title: Teismo sprendimas 2021 m. liepos 15 d. byloje E-11/20 Eyjólfur Orri Sverrisson prieš Islandijos valstybę (Direktyva 2003/88/EB – Darbuotojų saugos ir sveikatos užtikrinimas – Darbo laikas – Vykimas į kitą vietą, nei nustatytoji ar nuolatinė darbuotojo darbo vieta – Tarptautinė kelionė) 2021/C 426/07

text:
               2021 10 21

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 426/10

      TEISMO SPRENDIMAS
      2021 m. liepos 15 d.
      byloje E-11/20
      Eyjólfur Orri Sverrisson prieš Islandijos valstybę

            (Direktyva 2003/88/EB – Darbuotojų saugos ir sveikatos užtikrinimas – Darbo laikas – Vykimas į kitą vietą, nei nustatytoji ar nuolatinė darbuotojo darbo vieta – Tarptautinė kelionė)

      (2021/C 426/07)
      Byloje E-11/20 Eyjólfur Orri Sverrisson prieš Islandijos valstybę dėl Reikjaviko apylinkės teismo (Héraðsdómur Reykjavíkur, Islandija) PRAŠYMO Teismui pagal ELPA valstybių susitarimo dėl Priežiūros institucijos ir Teisingumo Teismo įsteigimo 34 straipsnį išaiškinti 2003 m. lapkričio 4 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvą 2003/88/EB dėl tam tikrų darbo laiko organizavimo aspektų, ypač jos 2 straipsnio 1 punktą, Teismas, kurį sudaro pirmininkas Pállis Hreinssonas ir teisėjai Peras Christiansenas ir Berndas Hammermannas (pranešėjas), 2021 m. liepos 15 d. priėmė sprendimą, kurio rezoliucinė dalis yra tokia:

                  1.

                  Būtinas laikas, kurį darbuotojas, kaip antai ieškovas pagrindinėje byloje, ne įprastu darbo laiku praleido keliaudamas į vietą, kuri nėra jo nuolatinė ar įprastinė buvimo vieta, kad galėtų darbdavio pavedimu vykdyti veiklą ar atlikti užduotis toje kitoje vietoje, yra darbo laikas, kaip apibrėžta 2003 m. lapkričio 4 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2003/88/EB dėl tam tikrų darbo laiko organizavimo aspektų 2 straipsnio 1 punkte. Tai, ar ta kelionė yra tik EEE viduje, ar į trečiąsias šalis ar iš jų, neturi reikšmės, jei darbo sutartis sudaryta pagal EEE valstybės nacionalinę teisę ir yra jos reglamentuojama.

                  2.

                  Vertinti kelionės metu atlikto darbo intensyvumo nereikia.


title: Teismo sprendimas 2021 m. liepos 15 d. byloje E-9/20 ELPA priežiūros institucija prieš Norvegijos Karalystę (Laisvas darbuotojų judėjimas – Įsisteigimo laisvė – Reglamentas (ES) Nr. 492/2011 – Bendras gyvenimo šalyje ir pilietybės reikalavimas bendrovių administracijos pareigūnams – Generalinis direktorius – Valdybos nariai – Suderinamumas) 2021/C 426/08

text:
               2021 10 21

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 426/11

      TEISMO SPRENDIMAS
      2021 m. liepos 15 d.
      byloje E-9/20
      ELPA priežiūros institucija prieš Norvegijos Karalystę

            (Laisvas darbuotojų judėjimas – Įsisteigimo laisvė – Reglamentas (ES) Nr. 492/2011 – Bendras gyvenimo šalyje ir pilietybės reikalavimas bendrovių administracijos pareigūnams – Generalinis direktorius – Valdybos nariai – Suderinamumas)

      (2021/C 426/08)
      Byloje E-9/20 ELPA priežiūros institucija prieš Norvegijos Karalystę dėl prašymo pripažinti, kad, nepanaikinusi įvairių pilietybės ir (arba) gyvenimo šalyje reikalavimų, kurie Norvegijos bendrovių teisėje yra nustatyti asmenims, einantiems tam tikras vadovaujamas pareigas Norvegijoje registruotose ir įsteigtose bendrovėse, Norvegijos Karalystė neįvykdė įsipareigojimų pagal Europos ekonominės erdvės susitarimo 31 ir 28 straipsnius ir 2011 m. balandžio 5 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) Nr. 492/2011 dėl laisvo darbuotojų judėjimo Sąjungoje 1 straipsnio 1 dalį, Teismas, kurį sudaro pirmininkas Pállis Hreinssonas ir teisėjai Peras Christiansenas ir Berndas Hammermannas (pranešėjas), 2021 m. liepos 15 d. priėmė sprendimą, kurio rezoliucinė dalis yra tokia:

                  1.

                  Pripažinti, kad, nepanaikinusi Akcinių bendrovių įstatymo 6–11 straipsnio 1 dalies ir 6–36 straipsnio 2 dalies, Uždarųjų akcinių bendrovių įstatymo 6–11 straipsnio 1 dalies ir Finansų įmonių įstatymo 7–5 straipsnio ir 8–4 straipsnio 5 dalies, Norvegijos Karalystė neįvykdė įsipareigojimų pagal EEE susitarimo 31 straipsnį.

                  2.

                  Atmesti likusią ieškinio dalį.

                  3.

                  Nurodyti kiekvienai šaliai padengti savo bylinėjimosi išlaidas.


title: Byla C-299/21 P: 2021 m. gegužės 7 d. EM pateiktas apeliacinis skundas dėl 2021 m. kovo 3 d. Bendrojo Teismo (pirmoji kolegija) priimto sprendimo byloje T-599/19 EM / Parlamentas

text:
               2021 10 25

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 431/6

      2021 m. gegužės 7 d. EM pateiktas apeliacinis skundas dėl 2021 m. kovo 3 d. Bendrojo Teismo (pirmoji kolegija) priimto sprendimo byloje T-599/19 EM / Parlamentas

      (Byla C-299/21 P)
      (2021/C 431/03)
      Proceso kalba: prancūzų

         Šalys

         Apeliantas: EM, atstovaujamas advokatės M. Casado García-Hirschfeld

         Kita proceso šalis: Europos Parlamentas

         Apelianto reikalavimai

                  —

                  Panaikinti 2021 m. kovo 3 d. Sprendimą EM / Parlamentas (T-599/19);

                  —

                  priteisti iš Parlamento visas bylinėjimosi išlaidas, įskaitant patirtas Bendrajame Teisme.

         Apeliacinio skundo pagrindai ir pagrindiniai argumentai

      Pirmajame Bendrajame Teisme nurodytame pagrinde apeliantas rėmėsi Pagrindinių teisių chartijos 1 ir 31 straipsnių, Pareigūnų tarnybos nuostatų 12 straipsnio ir 12a straipsnio 3 dalies ir pagalbos pareigos pažeidimu bei įgaliojimų viršijimu. Dėl šios primojo pagrindo, padalyto į tris dalis, Bendrasis Teismas pasisakė skundžiamo sprendimo 42–131 punktuose.
      Antrajame Bendrajame Teisme nurodytame pagrinde apeliantas rėmėsi gero administravimo principo ir rūpestingumo pareigos pažeidimu bei akivaizdžia vertinimo klaida. Dėl šio pagrindo Bendrasis Teismas pasisakė skundžiamo sprendimo 142–159 punktuose.
      Grįsdamas savo apeliacinį skundą apeliantas pateikia vienintelį pagrindą, paremtą faktų iškraipymu ir akivaizdžiomis vertinimo klaidomis – dėl to nepateikiama pakankamų ir tikslių teisinių motyvų. Vadinasi, Bendrasis Teismas priėmė sprendimą infra petita. Apeliaciniame skunde apeliantas visų pirma skundžia skundžiamo sprendimo 51–57, 66–69, 100–103, 109, 126–131, 145, 146, 148, 149, 170 ir 171 punktus.


title: Byla C-338/21: 2021 m. gegužės 31 d. Raad van State (Nyderlandai) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Staatssecretaris van Justitie en Veiligheid, kitos apeliacinio proceso šalys: S.S., N.Z. ir S.S.

text:
               2021 10 25

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 431/7

      2021 m. gegužės 31 d.Raad van State (Nyderlandai) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Staatssecretaris van Justitie en Veiligheid, kitos apeliacinio proceso šalys: S.S., N.Z. ir S.S.

      (Byla C-338/21)
      (2021/C 431/04)
      Proceso kalba: nyderlandų

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

         Raad van State

         Šalys pagrindinėje byloje

         Apeliantas: Staatssecretaris van Justitie en Veiligheid

         Kitos apeliacinio proceso šalys: S.S., N.Z. ir S.S

         Prejudicinis klausimas

      Ar 2013 m. birželio 26 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) Nr. 604/2013, kuriuo išdėstomi valstybės narės, atsakingos už trečiosios šalies piliečio arba asmens be pilietybės vienoje iš valstybių narių pateikto tarptautinės apsaugos prašymo nagrinėjimą, nustatymo kriterijai ir mechanizmai (OL L 180, 2013 (1)), 27 straipsnio 3 dalis ir 29 straipsnis turi būti aiškinami taip, kad jiems neprieštarauja nacionalinės teisės nuostatos, kaip antai nagrinėjamos šioje byloje, pagal kurias valstybė narė nusprendė perkelti 27 straipsnio 3 dalies c punktą, tačiau stabdomąjį poveikį (susijusį su sprendimo dėl perdavimo įgyvendinimu) pripažino ir protestui arba ieškiniui dėl sprendimo procedūroje dėl prašymo suteikti leidimą gyventi šalyje prekybos žmonėmis aukoms, kuris nors ir nėra sprendimas dėl perdavimo, tačiau laikinai užkerta kelią faktiniam perdavimui?

         (1)  p. 31.


title: Byla C-416/21: 2021 m. liepos 7 d. Bayerisches Oberstes Landesgericht (Vokietija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Landkreis A.-F. / J. Sch. Omnibusunternehmen ir K. Reisen GmbH

text:
               2021 10 25

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 431/7

      2021 m. liepos 7 d.Bayerisches Oberstes Landesgericht (Vokietija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Landkreis A.-F. / J. Sch. Omnibusunternehmen ir K. Reisen GmbH

      (Byla C-416/21)
      (2021/C 431/05)
      Proceso kalba: vokiečių

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

         Bayerisches Oberstes Landesgericht

         Šalys pagrindinėje byloje

         Ieškovė: Landkreis A.-F.

         Atsakovė: J. Sch. Omnibusunternehmen, K. Reisen GmbH

         Teismo kvietimu į bylą įstojusi šalis: E. GmbH & Co. KG

         Prejudiciniai klausimai

                  1.

                  Ar Direktyvos 2014/24/ES (1) 57 straipsnio 4 dalies d punktą reikia aiškinti taip, kad perkančioji organizacija turi turėti pakankamai įtikinamų duomenų daryti išvadą, jog ekonominės veiklos vykdytojai pažeidė SESV 101 straipsnį?

                  2.

                  Ar Direktyvos 2014/24/ES 57 straipsnio 4 dalį reikia aiškinti kaip galutinį neprivalomųjų pašalinimo pagrindų sureguliavimą tuo aspektu, kad vienodo požiūrio principas (šios direktyvos 18 straipsnio 1 dalis) – kai pateikti pasiūlymai nėra nei savarankiški, nei nepriklausomi – negali būti kliūtis sutarties skyrimui?

                  3.

                  Ar Direktyvos 2014/24/ES 18 straipsnio 1 dalį reikia aiškinti taip, kad pagal ją draudžiama skirti sutartį įmonėms, kurios sudaro vieną ekonominį vienetą ir kiekviena jų pateikė pasiūlymą?

         (1)  2014 m. vasario 26 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva dėl viešųjų pirkimų, kuria panaikinama Direktyva 2004/18/EB (OL L 94, 2014, p. 65).


title: Byla C-447/21 P: 2021 m. liepos 20 d. Petrus Kerstens pateiktas apeliacinis skundas dėl 2021 m. gegužės 17 d. Bendrojo Teismo (septintoji kolegija) priimtos nutarties byloje T-672/20 Kerstens / Komisija

text:
               2021 10 25

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 431/8

      2021 m. liepos 20 d. Petrus Kerstens pateiktas apeliacinis skundas dėl 2021 m. gegužės 17 d. Bendrojo Teismo (septintoji kolegija) priimtos nutarties byloje T-672/20 Kerstens / Komisija

      (Byla C-447/21 P)
      (2021/C 431/06)
      Proceso kalba: prancūzų

         Šalys

         Apeliantas: Petrus Kerstens, atstovaujamas advokato C. Mourato

         Kita proceso šalis: Europos Komisija

         Apelianto reikalavimai

                  —

                  Panaikinti 2021 m. gegužės 17 d. Bendrojo Teismo nutartį Kerstens / Komisija (T-672/20).

                  —

                  Pripažinti ieškinį priimtinu.

                  —

                  Atsižvelgiant į tai, kad byla nėra parengta nagrinėti iš esmės, grąžinti bylą Bendrajam Teismui, kad šis priimtų sprendimą iš esmės.

                  —

                  Atidėti bylinėjimosi išlaidų klausimo nagrinėjimą.

         Apeliacinio skundo pagrindai ir pagrindiniai argumentai

      Keturi apeliacinio skundo pagrindai susiję su apelianto pirmojoje instancijoje pareikšto ieškinio priimtinumu.
      Pirmajame pagrinde apeliantas tvirtina, kad Bendrasis Teismas, pripažindamas ieškinį dėl 2020 m. sausio 20 ir 31 d. sprendimų panaikinimo nepriimtinu, pažeidė įrodinėjimo pareigos taisykles ir Pareigūnų tarnybos nuostatų 91 straipsnio 3 dalį bei iškraipė faktines aplinkybes ir įrodymus.
      Antrajame pagrinde apeliantas mano, kad Bendrasis Teismas nepakankamai motyvavo skundžiamą nutartį.
      Trečiajame pagrinde apeliantas teigia, kad Bendrasis Teismas, nustatydamas ginčijamo akto įteikimo datą, šiurkščiai pažeidė teisinio saugumo principą.
      Ketvirtajame (paskutiniajame) pagrinde apeliantas tvirtina, kad Bendrasis Teismas, nustatydamas pareigūnams skirtų aktų, dėl kurių reikia kreiptis į teismą, įteikimo datą, pažeidė vienodo požiūrio į pareigūnus principą.


title: Byla C-487/21: 2021 m. rugpjūčio 9 d. Bundesverwaltungsgericht (Austrija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje F. F.

text:
               2021 10 25

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 431/8

      2021 m. rugpjūčio 9 d.Bundesverwaltungsgericht (Austrija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje F. F.
      (Byla C-487/21)
      (2021/C 431/07)
      Proceso kalba: vokiečių

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

         Bundesverwaltungsgericht

         Šalys pagrindinėje byloje

         Pareiškėjas: F. F.

