title: Byla T-337/07: 2009 m. lapkričio 23 d. Pirmosios instancijos teismo nutartis byloje Brilliant Hotelsoftware prieš VRDT (BRILLIANT)

text:
               30.1.2010

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 24/69

         2009 m. lapkričio 23 d. Pirmosios instancijos teismo nutartis byloje Brilliant Hotelsoftware prieš VRDT (BRILLIANT)

   (Byla T-337/07) (1)

   2010/C 24/124

      Proceso kalba: vokiečių

   Trečiosios kolegijos pirmininkas nutartimi nurodė išbraukti bylą iš registro.

      (1)  OL C 269, 2007 11 10.


title: Byla F-50/08: 2010 m. lapkričio 23 d. Tarnautojų teismo (pirmoji kolegija) sprendimas byloje Bartha prieš Komisiją (Viešoji tarnyba — Pareigūnai — Atviras konkursas — Neįtraukimas į rezervo sąrašą — Subalansuotas vyrų ir moterų atstovavimas konkurso atrankos komisijose)

text:
               29.1.2011

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 30/58

         2010 m. lapkričio 23 d. Tarnautojų teismo (pirmoji kolegija) sprendimas byloje Bartha prieš Komisiją

   (Byla F-50/08) (1)

   (Viešoji tarnyba - Pareigūnai - Atviras konkursas - Neįtraukimas į rezervo sąrašą - Subalansuotas vyrų ir moterų atstovavimas konkurso atrankos komisijose)
   2011/C 30/109
   Proceso kalba: vengrų

      Šalys

      Ieškovas: Gábor Bartha (Briuselis, Belgija), atstovaujamas advokato P. Homoki

      Atsakovė: Europos Komisija, atstovaujama J. Currall, V. Bottka ir A. Sipos

      Dalykas

   EPSO sprendimo neįtraukti ieškovo į konkurso EPSO/AD/56/06 rezervo sąrašą panaikinimas.

      Sprendimo rezoliucinė dalis

               1.

               Panaikinti 2008 m. sausio 23 d. sprendimą, kuriuo konkurso EPSO/AD/56/06 atrankos komisija atmetė G. Bartha prašymą peržiūrėti sprendimą, kuriuo minėta atrankos komisija atmetė jo kandidatūrą.

               2.

               Atmesti kitą ieškinio dalį.

               3.

               Priteisti iš Europos Komisijos bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 209, 2008 8 15, p. 73.


title: Byla C-388/05 2007 m. rugsėjo 20 d. Teisingumo Teismo (antroji kolegija) sprendimas Europos Bendrijų Komisija prieš Italijos Respubliką (Valstybės įsipareigojimų neįvykdymas — Natūralių buveinių apsauga — Laukinė fauna ir flora — Specialios apsaugos teritorija Valloni e steppe pedegarganiche )

text:
               10.11.2007

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 269/8

         2007 m. rugsėjo 20 d. Teisingumo Teismo (antroji kolegija) sprendimas Europos Bendrijų Komisija prieš Italijos Respubliką

   (Byla C-388/05) (1)

   (Valstybės įsipareigojimų neįvykdymas - Natūralių buveinių apsauga - Laukinė fauna ir flora - Specialios apsaugos teritorija „Valloni e steppe pedegarganiche“)
   (2007/C 269/16)
   Proceso kalba: italų
   Šalys

      Ieškovė: Europos Bendrijų Komisija, atstovaujama A. Aresu ir D. Recchia

      Atsakovė: Italijos Respublika, atstovaujama I. Braguglia ir advokato G. Fiengo
   Dalykas
   Valstybės įsipareigojimų neįvykdymas — 1979 m. balandžio 2 d. Tarybos direktyvos 79/409/EEB dėl laukinių paukščių apsaugos (OL L 103, p. 1) 4 straipsnio 4 dalies ir 1992 m. gegužės 21 d. Tarybos direktyvos 92/43/EEB dėl natūralių buveinių ir laukinės faunos bei floros apsaugos (OL L 206, p. 7) 6 straipsnio 2, 3 ir 4 dalių bei 7 straipsnio pažeidimas — Pareiga imtis atitinkamų priemonių, kad specialiose apsaugos teritorijose būtų išvengta natūralių buveinių ir rūšių buveinių pažeidimo — Pramonės vystymasis, turintis įtakos Gargano nacionaliniam parkui
   Rezoliucinė dalis

               1.

               Nesiėmusi priemonių išvengti SAT „Valloni e steppe pedegarganiche“ buveinių taršos ar pažeidimo arba bet kokio paukščių rūšių, kurių apsaugai įsteigta ši teritorija, trikdymo Italijos Respublika neįvykdė įsipareigojimų iki 1998 m. gruodžio 28 d. pagal 1979 m. balandžio 2 d. Tarybos direktyvos dėl laukinių paukščių apsaugos 4 straipsnio 4 dalį ir po šios datos pagal 1992 m. gegužės 21 d. Tarybos direktyvos 92/43/EEB dėl natūralių buveinių ir laukinės faunos bei floros apsaugos 6 straipsnio 2 dalį.

               2.

