title: Byla T-445/12: 2012 m. spalio 8 d. pareikštas ieškinys byloje Koscher + Würtz prieš VRDT — Kirchner & Wilhelm (KW SURGICAL INSTRUMENTS)

text:
               8.12.2012

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 379/26

         2012 m. spalio 8 d. pareikštas ieškinys byloje Koscher + Würtz prieš VRDT — Kirchner & Wilhelm (KW SURGICAL INSTRUMENTS)

   (Byla T-445/12)
   2012/C 379/45
   Kalba, kuria surašytas ieškinys: vokiečių

      Šalys

      Ieškovė: Koscher + Würtz GmbH (Špaichingenas, Vokietija), atstovaujama advokatų P. Mes, C. Graf von der Groeben, G. Rother, J. Bühling, A. Verhauwen, J. Künzel, D. Jestaedt, M. Bergermann, J. Vogtmeier ir A. Kramer

      Atsakovė: Vidaus rinkos derinimo tarnyba (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui)

      Kita procedūros Apeliacinėje taryboje šalis: Kirchner & Wilhelm GmbH + Co (Aspergas, Vokietija)

      Reikalavimai

   Ieškovė Bendrojo Teismo prašo:

               —

               Panaikinti 2012 m. rugpjūčio 6 d. Vidaus rinkos derinimo tarnybos (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui) ketvirtosios apeliacinės tarybos sprendimą byloje R 1675/2011-4;

               —

               priteisti iš atsakovės šiame procese ir per procedūrą Apeliacinėje taryboje patirtas bylinėjimosi išlaidas.

      Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

      Bendrijos prekių ženklo paraišką pateikęs asmuo: ieškovė

      Prašomas įregistruoti Bendrijos prekių ženklas: Tarptautinė, Europos Sąjungoje galiojantis vaizdinio prekių ženklo, kuriame yra žodinis elementas KW SURGICAL INSTRUMENTS, skirto 10 klasės prekėms, registracija — Tarptautinė, Europos Sąjungoje galiojanti registracija Nr. W 968 722

      Prekių ženklo ar žymens, kuriuo remtasi per protesto procedūrą, savininkė: Kirchner & Wilhelm GmbH + Co

      Prekių ženklas ar žymuo, kuriuo per protesto procedūrą: žodinis nacionalinis prekių ženklas „Ka We“, skirtas 10 klasės prekėms

      Protestų skyriaus sprendimas: atmesti protestą

      Apeliacinės tarybos sprendimas: patenkinti apeliaciją ir netaikyti apsaugos prekių ženklo registracijos atžvilgiu

      Ieškinio pagrindai: Reglamento Nr. 207/2009 8 straipsnio 1 dalies b punkto pažeidimas.


title: Byla C-184/14: 2014 m. balandžio 14 d. Corte suprema di cassazione (Italija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje A/B

text:
               24.6.2014

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 194/16

         2014 m. balandžio 14 d.Corte suprema di cassazione (Italija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje A/B

   (Byla C-184/14)
   2014/C 194/20
   Proceso kalba: italų

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Corte suprema di cassazione

      Šalys pagrindinėje byloje

      Apeliantas: A

      Priešpriešinį apeliacinį skundą pateikusi šalis: B

      Prejudicinis klausimas

   Ar, remiantis prevencijos kriterijumi, per sutuoktinių separacijos procedūrą pateiktas prašymas dėl vaikų išlaikymo, kuris buvo pateiktas kartu su prašymu dėl separacijos, gali būti nagrinėjamas tiek separacijos bylą sprendžiančio teismo, tiek ir to, kuris turi priimti sprendimą dėl tėvų pareigų, ar vis dėlto jį turi nagrinėti pastarasis teismas, nes abu skirtingi veiksniai, nurodyti jau ne sykį minėto [2008 m. gruodžio 18 d. Tarybos reglamento (EB) Nr. 4/2009 dėl jurisdikcijos, taikytinos teisės, teismo sprendimų pripažinimo ir vykdymo bei bendradarbiavimo išlaikymo prievolių srityje (1)] 3 straipsnio c ir d punktuose, yra alternatyvūs (tai yra, taikant vieną, kitas būtinai atmetamas)?

      (1)  OL L 7, 2009, p. 1.


title: Byla T-149/08: 2010 m. rugsėjo 13 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Abbott Laboratories prieš VRDT — aRigen (Sorvir) (Bendrijos prekių ženklas — Protesto procedūra — Žodinio Bendrijos prekių ženklo „Sorvir“ paraiška — Ankstesnis žodinis Bendrijos prekių ženklas NORVIR — Santykinis atmetimo pagrindas — Reglamento (EB) Nr. 40/94 8 straipsnio 1 dalies b punktas (dabar — Reglamento (EB) Nr. 207/2009 8 straipsnio 1 dalies b punktas)

text:
               6.11.2010

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 301/26

         2010 m. rugsėjo 13 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Abbott Laboratories prieš VRDT — aRigen (Sorvir)

   (Byla T-149/08) (1)

   (Bendrijos prekių ženklas - Protesto procedūra - Žodinio Bendrijos prekių ženklo „Sorvir“ paraiška - Ankstesnis žodinis Bendrijos prekių ženklas NORVIR - Santykinis atmetimo pagrindas - Reglamento (EB) Nr. 40/94 8 straipsnio 1 dalies b punktas (dabar — Reglamento (EB) Nr. 207/2009 8 straipsnio 1 dalies b punktas)
   2010/C 301/43
   Proceso kalba: anglų

      Šalys

      Ieškovė: Abbott Laboratories (Abbott Park, Ilinojus, Jungtinės Valstijos), atstovaujama advokato S. Schäffler

      Atsakovė: Vidaus rinkos derinimo tarnyba (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui), atstovaujama J. Crespo Carrillo ir A. Folliard-Monguiral

      Kita procedūros VRDT Apeliacinėje taryboje šalis: aRigen, Inc. (Tokijas, Japonija)

      Dalykas

   Ieškinys dėl 2008 m. vasario 6 d. VRDT antrosios apeliacinės tarybos sprendimo (byla R 628/2007-2), priimto vykstant protesto procedūrai tarp Abbott laboratories ir aRigen, Inc., panaikinimo.

      Rezoliucinė dalis

               1.

               Panaikinti 2008 m. vasario 6 d. Vidaus rinkos derinimo tarnybos (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui) (VRDT) antrosios apeliacinės tarybos sprendimą (byla R 628/2007-2).

               2.

               VRDT padengia savo bei Abbott laboratories bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 142, 2008 6 7.


title: Byla C-494/16: 2016 m. rugsėjo 15 d. Tribunale civile di Trapani (Italija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Giuseppa Santoro/Comune di Valderice, Presidenza del Consiglio dei Ministri

text:
               5.12.2016

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 454/18

      2016 m. rugsėjo 15 d.Tribunale civile di Trapani (Italija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Giuseppa Santoro/Comune di Valderice, Presidenza del Consiglio dei Ministri

      (Byla C-494/16)
      (2016/C 454/32)
      Proceso kalba: italų

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

         Tribunale civile di Trapani

         Šalys pagrindinėje byloje

         Ieškovė: Giuseppa Santoro

         Atsakovės: Comune di Valderice, Presidenza del Consiglio dei Ministri

         Prejudiciniai klausimai

                  1.

                  Ar kompensacijos už 2,5–12 mėnesių, apskaičiuojamos pagal paskutinį faktiškai sumokėtą darbo užmokestį (Įstatymo Nr. 183/2010 32 straipsnio 5 dalis), suteikimas viešojo sektoriaus darbuotojui, kuris nukentėjo nuo piktnaudžiavimo paeiliui pratęsiant terminuotas darbo sutartis ir kuris turi teisę gauti visą kompensaciją tik tuomet, jei įrodo, kad prarado kitas darbo galimybes, arba kad jeigu būtų dalyvavęs bendrajame konkurse, būtų jį laimėjęs, yra lygiavertė ir veiksminga priemonė, kaip ji suprantama pagal Teisingumo Teismo sprendimus Mascolo [ir kt.] (C-22/13, C-61/13–C-63/13 ir C-418/13) ir Marrosu [ir Sardino] (C-53/04)?

                  2.

                  Ar Teisingumo Teismo (be kita, ko) minėtuose sprendimuose nurodomą lygiavertiškumo principą reikia aiškinti taip, kad kai valstybė narė nusprendžia nekeisti darbo santykių pobūdžio viešajame sektoriuje (tai leidžiama privačiame sektoriuje), darbuotojui vis tiek turi būti numatytos tos pačios privilegijos, prireikus kompensacija, kuri turi atitikti neterminuotą darbo sutartį?


title: Byla T-483/10: 2011 m. lapkričio 23 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Pukka Luggage prieš VRDT — Azpiroz Arruti (PUKKA) (Bendrijos prekių ženklas — Protesto procedūra — Žodinio Bendrijos prekių ženklo PUKKA paraiška — Bendrijos ir nacionalinių vaizdinių prekių ženklų, kuriuose yra žodinis elementas „pukas“ savininko protestas — Reglamento (EB) Nr. 207/2009 8 straipsnio 1 dalies b punktas — Dalinis atsisakymas įregistruoti)

text:
               14.1.2012

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 13/14

         2011 m. lapkričio 23 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Pukka Luggage prieš VRDT — Azpiroz Arruti (PUKKA)

   (Byla T-483/10) (1)

   (Bendrijos prekių ženklas - Protesto procedūra - Žodinio Bendrijos prekių ženklo PUKKA paraiška - Bendrijos ir nacionalinių vaizdinių prekių ženklų, kuriuose yra žodinis elementas „pukas“ savininko protestas - Reglamento (EB) Nr. 207/2009 8 straipsnio 1 dalies b punktas - Dalinis atsisakymas įregistruoti)
   2012/C 13/28
   Proceso kalba: anglų

      Šalys

      Ieškovė: The Pukka Luggage Company Ltd (Londonas, Jungtinė Karalystė), atstovaujama solisitorių K. Gilbert ir M. Blair

      Atsakovė: Vidaus rinkos derinimo tarnyba (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui), atstovaujama P. Geroulakos

      Kita procedūros VRDT Apeliacinėje taryboje šalis, įstojusi į bylą Bendrajame Teisme: Jesús Miguel Azpiroz Arruti (San Sebastianas, Ispanija)

      Dalykas

   Ieškinys dėl 2010 m. liepos 29 d. VRDT ketvirtosios apeliacinės tarybos sprendimo (byla R 1175/2008-4), susijusio su protesto procedūra tarp Jesús Miguel Azpiroz Arruti ir The Pukka Luggage Company Ltd.

      Rezoliucinė dalis

               1.

               Atmesti ieškinį.

               2.

               Priteisti iš The Pukka Luggage Company Ltd bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 328, 2010 12 4.


title: Byla T-228/05 Javier Maria Vega Bordell 2005 m. birželio 13 d. pareikštas ieškinys Europos Parlamentui

text:
               17.9.2005

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 229/24

         Javier Maria Vega Bordell 2005 m. birželio 13 d. pareikštas ieškinys Europos Parlamentui
   (Byla T-228/05)
   (2005/C 229/53)
   Proceso kalba: prancūzų
   2005 m. birželio 13 d. Europos Bendrijų Pirmosios instancijos teisme buvo pareikštas Javier Maria Vega Bordell, gyvenančio Briuselyje, atstovaujamo advokatų Sébastien Orlandi, Xavier Martin, Albert Coolen, Jean-Noël Louis ir Etienne Marchal, nurodžiusių adresą dokumentams įteikti Liuksemburge, ieškinys Europos Parlamentui.
   Ieškovas Pirmosios instancijos teismo prašo:

               1.

               panaikinti sprendimą paskirti ieškovą Europos Bendrijos pareigūnu tiek, kiek jo lygis įdarbinant nustatomas pagal Pareigūnų tarnybos nuostatų XIII priedo 12 straipsnį;

               2.

               priteisti iš atsakovo bylinėjimosi išlaidas.

         Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai
   Pagrindai ir pagrindiniai argumentai, kuriais remiasi ieškovas, yra tokie patys, kokie buvo nurodyti byloje T-130/05 Albert-Bousquet ir kt. prieš Komisiją
       (1) ir kai kurie panašūs į nurodytuosius byloje Centeno Mediavilla ir kt. prieš Komisiją
       (2).

      (1)  OL C 132, 2005 5 28, p. 31.

      (2)  OL C 93, 2005 4 16, p. 38.


title: Byla C-292/11 P: 2011 m. birželio 9 d. Europos Komisijos pateiktas apeliacinis skundas dėl 2011 m. kovo 29 d. Bendrojo Teismo (trečioji kolegija) priimto sprendimo byloje T-33/09 Portugalijos Respublika prieš Europos Komisiją

text:
               27.8.2011

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 252/19

         2011 m. birželio 9 d. Europos Komisijos pateiktas apeliacinis skundas dėl 2011 m. kovo 29 d. Bendrojo Teismo (trečioji kolegija) priimto sprendimo byloje T-33/09 Portugalijos Respublika prieš Europos Komisiją

   (Byla C-292/11 P)
   2011/C 252/34
   Proceso kalba: portugalų

      Šalys

      Apeliantė: Europos Komisija, atstovaujama P. Hetsch, P. Costa de Oliveira ir M. Heller

      Kita proceso šalis: Portugalijos Respublika

      Apeliantės reikalavimai

   Komisija Teisingumo Teismo prašo:

               —

               panaikinti 2011 m. kovo 29 d. Bendrojo Teismo sprendimą T-33/09, Portugalijos Respublika prieš Komisiją,

               —

               priimti galutinį sprendimą dėl šio apeliacinio skundo dalyku esančių ir Bendrajame Teisme nagrinėtų klausimų bei atmesti ieškinį dėl 2008 m. lapkričio 25 d. Komisijos sprendimo dėl periodinės baudos susigrąžinimo panaikinimo,

               —

               priteisti iš Portugalijos Respublikos padengti ne tik savo, bet ir Komisijos bylinėjimosi išlaidas, patirtas per procesą pirmojoje instancijoje ir nagrinėjant šį apeliacinį skundą.

