title: Byla T-621/13: 2013 m. lapkričio 22 d. pareikštas ieškinys byloje Pell Amar Cosmetics prieš VRDT — Alva Management (Pell amar dr. Ionescu — Calinesti)

text:
               1.2.2014

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 31/14

         2013 m. lapkričio 22 d. pareikštas ieškinys byloje Pell Amar Cosmetics prieš VRDT — Alva Management (Pell amar dr. Ionescu — Calinesti)
   (Byla T-621/13)
   2014/C 31/25
   Kalba, kuria surašytas ieškinys: rumunų

      Šalys

      Ieškovė: Pell Amar Cosmetics SRL (Băile, Rumunija), atstovaujama advokato E. Grecu

      Atsakovė: Vidaus rinkos derinimo tarnyba (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui)

      Kita procedūros Apeliacinėje taryboje šalis: Alva Management GmbH (Ikingas, Vokietija)

      Reikalavimai

   Ieškovė Bendrojo Teismo prašo:

               —

               panaikinti Vidaus rinkos derinimo tarnybos ketvirtosios apeliacinės tarybos sprendimą byloje R 388/2013-4,

               —

               priteisti iš atsakovės ir kitos procedūros Apeliacinėje taryboje šalies bylinėjimosi išlaidas.

      Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

      Bendrijos prekių ženklo paraišką pateikęs asmuo: ieškovė

      Prašomas įregistruoti Bendrijos prekių ženklas: juodos ir baltos spalvų vaizdinis prekių ženklas, kuriame yra žodinis elementas „Pell amar dr. Ionescu — Calinesti“ — Bendrijos prekių ženklo registracijos paraiška Nr. 10 109 981

      Prekių ženklo ar žymens, kuriuo grindžiamas protestas, savininkas: kita procedūros Apeliacinėje taryboje šalis

      Prekių ženklas ar žymuo, kuriuo grindžiamas protestas: žodinis prekių ženklas PERLAMAR, kuris Bendrijoje įregistruotas numeriu 6 645 071, Vokietijoje įregistruotas numeriu 1 161 287, o tarptautiniu lygiu įregistruotas numeriais 588 232 ir 657 169

      Protestų skyriaus sprendimas: iš dalies patenkinti protestą

      Apeliacinės tarybos sprendimas: atmesti apeliaciją

      Ieškinio pagrindai: klaidingas Tarybos reglamento Nr. 207/2009 8 straipsnio 1 dalies b punkto taikymas, nes nėra galimybės supainioti nagrinėjamo Bendrijos prekių ženklo su prekių ženklu, kuriuo grindžiamas protestas.


title: Byla T-891/16: 2016 m. gruodžio 12 d. pareikštas ieškinys byloje Scandlines Danmark ir Scandlines Deutschland/Komisija

text:
               27.2.2017

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 63/32

         2016 m. gruodžio 12 d. pareikštas ieškinys byloje Scandlines Danmark ir Scandlines Deutschland/Komisija

   (Byla T-891/16)
   (2017/C 063/43)
   Proceso kalba: anglų

      Šalys

      Ieškovės: Scandlines Danmark ApS (Kopenhaga, Danija), Scandlines Deutschland GmbH (Hamburgas, Vokietija), atstovaujamos advokato L. Sandberg-Mørch

      Atsakovė: Europos Komisija

      Reikalavimai

   Ieškovės Bendrojo Teismo prašo:

               —

               konstatuoti, kad atsakovė neteisėtai nesiėmė veiksmų pagal Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo 265 straipsnį, kai nepateikė savo pozicijos dėl 2014 m. birželio 5 d. ieškovių skundo dėl valstybės pagalbos, suteiktos kaip Fėmarno juostos fiksuotos jungties projekto finansavimo;

               —

               priteisti iš Komisijos visas bylinėjimosi išlaidas, įskaitant ieškovių per procesą patirtas išlaidas, net jeigu, pareiškus ieškinį, Komisija imtųsi veiksmų, dėl kurių, Bendrojo Teismo nuomone, nebereikėtų priimti sprendimo, arba jeigu Bendrasis Teismas atmestų ieškinį kaip nepriimtiną.

      Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

   Grįsdamos ieškinį ieškovės remiasi septyniais pagrindais.

               1.

               Pirmasis ieškinio pagrindas, grindžiamas tuo, kad Komisija nesiėmė veiksmų, kaip tai suprantama pagal SESV 265 straipsnį, dėl valstybės pagalbos, kurios forma – galima per didelė kompensacija, apimanti nekomercinius geležinkelių tarifus, kurią turi sumokėti Danijos nacionalinis geležinkelių operatorius DSB atitinkamam trečiajam asmeniui už fiksuotos jungties naudojimą, suteikimo (statybos etapas).

               2.

               Antrasis ieškinio pagrindas, grindžiamas tuo, kad Komisija nesiėmė veiksmų, kaip tai suprantama pagal SESV 265 straipsnį, dėl valstybės pagalbos, kurios forma – neatlygintinas naudojimasis valstybės nuosavybe, suteikta atitinkamam trečiajam asmeniui fiksuotos jungties statybai, suteikimo (statybos etapas).

               3.

               Trečiasis ieškinio pagrindas, grindžiamas tuo, kad Komisija nesiėmė veiksmų, kaip tai suprantama pagal SESV 265 straipsnį, dėl valstybės pagalbos, kurios forma – valstybės garantijų suteikimas atitinkamam trečiajam asmeniui, suteikimo, nes tai nebuvo leista planavimo sprendime (planavimo etapas).

               4.

               Ketvirtasis ieškinio pagrindas, grindžiamas tuo, kad Komisija nesiėmė veiksmų, kaip tai suprantama pagal SESV 265 straipsnį, dėl valstybės pagalbos, kurios forma – kapitalo injekcijos atitinkamam trečiajam asmeniui viršijant pagal planavimo sprendimą leidžiamas sumas, suteikimo (planavimo etapas).

               5.

               Penktasis ieškinio pagrindas, grindžiamas tuo, kad Komisija nesiėmė veiksmų, kaip tai suprantama pagal SESV 265 straipsnį, dėl valstybės pagalbos, kurios forma – valstybės paskolos atitinkamiems tretiesiems asmenims, suteikimo, nors planavimo sprendime leista suteikti tik valstybės garantijas (planavimo etapas).

               6.

               Šeštasis ieškinio pagrindas, grindžiamas tuo, kad Komisija nesiėmė veiksmų, kaip tai suprantama pagal SESV 265 straipsnį, dėl valstybės pagalbos, kurios forma – valstybės paskolos atitinkamiems tretiesiems asmenims viršijant pagal planavimo sprendimą leidžiamą biudžetą, suteikimo (planavimo etapas).

               7.

               Septintasis ieškinio pagrindas, grindžiamas tuo, kad Komisija nesiėmė veiksmų, kaip tai suprantama pagal SESV 265 straipsnį, dėl valstybės pagalbos, kurios forma – mokesčių lengvatos atitinkamiems tretiesiems asmenims, kurios nebuvo leistos planavimo sprendime, suteikimo (planavimo etapas).


title: Byla C-459/09: 2009 m. lapkričio 24 d. Dominio de la Vega, S.L. pateiktas apeliacinis skundas dėl 2009 m. rugsėjo 16 d. Pirmosios instancijos teismo (septintoji kolegija) priimto sprendimo byloje T-458/07 Dominio de la Vega, S.L. prieš Vidaus rinkos derinimo tarnybą (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui) ir Ambrosio Velasco, S.A .

text:
               30.1.2010

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 24/35

         2009 m. lapkričio 24 d.Dominio de la Vega, S.L. pateiktas apeliacinis skundas dėl 2009 m. rugsėjo 16 d. Pirmosios instancijos teismo (septintoji kolegija) priimto sprendimo byloje T-458/07 Dominio de la Vega, S.L. prieš Vidaus rinkos derinimo tarnybą (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui) ir Ambrosio Velasco, S.A.
   (Byla C-459/09)
   2010/C 24/64
   Proceso kalba: ispanų

      Šalys

      Apeliantė: Dominio de la Vega, S.L., atstovaujama advokatų E. Caballero Oliver ir A. Sanz-Bermell y Martínez

      Kitos proceso šalys: Vidaus rinkos derinimo tarnyba (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui) ir Ambrosio Velasco, S.A.

      Apeliantės reikalavimai

               —

               Panaikinti visą skundžiamą sprendimą, priimtą 2009 m. rugsėjo 16 d. byloje T-458/07, ir todėl

               —

               priimti galutinį sprendimą dėl ginčo, pripažįstant, kad žymenys, dėl kurių kilo ginčas, nepanašūs ir dėl to nėra galimybės supainioti, bei leidžiant įregistruoti Bendrijos prekių ženklą Nr. 2 789 576„Dominio de la Vega“, 33 klasei, nes jam netaikomas Reglamento (EB) Nr. 40/1994 (dabar — Reglamentas (EB) Nr. 207/2009) 8 straipsnio 1 dalies b punkte numatytas draudimas,

               —

               prireikus ir subsidiariai, grąžinti bylą Europos Bendrijų Pirmosios instancijos teismui [Europos Sąjungos Bendrajam Teismui], kad šis priimtų sprendimą pagal Teisingumo Teismo nustatytus privalomus kriterijus,

               —

               aiškiai priteisti iš VRDT ir įstojusios į bylą įmonės šioje instancijoje ir Europos Bendrijų Pirmosios instancijos teisme patirtas bylinėjimosi išlaidas.

      Apeliacinio skundo pagrindai ir pagrindiniai argumentai

               1.

               Anksčiau galiojusio Reglamento (EB) Nr. 40/94 (1) (dabar — Reglamentas (EB) Nr. 207/2009 (2)) 8 straipsnio 1 dalies b punkto ir 2 dalies a punkto i ir ii papunkčių pažeidimas. Ankstesnis prekių ženklas, kuriuo grindžiamas protestas šioje byloje, yra Bendrijos prekių ženklas. Skundžiamame sprendime padaryta teisės klaida, nes nebuvo atsižvelgta į tai, kad prekių ženklas yra Bendrijos ženklas, ir kad dėl to, vertinant galimybę supainioti prekių ženklus, dėl kurių kilo ginčas, buvo atsižvelgta į netinkamą visuomenę, t. y. ne į tą, į kurią reikia atsižvelgti pagal šioje byloje taikomo reglamento dėl Bendrijos prekių ženklo nuostatas.

               2.

               Vertinant pateiktų dokumentų tinkamumą ir priimtinumą, padaryta teisės klaida, dėl kurios buvo klaidingai įvertinta vartotojų iš Ispanijos galimybė supainioti. Pirmosios instancijos teismas iškraipė įrodymus, patvirtinančius prekių ženklų koegzistavimą Ispanijoje, todėl dėl šios teisės klaidos buvo pažeistas Reglamento (EB) Nr. 40/94 (dabar — Reglamentas (EB) Nr. 207/2009) 8 straipsnio 1 dalies b punktas.

      (1)  1993 m. gruodžio 20 d. Tarybos reglamentas (EB) Nr. 40/94 dėl Bendrijos prekių ženklo (OL L 11, p. 1; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 17 sk., 1 t., p. 146)

      (2)  2009 m. vasario 26 d. Tarybos reglamentas (EB) Nr. 207/2009 dėl Bendrijos prekių ženklo (OL L 78, p. 1)


title: Byla C-292/07 2007 m. birželio 15 d. pareikštas ieškinys byloje Europos Bendrijų Komisija prieš Belgijos Karalystę

text:
               8.9.2007

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 211/18

         2007 m. birželio 15 d. pareikštas ieškinys byloje Europos Bendrijų Komisija prieš Belgijos Karalystę

   (Byla C-292/07)
   (2007/C 211/34)
   Proceso kalba: prancūzų
   Šalys

      Ieškovė: Europos Bendrijų Komisija, atstovaujama B. Stromsky ir D. Kukovec

      Atsakovė: Belgijos Karalystė
   Reikalavimai

               1.

               Pripažinti, kad nepriėmusi visų įstatymų ir kitų teisės aktų, būtinų įgyvendinti 2004 m. kovo 31 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvą 2004/18/EB dėl viešojo darbų, prekių ir paslaugų pirkimo sutarčių sudarymo tvarkos derinimo (1), Belgijos Karalystė neįvykdė įsipareigojimų pagal šios direktyvos 80 straipsnį,
               subsidiriai:

                           pripažinti, kad nepranešusi apie visus įstatymus ir kitus teisės aktus, būtinus įgyvendinti 2004 m. kovo 21 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvą 2004/18/EB dėl viešojo darbų, prekių ir paslaugų pirkimo sutarčių sudarymo tvarkos derinimo, Belgijos Karalystė neįvykdė įsipareigojimų pagal šios direktyvos 80 straipsnį,

               2.

               Priteisti iš Belgijos Karalystės bylinėjimosi išlaidas.

         Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai
   Terminas perkelti direktyvą 2004/18/EB baigėsi 2006 m. sausio 31 dieną.

      (1)  OL L 134, p.1.


title: Byla C-312/07 2008 m. birželio 5 d. Teisingumo Teismo (septintoji kolegija) sprendimas byloje ( Tribunal d'instance de Paris (Prancūzija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) JVC France SAS prieš Administration des douanes (Direction Nationale du Renseignement et des Enquêtes douanières) (Bendrasis muitų tarifas — Tarifinis klasifikavimas — Kombinuotoji nomenklatūra — Vaizdo įrašymo aparatai — Paaiškinimai — Teisinė galia)

text:
               19.7.2008

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 183/4

         2008 m. birželio 5 d. Teisingumo Teismo (septintoji kolegija) sprendimas byloje (Tribunal d'instance de Paris (Prancūzija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) JVC France SAS prieš Administration des douanes (Direction Nationale du Renseignement et des Enquêtes douanières)

   (Byla C-312/07) (1)

   (Bendrasis muitų tarifas - Tarifinis klasifikavimas - Kombinuotoji nomenklatūra - Vaizdo įrašymo aparatai - Paaiškinimai - Teisinė galia)
   (2008/C 183/07)
   Proceso kalba: prancūzų
   Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas
   Tribunal d'instance de Paris
   Šalys pagrindinėje byloje
   Ieškovė: JVC France SAS
   Atsakovė: Administration des douanes (Direction Nationale du Renseignement et des Enquêtes douanières)
   Dalykas
   Prašymas priimti prejudicinį sprendimą — Tribunal d'instance de Paris (Prancūzija) — 1987 m. liepos 23 d. Reglamento Nr. 2658/87 dėl tarifų ir statistinės nomenklatūros bei dėl Bendrojo muitų tarifo I priedo (OL L 256 p. 1) — jo redakcijos, galiojusios susiklosčius bylos faktinėms aplinkybėms, — išaiškinimas — 8525 40 91 subpozicija (vaizdo įrašymo aparatai (vaizdo magnetofonai), kurie gali įrašyti tik televizijos kameros užfiksuotą garsą ir vaizdą) ir 8525 40 99 subpozicija (kiti) — Vaizdo įrašymo aparatų (vaizdo magnetofonų), kurie juos importuojant negali įrašyti išorės šaltinio (DV OUT), jeigu vaizdo sąsają vėliau, panaudojus programinę įrangą arba valdiklį (DV IN & OUT), galima suaktyvinti, net jei gamintojas ir pardavėjas šios galimybės nei nenurodė, nei užtikrino jos veikimą, klasifikavimas — Galimybė pakeisti Bendrijos tarifų klasifikavimo praktiką priimant atgaline tvarka taikomų Kombinuotosios nomenklatūros paaiškinamų pakeitimus, o ne tik į ateitį taikomą reglamentą dėl klasifikavimo
   Rezoliucinė dalis

               1.