               Priteisti iš Italijos Respublikos bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 22, 2006 1 28.


title: Byla C-272/13: 2013 m. gegužės 21 d. Commissione Tributaria Regionale per la Toscana (Italija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Equoland Soc. coop.arl prieš Agenzia delle Dogane

text:
               20.7.2013

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 207/32

         2013 m. gegužės 21 d.Commissione Tributaria Regionale per la Toscana (Italija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Equoland Soc. coop.arl prieš Agenzia delle Dogane

   (Byla C-272/13)
   2013/C 207/53
   Proceso kalba: italų

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Commissione Tributaria Regionale per la Toscana

      Šalys pagrindinėje byloje

      Pareiškėja: Equoland Soc. coop.arl

      Atsakovė: Agenzia delle Dogane

      Prejudiciniai klausimai

               1.

               Ar pagal 1977 m. gegužės 17 d. Šeštosios Tarybos direktyvos 77/388/EEB (1) 16 straipsnį ir Direktyvos 2006/112/EB (2) 154 ir 157 straipsnius, tam, kad būtų atleidžiama nuo PVM pakanka to, kad importuojamos prekės, kurioms taikomos sandėliavimo procedūros, išskyrus muitinės sandėliavimą, t. y. PVM sandėliavimo procedūros, net tuo atveju, kai prekės nepatalpinamos į sandėlius fiziškai, o tai tik nurodoma dokumentuose?

               2.

               Ar pagal Šeštąją direktyvą 77/388/EEB ir Direktyvą 2006/112/EB draudžiama praktika, pagal kurią valstybė narė renka importo PVM, nepaisant to, kad dėl klaidos ar netikslumo, jis jau buvo sumokėtas taikant atvirkštinį apmokestinimą išrašant sąskaitą faktūrą ir įregistruojant pirkimų-pardavimų registre?

               3.

               Ar PVM neutralumo principą pažeidžia faktas, kad valstybė narė reikalauja PVM sumokėti taikant atvirkštinį apmokestinimą išrašant sąskaitą faktūrą ir įregistruojant pirkimų-pardavimų registre?

      (1)  1977 m. gegužės 17 d. Šeštoji Tarybos direktyva dėl valstybių narių apyvartos mokesčių įstatymų derinimo — Bendra pridėtinės vertės mokesčio sistema: vienodas vertinimo pagrindas (OL L 145, p. 1; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 9 sk., 1 t. p. 23)

      (2)  2006 m. lapkričio 28 d. Tarybos direktyva 2006/112/EB dėl pridėtinės vertės mokesčio bendros sistemos (OL L 347, p. 1)


title: Byla T-236/07 2007 m. liepos 4 d. pareikštas ieškinys byloje Vokietijos federacinė Respublika prieš Komisiją

text:
               8.9.2007

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 211/41

         2007 m. liepos 4 d. pareikštas ieškinys byloje Vokietijos federacinė Respublika prieš Komisiją

   (Byla T-236/07)
   (2007/C 211/77)
   Proceso kalba: vokiečių
   Šalys

      Ieškovė: Vokietijos Federacinė Respublika, atstovaujama M. Lumma ir J. Müller

      Atsakovė: Europos Bendrijų Komisija
   Ieškovės reikalavimai

               —

               Panaikinti 2007 m. balandžio 27 d. Komisijos sprendimą C(2007) 1901 galutinis dėl valstybių narių mokėjimo agentūrų 2006 finansinių metų sąskaitų, susijusių su Europos žemės ūkio orientavimo ir garantijų fondo (EŽŪOGF) Garantijų skyriaus finansuojamomis išlaidomis, patvirtinimo, tiek, kiek jame nurodoma ieškovei sumokėti 1 750 616,27 eurų sumą;

               —

               priteisti iš atsakovės bylinėjimosi išlaidas.

         Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai
   Ieškovė skundžia 2007 m. balandžio 27 d. Komisijos sprendimą C(2007) 1901 galutinis dėl valstybių narių mokėjimo agentūrų 2006 finansinių metų sąskaitų, susijusių su Europos žemės ūkio orientavimo ir garantijų fondo (EŽŪOGF) Garantijų skyriaus finansuojamomis išlaidomis, patvirtinimo ir prašo panaikinti jį tiek, kiek jame nurodoma ieškovei sumokėti pusę kai kurių neišieškotinų eksporto kompensacijų.
   Pirmiausia pagrįsdama savo ieškinį ieškovė tvirtina, kad atsakovė pagal Reglamento (EB) Nr. 1290/95 (1) 32 straipsnio 5 dalį neteisingai taikė bendrą pusės sumos taisyklę. Ieškovės teigimu ši nuostata netaikoma atvejais, apie kuriuos yra pranešta pagal Reglamento Nr. 595/91 (2) 5 straipsnio 2 dalį.
   Antra, ieškovė teigia, kad atsakovė, kai kuriais ginčijamais atvejais, pažeidė gero administravimo principus, nes ji neįvykdė savo įsipareigojimų pagal vienašališkus 1995 m. gegužės 4 d. protokolo išaiškinimus.

      (1)  2005 m. birželio 21 d. Tarybos reglamentas (EB) Nr. 1290/2005 dėl bendrosios žemės ūkio politikos finansavimo (OL L 209, p. 1).

