šis patirties trūkumas taip pat turėjo įtakos pasirinkimui.

               4.

               Ketvirtasis apeliacinio skundo pagrindas susijęs su tariamai padarytu pareigos motyvuoti pažeidimu ir nepagrįstu sprendimo priėmimo laikotarpiu. Apeliantė mano, kad pirmosios instancijos teisėjai padarė teisės klaidą, kai nusprendė, jog atsakovė įvykdė pareigą motyvuoti, nes apeliantė iki proceso pirmojoje instancijoje nežinojo, pagal kokius kriterijus buvo vertinama jos kandidatūra, nebuvo informuota apie tai, kokių reikalavimų ji neatitiko ir negavo iki teismo posėdžio gautų bendrų balų sudedamųjų dalių. Tarnautojų teismas taip pat esą rėmėsi atsakovės per teismo posėdį pateiktu dokumentu tam, kad padarytų išvadą, jog atsakovė įvykdė pareigą motyvuoti, nepagrįsdama išimtinių aplinkybių buvimo. Be to, pirma, jei apeliantė šį dokumentą būtų gavusi administracinio nagrinėjimo etapu, kaip ji to prašė, ji būtų galėjusi geriau suprasti priežastis, dėl kurių ji nebuvo pasirinkta, ir veiksmingiau ginčyti šį sprendimą. Antra, proceso Tarnautojų teisme trukmė būtų labiau pagrįsta.

               5.

               Penktasis apeliacinio skundo pagrindas, susijęs su tuo, kad tariamai buvo pažeista Tarnautojų teismo procedūros reglamento 87 straipsnio 2 dalis ir 88 straipsnis, kiek tai susiję su bylinėjimosi išlaidomis, taip pat pažeista pareiga motyvuoti. Apeliantė mano, kad Tarnautojų teismas neteisėtai priteisė iš apeliantės jos ir atsakovės patirtas bylinėjimosi išlaidas.


               19.7.2008

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 183/1

         (2008/C 183/01)
   Paskutinis Teisingumo Teismo Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje skelbiamas leidinys

         OL C 171, 2008 7 5

   Skelbti leidiniai:

      OL C 158, 2008 6 21

      OL C 142, 2008 6 7

      OL C 128, 2008 5 24

      OL C 116, 2008 5 9

      OL C 107, 2008 4 26

      OL C 92, 2008 4 12

   Šiuos tekstus galite rasti adresu:

               EUR-Lex:http://eur-lex.europa.eu


title: Byla T-179/09: 2009 m. balandžio 28 d. pareikštas ieškinys byloje Dunamenti Erőmű prieš Komisiją

text:
               18.7.2009

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 167/16

         2009 m. balandžio 28 d. pareikštas ieškinys byloje Dunamenti Erőmű prieš Komisiją
   (Byla T-179/09)
   2009/C 167/32
   Proceso kalba: anglų

      Šalys

      Ieškovė: Dunamenti Erőmű Zrt. (Sazhalombata, Vengrija), atstovaujama QC J. Lever, solisitorių A. Nourry ir R. Griffith

      Atsakovė: Europos Bendrijų Komisija

      Ieškovės reikalavimai

               —

               Panaikinti sprendimą ir kiekvieną rezoliucinės dalies nuostatą tiek, kiek jie skirti ieškovei;

               —

               Nepatenkinus pirmojo reikalavimo, panaikinti sprendimo 2 ir 5 straipsnius tiek, kiek jais nurodoma susigrąžinti iš ieškovės pagalbos perviršį, kuris, Komisijos manymu, yra nesuderinamas su bendrąja rinka;

               —

               Vadovaujantis Pirmosios instancijos teismo procedūros reglamento 65 straipsniu, nurodyti imtis tyrimo priemonių, pagal kurias Komisija turi Pirmosios instancijos teismui pateikti visos Komisijos ir Vengrijos valdžios institucijų korespondencijos kopiją bei visus susitikimų ir tarp jų vykusių diskusijų įrašus, kaip tai numatyta skundžiamo sprendimo 466 dalyje;

               —

               Jei Pirmosios instancijos teismas, kaip atsargus arbitras, mano, kad jam gali padėti ekspertas ar keli ekspertai, nurodyti imtis ekspertizės kaip tyrimo priemonės tam, kad būtų pateiktos įvairios ataskaitos ar nurodyti imtis bet kurios kitos, šio teismo manymu, tinkamos, tyrimo priemonės.

               —

               priteisti iš Komisijos bylinėjimosi išlaidas.

      Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

   Ieškovė siekia, kad būtų panaikintas 2008 m. birželio 4 d. Komisijos sprendimas C (2008) 2223 galutinis, kuriame Vengrijos valdžios institucijų tam tikriems elektros energijos gamintojams suteikta pagalba, sudarant ilgalaikes elektros energijos pirkimo sutartis (EPS) tarp elektros energijos tinklo operatoriaus, Magyar Villamos Művek Rt. (MVM), priklausančio Vengrijos valstybei, ir šių gamintojų prieš Vengrijos Respublikai įstojant į Europos Sąjungą (Valstybės pagalba C 41/2005 (buv. NN 49/2005) — Vengrijos per didelės sąnaudos). Ieškovė skundžiamame sprendime įvardijama kaip tariamos valstybės pagalbos gavėja ir šiuo sprendimu Vengrija įpareigojama iš ieškovės išieškoti šią pagalbą kartu su delspinigiais.
   Ieškovė nurodo keturis pagrindus savo ieškiniui pagrįsti.
   Visų pirma ieškovė tvirtina, kad Komisija pažeidė EB 87 straipsnio 1 dalį tiek, kiek ieškovės sudarytą EPS kvalifikavo kaip valstybės pagalbą, nepaisant to, jog pati Komisija pripažino, kad tai yra „esminis“ prieš privatizacijos procesą sudarytas susitarimas. Ieškovės nuomone, Vengrijos valdžios institucijos veikė pagal investitoriaus rinkos ekonomikoje principą. Todėl, ieškovės manymu, Komisija neteisingai taikė Vengrijos stojimo į Europos Sąjungą sutartį ir Tarybos reglamento Nr. 659/1999 1 straipsnio b punkto v papunktį (1).
   Antra, ieškovė nurodo, kad net jeigu — o taip iš tiesų nėra — EPS jai būtų suteikta valstybės pagalba 1995 metais, ieškovė teisėtai galėjo tikėtis, kad pagal Bendrijos teisę tokia pagalba bus laikoma jau egzistuojančia pagalba.
   Trečia, ieškovė teigia, kad jos sudarytą EPS laikant nesuderinama su bendrąja rinka valstybės pagalba, minėtu sprendimu pažeidžiamas proporcingumo principas, nes ji klaidingai buvo kvalifikuota kaip funkcionavimo pagalba ir ji neturėjo būti pripažinta nesuderinama ir tuo, kad šia pagalba ieškovei buvo kompensuotos jos patirtos per didelės išlaidos. Be to, ieškovė mano, kad tokia išvada yra nepakankamai ir (arba) klaidingai motyvuota ir prieštarauja EB 87 straipsnio 3 dalies a punktui, nes remiantis tokia išvada ieškovės sudarytai EPS nepripažįstama jokia ekonominės plėtros skatinimo funkcija.
   Ketvirta, ieškovė tvirtina, kad nurodymas susigrąžinti pagalbą pažeidžia Tarybos reglamento Nr. 659/1999 14 straipsnio 1 dalį ir bendruosius Bendrijos teisės principus, kaip antai teisėtų interesų apsaugos ir teisėtų lūkesčių principus. Be to, ieškovės teigimu, Komisija pažeidė esminius procedūrinius reikalavimus, pavyzdžiui, teisę į gynybą.

      (1)  1999 m. kovo 22 d. Tarybos reglamentas (EB) Nr. 659/1999, nustatantis išsamias EB Sutarties 93 straipsnio taikymo taisykles (OL L 83, 1999, p. 1; 2004 m., Specialusis leidimas lietuvių k., 8 sk., 1 t., p. 339–347)


title: Byla T-347/08 2008 m. gruodžio 19 d. Pirmosios instancijos teismo nutartis byloje iTouch International prieš VRDT — Touchnet Information Systems (iTouch)

text:
               21.2.2009

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 44/68

         2008 m. gruodžio 19 d. Pirmosios instancijos teismo nutartis byloje iTouch International prieš VRDT — Touchnet Information Systems (iTouch)

   (Byla T-347/08) (1)

   (2009/C 44/117)

      Proceso kalba: anglų

   Šeštosios kolegijos pirmininkas nutartimi nurodė išbraukti bylą iš registro.