               Vaizdo įrašymo aparatas gali būti gali būti klasifikuojamas 1987 m. liepos 23 d. Tarybos reglamento (EEB) Nr. 2658/87 dėl tarifų ir statistinės nomenklatūros bei dėl Bendrojo muitų tarifo, iš dalies pakeisto 1998 m. spalio 26 d. Komisijos reglamentu (EB) Nr. 2261/98, 1999 m. spalio 12 d. Komisijos reglamentu (EB) Nr. 2204/1999, 1999 m. spalio 13 d. Komisijos reglamentu (EB) Nr. 2388/2000 ir 2001 m. rugpjūčio 6 d. Komisijos reglamentu (EB) Nr. 2031/2001, I priede išdėstytos Kombinuotosios nomenklatūros 8525 40 99 subpozicijoje tik tuomet, kai vaizdo ir garso, kuriuos perduoda kiti nei integruotieji kamera ir mikrofonas šaltiniai, įrašymo funkcija yra aktyvi tuo metu, kai atliekami muitinės formalumai, arba kai šią funkciją specialių žinių neturintis vartotojas gali lengvai aktyvuoti nepakeisdamas vaizdo įrašymo aparato techninės įrangos, nors gamintojas ir nesiekia skatinti to daryti. Be to, tuo atveju, kai aktyvuojama vėliau, būtina, pirma, kad po aktyvacijos šis vaizdo įrašymo aparatas veiktų taip, kaip ir vaizdo įrašymo aparatas, kurio vaizdo ir garso įrašymo iš kitų nei integruotųjų kameros ir mikrofono funkcija yra aktyvi tuo metu, kai atliekami muitinės formalumai, bei, antra, kad jis veiktų savarankiškai. Šių sąlygų įvykdymą turi būti įmanoma patikrinti tuo metu, kai atliekami muitinės formalumai. Nacionalinis teismas turi įvertinti, ar šios sąlygos įvykdytos. Jei taip nėra, šis vaizdo įrašymo aparatas turi būti klasifikuojamas KN 8525 40 91 subpozicijoje.

               2.

               Su 8525 40 99 subpozicija susiję minėtos Kombinuotosios nomenklatūros paaiškinimai, paskelbti 2001 m. liepos 6 d. ir 2002 m. spalio 23 d., yra aiškinamojo pobūdžio ir neturi privalomos teisinės galios. Jos atitinka Kombinuotosios nomenklatūros formuluotę ir nekeičia jos apimties. Todėl naujo reglamento dėl klasifikavimo priimti nereikėjo.

      (1)  OL C 211, 2007 9 8.


title: Byla C-275/12: 2013 m. spalio 24 d. Teisingumo Teismo (trečioji kolegija) sprendimas byloje ( Verwaltungsgericht Hannover (Vokietija) prašymo priimti prejudicinį sprendimą) Samantha Elrick prieš Bezirksregierung Köln (Sąjungos pilietybė — SESV 20 ir 21 straipsniai — Teisė laisvai judėti ir apsigyventi — Valstybės narės pilietis — Studijos kitoje valstybėje narėje — Parama mokslui ir studijoms — Sąlygos — Daugiau nei dvejus metus arba lygiai dvejus metus trunkančios studijos — Profesinės kvalifikacijos įgijimas)

text:
               14.12.2013

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 367/16

         2013 m. spalio 24 d. Teisingumo Teismo (trečioji kolegija) sprendimas byloje (Verwaltungsgericht Hannover (Vokietija) prašymo priimti prejudicinį sprendimą) Samantha Elrick prieš Bezirksregierung Köln

   (Byla C-275/12) (1)

   (Sąjungos pilietybė - SESV 20 ir 21 straipsniai - Teisė laisvai judėti ir apsigyventi - Valstybės narės pilietis - Studijos kitoje valstybėje narėje - Parama mokslui ir studijoms - Sąlygos - Daugiau nei dvejus metus arba lygiai dvejus metus trunkančios studijos - Profesinės kvalifikacijos įgijimas)
   2013/C 367/26
   Proceso kalba: vokiečių

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Verwaltungsgericht Hannover

      Šalys pagrindinėje byloje

      Ieškovė: Samantha Elrick

      Atsakovė: Bezirksregierung Köln

      Dalykas

   Prašymas priimti prejudicinį sprendimą — Verwaltungsgericht Hannover — SESV 20 ir 21 straipsnių išaiškinimas — Parama mokslui ir studijoms (pagal BAföG) — Valstybės narės teisės norma, pagal kurią parama suteikiama tam tikroms vienerius metus trunkančioms studijoms nacionalinėje teritorijoje, tačiau ji nesuteikiama lygiavertėms studijoms kitoje valstybėje narėje

      Rezoliucinė dalis

   SESV 20 ir 21 straipsniai turi būti aiškinami taip, kad jais draudžiamos valstybės narės teisės normos, kaip nagrinėjamosios pagrindinėje byloje, pagal kurias valstybės narės pilietei, kurios gyvenamoji vieta yra šioje valstybėje narėje, parama studijoms kitoje valstybėje narėje suteikiama su sąlyga, kad studijos trunka bent dvejus metus, o jas užbaigus įgyjama profesinė kvalifikacija, lygiavertė tai, kurią būtų galima įgyti paramą suteikiančioje valstybėje esančiose profesinėse mokymo įstaigose, nors suinteresuotajam asmeniui parama būtų suteikta, atsižvelgiant į jo ypatingą situaciją, jeigu pastarojoje valstybėje jis pasirinktų studijas, lygiavertes toms, kurias norėjo pasirinkti kitoje valstybėje narėje, ir trunkančias trumpiau nei dvejus metus.

      (1)  OL C 250, 2012 8 18.


title: Byla F-92/13: 2016 m. gegužės 4 d. Tarnautojų teismo nutartis byloje Corman/Komisija

text:
               20.6.2016

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 222/47

         2016 m. gegužės 4 d. Tarnautojų teismo nutartis byloje Corman/Komisija

   (Byla F-92/13) (1)

   (2016/C 222/67)
   Proceso kalba: prancūzų
   Antrosios kolegijos pirmininkas nutartimi nurodė išbraukti bylą iš registro.

      (1)  OL C 336, 2013 11 16, p. 32.


title: Byla C-321/13: 2013 m. birželio 11 d. pareikštas ieškinys byloje Europos Komisija prieš Belgijos Karalystę

text:
               3.8.2013

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 226/8

         2013 m. birželio 11 d. pareikštas ieškinys byloje Europos Komisija prieš Belgijos Karalystę

   (Byla C-321/13)
   (2013/C 226/15)
   Proceso kalba: prancūzų

      Šalys

      Ieškovė: Europos Komisija, atstovaujama J. Hottiaux ir N. Yerrell

      Atsakovė: Belgijos Karalystė

      Ieškovės reikalavimai

               —

               pripažinti, kad nepriėmusi įstatymų ir kitų teisės aktų, būtinų įgyvendinti 2010 m. rugsėjo 2 d. Komisijos direktyvą 2010/61/ES, kuria Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2008/68/EB dėl pavojingų krovinių vežimo vidaus keliais priedai pirmąjį kartą priderinami prie mokslo ir technikos pažangos (1), arba bet kuriuo atveju nepranešusi apie juos Komisijai, Belgijos Karalystė neįvykdė įsipareigojimų pagal šios direktyvos 2 straipsnio 1 dalį;

               —

               priteisti iš Belgijos Karalystės bylinėjimosi išlaidas.

      Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

   Terminas perkelti 2010 m. rugsėjo 2 d. Komisijos direktyvą 2010/61/ES baigėsi 2011 m. birželio 30 d.

      (1)  OL L 233, p. 27.


title: Byla T-247/14: 2016 m. vasario 4 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Meica/VRDT – Salumificio Fratelli Beretta (STICK MiniMINI Beretta) (Bendrijos prekių ženklas — Protesto procedūra — Vaizdinio Bendrijos prekių ženklo „STICK MiniMINI Beretta“ paraiška — Ankstesnis žodinis Bendrijos prekių ženklas MINI WINI — Santykinis atmetimo pagrindas — Galimybės supainioti nebuvimas — Reglamento (EB) Nr. 207/2009 8 straipsnio 1 dalies b punktas — Reglamento (EB) Nr. 216/96 8 straipsnio 3 dalis)

text:
               21.3.2016

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 106/32

         2016 m. vasario 4 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Meica/VRDT – Salumificio Fratelli Beretta (STICK MiniMINI Beretta)

   (Byla T-247/14) (1)

   ((Bendrijos prekių ženklas - Protesto procedūra - Vaizdinio Bendrijos prekių ženklo „STICK MiniMINI Beretta“ paraiška - Ankstesnis žodinis Bendrijos prekių ženklas MINI WINI - Santykinis atmetimo pagrindas - Galimybės supainioti nebuvimas - Reglamento (EB) Nr. 207/2009 8 straipsnio 1 dalies b punktas - Reglamento (EB) Nr. 216/96 8 straipsnio 3 dalis))
   (2016/C 106/35)
   Proceso kalba: anglų

      Šalys

      Ieškovė: Meica Ammerländische Fleischwarenfabrik Fritz Meinen GmbH & Co. KG (Ėdevechtas, Vokietija), atstovaujama advokato S. Labesius

      Atsakovė: Vidaus rinkos derinimo tarnyba (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui), atstovaujama A. Poch

      Kita procedūros VRDT apeliacinėje taryboje šalis, įstojusi į bylą Bendrajame Teisme: Salumificio Fratelli Beretta SpA (Barzanò, Italija), atstovaujama advokatų G. Ghisletti, F. Braga ir P. Pozzi

      Dalykas

   Ieškinys, pareikštas dėl 2014 m. vasario 14 d. VRDT ketvirtosios apeliacinės tarybos sprendimo (byla R 1159/2013-4), susijusio su protesto procedūra tarp Meica Ammerländische Fleischwarenfabrik Fritz Meinen GmbH & Co. KG ir Salumificio Fratelli Beretta SpA.

      Rezoliucinė dalis

               1.

               Panaikinti 2014 m. vasario 14 d. Vidaus rinkos derinimo tarnybos (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui) (VRDT) ketvirtosios apeliacinės tarybos sprendimą (byla R 1159/2013-4) tiek, kiek juo buvo atmestas Meica Ammerländische Fleischwarenfabrik Fritz Meinen GmbH & Co. KG reikalavimas pakeisti Protestų skyriaus sprendimą dėl 43 klasės paslaugų.

               2.

               Atmesti likusią ieškinio dalį.

               3.

               Meica Ammerländische Fleischwarenfabrik Fritz Meinen GmbH & Co. KG, Vidaus rinkos derinimo tarnyba (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui) (VRDT) ir Salumificio Fratelli Beretta SpA padengia savo bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 235, 2014 7 21.


title: Byla T-594/14: 2015 m. rugsėjo 15 d. Bendrojo Teismo nutartis byloje Makhlouf/Taryba

text:
               16.11.2015

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 381/59

         2015 m. rugsėjo 15 d. Bendrojo Teismo nutartis byloje Makhlouf/Taryba

   (Byla T-594/14) (1)

   (2015/C 381/76)
   Proceso kalba: prancūzų
   Septintosios kolegijos pirmininkas nutartimi nurodė išbraukti bylą iš registro.

      (1)  OL C 361, 2014 10 13.


title: Byla T-304/16: 2016 m. birželio 15 d. pareikštas ieškinys byloje bet365 Group/EUIPO – Hansen (BET365)

text:
               16.8.2016

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 296/25

         2016 m. birželio 15 d. pareikštas ieškinys byloje bet365 Group/EUIPO – Hansen (BET365)

   (Byla T-304/16)
   (2016/C 296/34)
   Kalba, kuria surašytas ieškinys: anglų

      Šalys

      Ieškovė: bet365 Group Limited (Stokas prie Trento, Jungtinė Karalystė), atstovaujama QC (Queen's Counsel) S. Malynicz, solisitorių R. Black ir J. Bickle

      Atsakovė: Europos Sąjungos intelektinės nuosavybės tarnyba (EUIPO)

      Kita procedūros Apeliacinėje taryboje šalis: Robert Hansen (Miunchenas, Vokietija)

      Su procedūra EUIPO susijusi informacija

      Prekių ženklo, dėl kurio kilo ginčas, savininkė: ieškovė

      Prekių ženklas, dėl kurio kilo ginčas: žodinis Sąjungos prekių ženklas BET365

      Procedūra EUIPO: registracijos pripažinimo negaliojančia procedūra

      Ginčijamas sprendimas: 2016 m. kovo 21 d. EUIPO penktosios apeliacinės tarybos sprendimas byloje R 3243/2014-5

      Reikalavimai

   Ieškovė Bendrojo Teismo prašo:

               —

               panaikinti ginčijamą sprendimą,

               —

               nurodyti EUIPO ir kitai procedūros Apeliacinėje taryboje šaliai padengti savo ir ieškovės bylinėjimosi išlaidas.