      Apeliacinio skundo pagrindai ir pagrindiniai argumentai

   Bendrasis Teismas padarė teisės klaidų: i) klaidingai aiškindamas Komisijos kompetenciją vykdyti pagal SESV 260 straipsnio 2 dalį Teisingumo Teismo priimtus sprendimus ir savo kompetenciją atlikti Komisijos veiksmų kontrolę bei ii) priimdamas skundžiamą sprendimą tik perskaitęs dalį 2004 m. Teisingumo Teismo sprendimo rezoliucinės dalies, kad nustatytų įsipareigojimų neįvykdymą, ir taip pažeisdamas SESV 260 straipsnio 2 dalį. Be to, Bendrojo Teismo sprendime bet kokiu atveju yra teisės klaida tiek, kiek jis nesilaikė pareigos motyvuoti, nes remdamasis nepakankankamu ir dviprasmišku motyvavimu nustatė, kad Komisija viršijo įsipareigojimų neįvykdymo ribas, kokias yra nustatytęs Teisingumo Teismas.


title: Byla T-516/12: 2012 m. lapkričio 27 d. pareikštas ieškinys byloje Ted-Invest prieš VRDT — Scandia Down (sensi scandia)

text:
               2.2.2013

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 32/20

         2012 m. lapkričio 27 d. pareikštas ieškinys byloje Ted-Invest prieš VRDT — Scandia Down (sensi scandia)

   (Byla T-516/12)
   2013/C 32/31
   Kalba, kuria surašytas ieškinys: anglų

      Šalys

      Ieškovė: Ted-Invest EOOD (Plovdivas, Bulgarija), atstovaujama advokatės A. Ivanova

      Atsakovė: Vidaus rinkos derinimo tarnyba (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui)

      Kita procedūros Apeliacinėje taryboje šalis: Scandia Down LLC

      Reikalavimai

   Ieškovė Bendrojo Teismo prašo:

               —

               panaikinti 2012 m. rugsėjo 6 d. Vidaus rinkos derinimo tarnybos (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui) pirmosios apeliacinės tarybos sprendimą byloje R 2247/2011-1, kuriuo prekių ženklas pripažintas negaliojančiu 20 ir 24 klasių prekėms,

               —

               tuo atveju, jei Bendrasis Teismas nuspręstų netenkinti viso ieškinio, patenkinti ieškinį ir panaikinti pirmosios apeliacinės tarybos sprendimą tiek, kiek tai susiję su 20 klasės prekėms.

      Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

      Įregistruotas Bendrijos prekių ženklas, dėl kurio pateiktas prašymas pripažinti jo registraciją negaliojančia: vaizdinis prekių ženklas „sensi scandia“ 16, 20 ir 24 klasių prekėms — Bendrijos prekių ženklo registracijos Nr. 8596975

      Bendrijos prekių ženklo savininkas: ieškovė

      Šalis, prašanti pripažinti Bendrijos prekių ženklo registraciją negaliojančia: kita proceso Apeliacinėje taryboje šalis

      Prašymo pripažinti registraciją negaliojančia motyvai: prašymas pripažinti registraciją negaliojančia pagrįstas Tarybos reglamento Nr. 207/2009 53 straipsnio 1 dalyje, skaitomoje kartu su 8 straipsnio 1 dalies b punktu, išdėstytais pagrindais ir žodinio prekių ženklo SCANDIA HOME 20, 24, 25 ir 35 klasės prekėms ir paslaugoms Bendrijos prekių ženklo registracija Nr. 8173312

      Anuliavimo skyriaus sprendimas: pripažinti Bendrijos prekių ženklą negaliojančiu

      Apeliacinės tarybos sprendimas: skundą atmesti

      Ieškinio pagrindai: Tarybos reglamento Nr. 207/2009 53 straipsnio 1 dalies, skaitomos kartu su 8 straipsnio 2 dalimi ir 8 straipsnio 1 dalimi, pažeidimas


title: Byla C-114/15: 2015 m. kovo 6 d. Cour d'appel de Pau (Prancūzija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Association des Utilisateurs et Distributeurs de l'AgroChimie Européenne (Audace), Phyteron 2000 SAS, Association des éleveurs solidaires, Cruzalebes EARL, Des deux rivières EARL, Mounacq EARL/GAEC Reconnu La Vinardière, Ministère public

text:
               26.5.2015

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 171/19

         2015 m. kovo 6 d.Cour d'appel de Pau (Prancūzija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Association des Utilisateurs et Distributeurs de l'AgroChimie Européenne (Audace), Phyteron 2000 SAS, Association des éleveurs solidaires, Cruzalebes EARL, Des deux rivières EARL, Mounacq EARL/GAEC Reconnu La Vinardière, Ministère public

   (Byla C-114/15)
   (2015/C 171/23)
   Proceso kalba: prancūzų

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Cour d'appel de Pau

      Šalys pagrindinėje byloje

      Apeliantai: Association des Utilisateurs et Distributeurs de l'AgroChimie Européenne (Audace), Phyteron 2000 SAS, Association des éleveurs solidaires, Cruzalebes EARL, Des deux rivières EARL, Mounacq EARL

      Priešpriešinį apeliacinį skundą padavusios šalys: GAEC Reconnu La Vinardière, Ministère public

      Prejudiciniai klausimai

               1.

               Ar nacionalinės teisės aktai, pagal kuriuos lygiagretų veterinarinių vaistų importą gali vykdyti tik didmeniniai platintojai, turintys Direktyvos 2001/82/EB (1) 65 straipsnyje numatytą leidimą, ir taip iš šios veiklos pašalinami teisę verstis mažmenine prekyba turintys subjektai ir gyvulių augintojai, suderinami su SESV 34–36 straipsnių nuostatomis?

               2.

               Ar Direktyvos 2001/82/EB 65 straipsnio ir Paslaugų direktyvos 2006/123/EB (2) 16 straipsnio nuostatos reiškia, jog valstybė narė turi pagrindo nepripažinti kitų valstybių narių kompetentingų institucijų savo nacionaliniams subjektams išduotų didmeninio veterinarinių vaistų platinimo leidimų ir reikalauti, kad šie subjektai turėtų ir jos kompetentingų nacionalinių institucijų išduotą didmeninio platinimo leidimą, kad turėtų teisę šioje valstybėje narėje prašyti lygiagretaus veterinarinių vaistų importo leidimų ir jais naudotis?

               3.

               Ar nacionalinės teisės aktai, pagal kuriuos lygiagretų veterinarinių vaistų importą vykdantys subjektai prilyginami licencijos vykdyti veiklą, kurios nereikalaujama pagal iš dalies pakeistą Direktyvą 2001/82/EB dėl Bendrijos kodekso, reglamentuojančio veterinarinius vaistus, turėtojams ir kuriuose dėl to šiems subjektams nustatytos pareigos turėti padalinį atitinkamos valstybės narės teritorijoje ir būti atlikus visus minėtos direktyvos 72–79 straipsniuose numatytus su farmokologiniu budrumu susijusius veiksmus, suderinami su SESV 34, 36 ir 56 straipsniais ir Paslaugų direktyvos 2006/123/EB 16 straipsniu?

      (1)  2001 m. lapkričio 6 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2001/82/EB dėl Bendrijos kodekso, reglamentuojančio veterinarinius vaistus (OL L 311, p. 1; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 13 sk., 27 t., p. 3).

      (2)  2006 m. gruodžio 12 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2006/123/EB dėl paslaugų vidaus rinkoje (OL L 376, p. 36).


title: Byla C-10/16: 2016 m. sausio 7 d. Commissione tributaria provinciale di Genova (Italija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Ignazio Messina & C. SpA/Ministero delle Infrastrutture e dei Trasporti

text:
               29.3.2016

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 111/7

         2016 m. sausio 7 d.Commissione tributaria provinciale di Genova (Italija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Ignazio Messina & C. SpA/Ministero delle Infrastrutture e dei Trasporti

   (Byla C-10/16)
   (2016/C 111/10)
   Proceso kalba: italų

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Commissione tributaria provinciale di Genova

      Šalys pagrindinėje byloje

      Pareiškėja: Ignazio Messina & C. SpA

      Atsakovė: Ministero delle Infrastrutture e dei Trasporti – Capitaneria di porto di Genova

      Prejudiciniai klausimai

               1)

               Ar Reglamentas (EEB) Nr. 4055/1986 (1), kaip jį aiškina Teisingumo Teismas, draudžia taikyti Respublikos prezidento dekrete Nr. 107/2009 įtvirtintas nacionalinės teisės nuostatas, pagal kurias nustatomas skirtingo dydžio mokestis, taikomas atsižvelgiant į tai, ar laivai plaukia iš trečiosios šalies uosto arba į jį, ar iš Italijos uosto arba į jį?

               2)

               Ar Reglamentas (EEB) Nr. 4055/1986, kaip jį aiškina Teisingumo Teismas, draudžia taikyti Respublikos prezidento dekrete Nr. 107/2009 įtvirtintas nacionalinės teisės nuostatas, pagal kurias nustatomas skirtingo dydžio mokestis, taikomas atsižvelgiant į tai, ar laivai plaukia iš trečiosios šalies uosto arba į jį, ar iš Sąjungos uosto arba į jį, kai šis skirtumas grindžiamas viešųjų valdžios funkcijų ir (arba) užduočių ir (arba) veiklos rūšių, kurios pačiu mokesčiu tiesiogiai nekompensuojamos, vykdymu?

               3)

               Ar Reglamentas (EEB) Nr. 4055/1986, kaip jį aiškina Teisingumo Teismas, draudžia taikyti Respublikos prezidento dekrete Nr. 107/2009 įtvirtintas nacionalinės teisės nuostatas, pagal kurias nustatytas skirtingo dydžio mokestis, taikomas atsižvelgiant į tai, ar laivai plaukia iš trečiosios šalies uosto arba į jį, ar iš Sąjungos uosto arba į jį, kai šis skirtumas grindžiamas viešųjų valdžios funkcijų, kurias atlieka ne tos įstaigos, į kurių biudžetą mokamas mokestis, vykdymu?

               4)

               Ar Reglamentas (EEB) Nr. 4055/1986, kaip jį aiškina Teisingumo Teismas, draudžia taikyti Respublikos prezidento dekrete Nr. 107/2009 įtvirtintas nacionalinės teisės nuostatas, pagal kurias nustatytas skirtingo dydžio mokestis, taikomas atsižvelgiant į tai, ar laivai plaukia iš trečiosios šalies uosto arba į jį, ar iš Sąjungos uosto arba į jį, kai šis skirtumas grindžiamas viešųjų valdžios funkcijų vykdymu, tačiau nenurodomos atskiros kompensuotinos išlaidos, todėl neįmanoma nei prieš tai, nei po to patikrinti, kurių paslaugų išlaidos buvo faktiškai kompensuotos [bei] kaip ir kiek tuo mokesčiu tos paslaugos faktiškai kompensuotos?

      (1)  1986 m. gruodžio 22 d. Tarybos reglamentas (EEB) Nr. 4055/86 dėl laisvės teikti paslaugas principo taikymo jūrų transporto paslaugoms tarp valstybių narių bei valstybių narių ir trečiųjų šalių (OL L 378, p. 1; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 6 sk. 1 t., p. 174).


title: Byla C-306/15: 2016 m. sausio 15 d. Teisingumo Teismo pirmininko nutartis byloje Europos Komisija/Rumunija

text:
               18.4.2016

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 136/23

         2016 m. sausio 15 d. Teisingumo Teismo pirmininko nutartis byloje Europos Komisija/Rumunija

   (Byla C-306/15) (1)

   (2016/C 136/30)
   Proceso kalba: rumunų
   Teisingumo Teismo pirmininkas nutartimi nurodė išbraukti bylą iš registro.

      (1)  OL C 311, 2015 9 21.


title: Byla T-557/10: 2010 m. gruodžio 3 d. pareikštas ieškinys byloje H.Eich prieš VRDT — Arav (H.EICH)

text:
               29.1.2011

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 30/56

         2010 m. gruodžio 3 d. pareikštas ieškinys byloje H.Eich prieš VRDT — Arav (H.EICH)

   (Byla T-557/10)
   ()
   2011/C 30/98
   Kalba, kuria surašytas ieškinys: italų

      Šalys

      Ieškovė: H.Eich Srl (Sinja, Italija), atstovaujama advokatų D. Mainini, T. Rubin, A. Masetti Zannini de Concina, M. Bucarelli, G. Petrocchi, B. Passaretti

      Atsakovė: Vidaus rinkos derinimo tarnyba (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui)

      Kita procedūros Apeliacinėje taryboje šalis: Arav Holding Srl (Palma Kampanija, Italija)

      Ieškovės reikalavimai

               —

               Panaikinti 2010 m. rugsėjo 9 d. VRDT pirmosios apeliacinės tarybos sprendimą;

               —

               pripažinti prekių ženklo H. EICH, dėl kurio pateikta registracijos paraiška Nr. 6 256 242, registracijos galiojimą;

               —

               nurodyti VRDT padengti visas per procesą patirtas bylinėjimosi išlaidas, įskaitant tas, kurios buvo patirtos per procedūras abiejose VRDT instancijose.

      Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

      Bendrijos prekių ženklo paraišką pateikęs asmuo: ieškovė.

      Prašomas įregistruoti Bendrijos prekių ženklas: žodinis prekių ženklas H.EICH, skirtas 18 ir 25 klasių prekėms (paraiška Nr. 6 256 242).
   Prekių ženklo ar žymens, kuriuo grindžiamas protestas, savininkas: Arav Holding Srl.