      (1)  OL C 272, 2008 10 25.


title: Byla T-76/15: 2015 m. vasario 18 d. pareikštas ieškinys byloje KENUP Foundation ir kt./EIT

text:
               4.5.2015

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 146/40

         2015 m. vasario 18 d. pareikštas ieškinys byloje KENUP Foundation ir kt./EIT

   (Byla T-76/15)
   (2015/C 146/54)
   Proceso kalba: anglų

      Šalys

      Ieškovės: KENUP Foundation (Kalkara, Malta), Candena GmbH (Liuneburgas, Vokietija), Center odličnosti za biosenzoriko, instrumentacijo in procesno kontrolo (CO BIK) (Aidovščina, Slovėnija), Evotec AG (Hamburgas, Vokietija), atstovaujamos advokatų U. Soltész, C. Wagner ir H. Weiß

      Atsakovas: Europos inovacijos ir technologijos institutas (EIT)

      Reikalavimai

   Ieškovės Bendrojo Teismo prašo:

               —

               panaikinti 2014 m. gruodžio 9 d. Europos inovacijos ir technologijos instituto sprendimus dėl žinių ir inovacijų bendrijų paskyrimo (02008.EIT.2014.I.EIT.GB) ir KENUP pasiūlymo atmetimo, kaip pranešta 2014 m. gruodžio 10 d. raštu (012234.EIT.D.2014.MK) ir

               —

               priteisti iš EIT bylinėjimosi išlaidas

      Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

   Grįsdamos ieškinį ieškovės remiasi devyniais pagrindais.

               1.

               Pirmasis ieškinio pagrindas, susijęs su tuo, kad ginčijamus sprendimus, kuriais atmestas KENUP pasiūlymas, priėmė ne kompetentinga ES institucija.

               2.

               Antrasis ieškinio pagrindas, susijęs su tuo, kad priimdamas ginčijamus sprendimus EIT nesilaikė taikytinos atrankos procedūros.

               3.

               Trečiasis ieškinio pagrindas, susijęs su tuo, kad EIT nenurodė motyvų, kai ieškovėms nepranešė apie sprendimą dėl paskyrimo.

               4.

               Ketvirtasis ieškinio pagrindas, susijęs su tuo, kad EIT išorės ekspertui atlikus KENUP pasiūlymo vertinimą pažeistas vienodo požiūrio principas.

               5.

               Penktasis ieškinio pagrindas, susijęs su tuo, kad EIT išorės ekspertams atlikus KENUP pasiūlymo vertinimą pažeisti skaidrumo ir pareigos motyvuoti principai.

               6.

               Šeštasis ieškinio pagrindas, susijęs su tuo, kad EIT išorės ekspertams atlikus KENUP pasiūlymo vertinimą pažeistos „Horizontas 2020“ dalyvavimo reglamento nuostatos dėl etikos aspektų vertinimo.

               7.

               Septintasis ieškinio pagrindas, susijęs su tuo, kad EIT išorės ekspertams atlikus KENUP pasiūlymo vertinimą padaryta akivaizdžių pasiūlymo vertinimo klaidų.

               8.

               Aštuntasis ieškinio pagrindas, susijęs su tuo, kad dėl EIT ekspertų ir EIT valdybos narių, dalyvavusių atrankos procedūroje, dėl kurios priimtas ginčijamas sprendimas, padėties kilo jų ir Europos Sąjungos interesų konfliktas.

               9.

               Devintasis ieškinio pagrindas, susijęs su tuo, kad 2014 m. EIT kvietimu teikti žinių ir inovacijų bendrijų (ŽIB) pasiūlymus pažeidžiamos darbo tvarkos taisyklės, reglamentuojančios ŽIB atrankos procedūrą.


title: Byla C-272/06 2007 m. birželio 12 d. Teisingumo Teismo nutartis (Cour d'appel d'Angers (Prancūzija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) EARL Mainelvo prieš Denkavit France SARL

text:
               25.8.2007

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 199/25

         2007 m. birželio 12 d. Teisingumo Teismo nutartis (Cour d'appel d'Angers (Prancūzija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) EARL Mainelvo prieš Denkavit France SARL

   (Byla C-272/06) (1)

   (2007/C 199/41)

      Proceso kalba: prancūzų

   Teisingumo Teismo pirmininkas nutartimi nurodė išbraukti bylą iš registro.

      (1)  OL C 212, 2006 9 2.


title: Byla T-450/17: 2017 m. liepos 18 d. pareikštas ieškinys byloje Eurosupport – Fineurop support/EIGE

text:
               23.10.2017

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 357/16

         2017 m. liepos 18 d. pareikštas ieškinys byloje Eurosupport – Fineurop support/EIGE

   (Byla T-450/17)
   (2017/C 357/20)
   Proceso kalba: anglų

      Šalys

      Ieškovė: Eurosupport – Fineurop support Srl (Milanas, Italija), atstovaujama advokato M. Velardo

      Atsakovas: Europos lyčių lygybės institutas (EIGE)

      Reikalavimai

   Ieškovė Bendrojo Teismo prašo:

               —

               panaikinti ginčijamą 2017 m. gegužės 8 d. sprendimą, kuriuo atmestas ieškovės pasiūlymas konkurse EIGE/2017/OPER/04 „Moterų lyties organų žalojimas: Rizikos grupei priklausančių mergaičių vertinimas“ ir vėlesnius sprendimus, kuriais kito dalyvio pasiūlymas pripažintas nugalėjusiu ir kuriais nuspręsta sudaryti sutartį su tuo dalyviu,

               —

               nurodyti atsakovui atlyginti žalą ieškovei su 8 % palūkanomis arba, alternatyviai, priteisti kompensaciją su 8 % palūkanomis,

               —

               priteisti iš atsakovo bylinėjimosi išlaidas.

      Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

   Grįsdama ieškinį ieškovė remiasi trimis pagrindais.

               1.

               Pirmasis ieškinio pagrindas siejamas su vienodo požiūrio principo, skaidrumo principo, rūpestingumo principo ir pareigos užtikrinti konfidencialumą pažeidimu, taip pat akivaizdžia vertinimo klaida.

               2.

               Antrasis ieškinio pagrindas siejamas su vertinimo sprendimų motyvų prieštaravimu ir proporcingumo principo pažeidimu vertinant ieškovės pasiūlymą.

               3.

               Trečiasis ieškinio pagrindas siejamas su teisės į gerą administravimą pažeidimu.


title: Byla C-479/04 2006 m. rugsėjo 12 d. Teisingumo Teismo (didžioji kolegija) sprendimas ( Østre Landsret (Danija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Laserdisken ApS prieš Kulturministeriet (Direktyva 2001/29/EB — Tam tikrų autorių teisių ir gretutinių teisių aspektų suderinimas informacinėje visuomenėje — 4 straipsnis — Platinimo teisė — Teisės išnaudojimo taisyklė — Teisinis pagrindas — Tarptautiniai susitarimai — Konkurencijos politika — Proporcingumo principas — Teisė į saviraiškos laisvę — Lygybės principas — EB 151 ir 153 straipsniai)

text:
               18.11.2006

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 281/10

         2006 m. rugsėjo 12 d. Teisingumo Teismo (didžioji kolegija) sprendimas (Østre Landsret (Danija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Laserdisken ApS prieš Kulturministeriet

   (Byla C-479/04) (1)

   (Direktyva 2001/29/EB - Tam tikrų autorių teisių ir gretutinių teisių aspektų suderinimas informacinėje visuomenėje - 4 straipsnis - Platinimo teisė - Teisės išnaudojimo taisyklė - Teisinis pagrindas - Tarptautiniai susitarimai - Konkurencijos politika - Proporcingumo principas - Teisė į saviraiškos laisvę - Lygybės principas - EB 151 ir 153 straipsniai)
   (2006/C 281/15)
   Proceso kalba: danų
   Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas
   Østre Landsret
   Šalys pagrindinėje byloje
   Ieškovė: Laserdisken ApS
   Atsakovė: Kulturministeriet
   Dalykas
   Prašymas priimti prejudicinį sprendimą — Østre Landsret — 2001 m. gegužės 22 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2001/29/EB dėl autorių teisių ir gretutinių teisių informacinėje visuomenėje tam tikrų aspektų suderinimo 4 straipsnio 2 dalies galiojimas ir išaiškinimas — Teisės turėtojo teisės išnaudojimas tik jam pirmą kartą pardavus ar kitaip perleidus nuosavybę Bendrijoje arba tai padarius jo sutikimu — Į DVD įrašytų kinematografijos kūrinių importas iš trečiųjų šalių
   Rezoliucinė dalis

               1.