         Kitos šalys: Österreichische Datenschutzbehörde, CRIF GmbH

         Prejudiciniai klausimai

                  1.

                  Ar „kopijos“ sąvoka, vartojama 2016 m. balandžio 27 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) 2016/679 (toliau – BDAR) (1); 15 straipsnio 3 dalyje, turi būti aiškinama taip, kad ji reiškia (elektroninio) duomens fotokopiją arba faksimilę arba elektroninę kopiją, ar į šią sąvoką, vadovaujantis vokiečių, prancūzų ir anglų kalbų žodynuose pateikiamomis apibrėžtimis, patenka ir „nuorašas“ (vok. k. „Abschrift“), „double“ („duplicata“) ar „transcript“?

                  2.

                  Ar BDAR 15 straipsnio 3 dalies pirmas sakinys, kuriame nustatyta, kad „duomenų valdytojas pateikia tvarkomų asmens duomenų kopiją“, turi būti aiškinamas taip, kad juo duomenų subjektui suteikiama bendro pobūdžio teisė gauti – taip pat – visų dokumentų, kuriuose tvarkomi duomenų subjekto asmens duomenys, kopiją arba duomenų bazės išrašo kopiją, jeigu asmens duomenys tvarkomi duomenų bazėje, ar šis sakinys reiškia – tik – duomenų subjekto teisę į tikrą asmens duomenų, su kuriais turi būti leidžiama susipažinti pagal BDAR 15 straipsnio 1 dalį, atgaminimą?

                  3.

                  Jeigu į antrąjį klausimą reikėtų atsakyti taip, kad duomenų subjektas turi tik teisę į tikrą asmens duomenų, su kuriais turi būti leidžiama susipažinti pagal BDAR 15 straipsnio 1 dalį, atgaminimą: ar BDAR 15 straipsnio 3 dalies pirmas sakinys turi būti aiškinamas taip, kad dėl tvarkomų duomenų pobūdžio (pavyzdžiui, jeigu tai 63 konstatuojamojoje dalyje minimos diagnozės, tyrimų rezultatai, taip pat egzamino, kaip jis suprantamas pagal 2017 m. gruodžio 20 d. Europos Sąjungos Teisingumo Teismo sprendimą byloje Nowak (2), dokumentai) ir dėl BDAR 12 straipsnio 1 dalyje įtvirtinto skaidrumo reikalavimo konkrečiu atveju visgi gali prireikti duomenų subjektui pateikti ir teksto ištraukas ar visos apimties dokumentus?

                  4.

                  Ar „informacijos“, kuri, kai duomenų subjektas prašymą pateikia elektroninėmis priemonėmis, pagal BDAR 15 straipsnio 3 dalies trečią sakinį „pateikiama įprastai naudojama elektronine forma“, „išskyrus atvejus, kai duomenų subjektas paprašo ją pateikti kitaip“, sąvoka turi būti aiškinama taip, kad ji reiškia tik 15 straipsnio 3 dalies pirmame sakinyje minėtus „tvarkomus asmens duomenis“?

                              a)

                              Jeigu į ketvirtąjį klausimą būtų atsakyta neigiamai: ar „informacijos“, kuri, kai duomenų subjektas prašymą pateikia elektroninėmis priemonėmis, pagal BDAR 15 straipsnio 3 dalies trečią sakinį „pateikiama įprastai naudojama elektronine forma“, „išskyrus atvejus, kai duomenų subjektas paprašo ją pateikti kitaip“, sąvoka turi būti aiškinama taip, kad ji reiškia taip pat informaciją pagal BDAR 15 straipsnio 1 dalies a–h punktus?

                              b)

                              Jeigu į ketvirtojo klausimo a dalį būtų atsakyta neigiamai: ar „informacijos“, kuri, kai duomenų subjektas prašymą pateikia elektroninėmis priemonėmis, pagal BDAR 15 straipsnio 3 dalies trečią sakinį „pateikiama įprastai naudojama elektronine forma“, „išskyrus atvejus, kai duomenų subjektas paprašo ją pateikti kitaip“, sąvoka turi būti aiškinama taip, kad ji reiškia ne tik 15 straipsnio 3 dalies pirmame sakinyje minėtus „tvarkomus asmens duomenis“ ir ne tik informaciją pagal BDAR 15 straipsnio 1 dalies a–h punktus, bet ir, pavyzdžiui, susijusius metaduomenis?

         (1)  2016 m. balandžio 27 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (ES) 2016/679 dėl fizinių asmenų apsaugos tvarkant asmens duomenis ir dėl laisvo tokių duomenų judėjimo ir kuriuo panaikinama Direktyva 95/46/EB (Bendrasis duomenų apsaugos reglamentas) (OL L 119, 2016, p. 1).

         (2)  C-434/16, EU:C:2017:994.


title: Byla C-494/21: 2021 m. rugpjūčio 11 d. High Court (Airija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Eircom Limited / Commission for Communications Regulation

text:
               2021 10 25

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 431/9

      2021 m. rugpjūčio 11 d.High Court (Airija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Eircom Limited / Commission for Communications Regulation

      (Byla C-494/21)
      (2021/C 431/08)
      Proceso kalba: anglų

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

         High Court (Airija)

         Šalys pagrindinėje byloje

         Pareiškėja: Eircom Limited

         Atsakovė: Commission for Communications Regulation

         Į bylą įstojusios šalys: Vodafone Ireland Limited, Three Ireland (Hutchinson) Limited, Three Ireland Services (Hutchinson) Limited

         Prejudiciniai klausimai

      Tais atvejais, kai:

                  1.

                  telekomunikacijų rinka yra liberalizuota ir rinkoje veikia keli telekomunikacijų paslaugų teikėjai;

                  2.

                  nacionalinė reguliavimo institucija (toliau – NRI) atrinko vieną paslaugų teikėją (toliau – universaliųjų paslaugų teikėjas arba UPT), siekdama vykdyti įpareigojimus teikti universaliąsias paslaugas (toliau – ĮTUP);

                  3.

                  NRI nustatė teigiamas su ĮTUP vykdymu susijusias grynąsias sąnaudas (toliau – ĮTUP grynosios sąnaudos); ir

                  4.

                  NRI taip pat nustatė, kad ĮTUP grynosios sąnaudos yra didelės, palyginti su ĮTUP grynųjų sąnaudų paskirstymo tarp rinkos dalyvių mechanizmo nustatymo administracinėmis sąnaudomis;

            jeigu pagal Universaliųjų paslaugų direktyvoje 2002/22 (1) nustatytus įpareigojimus NRI privalo įvertinti, ar ĮTUP grynosios sąnaudos yra per didelės, kad UPT galėtų jas prisiimti, atsižvelgiant į visus UPT rodiklius, be kita ko, jo įrangos lygį, ekonominę ir finansinę situaciją ir užimamą rinkos dalį (kaip nurodyta Sprendimo Base 42 punkte), ar pagal direktyvas NRI gali šį vertinimą atlikti atsižvelgdama vien į UPT rodiklius (situaciją), ar ji privalo įvertinti šiuos UPT rodiklius (situaciją) palyginti su jo konkurentais atitinkamoje rinkoje?

         (1)  2002 m. kovo 7 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2002/22/EB dėl universaliųjų paslaugų ir paslaugų gavėjų teisių, susijusių su elektroninių ryšių tinklais ir paslaugomis (Universaliųjų paslaugų Direktyva) (OL L 108, 2002, p. 51; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 13 sk., 29 t., p. 367).


title: Byla C-506/21: 2021 m. rugpjūčio 18 d. Landgericht Erfurt (Vokietija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje UM / Daimler AG

text:
               2021 10 25

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 431/10

      2021 m. rugpjūčio 18 d.Landgericht Erfurt (Vokietija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje UM / Daimler AG

      (Byla C-506/21)
      (2021/C 431/09)
      Proceso kalba: vokiečių

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

         Landgericht Erfurt

         Šalys pagrindinėje byloje

         Ieškovė: UM

         Atsakovė: Daimler AG

         Prejudiciniai klausimai

                  1.

                  Ar Direktyvos 2007/46/EB (1) 18 straipsnio 1 dalies, 26 straipsnio 1 dalies ir 46 straipsnio, siejamų su Reglamento (EB) Nr. 715/2007 (2) 4, 5 ir 13 straipsniais, paskirtis ir tikslas yra apsaugoti ir individualių motorinių transporto priemonių pirkėjų interesus ir jų turtą? Ar ši apsauga apima ir individualaus transporto priemonės pirkėjo interesą neįsigyti Sąjungos teisės reikalavimų neatitinkančios transporto priemonės, visų pirma nepirkti transporto priemonės, kurioje įrengtas pagal Reglamento (EB) Nr. 715/2007 5 straipsnio 2 dalį draudžiamas valdiklis?

                  2.

                  Ar pagal Sąjungos teisę, visų pirma veiksmingumo principą ir Europos pagrindines teises, taip pat gamtos teises, transporto priemonės pirkėjas turi galėti iš transporto priemonės gamintojo reikalauti atlyginti žalą remdamasis civiline atsakomybe tuo atveju, kai transporto priemonės gamintojas, pateikdamas rinkai transporto priemonę su pagal Reglamento (EB) Nr. 715/2007 5 straipsnio 2 dalį draudžiamu valdikliu, veikė kaltai – dėl neatsargumo arba tyčia?

                  3.

                  Ar su Sąjungos teise, visų pirma SESV 267 straipsniu, siejamu su ESS 19 straipsnio 1 dalimi ir Pagrindinių teisių chartijos 47 straipsniu, suderinamos Vokietijos teisės nuostatos, kaip antai Zivilprozessordnung (Civilinio proceso kodeksas, toliau – ZPO) 348 straipsnio 3 dalis ir su ja susijusi jurisprudencija, jeigu dėl šių nuostatų pateikti Europos Sąjungos Teisingumo Teismui prejudicinį klausimą tampa sunkiau, delsiama arba tam apskritai užkertamas kelias? Ar tai taikytina ir Vokietijos teisės nuostatoms dėl šališkumo, kaip antai ZPO 42 straipsniui?

         (1)  2007 m. rugsėjo 5 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2007/46/EB, nustatanti motorinių transporto priemonių ir jų priekabų bei tokioms transporto priemonėms skirtų sistemų, sudėtinių dalių ir atskirų techninių mazgų patvirtinimo pagrindus (Pagrindų direktyva) (OL L 263, 2007, p. 1).

         (2)  2007 m. birželio 20 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (EB) Nr. 715/2007 dėl variklinių transporto priemonių tipo patvirtinimo atsižvelgiant į išmetamųjų teršalų kiekį iš lengvųjų keleivinių ir komercinių transporto priemonių (Euro 5 ir Euro 6) ir dėl transporto priemonių remonto ir priežiūros informacijos prieigos (OL L 171, 2007, p. 1).


title: Byla C-507/21 P: 2021 m. rugpjūčio 18 d. Puma SE, Puma United Kingdom Ltd, Puma Nordic AB, Austria Puma Dassler GmbH, Puma Italia Srl, Puma France SAS, Puma Denmark A/S, Puma Iberia, SL, Puma Retail AG pateiktas apeliacinis skundas dėl 2021 m. birželio 9 d. Bendrojo Teismo (trečioji kolegija) priimto sprendimo byloje T-781/16, Puma ir kt. / Komisija

text:
               2021 10 25

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 431/11

      2021 m. rugpjūčio 18 d.Puma SE, Puma United Kingdom Ltd, Puma Nordic AB, Austria Puma Dassler GmbH, Puma Italia Srl, Puma France SAS, Puma Denmark A/S, Puma Iberia, SL, Puma Retail AG pateiktas apeliacinis skundas dėl 2021 m. birželio 9 d. Bendrojo Teismo (trečioji kolegija) priimto sprendimo byloje T-781/16, Puma ir kt. / Komisija

      (Byla C-507/21 P)
      (2021/C 431/10)
      Proceso kalba: anglų

         Šalys

         Apeliantės: Puma SE, Puma United Kingdom Ltd, Puma Nordic AB, Austria Puma Dassler GmbH, Puma Italia Srl, Puma France SAS, Puma Denmark A/S, Puma Iberia, SL, Puma Retail AG, atstovaujamos advocaten E. Vermulst, J. Cornelis

         Kita proceso šalis: Europos Komisija

         Apeliančių reikalavimai

      Apeliantės Teisingumo Teismo prašo:

                  —

                  panaikinti skundžiamą sprendimą;

                  —

                  panaikinti 2016 m. rugpjūčio 18 d. Komisijos įgyvendinimo reglamentą (ES) 2016/1395 (1), 2016 m. rugsėjo 13 d. Komisijos įgyvendinimo reglamentą (ES) 2016/1647 (2) ir 2016 m. rugsėjo 28 d. Komisijos įgyvendinimo reglamentą (ES) 2016/1731 (3); ir

                  —

                  priteisti iš Europos Komisijos apeliančių patirtas bylinėjimosi išlaidas, susijusias su šiuo apeliaciniu skundu ir su procesu Bendrajame Teisme T-781/16

            arba, susbsidiariai,

                  —

                  gražinti bylą Bendrajam Teismui; ir

                  —

                  atidėti bylinėjimosi išlaidų, susijusių su procesu Bendrajame Teisme ir apeliacinėje instancijoje, klausimo nagrinėjimą.