      Prekių ženklas ar žymuo, kuriuo grindžiamas protestas: vaizdinis prekių ženklas, kuriame yra žodinis elementas „H-Silvian Heach“ (Italijoje registruotas prekių ženklas Nr. 976 125 ir prekių ženklas Nr. 880 562, kurio registracija, remiantis Madrido sutarties protokolu, galioja Beniliukse, Čekijos Respublikoje, Vokietijoje, Graikijoje, Ispanijoje, Prancūzijoje, Vengrijoje, Austrijoje, Lenkijoje, Portugalijoje, Rumunijoje, Jungtinėje Karalystėje), skirtas 18 ir 25 klasių prekėms.

      Protestų skyriaus sprendimas: atmesti protestą.

      Apeliacinės tarybos sprendimas: panaikinti ginčijamą sprendimą ir atmesti registracijos paraišką.

      Ieškinio pagrindai: klaidingas Reglamento (EB) Nr. 207/2009 dėl Bendrijos prekių ženklo 8 straipsnio 1 dalies b punkto taikymas ir aiškinimas (galimybės supainioti nebuvimas).


title: Byla C-368/05 P  2005 m. spalio 5 d. Polyelectrolyte Producers Group  pateiktas apeliacinis skundas dėl  2005 m. liepos 22 d.  Europos Bendrijų Pirmosios instancijos teismo (antroji kolegija) nutarties byloje T-376/04  Polyelectrolyte Producers Group prieš Europos Sąjungos Tarybą ir Europos Bendrijų Komisiją

text:
               14.1.2006

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 10/7

         2005 m. spalio 5 d.Polyelectrolyte Producers Group pateiktas apeliacinis skundas dėl 2005 m. liepos 22 d. Europos Bendrijų Pirmosios instancijos teismo (antroji kolegija) nutarties byloje T-376/04 Polyelectrolyte Producers Group prieš Europos Sąjungos Tarybą ir Europos Bendrijų Komisiją

   (Byla C-368/05 P)
   (2006/C 10/16)
   Proceso kalba: anglų
   2005 m. spalio 5 d. Europos Bendrijų Teisingumo Teisme buvo gautas Polyelectrolyte Producers Group, įsteigtos Briuselyje (Belgija), atstovaujamos advokatų Messrs Koen Van Maldegem ir Claudio Mereu, apeliacinis skundas dėl 2005 m. liepos 22 d. Europos Bendrijų Pirmosios instancijos teismo (antroji kolegija) nutarties byloje T-376/04 Polyelectrolyte Producers Group prieš Europos Sąjungos Tarybą ir Europos Bendrijų Komisiją.
   Apeliantė Teisingumo Teismo prašo:

               —

               pripažinti šį apeliacinį skundą priimtinu ir pagrįstu,

               —

               panaikinti 2005 m. liepos 22 d. Pirmosios instancijos teismo nutartį byloje T-376/04,

               —

               pripažinti priimtinais apeliantės reikalavimus byloje T-376/04,

               —

               išnagrinėti bylą iš esmės arba perduoti ją Pirmosios instancijos teismui nagrinėti iš naujo, ir

               —

               priteisti iš Europos Sąjungos Tarybos ir Europos Bendrijų Komisijos visas bylinėjimosi išlaidas.

         Apeliacinio skundo pagrindai ir pagrindiniai argumentai
   Apeliantė teigia, kad Pirmosios instancijos teismo nutartis, kuria jos ieškinys buvo atmestas kaip nepagrįstas, turėtų būti panaikinta dėl šių priežasčių:

               a)

               nutartimi pažeidžiama Pirmosios instancijos teismo pareiga motyvuoti;

               b)

               Pirmosios instancijos teismas suklydo teisiškai vertindamas faktines bylos aplinkybes;

               c)

               nutartimi pažeidžiama teisė į visišką ir veiksmingą teisminę apsaugą bei teisė į teisingą bylos nagrinėjimą.


title: Byla T-173/14: 2014 m. kovo 20 d. pareikštas ieškinys byloje WeserWind prieš Komisiją

text:
               12.5.2014

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 142/47

         2014 m. kovo 20 d. pareikštas ieškinys byloje WeserWind prieš Komisiją

   (Byla T-173/14)
   2014/C 142/60
   Proceso kalba: vokiečių

      Šalys

      Ieškovė: WeserWind GmbH Offshore Construction Georgsmarienhütte (Brėmerhafenas, Vokietija), atstovaujama advokatų H. Höfler, C. Kahle ir V. Winkler

      Atsakovė: Europos Komisija

      Reikalavimai

   Ieškovė Bendrojo Teismo prašo:

               —

               panaikinti atsakovės sprendimą pradėti oficialią procedūrą pagal SESV 108 straipsnio 2 dalį dėl valstybės pagalbos SA.33995 (2013/C) – Vokietija, Parama iš atsinaujinančių energijos išteklių pagamintai elektros energijai ir Atsinaujinančiosios energijos įstatymu (EEG) sumažintas papildomas mokestis daug energijos naudojančioms įmonėms –, paskelbtą kartu su kvietimu teikti pastabas (OL C 37, 2014, p. 73),

               —

               priteisti iš atsakovės bylinėjimosi išlaidas.

      Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

   Grįsdama ieškinį ieškovė iš esmės remiasi šiais pagrindais.

               1.

               Esminių formos reikalavimų pažeidimas

                           —

                           Šiuo klausimu ieškovė teigia, kad atsakovė pagal SESV 296 straipsnio antrą pastraipą nepakankamai pagrindė sprendimą pradėti oficialią tyrimo procedūrą pagal SESV 108 straipsnio 2 dalį. Sprendime pradėti procedūrą nėra konkretaus materialinio faktiniais ir teisiniais aspektais pagrįsto vertinimo, ar esama visų požymių pagal SESV 107 straipsnio 1 dalį.

               2.

               Sutarčių pažeidimas

                           —

                           Šiuo klausimu ieškovė teigia, kad Komisijos sprendimu pradėti procedūrą pažeista SESV 107 straipsnio 1 dalis. Ji nurodo, kad ESTT dar 2001 m. kovo 13 d. Sprendime PreussenElektra (C-379/98, Rink. p. I-2099) nusprendė, jog Įstatymu dėl pirmenybės teikimo atsinaujinančiajai energijai (Gesetz über den Vorrang erneuerbarer Energien, toliau – EEG) pagalba neteikiama. Iš esmės nepakeistas EEG tebegalioja. Visų pirma nepakito aspektai, reikšmingi vertinimui valstybės pagalbos požiūriu. Tas pats galioja 2002 m. gegužės22 d. atsakovės sprendimui (OL C 164, p. 5), kuriuo ji nustatė, kad EEG nėra pagalba.

                           —

                           Ieškovė taip pat teigia, kad EEG papildomo mokesčio sumažinimas neatitinka valstybės pagalbos požymių pagal SESV 107 straipsnio 1 dalį. Šiuo klausimu ji visų pirma nurodo, kad EEG papildomo mokesčio sumažinimas nėra nauda, kurios įmonė nebūtų gavusi įprastomis rinkos sąlygomis, kad ji nėra atrankinio pobūdžio, kad tai nėra valstybės arba iš jos valstybinių išteklių suteikta pagalba ir kad ji neiškraipo konkurencijos ir negali daryti įtakos valstybių narių tarpusavio prekybai.

               3.

               Suderinamumas su vidaus rinka

                           —

                           Jeigu Bendrasis Teismas manytų, kad tai yra valstybės pagalba, ji, ieškovės nuomone, būtų suderinama su vidaus rinka pagal SESV 107 straipsnio 3 dalies b ir c punktus.


title: Byla T-113/17: 2017 m. vasario 20 d. pareikštas ieškinys byloje Crédit Agricole ir Crédit Agricole Corporate and Investment Bank/Komisija

text:
               17.7.2017

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 231/27

         2017 m. vasario 20 d. pareikštas ieškinys byloje Crédit Agricole ir Crédit Agricole Corporate and Investment Bank/Komisija

   (Byla T-113/17)
   (2017/C 231/34)
   Proceso kalba: prancūzų

      Šalys

      Ieškovės: Crédit Agricole SA (Monružas, Prancūzija) ir Crédit Agricole Corporate and Investment Bank (Monružas), atstovaujamos advokato J.-P. Tran Thiet, solisitoriaus M. Powell, advokatų J. Jourdan ir J.-J. Lemonnier

      Atsakovė: Europos Komisija

      Reikalavimai

   Ieškovės Bendrojo Teismo prašo:
   pirmiausia:

               —

               panaikinti sprendimo 1 straipsnio a punktą ir atitinkamai 2 straipsnio a punktą;

               —

               bet kuriuo atveju, panaikinti sprendimo 2 straipsnio a punktą;

         nepatenkinus pirmųjų reikalavimų:

               —

               įgyvendinant savo neribotą jurisdikciją pagal SESV 261 straipsnį ir Reglamento 1/2003 31 straipsnį, žymiai sumažinti ieškovėms skirtos baudos dydį;

         papildomai:

               —

               panaikinti 2014 m. spalio 2 d., 2015 m. kovo 4 d., 2015 m. kovo 27 d., 2015 m. liepos 29 d. ir 2016 m. rugsėjo 19 d. bylas nagrinėjančio pareigūno sprendimus ir atitinkamai panaikinti sprendimo 1 straipsnio a punktą ir 2 straipsnio a punktą;

               —

               priteisti iš Europos Komisijos visas bylinėjimosi išlaidas.

      Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

   Šiuo ieškiniu siekiama iš dalies panaikinti 2016 m. gruodžio 7 d. Europos Komisijos sprendimą C(2016) 8530 final dėl procedūros pagal SESV 101 straipsnį byloje dėl palūkanų normų išvestinių priemonių eurais (AT.39914 – EIRD), kuriuo ieškovėms skirta 114 654 000 EUR bauda, o, nepatenkinus šio reikalavimo, žymiai sumažinti skirtos sankcijos dydį.
   Grįsdamos ieškinį ieškovės remiasi dešimčia pagrindų.

               1.

               Pirmasis pagrindas grindžiamas teisės kreiptis į teismą ir rungimosi principo pažeidimu.

               2.

               Antrasis pagrindas grindžiamas nešališkumo pareigos ir nekaltumo prezumpcijos pažeidimu.

               3.

               Trečiasis pagrindas grindžiamas tuo, kad ginčijamame sprendime nenustatyta, jog ieškovės dalyvavo nurodytose manipuliacijose.

               4.

               Ketvirtasis pagrindas grindžiamas tuo, kad nurodyti veiksmai ginčijamame sprendime klaidingai kvalifikuoti kaip tikslingi apribojimai.

               5.

               Penktasis pagrindas grindžiamas Komisijos padaryta teisės klaida, nes ji nusprendė, kad visi veiksmai sudaro vieną pažeidimą.

               6.

               Šeštasis pagrindas grindžiamas tuo, kad ginčijamame sprendime nebuvo pakankamai įrodyta, jog ieškovės žinojo apie bendrą planą, o taip pat nebuvo įrodytas jų noras jame dalyvauti.

               7.

               Septintasis pagrindas grindžiamas ginčijamame sprendime padaryta teisės klaida, nes jame nurodytas ieškovių pažeidimas buvo kvalifikuotas kaip tęstinis, nors jis daugiausia buvo pasikartojantis.

               8.

               Aštuntasis pagrindas grindžiamas ginčijamame sprendime padaryta teisės klaida, nes jame ieškovėms inkriminuoti prekiautojų veiksmai.

               9.

               Devintasis pagrindas grindžiamas tuo, kad Komisija paskyrė baudą pažeisdama vienodo požiūrio principą, gero administravimo principą, savo pareigą motyvuoti, teises į gynybą ir proporcingumo principą.

               10.

               Dešimtasis pagrindas grindžiamas tuo, kad Bendrasis Teismas turi sumažinti baudos dydį, kuris, atsižvelgiant į pažeidimo sunkumą ir veiksmų trukmę, yra neproporcingas.


title: Byla T-470/12: 2012 m. spalio 22 d. pareikštas ieškinys byloje Sothys Auriac prieš VRDT — Grand Hotel Primavera (BEAUTY GARDEN)

text:
               26.1.2013

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 26/51

         2012 m. spalio 22 d. pareikštas ieškinys byloje Sothys Auriac prieš VRDT — Grand Hotel Primavera (BEAUTY GARDEN)

   (Byla T-470/12)
   2013/C 26/103
   Kalba, kuria surašytas ieškinys: prancūzų

      Šalys

      Ieškovė: Sothys Auriac (Auriac, Prancūzija), atstovaujama advokato A. Berthet

      Atsakovė: Vidaus rinkos derinimo tarnyba (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui)

      Kita procedūros Apeliacinėje taryboje šalis: Grand Hotel Primavera SA (Borgo Maggiore, Saint-Marin)

      Reikalavimai

   Ieškovė Bendrojo Teismo prašo:

               —

               pripažinti šį ieškinį priimtinu,

               —

               panaikinti 2012 m. liepos 12 d. Vidaus rinkos derinimo tarnybos (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui) pirmosios apeliacinės tarybos sprendimą byloje R 1419/2011-1,

               —

               priteisti iš VRDT bylinėjimosi išlaidas.

      Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

      Įregistruotas Bendrijos prekių ženklas, dėl kurio pateiktas prašymas pripažinti jo registraciją negaliojančia: žodinis prekių ženklas BEAUTY GARDEN 3, 5, 29, 30 ir 32 klasių prekėms — Bendrijos prekių ženklas Nr. 3 456 134.

      Bendrijos prekių ženklo savininkas: ieškovė.
   Šalis, prašanti pripažinti Bendrijos prekių ženklo registraciją negaliojančia: Grand Hotel Primavera SA.

