title: Byla T-458/16: 2016 m. liepos 28 d. pareikštas ieškinys byloje Acquafarm/Komisija

text:
               14.11.2016

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 419/47

         2016 m. liepos 28 d. pareikštas ieškinys byloje Acquafarm/Komisija

   (Byla T-458/16)
   (2016/C 419/63)
   Proceso kalba: ispanų

      Šalys

      Ieškovė: Acquafarm, SL (Huelva, Ispanija), atstovaujama advokato A. Pérez Moreno

      Atsakovė: Europos Komisija

      Reikalavimai

   Ieškovė Bendrojo Teismo prašo nurodyti atlyginti žalą, jos patirtą dėl netinkamo administracinių veiksmų, susijusių su Gibraleón (Huelva) esančiu akvakultūros įrenginiu, koordinavimo, dėl kurio buvo šiurkščiai pažeisti jos teisėti lūkesčiai, nes jai buvo suteikta parama akvakultūros projektui vykdyti, tačiau Europos Sąjunga užkirto kelią jo įgyvendinimui uždraudusi eksportuoti rūšis, kurioms auginti skirtas minėtas įrenginys.

      Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

   Ieškovė šioje byloje yra įmonė, veikianti akvakultūros tyrimų, inovacijų ir pramoninės plėtros srityje. Ji įsteigta 2004 m. tikslu vykdyti akvakultūros projektą, skirtą auginti ir tiekti rinkai Cherax Cuadricarinatus (Australijos gėlavandenis vėžys) vėžiagyvius. Šiam projektui buvo skirta atitinkama Europos Sąjungos parama, laikantis 2007 m. kovo 26 d. Komisijos reglamento (EB) Nr. 498/2007, nustatančio išsamias Tarybos reglamento (EB) Nr. 1198/2006 dėl Europos žuvininkystės fondo įgyvendinimo taisykles (OL L 120, 2007, p. 1).
   Grįsdama ieškinį ieškovė remiasi SESV 340 straipsniu, siejamu su administracinės atsakomybės reglamentavimu pagal Ispanijos teisę, t. y. pagal Konstitucijos 106 straipsnį ir 1992 m. lapkričio 26 d. Įstatymo 30/92 dėl viešojo administravimo įstaigų teisinės padėties ir bendrosios administracinės teisenos (Ley 30/92, de 26 de noviembre, de Régimen Jurídico de las Administraciones Públicas y del Procedimiento Administrativo Común) 139 ir paskesnius straipsnius.
   Šiuo klausimu ieškovė nurodo:

               —

               Gauta parama buvo skirta akvakultūros pramonės projektui įgyvendinti, nes niekada nebuvo kliūčių nei projektui įgyvendinti šios paramos lėšomis, nei atliktoms investicijoms.

               —

               Kai projektas jau buvo pasiekęs galutinę stadiją, įmonė gavo iš Australijos pranešimą apie tai, kad nagrinėjamą rūšį neįmanoma importuoti į Europos Sąjungą dėl 2008 m. gruodžio 12 d. Komisijos reglamento (EB) Nr. 1251/2008, kuriuo įgyvendinamos Tarybos direktyvos 2006/88/EB nuostatos dėl akvakultūros gyvūnų ir jų produktų pateikimo rinkai ir importo į Bendriją reikalavimų bei dėl tokiais atvejais taikomų sertifikavimo reikalavimų ir kuriuo patvirtinamas gyvūnų platintojų rūšių sąrašas (OL L 333, 2008, p. 41).

               —

               Šiomis aplinkybėmis įmonė patyrė daug įvairių nuostolių, kurių bendra suma siekia 5 mln. EUR, kaip patvirtina pateikti įrodymai.


title: Byla C-315/09: 2010 m. kovo 25 d. Teisingumo Teismo pirmininko nutartis byloje Europos Komisija prieš Belgijos Karalystę

text:
               3.7.2010

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 179/27

         2010 m. kovo 25 d. Teisingumo Teismo pirmininko nutartis byloje Europos Komisija prieš Belgijos Karalystę

   (Byla C-315/09) (1)

   2010/C 179/44

      Proceso kalba: prancūzų

   Teisingumo Teismo pirmininkas nutartimi nurodė išbraukti bylą iš registro.

      (1)  OL C 256, 2009 10 24.


title: Byla C-610/12: 2012 m. gruodžio 27 d. Verwaltungsgericht Giessen (Vokietija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Johannes Peter prieš Bundeseisenbahnvermögen

text:
               6.4.2013

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 101/8

         2012 m. gruodžio 27 d.Verwaltungsgericht Giessen (Vokietija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Johannes Peter prieš Bundeseisenbahnvermögen

   (Byla C-610/12)
   2013/C 101/17
   Proceso kalba: vokiečių

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Verwaltungsgericht Giessen

      Šalys pagrindinėje byloje

      Ieškovas: Johannes Peter

      Atsakovė:
      Bundeseisenbahnvermögen

      Prejudicinis klausimas

   Ar tuo atveju, kai jau praeityje nustatytas nevienodas požiūris į susituokusius ir registruotoje partnerystėje gyvenančius valstybės tarnautojus, suderinama su Direktyva 2000/78/EB (1) patenkinti atgaline data prašymą, susijusį su atlyginimo teise, tam, kad būtų užtikrintas vienodas požiūris, atitinkantis galiojančius Vokietijos Federacinės Respublikos konstitucinius principus, tik nuo finansinių metų, kuriais tarnautojas savo darbdaviui pateikė pirmą prašymą, pradžios?

      (1)  2000 m. lapkričio 27 d. Tarybos direktyva 2000/78/EB, nustatanti vienodo požiūrio užimtumo ir profesinėje srityje bendruosius pagrindus (OL L 303, p. 16; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 5 sk., 4 t., p. 79)


title: Byla T-200/07–T-202/07: 2009 m. lapkričio 19 d. Pirmosios instancijos teismo sprendimas byloje Agencja Wydawnicza Technopol prieš VRDT (222, 333 ir 555) (Bendrijos prekių ženklas — Žodinių Bendrijos prekių ženklų 222, 333 ir 555 paraiškos — Absoliutus atmetimo pagrindas — Apibūdinamasis pobūdis — Reglamento (EB) Nr. 40/94 7 straipsnio 1 dalies c punktas (dabar Reglamento (EB) Nr. 207/2009 7 straipsnio 1 dalies c punktas))

text:
               16.1.2010

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 11/23

         2009 m. lapkričio 19 d. Pirmosios instancijos teismo sprendimas byloje Agencja Wydawnicza Technopol prieš VRDT (222, 333 ir 555)

   (Byla T-200/07–T-202/07) (1)

   (Bendrijos prekių ženklas - Žodinių Bendrijos prekių ženklų 222, 333 ir 555 paraiškos - Absoliutus atmetimo pagrindas - Apibūdinamasis pobūdis - Reglamento (EB) Nr. 40/94 7 straipsnio 1 dalies c punktas (dabar Reglamento (EB) Nr. 207/2009 7 straipsnio 1 dalies c punktas))
   2010/C 11/43
   Proceso kalba: lenkų

      Šalys

      Ieškovė: Agencja Wydawnicza Technopol sp. Z o.o. (Čenstakava, Lenkija), atstovaujama advokatės D. Rzążewska

      Atsakovė: Vidaus rinkos derinimo tarnyba (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui), atstovaujama O. Montalto ir K. Zajfert

      Dalykas

   Trys ieškiniai, pareikšti dėl 2007 m. kovo 22 d. Vidaus rinkos derinimo tarnybos (VRDT) ketvirtosios apeliacinės tarybos sprendimų (bylos R 1276/2006-4, R 1277/2006-04 ir R 1278/2006-4), susijusių su paraiška įregistruoti žodinius ženklus 222, 333 ir 555 kaip Bendrijos prekių ženklus.

      Rezoliucinė dalis

               1.

               Atmesti ieškinius.

               2.

               Nurodyti Agencja Wydawnicza Technopol sp. z o.o. padengti bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 183, 2007 8 4.


title: Byla T-294/10: 2010 m. birželio 30 d. pareikštas ieškinys byloje CBp Carbon Industries prieš VRDT

text:
               25.9.2010

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 260/17

         2010 m. birželio 30 d. pareikštas ieškinys byloje CBp Carbon Industries prieš VRDT

   (Byla T-294/10)
   ()
   2010/C 260/23
   Proceso kalba: anglų

      Šalys

      Ieškovė: CBp Carbon Industries, Inc. (Niujorkas, JAV), atstovaujama solisitoriaus J. Fish ir baristerio S. Malynicz

      Atsakovė: Vidaus rinkos derinimo tarnyba (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui)

      Ieškovės reikalavimai

               —

               Panaikinti 2010 m. balandžio 21 d. Vidaus rinkos derinimo tarnybos (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui) pirmosios apeliacinės tarybos sprendimą byloje R 1361/2009-1.

               —

               Priteisti iš atsakovės bylinėjimosi išlaidas.

      Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

      Prašomas įregistruoti Bendrijos prekių ženklas: žodinis prekių ženklas „CARBON GREEN“ 17 klasės prekėms — Bendrijos prekių ženklo paraiška Nr. 973531

      Eksperto sprendimas: atmesti Bendrijos prekių ženklo paraišką

      Apeliacinės tarybos sprendimas: atmesti apeliaciją

      Ieškinio pagrindai: Ieškovė, pagrįsdama savo ieškinį, nurodo du teisės pagrindus
   Savo pirmuoju pagrindu ieškovė tvirtina, kad skundžiamu sprendimu pažeidžiamas Tarybos reglamento (EB) Nr. 207/2009 7 straipsnio 1 dalies b punktas, nes Apeliacinė taryba klaidingai nusprendė dėl nagrinėjamo žodinio prekių ženklo skiriamųjų požymių atitinkamų prekių atžvilgiu.
   Antruoju pagrindu ieškovė tvirtina, kad skundžiamu sprendimu pažeidžiamas Tarybos reglamento (EB) Nr. 207/2009 7 straipsnio 1 dalies c punktas, nes Apeliacinė taryba, pirma, padarė klaidą dėl nagrinėjamo prekių ženklo reikšmės ir sintaksės, o taip pat dėl jo tinkamumo greitai ir tiesiogiai apibūdinti nagrinėjamas prekes; antra, viena vertus, teisingai nusprendė, kad suinteresuota visuomenė buvo specializuota, tačiau antra vertus, nenurodė aplinkybių, kurios įrodytų, kad prekių ženklas tokiai visuomenei buvo aprašomojo pobūdžio; ir, trečia, remdamasi turimais įrodymais nenustatė, atitinkamoje specializuotoje srityje, protingos tikimybės, kad kiti verslininkai norės panaudoti žymenį ateityje.


title: Byla T-338/04 Centro Europa 7 srl 2004 m. rugpjūčio 11 d. pareikštas ieškinys Europos Bendrijų Komisijai

text:
               23.10.2004

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 262/52

         Centro Europa 7 srl 2004 m. rugpjūčio 11 d. pareikštas ieškinys Europos Bendrijų Komisijai
   (Byla T-338/04)
   (2004/C 262/96)
   Bylos kalba: italų
   2004 m. rugpjūčio 11 d. Europos Bendrijų Pirmosios instancijos teisme buvo pareikštas Centro Europa 7 srl, atstovaujamo advokatų Vittorio Ripa di Meana ir Roberto Mastroianni, ieškinys Europos Bendrijų Komisijai.
   Pareiškėjas Pirmosios instancijos teismo prašo:

               —

               panaikinti sprendimą nenagrinėti 2001 m. spalio 18 d. pareiškėjo pateikto skundo, apie kurį pareiškėjui buvo pranešta 2004 m. birželio 4 d. Konkurencijos generalinio direktorato generalinio direktoriaus Menshing laišku Nr. D (2004)/471, atsiųstu 2004 m. birželio 9 d. faksu;

               —

               priteisti iš Europos Bendrijų Komisijos bylinėjimosi išlaidas.

         Teisiniai pagrindai ir pagrindiniai argumentai
   1999 m. liepos mėnesį pareiškėjas šioje byloje dalyvavo Italijoje paskelbtame konkurse dėl licencijų transliuoti antžeminiais analoginiais dažniais nacionalinėje teritorijoje privačios televizijos laidas išdavimo, kurio metu jis gavo licenciją „nekoduotam“ transliavimui 6 metams, atnaujinamą vieną kartą. Tačiau pareiškėjas iki šiol negalėjo pradėti „nekoduoto“ transliavimo veiklos, kadangi jam nebuvo paskirti leidime numatyti dažniai. Iš tiesų, Piano nazionale delle frequenze (Nacionalinio dažnių naudojimo plano) vykdymas, dėl kurio būtų patenkinti pareiškėjo teisėti lūkesčiai, negalėjo būti baigtas, kadangi remiantis galiojančiais Italijos teisės aktais dažniai buvo naudojami televizijos operatorių, kurie nors negavo licencijos, galėjo tęsti transliavimą pagal 1997 m. įstatyme Nr. 249 numatytą „pereinamojo laikotarpio tvarką“. Todėl grupės Mediaset (Retequattro) trečiojo kanalo veikla trukdė suteikti pareiškėjui dažnius, būtinus pradėti transliavimą, kaip tai turėtų būti pagal transliavimo licenciją.
   Ieškinys yra pareikštas dėl sprendimo nenagrinėti skundo, pagrįsto konkurencijos iškraipymu, atsiradusiu dėl anksčiau minėtos padėties, taip pat dėl sprendimo atmesti Komisijai pateiktą prašymą atitinkamai veikti pagal EB sutarties 86 straipsnio 3 dalį, kiek tai susiję su priemonėmis, priimtomis įmonės (RTI), kuriai pagal Italijos teisės sistemą yra suteikta speciali teisė, naudai.
   Savo reikalavimus pareiškėjas grindžia EB sutarties 82 ir 86 straipsnių ir pareigos motyvuoti pažeidimu, ta apimtimi, kuria:

               —

               nebuvo tinkamai išnagrinėtas minėtas skundas, nes nebuvo atsakyta į pagrindinį argumentą, susijusį su patirta diskriminacija dėl patekimo į transliavimo per televiziją rinką;

               —

               ginčijamas sprendimas buvo priimtas, neatsižvelgiant į tai, kad Italijos valdžios institucijų priimtos ar nepriimtos priemonės, pašalinančios Europa 7 iš transliavimo per televiziją rinkos, sustiprino operatoriaus RTI dominuojančią padėtį.