         Apeliacinio skundo pagrindai ir pagrindiniai argumentai

      Grįsdamos savo skundą apeliantės nurodo tris pagrindus.
      Pirma, skundžiamame sprendime iš esmės neaptartas apeliančių nurodytas pirmasis ieškinio pagrindas, dėl to pažeista pareiga motyvuoti.
      Antra, skundžiamame sprendime klaidingai taikytas teisinis kriterijus nagrinėjant ieškinio trečiojo pagrindo pirmą dalį, kurioje apeliantės teigė, kad ginčijamais reglamentais pažeistas proporcingumo principas.
      Trečia, kiek tai susiję su apeliančių ieškinio ketvirtojo pagrindo viena iš dalių, skundžiamame sprendime neteisingai aiškintas 2016 m. vasario 17 d. Komisijos įgyvendinimo reglamentas (ES) 2016/223, kuriuo nustatoma tam tikrų rinkos ekonomikos režimo ir individualaus režimo prašymų, pateiktų Kinijos ir Vietnamo eksportuojančių gamintojų, vertinimo tvarka ir kuriuo įgyvendinamas Teisingumo Teismo sprendimas sujungtose bylose C-659/13 ir C-34/14 (4), ir nepaisyta teisės principo, kad niekas negali remtis savo paties nesąžiningumu.

         (1)  2016 m. rugpjūčio 18 d. Komisijos įgyvendinimo reglamentas (ES) 2016/1395, kuriuo iš naujo nustatomas galutinis antidempingo muitas, galutinai surenkamas laikinasis muitas, nustatytas tam tikrai importuojamai Kinijos Liaudies Respublikos kilmės avalynei su batviršiais iš odos, pagamintai bendrovių „Buckinghan Shoe Mfg Co., Ltd.“, „Buildyet Shoes Mfg.“, „DongGuan Elegant Top Shoes Co. Ltd“, „Dongguan Stella Footwear Co Ltd“, „Dongguan Taiway Sports Goods Limited“, „Foshan City Nanhai Qun Rui Footwear Co.“, „Jianle Footwear Industrial“, „Sihui Kingo Rubber Shoes Factory“, „Synfort Shoes Co. Ltd.“, „Taicang Kotoni Shoes Co. Ltd.“, „Wei Hao Shoe Co. Ltd.“, „Wei Hua Shoe Co. Ltd.“, „Win Profile Industries Ltd“, ir kuriuo įgyvendinamas Teisingumo Teismo sprendimas sujungtose bylose C-659/13 ir C-34/14 (OL L 225, 2016, p. 52).

         (2)  2016 m. rugsėjo 13 d. Komisijos įgyvendinimo reglamentas (ES) 2016/1647, kuriuo iš naujo nustatomas galutinis antidempingo muitas ir galutinai surenkamas laikinasis muitas, nustatytas tam tikrai importuojamai Vietnamo kilmės avalynei su odiniais batviršiais, pagamintai bendrovių „Best Royal Co. Ltd“, „Lac Cuong Footwear Co., Ltd“, „Lac Ty Co., Ltd“, „Saoviet Joint Stock Company“ („Megastar Joint Stock Company“), „VMC Royal Co Ltd“, „Freetrend Industrial Ltd.“ ir jos susijusios bendrovės „Freetrend Industrial A (Vietnam) Co, Ltd.“, „Fulgent Sun Footwear Co., Ltd“, „General Shoes Ltd“, „Golden Star Co, Ltd“, „Golden Top Company Co., Ltd“, „Kingmaker Footwear Co. Ltd.“, „Tripos Enterprise Inc.“, „Vietnam Shoe Majesty Co., Ltd“, ir kuriuo (OL L 245, 2016, p. 16).

         (3)  2016 m. rugsėjo 28 d. Komisijos įgyvendinimo reglamentas (ES) 2016/1731, kuriuo iš naujo nustatomas galutinis antidempingo muitas ir galutinai surenkamas laikinasis muitas, nustatytas tam tikrai importuojamai Kinijos Liaudies Respublikos ir Vietnamo kilmės avalynei su odiniais batviršiais, pagamintai bendrovių „General Footwear Ltd“ (Kinija), „Diamond Vietnam Co Ltd“ ir „Ty Hung Footgearmex/Footwear Co. Ltd“, ir kuriuo įgyvendinamas Teisingumo Teismo sprendimas sujungtose bylose C-659/13 ir C-34/14 (OL L 262, 2016, p. 4).

         (4)  OL L 41, 2016, p. 3.


title: Byla C-528/21: 2021 m. rugpjūčio 26 d. Fővárosi Törvényszék (Vengrija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje M.D. / Országos Idegenrendészeti Főigazgatóság Budapesti és Pest Megyei Regionális Igazgatósága

text:
               2021 10 25

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 431/12

      2021 m. rugpjūčio 26 d.Fővárosi Törvényszék (Vengrija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje M.D. / Országos Idegenrendészeti Főigazgatóság Budapesti és Pest Megyei Regionális Igazgatósága

      (Byla C-528/21)
      (2021/C 431/11)
      Proceso kalba: vengrų

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

         Fővárosi Törvényszék

         Šalys pagrindinėje byloje

         Pareiškėjas: M.D.

         Atsakovė: Országos Idegenrendészeti Főigazgatóság Budapesti és Pest Megyei Regionális Igazgatósága

         Prejudiciniai klausimai

                  1.

                  Ar Direktyvos 2008/115 (1) 5 ir 11 straipsniai ir SESV 20 straipsnis, siejami su Chartijos 7, 20, 24 ir 47 straipsniais, turi būti aiškinami taip, kad pagal juos draudžiama valstybės narės praktika, pagal kurią iš dalies pakeistų teisės aktų taikymas išplečiamas ir jie taikomi pakartotinėms procedūroms, pradėtoms anksčiau iškeltose bylose priimta teismo nutartimi, ir dėl tų teisės aktų trečiosios šalies piliečiui – Sąjungos piliečio šeimos nariui – taikomos daug nepalankesnės procesinės taisyklės, todėl jis praranda asmens, kuris negali būti grąžintas net dėl viešosios tvarkos, visuomenės saugumo ar nacionalinio saugumo sumetimų, statusą, įgytą dėl ligtolinio gyvenimo šalyje laikotarpio; vėliau atmetamas jo prašymas išduoti leidimo nuolat gyventi šalyje kortelę remiantis ta pačia faktine situacija ir nacionalinio saugumo sumetimais; atimama jam išduota leidimo gyventi šalyje kortelė, uždraudžiama atvykti į šalį ir joje būti, per jokią procedūrą nevertinant jo asmeninių ir šeiminių aplinkybių (ypač, nagrinėjamu atveju, aplinkybės, kad jis taip pat išlaiko nepilnametį Vengrijos pilietį), o dėl tokių sprendimų arba išardoma šeima, arba Sąjungos piliečiai, kurie yra trečiosios šalies piliečio šeimos nariai, įskaitant nepilnametį vaiką, priverčiami išvykti iš valstybės narės?

                  2.

                  Ar Direktyvos 2008/115 5 ir 11 straipsniai ir SESV 20 straipsnis, siejami su Chartijos 7 ir 24 straipsniais, turi būti aiškinami taip, kad pagal juos draudžiama valstybės narės praktika, pagal kurią prieš nustatant trečiosios šalies piliečiui draudimą atvykti į šalį ir būti joje nenagrinėjamos jo asmeninės ir šeiminės aplinkybės, nes šio asmens – Sąjungos piliečio šeimos nario – buvimas šalyje kelia realią, tiesioginę ir didelę grėsmę tos šalies nacionaliniam saugumui?
                  Jeigu į pirmąjį arba antrąjį klausimus būtų atsakyta teigiamai:

                  3.

                  Ar SESV 20 straipsnis ir Direktyvos 2008/115 5 ir 13 straipsniai, siejami su Chartijos 20 ir 47 straipsniais, taip pat Direktyvos 2008/115 22 konstatuojamąja dalimi, kurioje nustatyta pareiga pirmiausia atsižvelgti į vaiko interesus, ir tos pačios direktyvos 24 konstatuojamąja dalimi, kurioje reikalaujama užtikrinti Chartijoje įtvirtintas pagrindines teises ir principus, turi būti aiškinami taip, kad tuo atveju, kai nacionalinis teismas, remdamasis Europos Sąjungos Teisingumo Teismo sprendimu, pripažįsta, kad valstybės narės teisė arba ja grindžiama užsieniečių reikalų institucijų praktika prieštarauja Sąjungos teisei, jis, nagrinėdamas draudimo atvykti į šalį ir būti joje teisinį pagrindą, gali kaip į pareiškėjo nagrinėjamoje byloje įgytą teisę atsižvelgti į tai, kad pagal A szabad mozgás és tartózkodás jogával rendelkező személyek beutazásáról és tartózkodásáról szóló 2007. évi I. törvény (2007 m. Įstatymas Nr. I dėl asmenų, turinčių teisę laisvai judėti ir gyventi šalyje, atvykimo į šalį ir buvimo joje) pareiškėjas įvykdė reikalavimus, būtinus siekiant taikyti šio įstatymo 42 straipsnį, t. y. daugiau nei dešimt metų teisėtai gyveno Vengrijoje, ar tas teismas, tikrindamas nustatyto draudimo atvykti į šalį ir būti joje pagrindus, turi atsižvelgti į šeimines ir asmenines aplinkybes tiesiogiai remdamasis Direktyvos 2008/115 5 straipsniu, nes šiuo klausimu A harmadik országbeli állampolgárok beutazásáról és tartózkodásáról szóló 2007. évi II. törvény (2007 m. Įstatymas Nr. II dėl trečiųjų šalių piliečių atvykimo į šalį ir buvimo joje) nieko nėra numatyta?

                  4.

                  Ar valstybės narės praktika, pagal kurią byloje, iškeltoje trečiosios šalies piliečio – Sąjungos piliečio šeimos nario, jam naudojantis teise pateikti apeliacinį skundą, užsieniečių reikalų institucijos nevykdo galutinio teismo sprendimo, kuriame įpareigojama nedelsiant užtikrinti teisinę apsaugą nuo tų institucijų sprendimo vykdymo, motyvuodamos tuo, kad jau nurodė Šengeno informacinėje sistemoje (SIS II) paskelbti perspėjimą dėl draudimo atvykti į šalį ir būti joje, todėl trečiosios šalies pilietis – Sąjungos piliečio šeimos narys – negali asmeniškai pasinaudoti teise pateikti apeliacinį skundą arba atvykti į Vengriją visą bylos nagrinėjimo laikotarpį, kol bus priimtas galutinis sprendimas su juo susijusioje byloje, atitinka Sąjungos teisę, visų pirma Direktyvos 2008/115 13 straipsnyje užtikrintą teisę į veiksmingą teisių gynimo priemonę ir Chartijos 47 straipsnyje įtvirtintą teisę į teisingą bylos nagrinėjimą?

         (1)  2008 m. gruodžio 16 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2008/115/EB dėl bendrų nelegaliai esančių trečiųjų šalių piliečių grąžinimo standartų ir tvarkos valstybėse narėse (OL L 348, 2008, p. 98).


title: Byla C-540/21: 2021 m. rugpjūčio 27 d. pareikštas ieškinys byloje Europos Komisija / Slovakijos Respublika

text:
               2021 10 25

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 431/13

      2021 m. rugpjūčio 27 d. pareikštas ieškinys byloje Europos Komisija / Slovakijos Respublika

      (Byla C-540/21)
      (2021/C 431/12)
      Proceso kalba: slovakų

         Šalys

         Ieškovė: Europos Komisija, atstovaujama R. Lindenthal, I. Rubene ir A. Tokár

         Atsakovė: Slovakijos Respublika

         Ieškovės reikalavimai

                  —

                  konstatuoti, kad priėmusi 2020 m. gegužės 20 d.zákon č. 136/2020 Z. z. (Įstatymas Nr. 136/2020), kuriuo papildė zákon č. 170/2018 Z. z. (Įstatymas Nr. 170/2018) 33a straipsniu, Slovakijos Respublika neįvykdė įsipareigojimų pagal Direktyvos (ES) 2015/2302 (1) 12 straipsnio 2 dalį, 3 dalies b punktą ir 4 dalį, siejamus su 4 straipsniu, ir

                  —

                  priteisti iš Slovakijos Respublikos bylinėjimosi išlaidas.

         Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

      Pagal Direktyvos (ES) 2015/2302 12 straipsnio 2 dalį keliautojas turi teisę nutraukti kelionės paslaugų paketo sutartį iki paketo pradžios nemokėdamas jokio sutarties nutraukimo mokesčio, jeigu kelionės tikslo vietoje ar visiškai greta atsiranda neišvengiamų ir nepaprastų aplinkybių, darančių didelį poveikį paketo vykdymui arba darančių didelį poveikį keleivių nuvežimui į kelionės tikslo vietą. Pagal to paties straipsnio 3 dalies b punktą organizatorius taip pat gali nutraukti kelionės paslaugų paketo sutartį, jeigu dėl neišvengiamų ir nepaprastų aplinkybių jis negali įvykdyti sutarties.
      Direktyvos (ES) 2015/2302 12 straipsnio 4 dalyje nustatyta, kad nutraukus kelionės paslaugų paketo sutartį organizatorius turi grąžinti keliautojui visas sumas be nepagrįsto delsimo ir bet kuriuo atveju ne vėliau kaip per 14 dienų po kelionės paslaugų paketo sutarties nutraukimo. Kartu tos direktyvos 4 straipsnyje valstybėms narėms draudžiama priimti nuostatas, nukrypstančias nuo šioje direktyvoje įtvirtintų nuostatų, įskaitant griežtesnes ar švelnesnes nuostatas, kuriomis būtų užtikrinama nevienodo lygio keliautojų apsauga.
      Priimdama zákon č. 136/2020 Z. z., ktorým sa dopĺňa zákon č. 170/2018 Z. z. o zájazdoch, spojených službách cestovného ruchu, niektorých podmienkach podnikania v cestovnom ruchu (Įstatymas Nr. 136/2020, kuriuo papildomas Įstatymas Nr. 170/2018 dėl kelionės paslaugų paketų, susijusių turistinių paslaugų ir kai kurių turizmo veiklos vykdymo sąlygų), Slovakijos Respublika pažeidė direktyvos 12 straipsnio 2 dalį, 3 dalies b punktą ir 4 dalį, siejamus su 4 straipsniu.

         Zákon č. 170/2018 Z. z. (Įstatymas Nr. 170/2018) 33a straipsnio 7 dalyje nustatyta, kad kelionių agentūra vėliausiai iki 2021 m. rugpjūčio 31 d. turi susitarti su keliautoju dėl pakaitinės keliones organizavimo. Pagal to paties straipsnio 9 dalį jeigu iki 2021 m. rugpjūčio 31 d. kelionių agentūra nesusitaria su keliautoju dėl pakaitinės keliones organizavimo, ji laikoma nutraukusia kelionių sutartį ir privalo nedelsdama ir bet kuriuo atveju iki 2021 m. rugsėjo 14 d. grąžinti keliautojui visas tos sutarties pagrindu jos gautas sumas.