      Prašymo pripažinti registraciją negaliojančia motyvai: vaizdinis nacionalinis prekių ženklas, kuriame yra žodinis elementas BEAUTY GARDEN, 3 ir 5 klasių prekėms.

      Anuliavimo skyriaus sprendimas: iš dalies patenkinti prašymą.

      Apeliacinės tarybos sprendimas: iš dalies atmesti apeliaciją ir iš dalies panaikinti Anuliavimo skyriaus sprendimą bei ji pakeisti.

      Ieškinio pagrindai:

               —

               Reglamento Nr. 207/2009 76 straipsnio 1 dalies ir 75 straipsnio pažeidimas.

               —

               Pagrindinio VRDT sprendimų motyvavimo principo pažeidimas ir rungtyniškumo principo nesilaikymas.


title: Byla T-113/06: 2012 m. kovo 21 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Marine Harvest Norway ir Alsaker Fjordbruk prieš Tarybą (Dempingas — Norvegijos kilmės lašišos importas — Bendrijos pramonės apibrėžimas — Panašus produktas — Bendrijos gamintojų pavyzdžių sudėtis)

text:
               5.5.2012

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 133/21

         2012 m. kovo 21 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Marine Harvest Norway ir Alsaker Fjordbruk prieš Tarybą

   (Byla T-113/06) (1)

   (Dempingas - Norvegijos kilmės lašišos importas - Bendrijos pramonės apibrėžimas - Panašus produktas - Bendrijos gamintojų pavyzdžių sudėtis)
   2012/C 133/40
   Proceso kalba: anglų

      Šalys

      Ieškovės: Marine Harvest Norway AS, Fjord Seafood Norway AS (Bergen, Norvegija) teisių perėmėja; ir Alsaker Fjordbruk AS (Onarheim, Norvegija), atstovaujamos advokatų J. M. Juuhl-Langseth ir P. Dyrberg

      Atsakovė: Europos Sąjungos Taryba, atstovaujama J. P. Hix ir B. Driessen, padedamų advokato G. Berrisch

      Atsakovės pusėje į bylą įstojusi šalis: Europos Komisija, iš pradžių atstovaujama P. Stancanelli ir K. Talabér-Ritz, po to — K. Talabér-Ritz, T. Scharf ir H. van Vliet, padedamų baristerio E. McGovern

      Dalykas

   Prašymas panaikinti 2006 m. sausio 17 d. Tarybos reglamentą (EB) Nr. 85/2006, nustatantį galutinį antidempingo muitą ir galutinai surenkantį laikinąjį muitą, nustatytą Norvegijos kilmės išaugintos lašišos importui (OL L 15, p. 1).

      Rezoliucinė dalis

               1.

               Panaikinti 2006 m. sausio 17 d. Tarybos reglamentą (EB) Nr. 85/2006, nustatantį galutinį antidempingo muitą ir galutinai surenkantį laikinąjį muitą, nustatytą Norvegijos kilmės išaugintos lašišos importui, tiek, kiek jis susijęs su Marine Harvest Norway AS, Fjord Seafood Norway AS teisių perėmėja, dėl antidempingo muito, taikyto jos importui iki 2007 m. rugsėjo 18 d., ir su Alsaker Fjordbruk AS.

               2.

               Atmesti likusią ieškinio dalį.

               3.

               Europos Sąjungos Taryba padengia savo ir Marine Harvest Norway, Fjord Seafood Norway teisių perėmėjos, bei Alsaker Fjordbruk nurodytas bylinėjimosi išlaidas.

               4.

               Europos Komisija padengia savo bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 131, 2006 6 3.


title: Byla T-332/07 2007 m. rugsėjo 4 d. pareikštas ieškinys byloje Vokietija prieš Komisiją

text:
               10.11.2007

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 269/53

         2007 m. rugsėjo 4 d. pareikštas ieškinys byloje Vokietija prieš Komisiją

   (Byla T-332/07)
   (2007/C 269/96)
   Proceso kalba: vokiečių
   Šalys

      Ieškovė: Vokietijos Federacinė Respublika, atstovaujama M. Lumma ir advokato C. von Donat

      Atsakovė: Europos Bendrijų Komisija
   Ieškovės reikalavimai

               —

               panaikinti 2007 m. birželio 25 d. Komisijos sprendimą K(2007) 2619 galut., kuriuo sumažinama Europos regioninės plėtros fondo finansinė pagalba, skirta Komisijos sprendimu Nr. K(94) 3379 pagal vieningą programavimo dokumentą struktūriniam Bendrijų investavimui į 2 tikslui priskirtus Šiaurės Reino-Vestfalijos, Vokietijos Federacinė Respublika, regionus (ERPF Nr. 94.02.13.012);

               —

               priteisti iš Komisijos bylinėjimosi išlaidas.

         Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai
   Skundžiamu sprendimu Komisija sumažino Europos regioninės plėtros fondo (ERPF) finansinę pagalbą struktūriniam Bendrijų investavimui į 2 tikslui priskirtus Vokietijos Šiaurės Reino-Vestfalijos regionus.
   Paremdama savo ieškinį ieškovė tvirtina, kad atsakovė skundžiamame sprendime klaidingai įvertino faktines aplinkybes.
   Be to, ieškovė nurodo, kad Reglamento 4253/88 (1) 24 straipsnio 2 dalyje nustatytos pagalbos sumažinimo sąlygos nėra įvykdytos. Šiuo klausimu ji tvirtina, kad nukrypimai iš esmės nepakeičia programos. Be to, ji tvirtina, kad tik nuorodos į „Struktūrinių fondų veiklos priemonių (1994–1999 m.) finansavimo užbaigimo gaires“ (SEK(1999) 1316) nepakanka nustatyti nagrinėjamų pakeitimų svarbą.
   Net jei programa būtų iš esmės pakeista, ieškovė tvirtina, kad Komisija turėjo pasinaudoti Reglamento Nr. 4253/88 24 straipsnio 2 dalies jai suteikta diskrecija konkrečiai įvertinti programos įgyvendinimo būdą. Ieškovės teigimu, Komisija turėjo išnagrinėti aptariamo ERPF pagalbos sumažinimo proporcingumą.

      (1)  1988 m. gruodžio 19 d. Tarybos reglamentas (EEB) Nr. 4253/88, nustatantis Reglamento (EEB) Nr. 2052/88 įgyvendinimo nuostatas, susijusias su įvairių struktūrinių fondų veiklos koordinavimu tarpusavyje, taip pat su Europos investicijų banko operacijomis ir kitais esamais finansiniais instrumentais (OL L 374, 1988 12 31, p. 1).


               29.10.2015

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 357/4

         2015 m. liepos 16 d. ELPA priežiūros institucijos ieškinys Islandijai
   (Byla E-18/15)
   (2015/C 357/04)
   ELPA priežiūros institucija, kuriai atstovauja Øyvindas Bø ir Marlene Lie Hakkebo, atliekantys ELPA priežiūros institucijos (35, Rue Belliard, B-1040 Briuselis) įgaliotinių funkcijas, 2015 m. liepos 16 d. ELPA Teisme pareiškė ieškinį Islandijai.
   ELPA priežiūros institucija prašo ELPA Teismo:

               1.

               Pripažinti, kad per nustatytą terminą nepriėmusi priemonių, reikalingų Europos ekonominės erdvės susitarimo XIII priedo V skyriaus 56l punkte nurodytam teisės aktui (2010 m. spalio 20 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2010/65/ES dėl pranešimo formalumų, taikomų į valstybių narių uostus įplaukiantiems ir (arba) iš jų išplaukiantiems laivams, kuria panaikinama Direktyva 2002/6/EB), suderintam su Susitarimu prie jo pridėtu 1 protokolu, įgyvendinti, Islandija neįvykdė įsipareigojimų pagal minėto teisės akto 14 straipsnį ir Susitarimo 7 straipsnį.

               2.

               Nurodyti Islandijai padengti bylinėjimosi išlaidas.

      Teisinės bei faktinės aplinkybės ir pagrindai, kuriais grindžiamas ieškinys:

               —

               Ieškinyje nurodoma, kad iki 2015 m. vasario 18 d. Islandija neatsižvelgė į 2014 m. gruodžio 18 d. ELPA priežiūros institucijos pagrįstą nuomonę dėl to, kad ta valstybė neperkėlė į savo nacionalinę teisinę sistemą Europos ekonominės erdvės susitarimo XIII priedo V skyriaus 56l punkte nurodyto teisės akto (2010 m. spalio 20 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2010/65/ES dėl pranešimo formalumų, taikomų į valstybių narių uostus įplaukiantiems ir (arba) iš jų išplaukiantiems laivams, kuria panaikinama Direktyva 2002/6/EB) (toliau – teisės aktas), suderinto su Susitarimu prie jo pridėtu 1 protokolu.

               —

               ELPA priežiūros institucija pareiškia, kad per nustatytą terminą nepriėmusi priemonių, reikalingų teisės aktui įgyvendinti, Islandija neįvykdė įsipareigojimų pagal minėto teisės akto 14 straipsnį ir EEE susitarimo 7 straipsnį.


title: Byla T-234/11 P-RENV-RX: 2013 m. liepos 9 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Arango Jaramillo ir kt. prieš EIB (Apeliacinis skundas — Viešoji tarnyba — EIB personalas — Bendrojo Teismo sprendimo peržiūra — Ieškinio atmetimas kaip nepriimtino pirmojoje instancijoje — Pensijos — Įmokų į pensijų sistemą padidinimas — Ieškinio pareiškimo terminas — Protingas terminas)

text:
               24.8.2013

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 245/8

         2013 m. liepos 9 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Arango Jaramillo ir kt. prieš EIB

   (Byla T-234/11 P-RENV-RX) (1)

   (Apeliacinis skundas - Viešoji tarnyba - EIB personalas - Bendrojo Teismo sprendimo peržiūra - Ieškinio atmetimas kaip nepriimtino pirmojoje instancijoje - Pensijos - Įmokų į pensijų sistemą padidinimas - Ieškinio pareiškimo terminas - Protingas terminas)
   2013/C 245/10
   Proceso kalba: prancūzų

      Šalys

      Apeliantai: Oscar Orlando Arango Jaramillo (Liuksemburgas, Liuksemburgas) ir kiti 34 Europos investicijų banko tarnautojai, kurių sąrašas pateiktas Bendrojo Teismo sprendimo priede, atstovaujami advokatų B. Cortese ir C. Cortese

      Kita proceso šalis: Europos investicijų bankas (EIB), atstovaujamas C. Gómez de la Cruz ir T. Gilliams, padedamų advokato P.-E. Partsch

      Dalykas

   Apeliacinis skundas dėl 2011 m. vasario 4 d. Europos Sąjungos tarnautojų teismo (pirmoji kolegija) nutarties Arango Jaramillo ir kt. prieš EIB (F-34/10, dar nepaskelbta Rinkinyje), kuriuo prašoma panaikinti šią nutartį.

      Rezoliucinė dalis

               1.

               Panaikinti 2011 m. vasario 4 d. Europos Sąjungos tarnautojų teismo (pirmoji kolegija) nutartį Arango Jaramillo ir kt. prieš EIB.

               2.

               Grąžinti bylą Tarnautojų teismui.

               3.

               Atidėti klausimo dėl bylinėjimosi išlaidų nagrinėjimą.

      (1)  OL C 211, 2011 7 16.


title: Byla T-366/15 P: 2016 m. gruodžio 14 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Todorova Androva/Taryba ir kt. (Apeliacinis skundas — Viešoji tarnyba — Pareigūnai — Pareigų paaukštinimas — 2011 m. pareigų paaukštinimo procedūra — Neįrašymas į pareigūnų, kurių pareigos paaukštinamos, sąrašą — Ieškinio atmetimas pirmosios instancijos teisme — Pareigūnų tarnybos nuostatų 45 straipsnis — CES, UNICE ir CEEP bendrojo susitarimo dėl darbo pagal terminuotas sutartis 4 punktas — Vienodas požiūris — Pareiga motyvuoti — Įrodinėjimo pareiga — Bylą iš esmės nagrinėjančio teismo pareiga pradėti tyrimą — Neteisėtumu grindžiamas prieštaravimas — Skundo ir Sąjungos teisme pareikšto ieškinio atitikties taisyklė)

text:
               6.2.2017

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 38/30

         2016 m. gruodžio 14 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Todorova Androva/Taryba ir kt.

   (Byla T-366/15 P) (1)

   ((Apeliacinis skundas - Viešoji tarnyba - Pareigūnai - Pareigų paaukštinimas - 2011 m. pareigų paaukštinimo procedūra - Neįrašymas į pareigūnų, kurių pareigos paaukštinamos, sąrašą - Ieškinio atmetimas pirmosios instancijos teisme - Pareigūnų tarnybos nuostatų 45 straipsnis - CES, UNICE ir CEEP bendrojo susitarimo dėl darbo pagal terminuotas sutartis 4 punktas - Vienodas požiūris - Pareiga motyvuoti - Įrodinėjimo pareiga - Bylą iš esmės nagrinėjančio teismo pareiga pradėti tyrimą - Neteisėtumu grindžiamas prieštaravimas - Skundo ir Sąjungos teisme pareikšto ieškinio atitikties taisyklė))
   (2017/C 038/41)
   Proceso kalba: prancūzų

      Šalys

      Apeliantė: Viara Todorova Androva (Sint Genesius Rodė, Belgija), atstovaujama advokato M. Velardo

      Kitos proceso šalys: Europos Sąjungos Taryba, atstovaujama M. Bauer ir M. Veiga; Europos Komisija, iš pradžių atstovaujama J. Currall, G. Gattinara ir A.-C. Simon, vėliau – G. Gattinara ir A.-C. Simon; Audito Rūmai, atstovaujamai N. Scafarto

      Europos Sąjungos Tarybos pusėje į bylą įstojusi šalis: Europos Parlamentas, atstovaujamas D. Nessaf ir M. Dean

      Dalykas

   Apeliacinis skundas dėl 2015 m. balandžio 29 d. Europos Sąjungos tarnautojų teismo (antroji kolegija) sprendimo Todorova Androva/Taryba (F-78/12, EU:F:2015:37) panaikinimo.