               —

               nebuvo atsižvelgta į 2004 m. įstatymo Nr. 112 įsigaliojimo pasekmes pareiškėjo padėčiai. Šiuo atžvilgiu, pareiškėjas taip pat remiasi Pagrindinių teisių chartijos 47 straipsnyje įtvirtinto gero administravimo principo pažeidimu.


title: Byla T-451/04 Mediocurso - Estabelecimento de Ensino Particular, S.A., 2004 m. lapkričio 18 d. pareikštas ieškinys Europos Bendrijų Komisijai dėl neveikimo

text:
               22.1.2005

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 19/32

         Mediocurso - Estabelecimento de Ensino Particular, S.A., 2004 m. lapkričio 18 d. pareikštas ieškinys Europos Bendrijų Komisijai dėl neveikimo
   (Byla T-451/04)
   (2005/C 19/68)
   Proceso kalba: portugalų
   2004 m. lapkričio 18 d. Europos Bendrijų Pirmosios instancijos teisme buvo pareikštas Mediocurso - Estabelecimento de Ensino Particular, S.A., įsteigtos Lisabonoje (Portugalija), atstovaujamos advokatų Carlos Botelho Moniz ir Eduardo Maia Cadete, nurodžiusių adresą dokumentams įteikti Lisabonoje, ieškinys Europos Bendrijų Komisijai dėl neveikimo.
   Ieškovas Pirmosios instancijos teismo prašo:

               —

               pripažinti, kad pažeisdama EB sutarties 233 straipsnį Komisija neįvykdė pareigos įvykdyti Europos Bendrijų Teisingumo Teismo 2000 m. rugsėjo 21 d. sprendimą Mediocurso/Komisija, C-463/98 P;

               —

               priteisti iš Europos Bendrijų Komisijos bylinėjimosi išlaidas.

         Teisiniai pagrindai ir pagrindiniai argumentai
   Ieškovas grindžia savo reikalavimą tariamu Komisijos neveikimu nesiimant priemonių, būtinų Europos Bendrijų Teisingumo teismo 2000 m. rugsėjo 21 d. sprendimui Mediocurso/Komisija, C-463/98 P, įvykdyti.
   Komisija jau daugiau kaip 50 mėnesių nuo sprendimo priėmimo nepriėmė įgyvendinančių priemonių, t.y. nepriėmė sprendimo dėl ieškovo pateiktų reikalavimų sumokėti likutį.
   Nors ieškovas 2004 m. liepos 19 d. laišku paragino Komisiją įvykdyti Teisingumo Teismo sprendimą, ji 2004 m. rugpjūčio 31 d. laišku teatsakė, kad jos tarnybos kaip galėdamos greičiau priims naujus sprendimus. Ieškovas mano, kad toks atsakymas tėra preliminarus veiksmas ir nėra pirmiau nurodyto sprendimo įgyvendinimo priemonė.
   Pagal EB sutarties 232 straipsnį Komisijos neveikimas yra neteisėtas, ką Teisingumo teismas gali nustatyti pirmiau nurodyto straipsnio 1 dalies pagrindu.


title: Byla C-221/13: 2014 m. spalio 15 d. Teisingumo Teismo (trečioji kolegija) sprendimas byloje ( Tribunale ordinario di Trento (Italija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Teresa Mascellani/Ministero della Giustizia (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą — Socialinė politika — Direktyva 97/81/EB — Bendrasis susitarimas dėl darbo ne visą darbo dieną, kurį sudarė UNICE, CEEP ir ETUC — Darbo ne visą darbo laiką sutarties pakeitimas į darbo visą darbo laiką sutartį be darbuotojo sutikimo)

text:
               22.12.2014

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 462/6

         2014 m. spalio 15 d. Teisingumo Teismo (trečioji kolegija) sprendimas byloje (Tribunale ordinario di Trento (Italija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Teresa Mascellani/Ministero della Giustizia

   (Byla C-221/13) (1)

   ((Prašymas priimti prejudicinį sprendimą - Socialinė politika - Direktyva 97/81/EB - Bendrasis susitarimas dėl darbo ne visą darbo dieną, kurį sudarė UNICE, CEEP ir ETUC - Darbo ne visą darbo laiką sutarties pakeitimas į darbo visą darbo laiką sutartį be darbuotojo sutikimo))
   (2014/C 462/09)
   Proceso kalba: italų

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Tribunale ordinario di Trento

      Šalys pagrindinėje byloje

      Ieškovė: Teresa Mascellani

      Atsakovė: Ministero della Giustizia

      Rezoliucinė dalis

   1997 m. birželio 6 d. sudarytas Bendrasis susitarimas dėl darbo pagal terminuotas sutartis, pateiktas 1997 m. gruodžio 15 d. Tarybos direktyvos 97/81/EB dėl Bendrojo susitarimo dėl darbo ne visą darbo dieną, kurį sudarė Europos pramonės ir darbdavių konfederacijų sąjunga (UNICE), Europos įmonių, kuriose dalyvauja valstybė, centras (CEEP) ir Europos profesinių sąjungų konfederacija (ETUC), priede, būtent jo 5 straipsnio 2 dalis, turi būti aiškinamas kaip nedraudžiantis, esant tokioms aplinkybėms, kaip nagrinėjamos pagrindinėje byloje, nacionalinės teisės nuostatos, pagal kurią darbdavys gali nurodyti pakeisti darbo ne visą darbo laiką sutartį į darbo visą darbo laiką sutartį be atitinkamo darbuotojo sutikimo.

      (1)  OL C 207, 2013 7 20.


title: Byla C-75/10 P: 2010 m. vasario 9 d. European Renewable Energies Federation pateiktas apeliacinis skundas dėl 2009 m. lapkričio 19 d. Pirmosios instancijos teismo (šeštoji kolegija) priimto sprendimo byloje T-40/08 European Renewable Energies Federation ASBL (EREF) prieš Europos Bendrijų Komisiją

text:
               1.5.2010

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 113/21

         2010 m. vasario 9 d.European Renewable Energies Federation pateiktas apeliacinis skundas dėl 2009 m. lapkričio 19 d. Pirmosios instancijos teismo (šeštoji kolegija) priimto sprendimo byloje T-40/08 European Renewable Energies Federation ASBL (EREF) prieš Europos Bendrijų Komisiją

   (Byla C-75/10 P)
   2010/C 113/33
   Proceso kalba: anglų

      Šalys

      Apeliantė: European Renewable Energies Federation ASBL (EREF), atstovaujama Rechtsanwalt J. Kuhbier,

      Kita proceso šalis: Europos Komisija

      Apeliantės reikalavimai

   Apeliantė Teisingumo Teismo prašo:

               —

               pripažinti 2009 m. lapkričio 19 d. Pirmosios instancijos teismo sprendimą EREF prieš Europos Bendrijų Komisiją byloje T-40/08 negaliojančiu;

               —

               grąžinti bylą nagrinėti ir priimti joje sprendimą Bendrojo Teismo šeštajai kolegijai;

               —

               nurodyti Europos Komisijai sumokėti bylinėjimosi apeliacinėje instancijoje išlaidas..

      Apeliacinio skundo pagrindai ir pagrindiniai argumentai

   Apeliantė prašo Teisingumo Teismo pripažinti 2009 m. lapkričio 19 d. Pirmosios instancijos teismo nutartį byloje T-40/08 negaliojančia ir grąžinti bylą iš naujo svarstyti Bendrajam Teismui.
   Apeliantė nesutinka su Pirmosios instancijos teismo išvada, kad jos teisininkas dr. Fouquet negalėjo jai atstovauti Pirmosios instancijos teisme, ir todėl jos ieškinys buvo nepriimtinas.
   Pirmosios instancijos teismas mano, kad, kadangi dr. Fouquet 2004 m. birželio 29 d. buvo paskirtas EREF direktore, ji nebegalėjo būti laikoma nepriklausoma trečiąja šalimi. Apeliantė nurodo, kad dr. Fouquet formaliai nebuvo paskirta EREF direktore: pagal Belgijos teisę tok paskyrimas turėtų būti oficialiai įregistruotas kompetentingose Belgijos institucijose. Dr. Fouquet EREF direktorės pareigas ėjo tik nominaliai ir jos visiškai arba tik labai ribotai buvo susijusios su atstovavimo įgaliojimais.
   Apeliantė taip pat nurodo, kad net tariant, kad dr. Fouquet paskyrimas direktore butų buvęs formalus, Pirmosios instancijos teismas neteisingai pritaikė teisininko kaip nepriklausomos trečiosios šalies vertinimo kriterijų. Ji pažymėjo, kad Pirmosios instancijos teismas neteisingai suprato EREF atstovės Teisingumo Teisme teisinę padėtį ir realią dr. Fouquet užduočių ir pareigų pasiskirstymą. Vadovaujantis Vokietijos teise, dėl dr. Fouquet užimamų EREF direktorės pareigų jai būtų leista atstovauti apeliantei Teisingumo Teisme.


title: Byla T-377/08 P: 2009 m. gruodžio 9 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Komisija prieš Birkhoff (Apeliacinis skundas — Viešoji tarnyba — Pareigūnai — Socialinė apsauga — Sveikatos draudimas — Gydymo išlaidų atlyginimas — Sprendimo atsisakyti duoti išankstinį leidimą atlyginti invalido vežimėlio įsigijimo išlaidas panaikinimas pirmojoje instancijoje — Įrodymo iškraipymas)

text:
               30.1.2010

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 24/49

         2009 m. gruodžio 9 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Komisija prieš Birkhoff

   (Byla T-377/08 P) (1)

   (Apeliacinis skundas - Viešoji tarnyba - Pareigūnai - Socialinė apsauga - Sveikatos draudimas - Gydymo išlaidų atlyginimas - Sprendimo atsisakyti duoti išankstinį leidimą atlyginti invalido vežimėlio įsigijimo išlaidas panaikinimas pirmojoje instancijoje - Įrodymo iškraipymas)
   2010/C 24/86
   Proceso kalba: vokiečių

      Šalys

      Apeliantė: Europos Komisija, atstovaujama: J. Currall ir B. Eggers

      Kita proceso šalis: Gerhard Birkhoff (Veitnau, Vokietija), atstovaujamas advokato C. Inzillo

      Dalykas

   Apeliacinis skundas dėl 2008 m. liepos 8 d. Europos Sąjungos Tarnautojų teismo (pirmoji kolegija) sprendimo Birkhoff prieš Komisiją (F-76/07, dar nepaskelbtas Rinkinyje) panaikinimo.

      Rezoliucinė dalis

               1.

               Panaikinti 2008 m. liepos 8 d. Europos Sąjungos Tarnautojų teismo (pirmoji kolegija) sprendimą Birkhoff prieš Komisiją (F-76/07, dar nepaskelbtas Rinkinyje).

               2.

               Panaikinti 2008 m. lapkričio 8 d. Išmokų biuro sprendimą.

               3.

               Gerhard Birkhoff ir Europos Komisija padengia savo bylinėjimosi šioje instancijoje išlaidas.

               4.

               Priteisti iš Komisijos visas pirmojoje instancijoje patirtas bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 327, 2008 12 20.


title: Byla F-23/13 R: 2016 m. rugpjūčio 1 d. Tarnautojų teismo (pirmoji kolegija) nutartis byloje Mario Animali ir kt./Europos Komisija (Viešoji tarnyba — Pareigūnai — Pensijos — Pareigūnų tarnybos nuostatų VIII priedo 11 straipsnio 2 dalis — Teisių į pensiją, įgytų pagal kitas pensijų sistemas, pervedimas į Sąjungos pensijų sistemą — Sprendimas dėl pensijos draudimo stažo pripažinimo taikant naujas Pareigūnų tarnybos nuostatų VIII priedo 11 ir 12 straipsnių bendrąsias įgyvendinimo nuostatas — Procedūros reglamento 81 straipsnis — Akivaizdžiai nepagrįstas ieškinys)

text:
               2016 10 3

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 364/44

      2016 m. rugpjūčio 1 d. Tarnautojų teismo (pirmoji kolegija) nutartis byloje Mario Animali ir kt./Europos Komisija

      (Byla F-23/13 R) (1)

      ((Viešoji tarnyba - Pareigūnai - Pensijos - Pareigūnų tarnybos nuostatų VIII priedo 11 straipsnio 2 dalis - Teisių į pensiją, įgytų pagal kitas pensijų sistemas, pervedimas į Sąjungos pensijų sistemą - Sprendimas dėl pensijos draudimo stažo pripažinimo taikant naujas Pareigūnų tarnybos nuostatų VIII priedo 11 ir 12 straipsnių bendrąsias įgyvendinimo nuostatas - Procedūros reglamento 81 straipsnis - Akivaizdžiai nepagrįstas ieškinys))
      (2016/C 364/55)
      Proceso kalba: prancūzų

         Šalys

         Ieškovai: Mario Animali ir kt. (Briuselis, Belgija), iš pradžių atstovaujami advokatų D. de Abreu Caldas, A. Coolen, J.-N. Louis ir É. Marchal, vėliau advokatų D. de Abreu Caldas ir J.-N. Louis ir galiausiai advokato J.-N. Louis

         Atsakovė: Europos Komisija, iš pradžių atstovaujama C. Ehrbar ir M. G. Gattinara, vėliau J. Currall ir G. Gattinara ir galiausiai G. Gattinara

         Bylos dalykas

      Prašymas panaikinti sprendimą, kuriuo iki tarnybos Komisijoje įgytos teisės į pensiją nustatomos pagal naujas Pareigūnų tarnybos nuostatų bendrąsias įgyvendinimo nuostatas, ir sprendimą atmesti skundą.

         Rezoliucinė dalis

                  1.

                  Atmesti ieškinį kaip akivaizdžiai nepriimtiną.

                  2.

                  Kiekviena šalis padengia savo bylinėjimosi išlaidas.