      Pagrindas, kuriuo remiamasi

               —

               Reglamento Nr. 207/2009 7 straipsnio 3 dalies pažeidimas.


title: Byla T-339/14: 2014 m. gegužės 15 d. pareikštas ieškinys byloje Kurchenko/Taryba

text:
               4.8.2014

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 253/36

         2014 m. gegužės 15 d. pareikštas ieškinys byloje Kurchenko/Taryba

   (Byla T-339/14)
   2014/C 253/51
   Proceso kalba: anglų

      Šalys

      Ieškovas: Serhiy Vitaliyovych Kurchenko (Čuhujivas, Ukraina), atstovaujamas baristerių B. Kennelly ir J. Pobjoy ir solisitorių M. Drury ir A. Swan

      Atsakovė: Europos Sąjungos Taryba

      Reikalavimai

   Ieškovas Bendrojo Teismo prašo:

               —

               panaikinti 2014 m. kovo 5 d. Tarybos sprendimą 2014/119/BUSP dėl ribojamųjų priemonių, taikytinų tam tikriems asmenims, subjektams ir įstaigoms atsižvelgiant į padėtį Ukrainoje (OL L 66, p. 26), ir 2014 m. kovo 5 d. Tarybos reglamentą (ES) Nr. 208/2014 dėl ribojamųjų priemonių, taikytinų tam tikriems asmenims, subjektams ir įstaigoms atsižvelgiant į padėtį Ukrainoje (OL L 66, p. 1), tiek, kiek jie taikomi ieškovui, ir

               —

               priteisti iš atsakovės bylinėjimosi išlaidas.

      Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

   Grįsdamas ieškinį ieškovas remiasi septyniais pagrindais.

               1.

               Pirmuoju ieškinio pagrindu Taryba kaltinama tuo, kad nenustatė teisingo teisinio pagrindo. ESS 29 straipsnis nebuvo tinkamas sprendimo teisinis pagrindas, nes ieškovui pareikštame kaltinime jis nebuvo nurodytas kaip asmuo, kenkęs teisinei valstybei ar žmogaus teisėms Ukrainoje (kaip tai suprantama pagal ESS 21 straipsnio 2 dalį ir 23 straipsnį). Kadangi sprendimas negaliojo, Taryba negalėjo priimti reglamento remdamasi SESV 215 straipsnio 2 dalimi. Nustatant ribojamąsias priemones ieškovui jokiame teisme nebuvo pareikšti kaltinimai ar ieškiniai dėl to, kad jo veikla kelia grėsmę teisinei valstybei arba pažeidė kokias nors žmogaus teises Ukrainoje.

               2.

               Antruoju ieškinio pagrindu Taryba kaltinama tuo, kad nesilaikė įtraukimo į sąrašą kriterijaus, t. y., kad asmuo buvo „pripažintas atsakingas“ už Ukrainos valstybės lėšų pasisavinimą ar žmogaus teisių pažeidimus Ukrainoje arba yra susijęs su tokiais asmenimis. Vienintelė nurodyta ieškovo įtraukimo į sąrašą priežastis buvo tai, kad jo atžvilgiu tariamai atliekamas „tyrimas“ Ukrainoje dėl dalyvavimo nusikaltimuose, susijusiuose su Ukrainos valstybės lėšų pasisavinimu ir neteisėtu jų pervedimu už Ukrainos ribų. Taigi net neteigiama (vadovaujantis Teisingumo Teismas argumentais byloje Ezz, T–256/11), kad ieškovas yra asmuo, atsakingas už Ukrainos valstybės lėšų pasisavinimą ar žmogaus teisių pažeidimus Ukrainoje, arba yra susijęs su tokiu tinkamai pripažintu asmeniu.

               3.

               Trečiuoju ieškinio pagrindu Taryba kaltinama tuo, kad pažeidė ieškovo teises į gynybą ir teisę į veiksmingą teisminę apsaugą. Ieškovui jokiu etapu nebuvo suteikta nei išsamios informacijos apie „tyrimą“, kuri pagrįstų jo įtraukimą į sąrašą, nei „rimtų ir patikimų“ arba „konkrečių“ to įrodymų. Nors buvo prašyta, Taryba šios informacijos nepateikė.

               4.

               Ketvirtuoju ieškinio pagrindu Taryba kaltinama tuo, kad nenurodė ieškovui pakankamai jo įtraukimo į sąrašą motyvų. Nurodyti motyvai buvo nepakankamai išsamūs ir tikslūs. Nebuvo nurodyta išsamesnių duomenų apie ieškovo elgesio pobūdį, kuris tariamai lėmė jo „dalyvavimą“„nusikaltimuose“, arba kaip toks inkriminuojamas „dalyvavimas nusikaltimuose“ yra kaip nors susijęs su „Ukrainos valstybės lėšų pasisavinimu“ ir „neteisėtu jų pervedimu už Ukrainos ribų“. Nebuvo nurodyta išsamesnių duomenų apie „tyrimą“, apie instituciją, kuri jį tariamai atliko, apie tyrimo pobūdį arba tariamą jo pradžios datą.

               5.

               Penktuoju ieškinio pagrindu Taryba kaltinama tuo, kad šiukščiai pažeidė ieškovo pagrindines teises į nuosavybę ir gerą vardą. Ribojamosios priemonės nustatytos ne „įstatymo“ ir netaikant tinkamų apsaugos priemonių, kurios leistų ieškovui veiksmingai kreiptis į Tarybą; jos netaikomos konkrečiam turtui, kuris tariamai atitinka pasisavintas valstybės lėšas, ir net neribojamos tam tikra tariamai pasavintų lėšų suma.

               6.

               Šeštuoju ieškinio pagrindu Taryba kaltinama tuo, kad rėmėsi materialiniu požiūriu netiksliais faktais. Priešingai vienintelei jo įtraukimo į sąrašą priežasčiai, nėra jokios informacijos arba įrodymų, kad ieškovo atžvilgiu Ukrainoje buvo tikrai atliekamas sprendime ir reglamente nurodyto pobūdžio „tyrimas“.

               7.

               Septintuoju ieškinio pagrindu Taryba kaltinama tuo, kad neužtikrino įrodymų, kuriais grindžiamas ieškovo įtraukimas į sąrašą, reikšmingumo ir galiojimo: ji neišsiaiškino, ar šiuo metu pareigas einantis Ukrainos generalinis prokuroras pagal Ukrainos Konstituciją buvo įgaliotas prieš ieškovą pradėti bet kokį tyrimą, ir neatsižvelgė į tai, kad ieškovo atžvilgiu iš tikrųjų nebuvo atliekamas joks tariamas „tyrimas“.


title: Byla C-625/15: 2017 m. kovo 29 d. Teisingumo Teismo (pirmoji kolegija) sprendimas byloje (Verwaltungsgericht Darmstadt (Vokietija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Furkan Tekdemir, pagal įstatymą atstovaujamas Derya Tekdemir ir Nedim Tekdemir/Kreis Bergstraße (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą — Europos Sąjungos ir Turkijos asociacijos susitarimas — Sprendimas Nr. 1/80 — 13 straipsnis — Status quo išlyga — Teisėtai valstybės narės darbo rinkoje dirbančio darbuotojo turko šeimos narių teisė gyventi šalyje — Galimas privalomojo bendrojo intereso pagrindas, kuriuo pateisinami nauji apribojimai — Veiksmingas migracijos srautų valdymas — Jaunesniems nei 16 metų trečiosios šalies piliečiams nustatytas reikalavimas turėti leidimą apsigyventi šalyje — Proporcingumas)

text:
               22.5.2017

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 161/3

         2017 m. kovo 29 d. Teisingumo Teismo (pirmoji kolegija) sprendimas byloje (Verwaltungsgericht Darmstadt (Vokietija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Furkan Tekdemir, pagal įstatymą atstovaujamas Derya Tekdemir ir Nedim Tekdemir/Kreis Bergstraße

   (Byla C-625/15) (1)

   ((Prašymas priimti prejudicinį sprendimą - Europos Sąjungos ir Turkijos asociacijos susitarimas - Sprendimas Nr. 1/80 - 13 straipsnis - Status quo išlyga - Teisėtai valstybės narės darbo rinkoje dirbančio darbuotojo turko šeimos narių teisė gyventi šalyje - Galimas privalomojo bendrojo intereso pagrindas, kuriuo pateisinami nauji apribojimai - Veiksmingas migracijos srautų valdymas - Jaunesniems nei 16 metų trečiosios šalies piliečiams nustatytas reikalavimas turėti leidimą apsigyventi šalyje - Proporcingumas))
   (2017/C 161/03)
   Proceso kalba: vokiečių

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Verwaltungsgericht Darmstadt

      Šalys pagrindinėje byloje

      Ieškovas: Furkan Tekdemir, pagal įstatymą atstovaujamas Derya Tekdemir ir Nedim Tekdemir

      Atsakovė: Kreis Bergstraße

      Rezoliucinė dalis

               1.

               1980 m. rugsėjo 19 d. Asociacijos tarybos sprendimo Nr. 1/80 dėl asociacijos plėtros, pridėto prie Susitarimo, kuriuo įsteigiama Europos ekonominės bendrijos ir Turkijos asociacija, kuris 1963 m. rugsėjo 12 d. Ankaroje buvo pasirašytas Turkijos Respublikos, EEB valstybių narių ir Bendrijos ir kuris Bendrijos vardu buvo sudarytas, aprobuotas ir patvirtintas 1963 m. gruodžio 23 d. Tarybos sprendimu 64/732/EEB, 13 straipsnis turi būti aiškinamas taip, kad veiksmingo migracijos srautų valdymo tikslas gali būti privalomasis bendrojo intereso pagrindas, leidžiantis pateisinti nacionalinę priemonę, kuri buvo priimta atitinkamoje valstybėje narėje įsigaliojus Sprendimui Nr. 1/80 ir pagal kurią jaunesniems nei 16 metų trečiųjų šalių piliečiams, siekiantiems atvykti į minėtą valstybę narę ir apsigyventi joje, nustatytas reikalavimas turėti leidimą apsigyventi šalyje.

               2.

               Vis dėlto tokia priemonė nėra proporcinga atsižvelgiant į siekiamą tikslą, nes jos įgyvendinimo tvarka, kiek tai susiję su trečiųjų šalių piliečių vaikais, kurie, kaip pareiškėjas pagrindinėje byloje, yra gimę atitinkamoje valstybėje narėje ir kurių vienas iš tėvų yra teisėtai toje valstybėje narėje gyvenantis darbuotojas turkas, viršija tai, kas būtina veiksmingo migracijos srautų valdymo tikslui pasiekti.

      (1)  OL C 118, 2016 4 4.


title: Byla T-52/08 P 2008 m. vasario 5 d. Eur pateiktas apeliacinis skundas dėl 2007 m. lapkričio 22 d. Tarnautojų teismo sprendimo byloje F-110/06 Carpi Badía prieš Komisiją

text:
               12.4.2008

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 92/38

         2008 m. vasario 5 d. Eur pateiktas apeliacinis skundas dėl 2007 m. lapkričio 22 d. Tarnautojų teismo sprendimo byloje F-110/06 Carpi Badía prieš Komisiją

   (Byla T-52/08 P)
   (2008/C 92/76)
   Proceso kalba: prancūzų
   Šalys

      Apeliantė: Europos Bendrijų Komisija, atstovaujama G. Berscheid ir K. Herrmann

      Kita proceso šalis: José María Carpi Badía (Liuksemburgas, Liuksemburgo Didžioji Hercogystė)
   Apeliantės reikalavimai

               —

               Panaikinti 2007 m. lapkričio 22 d. Tarnautojų teismo (antroji kolegija) sprendimą, priimtą byloje Carpi Badía prieš Komisiją F-110/06, ir grąžinti bylą nagrinėjimui Tarnautojų teisme;

               —

               Priteisti iš atsakovo bylinėjimosi išlaidas.

         Apeliacinio skundo pagrindai ir pagrindiniai argumentai
   Apeliaciniu skundu Komisija prašo panaikinti 2007 m. lapkričio 22 d. Sprendimą, priimtą byloje Carpi Badía prieš Komisiją F-110/06, kuriuo Tarnautojų teismas panaikino Komisijos sprendimą paskirti ieškovui pirmojoje instancijoje nepakankamai pirmenybės balų, kad būtų paaukštintos jo pareigos vykdant 2005 m. paaukštinimo procedūrą, ir sprendimą, kuriuo patvirtinamas pareigūnų, kurių pareigos paaukštintos vykdant šią procedūrą, nes jame nebuvo įrašyta jo pavardė.
   Grįsdama apeliacinį skundą Komisija nurodo tris panaikinimo pagrindus, kurie sutampa su nurodytaisiais byloje T-51/08 P Komisija prieš Dittert.


title: Byla C-197/06  2006 m. gegužės 3 d. Rechtbank van koophandel (stakingsrechter) Hasselt  (Belgija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje  Confederatie van immobiliën-beroepen van België ir Beroepsinstituut van vastgoedmakelaars prieš Willem van Leuken

text:
               15.7.2006

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 165/15

         2006 m. gegužės 3 d.Rechtbank van koophandel (stakingsrechter) Hasselt (Belgija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Confederatie van immobiliën-beroepen van België ir Beroepsinstituut van vastgoedmakelaars prieš Willem van Leuken

   (Byla C-197/06)
   (2006/C 165/26)
   Proceso kalba: olandų
   Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Rechtbank van koophandel (stakingsrechter) Hasselt (Belgija)
   Šalys pagrindinėje byloje

      Ieškovai: Confederatie van immobiliën-beroepen van België ir Beroepsinstituut van vastgoedmakelaars

      Atsakovas: Willem van Leuken
   Prejudiciniai klausimai

               a)