      (2)  1991 m. kovo 4 d. Tarybos reglamentas (EEB) Nr. 595/91 dėl pažeidimų ir neteisingai sumokėtų sumų, susijusių su bendrosios žemės ūkio politikos finansavimu, susigrąžinimo, ir dėl šios srities informacinės sistemos organizavimo bei panaikinantis Reglamentą (EEB) Nr. 283/72 (OL L 67, p. 11).


title: Byla C-407/16: 2016 m. liepos 20 d. Augstākā tiesa (Latvija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje SIA „Aqua Pro“/Valsts ieņēmumu dienests

text:
               19.9.2016

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 343/36

         2016 m. liepos 20 d.Augstākā tiesa (Latvija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje SIA „Aqua Pro“/Valsts ieņēmumu dienests

   (Byla C-407/16)
   (2016/C 343/49)
   Proceso kalba: latvių

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

   Augstākā tiesa (Aukščiausias teismas)

      Šalys pagrindinėje byloje

      Ieškovė: SIA „Aqua Pro“

      Atsakovė: Valsts ieņēmumu dienests (Latvijos mokesčių administratorius)

      Prejudiciniai klausimai

               1.

                           a)

                           Ar 1992 m. spalio 12 d. Tarybos reglamento (EEB) Nr. 2913/92, nustatančio Bendrijos muitinės kodeksą (1), 220 straipsnio 1 dalies ir 2 dalies b punktą reikia aiškinti taip, kad mokesčių administratoriaus nustatyti muitai laikomi įtraukti į apskaitą nuo sprendimo dėl įtraukimo į apskaitą arba sprendimo dėl įpareigojimo sumokėti muitus priėmimo momento, nesvarbu, ar minėtas sprendimas apskundžiamas administracine arba teismine tvarka?

                           b)

                           Ar 1992 m. spalio 12 d. Tarybos reglamento (EEB) Nr. 2913/92, nustatančio Bendrijos muitinės kodeksą, 236 ir 239 straipsnius reikia aiškinti taip, kad tuomet, kai mokesčių administratorius priėmė sprendimą dėl atitinkamo dydžio muitų sumos įtraukimo į apskaitą ir įpareigojo skolininką juos sumokėti (šioje byloje valstybės administracijos priimtas sprendimas), tačiau minėtas skolininkas administracine ir teismine tvarka apskundė šį sprendimą, iš karto reikia prašyti atsisakyti šiuos muitus išieškoti ar juos grąžinti pagal Reglamento 236 arba 239 straipsnį (ar gali būti laikoma, kad šiuo atveju prašymas panaikinti minėto administratoriaus sprendimą taip pat laikytinas prašymu atsisakyti išieškoti mokėtinus muitus ar juos grąžinti)? Jeigu atsakymas būtų teigiamas, kuo iš esmės skiriasi klausimas dėl administracinio sprendimo dėl įtraukimo į apskaitą ir administracinio sprendimo dėl įpareigojimo sumokėti muitus teisėtumo priežiūros nuo klausimo, į kurį reikia atsakyti remiantis 236 straipsniu?

                           c)

                           Ar 1992 m. spalio 12 d. Tarybos reglamento (EEB) Nr. 2913/92, nustatančio Bendrijos muitinės kodeksą, 236 straipsnio 2 dalies pirmą pastraipą reikia aiškinti taip, kad dėl mokesčių administratoriaus sprendimo, kuriuo įpareigojama sumokėti muitus, apskundimo ir teismo proceso trukmės prašymo atsisakyti išieškoti muitus arba juos grąžinti pateikimo laikotarpis turi būti pratęstas (arba tai pateisina jo nesilaikymą)?

                           d)

                           Jei įtraukimo į apskaitą arba atsisakymo juos išieškoti pagrindas šioje byloje turi būti nagrinėjamas neatsižvelgiant į Europos Komisijos sprendimą, kuris buvo priimtas dėl kitos valstybės narės (šiuo atveju – Suomijos), ar muitinės tarnyba ar teismas, atsižvelgdami į 1993 m. liepos 2 d. Komisijos reglamento (EEB) Nr. 2454/93, išdėstančio Tarybos reglamento (EEB) Nr. 2913/92, nustatančio Bendrijos muitinės kodeksą, įgyvendinimo nuostatas 869 straipsnio b punktą, ir į galimai šioje nagrinėjamoje byloje mokėtinų muitų dydį, turi pateikti Europos Komisijai klausimą, susijusį su muitų neįtraukimu į apskaitą arba atsisakymu juos išieškoti?

               2.

                           a)

                           Ar, taikant 1992 m. spalio 12 d. Tarybos reglamento (EEB) Nr. 2913/92, nustatančio Bendrijos muitinės kodeksą, 220 straipsnio 2 dalies b punktą, reikia atlikti paskesnį aplinkybių, susijusių su trečiosios šalies (šioje byloje – Kambodža) valstybės institucijų ir eksportuotojo veiksmais, tikrinimą pagal OLAF įgyvendinamą misiją? Arba, ar bendrą OLAF ataskaitoje pateiktą aplinkybių, susijusių su minėtais veiksmais, aprašymą reikia suprasti taip, kad jis turi įrodomąjį pobūdį?