         (1)  OL C 156, 2013 6 1, p. 55.


title: Byla T-101/06 2007 m. lapkričio 14 d. Pirmosios instancijos teismo sprendimas Castell des Remei prieš VRDT — Bodegas Roda (Castell del Remei ODA) ( Bendrijos prekių ženklas — Protesto procedūra — Bendrijos vaizdinio prekių ženklo paraiška Castell del Remei ODA — Ankstesnis tarptautinis žodinis prekių ženklas RODA ir ankstesni žodiniai prekių ženklai RODA, RODA I, RODA II ir BODEGAS RODA — Santykiniai atmetimo pagrindai — Galimybė supainioti — Reglamento (EB) Nr. 40/94 8 straipsnio 1 dalies b punktas )

text:
               22.12.2007

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 315/38

         2007 m. lapkričio 14 d. Pirmosios instancijos teismo sprendimas Castell des Remei prieš VRDT — Bodegas Roda (Castell del Remei ODA)

   (Byla T-101/06) (1)

   („Bendrijos prekių ženklas - Protesto procedūra - Bendrijos vaizdinio prekių ženklo paraiška Castell del Remei ODA - Ankstesnis tarptautinis žodinis prekių ženklas RODA ir ankstesni žodiniai prekių ženklai RODA, RODA I, RODA II ir BODEGAS RODA - Santykiniai atmetimo pagrindai - Galimybė supainioti - Reglamento (EB) Nr. 40/94 8 straipsnio 1 dalies b punktas“)
   (2007/C 315/71)
   Proceso kalba: ispanų
   Šalys

      Ieškovė: Castell des Remei, SL (Castell del Remei, Ispanija), atstovaujama advokatų F. de Vissher, E. Cornu, D. Moreau, J. Grau Mora, A. Angulo Lafora, M. Ferrándiz Avendaño, M. Baylos Morales ir A. Velázquez Ibáñez

      Atsakovė: Vidaus rinkos derinimo tarnyba (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui), atstovaujama J. García Murillo

      Kita proceso Apeliacinėje taryboje šalis, įstojusi į bylą Pirmosios instancijos teisme: Bodegas Roda, SA (La Rioja, Ispanija), atstovaujama advokatų M. López Camba, B. García Peces ir J. Grimau Muñoz
   Dalykas
   Ieškinys dėl 2006 m. sausio 17 d. VRDT pirmosios apeliacinės tarybos sprendimo (byla R263/2005-1), susijusio su protesto procedūra tarp Bodegas Roda, SA ir Castell des Remei, SL.
   Rezoliucinė dalis

               1.

               Atmesti ieškinį.

               2.

               Priteisti iš ieškovės bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 121, 2006 5 20.


title: Byla T-116/06 2008 m. rugsėjo 24 d. Pirmosios instancijos teismo sprendimas byloje Oakley prieš VRDT — Venticinque (O STORE) ( Bendrijos prekių ženklas — Registracijos pripažinimo negaliojančia procedūra — Žodinis Bendrijos prekių ženklas O STORE — Ankstesnis žodinis nacionalinis prekių ženklas THE O STORE — Mažmeninėje prekyboje teikiamų paslaugų ir atitinkamų prekių palyginimas — Santykinis atmetimo pagrindas — Reglamento (EB) Nr. 40/94 8 straipsnio 1 dalies b punktas — Įstojusios į bylą šalies prašymas pakeisti sprendimą — Pirmosios instancijos teismo procedūros reglamento 134 straipsnio 3 dalis )

text:
               8.11.2008

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 285/36

         2008 m. rugsėjo 24 d. Pirmosios instancijos teismo sprendimas byloje Oakley prieš VRDT — Venticinque (O STORE)

   (Byla T-116/06) (1)

   („Bendrijos prekių ženklas - Registracijos pripažinimo negaliojančia procedūra - Žodinis Bendrijos prekių ženklas O STORE - Ankstesnis žodinis nacionalinis prekių ženklas THE O STORE - Mažmeninėje prekyboje teikiamų paslaugų ir atitinkamų prekių palyginimas - Santykinis atmetimo pagrindas - Reglamento (EB) Nr. 40/94 8 straipsnio 1 dalies b punktas - Įstojusios į bylą šalies prašymas pakeisti sprendimą - Pirmosios instancijos teismo procedūros reglamento 134 straipsnio 3 dalis“)
   (2008/C 285/64)
   Proceso kalba: anglų
   Šalys

      Ieškovė: Oakley, Inc (Van Ikonas, Futhilo Rančas, JAV), atstovaujama advokatų M. Huth-Dierig ir M. Nentwig

      Atsakovė: Vidaus rinkos derinimo tarnyba (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui), atstovaujama A. Folliard-Monguiral

      Kita procedūros Apeliacinėje taryboje šalis, įstojusi į bylą Pirmosios instancijos teisme: Venticinque Ltd (Heilšamas, Rytų Saseksas, Jungtinė Karalystė), atstovaujama advokato D. Caneva
   Dalykas
   Ieškinys, pareikštas dėl 2006 m. sausio 17 d. VRDT pirmosios apeliacinės tarybos sprendimo (sujungtos bylos R 682/2004-1 ir R 685/2004-1), susijusio su registracijos pripažinimo negaliojančia procedūra tarp Venticinque Ltd ir Oakley, Inc.

   Rezoliucinė dalis

               1.

               Atmesti ieškinį.

               2.

                  Oakley, Inc. padengia bylinėjimosi išlaidas, išskyrus tas, kurias patyrė įstojusi į bylą šalis.

               3.

               Venticinque Ltd padengia savo bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 154, 2006 7 1.


title: Byla F-26/10: 2011 m. rugsėjo 28 d. Tarnautojų teismo (trečioji kolegija) sprendimas byloje AZ prieš Komisiją (Viešoji tarnyba — Pareigų paaukštinimas — 2009 m. pareigų paaukštinimo procedūra — Gebėjimas dirbti trečia kalba — Drausminės procedūros buvimas — Neįtraukimas į paaukštinimo procedūrą)

text:
               10.12.2011

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 362/23

         2011 m. rugsėjo 28 d. Tarnautojų teismo (trečioji kolegija) sprendimas byloje AZ prieš Komisiją

   (Byla F-26/10) (1)

   (Viešoji tarnyba - Pareigų paaukštinimas - 2009 m. pareigų paaukštinimo procedūra - Gebėjimas dirbti trečia kalba - Drausminės procedūros buvimas - Neįtraukimas į paaukštinimo procedūrą)
   2011/C 362/39
   Proceso kalba: prancūzų

      Šalys

      Ieškovas: AZ (Tjonvilis, Prancūzija), atstovaujamas advokatų L. Levi ir M. Vandenbussche

      Atsakovė: Komisija, atstovaujama D. Martin ir J. Baquero Cruz

      Dalykas

   Prašymas panaikinti sprendimą neįtraukti ieškovo į 2009 m. paaukštinimo procedūrą ir priteisti iš Komisijos jam pinigų sumą moralinei žalai atlyginti.

      Sprendimo rezoliucinė dalis

               1.

               Atmesti ieškinį.

               2.

               AZ padengia visas bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 179, 2010 7 3, p. 58.


title: Byla C-364/06 2007 m. gegužės 24 d. Teisingumo Teismo (šeštoji kolegija) sprendima s Europos Bendrijų Komisija prieš Liuksemburgo Didžiąją Hercogystę (Valstybės įsipareigojimų neįvykdymas — Direktyva 2002/15/EB — Asmenų, kurie verčiasi mobiliąja kelių transporto veikla, darbo laiko organizavimas — Neperkėlimas per nustatytą terminą)

text:
               7.7.2007

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 155/5

         2007 m. gegužės 24 d. Teisingumo Teismo (šeštoji kolegija) sprendimas Europos Bendrijų Komisija prieš Liuksemburgo Didžiąją Hercogystę

   (Byla C-364/06) (1)

   (Valstybės įsipareigojimų neįvykdymas - Direktyva 2002/15/EB - Asmenų, kurie verčiasi mobiliąja kelių transporto veikla, darbo laiko organizavimas - Neperkėlimas per nustatytą terminą)
   (2007/C 155/08)
   Proceso kalba: prancūzų
   Šalys

      Ieškovė: Europos Bendrijų Komisija, atstovaujama N. Yerrell

      Atsakovė: Liuksemburgo Didžioji Hercogystė, atstovaujama C. Schiltz
   Dalykas
   Valstybės įsipareigojimų neįvykdymas — Nuostatų, būtinų įgyvendinti 2002 m. kovo 11 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvą 2002/15/EB dėl asmenų, kurie verčiasi mobiliąja kelių transporto veikla, darbo laiko organizavimo (OL L 80, p. 35), nepriėmimas per nustatytą terminą
   Rezoliucinė dalis

               1.

               Pripažinti, kad nepriėmusi 2002 m. kovo 11 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvą 2002/15/EB dėl asmenų, kurie verčiasi mobiliąja kelių transporto veikla, darbo laiko organizavimo įgyvendinančių įstatymų ir kitų teisės aktų Liuksemburgo Didžioji Hercogystė neįvykdė įsipareigojimų pagal šią direktyvą.

               2.

               Priteisti iš Liuksemburgo Didžiosios Hercogystės bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 249, 2006 10 14.


title: Byla C-377/10: 2010 m. liepos 26 d. Tribunalul Dolj (Rumunija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Adrian Băilă prieš Administrația Finanțelor Publice a Municipiului Craiova, Administrația Fondului pentru Mediu

text:
               9.10.2010

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 274/12

         2010 m. liepos 26 d.Tribunalul Dolj (Rumunija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Adrian Băilă prieš Administrația Finanțelor Publice a Municipiului Craiova, Administrația Fondului pentru Mediu

   (Byla C-377/10)
   ()
   2010/C 274/17
   Proceso kalba: rumunų

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Tribunalul Dolj

      Šalys pagrindinėje byloje

      Ieškovas: Adrian Băilă

      Atsakovės: Administrația Finanțelor Publice a Municipiului Craiova, Administrația Fondului pentru Mediu

      Prejudiciniai klausimai

               1.

               Ar SESV 110 straipsnio (buvęs EB 90 straipsnis) pirma pastraipa turi būti aiškinama taip, kad pagal ją draudžiama valstybei narei įvesti tokį mokestį, kaip mokestis už aplinkos taršą, numatytas Nepaprastajame vyriausybės potvarkyje Nr. 50/2008, iš dalies pakeistame Nepaprastuoju vyriausybės potvarkiu Nr. 218/2008, nuo kurio atleistos M1 kategorijai priklausančios motorinės transporto priemonės, atitinkančios Euro 4 išmetamųjų teršalų kiekio standartus, kurių variklio darbinis tūris neviršija 2 000 cm3, taip pat visos N1 kategorijos transporto priemonės, atitinkančios Euro 4 išmetamųjų teršalų kiekio standartus, kurios pirmą kartą Rumunijoje ar kitoje valstybėje narėje įregistruotos laikotarpiu nuo 2008 m. gruodžio 15 d. iki 2009 m. gruodžio 31 d. imtinai, tačiau taikomas analogiškoms ar konkuruojančioms motorinėms transporto priemonėms iš kitų valstybių narių, įregistruotoms iki 2008 m. gruodžio 15 d., nes šis mokestis gali būti laikomas vidaus mokesčiu už gaminius iš kitų valstybių narių, netiesiogiai diskriminuojančiu, palyginti su nacionaliniais gaminiais, siekiant apsaugoti nacionalinę naujų motorinių transporto priemonių gamybą?

               2.

               Ar SESV 110 straipsnio (buvęs EB 90 straipsnis) pirma pastraipa turi būti aiškinama taip, kad pagal ją draudžiama valstybei narei įvesti tokį mokestį, kaip mokestis už aplinkos taršą, numatytas Nepaprastajame vyriausybės potvarkyje Nr. 50/2008, iš dalies pakeistame Nepaprastuoju vyriausybės potvarkiu Nr. 218/2008, nuo kurio atleistos M1 kategorijai priklausančios motorinės transporto priemonės, atitinkančios Euro 4 išmetamųjų teršalų kiekio standartus, kurių variklio darbinis tūris neviršija 2 000 cm3, taip pat visos N1 kategorijos transporto priemonės, atitinkančios Euro 4 išmetamųjų teršalų kiekio standartus, kurios pirmą kartą Rumunijoje ar kitoje valstybėje narėje įregistruotos laikotarpiu nuo 2008 m. gruodžio 15 d. iki 2009 m. gruodžio 31 d. imtinai, tačiau taikomas motorinėms transporto priemonėms su kitokiais nei nurodytieji techniniais duomenimis, įregistruotoms tuo pačiu laikotarpiu kitose valstybėse narėse, nes šis mokestis gali būti laikomas vidaus mokesčiu už gaminius iš kitų valstybių narių, netiesiogiai diskriminuojančiu, palyginti su nacionaliniais gaminiais, siekiant apsaugoti nacionalinę naujų motorinių transporto priemonių gamybą?


title: Byla C-474/10: 2011 m. spalio 20 d. Teisingumo Teismo (ketvirtoji kolegija) sprendimas byloje ( Court of Appeal in Northern Ireland (Jungtinė Karalystė) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Department of the Environment for Northern Ireland prieš Seaport (NI) Ltd, Magherafelt district Council, F P McCann (Developments) Ltd, Younger Homes Ltd, Heron Brothers Ltd, G Small Contracts, Creagh Concrete Products Ltd (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą — Direktyva 2001/42/EB — 6 straipsnis — Valdžios institucijos, kuri gali būti suinteresuota planų ir programų įgyvendinimo pasekmėmis aplinkai, paskyrimas konsultuoti — Konsultacinės valdžios institucijos galimybė rengti planus ar programas — Pareiga paskirti atskirą valdžios instituciją — Informacijos teikimo valdžios institucijoms bei visuomenei ir konsultacijų su jomis tvarka)

text:
               10.12.2011

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 362/10

         2011 m. spalio 20 d. Teisingumo Teismo (ketvirtoji kolegija) sprendimas byloje (Court of Appeal in Northern Ireland (Jungtinė Karalystė) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Department of the Environment for Northern Ireland prieš Seaport (NI) Ltd, Magherafelt district Council, F P McCann (Developments) Ltd, Younger Homes Ltd, Heron Brothers Ltd, G Small Contracts, Creagh Concrete Products Ltd

   (Byla C-474/10) (1)

   (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą - Direktyva 2001/42/EB - 6 straipsnis - Valdžios institucijos, kuri gali būti suinteresuota planų ir programų įgyvendinimo pasekmėmis aplinkai, paskyrimas konsultuoti - Konsultacinės valdžios institucijos galimybė rengti planus ar programas - Pareiga paskirti atskirą valdžios instituciją - Informacijos teikimo valdžios institucijoms bei visuomenei ir konsultacijų su jomis tvarka)
   2011/C 362/14
   Proceso kalba: anglų

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Court of Appeal in Northern Ireland

      Šalys pagrindinėje byloje

      Ieškovė: Department of the Environment for Northern Ireland

      Atsakovės: Seaport (NI) Ltd, Magherafelt district Council, F P McCann (Developments) Ltd, Younger Homes Ltd, Heron Brothers Ltd, G Small Contracts, Creagh Concrete Products Ltd

      Dalykas

   Prašymas priimti prejudicinį sprendimą — Court of Appeal in Northern Ireland — 2001 m. birželio 27 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2001/42/EB dėl tam tikrų planų ir programų pasekmių aplinkai vertinimo (OL L 197, p. 30; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 15 sk., 6 t., p. 157) 6 straipsnio 2, 3 ir 4 dalių aiškinimas — Institucijos, kuri gali būti suinteresuota planų ir programų įgyvendinimo pasekmėmis aplinkai, paskyrimas konsultuoti — Informacijos teikimo valdžios institucijoms bei visuomenei ir konsultacijų su jomis tvarka

      Rezoliucinė dalis

               1.