               Ar Direktyvos 89/48/EEB (1) 3 ir 4 straipsniai turi būti aiškinami taip, kad Nyderlanduose įsikūręs nekilnojamojo turto agentas, Belgijoje užsiimantis su nekilnojamuoju turtu susijusia tarpininkavimo veikla, nebeturi atitikti Belgijos įstatymų leidėjo perkeliant minėtą direktyvą nustatytų reikalavimų (1993 m. rugsėjo 6 d. Karališkojo reglamento 2 straipsnis, 1976 m. kovo 1 d. pagrindų įstatymo 3 straipsnis), jeigu jis yra sudaręs bendradarbiavimo sutartį su Belgijoje įsikūrusiu ir Beroepsinstituut van Vastgoedmakelaars (Profesinio nekilnojamojo turto agentų instituto) pripažintu nekilnojamojo turto agentu ir savo veiklą organizuoja taip, kad (i) vartotojas dėl veiklos Belgijoje visuomet gali kreiptis į šį Belgijoje pripažintą nekilnojamojo turto agentą ir (ii) reklamoje šis bendradarbiavimas pažymimas ypač nurodant šio Belgijoje Profesinio nekilnojamojo turto agentų instituto pripažinto nekilnojamojo turto agento dalyvavimą, kai veikla turi būti vykdoma pagal Belgijos teisę?
               Arba
               Ar Direktyvos 89/48/EEB 3 ir 4 straipsniai turi būti aiškinami taip, kad Nyderlanduose įsikūręs nekilnojamojo turto agentas, Belgijoje užsiimantis su nekilnojamuoju turtu susijusia tarpininkavimo veikla, bet kuriuo atveju turi atitikti Belgijos įstatymų leidėjo perkeliant minėtą direktyvą nustatytus reikalavimus (1993 m. rugsėjo 6 d. Karališkojo reglamento 2 straipsnis, 1976 m. kovo 1 d. pagrindų įstatymo 3 straipsnis), neatsižvelgiant į bendradarbiavimo sutartį su Belgijoje pripažintu nekilnojamojo turto agentu, kuris dalyvauja vykdant veiklą pagal Belgijos teisę?

               b)

               Jeigu Teisingumo Teismas manytų, kad Direktyvos 89/48/EEB 3 ir 4 straipsniai turi būti aiškinami taip, jog Nyderlanduose įsikūręs nekilnojamojo turto agentas, Belgijoje užsiimantis su nekilnojamuoju turtu susijusia tarpininkavimo veikla, bet kuriuo atveju turi atitikti Belgijos įstatymų leidėjo perkeliant minėtą direktyvą nustatytus reikalavimus (1993 m. rugsėjo 6 d. Karališkojo reglamento 2 straipsnis, 1976 m. kovo 1 d. pagrindų įstatymo 3 straipsnis), neatsižvelgiant į bendradarbiavimo sutartį su Belgijoje pripažintu nekilnojamojo turto agentu, kuris dalyvauja vykdant veiklą pagal Belgijos teisę, ar iš to neišplaukia, kad ši direktyva ir perkeliant šią direktyvą priimtos nacionalinės nuostatos pažeidžia EB sutarties 49 straipsnį, susijusį su paslaugų teikimo tarp atskirų valstybių narių pagrindine laisve, nes, taip aiškinant, ši direktyva ir ją perkeliant priimtos nacionalinės nuostatos per daug peiktinu būdu, dirbtinai ir be objektyvaus pateisinimo izoliuoja su Belgijoje esančiais žemės sklypais susijusio tarpininkavimo rinką nuo bendradarbiavimo ryšių tarp skirtingose valstybėse narėse (Belgijoje ir Nyderlanduose) įsikūrusių savarankiškai dirbančių nekilnojamojo turto agentų, iš kurių bent vienas (Belgijos nekilnojamojo turto agentas) atitinka direktyvos ir nacionalinių nuostatų nustatytus reikalavimus, taip kad reikalavimas, jog ir Nyderlandų nekilnojamojo turto agentas atitiktų šiuos reikalavimus (pagal direktyvą ir nacionalines nuostatas), prilyginamas netiesioginei diskriminacijai dėl pilietybės ir yra bent jau draudžiamas nediskriminuojančio pobūdžio apribojimas?

      (1)  1988 m. gruodžio 21 d. Tarybos direktyva 89/48/EEB dėl bendrosios aukštojo mokslo diplomų, išduotų po bent trejų metų profesinio mokymo ir lavinimo, pripažinimo sistemos (OL L 19, 1989, p. 16).


title: Byla C-396/15 P: 2015 m. liepos 21 d. Shoe Branding Europe BVBA pateiktas apeliacinis skundas dėl 2015 m. gegužės 21 d. Bendrojo Teismo (septintoji kolegija) priimto sprendimo byloje T-145/14 adidas AG/Vidaus rinkos derinimo tarnyba (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui) (VRDT)

text:
               4.4.2016

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 118/2

         2015 m. liepos 21 d.Shoe Branding Europe BVBA pateiktas apeliacinis skundas dėl 2015 m. gegužės 21 d. Bendrojo Teismo (septintoji kolegija) priimto sprendimo byloje T-145/14 adidas AG/Vidaus rinkos derinimo tarnyba (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui) (VRDT)

   (Byla C-396/15 P)
   (2016/C 118/02)
   Proceso kalba: anglų

      Šalys

      Apeliantė: Shoe Branding Europe BVBA, atstovaujama advokato J. Løje

      Kitos proceso šalys: adidas AG, Vidaus rinkos derinimo tarnyba (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui) (VRDT)
   2016 m. vasario 17 d. nutartimi Teisingumo Teismas (šeštoji kolegija) atmetė apeliacinį skundą kaip nepriimtiną.


title: Byla T-161/16: 2016 m. balandžio 18 d. pareikštas ieškinys byloje Puma/EUIPO – CMS (CMS Italy)

text:
               20.6.2016

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 222/23

         2016 m. balandžio 18 d. pareikštas ieškinys byloje Puma/EUIPO – CMS (CMS Italy)

   (Byla T-161/16)
   (2016/C 222/29)
   Kalba, kuria surašytas ieškinys: anglų

      Šalys

      Ieškovė: Puma SE (Hercogenaurachas, Vokietija), atstovaujama advokato P. González-Bueno Catalán de Ocón

      Atsakovė: Europos Sąjungos intelektinės nuosavybės tarnyba (EUIPO)

      Kita procedūros Apeliacinėje taryboje šalis: Costruzione Macchine Speciali Srl (CMS) (Alonte, Italija)

      Su procedūra EUIPO susijusi informacija

      Pareiškėja: kita procedūros Apeliacinėje taryboje šalis.

      Prekių ženklas, dėl kurio kilo ginčas: vaizdinio prekių ženklo, kuriame yra žodiniai elementai CMS ITALY, tarptautinė registracija nurodant Europos Sąjungos teritoriją – Tarptautinė registracija nurodant Europos Sąjungą Nr. 1 150 538.

      Procedūra EUIPO: protesto procedūra.

      Ginčijamas sprendimas: 2016 m. sausio 29 d. EUIPO antrosios apeliacinės tarybos sprendimas byloje R 229/2015-2.

      Reikalavimai

   Ieškovė Bendrojo Teismo prašo:

               —

               panaikinti ginčijamą sprendimą dėl to, kad nebuvo taikyta Reglamento dėl Europos Sąjungos prekių ženklo 8 straipsnio 5 dalis;

               —

               priteisti iš EUIPO ir Costruzione Macchine Speciali Srl (CMS) bylinėjimosi išlaidas.

      Pagrindai, kuriais remiamasi

               —

               Reglamento Nr. 207/2009 8 straipsnio 5 dalies, 76 straipsnio 1 ir 2 dalių pažeidimas.

               —

               Reglamento Nr. 2868/95 19 taisyklės 2 dalies pažeidimas.

               —

               Teisinio saugumo ir gero administravimo principų pažeidimas.


title: Byla T-723/16: 2016 m. spalio 12 d. pareikštas ieškinys byloje Mapei/EUIPO – Steenfabrieken Vandersanden (RE-CONzerø)

text:
               12.12.2016

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 462/32

         2016 m. spalio 12 d. pareikštas ieškinys byloje Mapei/EUIPO – Steenfabrieken Vandersanden (RE-CONzerø)

   (Byla T-723/16)
   (2016/C 462/41)
   Kalba, kuria surašytas ieškinys: italų

      Šalys

      Ieškovė: Mapei SpA (Milano, Italija), atstovaujama advokato F. Caricato

      Atsakovė: Europos Sąjungos intelektinės nuosavybės tarnyba (EUIPO)

      Kita procedūros Apeliacinėje taryboje šalis: Steenfabrieken Vandersanden NV (Bilzenas, Belgija)

      Su procedūra EUIPO susijusi informacija

      Prekių ženklo, dėl kurio kilo ginčas, savininkė: ieškovė

      Prekių ženklas, dėl kurio kilo ginčas: vaizdinis Sąjungos prekių ženklas, kuriame yra žodiniai elementai „RE-CONzerø“ – Registracijos paraiška Nr. 13 031 661

      Procedūra EUIPO: protesto procedūra

      Ginčijamas sprendimas: 2016 m. liepos 21 d. EUIPO pirmosios apeliacinės tarybos sprendimas byloje R 2374/2015-1

      Reikalavimai

   Ieškovė Bendrojo Teismo prašo:

               —

               panaikinti ginčijamą sprendimą ir įregistruoti prekių ženklą Nr. 130311661 visoms prekėms, kurioms prašoma jį įregistruoti, nepažeidžiant teisių į prekes, kurioms jau įregistruota, arba grąžinti bylą EUIPO, kad ši pakeistų savo sprendimą ir leistų įregistruoti prekių ženklą, kaip nurodė Bendrasis Teismas;

               —

               priteisti iš atsakovės bylinėjimosi išlaidas.

      Pagrindas, kuriuo remiamasi

               —

               Reglamento Nr. 207/2009 8 straipsnio pažeidimas.


title: Byla C-42/15: 2016 m. lapkričio 9 d. Teisingumo Teismo (trečioji kolegija) sprendimas byloje (Okresný súd Dunajská Streda (Slovakija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Home Credit Slovakia a.s./Klára Bíróová (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą — Direktyva 2008/48/CE — Vartotojų apsauga — Vartojimo kreditas — 1 straipsnis, 3 straipsnio m punktas, 10 straipsnio 1 ir 2 dalys, 22 straipsnio 1 dalis ir 23 straipsnis — Sąvokų „popieriuje“ ir „kitoje patvarioje laikmenoje“ aiškinimas — Sutartis, kurioje daroma nuoroda į kitą dokumentą — „Rašytinės formos“ reikalavimas, kaip tai suprantama pagal nacionalinę teisę — Reikiamos informacijos nustatymas atsižvelgiant į objektyvius požymius — Informacija, kuri turi būti nurodyta terminuotoje kredito sutartyje — Privalomos informacijos nebuvimo pasekmės — Proporcingumas)

text:
               9.1.2017

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 6/11

         2016 m. lapkričio 9 d. Teisingumo Teismo (trečioji kolegija) sprendimas byloje (Okresný súd Dunajská Streda (Slovakija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Home Credit Slovakia a.s./Klára Bíróová

   (Byla C-42/15) (1)

   ((Prašymas priimti prejudicinį sprendimą - Direktyva 2008/48/CE - Vartotojų apsauga - Vartojimo kreditas - 1 straipsnis, 3 straipsnio m punktas, 10 straipsnio 1 ir 2 dalys, 22 straipsnio 1 dalis ir 23 straipsnis - Sąvokų „popieriuje“ ir „kitoje patvarioje laikmenoje“ aiškinimas - Sutartis, kurioje daroma nuoroda į kitą dokumentą - „Rašytinės formos“ reikalavimas, kaip tai suprantama pagal nacionalinę teisę - Reikiamos informacijos nustatymas atsižvelgiant į objektyvius požymius - Informacija, kuri turi būti nurodyta terminuotoje kredito sutartyje - Privalomos informacijos nebuvimo pasekmės - Proporcingumas))
   (2017/C 006/12)
   Proceso kalba: slovakų

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Okresný súd Dunajská Streda

      Šalys pagrindinėje byloje

      Ieškovė: Home Credit Slovakia a.s.

      Atsakovė: Klára Bíróová

      Rezoliucinė dalis

               1.

               2008 m. balandžio 23 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2008/48/EB dėl vartojimo kredito sutarčių ir panaikinančios Tarybos direktyvą 87/102/EEB 10 straipsnio 1 ir 2 dalys, siejamos su šios direktyvos 3 straipsnio m punktu reikia aiškinti taip:

                           —

                           kredito sutartis nebūtinai turi būti išdėstyta viename dokumente, tačiau visa minėtos direktyvos 10 straipsnio 2 dalyje nurodyta informacija turi būti pateikta popieriuje ar kitoje patvarioje laikmenoje,

                           —

                           valstybei narei nedraudžiama savo nacionalinėje teisėje numatyti, kad, pirma, kredito sutartis, patenkanti į Direktyvos 2008/48 taikymo sritį ir išdėstyta popieriuje turi būti pasirašyta šalių, ir antra, šis parašo reikalavimas taikytinas visoms šios sutarties sudėtinėms dalims ir informacijai, nurodytai minėtos direktyvos 10 straipsnio 2 dalyje.

               2.

               Direktyvos 2008/48 10 straipsnio 2 dalies h punktas turi būti aiškinamas taip: nebūtina, kad kredito sutartyje būtų nurodytos konkrečios kiekvieno vartotojo atliekamo mokėjimo datos, jei sutarties sąlygos leidžia vartotojui nesunkiai ir tiksliai nustatyti šių mokėjimų datas

               3.

               Direktyvos 2008/48 10 straipsnio 2 dalies h ir i punktai turi būti aiškinami taip: terminuotoje kredito sutartyje, numatančioje kapitalo amortizavimą atskirais mokėjimais, neturi būti pateikta amortizavimo lentelė, nurodanti tikslią kiekvienos įmokos dalį, kuri skirta paskolinto kapitalo grąžinimui. Šios nuostatos, skaitomos kartu su minėtos direktyvos 22 straipsnio 1 dalimi, neleidžia valstybėms narėms savo nacionalinės teisės aktuose numatyti tokios pareigos.

               4.

               Direktyvos 2008/48 23 straipsnis turi būti aiškinamas taip: jis nedraudžia valstybei narei savo nacionalinės teisės aktuose numatyti, jog tuo atveju, kai kredito sutartyje nenurodoma visa šios direktyvos 10 straipsnio 2 dalyje išvardyta informacija, kreditas laikomas suteiktu be palūkanų ir kredito mokesčių, jei tai yra informacija, kurios nenurodymas gali atimti iš vartotojo galimybę įvertinti savo įsipareigojimų apimtį.