         (1)  2015 m. lapkričio 25 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva (ES) 2015/2302 dėl kelionės paslaugų paketų ir susijusių kelionės paslaugų rinkinių, kuria iš dalies keičiami Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (EB) Nr. 2006/2004 ir Direktyva 2011/83/ES bei panaikinama Tarybos direktyva 90/314/EEB (OL L 326, 2015, p. 1).


title: Byla C-57/19 P: 2021 m. rugsėjo 2 d. Teisingumo Teismo (ketvirtoji kolegija) sprendimas byloje Europos Komisija / Tempus Energy Ltd, Tempus Energy Technology Ltd, Jungtinė Didžiosios Britanijos ir Šiaurės Airijos Karalystė (Apeliacinis skundas – Valstybės pagalba – Pagalbos schema – SESV 108 straipsnio 2 ir 3 dalys – Reglamentas (EB) Nr. 659/1999 – 4 straipsnio 3 ir 4 dalys – Sąvoka „abejonės dėl pranešime nurodytos priemonės suderinamumo su bendrąja rinka“ – Sprendimas nereikšti prieštaravimų – Formalios tyrimo procedūros nepradėjimas – 2014 – 2020 m. Valstybės pagalbos aplinkos apsaugai ir energetikai gairės – Geriausios praktikos vykdant valstybės pagalbos kontrolės procedūras kodeksas – Bendravimas „per etapą iki pranešimo“ – Suinteresuotųjų šalių procesinės teisės – Elektros energijos pajėgumų pirkimas Jungtinėje Karalystėje)

text:
               2021 10 25

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 431/14

      2021 m. rugsėjo 2 d. Teisingumo Teismo (ketvirtoji kolegija) sprendimas byloje Europos Komisija / Tempus Energy Ltd, Tempus Energy Technology Ltd, Jungtinė Didžiosios Britanijos ir Šiaurės Airijos Karalystė

      (Byla C-57/19 P) (1)

      (Apeliacinis skundas - Valstybės pagalba - Pagalbos schema - SESV 108 straipsnio 2 ir 3 dalys - Reglamentas (EB) Nr. 659/1999 - 4 straipsnio 3 ir 4 dalys - Sąvoka „abejonės dėl pranešime nurodytos priemonės suderinamumo su bendrąja rinka“ - Sprendimas nereikšti prieštaravimų - Formalios tyrimo procedūros nepradėjimas - 2014 – 2020 m. Valstybės pagalbos aplinkos apsaugai ir energetikai gairės - Geriausios praktikos vykdant valstybės pagalbos kontrolės procedūras kodeksas - Bendravimas „per etapą iki pranešimo“ - Suinteresuotųjų šalių procesinės teisės - Elektros energijos pajėgumų pirkimas Jungtinėje Karalystėje)
      (2021/C 431/13)
      Proceso kalba: anglų

         Šalys

         Apeliantė: Europos Komisija, atstovaujama É. Gippini Fournier ir P. Němečková

         Kitos proceso šalys: Tempus Energy Ltd, Tempus Energy Technology Ltd, atstovaujamos advokatų J. Derenne ir D. Vallindas ir Rechtsanwalt C. Ziegler; Jungtinė Didžiosios Britanijos ir Šiaurės Airijos Karalystė, iš pradžių atstovaujama F. Shibli ir S. McCrory ir Z. Lavery, vėliau F. Shibli ir S. McCrory, padedamų QC G. Facenna ir baristerio D. Mackersie

         Apeliantės pusėje įstojusi į bylą šalis: Lenkijos Respublika, atstovaujama B. Majczyna

         Rezoliucinė dalis

                  1.

                  Panaikinti 2018 m. lapkričio 15 d. Europos Sąjungos Bendrojo Teismo sprendimą Tempus Energy ir Tempus Energy Technology / Komisija (T-793/14, EU:T:2018:790).

                  2.

                  Atmesti ieškinį byloje T-793/14.

                  3.

                     Tempus Energy Ltd ir Tempus Energy Technology Ltd padengia ne tik savo, bet ir Europos Komisijos bylinėjimosi išlaidas, patirtas per procesus Europos Sąjungos Bendrajame Teisme ir Teisingumo Teisme.

                  4.

                  Lenkijos Respublika ir Jungtinė Šiaurės Airijos ir Didžiosios Britanijos Karalystė padengia savo bylinėjimosi išlaidas.

         (1)  OL C 148, 2019 4 29.


title: Byla C-570/19: 2021 m. rugsėjo 2 d. Teisingumo Teismo (ketvirtoji kolegija) sprendimas byloje (High Court (Irland) (Airija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Irish Ferries Ltd / National Transport Authority (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą – Jūrų transportas – Jūrų ir vidaus vandenų maršrutais vykstančių keleivių teisės – Reglamentas (ES) Nr. 1177/2010 – 18 ir 19 straipsniai, 20 straipsnio 4 dalis, 24 ir 25 straipsniai – Keleivių vežimo paslaugų atšaukimas – Pavėluotas laivo pristatymas vežėjui – Įspėjimas iki numatytos pradinės išvykimo datos – Pasekmės – Teisė į maršruto pakeitimą – Tvarka – Papildomų išlaidų padengimas – Teisė į kompensaciją – Skaičiavimas – Bilieto kainos sąvoka – Nacionalinė Reglamento Nr. 1177/2010 vykdymą užtikrinanti įstaiga – Kompetencija – Skundo sąvoka – Galiojimo vertinimas – Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijos 16, 17, 20 ir 47 straipsniai – Proporcingumo, teisinio tikrumo ir vienodo požiūrio principai)

text:
               2021 10 25

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 431/15

      2021 m. rugsėjo 2 d. Teisingumo Teismo (ketvirtoji kolegija) sprendimas byloje (High Court (Irland) (Airija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Irish Ferries Ltd / National Transport Authority

      (Byla C-570/19) (1)

      (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą - Jūrų transportas - Jūrų ir vidaus vandenų maršrutais vykstančių keleivių teisės - Reglamentas (ES) Nr. 1177/2010 - 18 ir 19 straipsniai, 20 straipsnio 4 dalis, 24 ir 25 straipsniai - Keleivių vežimo paslaugų atšaukimas - Pavėluotas laivo pristatymas vežėjui - Įspėjimas iki numatytos pradinės išvykimo datos - Pasekmės - Teisė į maršruto pakeitimą - Tvarka - Papildomų išlaidų padengimas - Teisė į kompensaciją - Skaičiavimas - Bilieto kainos sąvoka - Nacionalinė Reglamento Nr. 1177/2010 vykdymą užtikrinanti įstaiga - Kompetencija - Skundo sąvoka - Galiojimo vertinimas - Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijos 16, 17, 20 ir 47 straipsniai - Proporcingumo, teisinio tikrumo ir vienodo požiūrio principai)
      (2021/C 431/14)
      Proceso kalba: anglų

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

         High Court (Irland)

         Šalys pagrindinėje byloje

         Ieškovė: Irish Ferries Ltd

         Atsakovė: National Transport Authority

         Rezoliucinė dalis

                  1.

                  2010 m. lapkričio 24 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (ES) Nr. 1177/2010 dėl jūrų ir vidaus vandenų keliais vykstančių keleivių teisių, kuriuo iš dalies keičiamas Reglamentas (EB) Nr. 2006/2004, turi būti aiškinamas taip, kad jis taikomas tuo atveju, kai vežėjas atšaukia keleivių vežimo paslaugą, įspėjęs apie tai likus kelioms savaitėms iki numatyto pradinio išvykimo, nes buvo pavėluota pristatyti laivą, skirtą šiai vežimo paslaugai užtikrinti, ir jis negalėjo būti pakeistas kitu.

                  2.

                  Reglamento Nr. 1177/2010 18 straipsnis turi būti aiškinamas taip, kad tais atvejais, kai keleivių vežimo paslauga atšaukiama ir tuo pačiu maršrutu nėra teikiamos alternatyvios vežimo paslaugos, vežėjas, atsižvelgdamas į ta pačia nuostata numatytą keleivio teisę vykti į galutinę atvykimo vietą kitu maršrutu panašiomis sąlygomis ir kaip galima anksčiau, turi pasiūlyti keleiviui alternatyvią vežimo paslaugą, teikiamą maršrutu, kuris skiriasi nuo atšauktos paslaugos maršruto, arba vežimo jūra paslaugą, susietą su kitų rūšių transportu, pavyzdžiui, kelių ar geležinkelių, ir vežėjas turi padengti visas galimas papildomas išlaidas, kurias patiria keleivis dėl vykimo į galutinę atvykimo vietą kitu maršrutu.

                  3.

                  Reglamento Nr. 1177/2010 18 ir 19 straipsniai turi būti aiškinami taip, kad jei vežėjas atšaukia keleivių vežimo paslaugą įspėdamas prieš kelias savaites iki numatyto pradinio išvykimo, keleivis turi teisę gauti kompensaciją pagal šio reglamento 19 straipsnį, jei pagal jo 18 straipsnį nusprendžia kaip galima anksčiau vykti kitu maršrutu ar atidėti kelionę vėlesnei datai ir pasiekia numatytą pradinę atvykimo vietą vėluodamas daugiau, nei leidžiama atsižvelgiant į to paties reglamento 19 straipsnyje numatytas ribas. Vis dėlto, jei keleivis nusprendžia susigrąžinti už bilietą sumokėtą sumą, jis neturi teisės į kompensaciją pagal šį straipsnį.

                  4.

                  Reglamento Nr. 1177/2010 19 straipsnis turi būti aiškinamas taip, kad šiame straipsnyje vartojama sąvoka „bilieto kaina“ apima išlaidas, susijusias su keleivio pasirinktomis papildomomis paslaugomis, kaip antai kajutės ar vietos gyvūnui rezervavimu arba galimybe naudotis pirmosios klasės laukiamosiomis salėmis.

                  5.

                  Reglamento Nr. 1177/2010 20 straipsnio 4 dalis turi būti aiškinama taip, kad pavėluotas keleivinio laivo pristatymas, dėl kurio atšaukti visi reisai, kuriuos šis laivas turėjo atlikti nauju jūrų maršrutu, nepatenka į sąvoką „ypatingos aplinkybės“, kaip ji suprantama pagal šią nuostatą.

                  6.

                  Reglamento Nr. 1177/2010 24 straipsnis turi būti aiškinamas taip, kad pagal jį nereikalaujama, jog keleivis, prašantis kompensacijos pagal šio reglamento 19 straipsnį, pateiktų prašymą vežėjui skundo forma per du mėnesius nuo tos dienos, kai vežimo paslauga buvo ar turėjo būti suteikta.

                  7.

                  Reglamento Nr. 1177/2010 25 straipsnis turi būti aiškinamas taip, kad valstybės narės paskirtos nacionalinės įstaigos, atsakingos už šio reglamento vykdymo užtikrinimą, kompetencijai priklauso ne tik keleivių vežimo paslaugos, teikiamos iš šios valstybės narės teritorijoje esančio uosto, bet ir keleivių vežimo paslaugos, teikiamos iš kitos valstybės narės teritorijoje esančio uosto į pirmosios valstybės narės teritorijoje esantį uostą, kai pastaroji vežimo paslauga yra visos atšauktos kelionės į abi puses dalis.

                  8.

                  Išnagrinėjus dešimtąjį klausimą nenustatyta nieko, kas galėtų turėti įtakos Reglamento Nr. 1177/2010 18 ir 19 straipsnių galiojimui.

         (1)  OL C 328, 2019 9 30.


title: Byla C-579/19: 2021 m. rugsėjo 2 d. Teisingumo Teismo (ketvirtoji kolegija) sprendimas byloje (Supreme Court of the United Kingdom (Jungtinė Karalystė) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) The Queen, prašoma Association of Independent Meat Suppliers, Cleveland Meat Company Ltd / The Food Standards Agency (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą – Sveikatos apsauga – Reglamentas (EB) Nr. 854/2004 – 5 straipsnio 2 dalis – Reglamentas (EB) Nr. 882/2004 – 54 straipsnio 3 dalis – Gyvūninės kilmės maisto produktų higienos reikalavimai – Skerdenos ir skerdenos dalių patikrinimas po skerdimo – Oficialiai paskirtas veterinarijos gydytojas – Ženklinimas sveikumo ženklu – Atsisakymas – Mėsa, paskelbta netinkama žmonėms vartoti – Teisė apskųsti oficialiai paskirto veterinarijos gydytojo sprendimą – Veiksminga teisminė gynyba – Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijos 47 straipsnis)

text:
               2021 10 25

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 431/16

      2021 m. rugsėjo 2 d. Teisingumo Teismo (ketvirtoji kolegija) sprendimas byloje (Supreme Court of the United Kingdom (Jungtinė Karalystė) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) The Queen, prašoma Association of Independent Meat Suppliers, Cleveland Meat Company Ltd / The Food Standards Agency

      (Byla C-579/19) (1)

      (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą - Sveikatos apsauga - Reglamentas (EB) Nr. 854/2004 - 5 straipsnio 2 dalis - Reglamentas (EB) Nr. 882/2004 - 54 straipsnio 3 dalis - Gyvūninės kilmės maisto produktų higienos reikalavimai - Skerdenos ir skerdenos dalių patikrinimas po skerdimo - Oficialiai paskirtas veterinarijos gydytojas - Ženklinimas sveikumo ženklu - Atsisakymas - Mėsa, paskelbta netinkama žmonėms vartoti - Teisė apskųsti oficialiai paskirto veterinarijos gydytojo sprendimą - Veiksminga teisminė gynyba - Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijos 47 straipsnis)
      (2021/C 431/15)
      Proceso kalba: anglų

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

         Supreme Court of the United Kingdom

         Šalys pagrindinėje byloje

         Apeliantė: The Queen, prašoma Association of Independent Meat Suppliers, Cleveland Meat Company Ltd

         Kita apeliacinio proceso šalis: The Food Standards Agency

         Rezoliucinė dalis

                  1.