               Tokiomis aplinkybėmis, kaip antai nagrinėjamos pagrindinėje byloje, 2001 m. birželio 27 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2001/42/EB dėl tam tikrų planų ir programų pasekmių aplinkai vertinimo 6 straipsnio 3 dalimi nereikalaujama įsteigti ar paskirti kitos konsultacinės valdžios institucijos, kaip ji suprantama pagal šią nuostatą, jeigu valdžios institucijos, su kuria įprastai reikia konsultuotis aplinkosauginiais klausimais ir kuri paskirta šiai užduočiai atlikti, viduje funkcijos atskirtos taip, kad jai priklausantis administracinis subjektas turi realią autonomiją, t. y. be kita ko, jis turi nuosavus administracinius ir žmogiškuosius išteklius ir dėl to gali atlikti konsultacinėms valdžios institucijoms, kaip jos suprantamos pagal šio 6 straipsnio 3 dalį, patikėtas užduotis, ypač pateikti objektyvią nuomonę dėl valdžios institucijos, kuriai jis priklauso, numatyto plano ar projekto.

               2.

               Direktyvos 2001/42 6 straipsnio 2 dalis turi būti aiškinama taip, kad ja nereikalaujama, jog laikotarpis, per kurį paskirtos valdžios institucijos ir visuomenė, kuri paveikta ar gali būti paveikta, kaip ji suprantama pagal šio straipsnio 3 ir 4 dalis, turi turėti galimybę pareikšti savo nuomonę dėl konkretaus plano ar programos projekto ir pasekmių aplinkai vertinimo atskaitos, būtų konkrečiai įtvirtintas šią direktyvą perkeliančiuose nacionalinės teisės aktuose ir todėl šia 2 dalimi nedraudžiama, kad tokį laikotarpį kiekvienu atveju nustatytų planą ar programą rengianti valdžios institucija. Vis dėlto tokioje situacijoje ta pačia 2 dalimi reikalaujama, kad, siekiant pasikonsultuoti su šiomis valdžios institucijomis ir šia visuomene dėl konkretaus plano ar programos projekto, faktiškai įtvirtintas terminas būtų pakankamas ir taip leistų suteikti pastarosioms realią galimybę laiku pareikšti savo nuomonę dėl šio plano ar programos projekto ir dėl tokio plano ar programos pasekmių aplinkai vertinimo ataskaitos.

      (1)  OL C 13, 2011 1 15.


title: Bylos F-39/10 ir F-9/10 R: 2010 m. rugsėjo 28 d. Tarnautojų teismo nutartis byloje De Roos-Le Large prieš Komisiją

text:
               29.1.2011

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 30/68

         2010 m. rugsėjo 28 d. Tarnautojų teismo nutartis byloje De Roos-Le Large prieš Komisiją

   (Bylos F-39/10 ir F-9/10 R)
   ()
   2011/C 30/136
   Proceso kalba: olandų
   Europos Sąjungos tarnautojų teismo kolegijos pirmininkas nutartimi nurodė išbraukti bylą iš registro.


title: Byla T-148/04: TQ3 Travel Solutions 2004 m. balandžio 26 d. pareikštas ieškinys Europos Bendrijų Komisijai

text:
               10.7.2004

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 179/10

         TQ3 Travel Solutions 2004 m. balandžio 26 d. pareikštas ieškinys Europos Bendrijų Komisijai
   (Byla T-148/04)
   (2004/C 179/21)
   Bylos kalba: prancūzų
   2004 m. balandžio 26 d. Europos Bendrijų Pirmosios instancijos teisme buvo pareikštas, TQ3 Travel Solutions, įsisteigusios Mechelen (Belgija), atstovaujamos advokatų Rusen Ergec ir Kim Moric, ieškinys Europos Bendrijų Komisijai.
   Pareiškėja Pirmosios instancijos teismo prašo:

               —

               Panaikinti 2004 m. vasario 24 d. Komisijos sprendimą, kuriuo pareiškėja informuojama apie jos paraiškos dėl sutarties Nr. ADMIN/D1/PR/2003/131 1 dalies (Briuselis) atmetimą;

               —

               Panaikinti Komisijos sprendimą, apie kurį pareiškėjai buvo pranešta 2004 m. kovo 16 d. laišku, dėl sutarties dalies Nr. 1 sudarymo su įmone Carlson Wagonlit Travels;

               —

               Pripažinti, kad Komisijos neteisėti veiksmai yra klaida, užtraukianti Komisijai atsakomybę pareiškėjos atžvilgiu;

               —

               Pasiūlyti kreiptis pareiškėjai į Komisiją, kad būtų įvertinta patirta žala;

               —

               Priteisti iš Komisijos visas bylinėjimosi išlaidas.

         Teisiniai pagrindai ir pagrindiniai argumentai
   Pasibaigus 2003 spalio 20 d. ribotam paraiškų konkursui, susijusiam su „Kelionių agentūros paslaugomis“ (1) ir vertinimo procedūrai, Komisija priėmė sprendimą laimėtoju išrinkti ne pareiškėją, o įmonę Carlson Wagonlit Travels.
   Ginčydama šiuos sprendimus, pareiškėja remiasi dviem vienodais teisiniais pagrindais, kylančiais iš Komisijos padarytos aiškios paraiškų vertinimo klaidos.
   Pirmuoju teisiniu pagrindu pareiškėja nurodo, kad Komisija padarė aiškią vertinimo klaidą, manydama, kad įmonės Carlson Wagonlit Travels paraiška nebuvo neįprastai mažos vertės; be to, ji remiasi neteisėtumu, atsiradusiu dėl 2002 m. gruodžio 23 d. Komisijos reglamento EB Nr. 2342/2002 (2) 146 straipsnio 4 dalyje numatytos Europos institucijų pareigos prašyti bet kokios informacijos apie paraiškos sudėtį pažeidimo.
   Antras teisinis pagrindas yra susijęs su Komisijos padaryta aiškia paraiškos kokybinės vertės vertinimo klaida, suteikiant Carlson Wagonlit Travels aukštesnį balą dėl jos siūlomų paslaugų kokybės, nors ši paraiška neleistų garantuoti pakankamos susijusių paslaugų kokybės.

      (1)  Sutarties Nr. ADMIN/D1/PER/2003/131. (OL S 143)

      (2)  2002 m. gruodžio 23 d. Komisijos reglamentas (EB, Euratomas) Nr. 2342/2002 nustatantis išsamias Tarybos reglamento (EB, Euratomas) Nr. 1605/2002 dėl Europos Bendrijų bendrajam biudžetui taikomo finansinio reglamento įgyvendinimo taisykles. (OL L 357, p. 1)


title: Byla F-80/09: 2009 m. rugsėjo 26 d. pareikštas ieškinys byloje Lenz prieš Komisiją

text:
               21.11.2009

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 282/66

         2009 m. rugsėjo 26 d. pareikštas ieškinys byloje Lenz prieš Komisiją

   (Byla F-80/09)
   2009/C 282/127
   Proceso kalba: vokiečių

      Šalys

      Ieškovė: Erika Lenz (Osnabriukas, Vokietija), atstovaujama Rechtsanwälte J. Römer ir V. Lenz

      Atsakovė: Europos Bendrijų Komisija

      Ginčo dalykas bei aprašymas

   Prašymas panaikinti 2009 m. gegužės 4 d. Komisijos sprendimą nepadengti ieškovės turėtas natūropato gydymo išlaidas

      Ieškovės reikalavimai

               —

               Panaikinti 2009 m. gegužės 4 d. atsakovės sprendimą ir 2007 m. spalio 2 d. Sprendimą dėl skundo bei įpareigoti atsakovę atlyginti 85 % natūropato gydymo išlaidų (297 eurai), t. y. šiuo atveju 253 eurus.

               —

               Pripažinti, kad atsakovė privalo atlyginti ieškovei visas natūropato gydymo išlaidas po 2009 m. balandžio 1 dienos.

               —

               Priteisti iš atsakovės bylinėjimosi šios instancijoje išlaidas bei išlaidas advokatui ikiteisminėje ir teisminėje stadijose.


title: Byla T-376/15: 2017 m. gegužės 11 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje KK/EASME (Bendroji mokslinių tyrimų ir inovacijų programa „Horizontas 2020“ — Kvietimas teikti paraiškas pagal 2014 – 2015 m. darbo programą — Paramos MVĮ inovacijoms programa — EASME sprendimas pripažinti paraišką nepriimtina — „Vieno teikimo“ taisyklė — Vertinimo persvarstymo procedūra — Interneto portalo, kuriame turėjo būti pateikta paraiška, laikinas neprieinamumas — Vertinimo klaida — Procedūrinių reikalavimų pažeidimas — Deliktinė atsakomybė)

text:
               3.7.2017

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 213/28

         2017 m. gegužės 11 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje KK/EASME

   (Byla T-376/15) (1)

   ((Bendroji mokslinių tyrimų ir inovacijų programa „Horizontas 2020“ - Kvietimas teikti paraiškas pagal 2014 – 2015 m. darbo programą - Paramos MVĮ inovacijoms programa - EASME sprendimas pripažinti paraišką nepriimtina - „Vieno teikimo“ taisyklė - Vertinimo persvarstymo procedūra - Interneto portalo, kuriame turėjo būti pateikta paraiška, laikinas neprieinamumas - Vertinimo klaida - Procedūrinių reikalavimų pažeidimas - Deliktinė atsakomybė))
   (2017/C 213/37)
   Proceso kalba: prancūzų

      Šalys

      Ieškovė: KK, atstovaujama advokato J.-P. Spitzer

      Atsakovė: Mažųjų ir vidutinių įmonių reikalų vykdomoji įstaiga (EASME), atstovaujama A. Pallares Allueva ir E. Fierro Sedano, padedamų advokatų A. Duron ir D. Waelbroeck

      Dalykas

   SESV 263 straipsniu grindžiamas prašymas panaikinti 2015 m. birželio 15 d. EASME sprendimą, kuriuo buvo atmesta ieškovės paraiška, pateikta remiantis kvietimu teikti paraiškas ir siūlyti su tuo susijusią veiklą pagal 2014–2015 m. darbo programas, kurios sudaro dalį bendrosios mokslinių tyrimų ir inovacijų programos „Horizontas 2020“ (2014–2020 m.) ir Europos atominės energijos bendrijos mokslinių tyrimų ir mokymo programos (2014–2018), kuria papildoma programa „Horizontas 2020“ (OL C 361, 2013, p. 9) ir, antra, SESV 268 straipsniu grindžiamas prašymas atlyginti ieškovei dėl šio sprendimo tariamai patirtą žalą.

      Rezoliucinė dalis

               1.

               Atmesti ieškinį.

               2.

               Priteisti iš KK bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 243, 2016 7 4.


title: Byla T-159/07 2007 m. gegužės 7 d. pareikštas ieškinys byloje COFAC prieš Komisiją

text:
               7.7.2007

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 155/36

         2007 m. gegužės 7 d. pareikštas ieškinys byloje COFAC prieš Komisiją

   (Byla T-159/07)
   (2007/C 155/66)
   Proceso kalba: portugalų
   Šalys

      Ieškovė: COFAC — Cooperativa de Formação e Animação Cultural, crl (Lisabona, Portugalija), atstovaujama advokato Luís Gomes

      Atsakovė: Europos Bendrijų Komisija
   Ieškovės reikalavimai

               —

               Remiantis EB 230 straipsniu panaikinti 2004 m. lapkričio 9 d. Komisijos sprendimą D(2004)24253, kuriuo sumažinama Europos socialinio fondo (ESF) ieškovei 1987 m. balandžio 30 d. Sprendimu C(87)0860 suteikta finansinė parama (Byla Nr. 870927 P1).

               —

               priteisti iš Europos Bendrijų Komisijos visas bylinėjimosi išlaidas.

         Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai
   Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai yra identiški nurodytiems byloje T-158/07.


title: Byla F-41/13: 2013 m. gegužės 8 d. pareikštas ieškinys byloje ZZ ir kt. prieš EIB

text:
               20.7.2013

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 207/60

         2013 m. gegužės 8 d. pareikštas ieškinys byloje ZZ ir kt. prieš EIB

   (Byla F-41/13)
   2013/C 207/104
   Proceso kalba: prancūzų

      Šalys

      Ieškovai: ZZ ir kt., atstovaujami advokato L. Levi

      Atsakovas: Europos investicinis bankas

      Ginčo dalykas bei aprašymas

   Pirma, panaikinti 2013 m. vasario mėn. algalapiuose pateiktus sprendimus, kuriais nustatytas 1,8 % dydžio metinis algų perskaičiavimas už 2013 metus, informacinius pranešimus, kuriuos atsakovas pateikė ieškovams 2013 m. vasario 5 d. ir 15 d. bei panaikinti vėlesnius algalapius. Antra, priteisti iš institucijos sumokėti kompensaciją už tariamai patirtą materialinę ir moralinę žalą.

      Ieškovų reikalavimai

               —

               Panaikinti 2013 m. vasario mėn. ieškovų algalapiuose pateiktą sprendimą, kuriame nustatytas 1,8 % dydžio metinis algų perskaičiavimas už 2013 metus, ir, dėl tos priežasties, panaikinti panašius sprendimus, pateiktus vėlesniuose algalapiuose, bei, jei reikia, panaikinti du informacinius pranešimus, kuriuos atsakovas pateikė ieškovams 2013 m. vasario 5 d. ir 15 d.