               Pirmo prejudicinio klausimo nagrinėjimo metu nebuvo nustatyta nieko, kas galėtų paveikti 2001 m. gegužės 22 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2001/29/EB dėl autorių teisių ir gretutinių teisių informacinėje visuomenėje tam tikrų aspektų suderinimo 4 straipsnio 2 dalies galiojimą.

               2.

               Direktyvos 2001/29 4 straipsnio 2 dalis turi būti aiškinama taip, kad ji draudžia nacionalines taisykles, numatančias, jog kūrinio originalo ar kopijų platinimo teisė yra laikoma išnaudota, kai teisių turėtojas šiuos objektus išleidžia į prekybą ne Europos bendrijoje arba tai daroma su jo sutikimu.

      (1)  OL C 31, 2005 2 5.


title: Byla C-339/13: 2014 m. gegužės 22 d. Teisingumo Teismo (devintoji kolegija) sprendimas byloje Europos Komisija/Italijos Respublika (Valstybės įsipareigojimų neįvykdymas — Direktyva 1999/74/EB — 3 straipsnis ir 5 straipsnio 2 dalis — Draudimas auginti dedekles vištas nepagerintuose narvuose — Dedeklių vištų auginimas narvuose, neatitinkančiuose reikalavimų pagal šią direktyvą)

text:
               4.8.2014

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 253/12

         2014 m. gegužės 22 d. Teisingumo Teismo (devintoji kolegija) sprendimas byloje Europos Komisija/Italijos Respublika

   (Byla C-339/13) (1)

   ((Valstybės įsipareigojimų neįvykdymas - Direktyva 1999/74/EB - 3 straipsnis ir 5 straipsnio 2 dalis - Draudimas auginti dedekles vištas nepagerintuose narvuose - Dedeklių vištų auginimas narvuose, neatitinkančiuose reikalavimų pagal šią direktyvą))
   2014/C 253/15
   Proceso kalba: italų

      Šalys

      Ieškovė: Europos Komisija, atstovaujama D. Bianchi ir B. Schima

      Atsakovė: Italijos Respublika, atstovaujama G. Palmieri, avvocato dello Stato F Urbani Neri

      Dalykas

   Valstybės įsipareigojimų neįvykdymas – 1999 m. liepos 19 d. Tarybos direktyvos 1999/74/EB, nustatančios būtiniausius dedeklių vištų apsaugos standartus (OL L 203, p. 53; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 3 sk., 26 t., p. 225), 3 straipsnio ir 5 straipsnio 2 dalies pažeidimas

      Rezoliucinė dalis

               1.

               Neužtikrinusi, kad nuo 2012 m. sausio 1 d. dedeklės vištos nebebūtų auginamos nepagerintuose narvuose, Italijos Respublika neįvykdė įsipareigojimų pagal 1999 m. liepos 19 d. Tarybos direktyvos 1999/74/EB, nustatančios būtiniausius dedeklių vištų apsaugos standartus, 3 straipsnį ir 5 straipsnio 2 dalį.

               2.

               Italijos Respublika padengia bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 252, 2013 8 31.


title: Byla C-341/05 Arbetsdomstolen (Švedija) 2005 m. rugsėjo 15 d. nutartimi pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Laval un Partneri Ltd prieš Svenska Byggnadsarbetareförbundet, Svenska Byggnadsarbetareförbundet avdelning 1 Byggettan ir Svenska Elektrikerförbundet

text:
               12.11.2005

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 281/10

         Arbetsdomstolen (Švedija) 2005 m. rugsėjo 15 d. nutartimi pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Laval un Partneri Ltd prieš Svenska Byggnadsarbetareförbundet, Svenska Byggnadsarbetareförbundet avdelning 1 Byggettan ir Svenska Elektrikerförbundet
   (Byla C-341/05)
   (2005/C 281/18)
   Proceso kalba: švedų

      Arbetsdomstolen (Švedija)2005 m. rugsėjo 15 d. nutartimi kreipėsi į Europos Bendrijų Teisingumo Teismą su prašymu, kurį Teisingumo Teismo sekretoriatas gavo 2005 m. rugsėjo 19 d., priimti prejudicinį sprendimą byloje Laval un Partneri Ltd prieš Svenska Byggnadsarbetareförbundet, Svenska Byggnadsarbetareförbundet avdelning 1 Byggettan ir Svenska Elektrikerförbundet.

      Arbetsdomstolen (Švedija) prašo Teisingumo Teismo atsakyti į šiuos klausimus:

               1.

               Ar profsąjungos, rengdamos blokados formos streiką, kad priverstų užsienio paslaugų teikėją priimančioje valstybėje pasirašyti kolektyvinę sutartį dėl darbo ir įdarbinimo sąlygų pavyzdžiui kaip minėtame sprendime Arbetsdomstolen, jei priimančioje valstybėje padėtis yra tokia, kad teisės aktuose, įgyvendinančiuose minėtą direktyvą, nėra aiškios nuostatos dėl darbo ir įdarbinimo sąlygų taikymo kolektyvinėse sutartyse, nepažeidžia EB sutarties nuostatų dėl laisvo paslaugų teikimo ir diskriminacijos dėl pilietybės draudimo, taip pat 1996 m. gruodžio 16 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 96/71/EEB dėl darbuotojų komandiravimo paslaugų teikimo sistemoje?

               2.

               Švedijos Medbestämmandelagen įstatymas profsąjungai draudžia streikuoti, siekiant pažeisti kitų asmenų sudarytą kolektyvinę sutartį. Tačiau šis draudimas, remiantis specialia vadinamo „lex Britannia“ įstatymo nuostata, taikomas tik jei profsąjunga streikuoja dėl darbo sąlygų, kurioms Medbestämmandelagen įstatymas yra tiesiogiai taikomas, o tai praktikoje reiškia, kad šis draudimas netaikomas streikui prieš užsienio įmonę, kuri su savo darbuotojais laikinai vykdo veiklą Švedijoje. Ar EB sutarties nuostatos dėl laisvo paslaugų teikimo ir diskriminacijos dėl pilietybės draudimo, taip pat Direktyva 96/71/EEB draudžia taikyti pastarąją taisyklę, kuri kartu su kitomis lex Britannia nuostatomis reiškia, kad praktikoje, taikomos Švedijos kolektyvinės sutartys ir jos turi viršenybę prieš jau sudarytas užsienio kolektyvines sutartis, blokados formos streikui, kurį rengia Švedijos profsąjungos prieš laikinai Švedijoje vykdantį veiklą užsienio paslaugų teikėją?


title: Byla T-644/13 R: 2014 m. vasario 4 d. Bendrojo Teismo laikinąsias apsaugos priemones taikančio teisėjo nutartis byloje Serco Belgium ir kt./Komisija (Laikinųjų apsaugos priemonių taikymo procedūra — Viešojo pirkimo sutartis — Konkurso procedūra — Pasiūlymo atmetimas — Prašymas sustabdyti vykdymą — Fumus boni juris)

text:
               10.6.2014

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 175/45

         2014 m. vasario 4 d. Bendrojo Teismo laikinąsias apsaugos priemones taikančio teisėjo nutartis byloje Serco Belgium ir kt./Komisija

   (Byla T-644/13 R)
   ((Laikinųjų apsaugos priemonių taikymo procedūra - Viešojo pirkimo sutartis - Konkurso procedūra - Pasiūlymo atmetimas - Prašymas sustabdyti vykdymą - Fumus boni juris))
   2014/C 175/62
   Proceso kalba: anglų