                  2004 m. balandžio 29 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (EB) Nr. 854/2004, nustatantis specialiąsias gyvūninės kilmės produktų, skirtų vartoti žmonėms, oficialios kontrolės taisykles, iš dalies pakeistas 2004 m. balandžio 29 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentu (EB) Nr. 882/2004, ir Reglamentas Nr. 882/2004 turi būti aiškinami taip, kad pagal juos draudžiamos nacionalinės teisės nuostatos, pagal kurias tais atvejais, kai oficialiai paskirtas veterinarijos gydytojas atsisako paženklinti skerdeną sveikumo ženklu, o šios skerdenos savininkas su tokiu sprendimu nesutinka, oficialiai paskirtas veterinarijos gydytojas turi kreiptis į teismą, kad šis išnagrinėtų bylą iš esmės ir remdamasis kiekvienos šalies paskirtų ekspertų išvadomis priimtų sprendimą dėl to, ar minėta skerdena atitinka maisto saugos reikalavimus, tačiau teismas negali oficialiai panaikinti oficialiai paskirto veterinarijos gydytojo sprendimų arba nurodyti panaikinti šių sprendimų pasekmes.

                  2.

                  Reglamento Nr. 882/2004 54 straipsnis, siejamas su šio reglamento 43 konstatuojamąja dalimi ir atsižvelgiant į Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijos 47 straipsnį, turi būti aiškinamas taip, kad pagal jį nedraudžiamos nacionalinės teisės nuostatos, pagal kurias oficialiai paskirto veterinarijos gydytojo sprendimui, priimtam pagal Reglamento Nr. 854/2004, iš dalies pakeisto Reglamentu Nr. 882/2004, 5 straipsnio 2 dalį, atsisakyti skerdeną ženklinti sveikumo ženklu gali būti taikoma tik ribota teisminė kontrolė, kai bylą nagrinėjantis teismas tokį sprendimą gali panaikinti bet kokiu pagrindu, dėl kurio jis yra neteisėtas, įskaitant atvejus, kai oficialiai paskirtas veterinarijos gydytojas veikė ne tuo tikslu, kokiu jam buvo suteikti įgaliojimai, netaikė teisingų teisinių kriterijų arba jo sprendimas yra neracionalus ar nepagrįstas pakankamais įrodymais.

         (1)  OL C 328, 2019 9 30.


title: Byla C-647/19 P: 2021 m. rugsėjo 2 d. Teisingumo Teismo (ketvirtoji kolegija) sprendimas byloje Ja zum Nürburgring eV / Europos Komisija (Apeliacinis skundas – Valstybės pagalba – Pagalba Nürburgring (Vokietija) kompleksui – Sprendimas, kuriuo pagalba pripažinta iš dalies nesuderinama su vidaus rinka – Nesuderinama pripažintos valstybės pagalbos gavėjų turto pardavimas – Atvira, skaidri, nediskriminacinė ir besąlyginė konkurso procedūra – Sprendimas, kuriuo pripažįstama, kad nesuderinamos pagalbos grąžinimas nesusijęs su nauju Nürburgring komplekso savininku ir kad jam nebuvo suteikta naujos pagalbos šiam kompleksui įsigyti – Priimtinumas – Suinteresuotosios šalies statusas – Konkrečiai susijęs asmuo – Suinteresuotųjų šalių procesinių teisių pažeidimas – Sunkumai, dėl kurių reikėtų pradėti formalią tyrimo procedūrą – Motyvavimas – Įrodymų iškraipymas)

text:
               2021 10 25

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 431/17

      2021 m. rugsėjo 2 d. Teisingumo Teismo (ketvirtoji kolegija) sprendimas byloje Ja zum Nürburgring eV / Europos Komisija

      (Byla C-647/19 P) (1)

      (Apeliacinis skundas - Valstybės pagalba - Pagalba Nürburgring (Vokietija) kompleksui - Sprendimas, kuriuo pagalba pripažinta iš dalies nesuderinama su vidaus rinka - Nesuderinama pripažintos valstybės pagalbos gavėjų turto pardavimas - Atvira, skaidri, nediskriminacinė ir besąlyginė konkurso procedūra - Sprendimas, kuriuo pripažįstama, kad nesuderinamos pagalbos grąžinimas nesusijęs su nauju Nürburgring komplekso savininku ir kad jam nebuvo suteikta naujos pagalbos šiam kompleksui įsigyti - Priimtinumas - Suinteresuotosios šalies statusas - Konkrečiai susijęs asmuo - Suinteresuotųjų šalių procesinių teisių pažeidimas - Sunkumai, dėl kurių reikėtų pradėti formalią tyrimo procedūrą - Motyvavimas - Įrodymų iškraipymas)
      (2021/C 431/16)
      Proceso kalba: vokiečių

         Šalys

         Apeliantė: Ja zum Nürburgring eV, atstovaujama Rechtsanwälte D. Frey ir M. Rudolph

         Kita proceso šalis: Europos Komisija, atstovaujama L. Flynn, B. Stromsky ir T. Maxian Rusche

         Rezoliucinė dalis

                  1.

                  Panaikinti 2019 m. birželio 19 d. Europos Sąjungos Bendrojo Teismo sprendimą Ja zum Nürburgring / Komisija (T-373/15, EU:T:2019:432) tiek, kiek juo Europos Sąjungos Bendrasis Teismas atmetė prašymą panaikinti 2014 m. spalio 1 d. Komisijos sprendimo (ES) 2016/151 dėl valstybės pagalbos SA.31550 (2012/C) (ex 2012/NN), kurią Vokietija suteikė Nürburgring, 1 straipsnio paskutinę įtrauką.

                  2.

                  Atmesti likusią apeliacinio skundo dalį.

                  3.

                  Panaikinti 2014 m. spalio 1 d. Komisijos sprendimo (ES) 2016/151 dėl valstybės pagalbos SA.31550 (2012/C) (ex 2012/NN), kurią Vokietija suteikė Nürburgring, 1 straipsnio paskutinę įtrauką.

                  4.

                  Ja zum Nürburgring eV ir Europos Komisija padengia savo bylinėjimosi išlaidas.

         (1)  OL C 372, 2019 11 4.


title: Byla C-665/19 P: 2021 m. rugsėjo 2 d. Teisingumo Teismo (ketvirtoji kolegija) sprendimas byloje NeXovation, Inc. / Europos Komisija (Apeliacinis skundas – Valstybės pagalba – Pagalba Nürburgring (Vokietija) kompleksui – Sprendimas, kuriuo pagalba pripažįstama iš dalies nesuderinama su vidaus rinka – Nesuderinama pripažintos valstybės pagalbos gavėjų turto pardavimas – Atvira, skaidri, nediskriminacinė ir besąlyginė konkurso procedūra – Sprendimas, kuriuo pripažįstama, kad nesuderinamos pagalbos grąžinimas nesusijęs su nauju Nürburgring komplekso savininku ir kad jam nebuvo suteikta naujos pagalbos šiam kompleksui įsigyti – Priimtinumas – Suinteresuotosios šalies statusas – Konkrečiai susijęs asmuo – Suinteresuotųjų šalių procesinių teisių pažeidimas – Sunkumai, dėl kurių reikėtų pradėti formalią tyrimo procedūrą – Motyvavimas)

text:
               2021 10 25

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 431/18

      2021 m. rugsėjo 2 d. Teisingumo Teismo (ketvirtoji kolegija) sprendimas byloje NeXovation, Inc. / Europos Komisija

      (Byla C-665/19 P) (1)

      (Apeliacinis skundas - Valstybės pagalba - Pagalba Nürburgring (Vokietija) kompleksui - Sprendimas, kuriuo pagalba pripažįstama iš dalies nesuderinama su vidaus rinka - Nesuderinama pripažintos valstybės pagalbos gavėjų turto pardavimas - Atvira, skaidri, nediskriminacinė ir besąlyginė konkurso procedūra - Sprendimas, kuriuo pripažįstama, kad nesuderinamos pagalbos grąžinimas nesusijęs su nauju Nürburgring komplekso savininku ir kad jam nebuvo suteikta naujos pagalbos šiam kompleksui įsigyti - Priimtinumas - Suinteresuotosios šalies statusas - Konkrečiai susijęs asmuo - Suinteresuotųjų šalių procesinių teisių pažeidimas - Sunkumai, dėl kurių reikėtų pradėti formalią tyrimo procedūrą - Motyvavimas)
      (2021/C 431/17)
      Proceso kalba: anglų

         Šalys

         Apeliantė: NeXovation, Inc., iš pradžių atstovaujama A. von Bergwelt, M. Nordmann ir L. Hettstedt, vėliau – Rechtsanwälte A. von Bergwelt ir M. Nordmann

         Kita proceso šalis: Europos Komisija, atstovaujama L. Flynn, T. Maxian Rusche ir B. Stromsky

         Rezoliucinė dalis

                  1.

                  Panaikinti 2019 m. birželio 19 d. Europos Sąjungos Bendrojo Teismo sprendimą NeXovation / Komisija (T-353/15, EU:T:2019:434) tiek, kiek juo Europos Sąjungos Bendrasis Teismas atmetė prašymą panaikinti 2014 m. spalio 1 d. Komisijos sprendimo (ES) 2016/151 dėl valstybės pagalbos SA.31550 (2012/C) (ex 2012/NN), kurią Vokietija suteikė Nürburgring, 1 straipsnio paskutinę įtrauką.

                  2.

                  Atmesti likusią apeliacinio skundo dalį.

                  3.

                  Panaikinti 2014 m. spalio 1 d. Komisijos sprendimo (ES) 2016/151 dėl valstybės pagalbos SA.31550 (2012/C) (ex 2012/NN), kurią Vokietija suteikė Nürburgring, 1 straipsnio paskutinę įtrauką.

                  4.

                  NeXovation Inc. ir Europos Komisija padengia savo bylinėjimosi išlaidas.

         (1)  OL C 372, 2019 11 4.


title: Byla C-718/18: 2021 m. rugsėjo 2 d. Teisingumo Teismo (ketvirtoji kolegija) sprendimas byloje Europos Komisija / Vokietijos Federacinė Respublika (Valstybės įsipareigojimų neįvykdymas – Elektros energijos ir gamtinių dujų vidaus rinka – Direktyva 2009/72/EB – 2 straipsnio 21 punktas – 19 straipsnio 3, 5 ir 8 dalys – 37 straipsnio 1 dalies a punktas ir 6 dalies a ir b punktai – Direktyva 2009/73/EB – 2 straipsnio 20 punktas – 19 straipsnio 3, 5 ir 8 dalys – 41 straipsnio 1 dalies a punktas ir 6 dalies a ir b punktai – Sąvoka „vertikalios integracijos įmonė“ – Veiksmingas tinklų atskyrimas nuo elektros energijos ir gamtinių dujų gavybos ir tiekimo veiklos – Nepriklausomas perdavimo tinklo operatorius – Šio operatoriaus darbuotojų ir vadovų nepriklausomumas – Pereinamieji laikotarpiai – Turimos vertikalios integracijos įmonės kapitalo dalys – Nacionalinės reguliavimo institucijos – Nepriklausomumas – Išimtiniai įgaliojimai – SESV 45 straipsnis – Laisvas darbuotojų judėjimas – Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartija – 15 straipsnis – Teisė į darbą ir užsiimti profesija ar veikla – 17 straipsnis – Nuosavybės teisė – 52 straipsnio 1 dalis – Apribojimai – Demokratijos principas)

text:
               2021 10 25

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 431/19

      2021 m. rugsėjo 2 d. Teisingumo Teismo (ketvirtoji kolegija) sprendimas byloje Europos Komisija / Vokietijos Federacinė Respublika

      (Byla C-718/18) (1)

      (Valstybės įsipareigojimų neįvykdymas - Elektros energijos ir gamtinių dujų vidaus rinka - Direktyva 2009/72/EB - 2 straipsnio 21 punktas - 19 straipsnio 3, 5 ir 8 dalys - 37 straipsnio 1 dalies a punktas ir 6 dalies a ir b punktai - Direktyva 2009/73/EB - 2 straipsnio 20 punktas - 19 straipsnio 3, 5 ir 8 dalys - 41 straipsnio 1 dalies a punktas ir 6 dalies a ir b punktai - Sąvoka „vertikalios integracijos įmonė“ - Veiksmingas tinklų atskyrimas nuo elektros energijos ir gamtinių dujų gavybos ir tiekimo veiklos - Nepriklausomas perdavimo tinklo operatorius - Šio operatoriaus darbuotojų ir vadovų nepriklausomumas - Pereinamieji laikotarpiai - Turimos vertikalios integracijos įmonės kapitalo dalys - Nacionalinės reguliavimo institucijos - Nepriklausomumas - Išimtiniai įgaliojimai - SESV 45 straipsnis - Laisvas darbuotojų judėjimas - Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartija - 15 straipsnis - Teisė į darbą ir užsiimti profesija ar veikla - 17 straipsnis - Nuosavybės teisė - 52 straipsnio 1 dalis - Apribojimai - Demokratijos principas)
      (2021/C 431/18)
      Proceso kalba: vokiečių

         Šalys

         Ieškovė: Europos Komisija, atstovaujama M. Noll-Ehlers ir O. Beynet

         Atsakovė: Vokietijos Federacinė Respublika, iš pradžių atstovaujama J. Möller ir T. Henze, vėliau – J. Möller ir S. Eisenberg

         Atsakovės pusėje įstojusi į bylą šalis: Švedijos Karalystė, iš pradžių atstovaujama C. Meyer-Seitz, A. Falk, H. Shev, J. Lundberg ir H. Eklinder, vėliau – C. Meyer-Seitz, H. Shev ir H. Eklinder

         Rezoliucinė dalis

                  1.

                  Tinkamai neperkėlusi:

                              —

                              2009 m. liepos 13 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2009/72/EB dėl elektros energijos vidaus rinkos bendrųjų taisyklių, panaikinančios Direktyvą 2003/54/EB, 2 straipsnio 21 punkto ir 2009 m. liepos 13 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2009/73/EB dėl gamtinių dujų vidaus rinkos bendrųjų taisyklių, panaikinančios Direktyvą 2003/55/EB, 2 straipsnio 20 punkto,

                              —

                              kiekvienos iš direktyvų 2009/72 ir 2009/73 19 straipsnio 3 ir 8 dalių,

                              —

                              kiekvienos iš direktyvų 2009/72 ir 2009/73 19 straipsnio 5 dalies,

                              —

                              Direktyvos 2009/72 37 straipsnio 1 dalies a punkto ir 6 dalies a ir b punktų, taip pat Direktyvos 2009/73 41 straipsnio 1 dalies a punkto ir 6 dalies a ir b punktų,

                        Vokietijos Federacinė Respublika neįvykdė įsipareigojimų pagal šias direktyvas.