                           b)

                           Ar atliekant paskesnį tikrinimą gauti duomenys, nors jie ir susiję su konkrečios valstybės narės atveju, turi lemiamą reikšmę OLAF ataskaitai?

                           c)

                           Ar 1993 m. liepos 2 d. Komisijos reglamento (EEB) Nr. 2454/93, išdėstančio Tarybos reglamento (EEB) Nr. 2913/92, nustatančio Bendrijos muitinės kodeksą, įgyvendinimo nuostatas 875 straipsnį reikia aiškinti taip, kad Europos Komisijos sprendimas, priimtas remiantis minėta dėl kitos valstybės narės (šiuo atveju – Suomija) priimta OLAF ataskaita, yra privaloma valstybei narei?

                           d)

                           Ar reikia atlikti papildomą tikrinimą ir vadovautis atliekant jį gauta informacija tuomet, kai remdamasi OLAF ataskaita Europos Komisija dėl kitos valstybės narės priėmė sprendimą neįtraukti į apskaitą muitų ir taikė Muitinės kodekso įgyvendinimo reglamento 875 straipsnį?

               3.

               Ar vertinant apmokestinamojo asmens veiksmų pagrindžiančius motyvus ir sąžiningumą 1992 m. spalio 12 d. Tarybos reglamento (EEB) Nr. 2913/92, nustatančio Bendrijos muitinės kodeksą, 220 straipsnio 2 dalies b punkto taikymo tikslais konkrečiomis aplinkybėmis svarbu tai, kad prekių importo operacija grindžiama platinimo sutartimi?

      (1)  OL L 302, 1992, p. 1.


title: Byla C-560/13: 2013 m. spalio 30 d. Bundesfinanzhof (Vokietija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Finanzamt Ulm prieš Ingeborg Wagner-Raith, mirusios Maria Schweier teisių perėmėją

text:
               25.1.2014

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 24/4

         2013 m. spalio 30 d. Bundesfinanzhof (Vokietija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Finanzamt Ulm prieš Ingeborg Wagner-Raith, mirusios Maria Schweier teisių perėmėją
   (Byla C-560/13)
   2014/C 24/07
   Proceso kalba: vokiečių

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

   Bundesfinanzhof

      Šalys pagrindinėje byloje

      Atsakovė ir kasatorė: Finanzamt Ulm

      Pareiškėja ir kita kasacinio proceso šalis: Ingeborg Wagner-Raith, mirusios Maria Schweier teisių perėmėja

      Įstojusi į bylą šalis: Bundesministerium der Finanzen

      Prejudiciniai klausimai

               1.

               Ar trečiųjų šalių fondų kapitalo dalių atveju, remiantis EB sutarties 73b straipsnyje (nuo 1999 m. gegužės 1 d. — EB 56 straipsnis) (1) įtvirtinta kapitalo judėjimo laisve, nedraudžiama tokia nacionalinės teisės nuostata (šiuo atveju — AuslInvestmG 18 straipsnio 3 dalis), pagal kurią nacionaliniams užsienio investicinių fondų dalyviams tam tikromis sąlygomis, be dividendų, papildomai apskaičiuojamos fiktyvios pajamos, lygios 90 % skirtumo tarp pirmos ir paskutinės metų atpirkimo kainos, tačiau ne mažesnės nei 10 % paskutinės atpirkimo kainos (arba biržos ar rinkos vertės), dėl to, kad nuo 1993 m. gruodžio 31 d. iš esmės nekeistas finansinių paslaugų teikimo reglamentavimas atitinka EB sutarties 73c straipsnio 1 dalyje (nuo 1999 m. gegužės 1 d. — EB 57 straipsnio 1 dalis) (2) įtvirtintą status quo išlygą?
               Jei į pirmąjį klausimą nebūtų atsakyta teigiamai:

               2.

               Ar tokio buveinę trečiojoje šalyje turinčio investicinio fondo kapitalo dalys visada yra tiesioginė investicija pagal EB sutarties 73c straipsnio 1 dalį (nuo 1999 m. gegužės 1 d. — EB 57 straipsnio 1 dalis), o gal vis dėlto atsakymas į šį klausimą priklauso nuo to, ar remiantis nacionalinėmis investicinio fondo buveinės valstybės nuostatomis arba kitais pagrindais turimos kapitalo dalys suteikia investuotojui galimybę veiksmingai dalyvauti valdant ir kontroliuojant investicinį fondą?

      (1)  SESV 63 straipsnis.