      Rezoliucinė dalis

               1.

               Atmesti apeliacinį skundą.

               2.

               Viara Todorova Androva padengia savo bylinėjimosi išlaidas ir iš jos priteisiamos Europos Sąjungos Tarybos bei Europos Komisijos patirtos bylinėjimosi išlaidas.

               3.

               Europos Parlamentas padengia savo bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 337, 2015 10 12.


title: Byla T-137/09 RENV: 2014 m. birželio 12 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Nike International/VRDT  – Muñoz Molina (R 10) (Bendrijos prekių ženklas — Protesto procedūra — Žodinio Bendrijos prekių ženklo R 10 paraiška — Neregistruotas ankstesnis nacionalinis žodinis prekių ženklas R 10 — Nacionalinio prekių ženklo perleidimas — Įrodymas apie teisių į ankstesnį prekių ženklą turėtoją)

text:
               25.8.2014

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 282/25

         2014 m. birželio 12 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Nike International/VRDT – Muñoz Molina (R 10)

   (Byla T-137/09 RENV) (1)

   ((Bendrijos prekių ženklas - Protesto procedūra - Žodinio Bendrijos prekių ženklo R 10 paraiška - Neregistruotas ankstesnis nacionalinis žodinis prekių ženklas R 10 - Nacionalinio prekių ženklo perleidimas - Įrodymas apie teisių į ankstesnį prekių ženklą turėtoją))
   2014/C 282/31
   Proceso kalba: ispanų

      Šalys

      Ieškovė: Nike International Ltd (Bivertonas, Oregonas, Jungtinės Valstijos), atstovaujama advokato M. de Justo Bailey

      Atsakovė: Vidaus rinkos derinimo tarnyba (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui), atstovaujama J. Crespo Carrillo

      Kita procedūros VRDT Apeliacinėje taryboje šalis, įstojusi į bylą Bendrajame Teisme: Aurelio Muñoz Molina (Petreras, Ispanija)

      Dalykas

   Ieškinys dėl 2009 m. sausio 21 d. VRDT pirmosios apeliacinės tarybos sprendimo (byla R 551/2008-1), susijusio su protesto procedūra tarp DL Sports & Marketing Ltda ir M. Aurelio Muñoz Molina.

      Rezoliucinė dalis

               1.

               Atmesti ieškinį.

               2.

               Nike International Ltd padengia savo bylinėjimosi išlaidas ir tas, kurias Vidaus rinkos derinimo tarnyba (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui) (VRDT) patyrė Teisingumo Teisme ir Bendrajame Teisme.

      (1)  OL C 129, 2009 6 6.


title: Byla C-408/17: 2017 m. liepos 6 d. Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio (Italija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Enel Energia SpA/Autorità Garante della Concorrenza e del Mercato ir kt.

text:
               9.10.2017

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 338/7

         2017 m. liepos 6 d.Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio (Italija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Enel Energia SpA/Autorità Garante della Concorrenza e del Mercato ir kt.

   (Byla C-408/17)
   (2017/C 338/07)
   Proceso kalba: italų

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio

      Šalys pagrindinėje byloje

      Ieškovė: Enel Energia SpA

      Atsakovės: Autorità Garante della Concorrenza e del Mercato, Autorità per l’Energia Elettrica il Gas e il Sistema Idrico, Autorità per le Garanzie nelle Comunicazioni

      Prejudiciniai klausimai

               1.

               Ar „bendrosios“ Direktyvos 2005/29/EB (1) kaip vartotojų apsaugai skirto „saugumo tinklo“ tikslui ir ypač šios direktyvos 10 konstatuojamajai daliai, 3 straipsnio 4 daliai ir 5 straipsnio 3 daliai prieštarauja nacionalinės teisės nuostatos, pagal kurias vertinimas, ar įvykdyti sektorinėse direktyvose 2009/72/EB (2) ir 2009/73/EB (3) numatyti specifiniai įsipareigojimai naudotojui apsaugoti, priskiriamas bendrosios Direktyvos 2005/29/EB dėl nesąžiningos komercinės veiklos taikymo sričiai ir taip atmetama sektorinės valdžios institucijos (nagrinėjamu atveju – AEEGSI) intervencijos, siekiant nutraukti sektorinės direktyvos pažeidimą, galimybė bet kuriuo atveju, kai toks pažeidimas taip pat gali būti nesąžininga komercinė veikla?

               2.

               Ar Direktyvos 2005/29/EB 3 straipsnio 4 dalyje suformuluotą konkretumo principą reikia suprasti taip, kad šiuo principu nustatomas santykis tarp skirtingo reglamentavimo (bendrojo ir sektorinio) ar taip, kad juo nustatomas teisės normų (bendrųjų ir specialiųjų) santykis, o gal taip, kad juo nustatomas nepriklausomų atitinkamus sektorius reguliuojančių ir prižiūrinčių valdžios institucijų santykis?

               3.

               Ar Direktyvos 2005/29/EB 3 straipsnio 4 dalyje vartojama sąvoka „prieštarauja“ apima tik nuostatų dėl nesąžiningos komercinės veiklos ir kitų Sąjungos teisės nuostatų, reglamentuojančių specifinius komercinės veiklos aspektus, kraštutinės prieštaros atvejus, ar ir tuos atvejus, kai pastarosiose nuostatose nustatytos kitokios taisyklės, nei tos, kurios nustatytos nuostatose dėl nesąžiningos komercinės veiklos, ir todėl konkrečiu atveju kyla teisės normų kolizija?

               4.

               Ar Direktyvos 2005/29/EB 3 straipsnio 4 dalyje vartojama sąvoka „Bendrijos taisyklės“ apima tik Sąjungos reglamentuose ir direktyvose bei juos tiesiogiai įgyvendinančiose priemonėse esančias nuostatas, ar ir įstatymų bei kitų teisės aktų nuostatas, kuriomis įgyvendinami Sąjungos teisės principai?

               5.

               Ar Direktyvos 2005/29/EB 10 konstatuojamojoje dalyje ir 3 straipsnio 4 dalyje numatytam konkretumo principui ir Direktyvos 2009/72/EB 37 straipsniui bei Direktyvos 2009/73/EB 41 straipsniui prieštarauja toks atitinkamų nacionalinių įgyvendinimo nuostatų išaiškinimas: kai reglamentuojamame sektoriuje, kuriame galioja sektorinės „vartotojo apsaugos“ taisyklės, o sektoriaus valdžios institucija turi reguliavimo ir sankcijų skyrimo įgaliojimus, nustatomi veiksmai, kuriuos apima sąvoka „agresyvi veikla“, kaip ji suprantama pagal Direktyvos 2005/29/EB 8 ir 9 straipsnius, arba sąvoka „bet kuriuo atveju agresyvi veikla“, kaip ji suprantama Direktyvos 2005/29/EB I priede, visada turi būti taikomos bendros taisyklės dėl nesąžiningos veiklos, net jei egzistuoja išsamios sektorinės taisyklės, priimtos (tokiems) vartotojams apsaugoti ir pagrįstos Sąjungos teisės nuostatomis, kuriose išsamiai reglamentuojama ta pati „agresyvi veikla“ ir „bet kuriuo atveju agresyvi veikla“ arba ta pati „nesąžininga veikla“?

      (1)  2005 m. gegužės 11 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2005/29/EB dėl nesąžiningos įmonių komercinės veiklos vartotojų atžvilgiu vidaus rinkoje ir iš dalies keičianti Tarybos direktyvą 84/450/EEB, Europos Parlamento ir Tarybos direktyvas 97/7/EB, 98/27/EB bei 2002/65/EB ir Europos Parlamento ir Tarybos reglamentą (EB) Nr. 2006/2004 („Nesąžiningos komercinės veiklos direktyva“) (OL L 149, p. 22).

      (2)  2009 m. liepos 13 d. Europos Parlamento ir Tarybos Direktyva 2009/72/EB dėl elektros energijos vidaus rinkos bendrųjų taisyklių, panaikinanti Direktyvą 2003/54/EB (OL L 211, p. 55).

      (3)  2009 m. liepos 13 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2009/73/EB dėl gamtinių dujų vidaus rinkos bendrųjų taisyklių, panaikinanti Direktyvą 2003/55/EB (OL L 211, p. 94).


title: Byla C-252/05 High Court of Justice (England and Wales), Queen's Bench Division (Administrative Court), Divisional Court2005 m. gegužės 20 d. nutartimi pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Thames Water Utilities Ltd prieš South East London Division, Bromley Magistrates' Court, dalyvaujant The Environment Agency

text:
               20.8.2005

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 205/11

      High Court of Justice (England and Wales), Queen's Bench Division (Administrative Court), Divisional Court2005 m. gegužės 20 d. nutartimi pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Thames Water Utilities Ltd prieš South East London Division, Bromley Magistrates' Court, dalyvaujant The Environment Agency

   (Byla C-252/05)
   (2005/C 205/20)
   Proceso kalba: anglų

      High Court of Justice (England and Wales, Queen's Bench Division (Administrative Court) Divisional Court2005 m. gegužės 20 d. nutartimi kreipėsi į Europos Bendrijų Teisingumo Teismą su prašymu, kurį Teisingumo Teismo sekretoriatas gavo 2005 m. birželio 15 d., priimti prejudicinį sprendimą byloje Thames Water Utilities Ltd prieš South East London Division, Bromley Magistrates' Court, dalyvaujant Environment Agency.

      High Court of Justice (England and Wales) Queen's Bench Division (Administrative Court) Divisional Court prašo Teisingumo Teismo atsakyti į šiuos klausimus:

               1.

               Ar iš nuotekų surinkimo sistemos, kurią naudoja valstybinė nuotekų surinkimo įmonė pagal 1991 m. gegužės 21 d. Tarybos direktyvą 91/271/EEB dėl miesto nuotekų valymo (1) ir (arba) 1991 m. Water Industry Act (1991 m. įstatymas dėl pramoninio vandens), išleidžiamos nuotekos laikomos „atliekomis“ Direktyvos 75/442/EEB (2), iš dalies pakeistos Direktyva 91/156/EEB (3) prasme?

               2.

               Teigiamai atsakius į pirmą klausimą, ar pirmiau minėtos nuotekos:

                           a)

                           nepatenka į sąvokos „atliekos“ taikymo sritį, kurios tokiomis pripažįstamos pagal Direktyvos 75/442 2 straipsnio 1 dalies b punkto iv papunktį, ir ypač pagal Direktyvą 91/271 ir (arba) 1991 m. įstatymą dėl pramoninio vandens; arba

                           b)

                           patenka į Direktyvos 75/442 2 straipsnio 2 dalies taikymo sritį, bet nepatenka į sąvokos „atliekos“ taikymo sritį, kurios tokiomis pripažįstamos pagal Direktyvą 75/442, ypač pagal Direktyvą 91/217?

      (1)  1991 m. gegužės 21 d. Tarybos direktyva 91/271/EEB dėl miesto nuotekų valymo, OL L 135, 1991 11 20, p. 40.

      (2)  1975 m. liepos 15 d. Tarybos direktyva 75/442/EEB dėl atliekų, OL L 194, 1975 07 25, p. 39.

      (3)  1991 m. kovo 18 d. Tarybos direktyva 91/156/EEB iš dalies keičianti Direktyvą 75/442/EEB dėl atliekų, OL L 78, 1991 03 26, p. 32.


title: Byla C-29/10: 2011 m. kovo 15 d. Teisingumo Teismo (didžioji kolegija) sprendimas byloje ( Cour d'appel (Liuksemburgas) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Heiko Koelzsch prieš Liuksemburgo Didžiąją Hercogystę (Romos konvencija dėl sutartinėms prievolėms taikytinos teisės — Darbo sutartis — Šalių pasirinkimas — Privalomos teisės, taikytinos nesant šalių pasirinkimo, normos — Šios teisės nustatymas — Valstybės, kurioje darbuotojas „paprastai dirba“ , sąvoka — Darbuotojas, dirbantis keliose susitariančiose valstybėse)

text:
               7.5.2011

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 139/9

         2011 m. kovo 15 d. Teisingumo Teismo (didžioji kolegija) sprendimas byloje (Cour d'appel (Liuksemburgas) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Heiko Koelzsch prieš Liuksemburgo Didžiąją Hercogystę

   (Byla C-29/10) (1)

   (Romos konvencija dėl sutartinėms prievolėms taikytinos teisės - Darbo sutartis - Šalių pasirinkimas - Privalomos teisės, taikytinos nesant šalių pasirinkimo, normos - Šios teisės nustatymas - Valstybės, kurioje darbuotojas „paprastai dirba“, sąvoka - Darbuotojas, dirbantis keliose susitariančiose valstybėse)
   2011/C 139/14
   Proceso kalba: prancūzų

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Cour d'appel

      Šalys pagrindinėje byloje

      Ieškovas: Heiko Koelzsch

      Atsakovė: Liuksemburgo Didžioji Hercogystė

      Dalykas

   Prašymas priimti prejudicinį sprendimą — Cour d'appel — Konvencijos dėl sutartinėms prievolėms taikytinos teisės, pateiktos pasirašyti 1980 m. birželio 19 d. Romoje (OL L 266, p. 1), 6 straipsnio 2 dalies a punkto aiškinimas — Ieškiniui dėl neteisėto atleidimo iš darbo taikytinos teisės nustatymas šalims jos nepasirinkus individualioje darbo sutartyje — Sąvoka „vieta, kurioje darbuotojas paprastai dirba“ — Darbuotojas, atliekantis savo darbą keliose valstybėse, tačiau reguliariai grįžtantis į vieną iš jų.