      Šalys

      Ieškovės: Serco Belgium SA (Briuselis, Belgija); SA Bull NV (Briuselis) ir Unisys Belgium SA (Briuselis), atstovaujamos advokatų V. Ost ir M. Vanderstraeten

      Atsakovė: Europos Komisija, atstovaujama advokatų S. Delaude, L. Cappelletti ir F. Moro

      Dalykas

   Prašymas, pirma, sustabdyti 2013 m. spalio 30 d. Europos Komisijos sprendimo, kuriuo atmetamas ieškovių konsorciumo pasiūlymas, pateiktas vykstant viešojo pirkimo procedūrai Nr. DIGIT/R2/PO/2012/026 – ITIC-SM (integruotos ir konsoliduotos Europos Komisijos IT darbalaukio aplinkos IT paslaugų valdymas), ir pirkimo sutartis sudaroma su kitu konsorciumu, vykdymą, antra, nurodyti Komisijai nesudaryti ginčijamos bendrosios sutarties ir ja grindžiamų specialiųjų pirkimo sutarčių ir, trečia, taikyti bet kurias kitas tinkamas laikinąsias apsaugos priemones.

      Rezoliucinė dalis

               1.

               Atmesti prašymą dėl laikinųjų apsaugos priemonių taikymo.

               2.

               Atidėti bylinėjimosi išlaidų klausimo nagrinėjimą.


title: Byla C-466/04 Tribunal Superior de Justicia de Cantabria, Sala de lo Social 2004 m. spalio 1 d. pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Manuel Acereda Herrera prieš Servicio Cántabro de Salud

text:
               22.1.2005

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 19/12

         Tribunal Superior de Justicia de Cantabria, Sala de lo Social 2004 m. spalio 1 d. pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Manuel Acereda Herrera prieš Servicio Cántabro de Salud
   (Byla C-466/04)
   (2005/C 19/25)
   Proceso kalba: ispanų
   Tribunal Superior de Justicia de Cantabria, Sala de lo Social 2004 m. spalio 1 d. nutartimi kreipėsi į Europos Bendrijų Teisingumo Teismą su prašymu, kurį Teisingumo Teismo sekretoriatas gavo 2004 m. lapkričio 3 d., priimti prejudicinį sprendimą byloje Manuel Acereda Herrera prieš Servicio Cántabro de Salud.
   Le Tribunal Superior de Justicia de Cantabria prašo Teisingumo Teismo atsakyti į šiuos klausimus:

               1.

               Ar 1971 m. birželio 14 d. Tarybos Reglamento (EEB) Nr. 1408/71 su paskutiniais pakeitimais, padarytais Tarybos reglamentu (EB) Nr. 118/1997 (1), 22 straipsnio 1 dalies c punktas bei 2 dalis ir 36 straipsnis turi būti aiškinami taip, kad kompetentingos įstaigos leidimas išvykti į kitos valstybės narės teritoriją gydytis apima ir susijusio asmens teisę reikalauti, kad leidimą suteikusios institucijos sąskaita būtų kompensuotos kelionės į tos valstybės narės, į kurią jis išvyksta, teritoriją, buvimo joje ir/arba priežiūros išlaidos?

               2.

               Tuo atveju, jei į pirmąjį klausimą būtų atsakyta teigiamai, ar iš Bendrijos teisės išplaukia kokia nors norma ar kriterijus, kuriais remiantis turi būti nustatomos šios kompensuotinos išlaidos ir jų suma?

               3.

               Tuo atveju, jei į pirmąjį klausimą būtų atsakyta neigiamai, ar neprieštarauja Europos Bendrijos sutartyje numatytų kompetencijų tarp valstybių narių ir Bendrijos institucijų padalijimui, būtent jos 10 straipsniui (ex 5 straipsnis), o taip pat Sutarties 249 straipsnyje (ex 189 straipsnis) numatytai Bendrijos reglamentų teisinei prigimčiai tai, kad valstybė narė Bendrijos reglamento nuostatas savo nacionalinėje teisėje įgyvendina priimdama papildomas, jų turinį išplečiančias normas ir nustato teisinį reguliavimą, skirtingai taikomą reglamente taip pat reglamentuotais atvejais, ir taip neleidžia piliečiams pasinaudoti tam tikromis galimybėmis ir teisėmis, kurias jiems suteikia Bendrijos reglamentas? Konkrečiai, ar neprieštarauja Europos Bendrijos sutarčiai ir Tarybos (EEB) reglamentui Nr. 1408/71 tai, kad Ispanijos Karalystė paliko galioti nacionalinės teisės nuostatas, kurios, be šio reglamento 22 straipsnyje išvardintų išmokų, suteikia socialiniu draudimu apdraustiems asmenims teises į papildomas išmokas, tačiau nepateikiant aiškaus, objektyvaus, proporcingo ir tinkamo pateisinimo dėl tokio diferencijavimo tarp atskirų šiame straipsnyje išvardintų atvejų daro tik tokį skirtumą, kad šios papildomos išmokos neturi būti mokamos tik 1 dalies c punkte numatytu atveju?

               4.

               Bet kuriuo atveju:

                           a)

                           Ar neprieštarauja diskriminacijos dėl priklausymo vienai ar kitai valstybei draudimui, įtvirtintam Europos Bendrijos sutarties 12 straipsnyje, tokia nacionalinės teisės norma, kokia yra įtvirtinta Real Decreto 63/1995 5.3 straipsnyje, kuri, panaikinus Decreto 2766/1967 18.3 straipsnį, iš asmenų, turinčių teisę gauti Ispanijos valstybinio socialinio draudimo sistemos išmokas, atėmė galimybę gauti išlaidų kompensavimą už Ispanijoje įsteigtų medicinos įstaigų ar praktikuojančių gydytojų suteiktą medicininį gydymą tuo atveju, kai valstybinio socialinio draudimo sistemos užtikrinamas medicininis gydymas jiems nesuteikiamas per tinkamą laiko tarpą, atsižvelgiant į jų būklę ir prognozuojamą ligos vystymąsi, kai tuo tarpu Socialinio draudimo sistemos administracija yra įpareigota suteikti leidimą, kad tokiais atvejais paslaugą, į kurią jie turi teisę, jiems suteiktų ne Ispanijoje, o kitoje valstybėje narėje įsteigta medicinos įstaiga ar praktikuojantis gydytojas?

                           b)

                           Ar neprieštarauja Europos Bendrijos sutarties 49 ir paskesniuose straipsniuose įtvirtintai laisvei teikti paslaugas tokia nacionalinės teisės norma, kokia yra įtvirtinta Real Decreto 63/1995 5.3 straipsnyje, kuri, panaikinus Decreto 2766/1967 18.3 straipsnį, iš asmenų, turinčių teisę gauti Ispanijos valstybinio socialinio draudimo sistemos išmokas, atėmė galimybę gauti išlaidų kompensavimą už Ispanijoje įsteigtų medicinos įstaigų ar praktikuojančių gydytojų suteiktą medicininį gydymą tuo atveju, kai valstybinio socialinio draudimo sistemos užtikrinamas medicininis gydymas jiems nesuteikiamas per tinkamą laiko tarpą, atsižvelgiant į jų būklę ir prognozuojamą ligos vystymąsi, kai tuo tarpu Socialinio draudimo sistemos administracija yra įpareigota suteikti leidimą, kad tokiais atvejais paslaugą, į kurią jie turi teisę, jiems suteiktų ne Ispanijoje, o kitoje valstybėje narėje įsteigta medicinos įstaiga ar praktikuojantis gydytojas?