                  2.

                  Priteisti iš Vokietijos Federacinės Respublikos bylinėjimosi išlaidas.

                  3.

                  Švedijos Karalystė padengia savo bylinėjimosi išlaidas.

         (1)  OL C 54, 2019 2 11.


title: Sujungtos bylos C-721/19 ir C-722/19: 2021 m. rugsėjo 2 d. Teisingumo Teismo (penktoji kolegija) sprendimas byloje (Consiglio di Stato (Italija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Sisal SpA (C-721/19), Stanleybet Malta Ltd (C-722/19), Magellan Robotech Ltd (C-722/19) / Agenzia delle Dogane e dei Monopoli, Ministero dell'Economia e delle Finanze (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą – SESV 49 ir 56 straipsniai – Laisvė teikti paslaugas – Apribojimai – Direktyva 2014/23/ES – Koncesijos sutarčių suteikimo procedūros – 43 straipsnis – Esminiai pakeitimai – Momentinė loterija – Nacionalinės teisės aktai, kuriuose numatytas koncesijos pratęsimas nerengiant naujos konkurso procedūros – Direktyva 89/665/EEB – 1 straipsnio 3 dalis – Suinteresuotumas pareikšti ieškinį)

text:
               2021 10 25

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 431/20

      2021 m. rugsėjo 2 d. Teisingumo Teismo (penktoji kolegija) sprendimas byloje (Consiglio di Stato (Italija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Sisal SpA (C-721/19), Stanleybet Malta Ltd (C-722/19), Magellan Robotech Ltd (C-722/19) / Agenzia delle Dogane e dei Monopoli, Ministero dell'Economia e delle Finanze

      (Sujungtos bylos C-721/19 ir C-722/19) (1)

      (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą - SESV 49 ir 56 straipsniai - Laisvė teikti paslaugas - Apribojimai - Direktyva 2014/23/ES - Koncesijos sutarčių suteikimo procedūros - 43 straipsnis - Esminiai pakeitimai - Momentinė loterija - Nacionalinės teisės aktai, kuriuose numatytas koncesijos pratęsimas nerengiant naujos konkurso procedūros - Direktyva 89/665/EEB - 1 straipsnio 3 dalis - Suinteresuotumas pareikšti ieškinį)
      (2021/C 431/19)
      Proceso kalba: italų

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

         Consiglio di Stato

         Šalys pagrindinėje byloje

         Pareiškėjos: Sisal SpA (C-721/19), Stanleybet Malta Ltd (C-722/19), Magellan Robotech Ltd (C-722/19)

         Atsakovės: Agenzia delle Dogane e dei Monopoli, Ministero dell'Economia e delle Finanze

         dalyvaujant: Lotterie Nazionali Srl, Lottomatica Holding Srl, anksčiau – Lottomatica SpA (C-722/19)

         Rezoliucinė dalis

                  1.

                  Sąjungos teisė, visų pirma 2014 m. vasario 26 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2014/23/ES dėl koncesijos sutarčių suteikimo 43 straipsnio 1 dalies a punktas, turi būti aiškinami taip, kad pagal juos nedraudžiamas nacionalinės teisės aktas, pagal kurį koncesijos sutartis turi būti pratęsta nevykdant naujos koncesijos suteikimo procedūros tokiomis sąlygomis, kai koncesija suteikiama vienam koncesininkui, nors pagal taikytiną nacionalinę teisę numatyta, kad tokia koncesija iš esmės turi būti suteikiama keliems (ne daugiau kaip keturiems) ekonominės veiklos vykdytojams, jei šiais nacionalinės teisės aktais įgyvendinama pradinės koncesijos sutarties sąlyga, pagal kurią buvo numatyta tokia koncesijos pratęsimo galimybė.

                  2.

                  Sąjungos teisė, visų pirma Direktyvos 2014/23 43 straipsnio 1 dalies e punktas, turi būti aiškinami taip, kad pagal jį nedraudžiamas toks nacionalinės teisės aktas, kuriame numatyta, kad, pirma, sprendimas dėl koncesijos pratęsimo bus priimtas likus dvejiems metams iki jos galiojimo pabaigos ir, antra, pradinėje koncesijos sutartyje numatytos koncesininko mokėtino finansinio atlygio mokėjimo tvarkos pakeitimas siekiant užtikrinti naujas, didesnes pajamas į valstybės biudžetą, jei šis pakeitimas nėra esminis, kaip tai suprantama pagal šios direktyvos 43 straipsnio 4 dalį.

                  3.

                  Direktyvos 2014/23 43 straipsnio 4 dalis ir 1989 m. gruodžio 21 d. Tarybos direktyvos 89/665/EEB dėl įstatymų ir kitų teisės aktų, susijusių su peržiūros procedūrų taikymu sudarant viešojo prekių pirkimo ir viešojo darbų pirkimo sutartis, derinimo, iš dalies pakeistos Direktyva 2014/23, 1 straipsnio 3 dalis turi būti aiškinamos taip, kad ekonominės veiklos vykdytojas gali pareikšti ieškinį dėl sprendimo pratęsti koncesiją, remdamasis tuo, kad pradinės koncesijos sutarties vykdymo sąlygos buvo iš esmės pakeistos, nors jis nedalyvavo pradinėje koncesijos suteikimo procedūroje, jeigu koncesijos pratęsimo momentu jis pagrindžia suinteresuotumą tuo, kad ši koncesija būtų jam suteikta.

         (1)  OL C 432, 2019 12 23.


title: Byla C-741/19: 2021 m. rugsėjo 2 d. Teisingumo Teismo (didžioji kolegija) sprendimas byloje (Cour d'appel de Paris (Prancūzija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Moldovos Respublika / Société Komstroy, bendrovės Energoalians teisių perėmėja (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą – Energetikos chartijos sutartis – 26 straipsnis – Netaikymas tarp valstybių narių – Arbitražo sprendimas – Teisminė kontrolė – Valstybės narės teismo jurisdikcija – Trečiosios valstybės veiklos vykdytojo ir trečiosios valstybės ginčas – Teisingumo Teismo jurisdikcija – Energetikos chartijos sutarties 1 straipsnio 6 punktas – Sąvoka „investicija“)

text:
               2021 10 25

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 431/21

      2021 m. rugsėjo 2 d. Teisingumo Teismo (didžioji kolegija) sprendimas byloje (Cour d'appel de Paris (Prancūzija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Moldovos Respublika / Société Komstroy, bendrovės Energoalians teisių perėmėja

      (Byla C-741/19) (1)

      (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą - Energetikos chartijos sutartis - 26 straipsnis - Netaikymas tarp valstybių narių - Arbitražo sprendimas - Teisminė kontrolė - Valstybės narės teismo jurisdikcija - Trečiosios valstybės veiklos vykdytojo ir trečiosios valstybės ginčas - Teisingumo Teismo jurisdikcija - Energetikos chartijos sutarties 1 straipsnio 6 punktas - Sąvoka „investicija“)
      (2021/C 431/20)
      Proceso kalba: prancūzų

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

         Cour d'appel de Paris

         Šalys pagrindinėje byloje

         Apeliantė: Moldovos Respublika

         Atsakovė apeliaciniame procese: Société Komstroy, bendrovės Energoalians teisių perėmėja

         Rezoliucinė dalis

      1994 m. gruodžio 17 d. Lisabonoje pasirašytos Energetikos chartijos sutarties, Europos Bendrijų vardu patvirtintos 1997 m. rugsėjo 23 d. Tarybos ir Komisijos sprendimu 98/181/EB, EAPB, Euratomas, 1 straipsnio 6 punktas ir 26 straipsnio 1 dalis turi būti aiškinami taip, kad, kai šios sutarties susitariančiosios šalies įmonė įgyja iš elektros energijos tiekimo sutarties, nesusijusios su investicija, kylantį skolinį reikalavimą, kurį valstybės, kuri nėra šios sutarties šalis, įmonė turi tos pačios sutarties kitos susitariančiosios šalies valstybės įmonei, tai nelaikoma „investicija“, kaip suprantama pagal minėtas nuostatas.

         (1)  OL C 413, 2019 12 9.


title: Byla C-790/19: 2021 m. rugsėjo 2 d. Teisingumo Teismo (antroji kolegija) sprendimas byloje (Curtea de Apel Braşov (Rumunija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Parchetul de pe lângă Tribunalul Braşov / LG, MH (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą – Finansų sistemos apsauga nuo jos panaudojimo pinigams plauti ir teroristams finansuoti – Direktyva (ES) 2015/849 – Direktyva 2005/60/EB – Pinigų plovimo nusikaltimas – Pagrindinio nusikaltimo vykdytojo atliktas plovimas („savų pinigų plovimas“))

text:
               2021 10 25

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 431/21

      2021 m. rugsėjo 2 d. Teisingumo Teismo (antroji kolegija) sprendimas byloje (Curtea de Apel Braşov (Rumunija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Parchetul de pe lângă Tribunalul Braşov / LG, MH

      (Byla C-790/19) (1)

      (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą - Finansų sistemos apsauga nuo jos panaudojimo pinigams plauti ir teroristams finansuoti - Direktyva (ES) 2015/849 - Direktyva 2005/60/EB - Pinigų plovimo nusikaltimas - Pagrindinio nusikaltimo vykdytojo atliktas plovimas („savų pinigų plovimas“))
      (2021/C 431/21)
      Proceso kalba: rumunų

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

         Curtea de Apel Braşov

         Šalys pagrindinėje byloje

         Kita proceso šalis: Parchetul de pe lângă Tribunalul Braşov

         Kaltinamieji: LG, MH

         dalyvaujant: Agenţia Naţională de Administrare Fiscală – Direcţia Generală Regională a Finanţelor Publice Braşov

         Rezoliucinė dalis

      2005 m. spalio 26 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2005/60/EB dėl finansų sistemos apsaugos nuo jos panaudojimo pinigų plovimui ir teroristų finansavimui 1 straipsnio 2 dalies a punktas turi būti aiškinamas taip, kad pagal jį nedraudžiami nacionalinės teisės aktai, kuriuose numatyta, kad pinigų plovimo nusikaltimas, kaip jis suprantamas pagal šią nuostatą, gali būti padarytas nusikalstamos veiklos, iš kurios gauti atitinkami pinigai, vykdytojo.

         (1)  OL C 54, 2020 2 17.


title: Byla C-836/19: 2021 m. rugsėjo 2 d. Teisingumo Teismo (ketvirtoji kolegija) sprendimas byloje (Verwaltungsgericht Gera (Vokietija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Toropet Ltd. / Landkreis Greiz (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą – Visuomenės sveikata – Žmonėms vartoti neskirtų šalutinių gyvūninių produktų sveikumo taisyklės – Reglamentas (EB) Nr. 1069/2009 – 9 straipsnio d punktas ir 10 straipsnio a bei f punktai – Produktų klasifikacija – Medžiagos suirimas, sugedimas ir svetimkūnių buvimas joje – Poveikis pradinei klasifikacijai)

text:
               2021 10 25

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 431/22

      2021 m. rugsėjo 2 d. Teisingumo Teismo (ketvirtoji kolegija) sprendimas byloje (Verwaltungsgericht Gera (Vokietija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Toropet Ltd. / Landkreis Greiz

      (Byla C-836/19) (1)

      (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą - Visuomenės sveikata - Žmonėms vartoti neskirtų šalutinių gyvūninių produktų sveikumo taisyklės - Reglamentas (EB) Nr. 1069/2009 - 9 straipsnio d punktas ir 10 straipsnio a bei f punktai - Produktų klasifikacija - Medžiagos suirimas, sugedimas ir svetimkūnių buvimas joje - Poveikis pradinei klasifikacijai)
      (2021/C 431/22)
      Proceso kalba: vokiečių

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

         Verwaltungsgericht Gera

         Šalys pagrindinėje byloje

         Pareiškėja: Toropet Ltd.

         Atsakovas: Landkreis Greiz

         Rezoliucinė dalis

      2009 m. spalio 21 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (EB) Nr. 1069/2009, kuriuo nustatomos žmonėms vartoti neskirtų šalutinių gyvūninių produktų ir jų gaminių sveikumo taisyklės ir panaikinamas Reglamentas (EB) Nr. 1774/2002 (Šalutinių gyvūninių produktų reglamentas), 7 straipsnio 1 dalis, 9 straipsnio h punktas ir 10 straipsnio a ir f punktai, siejami su šio reglamento 4 straipsnio 2 dalimi, turi būti aiškinami taip, kad jei iš pradžių prie 3 kategorijos medžiagų pagal šio reglamento 10 straipsnio a ir f punktus priskirti šalutiniai gyvūniniai produktai suyra, sugenda arba sumaišomi su svetimkūniais, pavyzdžiui, tinko gabalais ar medienos pjuvenomis, ir pasikeičia taip, kad tampa nebetinkami vartoti žmonėms ir (arba) kelia bet kokį pavojų visuomenės ar gyvūnų sveikatai, jie neatitinka su tokiu priskyrimu siejamo pavojaus lygio, todėl juos reikia priskirti prie žemesnės kategorijos.