      Rezoliucinė dalis

   Konvencijos dėl sutartinėms prievolėms taikytinos teisės, pateiktos pasirašyti 1980 m. birželio 18 d. Romoje, 6 straipsnio 2 dalies a punktas turi būti aiškinamas taip, kad tuo atveju, kai darbuotojas atlieka savo darbą daugiau nei vienoje susitariančioje valstybėje, valstybė, kurioje darbuotojas, vykdydamas sutartį, paprastai dirba, kaip tai suprantama pagal šį straipsnį, yra valstybė, kurioje arba iš kurios, atsižvelgiant į visas tą darbą apibūdinančias aplinkybes, darbuotojas faktiškai vykdo pagrindinius įsipareigojimus darbdaviui.

      (1)  OL C 80, 2010 3 27.


title: Byla C-84/10 P: 2010 m. spalio 22 d. Teisingumo Teismo (šeštoji kolegija) nutartis byloje Longevity Health Products, Inc. prieš Vidaus rinkos derinimo tarnybą (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui), Merck KGaA (Apeliacinis skundas — Bendrijos prekių ženklas — Reglamentas (EB) Nr. 40/94 — 8 straipsnio 1 dalies b punktas — Žodinis prekių ženklas „Kids Vits“ — Bendrijos žodinio prekių ženklo „VITS4KIDS“ savininko protestas — Atitinkamos visuomenės pastabumo lygis — Galimybė supainioti — Prekių ženklų panašumas — Teisė būti išklausytam)

text:
               12.3.2011

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 80/9

         2010 m. spalio 22 d. Teisingumo Teismo (šeštoji kolegija) nutartis byloje Longevity Health Products, Inc. prieš Vidaus rinkos derinimo tarnybą (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui), Merck KGaA

   (Byla C-84/10 P) (1)

   (Apeliacinis skundas - Bendrijos prekių ženklas - Reglamentas (EB) Nr. 40/94 - 8 straipsnio 1 dalies b punktas - Žodinis prekių ženklas „Kids Vits“ - Bendrijos žodinio prekių ženklo „VITS4KIDS“ savininko protestas - Atitinkamos visuomenės pastabumo lygis - Galimybė supainioti - Prekių ženklų panašumas - Teisė būti išklausytam)
   2011/C 80/16
   Proceso kalba: vokiečių

      Šalys

      Apeliantė: Longevity Health Products, Inc., atstovaujama advokato J. E. Korab

      Kitos proceso šalys: Vidaus rinkos derinimo tarnyba (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui), atstovaujama G. Schneider, Merck KGaA

      Dalykas

   Apeliacinis skundas, pateiktas dėl 2009 m. gruodžio 9 d. Bendrojo Teismo (aštuntoji kolegija) sprendimo byloje Longevity Health Products prieš VRDT — Merck (Kids Vids) (T-484/08), kuriuo Bendrasis Teismas atmetė ieškinį, pareikštą dėl 2008 m. rugpjūčio 28 d. VRDT ketvirtosios apeliacinės tarybos sprendimo, kuriuo atsisakoma įregistruoti žodinį prekių ženklą „Kids Vits“ kai kurioms 5 klasės prekėms, patenkinus ankstesnio Bendrijos žodinio prekių ženklo „VITS4KIDS“ savininko protestą — Teisės būti teisingai išklausytam pažeidimas — Reglamento (EB) Nr. 40/94 8 straipsnio 1 dalies b punkto pažeidimas — Galimybė supainioti abu prekių ženklus

      Rezoliucinė dalis

               1.

               Atmesti apeliacinį skundą.

               2.

               Priteisti iš Longevity Health Products Inc. Bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 100, 2010 4 17.


title: Sujungtos bylos C-474/09 P–C-476/09 P: 2011 m. liepos 28 d. Teisingumo Teismo (trečioji kolegija) sprendimas bylose Territorio Histórico de Vizcaya — Diputación Foral de Vizcaya (C-474/09), Territorio Histórico de Álava — Diputación Foral de Álava (C-475/09 P), Territorio Histórico de Guipúzcoa — Diputación Foral de Guipúzcoa (C-476/09 P) prieš Europos Komisiją, Comunidad Autónoma del País Vasco — Gobierno Vasco, Comunidad Autónoma de la Rioja, Cámara Oficial de Comercio, Industria y Navegación de Vizcaya, Cámara Oficial de Comercio e Industria de Álava, Cámara Oficial de Comercio, Industria y Navegación de Guipúzcoa, Confederación Empresarial Vasca (Confebask) (Apeliacinis skundas — Valstybės pagalba — Ieškinys dėl panaikinimo — Komisijos sprendimai dėl Ispanijos valstybės pagalbos schemos Biskajos, Alavos ir Gipuskoa provincijų įmonėms — Tam tikrų naujai įsteigtų įmonių mokesčio bazės sumažinimas — Teisėti lūkesčiai — Teisinio saugumo ir gero administravimo principai — Protingo termino laikymasis — Nepranešimas)

text:
               8.10.2011

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 298/4

         2011 m. liepos 28 d. Teisingumo Teismo (trečioji kolegija) sprendimas bylose Territorio Histórico de Vizcaya — Diputación Foral de Vizcaya (C-474/09), Territorio Histórico de Álava — Diputación Foral de Álava (C-475/09 P), Territorio Histórico de Guipúzcoa — Diputación Foral de Guipúzcoa (C-476/09 P) prieš Europos Komisiją, Comunidad Autónoma del País Vasco — Gobierno Vasco, Comunidad Autónoma de la Rioja, Cámara Oficial de Comercio, Industria y Navegación de Vizcaya, Cámara Oficial de Comercio e Industria de Álava, Cámara Oficial de Comercio, Industria y Navegación de Guipúzcoa, Confederación Empresarial Vasca (Confebask)

   (Sujungtos bylos C-474/09 P–C-476/09 P) (1)

   (Apeliacinis skundas - Valstybės pagalba - Ieškinys dėl panaikinimo - Komisijos sprendimai dėl Ispanijos valstybės pagalbos schemos Biskajos, Alavos ir Gipuskoa provincijų įmonėms - Tam tikrų naujai įsteigtų įmonių mokesčio bazės sumažinimas - Teisėti lūkesčiai - Teisinio saugumo ir gero administravimo principai - Protingo termino laikymasis - Nepranešimas)
   2011/C 298/06
   Proceso kalba: ispanų

      Šalys

      Apeliantės: Territorio Histórico de Vizcaya — Diputación Foral de Vizcaya (C-474/09), Territorio Histórico de Álava — Diputación Foral de Álava (C-475/09 P), Territorio Histórico de Guipúzcoa — Diputación Foral de Guipúzcoa (C-476/09 P), atstovaujamos advokatų I. Sáenz-Cortabarría Fernández ir M. Morales Isasi

      Kitos proceso šalys: Europos Komisija, atstovaujama F. Castillo de la Torre ir C. Urraca Caviedes, Comunidad Autónoma del País Vasco — Gobierno Vasco, atstovaujama advokatų I. Sáenz-Cortabarría Fernández ir M. Morales Isasi, Comunidad Autónoma de la Rioja, atstovaujama advokatų J. M. Criado Gámez ir M. Martínez Aguirre, Cámara Oficial de Comercio, Industria y Navegación de Vizcaya, Cámara Oficial de Comercio e Industria de Álava, Cámara Oficial de Comercio, Industria y Navegación de Guipúzcoa, atstovaujamos advokatų I. Sáenz-Cortabarría Fernández ir M. Morales Isasi, Confederación Empresarial Vasca (Confebask)

      Apeliančių pusėje įstojusi į bylą šalis: Ispanijos Karalystė, atstovaujama N. Díaz Abad

      Dalykas

   Apeliaciniai skundai, pateikti dėl 2009 m. rugsėjo 9 d. Pirmosios instancijos teismo (penktoji išplėstinė kolegija) Sprendimo Diputación Foral de Álava, Gobierno Vasco ir kt. prieš Komisiją (sujungtos bylos T-227/01–T-229/01, T-265/01, T-266/01 ir T-270/01), kuriuo šis teismas atmetė prašymus panaikinti: 2001 m. liepos 11 d. Komisijos sprendimą 2002/820/EB dėl Ispanijos valstybės pagalbos schemos Alavos provincijos įmonėms suteikiant 45 % investicijų sumos mokesčių kreditą (OL L 296, 2002, p. 1) bylose T-227/01 ir T-265/01; 2001 m. liepos 11 d. Komisijos sprendimą 2003/27/EB dėl Ispanijos valstybės pagalbos schemos Biskajos provincijos įmonėms suteikiant 45 % investicijų sumos mokesčių kreditą (OL L 17, 2003, p. 1) bylose T-228/01 ir T-66/01 bei 2001 m. liepos 11 d. Komisijos sprendimą 2002/894/EB dėl Ispanijos valstybės pagalbos schemos Gipuskoa provincijos įmonėms suteikiant 45 % investicijų sumos mokesčių kreditą (OL L 314, 2002, p. 26) bylose T-229/01 ir T-270/01.

      Rezoliucinė dalis

               1.

               Atmesti pagrindinius ir priešpriešinius apeliacinius skundus.

               2.

               Le Territorio Histórico de Vizcaya — Diputación Foral de Vizcaya, le Territorio Histórico de Álava — Diputación Foral de Álava, le Territorio Histórico de Guipúzcoa — Diputación Foral de Guipúzcoa, la Cámara Oficial de Comercio, Industria y Navegación de Vizcaya, la Cámara Oficial de Comercio e Industria de Álava et la Cámara Oficial de Comercio, Industria y Navegación de Guipúzcoa lygiomis dalimis padengia su šiais apeliaciniais skundais susijusias bylinėjimosi išlaidas.

               3.

               Ispanijos Karalystė padengia savo bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 37, 2010 2 13.


title: Byla C-572/15: 2016 m. spalio 5 d. Teisingumo Teismo (septintoji kolegija) sprendimas byloje (Riigikohus (Estija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) F. Hoffmann-La Roche AG/Accord Healthcare OÜ (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą — Pramoninė ir komercinė nuosavybė — Patentas — Papildomos apsaugos liudijimas — Reglamentas (EB) Nr. 469/2009 — 21 straipsnio 2 dalis — Pereinamojo laikotarpio nuostatos — Liudijimas, pagal valstybės narės nacionalinę teisę išduotas prieš jai įstojant į Europos Sąjungą — 21 straipsnio 2 dalies aiškinimas — Liudijimo galiojimo laikas — 21 straipsnio 2 dalies galiojimas — Antrinės teisės pritaikomosios pataisos, tiesiogiai įtvirtintos Stojimo akte — Teisingumo Teismo jurisdikcijos nebuvimas)

text:
               28.11.2016

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 441/5

      2016 m. spalio 5 d. Teisingumo Teismo (septintoji kolegija) sprendimas byloje (Riigikohus (Estija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) F. Hoffmann-La Roche AG/Accord Healthcare OÜ

      (Byla C-572/15) (1)

      ((Prašymas priimti prejudicinį sprendimą - Pramoninė ir komercinė nuosavybė - Patentas - Papildomos apsaugos liudijimas - Reglamentas (EB) Nr. 469/2009 - 21 straipsnio 2 dalis - Pereinamojo laikotarpio nuostatos - Liudijimas, pagal valstybės narės nacionalinę teisę išduotas prieš jai įstojant į Europos Sąjungą - 21 straipsnio 2 dalies aiškinimas - Liudijimo galiojimo laikas - 21 straipsnio 2 dalies galiojimas - Antrinės teisės pritaikomosios pataisos, tiesiogiai įtvirtintos Stojimo akte - Teisingumo Teismo jurisdikcijos nebuvimas))
      (2016/C 441/06)
      Proceso kalba: estų

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

         Riigikohus

         Šalys pagrindinėje byloje

         Ieškovė: F. Hoffmann-La Roche AG

         Atsakovė: Accord Healthcare OÜ

         Rezoliucinė dalis

                  1.

                  Europos Sąjungos Teisingumo Teismas neturi jurisdikcijos priimti sprendimo dėl 2009 m. gegužės 6 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (EB) Nr. 469/2009 dėl medicinos produktų papildomos apsaugos liudijimo, iš dalies pakeisto Aktu dėl Kroatijos Respublikos stojimo į Europos Sąjungą sąlygų ir Europos Sąjungos sutarties, Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo bei Europos atominės energijos bendrijos steigimo sutarties pritaikomųjų pataisų, 21 straipsnio 2 dalies galiojimo.

                  2.

                  Iš dalies pakeista Reglamento Nr. 469/2009 21 straipsnio 2 dalis turi būti aiškinama taip, kad ji taikoma tam tikro medicinos produkto papildomos apsaugos liudijimui, valstybės narės išduotam iki jos įstojimo į Europos Sąjungą. Tuo atveju, kai leidimas pateikti šį medicinos produktą rinkai Europos ekonominėje erdvėje išduotas anksčiau negu toje valstybėje narėje ir galbūt iki tos valstybės įstojimo į Sąjungą, nustatant tokio papildomos apsaugos liudijimo galiojimo laiką reikia atsižvelgti tik į pirmąjį leidimą pateikti rinkai.

         (1)  OL C 27, 2016 1 25.


title: Byla C-71/17: 2017 m. vasario 9 d. Supremo Tribunal de Justiça (Portugalija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje David Vicente Fernandes/Gabinete Português de Carta Verde

text:
               24.4.2017

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 129/5

         2017 m. vasario 9 d.Supremo Tribunal de Justiça (Portugalija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje David Vicente Fernandes/Gabinete Português de Carta Verde

   (Byla C-71/17)
   (2017/C 129/07)
   Proceso kalba: portugalų

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Supremo Tribunal de Justiça

      Šalys pagrindinėje byloje

      Ieškovas ir apeliantas: David Vicente Fernandes

      Atsakovas ir kita apeliacinio proceso šalis: Gabinete Português de Carta Verde

      Prejudiciniai klausimai

               1.