               —

               Priteisti iš atsakovo kiekvienam ieškovui kaip materialinės žalos atlyginimą sumokėti i) algų skirtumą, atsiradusį dėl metinio perskaičiavimo už 2013 m., t. y. padidinimo 1,8 % už laikotarpį nuo 2013 m. sausio 1 d. iki 2013 m. gruodžio 31 d.; ii) algų skirtumą, kuris atsirado dėl metinio algų perskaičiavimo 1,8 % už 2013 m. pasekmių algų, kurios bus mokamos nuo 2014 m. sausio mėn., dydžiui; iii) delspinigius nuo algų skirtumo už laikotarpį iki visiško reikalaujamų sumų išmokėjimo, o taikoma delspinigių norma turi būti apskaičiuota remiantis Europos Centrinio Banko nustatyta norma pagrindinėms refinansavimo operacijoms, kuri taikoma atitinkamu laikotarpiu, ir pridėjus tris punktus, ir iv) žalos atlyginimą dėl perkamosios galios praradimo, o visa ši materialinė žala negalutinai įvertinta 30 000 eurų kiekvienam ieškovui.

               —

               Priteisti iš atsakovo sumokėti kiekvienam ieškovui 1 000 eurų už moralinės žalos atlyginimą.

               —

               Priteisti iš EIB bylinėjimosi išlaidas.


title: Byla T-322/04 Colgate-Palmolive Company 2004 m. rugpjūčio 5 d. pareikštas ieškinys Vidaus rinkos derinimo tarnybai (VRDT)

text:
               23.10.2004

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 262/49

         Colgate-Palmolive Company 2004 m. rugpjūčio 5 d. pareikštas ieškinys Vidaus rinkos derinimo tarnybai (VRDT)
   (Byla T-322/04)
   (2004/C 262/92)
   Bylos kalba: ispanų
   2004 m. rugpjūčio 5 d. Europos Bendrijų Pirmosios instancijos teisme buvo pareikštas Colgate-Palmolive Company, atstovaujamos advokatų Enrique Armijo Chávarri ir Antonio Castán Pérez-Gómez, nurodžiusių adresą dokumentams įteikti Niujorke (Jungtinės Amerikos Valstijos), ieškinys Vidaus rinkos derinimo tarnybai (VRDT).
   Pareiškėjas Pirmosios instancijos teismo prašo:

               —

               panaikinti Vidaus rinkos derinimo tarnybos antrosios apeliacinės tarybos 2004 m. gegužės 18 d. sprendimą byloje R 0076/2004-2 ir

               —

               priteisti iš VRDT bylinėjimosi išlaidas.

         Teisiniai pagrindai ir pagrindiniai argumentai

               Prašomas įregistruoti Bendrijos prekių ženklas:

               Žodinis prekių ženklas „SIMPLE WHITE“, paraiškos Nr. 2688315

               Prekės arba paslaugos:

               Dantų milteliai ir pastos, burnos skalavimo skysčiai (3 klasė)

               Apeliacinėje taryboje ginčijamas sprendimas:

               Eksperto sprendimas atmesti įregistravimo paraišką

               Apeliacinės tarybos sprendimas:

               Sprendimas atmesti apeliaciją

               Teisiniai pagrindai:

               Klaidingas Reglamento (EB) Nr. 40/94 7 straipsnio 1 dalies b ir c punktų aiškinimas


title: Byla T-122/11: 2011 m. rugsėjo 6 d. Bendrojo Teismo nutartis byloje Yao N'Dré prieš Tarybą

text:
               29.10.2011

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 319/28

         2011 m. rugsėjo 6 d. Bendrojo Teismo nutartis byloje Yao N'Dré prieš Tarybą

   (Byla T-122/11) (1)

   2011/C 319/60
   Proceso kalba: prancūzų
   Penktosios kolegijos pirmininkas nutartimi nurodė išbraukti bylą iš registro.

      (1)  OL C 130, 2011 4 30.


title: Byla C-374/06 2007 m. gruodžio 13 d. Teisingumo Teismo (pirmoji kolegija) sprendimas ( Finanzgericht Düsseldorf (Vokietija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Beteiligungen mbH prieš Hauptzollamt Bielefeld (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą — Mokesčių teisės nuostatos — Teisės aktų suderinimas — Direktyva 92/12/EEB — Akcizais apmokestinami produktai — Fiskaliniai ženklai — Neteisėtas išgabenimas nustojant taikyti laikino akcizo mokėjimo atidėjimo režimą — Vagystė — Išleidimas vartojimui valstybėje narėje, kurioje įvykdyta vagystė — Už kitos valstybės narės fiskalinius ženklus, jau pritvirtintus prie pavogtų produktų, sumokėtos sumos negrąžinimas)

text:
               23.2.2008

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 51/21

         2007 m. gruodžio 13 d. Teisingumo Teismo (pirmoji kolegija) sprendimas (Finanzgericht Düsseldorf (Vokietija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Beteiligungen mbH prieš Hauptzollamt Bielefeld

   (Byla C-374/06) (1)

   (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą - Mokesčių teisės nuostatos - Teisės aktų suderinimas - Direktyva 92/12/EEB - Akcizais apmokestinami produktai - Fiskaliniai ženklai - Neteisėtas išgabenimas nustojant taikyti laikino akcizo mokėjimo atidėjimo režimą - Vagystė - Išleidimas vartojimui valstybėje narėje, kurioje įvykdyta vagystė - Už kitos valstybės narės fiskalinius ženklus, jau pritvirtintus prie pavogtų produktų, sumokėtos sumos negrąžinimas)
   (2008/C 51/34)
   Proceso kalba: vokiečių
   Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas
   Finanzgericht Düsseldorf
   Šalys pagrindinėje byloje

      Ieškovė: BATIG Gesellschaft für Beteiligungen mbH

      Atsakovė: Hauptzollamt Bielefeld
   Dalykas
   Prašymas priimti prejudicinį sprendimą — Finanzgericht Düsseldorf (Vokietija) — 1992 m. vasario 25 d. Tarybos direktyvos 92/12/EEB dėl bendros tvarkos, susijusios su akcizais apmokestinamais produktais, jų laikymu, judėjimu ir kontrole (OL L 76, p. 1.) išaiškinimas — Valstybės narės atsisakymas grąžinti už fiskalinius ženklus tabako produktams sumokėtą sumą, jei šiems produktams kitoje valstybėje narėje neteisėtai panaikinamas laikino akcizo mokėjimo atidėjimo režimas, ir todėl šioje valstybėje narėje surenkamas akcizas — Cigarečių vagystė
   Rezoliucinė dalis
   1992 m. vasario 25 d. Tarybos direktyva 92/12/EEB dėl bendros tvarkos, susijusios su akcizais apmokestinamais produktais ir jų laikymu, judėjimu ir kontrole, iš dalies pakeista 2003 m. balandžio 14 d. Tarybos reglamentu (EB) Nr. 807/2003, suderinančiu su Sprendimu 1999/468/EB nuostatas, susijusias su komitetais, padedančiais Komisijai naudotis savo įgyvendinimo įgaliojimais, nustatytais Tarybos dokumentuose, priimtuose vadovaujantis konsultavimosi tvarka (balsų vieningumu), nedraudžia valstybės narės nacionalinės teisės aktų, kurie neleidžia grąžinti sumų, sumokėtų už šios valstybės narės išduotus fiskalinius ženklus, jei šiais ženklais tabako produktai buvo pažymėti iki išleidžiant juos vartoti šioje valstybėje narėje ir šie produktai buvo pavogti kitoje valstybėje narėje, o dėl to šioje kitoje valstybėje narėje turėjo būti sumokėtas akcizo mokestis, ir jei įrodymai, jog pavogti produktai nebus parduoti minėtų fiskalinių ženklų išdavimo valstybėje narėje, nebuvo pateikti.

      (1)  OL C 326, 2006 12 30.


title: Byla C-638/13 P: 2013 m. gruodžio 4 d. Roca pateiktas apeliacinis skundas dėl 2013 m. rugsėjo 16 d. Bendrojo Teismo (ketvirtoji kolegija) priimto sprendimo byloje T-412/10 Roca prieš Komisiją

text:
               22.2.2014

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 52/29

         2013 m. gruodžio 4 d.Roca pateiktas apeliacinis skundas dėl 2013 m. rugsėjo 16 d. Bendrojo Teismo (ketvirtoji kolegija) priimto sprendimo byloje T-412/10 Roca prieš Komisiją

   (Byla C-638/13 P)
   2014/C 52/52
   Proceso kalba: ispanų

      Šalys

      Apeliantė: Roca, atstovaujama advokatės P. Vidal Martínez

      Kita proceso šalis: Europos Komisija

      Apeliantės reikalavimai

               —

               pritarti Roca argumentams, pateiktiems šiame apeliaciniame skunde,

               —

               iš dalies panaikinti 2013 m. rugsėjo 16 d. Bendrojo Teismo sprendimą byloje T-412/10.

               —

               patenkinti Roca pateiktus reikalavimus ir sumažinti jai skirtos baudos dydį.

               —

               priteisti iš Komisijos Roca patirtas bylinėjimosi išlaidas šiame procese ir nagrinėjant bylą T-412/10 patirtas bylinėjimosi išlaidas, susijusias su tais pačiais pagrindais.

      Apeliacinio skundo pagrindai ir pagrindiniai argumentai

               1.

                     Pirmasis apeliacinio skundo pagrindas
                   susijęs su pareigos motyvuoti ir nediskriminavimo bei vienodo požiūrio principų pažeidimu vertinant mažiau sunkų Roca padarytą pažeidimą, susijusį su mažesne su pažeidimu susijusių produktų gama, ir su sprendime įrodytomis laikomų faktinių aplinkybių iškraipymu.

               2.

                     Antrasis apeliacinio skundo pagrindas susijęs
                   su teisės klaida taikant Europos Sąjungos Teisingumo Teismo praktiką ir su vienodo požiūrio ir teisėtų lūkesčių apsaugos principų pažeidimu taikant Pagal Reglamento Nr. 1/2003 23 straipsnio 2 dalies a punktą skirtų baudų apskaičiavimo gaires (1).

      (1)  OL C 210, p. 2.


title: Byla C-429/11 P: 2011 m. rugpjūčio 18 d. Gosselin Group NV , anksčiau Gosselin World Wide Moving NV , pateiktas apeliacinis skundas dėl 2011 m. birželio 16 d. Bendrojo Teismo (aštuntoji kolegija) priimto sprendimo sujungtose bylose T-208/08 ir T-209/08, Gosselin Group NV ir Stichting Administratiekantoor Portielje prieš Europos Komisiją

text:
               12.11.2011

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 331/8

         2011 m. rugpjūčio 18 d.Gosselin Group NV, anksčiau Gosselin World Wide Moving NV, pateiktas apeliacinis skundas dėl 2011 m. birželio 16 d. Bendrojo Teismo (aštuntoji kolegija) priimto sprendimo sujungtose bylose T-208/08 ir T-209/08, Gosselin Group NV ir Stichting Administratiekantoor Portielje prieš Europos Komisiją

   (Byla C-429/11 P)
   2011/C 331/13
   Proceso kalba: olandų

      Šalys

      Apeliantė: Gosselin Group NV, anksčiau Gosselin World Wide Moving NV, atstovaujama advokatų F. Wijckmans ir H. Burez

      Kitos proceso šalys: Stichting Administratiekantoor Portielje ir Europos Komisija

      Apeliantės reikalavimai

               —

               i) Panaikinti Bendrojo Teismo sprendimą (1) tiek, kiek šis teismas mano, kad skundžiami veiksmai pagal savo pobūdį riboja konkurenciją, nebūtinai įrodant konkurenciją ribojantį poveikį, ir ii) panaikinti Sprendimą (2) (su pakeitimais ir tiek, kiek jis taikomas apeliantei), nes jame nėra įrodytos veiksmų pasekmės pagal konkurencijos teisę, už kurias yra atsakinga apeliantė;

               —

               nepatenkinus pirmojo reikalavimo, i) panaikinti Bendrojo Teismo sprendimą tiek, kiek šis teismas nurodo, kad Komisija išimtinai gali remtis Gairių dėl poveikio valstybių tarpusavio prekybai sąvokos, esančios EB 81 ir 82 straipsniuose (3) 53 punkte įtvirtinta antra alternatyvia sąlyga, aiškiai neapibrėždama rinkos, kaip tai suprantama pagal Gairių 55 punktą, ir ii) panaikinti Sprendimą (su pakeitimais ir tiek, kiek jis taikomas apeliantei), nes jame Komisija tinkamai nenurodė, jog veiksmai reikšmingai paveikia valstybių tarpusavio prekybą;

               —

               nepatenkinus antrojo reikalavimo, i) panaikinti Bendrojo Teismo sprendimą tiek, kiek šis teismas teigia, kad Komisija, nei vertindama pažeidimo sunkumą, nei nustatydama švelninančias aplinkybes, neprivalėjo atsižvelgti į tai, kad apeliantė nedalyvavo rašytiniuose susitarimuose dėl kainų ir susitikimuose, ir ii) panaikinti Sprendimą (su pakeitimais ir tiek, kiek jis taikomas apeliantei) dėl tų pačių priežasčių;

               —

               nepatenkinus trečiojo reikalavimo, i) panaikinti Bendrojo Teismo sprendimą tiek, kiek, remiantis, be kita ko, minimalia 15 % riba, jame taikomas 17 % atitinkamos apyvartos tarifas, neatsižvelgiant į visas svarbias aplinkybes, kurių buvo 30, ir ii) panaikinti Sprendimą (su pakeitimais ir tiek, kiek jis taikomas apeliantei) dėl tų pačių priežasčių;

               —

               nepatenkinus ketvirtojo reikalavimo, i) panaikinti Bendrojo Teismo sprendimą tiek, kiek jame nustatyta, kad laikotarpiu nuo 1992 m. sausio 31 d. iki 1993 m. spalio 30 d. apeliantės dalyvavimui netaikomas senaties terminas, ir ii) panaikinti Sprendimą (su pakeitimais ir tiek, kiek jis taikomas apeliantei), kiek juo apeliantei buvo paskirta apskaičiuota bauda, remiantis apeliantės dalyvavimu laikotarpiu nuo 1992 m. sausio 31 d. iki 1993 m. spalio 30 d., ir iii) atitinkamai sumažinti baudą;

               —

               priteisti pagal Procedūros reglamento 69 straipsnio 2 dalį iš Europos Komisijos bylinėjimosi išlaidas.