      (1)  OL C 155, 2015 5 11.


title: Byla T-10/15 P: 2015 m. rugsėjo 21 d. Bendrojo Teismo nutartis byloje De Nicola/EIB (Apeliacinis skundas — Viešoji tarnyba — EIB personalas — Psichologinis priekabiavimas — Tyrimo procedūra — Tyrimo komiteto ataskaita — Klaidingas psichologinio priekabiavimo apibrėžimas — EIB pirmininko sprendimas atmesti skundą)

text:
               16.11.2015

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 381/40

         2015 m. rugsėjo 21 d. Bendrojo Teismo nutartis byloje De Nicola/EIB

   (Byla T-10/15 P) (1)

   ((Apeliacinis skundas - Viešoji tarnyba - EIB personalas - Psichologinis priekabiavimas - Tyrimo procedūra - Tyrimo komiteto ataskaita - Klaidingas psichologinio priekabiavimo apibrėžimas - EIB pirmininko sprendimas atmesti skundą))
   (2015/C 381/48)
   Proceso kalba: italų

      Šalys

      Apeliantas: Carlo De Nicola (Štrasenas, Liuksemburgas), atstovaujamas advokato L. Isola

      Kita proceso šalis: Europos investicijų bankas (EIB), atstovaujamas G. Nuvoli ir E. Raimond, padedamų advokato A. Dal Ferro

      Dalykas

   Apeliacinis skundas dėl 2014 m. lapkričio 11 d. Europos Sąjungos tarnautojų teismo (pirmoji kolegija) sprendimo De Nicola/EIB (F-52/11, Rink. VT, EU:F:2014:243), kuriuo prašoma iš dalies panaikinti šį sprendimą.

      Rezoliucinė dalis

               1.

               Atmesti apeliacinį skundą.

               2.

               Carlo De Nicola padengia savo ir Europos investicijų banko (EIB) bylinėjimosi šiame teisme išlaidas.

      (1)  OL C 73, 2015 3 2.


title: Byla C-135/05 Europos Bendrijų Komisijos 2005 m. kovo 23 d. pareikštas ieškinys Italijos Respublikai

text:
               28.5.2005

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 132/15

         Europos Bendrijų Komisijos 2005 m. kovo 23 d. pareikštas ieškinys Italijos Respublikai
   (Byla C-135/05)
   (2005/C 132/29)
   Proceso kalba: italų
   2005 m. kovo 23 d. Europos Bendrijų Teisingumo Teisme buvo pareikštas Europos Bendrijų Komisijos, atstovaujamos Komisijos teisės tarnybos narių D. Recchia ir M. Konstantinidis, ieškinys Italijos Respublikai.
   Ieškovė Teisingumo Teismo prašo:

               1)

               pripažinti, kad nesiimdama visų reikalingų priemonių Italijos Respublika neįvykdė savo įsipareigojimų pagal Tarybos direktyvos 75/442/EEB (1) dėl atliekų, pakeistos Direktyva 91/156/EEB (2), 4, 8 ir 9 straipsnius, Tarybos direktyvos 91/689/EEB (3) dėl pavojingų atliekų 2 straipsnio 1 dalį ir Tarybos direktyvos 1999/31/EB (4) dėl atliekų sąvartynų 14 straipsnio a, b ir c punktus;

               2)

               priteisti iš Italijos Respublikos bylinėjimosi išlaidas.

         Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai
   Iš daugelio dokumentų Komisija sužinojo apie didelį kiekį neteisėtai ir nekontroliuojant viešosios valdžios institucijoms Italijos teritorijoje veikiančių sąvartynų, kai kuriuose iš jų esant pavojingų atliekų.
   Komisija nurodo, kad kol toleruojami šie sąvartynai, Italijos Respublika nevykdo savo įsipareigojimų pagal Tarybos direktyvos 75/442/EEB dėl atliekų, pakeistos Direktyva 91/156/EEB, 4, 8 ir 9 straipsnius bei Tarybos direktyvos 91/689/EEB dėl pavojingų atliekų 2 straipsnio 1 dalį.
   Dėl informacijos trūkumo apie sąvartynų, egzistavusių 2001 m. liepos 16 d. su leidimais ar jau veikusių minėtu metu, reorganizacijos planus, kuriuos tokių sąvartynų valdytojai turėjo pristatyti iki 2002 m. liepos 16 d., Komisija mano, kad nėra šių reorganizacijos planų ir atitinkamų leidimo priemonių bei priemonių galimam sąvartynų, neatitinkančių direktyvos reikalavimų, uždarymui.
   Komisija taip pat nurodo, kad Italijos Respublika neįvykdė savo įsipareigojimų pagal Tarybos direktyvos 1999/31/EB dėl atliekų sąvartynų 14 straipsnio a, b ir c punktus.

      (1)  OL L 194, 1975 7 25, p. 39.

      (2)  OL L 78, 1991 3 26, p. 32.

      (3)  OL L 377, 1991 12 31, p. 20.

      (4)  OL L 182, 1999 7 16, p. 1.


title: Byla C-173/07 2008 m. liepos 10 d. Teisingumo Teismo (ketvirtoji kolegija) sprendimas byloje ( Oberlandesgericht Frankfurt am Main (Vokietija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Emirates Airlines Direktion für Deutschland prieš Diether Schenkel (Oro transportas — Reglamentas (EB) Nr. 261/2004 — Keleivių kompensavimas skrydžių atšaukimo atveju — Taikymo sritis — 3 straipsnio 1 dalies a punktas — Skrydžio sąvoka)

text:
               30.8.2008

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 223/14

         2008 m. liepos 10 d. Teisingumo Teismo (ketvirtoji kolegija) sprendimas byloje (Oberlandesgericht Frankfurt am Main (Vokietija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Emirates Airlines Direktion für Deutschland prieš Diether Schenkel

   (Byla C-173/07) (1)

   (Oro transportas - Reglamentas (EB) Nr. 261/2004 - Keleivių kompensavimas skrydžių atšaukimo atveju - Taikymo sritis - 3 straipsnio 1 dalies a punktas - Skrydžio sąvoka)
   (2008/C 223/21)
   Proceso kalba: vokiečių
   Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas
   Oberlandesgericht Frankfurt am Main
   Šalys pagrindinėje byloje
   Ieškovė: Emirates Airlines Direktion für Deutschland

      Atsakovė: Diether Schenkel
   Dalykas
   Prašymas priimti prejudicinį sprendimą — Oberlandesgericht Frankfurt am Main — 2004 m. vasario 11 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (EB) Nr. 261/2004, nustatančio bendras kompensavimo ir pagalbos keleiviams taisykles atsisakymo vežti ir skrydžių atšaukimo arba atidėjimo ilgam laikui atveju, panaikinančio Reglamentą (EEB) Nr. 295/91 (OL L 46, p. 1), 3 straipsnio 1 dalies a punkto išaiškinimas — Sąvoka „skrydis“ — Skrydis pirmyn ir skrydis atgal iš valstybės narės į trečiąją valstybę — Atgalinio skrydžio atšaukimas
   Rezoliucinė dalis
   2004 m. vasario 11 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (EB) Nr. 261/2004, nustatančio bendras kompensavimo ir pagalbos keleiviams taisykles atsisakymo vežti ir skrydžių atšaukimo arba atidėjimo ilgam laikui atveju, panaikinančio Reglamentą (EEB) Nr. 295/91, 3 straipsnio 1 dalies a punktas turi būti aiškinamas taip, kad jis netaikomas kelionei pirmyn ir atgal, kai išvykę iš Europos Bendrijos valstybės narės, kuriai taikomos (EB) Sutarties nuostatos, teritorijoje esančio oro uosto keleiviai grįžta į šį oro uostą skrydžiu iš trečiojoje šalyje esančio oro uosto. Šios nuostatos aiškinimui neturi įtakos tai, jog skrydis pirmyn ir skrydis atgal rezervuojami tuo pačiu metu.

      (1)  OL C 155, 2007 7 7.


title: Byla C-288/16: 2016 m. gegužės 23 d. Augstākā tiesa (Latvija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje IK „L.Č.“

text:
               18.7.2016

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 260/35

         2016 m. gegužės 23 d.Augstākā tiesa (Latvija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje IK „L.Č.“

   (Byla C-288/16)
   (2016/C 260/42)
   Proceso kalba: latvių

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Augstākā tiesa

      Šalys pagrindinėje byloje

      Pareiškėja: IK „L.Č.“

      Atsakovė: Valsts ieņēmumu dienests

      Prejudiciniai klausimai

               1.

               Ar 2006 m. lapkričio 28 d. Tarybos direktyvos 2006/112/EB (1) dėl pridėtinės vertės mokesčio bendros sistemos 146 straipsnio 1 dalies e punktą reikia aiškinti taip, kad pagal jį neapmokestinama vien tuo atveju, kai egzistuoja paslaugų teikėjo ir prekių siuntėjo arba gavėjo tiesioginis teisinis ryšys, t. y. abipusiai sutartiniai santykiai?

               2.

               Kokius kriterijus turi atitikti minėtoje teisės nuostatoje nurodytas tiesioginis ryšys tam, kad paslaugos, susijusios su prekių importu arba eksportu, būtų neapmokestinamos?

      (1)  OL L 347, 2006, p. 1.


title: Byla C-619/13 P: 2013 m. lapkričio 28 d. Mamoli Robinetteria SpA pateiktas apeliacinis skundas dėl 2013 m. rugsėjo 16 d. Bendrojo Teismo (ketvirtoji kolegija) priimto sprendimo byloje T-376/10 Mamoli Robinetteria prieš Komisiją

text:
               15.2.2014

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 45/20

         2013 m. lapkričio 28 d.Mamoli Robinetteria SpA pateiktas apeliacinis skundas dėl 2013 m. rugsėjo 16 d. Bendrojo Teismo (ketvirtoji kolegija) priimto sprendimo byloje T-376/10 Mamoli Robinetteria prieš Komisiją

   (Byla C-619/13 P)
   2014/C 45/36
   Proceso kalba: italų

      Šalys

      Apeliantė: Mamoli Robinetteria SpA, atstovaujama advokatų F. Capelli ir M. Valcada

      Kita proceso šalis: Europos Komisija

      Apeliantės reikalavimai

               —

               Pripažinti pagrįstu šį apeliacinį skundą ir pakeičiant 2013 m. rugsėjo 16 d. Bendrojo Teismo sprendimą byloje T-376/10, Mamoli spa prieš Europos Komisiją,

                           —

                           panaikinti 2010 m. birželio 23 d. Komisijos sprendimą C(2010) 4185 galutinis dėl procedūros pagal SESV 101 straipsnį ir EEE susitarimo 53 straipsnį (Byla COMP/39.092 — Vonios kambario įranga), kiek šiame sprendime nurodoma, kad Mamoli Robinetteria SpA pažeidė SESV 101 straipsnį, ir minėto sprendimo 2 straipsnį, kiek juo Mamoli Robinetteria SpA skiriama 10 % jos 2009 m. apyvartos atitinkanti bauda, vėliau dėl ypatingas Mamoli situacijos sumažinta iki 1 041 531 eurų.

               —

               Dėl esmės, subsidiariai:

                           —

                           panaikinti 2010 m. birželio 23 d. Komisijos sprendimo C(2010) 4185 galutinis dėl procedūros pagal SESV 101 straipsnį ir EEE susitarimo 53 straipsnį (Byla COMP/39.092 — Vonios kambario įranga) 2 straipsnį ir perskaičiuoti baudą, sumažinant ją iki 0,3 % Mamoli Robinetteria apyvartos 2003 m. arba, bet kuriuo atveju, iki mažesnės už skirtą baudą sumos, kuri Teisingumo Teismo nuomone būtų tinkama.

      Apeliacinio skundo pagrindai ir pagrindiniai argumentai

   Grįsdama savo apeliacinį skundą ieškovė nurodo 7 pagrindus.

               1.

               Pirmasis pagrindas. Procesinių principų, kurias grindžiamas ieškinio pagrindų nurodymas, pažeidimas.
               Apeliantė tvirtina, kad Bendrasis Teismas padarė didelę klaidą supainiodamas ieškinio pagrindus su argumentais, kuriais buvo grindžiami patys pagrindai. Dėl šios klaidos dalis apeliantės nurodytų ieškinio pagrindų buvo pripažinti nepriimtinais.

               2.

               Antras pagrindas. Teisės į gynybą pažeidimas.
               Apeliantė tvirtina, kad prieš priimant ginčijamą sprendimą kitos procedūros šalys galėjo išdėstyti gynybos argumentus, susijusius su aplinkybėmis, apie kurias Mamoli nebuvo pranešta. Bendrasis Teismas tinkamai neišnagrinėjo šio klausimo.

               3.

               Trečiasis pagrindas. Teisėtumo principo, SESV 101–105 straipsnių ir Reglamento Nr. 1/2003 (1) 23 straipsnio pažeidimas.
               Visa procedūra prasidėjo ir buvo grindžiama Komisijos pranešimais, kuriais buvo sukurta programa, skirta atlyginti įmonėms už jų bendradarbiavimą. Apeliantė mano, kad be Europos Teisės aktų leidėjo akto Komisija neturi teisės numatyti dalinį ar visišką įmonių atleidimą nuo baudų ir su tuo susijusiais pranešimais grįsti procedūrą dėl kartelių, per kuria skiriamos didelės baudos. Bendrasis Teismas neišsiplėsdamas tam tikrais nurodytais teisės klausimais nepateikė adekvačių atsakymų dėl apeliantės prieštaravimų.

               4.

               Ketvirtasis pagrindas. SESV 101 straipsnio ir Reglamento Nr. 1/2003 2 straipsnio pažeidimas.
               Apeliantė tvirtina, kad Komisija atlikdama tyrimą padarė didelių klaidų. Ji nepaisė Italijos rinkos ypatybių (pvz. struktūros, savybių, didmeninkų vaidmens) ir prilygino situaciją Italijos rinkoje situacijai Vokietijos rinkoje. Tokia klaida turėjo lemti Komisijos išvadų apie kartelio dėl kainų nustatymo veikimą Italijos rinkoje panaikinimą. Be to, Komisija dėl nurodytų klaidų negalėjo įvykdyti savo pareigos dėl jai tenkančios įrodinėjimo naštos. Visiškai nebuvo atsižvelgtą į Ideal Standard vaidmenį Italijos rinkoje. Bendrasis Teismas visiškai nepaisė apeliantės prieštaravimų ir argumentų.

               5.

               Penktasis pagrindas. Proporcingumo, vienodo požiūrio ir asmeninės baudos principų pažeidimas skiriant baudą Mamoli ir nustatant jos dydį.
               Komisija skirdama ieškovei maksimalią baudą pažeidė minėtus principus. Komisija netinkamai įvertino realų apeliantės elgesį, kai spręsdama dėl baudos dydžio neatsižvelgė į Mamoli elgesį ir realų jo poveikį darant inkriminuojamą pažeidimą. Komisija taip pat padarė klaidą Mamoli atžvilgiu nepripažindama jokios lengvinančios aplinkybės. Nors Bendrasis Teismas ir pripažino tam tikrus Mamoli prieštaravimus dėl Komisijos padarytų klaidų apskaičiuojant baudą, jis šios baudos nesumažino.