                           c)

                           Ar neprieštarauja Europos Bendrijos sutarties 81, 82 ir 87 straipsniuose numatytoms konkurencijos normoms tokia nacionalinės teisės norma, kokia yra įtvirtinta Real Decreto 63/1995 5.3 straipsnyje, kuri, panaikinus Decreto 2766/1967 18.3 straipsnį, iš asmenų, turinčių teisę gauti Ispanijos valstybinio socialinio draudimo sistemos išmokas, atėmė galimybę gauti išlaidų kompensavimą už Ispanijoje įsteigtų medicinos įstaigų ar praktikuojančių gydytojų suteiktą medicininį gydymą tuo atveju, kai valstybinio socialinio draudimo sistemos užtikrinamas medicininis gydymas jiems nesuteikiamas per tinkamą laiko tarpą, atsižvelgiant į jų būklę ir prognozuojamą ligos vystymąsi, kai tuo tarpu Socialinio draudimo sistemos administracija yra įpareigota suteikti leidimą, kad tokiais atvejais paslaugą, į kurią jie turi teisę, jiems suteiktų ne Ispanijoje, o kitoje valstybėje narėje įsteigta medicinos įstaiga ar praktikuojantis gydytojas?

      (1)  1996 m. gruodžio 2 d. Reglamentas, iš dalies keičiantis ir atnaujinantis Reglamentą (EEB) Nr. 1408/71 dėl socialinės apsaugos sistemų taikymo pagal darbo sutartį dirbantiems asmenims, savarankiškai dirbantiems asmenims ir jų šeimos nariams, judantiems Bendrijoje, ir Reglamentą (EEB) Nr. 574/72, nustatantį Reglamento (EEB) Nr. 1408/71 įgyvendinimo tvarką (OL L 28, 1997 1 30, p. 1).


title: Byla T-155/15: 2015 m. kovo 27 d. pareikštas ieškinys byloje Kaddour/Taryba

text:
               8.6.2015

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 190/23

         2015 m. kovo 27 d. pareikštas ieškinys byloje Kaddour/Taryba

   (Byla T-155/15)
   (2015/C 190/27)
   Proceso kalba: prancūzų

      Šalys

      Ieškovas: Khaled Kaddour (Damaskas, Sirija), atstovaujamas advokatų A. Boesch, D. Amaudruz ir M. Ponsard

      Atsakovė: Europos Sąjungos Taryba

      Reikalavimai

   Ieškovas Bendrojo Teismo prašo:

               —

               nurodyti pateikti bylos T-654/11 medžiagą,

               —

               suteikti ieškovui teisę atsakyti ir ta proga pateikti naujus įrodymus bei pakviesti liudytojus,

               —

               panaikinti, tiek kiek tai susiję su ieškovu, šiuos teisės aktus:

                           —

                           2015 m. sausio 26 d. Tarybos įgyvendinimo reglamentą (ES) 2015/108,

                           —

                           2015 m. sausio 26 d. Tarybos įgyvendinimo sprendimą (BUSP) 2015/117,

               —

               priteisti iš Tarybos bylinėjimosi išlaidas.

      Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

   Grįsdamas ieškinį ieškovas remiasi dviem pagrindais kurie yra iš esmės identiški pateiktiesiems byloje T-653/11, Jaber/Taryba
       (1), arba į juos panašūs.

      (1)  OL C 58, 2012, p. 12.


title: Byla T-712/13: 2014 m. gruodžio 11 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Monster Energy/VRDT (REHABILITATE) (Bendrijos prekių ženklas — Žodinio Bendrijos prekių ženklo REHABILITATE paraiška — Absoliutus atmetimo pagrindas — Apibūdinamasis pobūdis — Reglamento (EB) Nr. 207/2009 7 straipsnio 1 dalies c punktas)

text:
               9.2.2015

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 46/52

         2014 m. gruodžio 11 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Monster Energy/VRDT (REHABILITATE)

   (Byla T-712/13) (1)

   ((Bendrijos prekių ženklas - Žodinio Bendrijos prekių ženklo REHABILITATE paraiška - Absoliutus atmetimo pagrindas - Apibūdinamasis pobūdis - Reglamento (EB) Nr. 207/2009 7 straipsnio 1 dalies c punktas))
   (2015/C 046/66)
   Proceso kalba: anglų

      Šalys

      Ieškovė: Monster Energy Company (Korona, Kalifornija, Jungtinės Valstijos), atstovaujama solisitoriaus P. Brownlow

      Atsakovė: Vidaus rinkos derinimo tarnyba (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui), atstovaujama J. Crespo Carrillo

      Dalykas

   Ieškinys dėl 2013 m. spalio 17 d. VRDT pirmosios apeliacinės tarybos sprendimo (byla R 609/2013-1), susijusio su paraiška įregistruoti žodinį žymenį REHABILITATE kaip Bendrijos prekių ženklą.

      Rezoliucinė dalis

               1.

               Atmesti ieškinį.

               2.

               Priteisti iš Monster Energy Company bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 61, 2014 3 1.


title: Byla C-546/07: 2010 m. sausio 21 d. Teisingumo Teismo (trečioji kolegija) sprendimas byloje Europos Komisija prieš Vokietijos Federacinę Respubliką (Valstybės įsipareigojimų neįvykdymas — Laisvė teikti paslaugas — EB 49 straipsnis — Stojimo akto XII priedas — Stojimo akto 24 straipsnyje nurodytas sąrašas: Lenkija — 2 skyriaus 13 dalis — Vokietijos Federacinės Respublikos galimybė nukrypti nuo EB 49 straipsnio 1 dalies — Status quo sąlyga — 1990 m. sausio 31 d. Vokietijos Federacinės Respublikos vyriausybės ir Lenkijos Respublikos vyriausybės susitarimas dėl Lenkijos įmonių darbuotojų komandiravimo vykdyti rangos sutartis — Galimybės su Lenkijos įmonėmis sudaryti rangos sutartis dėl darbų atlikimo Vokietijoje nesuteikimas kitose valstybėse narėse įsteigtoms įmonėms — Stojimo sutarties pasirašymo dieną buvusių apribojimų, susijusių su Lenkijos darbuotojų patekimu į Vokietijos darbo rinką, išplėtimas)

text:
               13.3.2010

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 63/3

         2010 m. sausio 21 d. Teisingumo Teismo (trečioji kolegija) sprendimas byloje Europos Komisija prieš Vokietijos Federacinę Respubliką

   (Byla C-546/07) (1)

   (Valstybės įsipareigojimų neįvykdymas - Laisvė teikti paslaugas - EB 49 straipsnis - Stojimo akto XII priedas - Stojimo akto 24 straipsnyje nurodytas sąrašas: Lenkija - 2 skyriaus 13 dalis - Vokietijos Federacinės Respublikos galimybė nukrypti nuo EB 49 straipsnio 1 dalies - „Status quo“ sąlyga - 1990 m. sausio 31 d. Vokietijos Federacinės Respublikos vyriausybės ir Lenkijos Respublikos vyriausybės susitarimas dėl Lenkijos įmonių darbuotojų komandiravimo vykdyti rangos sutartis - Galimybės su Lenkijos įmonėmis sudaryti rangos sutartis dėl darbų atlikimo Vokietijoje nesuteikimas kitose valstybėse narėse įsteigtoms įmonėms - Stojimo sutarties pasirašymo dieną buvusių apribojimų, susijusių su Lenkijos darbuotojų patekimu į Vokietijos darbo rinką, išplėtimas)
   2010/C 63/04
   Proceso kalba: vokiečių

      Šalys

      Ieškovė: Europos Komisija, atstovaujama E. Traversa ir P. Dejmek

      Atsakovė: Vokietijos Federacinė Respublika, atstovaujama J. Möller, M. Lumma ir C. Blaschke

      Ieškovės pusėje įstojusi į bylą šalis: Lenkijos Respublika, atstovaujama M. Dowgielewicz

      Dalykas

   Valstybės įsipareigojimų neįvykdymas — EB 49 straipsnio ir Akto dėl Čekijos Respublikos, Estijos Respublikos, Kipro Respublikos, Latvijos Respublikos, Lietuvos Respublikos, Vengrijos Respublikos, Maltos Respublikos, Lenkijos Respublikos, Slovėnijos Respublikos ir Slovakijos Respublikos stojimo sąlygų ir Sutarčių, kuriomis yra grindžiama Europos Sąjunga, pritaikomųjų pataisų (OL L 236, 2003, p. 875) XII priedo (Stojimo akto 24 straipsnyje nurodytas sąrašas: Lenkija) 2 skyriaus (Laisvas asmenų judėjimas) 13 dalies pažeidimas — Nacionalinių administracinių valdžios institucijų vykdomas 1990 m. sausio 31 d. Vokietijos Federacinės Respublikos ir Lenkijos Respublikos vyriausybių susitarimo dėl Lenkijos įmonių darbuotojų komandiravimo vykdyti rangos sutartis aiškinimas ir taikymas — Galimybės su Lenkijos įmonėmis sudaryti rangos sutartis dėl darbų atlikimo Vokietijoje nesuteikimas kitose valstybėse narėse įsteigtoms įmonėms — Stojimo sutarties pasirašymo dieną buvusių apribojimų, susijusių su Lenkijos darbuotojų, dirbančių pagal terminuotas darbo sutartis („Werkvertragsarbeitnehmer“), patekimu į nacionalinę darbo rinką, išplėtimas.