      Apeliacinio skundo pagrindai ir pagrindiniai argumentai

   Grįsdama apeliacinio skundo reikalavimus, Gosselin Group NV nurodo, kad Bendrasis Teismas pažeidė Sąjungos teisę ir padarė teisės klaidą, pripažindamas jo nustatytus faktinių aplinkybių elementus (tariamas sąmatas ir komisinius mokesčius) susitarimais dėl kainų ir rinkos pasidalijimo veiksmais; bent jau šiuo atžvilgiu Bendrojo Teismo sprendimas yra nemotyvuotas.
   Papildomai Gosselin Group NV tvirtina, kad Bendrasis Teismas

               —

               vertindamas, ar atitinkami veiksmai reikšmingai paveikia valstybių tarpusavio prekybą, pažeidė taisyklę, kad Komisija privalo laikytis jos pačios priimtų gairių;

               —

               baudos nustatymo atžvilgiu vertindamas, ar yra švelninančios aplinkybės, pažeidė individualaus atsakomybės pobūdžio principą ir taisyklę, kad Komisija privalo laikytis jos pačios priimtų gairių;

               —

               nustatydamas pagrindinę baudos sumą, pažeidė pareigą motyvuoti, individualaus atsakomybės pobūdžio principą bei taisyklę, kad Komisija privalo laikytis jos pačios priimtų gairių. Pirma, apeliantė nurodo, kad Bendrasis Teismas neteisingai nusprendė, jog Komisija gali remtis Baudų apskaičiavimo gairių (4) 23 punktu. Antra, apeliantė teigia, kad Bendrasis Teismas padarė teisės klaidą, nurodydamas, jog yra mažiausia 15 % apyvartos norma, kuri iš esmės yra pradinė baudos už rimtus konkurencijos apribojimus vertė. Trečia, apeliantė nurodo, kad Bendrasis Teismas padarė teisės klaidą teigdamas, jog 17 % norma yra tokia pati arba beveik tokia pati kaip 15 % norma, ir kad jis dėl to padarė išvadą, jog ne į visas reikšmingas aplinkybes reikia atsižvelgti;

               —

               pažeidė Reglamento Nr. 1/2003 (5) 25 straipsnį nuspręsdamas, kad Gosselin Group NV dalyvavimui atitinkamuose veiksmuose laikotarpiu nuo 1992 m. lapkričio 31 d. iki 1993 m. spalio 30 d. netaikomas senaties terminas.

      (1)  2011 m. birželio 16 d. Bendrojo Teismo (aštuntoji kolegija) sprendimas sujungtose bylose T-208/08 ir T-209/08, Gosselin Group NV ir Stichting Administratiekantoor Portielje prieš Europos Komisiją (toliau — Bendorjo Teismo sprendimas).

      (2)  2008 m. kovo 11 d. Komisijos sprendimas C(2008) 926 galutinis dėl procedūros pagal (EB) 81 straipsnį ir EEE susitarimo 53 straipsnį (byla COMP/38.543 — Tarptautinio perkraustymo paslaugos) (toliau — Sprendimas).

      (3)  Gairės dėl poveikio valstybių tarpusavio prekybai sąvokos, esančios EB 81 ir 82 straipsniuose (OL C 101, p. 81).

      (4)  Pagal Reglamento Nr. 1/2003 23 straipsnio 2 dalies a punktą skirtų baudų apskaičiavimo gairės.

      (5)  2002 m. gruodžio 16 d. Tarybos reglamentas (EB) Nr. 1/2003 dėl konkurencijos taisyklių, nustatytų Sutarties 81 ir 82 straipsniuose, įgyvendinimo (OL L 1, 2003, p. 1; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 8 sk., 2 t., p. 205).


title: Byla C-478/04 Europos Bendrijų Komisijos 2004 m. lapkričio 16 d. pareikštas ieškinys Italijos Respublikai

text:
               5.2.2005

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 31/6

         Europos Bendrijų Komisijos 2004 m. lapkričio 16 d. pareikštas ieškinys Italijos Respublikai
   (Byla C-478/04)
   (2005/C 31/13)
   Proceso kalba: italų
   2004 m. lapkričio 16 d. Europos Bendrijų Teisingumo Teisme buvo pareikštas Europos Bendrijų Komisijos, atstovaujamos Minas Konstantinidis ir Giuseppe Bambara, ieškinys Italijos Respublikai.
   Ieškovė Teisingumo Teismo prašo:

               —

               pripažinti, kad:

                           a)

                           nesiimdama būtinų priemonių užtikrinti, kad Cà di Capri (Verona) sąvartyne išverčiamos atliekos būtų panaudotos arba pašalintos nesukeliant pavojaus žmonių sveikatai ir netaikant aplinkai kenksmingų procesų ar būdų,

                           b)

                           nesiimdama būtinų priemonių, kad šiame sąvartyne laikomų pavojingų atliekų turėtojas jas perduotų privačiam arba valstybiniam atliekų surinkėjui arba įmonei, vykdančiai operacijas, nurodytas šios direktyvos II priedo A arba B dalyse, arba pats užtikrintų jų panaudojimą arba pašalinimą pagal Bendrijos teisės nuostatas,

                           c)

                           nesiimdama būtinų priemonių dėl šio sąvartyno, kad visose pavojingų atliekų išvertimo (išpylimo) vietose tokios atliekos būtų registruojamos ir identifikuojamos bei kad nebūtų maišomos skirtingos šių atliekų kategorijos arba pavojingos atliekos su nepavojingomis,

                     Italijos Respublika neįvykdė savo įsipareigojimų pagal Direktyvos 75/442/EEB (1) dėl atliekų, iš dalies pakeistos 1991 m. kovo 18 d. Tarybos direktyva 91/156/EB (2), 4 ir 8 straipsnius ir Direktyvos 91/689/EEB dėl pavojingų atliekų 2 straipsnio 1 ir 2 dalis.

               —

               priteisti iš Italijos Respublikos bylinėjimosi išlaidas.

         Teisiniai pagrindai ir pagrindiniai argumentai
   Komisija teigia, kad dėl jos reikalavimuose išdėstytų pagrindų, susijusių su Cà di Capri (Verona) sąvartynu, Italijos Respublika neįvykdė savo įsipareigojimų pagal Direktyvą 75/442/EEB, iš dalies pakeistą Direktyva 91/156/EB, bei Direktyvą 91/689/EEB.

      (1)  OL L 194, 1975 m. liepos 25 d., 39 p.

      (2)  OL L 78, 1991 m. kovo 26 d., 32 p.


title: Byla T-449/15: 2015 m. liepos 30 d. pareikštas ieškinys byloje Satkirit Holdings/VRDT – Advanced Mailing Solutions (luvo)

text:
               28.9.2015

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 320/44

         2015 m. liepos 30 d. pareikštas ieškinys byloje Satkirit Holdings/VRDT – Advanced Mailing Solutions (luvo)

   (Byla T-449/15)
   (2015/C 320/61)
   Kalba, kuria surašytas ieškinys: anglų

      Šalys

      Ieškovė: Satkirit Holdings Ltd (Daglasas, Meno sala), atstovaujama QC M. Vanhegan

      Atsakovė: Vidaus rinkos derinimo tarnyba (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui) (VRDT)

      Kita procedūros Apeliacinėje taryboje šalis: Advanced Mailing Solutions Ltd (Ist Kilbraidas, Jungtinė Karalystė)

      Su procedūra VRDT susijusi informacija

      Pareiškėja: ieškovė

      Prekių ženklas, dėl kurio kilo ginčas: žodinis Bendrijos prekių ženklas „luvo“ – Registracijos paraiška Nr. 11 244 324

      Procedūra VRDT: protesto procedūra

      Ginčijamas sprendimas: 2015 m. gegužės 21 d. VRDT antrosios apeliacinės tarybos sprendimas byloje R 877/2014-2

      Reikalavimai

   Ieškovė Bendrojo Teismo prašo:

               —

               panaikinti ginčijamą sprendimą,

               —

               atmesti Advanced Mailing Solutions protestą,

               —

               priteisti iš VRDT bylinėjimosi išlaidas, ieškovės patirtas Apeliacinėje taryboje ir Bendrajame Teisme.

      Pagrindas, kuriuo remiamasi

               —

               Reglamento Nr. 207/2009 8 straipsnio 1 dalies b punkto pažeidimas.


title: Byla C-90/15 P: 2017 m. vasario 16 d. Teisingumo Teismo (penktoji kolegija) sprendimas byloje Hansen & Rosenthal KG, H&R Wax Company Vertrieb GmbH/Europos Komisija (Apeliacinis skundas — Konkurencija — Karteliai — Europos parafino vaško rinka ir Vokietijos parafino šlamo rinka — Kainų nustatymas ir rinkų pasidalijimas — Pažeidimo įrodymas — Neribota jurisdikcija — Įrodymų iškraipymas — Pareiga motyvuoti — Reglamentas (EB) Nr. 1/2003 — 23 straipsnio 3 dalis — Baudos dydžio apskaičiavimas — Teisėtumo principas — 2006 m. baudų dydžio apskaičiavimo gairės — Proporcingumo principas)

text:
               10.4.2017

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 112/4

         2017 m. vasario 16 d. Teisingumo Teismo (penktoji kolegija) sprendimas byloje Hansen & Rosenthal KG, H&R Wax Company Vertrieb GmbH/Europos Komisija

   (Byla C-90/15 P) (1)

   ((Apeliacinis skundas - Konkurencija - Karteliai - Europos parafino vaško rinka ir Vokietijos parafino šlamo rinka - Kainų nustatymas ir rinkų pasidalijimas - Pažeidimo įrodymas - Neribota jurisdikcija - Įrodymų iškraipymas - Pareiga motyvuoti - Reglamentas (EB) Nr. 1/2003 - 23 straipsnio 3 dalis - Baudos dydžio apskaičiavimas - Teisėtumo principas - 2006 m. baudų dydžio apskaičiavimo gairės - Proporcingumo principas))
   (2017/C 112/05)
   Proceso kalba: vokiečių

      Šalys

      Apeliantė: Hansen & Rosenthal KG, H&R Wax Company Vertrieb GmbH, atstovaujama advokatų J. Schulte, M. Dallmann ir K. Künstner

      Kita proceso šalis: Europos Komisija, atstovaujama R. Sauer, C. Vollrath ir L. Wildpanner, padedamų advokato A. Böhlke

      Rezoliucinė dalis

               1.

               Atmesti apeliacinį skundą.

               2.

               Priteisti iš Hansen & Rosenthal KG et H&R Wax Company Vertrieb GmbH bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 146, 2015 5 4.


title: Byla C-184/11: 2014 m. gegužės 13 d. Teisingumo Teismo (didžioji kolegija) sprendimas byloje Europos Komisija/Ispanijos Karalystė (Valstybės įsipareigojimų neįvykdymas — Teisingumo Teismo sprendimas, kuriame konstatuojamas įsipareigojimų neįvykdymas — Neįvykdymas — SESV 260 straipsnis — Valstybės pagalba — Susigrąžinimas — Neteisėtos ir su vidaus rinka nesuderinamos pagalbos schema — Individuali pagalba, suteikta pagal šią schemą — Piniginė sankcija)

text:
               7.7.2014

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 212/2

         2014 m. gegužės 13 d. Teisingumo Teismo (didžioji kolegija) sprendimas byloje Europos Komisija/Ispanijos Karalystė
   (Byla C-184/11) (1)

   ((Valstybės įsipareigojimų neįvykdymas - Teisingumo Teismo sprendimas, kuriame konstatuojamas įsipareigojimų neįvykdymas - Neįvykdymas - SESV 260 straipsnis - Valstybės pagalba - Susigrąžinimas - Neteisėtos ir su vidaus rinka nesuderinamos pagalbos schema - Individuali pagalba, suteikta pagal šią schemą - Piniginė sankcija))
   2014/C 212/02
   Proceso kalba: ispanų

      Šalys

      Ieškovė: Europos Komisija, atstovaujama C. Urraca Caviedes ir B. Stromsky

      Atsakovė: Ispanijos Karalystė, atstovaujama N. Díaz Abad

      Dalykas

   Valstybės įsipareigojimų neįvykdymas – SESV 260 straipsnis – 2006 m. gruodžio 14 d. Teisingumo Teismo sprendimo sujungtose bylose C-485/03–C-490/03 Komisija prieš Ispaniją (Rink. p. I-11887) neįvykdymas – Prašymas nustatyti periodinę baudą.

      Rezoliucinė dalis

               1.

               Iki tos dienos, kai baigėsi Europos Komisijos 2008 m. birželio 26 d. priimtoje pagrįstoje nuomonėje nurodytas terminas, nesiėmusi visų priemonių Sprendimui Komisija/Ispanija (C-485/03 – C-490/03, EU:C:2006:777) įvykdyti, Ispanijos Karalystė neįvykdė įsipareigojimų pagal SESV 260 straipsnio 1 dalį.

               2.

               Priteisti iš Ispanijos Karalystės sumokėti Europos Komisijai į „Nuosavų Europos Sąjungos išteklių“ sąskaitą vienkartinę 30 mln. eurų sumą.

               3.

               Priteisti iš Ispanijos Karalystės bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 186, 2011 6 25.


title: Byla C-219/11: 2011 m. gegužės 11 d. Bundesgerichtshof (Vokietija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje BrainProducts GmbH prieš BioSemi V.O.F. ir kt.

text:
               6.8.2011

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 232/15

         2011 m. gegužės 11 d.Bundesgerichtshof (Vokietija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje BrainProducts GmbH prieš BioSemi V.O.F. ir kt.

   (Byla C-219/11)
   2011/C 232/24
   Proceso kalba: vokiečių

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Bundesgerichtshof

      Šalys pagrindinėje byloje

      Ieškovė: BrainProducts GmbH

      Atsakovai: Bio Semi V.O.F., Antonius Pieter Kuiper, Robert Jan Gerard Honsbeek, Alexander Coenraad Metting van Rijn

      Prejudicinis klausimas

   Ar gaminys, kurį gamintojas numatė naudoti žmogaus fiziologiniam procesui tirti, laikomas medicinos prietaisu pagal Direktyvos 93/42/EEB (1) 1 straipsnio 2 dalies a punkto trečią įtrauką tik tada, jei jis turi medicininę paskirtį?