               6.

               Šeštasis pagrindas. Reglamento Nr. 1/2003 23 straipsnio, skaitomo atsižvelgiant į Pagal Reglamento Nr. 1/2003 23 straipsnio 2 dalies a punktą skirtų baudų apskaičiavimo gairių (2006/C210/02) 35 punktą, pažeidimas.
               Apeliantė tvirtina, jog nors Komisija suprato, kad Mamoli buvo labai sunkioje ekonominėje padėtyje, apsunkinančioje įmonės galimybes sumokėti baudą, ji priėmė sprendimą, nesiderinantį su konstatuojamojoje dalyje nustatyto tikslo įgyvendinimu. Bendrasis Teismas nevertino Mamoli šiuo klausimu pateiktų argumentų.

               7.

               Septintasis pagrindas. Procesinių taisyklių pažeidimas.
               Bendrasis Teismas neteisėtai atmetė prašymus taikyti Mamoli atžvilgiu tyrimo priemones.

      (1)  2002 m. gruodžio 16 d. Tarybos reglamentas (EB) Nr. 1/2003 dėl konkurencijos taisyklių, nustatytų Sutarties 81 ir 82 straipsniuose, įgyvendinimo (OL L 1, 2003, p. 1; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 8 sk., 2 t., p. 205).


               4.7.2009

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 153/2

         Laikinąsias apsaugos priemones taikančio teisėjo, pakeičiančio pirmininką, paskyrimas
   2009/C 153/02
   2009 m. birželio 16 d. Pirmosios instancijos teismas, vadovaudamasis Procedūros reglamento 106 straipsniu, nusprendė, kad laikotarpiu nuo 2009 m. liepos 1 d. iki 2010 m. birželio 30 d. teisėjas S. S. Papasavvas eis laikinąsias apsaugos priemones taikančio teisėjo pareigas vietoj Pirmosios instancijos teismo pirmininko, šiam nesant ar negalint vykdyti savo pareigų.


title: Byla C-550/07 P 2007 m. gruodžio 8 d. Akzo Nobel Chemicals Ltd, Akcros Chemicals Ltd pateiktas apeliacinis skundas dėl 2007 m. rugsėjo 17 d. Pirmosios instancijos teismo (pirmoji išplėstinė kolegija) sprendimo byloje T-253/03 Akzo Nobel Chemicals Ltd ir Akcros Chemicals Ltd prieš Europos Bendrijų Komisiją

text:
               9.2.2008

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 37/19

         2007 m. gruodžio 8 d.Akzo Nobel Chemicals Ltd, Akcros Chemicals Ltd pateiktas apeliacinis skundas dėl 2007 m. rugsėjo 17 d. Pirmosios instancijos teismo (pirmoji išplėstinė kolegija) sprendimo byloje T-253/03 Akzo Nobel Chemicals Ltd ir Akcros Chemicals Ltd prieš Europos Bendrijų Komisiją

   (Byla C-550/07 P)
   (2008/C 37/28)
   Proceso kalba: anglų
   Šalys

      Apeliantės: Akzo Nobel Chemicals Ltd, Akcros Chemicals Ltd, atstovaujamos advokatų C. Swaak, M. Mollica ir M. van der Woude

      Kitos proceso šalys: Europos Bendrijų Komisija, Europos Sąjungos advokatūrų ir teisininkų draugijų taryba (CCBE), Algemene Raad van de Nederlandse Orde van Advocaten; Europos įmonių teisininkų asociacija (ECLA/AEJE), American Corporate Counsel Association (ACCA) — European Chapter, Tarptautinė advokatų asociacija (IBA)
   Apeliančių reikalavimai

               —

               Panaikinti tą 2007 m. rugsėjo 17 d. Pirmosios instancijos teismo (PIT) sprendimo byloje T-253/03 dalį, kuria atmetamas reikalavimas dėl profesinės paslapties apsaugos (legal professional privilege) taikymo susirašinėjimui su Akzo Nobel įmonės teisininku.

               —

               Panaikinti tą 2003 m. gegužės 8 d. Komisijos sprendimo dalį, kuria ši atsisakė grąžinti susirašinėjimą el. paštu su Akzo Nobel įmonės teisininku (dalis B grupės dokumentų).

               —

               Priteisti iš Komisijos bylinėjimosi apeliacinėje instancijoje išlaidas bei bylinėjimosi PIT išlaidas, susijusias su šio apeliacinio skundo pagrindu.

         Apeliacinio skundo pagrindai ir pagrindiniai argumentai
   Apeliantės tvirtina, kad atmesdamas minėtą reikalavimą Pirmosios instancijos teismas pažeidė Bendrijos teisę. Konkrečiai, apeliantės teigia, jog griežtai vadovaudamasis daliniu bei pažodiniu kelių Sprendimo AM&S Europe prieš Komisiją
       (1) punktų aiškinimu, PIT:

               1.

               Neteisingai interpretavo profesinės paslapties principą, išaiškintą AM&S byloje, pažeisdamas lygybės principą (B dalis).

               2.

               Atmetus ankstesnį pagrindą, kad PIT, atsisakydamas naujai aiškinti profesinės paslapties principą, atsižvelgiant į reikšmingus teisinio konteksto pasikeitimus, pažeidė bendruosius teisės į gynybą apsaugos bei teisinio saugumo principus (C dalis).

               3.

               Atmetus abu ankstesnius pagrindus, kad PIT pažeidė EB 5 straipsnį (suteiktų įgaliojimų principą) bei nacionalinio proceso autonomiškumo principą (D dalis).

      (1)  Byla 155/79, Rink. 1982 p. 1575.


title: Byla T-167/15: 2015 m. balandžio 2 d. pareikštas ieškinys byloje Bundesverband Souvenir – Geschenke – Ehrenpreise/VRDT – Freistaat Bayern (NEUSCHWANSTEIN)

text:
               1.6.2015

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 178/23

         2015 m. balandžio 2 d. pareikštas ieškinys byloje Bundesverband Souvenir – Geschenke – Ehrenpreise/VRDT – Freistaat Bayern (NEUSCHWANSTEIN)

   (Byla T-167/15)
   (2015/C 178/23)
   Kalba, kuria surašytas ieškinys: vokiečių

      Šalys

      Ieškovė: Bundesverband Souvenir – Geschenke – Ehrenpreise e.V. (Veitsbronn, Vokietija), atstovaujama advokato B. Bittner

      Atsakovė: Vidaus rinkos derinimo tarnyba (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui) (VRDT)

      Kita procedūros Apeliacinėje taryboje šalis: Freistaat Bayern (Miunchenas, Vokietija)

      Su procedūra VRDT susijusi informacija

      Prekių ženklo, dėl kurio kilo ginčas, savininkė: kita procedūros Apeliacinėje taryboje šalis

      Prekių ženklas, dėl kurio kilo ginčas: žodinis Bendrijos prekių ženklas NEUSCHWANSTEIN

      Procedūra VRDT: pripažinimo negaliojančiu procedūra

      Ginčijamas sprendimas: 2015 m. sausio 22 d. VRDT penktosios apeliacinės tarybos sprendimas byloje R 28/2014-5

      Reikalavimai

   Ieškovė Bendrojo Teismo prašo:

               —

               panaikinti ginčijamą sprendimą,

               —

               pripažinti negaliojančiu žymenį NEUSCHWANSTEIN – Bendrijos prekių ženklas Nr. 10 144 392;

               —

               priteisti iš VRDT bylinėjimosi išlaidas.

      Pagrindai, kuriais remiamasi

               —

               Reglamento Nr. 207/2009 7 straipsnio 1 dalies b punkto pažeidimas,

               —

               Reglamento Nr. 207/2009 7 straipsnio 1 dalies c punkto pažeidimas,

               —

               Reglamento Nr. 207/2009 52 straipsnio 1 dalies b punkto pažeidimas.


title: Byla C-124/16: 2016 m. vasario 29 d. Amtsgericht München (Vokietija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą baudžiamojoje byloje prieš Ianos Tranca

text:
               18.7.2016

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 260/15

         2016 m. vasario 29 d.Amtsgericht München (Vokietija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą baudžiamojoje byloje prieš Ianos Tranca
   (Byla C-124/16)
   (2016/C 260/20)
   Proceso kalba: vokiečių

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Amtsgericht München

      Šalis pagrindinėje baudžiamojoje byloje

   Ianos Tranca

      Kita šalis: Staatsanwaltschaft München I

      Prejudiciniai klausimai

               1.

               Ar prieštarauja 2012 m. gegužės 22 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2012/13/ES (1) 2 straipsniui ir 6 straipsnio 1 ir 3 dalims valstybės narės teisės norma, pagal kurią kaltinamasis baudžiamojoje byloje, neturintis gyvenamosios vietos šioje valstybėje narėje, turi nurodyti įgaliotinį, kuriam būtų įteikiamas kaltinamajam skirtas baudžiamasis įsakymas, net jei kaltinamasis dėl to negali pasinaudoti visu prieštaravimo dėl baudžiamojo įsakymo pateikimo terminu, tačiau kaltinamasis neturi ir adreso, kuriuo jam būtų galima siųsti baudžiamąjį įsakymą su gavimo patvirtinimu, ir, nurodžius įgaliotinio įteikiamiems dokumentams priimti pavardę ir adresą, kaltinamajam suteikiama galimybė bet kuriuo metu įgaliotiniui pranešti, kokiu adresu jam galima siųsti baudžiamąjį įsakymą su gavimo patvirtinimu?

               2.

               Ar prieštarauja 2012 m. gegužės 22 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2012/13/ES 2 straipsnio 1 daliai ir 6 straipsnio 1 ir 3 dalims valstybės narės teisės norma, pagal kurią kaltinamasis baudžiamojoje byloje, neturintis gyvenamosios vietos šioje valstybėje narėje, turi nurodyti įgaliotinį, kuriam būtų įteikiamas kaltinamajam skirtas baudžiamasis įsakymas, ir prieštaravimo pateikimo terminas pradedamas skaičiuoti, neatsižvelgiant į kitas aplinkybes, jau nuo to momento, kai baudžiamasis įsakymas įteikiamas įgaliotiniui, kai kaltinamasis tokiu atveju, kai praleido taip skaičiuojamą terminą, gali reikalauti terminą atnaujinti ir tai gali pateisinti vien tuo, kad baudžiamasis įsakymas jam buvo persiųstas ir po persiuntimo jis pateikė prieštaravimą per nustatytą terminą, taigi kai dėl termino atnaujinimo kaltinamasis vėliau gali pasinaudoti nesutrumpėjusiu prieštaravimo pateikimo terminu, net jei teisės aktuose nurodyta, kad paprastai baudžiamasis įsakymas termino praleidimo atveju turi būti vykdomas?

      (1)  2012 m. gegužės 22 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2012/13/ES dėl teisės į informaciją baudžiamajame procese (OL L 142, p. 1).


title: Byla T-156/14: 2014 m. kovo 7 d. pareikštas ieškinys byloje Volkswagen prieš VRDT (StartUp)

text:
               5.5.2014

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 135/58

         2014 m. kovo 7 d. pareikštas ieškinys byloje Volkswagen prieš VRDT (StartUp)

   (Byla T-156/14)
   2014/C 135/76
   Proceso kalba: vokiečių

      Šalys

      Ieškovė: Volkswagen AG (Volfsburgas, Vokietija), atstovaujama advokato U. Sander

      Atsakovė: Vidaus rinkos derinimo tarnyba (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui)

      Reikalavimai

   Ieškovė Bendrojo Teismo prašo:

               —

               panaikinti 2014 m. sausio 7 d. Vidaus rinkos derinimo tarnybos (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui) ketvirtosios apeliacinės tarybos sprendimą byloje R 1335/2013-4,

               —

               priteisti iš atsakovės bylinėjimosi išlaidas.

      Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

      Bendrijos prekių ženklas, su kuriuo susijęs ieškinys: žodinis prekių ženklas „StartUp“ 12, 28, 35 ir 37 klasių prekėms ir paslaugoms – Bendrijos prekių ženklo paraiška Nr. 11 792 009.

      Eksperto sprendimas: atmesti paraišką.

      Apeliacinės tarybos sprendimas: atmesti apeliaciją.

      Ieškinio pagrindai:

               —

               Reglamento Nr. 207/2009 7 straipsnio 1 dalies c punkto pažeidimas,

               —

               Reglamento Nr. 207/2009 7 straipsnio 1 dalies b punkto pažeidimas.


title: Byla T-533/14 P: 2014 m. liepos 16 d. Desislava Kolarova pateiktas apeliacinis skundas dėl 2014 m. balandžio 30 d. Tarnautojų teismo nutarties byloje F-88/13 Kolarova/REA

text:
               6.10.2014

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 351/13

         2014 m. liepos 16 d. Desislava Kolarova pateiktas apeliacinis skundas dėl 2014 m. balandžio 30 d. Tarnautojų teismo nutarties byloje F-88/13 Kolarova/REA

   (Byla T-533/14 P)
   2014/C 351/14
   Proceso kalba: prancūzų

      Šalys

      Apeliantė: Desislava Kolarova (Briuselis, Belgija), atstovaujama advokato F. Frabetti

      Kita proceso šalis: Mokslinių tyrimų vykdomoji įstaiga (REA)

      Reikalavimai

   Apeliantė Bendrojo Teismo prašo:

               —

               panaikinti 2014 m. balandžio 30 d. Tarnautojų teismo nutartį byloje F-88/13, Desislava Kolarova/Mokslinių tyrimų vykdomoji įstaiga, kurioje panaikintas 2012 m. lapkričio 28 d. PMO.1 sprendimas, kuriuo atmestas 2012 m. liepos 20 d. apeliantės prašymas prilyginti jos mamą Anna Borisova PETROVA išlaikomam vaikui pagal Pareigūnų tarnybos nuostatų VII priedo 2 straipsnio 4 dalį laikotarpiu nuo 2012 m. lapkričio 1 d. iki 2013 m. spalio 31 d.,

               —

               pripažinti priimtinu 2013 m. rugsėjo 17 d. ieškinį ir patenkinti apeliantės pirmojoje instancijoje pateiktus reikalavimus,

               —

               atitinkamai grąžinti bylą Tarnautojų teismui,

               —

               priimti sprendimą dėl bylinėjimosi išlaidų ir priteisti jas iš REA ir (arba) Komisijos.