      Rezoliucinė dalis

               1.

               Savo administracinėje praktikoje 1990 m. sausio 31 d. Vokietijos Federacinės Respublikos ir Lenkijos Respublikos vyriausybių susitarimo dėl Lenkijos įmonių darbuotojų komandiravimo vykdyti rangos sutartis, iš dalies pakeisto 1993 m. balandžio 30 d. ir kovo 1 d., 1 straipsnio 1 dalyje esančius žodžius „kitos šalies įmonė“ aiškindama kaip „Vokietijos įmonė“, Vokietijos Federacinė Respublika neįvykdė įsipareigojimų pagal EB 49 straipsnį.

               2.

               Atmesti likusią ieškinio dalį.

               3.

               Europos Komisija ir Vokietijos Federacinė Respublika padengia savo bylinėjimosi išlaidas.

               4.

               Lenkijos Respublika padengia savo bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 64, 2008 3 8.


title: Byla C-66/07 2007 m. vasario 8 d. pareikštas ieškinys byloje Europos Bendrijų Komisija prieš Airiją

text:
               24.3.2007

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 69/14

         2007 m. vasario 8 d. pareikštas ieškinys byloje Europos Bendrijų Komisija prieš Airiją

   (Byla C-66/07)
   (2007/C 69/33)
   Proceso kalba: anglų
   Šalys

      Ieškovė: Europos Bendrijų Komisija, atstovaujama B. Stromsky ir D. Lawunmi

      Atsakovė: Airija
   Ieškovės reikalavimai

               —

               Pripažinti, kad nepriimdama įstatymų ir kitų teisės aktų, būtinų įgyvendinti 2004 m. kovo 31 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvą 2004/27/EB, iš dalies keičiančią Direktyvą 2001/83/EB dėl Bendrijos kodekso, reglamentuojančio žmonėms skirtus vaistus (1), ir bet kuriuo atveju nepateikdama jų Komisijai, Airija neįvykdė įsipareigojimų pagal šios direktyvos 3 straipsnį.

               —

               Priteisti iš Airijos bylinėjimosi išlaidas.

         Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai
   Direktyvos perkėlimo į nacionalinę teisę terminas baigėsi 2005 m. spalio 30 dieną.

      (1)  OL L 136, p. 34.


title: Byla C-387/13: 2014 m. spalio 16 d. Teisingumo Teismo (šeštoji kolegija) sprendimas byloje ( College van Beroep voor het Bedrijfsleven (Nyderlandai) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) VAEX Varkens- en Veehandel BV/Productschap Vee en Vlees (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą — Žemės ūkis — Reglamentas (EB) Nr. 612/2009 — Eksporto grąžinamosios išmokos — Reglamentas (EB) Nr. 376/2008 — Eksporto licencijų sistema — Eksporto deklaracija, pateikta prieš išduodant eksporto licenciją — Eksportas, vykdomas eksporto licencijos galiojimo laikotarpiu — Pažeidimų ištaisymas)

text:
               22.12.2014

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 462/9

         2014 m. spalio 16 d. Teisingumo Teismo (šeštoji kolegija) sprendimas byloje (College van Beroep voor het Bedrijfsleven (Nyderlandai) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) VAEX Varkens- en Veehandel BV/Productschap Vee en Vlees

   (Byla C-387/13) (1)

   ((Prašymas priimti prejudicinį sprendimą - Žemės ūkis - Reglamentas (EB) Nr. 612/2009 - Eksporto grąžinamosios išmokos - Reglamentas (EB) Nr. 376/2008 - Eksporto licencijų sistema - Eksporto deklaracija, pateikta prieš išduodant eksporto licenciją - Eksportas, vykdomas eksporto licencijos galiojimo laikotarpiu - Pažeidimų ištaisymas))
   (2014/C 462/14)
   Proceso kalba: nyderlandų

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      College van Beroep voor het Bedrijfsleven

      Šalys pagrindinėje byloje

      Ieškovė: VAEX Varkens- en Veehandel BV

      Atsakovė: Productschap Vee en Vlees

      Rezoliucinė dalis

               1.

               2009 m. liepos 7 d. Komisijos reglamento (EB) Nr. 612/2009, nustatančio bendrąsias išsamias eksporto grąžinamųjų išmokų sistemos taikymo žemės ūkio produktams taisykles, taip pat 2008 m. balandžio 23 d. Komisijos reglamento (EB) Nr. 376/2008, nustatančio bendrąsias išsamias taisykles dėl importo ir eksporto licencijų bei išankstinio nustatymo sertifikatų sistemos taikymo žemės ūkio produktams ir 2008 m. balandžio 21 d. Komisijos reglamento (EB) Nr. 382/2008 dėl importo ir eksporto licencijų taikymo galvijienos sektoriuje taisyklių nuostatos turi būti aiškinamos taip, kad pagal jas iš esmės draudžiama sumokėti eksporto grąžinamąsias išmokas ir grąžinti užstatą, sumokėtą siekiant gauti šias išmokas, kai susijęs eksportuotojas eksporto deklaracijos priėmimo momentu neturėjo galiojančios eksporto licencijos, nors faktiškai nagrinėjamos prekės buvo eksportuotos jam išduotos eksporto licencijos galiojimo laikotarpiu.

               2.

               Reglamento Nr. 612/2009, taip pat reglamentų Nr. 376/2008 ir 382/2008 nuostatos, nagrinėjamos kartu su 1992 m. spalio 12 d. Tarybos reglamento (EEB) Nr. 2913/92, nustatančio Bendrijos muitinės kodeksą, 78 straipsniu, turi būti aiškinamos taip, kad pagal jas tokiomis aplinkybėmis, kokios susiklostė pagrindinėje byloje, nedraudžiamas vėlesnis suderinimas, leidžiantis vėliau įrašyti prekes licencijoje, sumokėti šiuo pagrindu mokėtinas eksporto grąžinamąsias išmokas ir prireikus grąžinti sumokėtą užstatą.

      (1)  OL C 274, 2013 9 21.


title: Byla C-572/13: 2013 m. lapkričio 8 d. Cour d'appel de Bruxelles (Belgija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Hewlett-Packard Belgium SPRL prieš Reprobel SCRL

text:
               25.1.2014

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 24/6

         2013 m. lapkričio 8 d. Cour d'appel de Bruxelles (Belgija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Hewlett-Packard Belgium SPRL prieš Reprobel SCRL
   (Byla C-572/13)
   2014/C 24/11
   Proceso kalba: prancūzų

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

   Cour d'appel de Bruxelles

      Šalys pagrindinėje byloje

      Apeliantė (atsakovė pagal priešpriešinį ieškinį): Hewlett-Packard Belgium SPRL

      Atsakovė (apeliantė pagal priešpriešinį ieškinį): Reprobel SCRL

      Prejudiciniai klausimai

               1.

               Ar sąvoka „teisinga kompensacija“, pavartota Direktyvos 2001/29 (1) 5 straipsnio 2 dalies a punkte ir 5 straipsnio 2 dalies b punkte, turi būti aiškinama nevienodai, atsižvelgiant į tai, ar atgamina popieriuje arba kokioje nors kitoje panašioje laikmenoje, bet kokiu fotografavimo būdu ar naudodamas kitus panašaus pobūdžio procesus bet kuris naudotojas ar asmeniniam naudojimui fizinis asmuo, kuris nesiekia tiesioginių ar netiesioginių komercinių tikslų? Jei būtų atsakyta teigiamai, kokiais kriterijais turi būti pagrįstas toks skirtingas aiškinimas?