               Ar Liuksemburge išduotas draudimo polisas Portugalijoje sukelia tokias pat teisines pasekmes, kaip ir atitinkamas draudimo polisas, kuris būtų išduotas Portugalijoje?

               2.

               Ar Gabinete Português de Carta Verde, žalos atlyginimo įstaiga, nurodyta Direktyvos 2009/103/EB (1) 24 straipsnio 1 dalyje ir kaip atsakinga už žalos atlyginimo išmokėjimą nukentėjusiosioms šalims šios direktyvos 20 straipsnio 1 dalyje nurodytais atvejais, atsako lygiai taip pat, kaip atsakytų Liuksemburgo draudimo bendrovė?

               3.

               Ar šioje pagrindinėje byloje ieškinį teisme pakanka pareikšti žalos atlyginimo įstaigai, ar jį pareikšti reikia ir draudimo bendrovei? Ar pastaruoju atveju ieškinį teisme minėtai draudimo bendrovei galima pareikšti jos buveinės buvimo vietoje Liuksemburge, ar jį reikia pareikšti jos atstovui Portugalijoje?

               4.

               Tuo atveju, jei draudimo bendrovė neturi atstovo Portugalijoje, kam turi būti pareikštas ieškinys siekiant gauti visą žalos atlyginimą, kai turimas neribotos civilinės atsakomybės draudimo polisas?

      (1)  – 2009 m. rugsėjo 16 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2009/103/EB dėl motorinių transporto priemonių valdytojų civilinės atsakomybės draudimo ir privalomojo tokios atsakomybės draudimo patikrinimo (OL L 263, 2009, p. 11).


title: Byla C-459/07 2007 m. spalio 9 d. Unabhängiger Finanzsenat, Außenstelle Graz pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Veli Elshani prieš Hauptzollamt Linz

text:
               8.12.2007

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 297/30

         2007 m. spalio 9 d.Unabhängiger Finanzsenat, Außenstelle Graz pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Veli Elshani prieš Hauptzollamt Linz

   (Byla C-459/07)
   (2007/C 297/49)
   Proceso kalba: vokiečių
   Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas
   Unabhängiger Finanzsenat, Außenstelle Graz
   Šalys pagrindinėje byloje

      Ieškovas: Veli Elshani
   Atsakovė: Hauptzollamt Linz
   Prejudiciniai klausimai

               1.

               Tarybos reglamento (EEB) Nr. 2913/92 (1), nustatančio Bendrijos muitinės kodeksą (toliau — Muitinės kodeksas), 233 straipsnio pirmosios pastraipos d punkte įtvirtinta skolos muitinei išnykimo sudėtis remiasi ne skolos muitinei atsiradimo momentu, o laikotarpiu po skolos muitinei atsiradimo, nes ši sudėtis reikalauja, kad būtų pagal Muitinės kodekso 202 straipsnį „atsiradusi“ skola muitinei.
               Ar Muitinės kodekso 233 straipsnio pirmosios pastraipos d punkto frazė „neteisėto įvežimo metu“ turi būti aiškinama taip, kad:

                           —

                           prekės, už kurią pagal Muitinės kodekso 202 straipsnį atsirado skola muitinei, įvežimas į Bendrijos muitų teritoriją užbaigiamas jau įvežus ją į pasienio kontrolės postą ar kitą muitinės tarnybų nurodytą vietą, tačiau vėliausiai išvežant iš pasienio kontrolės posto ar kitos nurodytos vietos, nes prekė taip pateko į muitų teritorijos vidų, ir dėl to prekių sulaikymas ir konfiskavimas po šio laiko momento nebepanaikina skolos muitinei,
                           ar taip, kad:

                           —

                           prekės, už kurią pagal Muitinės kodekso 202 straipsnį atsirado skola muitinei, įvežimas į Bendrijos muitų teritoriją ekonomikos požiūriu tęsiasi tiek, kiek vis dar tęsiasi jos vežimas kaip vienas procesas po prekės įvežimo į muitų teritoriją, prekė muitų teritorijoje dar neatvyko į pirmą paskirties vietą ir ten dar nesustojo, todėl prekių sulaikymas ir konfiskavimas iki šio laiko momento dar panaikina skolą muitinei?

               2.

               Neteisėtos veikos Muitinės kodekso 202 straipsnio prasme atveju, kai ji atskleidžiama įvežant, skola muitinei būtinai išnyksta. Tačiau sulaikius prekes tuomet, kai jos tiesiogiai paimamos iš muitinės priežiūros — tai yra neteisėta veika Muitinės kodekso 203 straipsnio prasme —, skola muitinei iškart neišnyksta.
               Ar Muitinės kodekso 233 straipsnio pirmosios pastraipos d punktas turi būti aiškinamas taip, kad šis aiškiai skolos muitinei pagal Muitinės kodekso 202 straipsnį atsiradimo atvejais apribotas skolos muitinei išnykimas vis dėlto atitinka vienodo požiūrio į neteisėtas veikas principą?

      (1)  OL L 302, p. 1.


title: Byla T-300/14: 2014 m. gegužės 2 d. pareikštas ieškinys byloje Fricopan Back/Komisija

text:
               14.7.2014

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 223/48

         2014 m. gegužės 2 d. pareikštas ieškinys byloje Fricopan Back/Komisija

   (Byla T-300/14)
   2014/C 223/51
   Proceso kalba: vokiečių

      Šalys

      Ieškovė: Fricopan Back GmbH Immekath (Klecė, Vokietija), atstovaujama advokatų T. Volz, M. Ringel, B. Wißmann, M. Püstow, C. Oehme ir T. Wielsch

      Atsakovė: Europos Komisija

      Reikalavimai

   Ieškovė Bendrojo Teismo prašo:

               —

               panaikinti 2013 m. gruodžio 18 d. Europos Komisijos sprendimą pagal SESV 108 straipsnio 2 dalį pradėti oficialią tyrimo procedūrą prieš Vokietijos Federacinę Respubliką dėl paramos elektros energijos gamybai iš atsinaujinančių energijos išteklių ir EEG papildomo mokesčio sumažinimo daug energijos naudojančioms įmonėms – valstybės pagalba SA.33995 (2013/C) (ex 2013/NN) – tiek, kiek jis taikomas papildomo mokesčio sumažinimui daug energijos naudojančioms įmonėms,

               —

               priteisti iš atsakovės bylinėjimosi išlaidas.

      Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

   Grįsdama ieškinį ieškovė remiasi dviem pagrindais.

               1.

               Pirmasis ieškinio pagrindas: pranašumo nesuteikimas, kaip tai suprantama pagal SESV 107 straipsnio 1 dalį

                           —

                           Ieškovė teigia, kad Įstatyme dėl pirmenybės teikimo atsinaujinantiems energijos ištekliams (Gesetz für den Vorrang erneuerbarer Energien, toliau – EEG) numatytas EEG papildomo mokesčio sumažinimas daug energijos naudojančioms įmonėms nėra pagalba, kaip ji suprantama pagal SESV 107 straipsnio 1 dalį. Šiuo klausimu ji tvirtina, kad vien šia tvarka pranašumas daug energijos naudojančioms įmonėms nesuteikiamas. Speciali kompensavimo tvarka veikiau padeda kompensuoti nepaprastąsias sąnaudas, kurias ieškovė ir panašios įmonės ypač patiria skatinant elektros energijos gamybą iš atsinaujinančių energijos išteklių, ir yra skirta daug energijos naudojančių įmonių, kurias EEG papildomas mokestis iš pradžių labai paveiktų, konkurencingumui atkurti.

               2.

               Antrasis ieškinio pagrindas: valstybinių išteklių, kaip jie suprantami pagal SESV 107 straipsnio 1 dalį, nebuvimas

                           —

                           Be to, ieškovė teigia, kad speciali kompensavimo tvarka nėra „valstybės narės arba iš jos valstybinių išteklių“ suteikta priemonė. Šiuo klausimu ji tvirtina, kad pats EEG papildomas mokestis nėra valstybiniai ištekliai, todėl šių išteklių atsisakymas taikant specialią kompensavimo tvarką negali būti iš valstybinių išteklių suteikta priemonė.

                           —

                           EEG papildomą mokestį renka, administruoja ir net skirsto ne valstybė ar jos paskirta ar įsteigta vieša arba privati įstaiga. Priešingai, EEG papildomą mokestį gali tiesiogiai rinkti perdavimo tinklo operatorius, remdamasis atitinkama iš civilinės teisės kylančia teise. EEG papildomas mokestis nepatenka į valstybės biudžetą, todėl speciali kompensavimo tvarka niekaip nei tiesiogiai, nei netiesiogiai nemažina valstybės įplaukų.

                           —

                           Valstybės institucijos taip pat negali disponuoti EEG lėšomis. Be to, nėra jokios valstybinės EEG lėšų kontrolės, kurią atliktų, pavyzdžiui, Federalinė ekonomikos ir importo kontrolės tarnyba (Bundesamt für Wirtschaft und Ausfuhrkontrolle, BAFA) arba Federalinė tinklų agentūra (Bundesnetzagentur).


title: Byla C-369/11: 2011 m. liepos 12 d. pareikštas ieškinys byloje Europos Komisija prieš Italijos Respubliką

text:
               24.9.2011

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 282/11

         2011 m. liepos 12 d. pareikštas ieškinys byloje Europos Komisija prieš Italijos Respubliką

   (Byla C-369/11)
   2011/C 282/21
   Proceso kalba: italų

      Šalys

      Ieškovė: Europos Komisija, atstovaujama E. Montaguti ir H. Støvlbæk

      Atsakovė: Italijos Respublika

      Ieškovės reikalavimai

               —

               Pripažinti, kad nepriėmusi iš dalies pakeistos Direktyvos 91/440/EEB (1) 6 straipsnio 3 dalį ir II priedą, Direktyvos 2001/14/EB (2) 4 straipsnio 2 dalį, 14 straipsnio 2 dalį, 4 straipsnio 1 dalį, 30 straipsnio 3 dalį ir 30 straipsnio 1 dalį įgyvendinančių įstatymų ir kitų teisės aktų, Italijos Respublika neįvykdė įsipareigojimų pagal šias nuostatas.

               —

               Priteisti iš Italijos Respublikos bylinėjimosi išlaidas.

      Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

   Komisijos pareikšti kaltinimai Italijos Respublikai susiję su pagrindines funkcijas prieigos prie infrastruktūros srityje vykdančios institucijos nepriklausomumu, naudojimosi geležinkeliu apmokestinimu (mokesčiu) ir geležinkelių sektoriaus reguliavimo institucijos įgaliojimais bei savarankiškumu.
   Visų pirma, sistema, kuria reglamentuojamas infrastruktūros valdytojo pagrindinių funkcijų prieigos prie infrastruktūros srityje vykdymas, nesuteikia pakankamai garantijų, kad toks valdytojas veikia nepriklausomai nuo grupės, kuriai priklauso, kontroliuojančiosios bendrovės, į kurią įeina ir pagrindinė geležinkelių bendrovė rinkoje.
   Be to, kadangi Susisiekimo ministerija turi nustatyti naudojimosi tinklu mokesčius, o infrastruktūros valdytojas gali tik teikti pasiūlymus šioje srityje ir numatytas tik jo veiklos uždavinys apskaičiuoti mokesčius, kuriuos turi faktiškai sumokėti kiekviena geležinkelių bendrovė, iš pastarojo būtų atimta galimybė naudotis pagrindine valdymo priemone, o tai prieštarauja valdymo nepriklausomumo reikalavimui.
   Galiausiai nebūtų užtikrintas būtinas visiškas reguliavimo institucijos nepriklausomumas nuo visų geležinkelių bendrovių, nes reguliavimo institucijos darbuotojai yra Susisiekimo ministerijos tarnautojai, o pastaroji ir toliau darytų lemiamą įtaką grupės, kuriai priklauso pagrindinė Italijos geležinkelių bendrovė, kontroliuojančiajai bendrovei, taigi ir tokiai Italijos geležinkelių bendrovei.

      (1)  OL L 237, p. 25; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 7 sk., 1 t., p. 341.

      (2)  OL L 75, p. 29; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 7 sk., 5 t. p. 404.


title: Byla T-538/08 2008 m. gruodžio 9 d. pareikštas ieškinys byloje REWE-Zentral AG prieš VRDT — Kodi Diskontläden (inéa)

text:
               7.3.2009

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 55/29

         2008 m. gruodžio 9 d. pareikštas ieškinys byloje REWE-Zentral AG prieš VRDT — Kodi Diskontläden (inéa)

   (Byla T-538/08)
   (2009/C 55/55)
   Kalba, kuria surašytas ieškinys: vokiečių
   Šalys

      Ieškovė: REWE-Zentral AG (Kelnas, Vokietija), atstovaujama advokatų M. Kinkeldey ir A. Bognár

      Atsakovė: Vidaus rinkos derinimo tarnyba (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui)

      Kita procedūros Apeliacinėje taryboje šalis: Kodi Diskontläden GmbH (Oberhauzenas, Vokietija)
   Ieškovės reikalavimai

               —

               Panaikinti 2008 m. spalio 6 d. Vidaus rinkos derinimo tarnybos (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui) ketvirtosios apeliacinės tarybos sprendimą apeliacinėje byloje R 744/2008-4 ir

               —

               priteisti iš atsakovės bylinėjimosi išlaidas.

         Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

      Bendrijos prekių ženklo paraišką pateikęs asmuo: ieškovė

      Prašomas įregistruoti Bendrijos prekių ženklas: mėlynos, rožinės ir baltos spalvų vaizdinis prekių ženklas „inéa“ 3, 5 ir 16 klasių prekėms — paraiška Nr. 4 462 826
   Prekių ženklo ar žymens, kuriuo grindžiamas protestas, savininkas: Kodi Diskontläden GmbH

      Prekių ženklas ar žymuo, kuriuo grindžiamas protestas: prekių ženklas „MINEA“ (prekių ženklo Nr. 303 614 285) 8, 9 ir 16 klasių prekėms; protestas pateiktas dėl registracijos 16 klasės prekėms

      Protestų skyriaus sprendimas: atmesti protestą

      Apeliacinės tarybos sprendimas: panaikinti protestų skyriaus sprendimą

      Ieškinio pagrindai: Reglamento (EB) Nr. 40/94 (1) 8 straipsnio 1 dalies b punkto pažeidimas, nes nėra pavojaus supainioti prekių ženklus, dėl kurių kilo ginčas.

      (1)  1993 m. gruodžio 20 d. Tarybos reglamentas (EB) Nr. 40/94 dėl Bendrijos prekių ženklo (OL L 11; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 17 sk., 17 t., p. 146).


title: Byla C-96/09 P: 2011 m. kovo 29 d. Teisingumo Teismo (didžioji kolegija) sprendimas byloje Anheuser-Busch, Inc. prieš Budějovický Budvar, národní podnik, Vidaus rinkos derinimo tarnybą (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui) (Apeliacinis skundas — Bendrijos prekių ženklas — Reglamentas (EB) Nr. 40/94 — 8 straipsnio 4 dalis — Žodinio ir vaizdinio prekių ženklo BUD registracijos paraiška — Protestas — Geografinės kilmės nuoroda „bud“ — Apsauga pagal Lisabonos susitarimą ir dvi valstybes nares saistančias dvišales sutartis — Naudojimas prekyboje — Didesnę negu vietinę reikšmę turintis žymuo)

text:
               21.5.2011

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 152/3

         2011 m. kovo 29 d. Teisingumo Teismo (didžioji kolegija) sprendimas byloje Anheuser-Busch, Inc. prieš Budějovický Budvar, národní podnik, Vidaus rinkos derinimo tarnybą (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui)

   (Byla C-96/09 P) (1)

   (Apeliacinis skundas - Bendrijos prekių ženklas - Reglamentas (EB) Nr. 40/94 - 8 straipsnio 4 dalis - Žodinio ir vaizdinio prekių ženklo BUD registracijos paraiška - Protestas - Geografinės kilmės nuoroda „bud“ - Apsauga pagal Lisabonos susitarimą ir dvi valstybes nares saistančias dvišales sutartis - Naudojimas prekyboje - Didesnę negu vietinę reikšmę turintis žymuo)
   2011/C 152/04
   Proceso kalba: anglų

      Šalys

      Apeliantė: Anheuser-Busch, Inc., atstovaujama advokatų V. von Bomhard ir B. Goebel

      Kitos proceso šalys: Budějovický Budvar, národní podnik, atstovaujama advokatų F. Fajgenbaum, T. Lachacinski, C. Petsch ir S. Sculy-Logotheti, Vidaus rinkos derinimo tarnyba (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui), atstovaujama A. Folliard-Monguiral

      Dalykas

   Apeliacinis skundas dėl 2008 m. gruodžio 16 d. Pirmosios instancijos teismo (pirmoji kolegija) sprendimo Budějovický Budvar prieš VRDT ir Anheuser-Busch (sujungtos bylos T-225/06, T-255/06, T-257/06 ir T-309/06), kuriuo Pirmosios instancijos teismas panaikino Vidaus rinkos derinimo tarnybos (VRDT) antrosios apeliacinės tarybos sprendimus R 234/2005-2, R 241/2005-2, R 802/2004-2 ir R 305/2005-2 atmesti skundus dėl Protestų skyriaus sprendimų, kuriais atmetamas Budějovický Budvar, národní podnik protestas dėl žodinio prekių ženklo BUD registracijos 32 ir 33 klasių prekėms paraiškos — Reglamento (EB) Nr. 40/94 8 straipsnio 4 dalies b punkto pažeidimas

      Rezoliucinė dalis

               1.

               Panaikinti 2008 m. gruodžio 16 d. Pirmosios instancijos teismo sprendimą Budějovický Budvar prieš VRDT — Anheuser-Busch (BUD) (T-225/06, T-255/06, T-257/06 ir T-309/06) tiek, kiek Pirmosios instancijos teismas, aiškindamas 1993 m. gruodžio 20 d. Tarybos reglamento (EB) Nr. 40/94 dėl Bendrijos prekių ženklo, iš dalies pakeisto 2004 m. vasario 19 d. Tarybos reglamentu (EB) Nr. 422/2004, 8 straipsnio 4 dalį, klaidingai manė, kad, pirma, nagrinėjamo žymens didesnę nei vietinę reikšmę reikia vertinti išimtinai pagal šio žymens apsaugos teritorijos plotą, neatsižvelgiant į jo naudojimą šioje teritorijoje, antra, kad vertinant šio žymens naudojimą svarbi teritorija nebūtinai yra jo apsaugos teritorija, ir galiausiai, kad žymuo nebūtinai turi būti naudojamas iki Bendrijos prekių ženklo registracijos paraiškos padavimo datos.

               2.

               Atmesti likusią apeliacinio skundo dalį.

               3.

               Grąžinti sujungtas bylas T-225/06, T-255/06, T-257/06 ir T-309/06 Europos Sąjungos Bendrajam Teismui.

               4.

               Atidėti bylinėjimosi išlaidų klausimo nagrinėjimą.

      (1)  OL C 113, 2009 5 16.


title: Byla T-224/06 2008 m. birželio 25 d. Pirmosios instancijos teismo sprendimas byloje Otto prieš VRDT — L'Altra Moda (L'Altra Moda) ( Bendrijos prekių ženklas — Protesto procedūra — Vaizdinio Bendrijos prekių ženklo Altra Moda paraiška — Ankstesnis vaizdinis nacionalinis prekių ženklas Alba Moda — Santykinis atmetimo pagrindas — Galimybės supainioti nebuvimas — Reglamento (EB) Nr. 40/94 8 straipsnio 1 dalies b punktas — Reglamento Nr. 40/94 73 straipsnis ir 74 straipsnio 1 ir 2 dalys )

text:
               2.8.2008

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 197/21

         2008 m. birželio 25 d. Pirmosios instancijos teismo sprendimas byloje Otto prieš VRDT — L'Altra Moda (L'Altra Moda)

   (Byla T-224/06) (1)

   („Bendrijos prekių ženklas - Protesto procedūra - Vaizdinio Bendrijos prekių ženklo „Altra Moda“ paraiška - Ankstesnis vaizdinis nacionalinis prekių ženklas „Alba Moda“ - Santykinis atmetimo pagrindas - Galimybės supainioti nebuvimas - Reglamento (EB) Nr. 40/94 8 straipsnio 1 dalies b punktas - Reglamento Nr. 40/94 73 straipsnis ir 74 straipsnio 1 ir 2 dalys“)
   (2008/C 197/36)
   Proceso kalba: italų
   Šalys

      Ieškovė: Otto GmbH & Co. KG (Hamburgas, Vokietija), atstovaujama advokatų C. Rohnke ir M. Munz

      Atsakovė: Vidaus rinkos derinimo tarnyba (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui), atstovaujama O. Montalto ir P. Bullock

      Kita procedūros Apeliacinėje taryboje šalis, įstojusi į bylą Pirmosios instancijos teisme: L'Altra Moda Spa (Roma, Italija), atstovaujama advokatų A. Masetti Zannini de Concina ir M. Bucarelli
   Dalykas
   Ieškinys dėl 2006 m. birželio 16 d. VRDT antrosios apeliacinės tarybos sprendimo (byla R 793/2005-2), susijusio su protesto procedūra tarp Otto GmbH & Co KG ir L'Altra Moda SpA.
   Rezoliucinė dalis

               1.

               Atmesti ieškinį.

               2.

               Otto GmbH & Co. KG padengia savo ir Vidaus rinkos derinimo tarnybos (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui) (VRDT) bei L'Altra Moda SpA bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 281, 2006 11 18.


title: Byla C-576/12 P: 2013 m. lapkričio 28 d. Teisingumo Teismo (pirmosios kolegija) sprendimas byloje Ivan Jurašinović prieš Europos Sąjungos Tarybą (Apeliacinis skundas — Galimybė susipažinti su institucijų dokumentais — Reglamentas (EB) Nr. 1049/2001 — Teisės susipažinti su dokumentais išimtys — 4 straipsnio 1 dalies a punkto pirma ir trečia įtraukos — Visuomenės saugumas — Tarptautiniai santykiai)

text:
               15.2.2014

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 45/16

         2013 m. lapkričio 28 d. Teisingumo Teismo (pirmosios kolegija) sprendimas byloje Ivan Jurašinović prieš Europos Sąjungos Tarybą

   (Byla C-576/12 P) (1)

   (Apeliacinis skundas - Galimybė susipažinti su institucijų dokumentais - Reglamentas (EB) Nr. 1049/2001 - Teisės susipažinti su dokumentais išimtys - 4 straipsnio 1 dalies a punkto pirma ir trečia įtraukos - Visuomenės saugumas - Tarptautiniai santykiai)
   2014/C 45/29
   Proceso kalba: prancūzų

      Šalys

      Apeliantas: Ivan Jurašinović, atstovaujamas advokato N. Amara-Lebret

      Kita proceso šalis: Europos Sąjungos Taryba, atstovaujama K. Pellinghelli ir B. Driessen

      Dalykas

   Apeliacinis skundas dėl 2012 m. spalio 3 d. Bendrojo Teismo (antroji išplėstinė kolegija) sprendimo Jurašinović prieš Tarybą (T-465/09), kuriuo Bendrasis Teismas atmetė prašymą panaikinti 2009 m. rugsėjo 21 d. Tarybos sprendimą suteikti galimybę susipažinti su tam tikromis Europos Sąjungos stebėtojų, buvusių Kroatijoje, Knino zonoje, nuo 1995 m. rugpjūčio 1 d. iki rugpjūčio 31 d., ataskaitomis — Paraiška dėl galimybės susipažinti su Tarybos turimais dokumentais — Teisės į teisingą bylos nagrinėjimą pažeidimas — 2001 m. gegužės 30 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamento Nr. 1049/2001 dėl galimybės visuomenei susipažinti su Europos Parlamento, Tarybos ir Komisijos dokumentais (OL L 145, p. 43; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 1 sk., 3 t., p. 331) 4 straipsnio 1 dalies ir 9 straipsnio pažeidimas — Europos Sąjungos stebėtojų Kroatijoje atsiųstos ataskaitos — Teisės susipažinti su dokumentais išimtys — Slapti dokumentai — Pavojus pakenkti tarptautinių santykių apsaugai — Ankstesnis šių dokumentų atskleidimas atsakovui per baudžiamąjį procesą, vykstantį Tarptautiniame baudžiamajame teisme buvusiai Jugoslavijai — Trukdymas deramai baudžiamojo proceso eigai

      Rezoliucinė dalis

               1.

               Atmesti apeliacinį skundą.

               2.

               Priteisti iš Ivan Jurašinović bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 32, 2013 2 2.


title: Byla C-47/11: 2011 m. vasario 2 d. Judecătoria Timișoara (Rumunija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje SC Volksbank România SA prieš Autoritatea Națională pentru Protecția Consumatorilor CRPC ARAD TIMIȘ

text:
               9.4.2011

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 113/7

         2011 m. vasario 2 d.Judecătoria Timișoara (Rumunija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje SC Volksbank România SA prieš Autoritatea Națională pentru Protecția Consumatorilor CRPC ARAD TIMIȘ

   (Byla C-47/11)
   2011/C 113/13
   Proceso kalba: rumunų

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Judecătoria Timișoara

      Šalys pagrindinėje byloje

      Ieškovas: SC Volksbank România SA

      Atsakovas: Autoritatea Națională pentru Protecția Consumatorilor — Comisariatul Județean pentru Protecția Consumatorilor (CRPC) ARAD TIMIȘ

      Prejudiciniai klausimai

               1.

               Ar Direktyvos 2008/48 (1) 30 straipsnio 1 dalis turi būti aiškinama taip, kad ja draudžiama valstybėms narėms šią direktyvą perkeliantį nacionalinį įstatymą taikyti ir iki šio įstatymo įsigaliojimo sudarytoms sutartims?

               2.

               Ar Direktyvos 2008/48 22 straipsnio 1 dalį reikia aiškinti taip, kad ja atliktas visiškas suderinimas vartojimo kredito sutarčių srityje, ir dėl to valstybės narės negali:

                           2.1.

                           išplėsti Direktyvoje 2008/48 įtvirtintų taisyklių taikymo srities sutartims, kurios aiškiai pašalintos iš šios direktyvos taikymo srities (kaip antai, hipoteka užtikrintos kredito sutartys), arba

                           2.2.

                           kredito įstaigoms nustatyti papildomų įpareigojimų, susijusių su komisinių, kuriuos šios įstaigos gali rinkti vartojimo kredito sutartyse, patenkančiose į direktyvą į vidaus teisę perkeliančių nacionalinės teisės nuostatų taikymo sritį, rūšimis?

               3.

               Jeigu atsakymas į antrąjį klausimą būtų neigiamas, ar laisvo paslaugų judėjimo ir laisvo kapitalo judėjimo principus reikia aiškinti taip, kad jais draudžiama valstybėms narėms nustatyti kredito įstaigoms priemones, kuriomis būtų draudžiama vartojimo kredito sutartyse numatyti rinkti banko komisinius, kurių nėra pripažintų, tačiau atitinkamos valstybės teisės aktuose neapibrėžtų komisinių sąraše?

      (1)  2008 m. balandžio 23 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2008/48/EB dėl vartojimo kredito sutarčių ir panaikinanti Tarybos direktyvą 87/102/EEB (OL L 133, p. 66)