      (2)  SESV 64 straipsnio 1 dalis.


title: Byla C-476/14: 2016 m. liepos 7 d. Teisingumo Teismo (ketvirtoji kolegija) sprendimas byloje (Bundesgerichtshof (Vokietija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Citroën Commerce GmbH/Zentralvereinigung des Kraffahrzeuggewerbes zur Aufrechterhaltung lauteren Wettbewerbs eV (ZLW) (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą — Direktyvos 98/6/EB ir 2005/29/EB — Vartotojų apsauga — Reklama nurodant kainą — Sąvokos „siūlymas“ ir „kaina, į kurią įskaičiuoti mokesčiai“ — Įpareigojimas įtraukti į automobilio pardavimo kainą papildomas privalomas išlaidas, susijusias su jo gabenimu)

text:
               12.9.2016

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 335/6

         2016 m. liepos 7 d. Teisingumo Teismo (ketvirtoji kolegija) sprendimas byloje (Bundesgerichtshof (Vokietija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Citroën Commerce GmbH/Zentralvereinigung des Kraffahrzeuggewerbes zur Aufrechterhaltung lauteren Wettbewerbs eV (ZLW)

   (Byla C-476/14) (1)

   ((Prašymas priimti prejudicinį sprendimą - Direktyvos 98/6/EB ir 2005/29/EB - Vartotojų apsauga - Reklama nurodant kainą - Sąvokos „siūlymas“ ir „kaina, į kurią įskaičiuoti mokesčiai“ - Įpareigojimas įtraukti į automobilio pardavimo kainą papildomas privalomas išlaidas, susijusias su jo gabenimu))
   (2016/C 335/07)
   Proceso kalba: vokiečių

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Bundesgerichtshof

      Šalys pagrindinėje byloje

      Ieškovė: Citroën Commerce GmbH

      Atsakovė: Zentralvereinigung des Kraffahrzeuggewerbes zur Aufrechterhaltung lauteren Wettbewerbs eV (ZLW)

      Rezoliucinė dalis

   1998 m. vasario 16 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 98/6/EB dėl vartotojų apsaugos žymint vartotojams siūlomų prekių kainas 3 straipsnis, siejamas su jos 1 straipsniu ir 2 straipsnio a punktu, turi būti aiškinamas taip, kad automobilio gabenimo iš gamintojo pardavėjui išlaidos, tenkančios vartotojui, turi būti įtrauktos į šio automobilio pardavimo kainą, nurodytą prekybininko paskelbtoje reklamoje, jei, atsižvelgiant į visas šios reklamos ypatybes, vartotojo akimis ji yra su šiuo automobiliu susijęs pasiūlymas. Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas turi patikrinti, ar visos šios sąlygos yra įvykdytos.

      (1)  OL C 462, 2014 12 22.


title: Byla T-720/13: 2015 m. rugsėjo 30 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Gat Microencapsulation/VRDT – BASF (KARIS) (Bendrijos prekių ženklas — Protesto procedūra — Žodinio Bendrijos prekių ženklo KARIS paraiška — Ankstesni žodiniai Bendrijos ir tarptautinis prekių ženklai CARYX — Ankstesni žodiniai nacionaliniai ir Beniliukso prekių ženklai AKRIS — Santykinis atmetimo pagrindas — Galimybė supainioti — Reglamento (EB) Nr. 207/2009 8 straipsnio 1 dalies b punktas)

text:
               23.11.2015

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 389/42

         2015 m. rugsėjo 30 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Gat Microencapsulation/VRDT – BASF (KARIS)

   (Byla T-720/13) (1)

   ((Bendrijos prekių ženklas - Protesto procedūra - Žodinio Bendrijos prekių ženklo KARIS paraiška - Ankstesni žodiniai Bendrijos ir tarptautinis prekių ženklai CARYX - Ankstesni žodiniai nacionaliniai ir Beniliukso prekių ženklai AKRIS - Santykinis atmetimo pagrindas - Galimybė supainioti - Reglamento (EB) Nr. 207/2009 8 straipsnio 1 dalies b punktas))
   (2015/C 389/45)
   Proceso kalba: anglų

      Šalys

      Ieškovė: Gat Microencapsulation AG, anksčiau – Gat Microencapsulation AG (Ebenfurth, Austrija), atstovaujama advokatų S. Soler Lerma ir M. C. March Cabrelles

      Atsakovė: Vidaus rinkos derinimo tarnyba (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui), atstovaujama I. Harrington

      Kita procedūros VRDT Apeliacinėje taryboje šalis: BASF SE (Liudvigshafenas, Vokietija)

      Dalykas

   Ieškinys dėl 2013 m. spalio 28 d. VRDT penktosios apeliacinės tarybos sprendimo (byla R 1862/2012-5), susijusio su protesto procedūra tarp BASF SE ir Gat Microencapsulation AG.

      Rezoliucinė dalis

               1.

               Atmesti ieškinį.

               2.

               Priteisti iš Gat Microencapsulation GmbH bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 71, 2014 3 8.


title: Byla T-599/11: 2011 m. lapkričio 25 d. pareikštas ieškinys byloje Eni prieš VRDT — EMI (IP) (ENI)

text:
               4.2.2012

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 32/29

         2011 m. lapkričio 25 d. pareikštas ieškinys byloje Eni prieš VRDT — EMI (IP) (ENI)

   (Byla T-599/11)
   2012/C 32/61
   Kalba, kuria surašytas ieškinys: anglų

      Šalys

      Ieškovė: Eni SpA (Roma, Italija), atstovaujama advokatų D. De Simone ir G. Orsoni

      Atsakovė: Vidaus rinkos derinimo tarnyba (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui)

      Kita procedūros Apeliacinėje taryboje šalis: EMI (IP) Ltd (Londonas, Jungtinė Karalystė)

      Reikalavimai

               —

               Panaikinti 2011 m. rugsėjo 8 d. Vidaus rinkos derinimo tarnybos (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui) pirmosios apeliacinės tarybos sprendimą byloje R 2439/2010-1 ir

               —

               priteisti iš atsakovės visų instancijų bylinėjimosi išlaidas.

      Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

      Bendrijos prekių ženklo paraišką pateikęs asmuo: ieškovė

      Prašomas įregistruoti Bendrijos prekių ženklas: žodinis prekių ženklas ENI 1–4, 6–7, 9, 11, 14, 16–19, 22, 25 ir 35–45 klasių prekėms ir paslaugoms — Bendrijos prekių ženklo paraiška Nr. 6488076

      Prekių ženklo ar žymens, kuriuo remtasi per protesto procedūrą, savininkė: kita procedūros Apeliacinėje taryboje šalis

      Prekių ženklas ar žymuo, kuriuo remiamasi: žodinis Bendrijos prekių ženklas EMI (Registracijos Nr. 4197315) 9, 16, 35, 38, 41 ir 42 klasių prekėms ir paslaugoms; vaizdinis Bendrijos prekių ženklas EMI (Registracijos Nr. 6167357) 9, 16, 28, 35, 38, 41 ir 42 klasių prekėms ir paslaugoms

      Protestų skyriaus sprendimas: iš dalies patenkinti protestą

      Apeliacinės tarybos sprendimas: atmesti apeliaciją

      Ieškinio pagrindai: ieškovė ginčija minėtą Pirmosios apeliacinės tarybos sprendimą trimis pagrindais: i) klaidingas ir nemotyvuotas konstatavimas, jog prekės ir paslaugos panašios, pagrįstas ankstesnės teismų praktikos šiuo klausimu neteisingu supratimu ir taikymu; ii) klaidingas Sprendimo Praktiker aiškinimas ir taikymas, kurie rodo, jog nesuprasti antimonopoliniai principai, kuriais jame vadovautasi, ir ypač priežastis, dėl kurios nustatyta mažmeninių paslaugų registracija; ir iii) klaidingas konstatavimas, jog žymenys panašūs ir egzistuoja tikimybė supainioti.


title: Bylos T-307/99 išbraukimas iš registro

text:
               11.9.2004

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 228/43

         Bylos T-307/99 (1) išbraukimas iš registro
   (2004/C 228/100)

      (Bylos kalba: olandų)

   Europos Bendrijų Pirmosios instancijos teismo antrosios išplėstinės kolegijos pirmininkas 2004 m. gegužės 11 d. nutartimi nurodė išbraukti iš registro bylą T-307/99 Oliecentrum Strijbos B. V., palaikoma Nyderlandų Karalystės, prieš Europos Bendrijų Komisiją.

      (1)  OL C 63, 2000 3 4.


title: Byla C-86/14: 2014 m. vasario 18 d. Juzgado de lo Social n ° 1 de Granada (Ispanija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Marta León Medialdea prieš Ayuntamiento de Huétor Vega

text:
               12.5.2014

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 142/20

         2014 m. vasario 18 d.Juzgado de lo Social no 1 de Granada (Ispanija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Marta León Medialdea prieš Ayuntamiento de Huétor Vega

   (Byla C-86/14)
   2014/C 142/27
   Proceso kalba: ispanų

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

   Juzgado de lo Social no 1 de Granada

      Šalys pagrindinėje byloje

      Ieškovė: Marta León Medialdea

      Atsakovė: Ayuntamiento de Huétor Vega

      Prejudiciniai klausimai

               1.

               Ar nenuolatinis neterminuotam laikotarpiui įdarbintas darbuotojas, kaip jis apibrėžiamas pagal įstatymus ir teismų praktiką, laikytinas pagal terminuotą sutartį dirbančiu darbuotoju, kaip jis apibrėžiamas pagal Direktyvą 1999/70/EB (1)?

               2.

               Ar su Bendrijos teise suderinamas toks nacionalinio teismo pateiktas nacionalinės teisės aiškinimas ir taikymas, pagal kurį tuo atveju, kai pažeidžiant įstatymą sudaryta terminuota viešojo sektoriaus darbo sutartis pakeičiama į nenuolatinę neterminuotą sutartį, administracija gali vienašališkai ir nemokėdama išeitinės išmokos darbuotojui paskirti į pareigybę nuolatinį tarnautoją arba ją panaikinti, jeigu nenumatyta kitokių piktnaudžiavimą sudarant terminuotas sutartis sudarymą ribojančių priemonių?

               3.

               Ar toks administracijos elgesys būtų suderinamas su Bendrijos teise, jeigu paskyrus nuolatinį tarnautoją arba panaikinus pareigybę būtų išmokama išeitinė išmoka, numatyta teisėtai sudarytų laikinųjų sutarčių nutraukimo atveju?

               4.

               Ar toks administracijos elgesys būtų suderinamas su Bendrijos teise, jeigu tam, kad būtų galima paskirti nuolatinį tarnautoją arba panaikinti pareigybę, reikėtų remtis atleidimo dėl objektyvių priežasčių, kai mokama tokia išeitinė išmoka, atveju numatytomis procedūromis ir pagrindais?