         (1)  OL C 87, 2020 3 16.


title: Byla C-854/19: 2021 m. rugsėjo 2 d. Teisingumo Teismo (aštuntoji kolegija) sprendimas byloje (Verwaltungsgericht Köln (Vokietija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Vodafone GmbH / Bundesrepublik Deutschland, atstovaujama Bundesnetzagentur für Elektrizität, Gas, Telekommunikation, Post und Eisenbahnen (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą – Elektroniniai ryšiai – Reglamentas (ES) 2015/2120 – 3 straipsnis – Atvira interneto prieiga – 3 straipsnio 1 dalis – Galutinių paslaugų gavėjų teisės – 3 straipsnio 2 dalis – Susitarimų ar komercinės praktikos, ribojančių galutinių paslaugų gavėjų galimybę naudotis teisėmis, draudimas – 3 straipsnio 3 dalis – Pareiga valdyti srautą vienodomis sąlygomis be diskriminavimo – Galimybė įgyvendinti pagrįstas srauto valdymo priemones – Papildoma tarifų pasirinktis, vadinama „nuliniu tarifu“ – „Nulinio tarifo“ netaikymas tarptinklinio ryšio atveju)

text:
               2021 10 25

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 431/23

      2021 m. rugsėjo 2 d. Teisingumo Teismo (aštuntoji kolegija) sprendimas byloje (Verwaltungsgericht Köln (Vokietija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Vodafone GmbH / Bundesrepublik Deutschland, atstovaujama Bundesnetzagentur für Elektrizität, Gas, Telekommunikation, Post und Eisenbahnen

      (Byla C-854/19) (1)

      (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą - Elektroniniai ryšiai - Reglamentas (ES) 2015/2120 - 3 straipsnis - Atvira interneto prieiga - 3 straipsnio 1 dalis - Galutinių paslaugų gavėjų teisės - 3 straipsnio 2 dalis - Susitarimų ar komercinės praktikos, ribojančių galutinių paslaugų gavėjų galimybę naudotis teisėmis, draudimas - 3 straipsnio 3 dalis - Pareiga valdyti srautą vienodomis sąlygomis be diskriminavimo - Galimybė įgyvendinti pagrįstas srauto valdymo priemones - Papildoma tarifų pasirinktis, vadinama „nuliniu tarifu“ - „Nulinio tarifo“ netaikymas tarptinklinio ryšio atveju)
      (2021/C 431/23)
      Proceso kalba: vokiečių

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

         Verwaltungsgericht Köln

         Šalys pagrindinėje byloje

         Pareiškėja: Vodafone GmbH

         Atsakovė: Bundesrepublik Deutschland, atstovaujama Bundesnetzagentur für Elektrizität, Gas, Telekommunikation, Post und Eisenbahnen

         Rezoliucinė dalis

      2015 m. lapkričio 25 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) 2015/2120, kuriuo nustatomos priemonės, susijusios su atvira interneto prieiga, ir kuriuo iš dalies keičiami Direktyva 2002/22/EB dėl universaliųjų paslaugų ir paslaugų gavėjų teisių, susijusių su elektroninių ryšių tinklais ir paslaugomis, ir Reglamentas (ES) Nr. 531/2012 dėl tarptinklinio ryšio per viešuosius judriojo ryšio tinklus Sąjungoje, 3 straipsnis turi būti aiškinamas taip, kad naudojimosi tarptinkliniu ryšiu ribojimas dėl to, kad buvo aktyvuota vadinamoji „nulinio tarifo“ tarifų pasirinktis, yra nesuderinamas su pareigomis, kylančiomis iš šio straipsnio 3 dalies.

         (1)  OL C 87, 2020 3 16.


title: Byla C-928/19 P: 2021 m. rugsėjo 2 d. Teisingumo Teismo (didžioji kolegija) sprendimas byloje European Federation of Public Service Unions (EPSU) / Europos Komisija, Jan Willem Goudriaan (Apeliacinis skundas – Institucinė teisė – Socialinė politika – SESV 154 ir 155 straipsniai – Socialinių partnerių socialinis dialogas Europos Sąjungos lygmeniu – Valstybių narių centrinės valdžios institucijų tarnautojų ir darbuotojų informavimas ir konsultavimasis su jais – Socialinių partnerių sudarytas susitarimas – Bendras susitarimą pasirašiusių šalių prašymas įgyvendinti šį susitarimą Sąjungos lygmeniu – Europos Komisijos atsisakymas pateikti Europos Sąjungos Tarybai pasiūlymą dėl sprendimo – Teisminės kontrolės apimtis – Pareiga motyvuoti sprendimą dėl atsisakymo)

text:
               2021 10 25

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 431/23

      2021 m. rugsėjo 2 d. Teisingumo Teismo (didžioji kolegija) sprendimas byloje European Federation of Public Service Unions (EPSU) / Europos Komisija, Jan Willem Goudriaan

      (Byla C-928/19 P) (1)

      (Apeliacinis skundas - Institucinė teisė - Socialinė politika - SESV 154 ir 155 straipsniai - Socialinių partnerių socialinis dialogas Europos Sąjungos lygmeniu - Valstybių narių centrinės valdžios institucijų tarnautojų ir darbuotojų informavimas ir konsultavimasis su jais - Socialinių partnerių sudarytas susitarimas - Bendras susitarimą pasirašiusių šalių prašymas įgyvendinti šį susitarimą Sąjungos lygmeniu - Europos Komisijos atsisakymas pateikti Europos Sąjungos Tarybai pasiūlymą dėl sprendimo - Teisminės kontrolės apimtis - Pareiga motyvuoti sprendimą dėl atsisakymo)
      (2021/C 431/24)
      Proceso kalba: anglų

         Šalys

         Apeliantė: European Federation of Public Service Unions (EPSU), atstovaujama solicitor R. Arthur ir barrister K. Apps

         Kitos proceso šalys: Jan Willem Goudriaan, atstovaujamas solicitor R. Arthur ir barrister K. Apps; Europos Komisija, atstovaujama I. Martínez del Peral, M. Kellerbauer ir B.-R. Killmann

         Rezoliucinė dalis

                  1.

                  Atmesti apeliacinį skundą.

                  2.

                  European Federation of Public Service Unions (EPSU) padengia savo ir Europos Komisijos patirtas bylinėjimosi išlaidas.

         (1)  OL C 68, 2020 3 2.


title: Byla C-932/19: 2021 m. rugsėjo 2 d. Teisingumo Teismo (šeštoji kolegija) sprendimas byloje (Győri Ítélőtábla (Vengrija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) JZ / OTP Jelzálogbank Zrt., OTP Bank Nyrt., OTP Faktoring Követeléskezelő Zrt. (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą – Vartotojų apsauga – Nesąžiningos sąlygos – Direktyva 93/13/EEB – 1 straipsnio 2 dalis – 6 straipsnio 1 dalis – Paskola išreikšta užsienio valiuta – Skirtumas tarp valiutos kurso, taikomo išmokant paskolintas lėšas, ir to, kuris taikomas jas grąžinant – Valstybės narės teisės aktai, numatantys nesąžiningos sąlygos pakeitimą nacionalinės teisės nuostata – Nacionalinio teismo galimybė pripažinti negaliojančia visą sutartį, kurioje yra nesąžininga sąlyga – Galimybė atsižvelgti į šiais teisės aktais teikiamą apsaugą ir į vartotojo valią dėl jų taikymo)

text:
               2021 10 25

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 431/25

      2021 m. rugsėjo 2 d. Teisingumo Teismo (šeštoji kolegija) sprendimas byloje (Győri Ítélőtábla (Vengrija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) JZ / OTP Jelzálogbank Zrt., OTP Bank Nyrt., OTP Faktoring Követeléskezelő Zrt.

      (Byla C-932/19) (1)

      (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą - Vartotojų apsauga - Nesąžiningos sąlygos - Direktyva 93/13/EEB - 1 straipsnio 2 dalis - 6 straipsnio 1 dalis - Paskola išreikšta užsienio valiuta - Skirtumas tarp valiutos kurso, taikomo išmokant paskolintas lėšas, ir to, kuris taikomas jas grąžinant - Valstybės narės teisės aktai, numatantys nesąžiningos sąlygos pakeitimą nacionalinės teisės nuostata - Nacionalinio teismo galimybė pripažinti negaliojančia visą sutartį, kurioje yra nesąžininga sąlyga - Galimybė atsižvelgti į šiais teisės aktais teikiamą apsaugą ir į vartotojo valią dėl jų taikymo)
      (2021/C 431/26)
      Proceso kalba: vengrų

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

         Győri Ítélőtábla

         Šalys pagrindinėje byloje

         Apeliantas: JZ

         Kitos apeliacinio proceso šalys: OTP Jelzálogbank Zrt., OTP Bank Nyrt., OTP Faktoring Követeléskezelő Zrt.

         Rezoliucinė dalis

      1993 m. balandžio 5 d. Direktyvos 93/13/EEB dėl nesąžiningų sąlygų sutartyse su vartotojais 6 straipsnio 1 dalis turi būti aiškinama taip, kad pagal ją nedraudžiama nacionalinės teisės nuostata, pagal kurią, kiek tai susiję su paskolos sutartimis, sudarytomis su vartotoju, negaliojančia pripažįstama su valiutos keitimo kursų skirtumu susijusi sąlyga, kuri laikoma nesąžininga, o kompetentingas nacionalinis teismas įpareigojamas ją pakeisti nacionalinės teisės nuostata, pagal kurią reikalaujama taikyti oficialų valiutos keitimo kursą, nesuteikiant šiam teismui galimybės patenkinti atitinkamo vartotojo prašymą visiškai panaikinti paskolos sutartį, net jei šis teismas manytų, kad tolesnis sutarties vykdymas galėtų prieštarauti vartotojo interesams, visų pirma dėl valiutos kurso rizikos, kuri ir toliau tektų vartotojui pagal kitą tos sutarties nuostatą, jeigu tokiam teismui suteikiama galimybė konstatuoti, naudojantis suverenia vertinimo galia ir neprivalant atsižvelgti į vartotojo išreikštą valią, kad šiuose nacionalinės teisės aktuose numatytos priemonės iš tikrųjų leidžia atkurti teisinę ir faktinę padėtį, kurioje būtų vartotojas, jeigu nebūtų šios nesąžiningos sąlygos.

         (1)  OL C 161, 2020 5 11.


title: Byla C-930/19: 2021 m. rugsėjo 2 d. Teisingumo Teismo (didžioji kolegija) sprendimas byloje (Conseil du Contentieux des Étrangers (Belgija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) X / Belgijos valstybė (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą – Direktyva 2004/38/EB – 13 straipsnio 2 dalis – Sąjungos piliečio šeimos narių teisė gyventi šalyje – Sąjungos piliečio ir trečiosios šalies piliečio santuoka – Trečiosios šalies piliečio, patyrusio sutuoktinio smurtą šeimoje, teisės gyventi šalyje išsaugojimas santuokos nutraukimo atveju – Pareiga įrodyti pakankamų išteklių buvimą – Tokios pareigos nebuvimas Direktyvoje 2003/86/EB – Galiojimas – Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartija – 20 ir 21 straipsniai – Vienodas požiūris – Skirtingas požiūris, atsižvelgiant į tai, ar globėjas yra Sąjungos pilietis, ar trečiosios šalies pilietis – Situacijų nepanašumas)

text:
               2021 10 25

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 431/24

      2021 m. rugsėjo 2 d. Teisingumo Teismo (didžioji kolegija) sprendimas byloje (Conseil du Contentieux des Étrangers (Belgija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) X / Belgijos valstybė

      (Byla C-930/19) (1)

      (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą - Direktyva 2004/38/EB - 13 straipsnio 2 dalis - Sąjungos piliečio šeimos narių teisė gyventi šalyje - Sąjungos piliečio ir trečiosios šalies piliečio santuoka - Trečiosios šalies piliečio, patyrusio sutuoktinio smurtą šeimoje, teisės gyventi šalyje išsaugojimas santuokos nutraukimo atveju - Pareiga įrodyti pakankamų išteklių buvimą - Tokios pareigos nebuvimas Direktyvoje 2003/86/EB - Galiojimas - Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartija - 20 ir 21 straipsniai - Vienodas požiūris - Skirtingas požiūris, atsižvelgiant į tai, ar globėjas yra Sąjungos pilietis, ar trečiosios šalies pilietis - Situacijų nepanašumas)
      (2021/C 431/25)
      Proceso kalba: prancūzų

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

         Conseil du Contentieux des Étrangers

         Šalys pagrindinėje byloje

         Pareiškėjas: X

         Atsakovė: Belgijos valstybė

         Rezoliucinė dalis

      Išnagrinėjus prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikusio teismo pateiktą prejudicinį klausimą nebuvo atskleista jokia aplinkybė, kuri galėtų turėti įtakos 2004 m. balandžio 29 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2004/38/EB dėl Sąjungos piliečių ir jų šeimos narių teisės laisvai judėti ir gyventi valstybių narių teritorijoje, iš dalies keičiančios Reglamentą (EEB) Nr. 1612/68 ir panaikinančios direktyvas 64/221/EEB, 68/360/EEB, 72/194/EEB, 73/148/EEB, 75/34/EEB, 75/35/EEB, 90/364/EEB, 90/365/EEB ir 93/96/EEB, 13 straipsnio 2 dalies galiojimui, atsižvelgiant į Europos Sąjungos pagrindinių teisų chartijos 20 straipsnį.

         (1)  OL C 77, 2020 3 9.


title: Byla C-549/21 P: 2021 m. rugsėjo 3 d. Fondazione Cassa di Risparmio di Pesaro ir kt. pateiktas apeliacinis skundas dėl 2021 m. birželio 30 d. Bendrojo Teismo (trečioji kolegija) priimto sprendimo byloje T-635/19 Fondazione Cassa di Risparmio di Pesaro ir kt. / Komisija

text:
               2021 10 25

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 431/25

      2021 m. rugsėjo 3 d.Fondazione Cassa di Risparmio di Pesaro ir kt. pateiktas apeliacinis skundas dėl 2021 m. birželio 30 d. Bendrojo Teismo (trečioji kolegija) priimto sprendimo byloje T-635/19 Fondazione Cassa di Risparmio di Pesaro ir kt. / Komisija

      (Byla C-549/21 P)
      (2021/C 431/27)
      Proceso kalba: italų

         Šalys

         Apeliantai: Fondazione Cassa di Risparmio di Pesaro, Montani Antaldi Srl, Fondazione Cassa di Risparmio di Fano, Fondazione Cassa di Risparmio di Jesi, Fondazione Cassa di Risparmio della Provincia di Macerata, atstovaujami advokatų A. Sandulli, S. Battini, B. Cimino

         Kita proceso šalis: Europos Komisija

         Apeliantų reikalavimai

      Apeliantai Teisingumo Teismo prašo:

                  —

                  panaikinti 2021 m. birželio 30 d. Europos Sąjungos Bendrojo Teismo (trečioji kolegija) sprendimą byloje Fondazione Cassa di Risparmio di Pesaro ir kt. / Komisija (T-635/19);

                  —

                  atitinkamai, kaip buvo prašoma pirmojoje instancijoje, nustatyti ir konstatuoti Europos Komisijos deliktinės atsakomybės atsiradimą dėl to, kad ji neteisėtais nurodymais, apie kuriuos buvo pranešta Italijos valdžios institucijoms, užkirto kelią Italijos Fondo Interbancario di Tutela dei Depositi (FITD) vykdyti Banca delle Marche rekapitalizavimą;

                  —

                  atitinkamai, priteisti iš Europos Komisijos apeliantų patirtos žalos, įvertintos pagal ieškinyje nurodytus kriterijus arba pagal kitus pagrįstais pripažintus kriterijus, atlyginimą;

                  —

                  arba bet kuriuo atveju grąžinti bylą Bendrajam Teismui, kad šis išnagrinėtų kitus pirmojoje instancijoje pareikšto ieškinio pagrindus;

                  —

                  priteisti iš Europos Komisijos bylinėjimosi abiejose instancijose išlaidas.