      Apeliacinio skundo pagrindai ir pagrindiniai argumentai

   Grįsdama apeliacinį skundą apeliantė remiasi trimis pagrindais.

               1.

               Pirmasis apeliacinio skundo pagrindas siejamas su teisės pažeidimu ir apeliantės teisės į gynybą apribojimu, nes Tarnautojų teismas klaidingai manė, kad pakankamai informacijos suteikia šalių pateikti dokumentai ir dėl to klaidingai konstatavo, jog nereikia pradėti žodinės proceso dalies.

               2.

               Antrasis apeliacinio skundo pagrindas siejamas su teisės klaida, nes Tarnautojų teismas esą padarė klaidingą išvadą, jog apeliantės argumentas, kad toks susitarimas kaip antai tarnybos susitarimas „nepašalina įgaliotojo asmens atsakomybės“, akivaizdžiai neatitinka Pareigūnų tarnybos nuostatų 2 straipsnio 2 dalies ir 91a straipsnio formuluotės.

               3.

               Trečiasis apeliacinio skundo pagrindas siejamas su apeliantės teisės į veiksmingą teisminį nagrinėjimą pažeidimu.


title: Byla F-119/12: 2014 m. birželio 25 d. Tarnautojų teismo (trečioji kolegija) sprendimas byloje Sumberaz Sotte-Wedemeijer/Europolas (Viešoji tarnyba — Europolo personalas — Europolo konvencija — Europolo personalo nuostatai — Sprendimas 2009/371/TVR — KTĮS taikymas Europolo pareigūnams — Terminuotos laikinojo tarnautojo sutarties nepratęsimas — Atsisakymas pasirašyti neterminuotą laikinojo tarnautojo sutartį)

text:
               4.8.2014

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 253/67

         2014 m. birželio 25 d. Tarnautojų teismo (trečioji kolegija) sprendimas byloje Sumberaz Sotte-Wedemeijer/Europolas

   (Byla F-119/12) (1)

   ((Viešoji tarnyba - Europolo personalas - Europolo konvencija - Europolo personalo nuostatai - Sprendimas 2009/371/TVR - KTĮS taikymas Europolo pareigūnams - Terminuotos laikinojo tarnautojo sutarties nepratęsimas - Atsisakymas pasirašyti neterminuotą laikinojo tarnautojo sutartį))
   2014/C 253/94
   Proceso kalba: prancūzų

      Šalys

      Ieškovė: Stephanie Sumberaz Sotte-Wedemeijer (Vorburgas, Nyderlandai), atstovaujama advokato J.-J. Ghosez

      Atsakovas: Europos policijos biuras, atstovaujamas iš pradžių D. Neumann ir D. El Khoury, vėliau – J. Arnould, D. Neumann ir D. El Khoury

      Dalykas

   Prašymas panaikinti Europolo sprendimą nepratęsti ieškovės sutarties neterminuotam laikotarpiui ir priteisti iš Europolo skirtumą tarp darbo užmokesčio, kurį ieškovė būtų turėjusi teisę gauti, jei būtų likusi dirbti Europole, ir bet kokių išmokų, kurias ji iš tikrųjų gavo.

      Sprendimo rezoliucinė dalis

               1.

               Atmesti ieškinį.

               2.

               S. Sumberaz Sotte-Wedemeijer padengia savo pačios ir Europos policijos biuro patirtas bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 379, 2012 12 8, p. 36.


title: Byla T-590/15: 2016 m. birželio 24 d. Bendrojo Teismo nutartis byloje Onix Asigurări/EIOPA (Ieškinys dėl neveikimo, panaikinimo ir žalos atlyginimo — Prašymas pradėti tyrimą dėl tariamo Sąjungos teisės pažeidimo — EIOPA pirmininko sprendimas nepradėti tyrimo — Apeliacinės tarybos sprendimas atmesti apeliaciją kaip nepriimtiną — Ieškinio pareiškimo terminas — Aktas, dėl kurio negalima pareikšti ieškinio — Formos reikalavimų nesilaikymas — Iš dalies akivaizdžiai nepriimtinas ir iš dalies akivaizdžiai nepagrįstas ieškinys)

text:
               22.8.2016

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 305/36

         2016 m. birželio 24 d. Bendrojo Teismo nutartis byloje Onix Asigurări/EIOPA

   (Byla T-590/15) (1)

   ((Ieškinys dėl neveikimo, panaikinimo ir žalos atlyginimo - Prašymas pradėti tyrimą dėl tariamo Sąjungos teisės pažeidimo - EIOPA pirmininko sprendimas nepradėti tyrimo - Apeliacinės tarybos sprendimas atmesti apeliaciją kaip nepriimtiną - Ieškinio pareiškimo terminas - Aktas, dėl kurio negalima pareikšti ieškinio - Formos reikalavimų nesilaikymas - Iš dalies akivaizdžiai nepriimtinas ir iš dalies akivaizdžiai nepagrįstas ieškinys))
   (2016/C 305/50)
   Proceso kalba: rumunų

      Šalys

      Ieškovė: Onix Asigurări SA (Bukareštas, Rumunija), atstovaujama advokato M. Vladu

      Atsakovė: Europos draudimo ir profesinių pensijų institucija, atstovaujama C. Coucke ir S. Dispiter, padedamų advokato H. G. Kamman

      Dalykas

   Pirma, SESV 265 straipsniu grindžiamas prašymas pripažinti, kad EIOPA nepagrįstai atsisakė priimti sprendimą dėl to, jog Istituto per la Vigilanza sulle Assicurazioni (IVASS, Italijos draudimo sektoriaus priežiūros institucija) klaidingai taiko 1992 m. birželio 18 d. Tarybos direktyvos 92/49/EEB dėl įstatymų ir kitų teisės aktų, susijusių su tiesioginiu draudimu, išskyrus gyvybės draudimą, derinimo, iš dalies keičiančios direktyvas 73/239/EEB ir 88/357/EEB (trečioji ne gyvybės draudimo direktyva) (OL L 228, 1992, p. 1; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 6 sk., 1 t., p. 346) 40 straipsnio 6 dalies nuostatas, ir subsidiariai SESV 263 straipsniu grindžiamas prašymas panaikinti 2014 m. birželio 6 d. EIOPA pirmininko sprendimą EIOPA-14-267 dėl tyrimo pagal 2010 m. lapkričio 24 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) Nr. 1094/2010, kuriuo įsteigiama Europos priežiūros institucija (Europos draudimo ir profesinių pensijų institucija), iš dalies keičiamas Sprendimas Nr. 716/2009/EB ir panaikinamas Komisijos sprendimas 2009/79/EB (OL L 331, 2010, p. 48), 17 straipsnį inicijavimo, panaikinti 2015 m. rugpjūčio 3 d. Apeliacinės tarybos sprendimą BOA 2015 001 atmesti Onix Asigurări pagal Reglamento Nr. 1094/2010 60 straipsnį pateiktą apeliacinį skundą kaip nepriimtiną ir, antra, SESV 268 straipsniu grindžiamas prašymas atlyginti žalą, kurią ieškovė nurodo patyrusi dėl minėto neveikimo ir šių sprendimų priėmimo.

      Rezoliucinė dalis

               1.

               Atmesti ieškinį.

               2.

               Onix Asigurări SA padengia savo ir Europos draudimo ir profesinių pensijų institucijos (EIOPA) patirtas bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 414, 2015 12 14.


title: Byla C-269/11: 2011 m. gegužės 31 d. pareikštas ieškinys byloje Europos Komisija prieš Čekijos Respubliką

text:
               6.8.2011

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 232/19

         2011 m. gegužės 31 d. pareikštas ieškinys byloje Europos Komisija prieš Čekijos Respubliką

   (Byla C-269/11)
   2011/C 232/31
   Proceso kalba: čekų

      Šalys

      Ieškovė: Europos Komisija, atstovaujama L. Lozano Palacios ir M. Šimerdová

      Atsakovė: Čekijos Respublika

      Ieškovės reikalavimai

               —

               Pripažinti, kad pagal Įstatymo Nr. 235/2004 dėl pridėtinės vertės mokesčio 89 straipsnį leidusi kelionių agentūroms specialią kelionių agentūroms skirtą schemą taikyti kelionių paslaugų teikimo asmenims, kurie nėra keleiviai atveju, Čekijos Respublika neįvykdė savo įsipareigojimų pagal 2006 m. lapkričio 28 d. Tarybos direktyvos 2006/112/EB dėl pridėtinės vertės mokesčio bendros sistemos 306-310 straipsnius.

               —

               Priteisti iš Čekijos Respublikos bylinėjimosi išlaidas.

      Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

   Tarybos direktyvos 2006/112/EB 306-310 straipsniuose numatyta speciali kelionių agentūroms skirta PVM schema Čekijos Respublikoje yra taikoma ne tik paslaugoms, kurias kelionių agentūros teikia keleiviams, bet ir paslaugoms, kurios teikiamos asmenims, kurie nėra keleiviai. Pagal Įstatymo Nr. 235/2004 dėl pridėtinės vertės mokesčio 89 straipsnį speciali schema Čekijos Respublikoje taip pat taikoma, kai kelionių paslauga teikiama juridiniam asmeniui, kuris perparduoda šią paslaugą kitoms kelionių agentūroms. Komisijos nuomone, tai prieštarauja Tarybos direktyvos 2006/112/EB 306-310 straipsnių nuostatoms, kuriomis reikalaujama, kad speciali kelionių agentūroms skirta schema būtų taikoma tik tuomet, kai kelionių paslauga yra teikiama keleiviui. Komisijos poziciją patvirtina Tarybos direktyvos 2006/112/EB 306-310 straipsnių formuluotė ir tikslas, kurio siekiama šiomis nuostatomis.


title: Byla F-59/09 RENV: 2014 m. lapkričio 18 d. Tarnautojų teismo (pirmoji kolegija) sprendimas byloje De Nicola/EIB (Viešoji tarnyba – Bylos grąžinimas Tarnautojų teismui po to, kai buvo panaikintas sprendimas – EIB personalas – Kasmetinis vertinimas – Vidaus taisyklės – Apskundimo procedūra – Teisė būti išklausytam – Apeliacinio komiteto padarytas pažeidimas – Apeliacinio komiteto sprendimo neteisėtumas – Psichologinis priekabiavimas – Reikalo nuspręsti dėl reikalavimų atlyginti žalą nebuvimas)

text:
               19.1.2015

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 16/48

      2014 m. lapkričio 18 d. Tarnautojų teismo (pirmoji kolegija) sprendimas byloje De Nicola/EIB

      (Byla F-59/09 RENV) (1)

      (Viešoji tarnyba - Bylos grąžinimas Tarnautojų teismui po to, kai buvo panaikintas sprendimas - EIB personalas - Kasmetinis vertinimas - Vidaus taisyklės - Apskundimo procedūra - Teisė būti išklausytam - Apeliacinio komiteto padarytas pažeidimas - Apeliacinio komiteto sprendimo neteisėtumas - Psichologinis priekabiavimas - Reikalo nuspręsti dėl reikalavimų atlyginti žalą nebuvimas)
      (2015/C 016/71)
      Proceso kalba: italų

         Šalys

         Ieškovas: Carlo De Nicola (Štrasenas, Liuksemburgas), atstovaujamas L. Isola

         Atsakovas: Europos investicijų bankas (EIB), atstovaujamas T. Gilliams ir G. Nuvoli, padedamų advokato A. Dal Ferro

         Bylos dalykas

      Pirma, 2008 m. balandžio 29 d. sprendimų paaukštinti pareigas, į kuriuos neįtrauktas ieškovas, ir ieškovo vertinimo už 2007 m. panaikinimas. Antra, Apeliacinio komiteto sprendimas nagrinėti skundą, nepaisant prašymo nušalinti šio komiteto narį. Galiausiai fakto, kad prie ieškovo buvo psichologiškai priekabiaujama, nustatymas ir nurodymas atsakovui nutraukti priekabiavimą ir atlyginti neturtinę ir turtinę žalą.

         Sprendimo rezoliucinė dalis

                  1.

                  Panaikinti 2008 m. lapkričio 14 d. Europos investicijų banko apeliacinio komiteto sprendimą.

                  2.

                  Nėra reikalo nuspręsti dėl reikalavimų atlyginti tariamą žalą, patirtą dėl psichologinio priekabiavimo.

                  3.

                  Atmesti likusią ieškinio dalį.

                  4.

                  Europos investicijų bankas padengia savo bylinėjimosi išlaidas ir iš jo priteisiamos C. De Nicola bylinėjimosi išlaidos, patirtos bylose F-59/09, T-264/11 P ir F-59/09 RENV.

         (1)  OL C 205, 2009 8 29, p. 49.


title: Byla T-256/14: 2014 m. balandžio 23 d. pareikštas ieškinys byloje Giuntoli/VRDT – Société des produits Nestlé (CREMERIA TOSCANA)

text:
               4.8.2014

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 253/32

         2014 m. balandžio 23 d. pareikštas ieškinys byloje Giuntoli/VRDT – Société des produits Nestlé (CREMERIA TOSCANA)

   (Byla T-256/14)
   2014/C 253/46
   Kalba, kuria surašytas ieškinys: anglų

      Šalys

      Ieškovas: Andrea Giuntoli (Barselona, Ispanija), atstovaujamas advokato A. Canela Giménez

      Atsakovė: Vidaus rinkos derinimo tarnyba (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui)

      Kita procedūros Apeliacinėje taryboje šalis: Société des produits Nestlé SA (Vevė, Šveicarija)

      Reikalavimai

   Ieškovas Bendrojo Teismo prašo:

               —

               panaikinti 2014 m. vasario 12 d. Vidaus rinkos derinimo tarnybos (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui) antrosios apeliacinės tarybos sprendimą byloje R 886/2013-2,

               —

               priteisti iš VRDT ir iš tų, kas prieštarauja šiam reikalavimui, bylinėjimosi išlaidas.

      Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

      Bendrijos prekių ženklo paraišką pateikęs asmuo: ieškovas

      Prašomas įregistruoti Bendrijos prekių ženklas: vaizdinis prekių ženklas, kuriame yra žodiniai elementai CREMERIA TOSCANA, skirtas 30, 35 ir 43 klasių prekėms ir paslaugoms – Bendrijos prekių ženklo paraiška Nr. 9 5 49  346

      Prekių ženklo ar žymens, kuriuo remtasi per protesto procedūrą, savininkė: Société des produits Nestlé SA

      Prekių ženklas ar žymuo, kuriuo grindžiamas protestas: tarptautinis vaizdinis prekių ženklas, kuriame yra žodinis elementas „la Cremeria“

      Protestų skyriaus sprendimas: iš dalies patenkinti protestą

      Apeliacinės tarybos sprendimas: panaikinti skundžiamą sprendimą, patenkinti protestą ir iš dalies atmesti Bendrijos prekių ženklo paraišką

      Ieškinio pagrindai: Reglamento Nr. 207/2009 8 straipsnio 1 dalies b punkto pažeidimas.


title: Byla T-618/15: 2015 m. liepos 31 d. pareikštas ieškinys byloje Voigt/Parlamentas

text:
               21.3.2016

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 106/35

         2015 m. liepos 31 d. pareikštas ieškinys byloje Voigt/Parlamentas

   (Byla T-618/15)
   (2016/C 106/41)
   Proceso kalba: vokiečių

      Šalys

      Ieškovas: Udo Voigt (Briuselis, Belgija), atstovaujamas advokato P. Richter

      Atsakovas: Europos Parlamentas

      Reikalavimai

   Ieškovas Bendrojo Teismo prašo:

               —

               panaikinti Europos Parlamento pirmininko atsisakymą leisti Europos Parlamento patalpose surengti 2015 m. birželio 16 d. suplanuotą ieškovo spaudos konferenciją,

               —

               panaikinti Europos parlamento pirmininko draudimą dalyviams iš Rusijos dalyvauti 2015 m. birželio 16 d. konferencijoje,

               —

               priteisti iš atsakovo bylinėjimosi išlaidas.

      Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

   Grįsdamas ieškinį ieškovas remiasi dviem pagrindais.

               1.

               Pirmasis ieškinio pagrindas: sutarčių pažeidimas

                           —

                           Ieškovas teigia, kad atsisakymas leisti naudotis patalpomis ir draudimas dalyvauti dalyviams iš Rusijos reikštų Sutarčių ir jas įgyvendinančių teisės normų pažeidimą.

                           —

                           Pagal 2005 m. liepos 4 d. Europos Parlamento biuro frakcijų posėdžių organizavimo taisykles ieškovas turi teisę naudotis prašomomis patalpomis. Pagrindų, kuriais remiantis išimtiniais atvejais galima atsisakyti suteikti patalpas, nėra, nes patalpos prašomu laiku neužimtos ir planuojama spaudos konferencija nekelia grėsmės nei saugumui, nei Parlamento funkcijoms. Taigi taip pažeista ieškovo teisė informuoti apie savo darbą Parlamente.

                           —

                           Draudimas dalyvauti svečiams iš Rusijos yra draudimo diskriminuoti dėl etninės priklausomybės ir dėl pilietybės (Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijos 21 straipsnio 1 dalis) pažeidimas.

               2.

               Antrasis ieškinio pagrindas: piktnaudžiavimas įgaliojimais

                           —

                           Ieškovas teigia, kad Europos Parlamento pirmininko veiksmai yra akivaizdi savivalė ir kardinaliai prieštarauja pirminėje teisėje įtvirtintam nediskriminavimo principui.


title: Byla F-61/14: 2014 m. liepos 7 d. pareikštas ieškinys byloje ZZ/Komisija

text:
               24.11.2014

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 421/61

         2014 m. liepos 7 d. pareikštas ieškinys byloje ZZ/Komisija

   (Byla F-61/14)
   2014/C 421/88
   Proceso kalba: prancūzų

      Šalys

      Ieškovas: ZZ, atstovaujamas advokato A. Salerno

      Atsakovė: Europos Komisija

      Ginčo dalykas bei aprašymas

   Panaikinimas sprendimo nepaaukštinti ieškovo į AD13 lygį po 2013 m. paaukštinimo procedūros.

      Ieškovo reikalavimai

               —

               Panaikinti sprendimą nepaaukštinti ieškovo į AD13 lygį po 2013 m. paaukštinimo procedūros.

               —

               Priteisti iš Komisijos visas bylinėjimosi išlaidas.


title: Byla F-39/06  2006 m. balandžio 11 d.  pareikštas ieškinys byloje  Chassagne prieš Komisiją

text:
               3.6.2006

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 131/53

         2006 m. balandžio 11 d. pareikštas ieškinys byloje Chassagne prieš Komisiją

   (Byla F-39/06)
   (2006/C 131/97)
   Proceso kalba: prancūzų
   Šalys

      Ieškovas: Olivier Chassagne (Briuselis, Belgija), atstovaujamas advokatų S. Rodrigues ir Y. Minatchy

      Atsakovė: Europos Bendrijų Komisija
   Ieškovės reikalavimai

               —

               Pripažinti Europos Bendrijų pareigūnų tarnybos nuostatų VII priedo 8 straipsnį neteisėtu ir todėl netaikomu ieškovui

               —

               priteisti ieškovui simbolinę 1 EUR sumą už patirtą moralinę žalą ir 16 473 EUR sumą už patirtą finansinę žalą.

         Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai
   Ieškovas, Komisijos pareigūnas, yra kilęs iš Réunion, Prancūzijos užjūrio departamento. Jis pareiškė šį ieškinį, po to kai buvo atmestas jo skundas, kurį jis pateikė dėl 2005 m. liepos mėn. pranešimo apie atlyginimą, kuriame buvo jo metinių kelionių išlaidų grąžinimas.
   Grįsdamas savo ieškinį ieškovas teigia, kad Europos Bendrijų pareigūnų tarnybos nuostatų VII priedo 8 straipsnis, galiojantis nuo 2004 m. gegužės 1 d., yra neteisėtas. Jis teigia, kad ši nuostata pažeidžia Bendrijos teisę dėl to, kad ją taikant atsiranda atlyginimo skirtumų, priklausančių nuo pareigūnų kilmės vietos, ir iš Prancūzijos užjūrio departamentų kilusių pareigūnų diskriminavimas, pirmiausia pažeidžiant EB sutarties 12 straipsnį ir 299 straipsnį, o plačiau paėmus, dėl pilietybės, priklausymo kalbinei mažumai, etninės kilmės ar rasės.
   Ieškovas taip pat teigia, kad ši nuostata pažeidžia kitus bendruosius Bendrijos teisės principus kaip antai pareigą motyvuoti ir proporcingumo, skaidrumo, gero administravimo, teisėtų lūkesčių bei teisinio tikrumo principus.


title: Byla T-501/15: 2017 m. kovo 29 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Nyderlandai/Komisija (EŽŪGF ir EŽŪFKP — Nefinansuojamos išlaidos — Integruota administravimo ir kontrolės sistema — Išmokų sumažinimas arba neskyrimas, kai nesilaikoma kompleksinio paramos susiejimo taisyklių — Nedidelis pažeidimas — Reglamento (EB) Nr. 73/2009 24 straipsnio 2 dalis — Reglamento (EB) Nr. 1122/2009 71 straipsnio 3 dalis — Įrodinėjimo pareiga — Reglamento (EB) Nr. 73/2009 II priedo aiškinimas)

text:
               15.5.2017

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 151/32

         2017 m. kovo 29 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Nyderlandai/Komisija

   (Byla T-501/15) (1)

   ((EŽŪGF ir EŽŪFKP - Nefinansuojamos išlaidos - Integruota administravimo ir kontrolės sistema - Išmokų sumažinimas arba neskyrimas, kai nesilaikoma kompleksinio paramos susiejimo taisyklių - Nedidelis pažeidimas - Reglamento (EB) Nr. 73/2009 24 straipsnio 2 dalis - Reglamento (EB) Nr. 1122/2009 71 straipsnio 3 dalis - Įrodinėjimo pareiga - Reglamento (EB) Nr. 73/2009 II priedo aiškinimas))
   (2017/C 151/40)
   Proceso kalba: nyderlandų

      Šalys

      Ieškovė: Nyderlandų Karalystė, atstovaujama M. Bulterman, B. Koopman ir H. Stergiou

      Atsakovė: Europos Komisija, atstovaujama H. Kranenborg ir D. Triantafyllou

      Ieškovės pusėje į bylą įstojusi šalis: Jungtinė Didžiosios Britanijos ir Šiaurės Airijos Karalystė, atstovaujama iš pradžių C. Brodie, vėliau J. Kraehling, ir galiausiai J. Kraehling ir G. Brown

      Dalykas

   SESV 263 straipsniu grindžiamas prašymas panaikinti 2015 m. birželio 22 d. Komisijos įgyvendinimo sprendimą (ES) 2015/1119 dėl valstybių narių patirtų tam tikrų išlaidų nefinansavimo Europos Sąjungos lėšomis iš Europos žemės ūkio garantijų fondo (EŽŪGF) ir Europos žemės ūkio fondo kaimo plėtrai (EŽŪFKP) (OL L 182, 2015, p. 39), kiek šis sprendimas susijęs su Nyderlandų Karalystės išlaidomis.

      Rezoliucinė dalis

               1.

               Atmesti ieškinį.

               2.

               Nyderlandų Karalystė padengia savo ir Europos Komisijos patirtas bylinėjimosi išlaidas.

               3.

               Jungtinė Didžiosios Britanijos ir Šiaurės Airijos Karalystė padengia savo bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 346, 2015 10 19.


title: Byla T-130/10: 2010 m. kovo 17 d. pareikštas ieškinys byloje Lux Management prieš VRDT — Zeis Excelsa (KULTE)

text:
               22.5.2010

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 134/46

         2010 m. kovo 17 d. pareikštas ieškinys byloje Lux Management prieš VRDT — Zeis Excelsa (KULTE)

   (Byla T-130/10)
   2010/C 134/75
   Kalba, kuria surašytas ieškinys: anglų

      Šalys

      Ieškovė: Lux Management Holding SA (Liuksemburgas, Liuksemburgas), atstovaujama lawyer S. Mas,

      Atsakovė: Vidaus rinkos derinimo tarnyba (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui)

      Kita procedūros Apeliacinėje taryboje šalis: Zeis Excelsa SPA (Montegranaras, Italija)

      Ieškovės reikalavimai

               —

               Pripažinti, kad 2010 m. sausio 15 d. Vidaus rinkos derinimo tarnybos (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui) ketvirtosios apeliacinės tarybos sprendimas byloje R 712/2008-4 neturi objekto.

               —

               Nepatenkinus šio reikalavimo, panaikinti 2010 m. sausio 15 d. Vidaus rinkos derinimo tarnybos (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui) ketvirtosios apeliacinės tarybos sprendimą byloje R 712/2008-4 tiek, kiek juo neatsižvelgiama į ieškovės pateiktus įrodymus.

               —

               Nepatenkinus ir šio reikalavimo, panaikinti 2010 m. sausio 15 d. Vidaus rinkos derinimo tarnybos (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui) ketvirtosios apeliacinės tarybos sprendimą byloje R 712/2008-4 tiek, kiek jis nepakankamai motyvuotas kitos procedūros Apeliacinėje taryboje šalies sutikimo dėl prašymo pripažinti nurodyto Bendrijos prekių ženklo registraciją negaliojančia atžvilgiu.

               —

               Priteisti iš VRDT bylinėjimosi išlaidas.

      Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

      Įregistruotas Bendrijos prekių ženklas, dėl kurio pateiktas prašymas pripažinti jo registraciją negaliojančia: Vaizdinis prekių ženklas „KULTE“ 14, 18 ir 25 klasių prekėms

      Bendrijos prekių ženklo savininkas: ieškovė

      Šalis, prašanti pripažinti Bendrijos prekių ženklo registraciją negaliojančia: kita procedūros Apeliacinėje taryboje šalis

      Prekių ženklas, kuriuo remiasi šalis, prašanti pripažinti registraciją negaliojančia: Italijos vaizdinis prekių ženklas „CULT“ 25 klasių prekėms; Prancūzijoje ir Beneliukse galiojantis tarptautinis vaizdinis prekių ženklas „CULT“ 14, 18 ir 25 klasių prekėms

      Anuliavimo skyriaus sprendimas: iš dalies pripažinti Bendrijos prekių ženklo registraciją negaliojančia

      Apeliacinės tarybos sprendimas: atmesti apeliaciją

      Ieškinio pagrindai: Tarybos reglamento (EB) Nr. 207/2009 (1) 43 straipsnio pažeidimas, nes Apeliacinė taryba nepripažino, kad jos sprendimas neturi objekto todėl, kad šalys susitarė dėl nagrinėjamų prekių ženklų galiojimo ir prašymo pripažinti registraciją negaliojančia; Europos žmogaus teisių ir pagrindinių laisvių apsaugos konvencijos 6 straipsnio 1 dalies pažeidimas tiek, kiek Apeliacinė taryba atsisakė priimti naujus ieškovės pateiktus įrodymus; Tarybos reglamento Nr. 207/2009 57 straipsnio 2 dalies pažeidimas tiek, kiek Apeliacinė taryba padarė klaidą vertindama pateiktų įrodymų reikšmę ir nenurodė argumentų dėl kitos procedūros Apeliacinėje taryboje šalies sutikimo dėl prašymo pripažinti nurodyto Bendrijos prekių ženklo registraciją negaliojančia įrodymo.

      (1)  2009 m. vasario 26 d. Tarybos reglamentas (EB) Nr. 207/2009 dėl Bendrijos prekių ženklo (OL L 78, 2009, p. 1).


title: Byla C-507/13: 2014 m. gruodžio 9 d. Teisingumo Teismo pirmininko nutartis byloje Jungtinė Didžiosios Britanijos ir Šiaurės Airijos Karalystė/Europos Parlamentas, Europos Sąjungos Taryba, dalyvaujant Europos Komisijai

text:
               4.5.2015

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 146/31

         2014 m. gruodžio 9 d. Teisingumo Teismo pirmininko nutartis byloje Jungtinė Didžiosios Britanijos ir Šiaurės Airijos Karalystė/Europos Parlamentas, Europos Sąjungos Taryba, dalyvaujant Europos Komisijai

   (Byla C-507/13) (1)

   (2015/C 146/38)
   Proceso kalba: anglų
   Teisingumo Teismo pirmininkas nutartimi nurodė išbraukti bylą iš registro.

      (1)  OL C 359, 2013 12 7.