      (1)  1993 m. birželio 14 d. Tarybos direktyva 93/42/EEB dėl medicinos prietaisų (OL L 169, p. 1; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 13 sk., 12 t., p. 82) su paskutiniais pakeitimais, padarytais 2007 m. rugsėjo 5 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2007/47/EB (OL L 247, p. 21).


title: Byla T-306/10: 2014 m. kovo 21 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Yusef/Komisija (Bendra užsienio ir saugumo politika  — Ribojamosios priemonės, taikomos asmenims ir subjektams, susijusiems su Usama bin Ladenu, Al-Qaida tinklu ir Talibanu  — Reglamentas (EB) Nr. 881/2002  — Asmens, įtraukto į Jungtinių Tautų organo sudarytą sąrašą, lėšų ir ekonominių išteklių įšaldymas  — Sankcijų komitetas  — Vėlesnis įtraukimas į Reglamento Nr. 881/2002 I priedą  — Komisijos atsisakymas išbraukti iš sąrašo  — Ieškinys dėl neveikimo  — Pagrindinės teisės  — Teisė būti išklausytam, teisė į veiksmingą teisminę kontrolę ir teisė į nuosavybės apsaugą)

text:
               12.5.2014

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 142/31

         2014 m. kovo 21 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Yusef/Komisija

   (Byla T-306/10) (1)

   ((Bendra užsienio ir saugumo politika - Ribojamosios priemonės, taikomos asmenims ir subjektams, susijusiems su Usama bin Ladenu, Al-Qaida tinklu ir Talibanu - Reglamentas (EB) Nr. 881/2002 - Asmens, įtraukto į Jungtinių Tautų organo sudarytą sąrašą, lėšų ir ekonominių išteklių įšaldymas - Sankcijų komitetas - Vėlesnis įtraukimas į Reglamento Nr. 881/2002 I priedą - Komisijos atsisakymas išbraukti iš sąrašo - Ieškinys dėl neveikimo - Pagrindinės teisės - Teisė būti išklausytam, teisė į veiksmingą teisminę kontrolę ir teisė į nuosavybės apsaugą))
   2014/C 142/39
   Proceso kalba: anglų

      Šalys

      Ieškovas: Hani El Sayyed Elsebai Yusef (Londonas, Jungtinė Karalystė), iš pradžių atstovaujamas baristerio E. Grieves ir solisitoriaus H. Miller, vėliau – baristerio E. Grieves, solisitoriaus H. Miller, QC P. Moser ir solisitoriaus R. Graham

      Atsakovė: Europos Komisija, atstovaujama E. Paasivirta, M. Konstantinidis ir T. Scharf

      Atsakovės pusėje į bylą įstojusi šalis: Europos Sąjungos Taryba, iš pradžių atstovaujama E. Finnegan ir R. Szostak, vėliau – E. Finnegan

      Dalykas

   Prašymas pagal SESV 265 straipsnį pripažinti, kad Komisija neteisėtai nepanaikino 2005 m. spalio 5 d. Komisijos reglamento (EB) Nr. 1629/2005, 54-ąjį kartą iš dalies keičiančio Tarybos reglamentą (EB) Nr. 881/2002, nustatantį tam tikras specialias ribojančias priemones, taikomas tam tikriems asmenims ir organizacijoms, susijusiems su Osama bin Ladenu, Al-Quaida tinklu ir Talibanu, ir panaikinantį Tarybos reglamentą (EB) Nr. 467/2001 (OL L 260, p. 9), kiek šis aktas susijęs su ieškovu.

      Rezoliucinė dalis

               1.

               Nepašalinusi procedūrinių trūkumų ir esminių pažeidimų, susijusių su Hani El Sayyed Elsebai Yusef lėšų įšaldymu, Europos Komisija neįvykdė įsipareigojimų pagal ESV sutartį ir 2002 m. gegužės 27 d. Tarybos reglamentą (EB) Nr. 881/2002, nustatantį tam tikras specialias ribojančias priemones, taikomas tam tikriems asmenims ir subjektams, susijusiems su Usama bin Ladenu, Al-Qaida tinklu ir Talibanu, ir panaikinantį Tarybos reglamentą (EB) Nr. 467/2001.

               2.

               Atmesti likusią ieškinio dalį.

               3.

               Komisija padengia savo ir Hani El Sayyed Elsebai Yusef patirtas bylinėjimosi išlaidas ir Bendrojo Teismo kasos išmokėtas sumas teisinei pagalbai suteikti.

               4.

               Europos Sąjungos Taryba padengia savo bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 260, 2010 9 25.


title: Byla C-351/04 Hight Court of Justice (Anglija ir Velsas), Chansery Division 2004 m. liepos 22 d. nutartimi pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Ikea Wholesale Ltd prieš Commissioners of Customs and Excise

text:
               23.10.2004

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 262/18

         Hight Court of Justice (Anglija ir Velsas), Chansery Division 2004 m. liepos 22 d. nutartimi pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Ikea Wholesale Ltd prieš Commissioners of Customs and Excise
   (Byla C-351/04)
   (2004/C 262/31)
   Hight Court of Justice (Anglija ir Velsas), Chancery Division 2004 m. liepos 22 d. nutartimi kreipėsi į Europos Bendrijų Teisingumo Teismą su prašymu, kurį Teisingumo Teismo sekretoriatas gavo 2004 m. rugpjūčio 16 d., priimti prejudicinį sprendimą byloje Ikea Wholesale Ltd prieš Commissioners of Customs and Exsice.
   Hight Court of Justice prašo Teisingumo Teismo atsakyti į šiuos klausimus:

               i)

               ar atsižvelgiant į PPO (Pasaulio prekybos organizacijos) GSO (Ginčų sprendimo organo) 2000 m. spalio 30 d. ataskaitos Nr. WT/DS14112/R 7.2 punkto g ir h papunkčiuose išdėstytas išvadas ir į PPO GSO Apeliacinio organo 2002 m. kovo 1 d. sprendimo Nr. WT/DS1141/AB/R 86 ir 87 punktuose išdėstytas išvadas, 1997 m. lapkričio 28 d. Tarybos reglamentas (EB) Nr. 2398/97, nustatantis galutinį antidempingo muitą medvilninės patalynės, kurios kilmės šalys yra Egiptas, Indija ir Pakistanas, importui (1), ar jo dalis atitinka Bendrijos teisę, kadangi jame:

                           a)

                           taikyta neteisinga pardavimo, bendrųjų ir administracinių sąnaudų ir pelno apskaičiavimo metodika, neatitinkanti 1995 m. gruodžio 22 d. Tarybos reglamento (EB) Nr. 384/96 dėl apsaugos nuo importo dempingo kaina iš Europos Bendrijos narėmis nesančių valstybių (2) 2 straipsnio 6 dalies a punkto ir Antidempingo susitarimo 2.2.2 straipsnio ii punkto;

                           b)

                           nustatant, ar yra dempingo skirtumas, palyginant normalią vertę su eksporto kaina, taikyta neteisinga metodika su „nulinimo“ praktika, priešingai nei nustatyta Reglamento Nr. 384/96 2 straipsnio 11 punkte ir Antidempingo susitarimo 2.4.2. straipsnyje; ir/ar

                           c)

                           neištirti visi svarbūs Bendrijos pramonės būklę apibūdinantys veiksniai ir suklysta nustatant žalą Bendrijos pramonei, remiantis įrodymais, gautais iš bendrovių, esančių už Bendrijos pramonės ribų, priešingai nei nustatyta Reglamento Nr. 384/96 3 straipsnio 5 punkte ir Antidempingo susitarimo 3.4 straipsnyje?

               ii)

               ar bet kuris ar visi iš šių reglamentų:

                           a)

                           2001 m. rugpjūčio 7 d. Tarybos reglamentas (EB) Nr. 1644/2001, iš dalies keičiantis Reglamentą (EB) Nr. 2398/97, nustatantį galutinį antidempingo muitą medvilninės patalynės, kurios kilmės šalys yra Egiptas, Indija ir Pakistanas, importui, ir laikinai sustabdantis jo taikymą importui iš Indijos (3);

                           b)

                           Tarybos reglamentas Nr. 160/2002, iš dalies pakeičiantis Reglamentą (EB) Nr. 2398/97, nustatantį galutinį antidempingo muitą medvilninės patalynės, kurios kilmės šalys yra Egiptas, Indija ir Pakistanas, importui ir nutraukiančio tyrimo procedūrą dėl importo iš Pakistano (4); ir/ar

                           c)

                           2002 m. balandžio 22 d. Tarybos reglamentas (EB) Nr. 696/2002, patvirtinantis galutinį antidempingo muitą medvilninės patalynės, kurios kilmės šalis Indija, importui, nustatytą Reglamentu Nr. 2398/97, kuris iš dalies pakeistas ir kurio taikymas laikinai sustabdytas Tarybos reglamentu (EB) Nr. 1644/2001 (5);

                     atitinka Bendrijos teisę (įskaitant reglamento Nr. 384/96 1 straipsnį, 7 straipsnio 1 dalį ir 9 straipsnio 4 dalį, atsižvelgiant į Antidempingo susitarimo 1, 7.1 ir 9 straipsnius) tiek, kiek a) jie priimti remiantis informacijos, surinktos pradiniu tiriamuoju laikotarpiu, peržiūrėjimu, kuris parodė, kad pradiniu tiriamuoju laikotarpiu dempingo nebuvo ar buvo žemesnio dydžio dempingas; tačiau b) viršuje nurodyti reglamentai nenumato sumų, kurios jau sumokėtos pagal Reglamentą Nr. 2398/97 kompensavimo?

               iii)

               ar reglamentai Nr. 1664/2001, Nr. 160/2002 ir Nr. 696/2002 atitinka Reglamento Nr. 384/96 7 straipsnio 2 punktą ir 9 straipsnio 4 punktą ir proporcingumo principą, kadangi jie iki jų įsigaliojimo numato antidempingo muito dydį, kuris nėra griežtai proporcingas dempingo ar žalos dydžiui, kurį ketinama kompensuoti muitu?

               iv)

               ar atsakymai į viršuje nurodytus klausimus dėl eksporto iš Indijos, palyginant su eksportu iš Pakistano skirsis, atsižvelgiant į:

                           a)

                           procedūras, vykusias PPO GSO; ir/ar

                           b)

                           Komisijos išvadas, išdėstytas reglamentuose Nr. 1664/2001, Nr. 160/2002 ir Nr. 696/2002?

               v)

               Ar atsižvelgiant į atsakymus į viršuje pateiktus klausimus:

                           a)

                           nacionalinė muitinė privalo grąžinti visus ar dalį antidempingo mokesčių, kuriuos ji surinko pagal Reglamentą Nr. 2398/97; ir

                           b)

                           jei taip, kam ir kokiomis sąlygomis turi būti vykdomas grąžinimas?

      (1)  OL L 332, 1997 12 04, p. 1

      (2)  OL L 56, 1996 03 06, p. 1

      (3)  OL L 219, 2001 08 14, p. 1

      (4)  OL L 26, 2002 01 30, p. 1

      (5)  OL L 109, 2002 04 25, p. 1


title: Byla C-564/14 P: 2016 m. rugsėjo 13 d. Teisingumo Teismo nutartis byloje Raffinerie Heide GmbH/Europos Komisija (Apeliacinis skundas — Aplinka — Direktyva 2003/87/EB — 10a straipsnis — Šiltnamio efektą sukeliančių dujų apyvartinių taršos leidimų prekybos sistema — Pereinamojo laikotarpio taisyklės dėl suderinto nemokamo apyvartinių taršos leidimų suteikimo nuo 2013 m. — Sprendimas 2011/278/ES — Vokietijos Federacinės Respublikos pateiktos nacionalinės įgyvendinimo priemonės — Atsisakymas įtraukti tam tikrus įrenginius į įrenginių, kuriems suteikiami nemokami apyvartiniai taršos leidimai, sąrašus — Išlyga, susijusi su „pernelyg didelių sunkumų“ atvejais — Komisijos įgyvendinimo įgaliojimai)

text:
               5.12.2016

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 454/7

      2016 m. rugsėjo 13 d. Teisingumo Teismo nutartis byloje Raffinerie Heide GmbH/Europos Komisija

      (Byla C-564/14 P) (1)

      ((Apeliacinis skundas - Aplinka - Direktyva 2003/87/EB - 10a straipsnis - Šiltnamio efektą sukeliančių dujų apyvartinių taršos leidimų prekybos sistema - Pereinamojo laikotarpio taisyklės dėl suderinto nemokamo apyvartinių taršos leidimų suteikimo nuo 2013 m. - Sprendimas 2011/278/ES - Vokietijos Federacinės Respublikos pateiktos nacionalinės įgyvendinimo priemonės - Atsisakymas įtraukti tam tikrus įrenginius į įrenginių, kuriems suteikiami nemokami apyvartiniai taršos leidimai, sąrašus - Išlyga, susijusi su „pernelyg didelių sunkumų“ atvejais - Komisijos įgyvendinimo įgaliojimai))
      (2016/C 454/14)
      Proceso kalba: vokiečių

         Šalys

         Apeliantė: Raffinerie Heide GmbH, atstovaujama advokatų U. Karpenstein ir C. Eckart,

         Kita proceso šalis: Europos Komisija, atstovaujama C. Hermes, E. White ir K. Herrmann

         Rezoliucinė dalis

                  1.

                  Atmesti apeliacinį skundą.

                  2.

                  Raffinerie Heide GmbH padengia savo bylinėjimosi išlaidas ir iš jos priteisiamos Europos Komisijos patirtos bylinėjimosi išlaidos.

         (1)  OL C 34, 2015 2 2.


title: Byla C-357/09: 2009 m. rugsėjo 7 d. Administrativen sad Sofia-grad (Bulgarija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Said Shamilovich Kadzoev prieš Ministerstvo na vatreshnite raboti

text:
               7.11.2009

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 267/46

         2009 m. rugsėjo 7 d.Administrativen sad Sofia-grad (Bulgarija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Said Shamilovich Kadzoev prieš Ministerstvo na vatreshnite raboti

   (Byla C-357/09)
   2009/C 267/79
   Proceso kalba: bulgarų

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Administrativen sad Sofia-grad

      Šalys pagrindinėje byloje

      Pareiškėjas: Said Shamilovich Kadzoev

      Kita šalis: Ministerstvo na vatreshnite raboti

      Prejudiciniai klausimai

               1.

               Ar 2008 m. gruodžio 16 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2008/115/EB dėl bendrų nelegaliai esančių trečiųjų šalių piliečių grąžinimo standartų ir tvarkos valstybėse narėse (1) 15 straipsnio 5 ir 6 dalis reikia aiškinti taip, kad:

                           a)

                           jeigu iki direktyvos reikalavimų perkėlimo valstybės narės vidaus teisėje nebuvo numatytas nei maksimalus sulaikymo terminas, nei jo pratęsimo pagrindai, o perkėlus direktyva nebuvo numatytas naujų nuostatų atgalinis galiojimas, ar šie reikalavimai taikomi ir šis terminas pradedamas skaičiuoti tik nuo jų perkėlimo į valstybės narės vidaus teisę?