         Apeliacinio skundo pagrindai ir pagrindiniai argumentai

                  1.

                     Pirmasis apeliacinio skundo pagrindas: akivaizdus faktinių aplinkybių ir įrodymų, surinktų pirmojoje instancijoje, pakeitimas ir iškraipymas, lemiamos faktinės aplinkybės nenagrinėjimas ir motyvų nelogiškumas bei klaidingumas.

                  Kaip nurodė Bendrasis Teismas, proceso metu pateiktų įrodymų nepakanka įrodyti, kad Italijos valdžios institucijų sprendimui lemiamą įtaką turėjo Komisija, taigi šios valdžios institucijos nepriėmė sprendimo savarankiškai, remdamosi savo vertinimu, susijusiu su Banca delle Marche rekapitalizavimo terminais, metodais ir sąlygomis. Apibendrinant galima teigti, kad, pasak Bendrojo Teismo, Italijos valdžios institucijų vykdytą Banca delle Marche rekapitalizavimą iš esmės nulėmė šio banko įsipareigojimų nevykdymas. Dėl šios priežasties, nepaisant to, kad buvo užkirstas kelias FITD įsikišimui, Komisija negali būti laikoma atsakinga už sprendimą dėl Banca delle Marche rekapitalizavimo. Toks faktinių aplinkybių konstatavimas yra akivaizdus įrodymų iškraipymas. Visos faktinės aplinkybės, pateikti įrodymai, paaiškėję duomenys ir proceso metu gauti konfidencialūs dokumentai yra vienareikšmiški: Italijos valdžios institucijos kiekvienu etapu patvirtino veiksmingą ir neperžengiamą sąlygą, kylančią iš tikslių Europos Komisijos nurodymų. Iš pirmosios instancijos bylos medžiagoje esančių dokumentų aiškiai matyti, kad: i) Italijos valdžios institucijos ėmėsi visų įmanomų alternatyvių sprendimų Banca delle Marche rekapitalizuoti ir jų nebuvo įmanoma įgyvendinti dėl Europos Komisijos prieštaravimo; ii) šie alternatyvūs sprendimai būtų labai apriboję žalingą poveikį akcininkams ir obligacijų turėtojams.

                  2.

                     Antrasis apeliacinio skundo pagrindas: SESV 340 straipsnio antros pastraipos, visų pirma Sąjungos teisėje įtvirtintų reikalavimų dėl priežastinio ryšio nustatymo, pažeidimas ir (arba) klaidingas taikymas; veiksmingumo principo ir įrodymų artumo principo pažeidimas.

                  Nustatydamas priežastinį ryšį Bendrasis Teismas akivaizdžiai supainiojo „lemiamą“ ir „išskirtinę“ žalos priežastį. Komisijos elgesys negalėjo būti „išskirtine“Banca delle Marche rekapitalizavimo priežastimi. Vis dėlto, kaip pirmojoje instancijoje išsamiai dokumentavo ir įrodė apeliantai, toks Komisijos elgesys neabejotinai buvo „lemiama“ to priežastis. Taigi, atmesdamas priežastinio ryšio egzistavimo galimybę vien dėl to, kad Sąjungos institucijos elgesys, dėl kurio priekaištaujama, nebuvo „išskirtinė“ apeliantų nurodytos žalos priežastis, Bendrasis Teismas padarė akivaizdžią teisės klaidą, aiškindamas sąvoką „pakankamai tiesioginis priežastinis ryšys“. Darytina išvada, kad SESV 340 straipsnio antra pastraipa buvo pažeista ir (arba) klaidingai taikyta, taip pat pažeisti veiksmingumo ir įrodymų artumo principai.


title: Byla T-355/18: 2021 m. rugsėjo 8 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Ispanija / Komisija (Kalbų vartojimas – Pranešimas apie viešąjį konkursą dėl administratorių įdarbinimo visuomenės sveikatos ir maisto saugos srityse – Antrosios kalbos pasirinkimo apribojimas keturiomis kalbomis – Reglamentas Nr. 1 – Pareigūnų tarnybos nuostatų 1d straipsnio 1 dalis, 27 straipsnis ir 28 straipsnio f punktas – Diskriminacija dėl kalbos – Tarnybos interesas – Proporcingumas)

text:
               2021 10 25

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 431/27

      2021 m. rugsėjo 8 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Ispanija / Komisija
      (Byla T-355/18) (1)

      (Kalbų vartojimas - Pranešimas apie viešąjį konkursą dėl administratorių įdarbinimo visuomenės sveikatos ir maisto saugos srityse - Antrosios kalbos pasirinkimo apribojimas keturiomis kalbomis - Reglamentas Nr. 1 - Pareigūnų tarnybos nuostatų 1d straipsnio 1 dalis, 27 straipsnis ir 28 straipsnio f punktas - Diskriminacija dėl kalbos - Tarnybos interesas - Proporcingumas)
      (2021/C 431/28)
      Proceso kalba: ispanų

         Šalys

         Ieškovė: Ispanijos Karalystė, atstovaujama S. Centeno Huerta ir L. Aguilera Ruiz

         Atsakovė: Europos Komisija, atstovaujama N. Ruiz García, L. Vernier, D. Milanowska, I. Galindo Martín ir T. Lilamand

         Dalykas

      SESV 263 straipsniu grindžiamas prašymas panaikinti pranešimus apie viešuosius konkursus EPSO/AD/340/18 dėl administratorių rezervo sąrašo sudarymo sveikatos ir maisto saugos srityse (auditas, patikra ir vertinimas) ir EPSO/AD/341/18 dėl rezervo sąrašo sudarymo maisto saugos srityje (politika ir teisės aktai) (OL C 97 A, 2018, p. 1).

         Rezoliucinė dalis

                  1.

                  Panaikinti pranešimus apie viešuosius konkursus EPSO/AD/340/18 dėl administratorių rezervo sąrašo sudarymo sveikatos ir maisto saugos srityse (auditas, patikra ir vertinimas) ir EPSO/AD/341/18 dėl rezervo sąrašo sudarymo maisto saugos srityje (politika ir teisės aktai).

                  2.

                  Europos Komisija padengia savo bylinėjimosi išlaidas ir iš jos priteisiamos Ispanijos Karalystės patirtos bylinėjimosi išlaidos.

         (1)  OL C 285, 2018 8 13.


title: Byla T-52/19: 2021 m. rugsėjo 8 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje AH / Eurofound (Viešoji tarnyba – Sutartininkai – Asmens duomenų atskleidimas – Pagalbos prašymas – Prašymo atmetimas – Asmens nenaudai priimto akto autoriaus kompetencijos nebuvimas – Išorės advokatų kontoros parengtas ir pasirašytas aktas – Atsakomybė – Neturtinė žala)

text:
               2021 10 25

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 431/27

      2021 m. rugsėjo 8 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje AH / Eurofound

      (Byla T-52/19) (1)

      (Viešoji tarnyba - Sutartininkai - Asmens duomenų atskleidimas - Pagalbos prašymas - Prašymo atmetimas - Asmens nenaudai priimto akto autoriaus kompetencijos nebuvimas - Išorės advokatų kontoros parengtas ir pasirašytas aktas - Atsakomybė - Neturtinė žala)
      (2021/C 431/29)
      Proceso kalba: prancūzų

         Šalys

         Ieškovas: AH, atstovaujamas advokatės N. de Montigny

         Atsakovas: Fondation européenne pour l’amélioration des conditions de vie ir de travail, atstovaujamas F. van Boven ir M. Jepsen, padedamų solisitoriaus C. Callanan

         Dalykas

      Pagal SESV 270 straipsnį pateiktas prašymas, pirma, panaikinti 2018 m. kovo 22 d. sprendimą, kurį parengė ir pasirašė išorės advokatų kontora, susijusį su ieškovo pagalbos prašymu dėl jo asmens duomenų atskleidimo ir su prašymu atlyginti žalą, ir, antra, atlyginti neturtinę žalą, kurią ieškovas tariamai patyrė dėl šio sprendimo ir minėto atskleidimo.

         Rezoliucinė dalis

                  1.

                  Panaikinti 2018 m. kovo 22 d. sprendimą, kurį parengė ir pasirašė išorės advokatų kontora, susijusį su AH prašymu suteikti pagalbą dėl jo asmens duomenų atskleidimo.

                  2.

                  Atmesti likusią ieškinio dalį.

                  3.

                  Fondation européenne pour l’amélioration des conditions de vie et de travail (Eurofound) padengia savo ir AH patirtas bylinėjimosi išlaidas.

         (1)  OL C 112, 2019 3 25.


title: Byla T-554/19: 2021 m. rugsėjo 8 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Ispanija / Komisija (Kalbų vartojimas – Pranešimas apie viešąjį konkursą dėl administratorių įdarbinimo konkurencijos teisės, finansų teisės, ekonominės ir pinigų sąjungos teisės, ES biudžetui taikomų finansinių taisyklių ir Euro monetų apsaugos nuo padirbinėjimo srityse – Antrosios kalbos pasirinkimo apribojimas keturiomis kalbomis – Reglamentas Nr. 1 – Pareigūnų tarnybos nuostatų 1d straipsnio 1 dalis, 27 straipsnis ir 28 straipsnio f punktas – Diskriminacija dėl kalbos – Tarnybos interesas – Proporcingumas)

text:
               2021 10 25

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 431/28

      2021 m. rugsėjo 8 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Ispanija / Komisija

      (Byla T-554/19) (1)

      (Kalbų vartojimas - Pranešimas apie viešąjį konkursą dėl administratorių įdarbinimo konkurencijos teisės, finansų teisės, ekonominės ir pinigų sąjungos teisės, ES biudžetui taikomų finansinių taisyklių ir Euro monetų apsaugos nuo padirbinėjimo srityse - Antrosios kalbos pasirinkimo apribojimas keturiomis kalbomis - Reglamentas Nr. 1 - Pareigūnų tarnybos nuostatų 1d straipsnio 1 dalis, 27 straipsnis ir 28 straipsnio f punktas - Diskriminacija dėl kalbos - Tarnybos interesas - Proporcingumas)
      (2021/C 431/30)
      Proceso kalba: ispanų

         Šalys

         Ieškovė: Ispanijos Karalystė, atstovaujama L. Aguilera Ruiz

         Atsakovė: Europos Komisija, atstovaujama I. Galindo Martín, T. Lilamand ir D. Milanowska

         Dalykas

      SESV 263 straipsniu grindžiamas prašymas panaikinti pranešimą apie viešąjį konkursą EPSO/AD/374/19 dėl administratorių rezervo sąrašo sudarymo konkurencijos teisės, finansų teisės, ekonominės ir pinigų sąjungos teisės, ES biudžetui taikomų finansinių taisyklių ir Euro monetų apsaugos nuo padirbinėjimo srityse (OL L 191 A, 2019, p. 1).

         Rezoliucinė dalis

                  1.

                  Panaikinti pranešimą apie viešąjį konkursą EPSO/AD/374/19 dėl administratorių rezervo sąrašo sudarymo konkurencijos teisės, finansų teisės, ekonominės ir pinigų sąjungos teisės, ES biudžetui taikomų finansinių taisyklių ir Euro monetų apsaugos nuo padirbinėjimo srityse.

                  2.

                  Europos Komisija padengia savo bylinėjimosi išlaidas ir iš jos priteisiamos Ispanijos Karalystės patirtos bylinėjimosi išlaidos.

         (1)  OL C 319, 2019 9 23.


title: Byla T-630/19: 2021 m. rugsėjo 8 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje AH / Eurofound (Viešoji tarnyba – Sutartininkai – Psichologinis priekabiavimas – Prašymas suteikti pagalbą – Ieškinys dėl panaikinimo – „Lis pendens“ – Suinteresuotumas kreiptis į teismą – Priimtinumas – Ieškinio ir skundo atitikties taisyklė – Pareiga motyvuoti – Akto autoriaus kompetencijos nebuvimas – Vertinimo klaida – Atsakomybė – Neturtinė žala)

text:
               2021 10 25

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 431/29

      2021 m. rugsėjo 8 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje AH / Eurofound

      (Byla T-630/19) (1)

      (Viešoji tarnyba - Sutartininkai - Psichologinis priekabiavimas - Prašymas suteikti pagalbą - Ieškinys dėl panaikinimo - „Lis pendens“ - Suinteresuotumas kreiptis į teismą - Priimtinumas - Ieškinio ir skundo atitikties taisyklė - Pareiga motyvuoti - Akto autoriaus kompetencijos nebuvimas - Vertinimo klaida - Atsakomybė - Neturtinė žala)
      (2021/C 431/31)
      Proceso kalba: prancūzų

         Šalys

         Ieškovas: AH, atstovaujamas advokatės N. de Montigny

         Atsakovas: Europos gyvenimo ir darbo sąlygų gerinimo fondas, atstovaujamas F. van Boven ir M. Jepsen, padedamų solisitoriaus C. Callanan

         Dalykas

      SESV 270 straipsniu grindžiamas prašymas, pirma, panaikinti 2018 m. lapkričio 9 d.Eurofound sprendimą nutraukti administracinį tyrimą AI-2018/01, pradėtą gavus ieškovo prašymą suteikti pagalbą dėl jo iš vadovų patiriamo psichologinio priekabiavimo ir, antra, atlyginti neturtinę žalą, kurią jis tariamai patyrė dėl šio sprendimo.

         Rezoliucinė dalis

                  1.

                  Atmesti ieškinį.

                  2.

                  AH padengia savo ir Europos gyvenimo ir darbo sąlygų gerinimo fondo (Eurofound) bylinėjimosi išlaidas.

         (1)  OL C 383, 2019 11 11.