               2.

               Ar Direktyvos 2001/29 5 straipsnio 2 dalies a punktas ir 5 straipsnio 2 dalies b punktas turi būti aiškinami taip, kad jais valstybėms narėms leidžiama nustatyti šių rūšių teisingą kompensaciją teisių turėtojams:

                           1.

                           fiksuotas atlyginimas, kurį sumoka kopijuoti saugomus kūrinius leidžiančių aparatų gamintojas, importuotojas ar įgijėjas, įsteigtas Sąjungoje, kai šie aparatai išleidžiami į apyvartą nacionalinėje teritorijoje, kurio dydis apskaičiuojamas atsižvelgiant tik į greitį, kuriuo aparatas gali atspausdinti tam tikrą kopijų skaičių per minutę, ir kuris kitaip nėra susijęs su teisių turėtojų tariamai patirta žala, ir

                           2.

                           proporcingas atlyginimas, nustatomas tik kaip kaina už kopiją, padauginta iš padarytų kopijų skaičiaus, kurio dydis keičiasi atsižvelgiant į tai, ar mokesčio mokėtojas bendradarbiavo ar nebendradarbiavo renkant šį atlyginimą, kurį turi mokėti kūrinius kopijuojantys fiziniai ir juridiniai asmenys arba, tam tikrais atvejais vietoje pirmųjų, asmenys, kurie atlygintinai arba neatlygintinai disponuoja kopijavimo aparatu, kuriuo gali naudotis kiti.

                     Jei į šį klausimą būtų atsakyta neigiamai, kokių svarbių ir nuoseklių kriterijų turi laikytis valstybės narės, kad, kaip numatyta pagal Sąjungos teisę, kompensacija galėtų būti laikoma teisinga, o tarp atitinkamų asmenų būtų išlaikyta derama pusiausvyra?

               3.

               Ar Direktyvos 2001/29 5 straipsnio 2 dalies a punktas ir 5 straipsnio 2 dalies b punktas turi būti aiškinami taip, kad jais valstybėms narėms leidžiama skirti pusę teisių turėtojams priklausančios teisingos kompensacijos šių autorių sukurtų kūrinių leidėjams, neįpareigojant leidėjų kaip nors atlyginti, net netiesiogiai, autoriams už kompensacijos dalį, kurios šie neteko?

               4.

               Ar Direktyvos 2001/29 5 straipsnio 2 dalies a punktas ir 5 straipsnio 2 dalies b punktas turi būti aiškinami taip, kad jais valstybėms narėms leidžiama sukurti nediferencijuotą teisių turėtojams priklausančios teisingos kompensacijos, kaip fiksuoto mokesčio arba tam tikros sumos už padarytą kopiją, kuri netiesiogiai, bet neabejotinai iš dalies apima muzikos natų rankraščių kopijavimą ir neteisėtą atgaminimą, surinkimo sistemą?

      (1)  2001 m. gegužės 22 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2001/29/EB dėl autorių teisių ir gretutinių teisių informacinėje visuomenėje tam tikrų aspektų suderinimo (OL L 167, p. 10; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 17 sk., 1 t., p. 230).


title: Byla T-303/13: 2014 m. sausio 14 d. Bendrojo Teismo nutartis byloje Miettinen prieš Tarybą (Galimybė susipažinti su dokumentais — Reglamentas (EB) Nr. 1049/2001 — Tarybos teisės tarnybos išvada — Teisės susipažinti nesuteikimas — Atskleidimas po ieškinio pareiškimo — Ginčo dalyko išnykimas — Suinteresuotumo pareikšti ieškinį nebuvimas — Nereikalingumas priimti sprendimą)

text:
               8.3.2014

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 71/22

      2014 m. sausio 14 d. Bendrojo Teismo nutartis byloje Miettinen prieš Tarybą

      (Byla T-303/13) (1)

      (Galimybė susipažinti su dokumentais - Reglamentas (EB) Nr. 1049/2001 - Tarybos teisės tarnybos išvada - Teisės susipažinti nesuteikimas - Atskleidimas po ieškinio pareiškimo - Ginčo dalyko išnykimas - Suinteresuotumo pareikšti ieškinį nebuvimas - Nereikalingumas priimti sprendimą)
      (2014/C 71/40)
      Proceso kalba: anglų

         Šalys

         Ieškovas: Samuli Miettinen (Espas, Suomija), atstovaujamas advokatų O. Brouwer, E. Raedts ir solisitoriaus A. Villette

         Atsakovė: Europos Sąjungos Taryba, atstovaujama K. Pellinghelli ir É. Sitbon

         Dalykas

      Prašymas panaikinti visą 2013 m. kovo 25 d. Tarybos sprendimą, kuriuo ieškovui neleista susipažinti su Tarybos teisės tarnybos išvada (dokumentas Nr. 15309/12)

         Rezoliucinė dalis

                  1.

                  Nebereikia priimti sprendimo dėl ieškinio.

                  2.

                  Europos Sąjungos Taryba padengia bylinėjimosi išlaidas.

                  3.

                  Nebereikia priimti sprendimo dėl Švedijos Karalystės ir Suomijos Respublikos prašymų leisti įstoti į bylą.

         (1)  OL C 215, 2013 7 27.


title: Byla C-115/14: 2014 m. kovo 14 d. Oberlandesgericht Koblenz (Vokietija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje RegioPost GmbH & Co. KG prieš Stadt Landau

text:
               10.6.2014

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 175/21

         2014 m. kovo 14 d.Oberlandesgericht Koblenz (Vokietija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje RegioPost GmbH & Co. KG prieš Stadt Landau

   (Byla C-115/14)
   2014/C 175/26
   Proceso kalba: vokiečių

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

   Oberlandesgericht Koblenz

      Šalys pagrindinėje byloje

      Apeliantė: RegioPost GmbH & Co. KG

      Atsakovė: Stadt Landau

      Tretieji asmenys: PostCon Deutschland GmbH, Deutsche Post AG

      Prejudiciniai klausimai

               1.

               Ar Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo (SESV) 56 straipsnio pirma pastraipa, taikoma kartu su 1996 m. gruodžio 16 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 96/71/EB dėl darbuotojų komandiravimo paslaugų teikimo sistemoje (1) 3 straipsnio 1 dalimi, aiškintina taip, kad jai prieštarauja nacionalinės nuostatos, kuriomis perkančiajai organizacijai nustatomas imperatyvus reikalavimas teikti užsakymus tik toms įmonėms, kurios ir kurių subrangovai teikdami pasiūlymus raštu įsipareigoja savo darbuotojams, kuriems pavesta vykdyti sutartį, mokėti tik viešiesiems, tačiau ne privatiems pirkimams valstybės nustatytą minimalų atlyginimą, kai įstatymais nenustatytas bendras minimalus atlyginimas ir nėra visuotinai taikomos kolektyvinės sutarties, kuri būtų privaloma potencialiam rangovui ir galimiems subrangovams?

               2.

               Jeigu į pirmąjį klausimą būtų atsakyta neigiamai:
               Ar Sąjungos teisė viešojo pirkimo srityje, ypač 2004 m. kovo 31 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2004/18/EB dėl viešojo darbų, prekių ir paslaugų pirkimo sutarčių sudarymo tvarkos derinimo (2) 26 straipsnis, aiškintina taip, kad jai prieštarauja nacionalinės nuostatos, kaip antai Federalinės žemės įstatymo dėl kolektyvinių sutarčių laikymosi ir minimalaus atlygio užtikrinimo viešojo pirkimo konkurse (Landesgesetz zur Gewährleistung von Tariftreue und Mindestentgelt bei öffentlichen Auftragsvergaben, LTTG) 3 straipsnio 1 dalies trečias sakinys, pagal kurias privaloma atmesti pasiūlymą, jeigu ūkio subjektas, dar teikdamas pasiūlymą, atskira deklaracija neįsipareigoja atlikti veiksmų, kuriuos atlikti užsakymo suteikimo atveju jis būtų įpareigotas pagal sutartį net ir nepateikęs šios deklaracijos?

      (1)  OL L 18, p. 1.