                           b)

                           direktyvoje numatytas laikymo specialiajame centre išsiuntimo tikslais terminas neapima termino, per kurį remiantis aiškia teisės norma egzistavo kliūtis įvykdyti sprendimą išsiųsti iš valstybės narės, nes pagal trečiosios valstybės piliečio prašymą vyko prieglobsčio suteikimo procedūra, nors vykstant šiai procedūrai jis ir toliau buvo laikomas šiame specialiajame centre, jei tai buvo leidžiama pagal valstybės narės vidaus teisę?

               2.

               Ar <…> direktyvos 2008/115/EB <…> 15 straipsnio 5 ir 6 dalis reikia aiškinti taip, kad direktyvoje numatytas laikymo specialiajame centre išsiuntimo tikslais terminas neapima termino, per kurį remiantis aiškia teisės norma egzistavo kliūtis įvykdyti sprendimą išsiųsti iš valstybės narės, nes vyko teismo procesas pagal skundą dėl šio sprendimo, nors vykstant šiam procesui asmuo ir toliau buvo laikomas šiame specialiajame centre, nes jis neturėjo galiojančių asmens tapatybės dokumentų, todėl buvo abejonių dėl jo tapatybės, neturėjo pragyvenimo lėšų ir elgėsi agresyviai?

               3.

               Ar <…> direktyvos 2008/115/EB <…> 15 straipsnio 4 dalį reikia aiškinti taip, kad nebėra pagrįstos tikimybės išsiųsti, kai:

                           a)

                           iki teisminės sulaikymo kontrolės suinteresuotojo asmens pilietybės valstybė atsisakė išduoti jam kelionės dokumentą grįžimui ir nebuvo pasiektas susitarimas su trečiąja valstybe dėl jo priėmimo, nors valstybės narės administracinės institucijos dėjo atitinkamas pastangas?

                           b)

                           atliekant teisminę sulaikymo kontrolę egzistavo Europos bendrijos ir suinteresuotojo asmens pilietybės valstybės susitarimas dėl readmisijos, tačiau dėl naujų įrodymų, o būtent to asmens gimimo liudijimo, valstybė narė nesirėmė šio susitarimo nuostatomis, o asmuo nepageidauja grįžti?

                           c)

                           yra išnaudotos direktyvos 15 straipsnio 6 dalyje numatytos galimybės pratęsti sulaikymo terminą, o iki teisminės sulaikymo kontrolės pagal direktyvos 15 straipsnio 6 dalies b punktą nebuvo pasiektas susitarimas su trečiąja valstybe dėl asmens priėmimo?

               4.

               Ar <…> direktyvos 2008/115/EB <…> 15 straipsnio 4 ir 6 dalis reikia aiškinti taip, kad jeigu atliekant teisminę trečiosios šalies piliečio sulaikymo išsiuntimo tikslu kontrolę nustatoma, kad nėra pagrįstos tikimybės jį išsiųsti ir išnaudotos sulaikymo termino pratęsimo galimybės:

                           a)

                           vis dėlto nereikia nuspręsti nedelsiant jį paleisti, jei yra visos šios sąlygos: asmuo neturi galiojančių tapatybės dokumentų, kad ir koks būtų jų galiojimo terminas, todėl abejojama jo tapatybe, jis elgiasi agresyviai, neturi jokių pragyvenimo lėšų ir joks trečiasis asmuo nėra įsipareigojęs užtikrinti jo išlaikymą?

                           b)

                           priimant sprendimą dėl paleidimo į laisvę reikia įvertinti, ar pagal valstybės narės vidaus teisės reikalavimus trečiosios šalies pilietis turi gyvenimui jos teritorijoje būtinas lėšas ir adresą, kuriuo galėtų apsistoti?

      (1)  OL L 348, p. 98.


title: Byla C-581/16: 2016 m. lapkričio 16 d. Tribunale di Salerno (Italija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą baudžiamojoje byloje prieš Nicola Turco

text:
               19.6.2017

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 195/7

         2016 m. lapkričio 16 d.Tribunale di Salerno (Italija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą baudžiamojoje byloje prieš Nicola Turco
   (Byla C-581/16)
   (2017/C 195/10)
   Proceso kalba: italų

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Tribunale di Salerno

      Šalis pagrindinėje byloje

   Nicola Turco
   2017 m. balandžio 4 d. nutartyje Teisingumo Teismas (septintoji kolegija) nutarė:

               1.

               SESV 49 ir 56 straipsniai ir vienodo požiūrio ir veiksmingumo principai turi būti aiškinami taip, kad pagal juos nedraudžiami su azartiniais lošimais susiję nacionalinės teisės aktai, kaip antai nagrinėjami pagrindinėje byloje, kuriuose numatyta, jog dėl sistemos reorganizavimo suvienodinant koncesijų galiojimo trukmę organizuojamas naujas konkursas dėl trumpesnės trukmės koncesijų nei anksčiau suteiktosios.

               2.

               SESV 49 ir 56 straipsniai turi būti aiškinami taip, kad jie draudžia tokią ribojamąją nacionalinę nuostatą, kaip nagrinėjamoji pagrindinėje byloje, pagal kurią azartinių lošimų koncesijos turėtojas, kai nutraukia veiklą dėl koncesijos laikotarpio pasibaigimo, įpareigojamas leisti neatlygintinai naudotis jam nuosavybės teise priklausančiu materialiuoju ir nematerialiuoju turtu, sudarančiu lažybų įmokų rinkimo ir valdymo tinklą, jei toks apribojimas viršija tai, kas būtina šia nuostata faktiškai siekiamam tikslui pasiekti, o tai patikrinti privalo prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas.


title: 2005 m. kovo 17 d. Pirmosios Instancijos Teismo sprendimas (penktoji kolegija), Byloje T-160/03 AFCon Management Consultants ir kt. prieš Europos Bendrijų Komisiją (Tacis programa — Paraiškų konkursas — Pirkimų procedūros pažeidimas — Ieškinys dėl žalos atlyginimo)

text:
               28.5.2005

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 132/25

      PIRMOSIOS INSTANCIJOS TEISMO SPRENDIMAS

   (penktoji kolegija)
   2005 m. kovo 17 d.
   Byloje T-160/03 AFCon Management Consultants ir kt. prieš Europos Bendrijų Komisiją
       (1)

   (Tacis programa - Paraiškų konkursas - Pirkimų procedūros pažeidimas - Ieškinys dėl žalos atlyginimo)
   (2005/C 132/46)
   Proceso kalba: anglų
   Byloje T-160/03 AFCon Management Consultants, įsteigta Bray (Airija), Patrick Mc Mullin, gyvenantis Bray, Seamus O'Grady, gyvenantis Bray, atstovaujami solicitor B. O'Connor ir advokato I. Carreno, prieš Europos Bendrijų Komisiją, atstovaujamą J. Enegren ir F. Hoffmeister, nurodžiusių adresą dokumentams įteikti Liuksemburge, dėl prašymo atlyginti žalą, kuri tariamai buvo patirta dėl paraiškų konkurso Tacis programos finansuojamam projektui („Projektas FDRUS 9902 — Agricultural extension services in South Russia“) procedūros pažeidimų, Pirmosios instancijos teismas (penktoji kolegija), kurį sudaro kolegijos pirmininkė P. Lindh ir teisėjai R. García-Valdecasas ir J. D. Cooke; sekretorė D. Christensen, 2005 m. kovo 17 d. priėmė sprendimą, kurio rezoliucinėje dalyje nurodyta:

               1)

               Priteisti iš Komisijos AFCon 48 605 eurų sumą, padidintą delspinigiais, skaičiuojamais nuo šio sprendimo priėmimo dienos iki galutinio atsiskaitymo dienos. Delspinigių dydis skaičiuojamas remiantis Europos centrinio banko pagrindinėms perfinansavimo operacijoms nustatyta norma atitinkamam laikotarpiui, padidinta dviem punktais. Delspinigiai skaičiuojami ir nuo delspinigių.

               2)

               Atmesti likusią ieškinio dalį.

      (1)  OL C 200, 2003 8 23.


title: Byla T-243/13: 2013 m. balandžio 30 d. pareikštas ieškinys byloje ICT prieš Komisiją

text:
               15.6.2013

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 171/39

         2013 m. balandžio 30 d. pareikštas ieškinys byloje ICT prieš Komisiją

   (Byla T-243/13)
   2013/C 171/79
   Proceso kalba: prancūzų

      Šalys

      Ieškovė: Industrie Cartarie Tronchetti SpA (ICT) (Borgo a Mozzano, Italija), atstovaujama advokatų J.-M. Leprêtre ir N. Chahid-Nouraï

      Atsakovė: Europos Komisija

      Reikalavimai

   Ieškovė Bendrojo Teismo prašo:

               —

               nedelsiant remiantis SESV 263 straipsniu panaikinti 2013 m. vasario 7 d. Komisijos direktyvą 2013/2/ES, kuria iš dalies keičiamas Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 94/62/EB dėl pakuočių ir pakuočių atliekų I priedas, tiek, kiek ja į pakuočių pavyzdžių sąrašą įrašyti prakalai, išskyrus naudojamas pramonei,

               —

               priteisti iš Europos Komisijos bylinėjimosi išlaidas.

      Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

   Grįsdama ieškinį ieškovė remiasi šešiais pagrindais, kurie iš esmės yra tokie patys ar panašūs į nurodytuosius byloje T-202/13, Group’Hygiène prieš Komisiją.


title: Byla C-25/09: 2010 m. vasario 25 d. Teisingumo Teismo (penktoji kolegija) sprendimas byloje (Fővárosi Bíróság (Vengrijos Respublika) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Sió-Eckes Kft. prieš Mezőgazdasági és Vidékfejlesztési Hivatal Központi Szerve (Bendra žemės ūkio politika — Reglamentas (EB) Nr. 2201/96 — Bendras perdirbtų vaisių ir daržovių produktų rinkų organizavimas — Reglamentas (EB) Nr. 1535/2003 — Pagalbos perdirbtiems vaisių ir daržovių produktams schema — Perdirbti produktai — Persikai sirupe ir (arba) natūraliose vaisių sultyse — Gatavi produktai)

text:
               17.4.2010

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 100/7

         2010 m. vasario 25 d. Teisingumo Teismo (penktoji kolegija) sprendimas byloje (Fővárosi Bíróság (Vengrijos Respublika) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Sió-Eckes Kft. prieš Mezőgazdasági és Vidékfejlesztési Hivatal Központi Szerve

   (Byla C-25/09) (1)

   (Bendra žemės ūkio politika - Reglamentas (EB) Nr. 2201/96 - Bendras perdirbtų vaisių ir daržovių produktų rinkų organizavimas - Reglamentas (EB) Nr. 1535/2003 - Pagalbos perdirbtiems vaisių ir daržovių produktams schema - Perdirbti produktai - Persikai sirupe ir (arba) natūraliose vaisių sultyse - Gatavi produktai)
   2010/C 100/10
   Proceso kalba: vengrų

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Fővárosi Bíróság

      Šalys pagrindinėje byloje

      Ieškovė: Sió-Eckes Kft.

      Atsakovė: Mezőgazdasági és Vidékfejlesztési Hivatal Központi Szerve

      Dalykas

   Prašymas priimti prejudicinį sprendimą — Fővárosi Bíróság (Vengrija) — 1996 m. spalio 28 d. Tarybos reglamento (EB) Nr. 2201/96 dėl bendro perdirbtų vaisių ir daržovių produktų rinkų organizavimo (OL L 297, p. 29; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 3 sk., 20 t., p. 83) 2 straipsnio 1 dalies, 2003 m. rugpjūčio 29 d. Komisijos reglamento (EB) Nr. 1535/2003 dėl Tarybos reglamento (EB) Nr. 2201/96 taikymo pagal pagalbos perdirbtiems vaisių ir daržovių produktams schemą išsamių taisyklių nustatymo (OL L 218, p. 14; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 3 sk., 39 t., p. 555) 2 straipsnio 1 dalies ir 1989 m. liepos 28 d. Komisijos reglamento (EEB) Nr. 2320/89 dėl persikų sirupe ir persikų savose sultyse minimalių kokybės reikalavimų taikant pagalbos gamybai programą (OL L 220, p. 54; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 3 sk., 9 t., p. 136) 3 straipsnio išaiškinimas — Pagal pagalbos perdirbtiems vaisių ir daržovių produktams schemą gaminamas persikų minkštimas — Minėtos pagalbos schemos taikymas persikų produktams, esantiems kokiu nors Reglamente (EEB) Nr. 2320/89 nenumatytu pavidalu, ir skirtingose gamybos stadijoje gaunamiems pusiau gataviems produktams, skirtiems tolesniam perdirbimui.

      Rezoliucinė dalis

               1.

               1996 m. spalio 28 d. Tarybos reglamento (EB) Nr. 2201/96 dėl bendro perdirbtų vaisių ir daržovių produktų rinkų organizavimo, iš dalies pakeisto 2004 m. kovo 1 d. Komisijos reglamentu (EB) Nr. 386/2004, 2 straipsnio 1 dalį reikia aiškinti taip, kad šioje nuostatoje numatyta pagalbos schema gali būti taikoma produktui, kuris, pirma, klasifikuojamas pagal kurį nors iš šio reglamento (su pakeitimais) I priede nurodytų KN kodų, įskaitant KN 2008 70 92, ir kuris, antra, atitinka „persikų sirupe ir (arba) natūraliose vaisių sultyse“ sąvoką šio reglamento, skaitomo kartu su 2003 m. rugpjūčio 29 d. Komisijos reglamentu (EB) Nr. 1535/2003 dėl Tarybos reglamento (EB) Nr. 2201/96 taikymo pagal pagalbos perdirbtiems vaisių ir daržovių produktams schemą išsamių taisyklių nustatymo, iš dalies pakeistu Reglamentu Nr. 386/2004, ir 1989 m. liepos 28 d. Komisijos reglamentu (EEB) Nr. 2320/89 dėl persikų sirupe ir persikų savose sultyse minimalių kokybės reikalavimų taikant pagalbos gamybai programą, iš dalies pakeistu 2001 m. gegužės 22 d. Komisijos reglamentu (EB) Nr. 996/2001, prasme.

               2.

               Skirtingose persikų perdirbimo stadijose gautas produktas gali būti laikomas gatavu produktu iš dalies pakeistų Reglamentų Nr. 2201/96 ir Nr. 1535/2003 prasme, su sąlyga, kad jis turi iš dalies pakeisto Reglamento Nr. 1535/2003 2 straipsnio 1 punkte nustatytų savybių.

      (1)  OL C 82, 2009 4 4.