      (1)  1999 m. birželio 28 d. Tarybos direktyva 1999/70/EB dėl Europos profesinių sąjungų konfederacijos (ETUC), Europos pramonės ir darbdavių konfederacijų sąjungos (UNICE) ir Europos įmonių, kuriose dalyvauja valstybė, centro (CEEP) bendrojo susitarimo dėl darbo pagal terminuotas sutartis (OL L 175, p. 43; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 5 sk., 3 t., p. 368).


title: Byla F-31/11 R: 2012 m. kovo 7 d. Tarnautojų teismo (pirmoji kolegija) nutartis byloje BI prieš Cedefop (Viešoji tarnyba — Ieškinio pareiškimo terminas — Skundo atmetimo kalba)

text:
               28.4.2012

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 126/27

         2012 m. kovo 7 d. Tarnautojų teismo (pirmoji kolegija) nutartis byloje BI prieš Cedefop

   (Byla F-31/11 R) (1)

   (Viešoji tarnyba - Ieškinio pareiškimo terminas - Skundo atmetimo kalba)
   2012/C 126/51
   Proceso kalba: prancūzų

      Šalys

      Ieškovė: BI (Evosmos, Graikija), atstovaujama advokato M. A. Lucas

      Atsakovas: Europos profesinio mokymo plėtros centras, atstovaujamas M. Fuchs, padedamo advokato B. Wägenbaur

      Dalykas

   Prašymas panaikinti CEDEFOP direktorės sprendimą nutraukti ieškovės darbo sutartį ir prašymas atlyginti patirtą turtinę ir neturtinę žalą.

      Rezoliucinė dalis

               1.

               Atmesti ieškinį kaip akivaizdžiai nepriimtiną.

               2.

               BI padengia visas bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 186, 2011 6 25, p. 33.


title: Byla T-255/05 The Black & Decker Corporation2005 m. liepos 8 d. pareikštas ieškinys Vidaus rinkos derinimo tarnybai (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui)

text:
               3.9.2005

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 217/52

      The Black & Decker Corporation2005 m. liepos 8 d. pareikštas ieškinys Vidaus rinkos derinimo tarnybai (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui)
   (Byla T-255/05)
   (2005/C 217/108)
   Kalba, kuria surašytas ieškinys: anglų
   2005 m. liepos 8 d. Europos Bendrijų Pirmosios instancijos teisme buvo pareikštas The Black & Decker Corporation, įsteigtos Towson, Marilende (JAV), atstovaujamos solicitor P. Harris, ieškinys Vidaus rinkos derinimo tarnybai (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui).

      Atlas Copco Aktiebolag, įsteigta Stokholme (Švedija), buvo kita procedūros Apeliacinėje taryboje šalis.
   Ieškovas Pirmosios instancijos teismo prašo:

               —

               panaikinti ginčijamą 2005 m. balandžio 27 d. VRDT pirmosios apeliacinės tarybos sprendimą (byla R 722/2004-1);

               —

               pripažinti protesto procedūrą B 503 468 nepriimtina;

               —

               nurodyti VRDT padengti ieškovės bylinėjimosi išlaidas, patirtas šiame procese ir procedūroje Apeliacinėje taryboje.

         Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

               Paraišką Bendrijos prekių ženklui pateikęs asmuo:

               Ieškovė

               Prašomas įregistruoti Bendrijos prekių ženklas:

               Figūrinis juodos ir geltonos spalvų įrankio formos prekių ženklas 7 klasės prekėms (rankiniu būdu valdomi nešiojami elektriniai įrankiai ir kt.).

               Ženklo ar žymens, kuriuo remiamasi protesto procese, savininkas:

               Atlas Copco Aktiebolag

               Ženklas ar žymuo, kuriuo remiamasi protesto procedūroje:

               Neįregistruoti prekių ženklai ir žymenys, naudojami įrankiams prekyboje visose valstybėse narėse.

               Protestų skyriaus sprendimas:

               Atmesti protestą kaip nepriimtiną.

               Apeliacinės tarybos sprendimas:

               Panaikinti ginčijamą sprendimą ir grąžinti bylą Protestų skyriui tolesniam nagrinėjimui.

               Ieškinio pagrindai:

               Ieškovė nurodo, kad protestas turėjo būti pripažintas nepriimtinu, kadangi, pažeidžiant Reglamento Nr. 2868/1995 (1) 18 taisyklės 1 dalį, aiškiai nenurodyti susiję ankstesni prekių ženklai ir žymenys.

      (1)  1995 m. gruodžio 13 d. Komisijos reglamentas (EB) Nr. 2868/95, skirtas įgyvendinti Tarybos reglamentą (EB) Nr. 40/94 dėl Bendrijos prekių ženklo (OL L 303, 1995 12 15, p. 1).


title: Byla T-345/09: 2009 m. rugpjūčio 28 d. pareikštas ieškinys byloje Bodegas y Viñedos Puerta de Labastida prieš VRDT — Unión de Cosecheros de Labastida (PUERTA DE LABASTIDA)

text:
               24.10.2009

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 256/35

         2009 m. rugpjūčio 28 d. pareikštas ieškinys byloje Bodegas y Viñedos Puerta de Labastida prieš VRDT — Unión de Cosecheros de Labastida (PUERTA DE LABASTIDA)
   (Byla T-345/09)
   2009/C 256/62
   Kalba, kuria surašytas ieškinys: ispanų