      (2)  OL L 134, p. 114.


title: Byla C-416/05  2005 m. lapkričio 24 d.  Europos Bendrijų Komisijos pareikštas ieškinys Liuksemburgo Didžiajai Hercogystei

text:
               14.1.2006

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 10/17

         2005 m. lapkričio 24 d. Europos Bendrijų Komisijos pareikštas ieškinys Liuksemburgo Didžiajai Hercogystei
   (Byla C-416/05)
   (2006/C 10/33)
   Proceso kalba: prancūzų
   2005 m. lapkričio 24 d. Europos Bendrijų Teisingumo Teisme buvo pareikštas Europos Bendrijų Komisijos, atstovaujamos C. F. Durand ir F. Simonetti, nurodžiusių adresą dokumentams įteikti Liuksemburge, ieškinys Liuksemburgo Didžiajai Hercogystei.
   Ieškovė Teisingumo Teismo prašo:

               1.

               pripažinti, kad nesiimdama priemonių vykdyti 2003 m. spalio 2 d. Teisingumo Teismo sprendimą byloje C-89/03 dėl Direktyvos 93/15/EEB (1) neperkėlimo į Liuksemburgo teisę, Liuksemburgo Didžioji Hercogystė neįvykdė įsipareigojimų pagal Europos Bendrijos steigimo sutarties 228 straipsnio 1 dalį;

               2.

               nurodyti Liuksemburgo Didžiajai Hercogystei sumokėti Europos Bendrijų Komisijai į Europos Bendrijos nuosavų lėšų sąskaitą 9 000 eurų dydžio baudą už kiekvieną uždelstą sprendimo byloje C-89/03 vykdymo dieną nuo sprendimo šioje byloje priėmimo dienos iki sprendimo byloje C-89/03 įvykdymo dienos.

               3.

               priteisti iš Liuksemburgo Didžiosios Hercogystės bylinėjimosi išlaidas.

         Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai
   2003 m. spalio 2 d. sprendime Europos Bendrijų Komisija prieš Didžiąją Liuksemburgo Hercogystę byloje C-89/03 Teisingumo Teismas nusprendė: „Nepriimdama 1993 m. balandžio 5 d. Tarybos direktyvai 93/15/EEB dėl civiliniam naudojimui skirtų sprogmenų pateikimo į rinką ir jos priežiūros nuostatų suderinimo perkelti reikalingų įstatymų ir kitų teisės aktų, Liuksemburgo Didžioji Hercogystė neįvykdė įsipareigojimų pagal šią direktyvą“.
   Komisija 2003 m. lapkričio 7 d. laišku atkreipė Liuksemburgo valdžios institucijų dėmesį į 2003 m. spalio 2 d. sprendimą ir paprašė jai pranešti apie šio sprendimo vykdymo priemones.
   Liuksemburgo valdžios institucijos atsakydamos nurodė, kad Didžiosios Hercogystės reglamento projektas galėtų būti baigtas vėliausiai 2004 m. lapkričio mėnesį.
   2004 m. gruodžio 14 d. Komisija pateikė argumentuotą nuomonę, ragindama Liuksemburgo Didžiąją Hercogystę per du mėnesius imtis reikalaujamų priemonių.
   Liuksemburgo valdžios institucijos 2005 m. rugsėjo 19 d. laiške rėmėsi tuo, kad 2004 m. spalio 12 d. nuomonėje Valstybės Taryba (Conseil d'Etat) nurodė, jog pagal konstituciją reglamento projekto taikymo sritį nustato įstatymas.
   Remiantis Komisijos turimais duomenimis, Liuksemburgo Didžioji Hercogystė minėtos direktyvos dar neperkėlė į nacionalinę teisę.
   Remdamasi EB 228 straipsnio 2 dalies antros pastraipos antru sakiniu, Komisija ieškinyje nurodo iš valstybės narės pagal aplinkybes atitinkamai reikalaujamo sumokėti vienkartinio arba baudos mokesčio dydį.
   Šioje byloje Komisija mano, kad 9 000 eurų dydžio bauda už dieną atitinka pažeidimo sunkumą bei trukmę ir taip atsižvelgiama į būtinybę, kad bauda turėtų reikiamą atgrasantį poveikį.

      (1)  1993 m. balandžio 5 d. Tarybos direktyva 93/15/EEB dėl civiliniam naudojimui skirtų sprogmenų pateikimo į rinką ir jos priežiūros nuostatų suderinimo (OL L 121, p. 20).


title: Byla T-47/03 2007 m. liepos 11 d. Pirmosios instancijos teismo sprendimas Sison prieš Tarybą (Bendroji užsienio ir saugumo politika — Ribojimo priemonės tam tikriems asmenims ir susivienijimams siekiant kovoti su terorizmu — Lėšų įšaldymas — Bendrijos kompetencija — Ieškinys dėl panaikinimo — Teisė į gynybą — Motyvavimas — Teisė į veiksmingą teisminę apsaugą — Ieškinys dėl žalos atlyginimo)

text:
               25.8.2007

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 199/27

         2007 m. liepos 11 d. Pirmosios instancijos teismo sprendimas Sison prieš Tarybą

   (Byla T-47/03) (1)

   (Bendroji užsienio ir saugumo politika - Ribojimo priemonės tam tikriems asmenims ir susivienijimams siekiant kovoti su terorizmu - Lėšų įšaldymas - Bendrijos kompetencija - Ieškinys dėl panaikinimo - Teisė į gynybą - Motyvavimas - Teisė į veiksmingą teisminę apsaugą - Ieškinys dėl žalos atlyginimo)
   (2007/C 199/49)
   Proceso kalba: anglų
   Šalys

      Ieškovas: Jose Maria Sison (Utrechtas, Nyderlandai), atstovaujama advokatų J. Fermon, A. Comte, H. Schultz, D. Gurses ir T. Olsson

      Atsakovė: Europos Sąjungos Taryba, atstovaujama M. Vitsentzatos ir M. Bishop

      Ieškovo pusėje į bylą įstojusios šalys: Negotiating Panel of the National Democratic Front of the Philippines (Utrechtas); Luis G. Jalandoni (Utrechtas); Fidel V. Agcaoili (Utrechtas); Maria Consuelo K. Ledesma (Utrechtas), atstovaujami advokato B. Tomlow

      Atsakovės pusėje į bylą įstojusios šalys: Nyderlandų Karalystė, atstovaujama H. Sevenster ir Jungtinė Didžiosios Britanijos ir Šiaurės Airijos Karalystė, iš pradžių atstovaujama R. Caudwell, vėliau C. Gibbs, padedamų barrister S. Moore)
   Bylos dalykas
   Prašymas iš dalies panaikinti 2002 m. gruodžio 12 d. Tarybos sprendimo 2002/974/EB, įgyvendinančio 2001 m. gruodžio 27 d. Tarybos reglamentą (EB) Nr. 2580/2001 dėl specifinių apribojimo priemonių, taikytinų tam tikriems asmenims ir susivienijimams siekiant kovoti su terorizmu, 2 straipsnio 3 dalį (OL L 337, p. 85) bei prašymas atlyginti žalą.
   Sprendimo rezoliucinė dalis

               1.

               Panaikinti 2006 m. gegužės 29 d. Tarybos sprendimo 2002/974/EB, įgyvendinančio Tarybos reglamento (EB) Nr. 2580/2001 dėl specifinių apribojimo priemonių, taikytinų tam tikriems asmenims ir susivienijimams siekiant kovoti su terorizmu, 2 straipsnio 3 dalį ir panaikinantį Sprendimą 2005/930/EB, ta dalimi, kuria jis susijęs su ieškovu.

               2.

               Atmesti prašymą atlyginti žalą.

               3.

               Taryba padengia savo ir ieškovės bylinėjimosi išlaidas, įskaitant tas, kurios buvo patirtos laikinojoje apsaugos priemonių taikymo procedūroje, bei Negotiating Panel of the National Democratic Front of the Philippines, Luis G. Jalandoni ir Fidel V. Agcaoili bei Maria Consuelo K. Ledesma bylinėjimosi išlaidas.

               4.

               Nyderlandų Karalystė bei Jungtinė Didžiosios Britanijos ir Šiaurės Airijos Karalystė padengia savo bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 101, 2003 4 26.