      Šalys

      Ieškovė: Bodegas y Viñedos Puerta de Labastida, SL (Autol, Ispanija), atstovaujama advokatų J. Grimau Muñoz ir J. Villamor Muguerza

      Atsakovė: Vidaus rinkos derinimo tarnyba (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui)

      Kita procedūros Apeliacinėje taryboje šalis: Unión de Cosecheros de Labastida, S. Coop. Ltda (Labastida, Ispanija)

      Ieškovės reikalavimai

               —

               Panaikinti 2009 m. gegužės 28 d. Vidaus rinkos derinimo tarnybos (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui) pirmosios apeliacinės tarybos (byla R 1021/2008-1) sprendimą tam, kad būtų priimta paraiška įregistruoti Bendrijos prekių ženklą „PUERTA DE LABASTIDA“ (žodinis prekių ženklas) 29, 33 ir 35 klasių prekėms ir paslaugoms.

               —

               priteisti iš VRDT bylinėjimosi išlaidas.

      Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

      Bendrijos prekių ženklo paraišką pateikęs asmuo: BODEGAS Y VIÑEDOS PUERTA DE LABASTIDA S.L.

      Prašomas įregistruoti Bendrijos prekių ženklas: žodinis prekių ženklas „PUERTA DE LABASTIDA“ 29, 33 ir 35 klasių prekėms ir paslaugoms — paraiška Nr. 004473278

      Prekių ženklo ar žymens, kuriuo grindžiamas protestas, savininkas: UNIÓN DE COSECHEROS DE LABASTIDA, S. COOP. LTDA.

      Prekių ženklas ar žymuo, kuriuo grindžiamas protestas: žodinis Ispanijos prekių ženklas „CASTILLO DE LABASTIDA“ (Nr. 617 137) 33 klasės prekėms; žodinis Bendrijos prekių ženklas „CASTILLO LABASTIDA“ (Nr. 23 382) 33 klasės prekėms ir žodinis Bendrijos prekių ženklas „CASTILLO LABASTIDA“ (Nr. 3 515 566) 35, 39 ir 43 klasių paslaugoms.

      Protestų skyriaus sprendimas: patenkinti protestą iš dalies.

      Apeliacinės tarybos sprendimas: atmesti apeliaciją

      Ieškinio pagrindai: Reglamento (EB) Nr. 207/2009 dėl Bendrijos prekių ženklo 42 straipsnio ir 8 straipsnio 1 dalies b punkto pažeidimas.


title: Byla C-316/10: 2011 m. gruodžio 21 d. Teisingumo Teismo (trečioji kolegija) sprendimas byloje ( Vestre Landsret (Danija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Danske Svineproducenter prieš Justitsministeriet (SESV 288 straipsnio antra pastraipa — Reglamentas (EB) Nr. 1/2005 — Vežamų gyvūnų apsauga — Kiaulinių šeimos naminių gyvūnų vežimas keliais — Minimalus gardų aukštis — Tikrinimai vežant — Pakrovimo tankumas — Valstybių narių teisė patvirtinti detalias normas)

text:
               18.2.2012

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 49/6

         2011 m. gruodžio 21 d. Teisingumo Teismo (trečioji kolegija) sprendimas byloje (Vestre Landsret (Danija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Danske Svineproducenter prieš Justitsministeriet

   (Byla C-316/10) (1)

   (SESV 288 straipsnio antra pastraipa - Reglamentas (EB) Nr. 1/2005 - Vežamų gyvūnų apsauga - Kiaulinių šeimos naminių gyvūnų vežimas keliais - Minimalus gardų aukštis - Tikrinimai vežant - Pakrovimo tankumas - Valstybių narių teisė patvirtinti detalias normas)
   2012/C 49/11
   Proceso kalba: danų

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Vestre Landsret

      Šalys pagrindinėje byloje

      Ieškovė: Danske Svineproducenter

      Atsakovė: Justitsministeriet

      Dalyvaujant: Union européenne du commerce de bétail et de la viande

      Dalykas

   Prašymas priimti prejudicinį sprendimą — Vestre Landsret — EB 249 straipsnio antros pastraipos (dabar SESV 288 straipsnio antra pastraipa) ir 2004 m. gruodžio 22 d. Tarybos reglamento (EB) Nr. 1/2005 dėl gyvūnų apsaugos juos vežant ir atliekant susijusias operacijas, iš dalies keičiančio Direktyvas 64/432/EEB ir 93/119/EB ir Reglamentą (EB) Nr. 1255/97 (OL L 3, 2005, p. 1; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 3 sk., 21 t., p. 174) išaiškinimas — Valstybių narių teisė priimti detalias nacionalinės teisės normas dėl kiaulių vežimo transporto priemonių minimalaus gardų aukščio, tikrinimo aukščio ir pakrovimo tankumo kiaulių vežimo transporto priemonėse

      Rezoliucinė dalis

   2004 m. gruodžio 22 d. Tarybos reglamentą (EB) Nr. 1/2005 dėl gyvūnų apsaugos juos vežant ir atliekant susijusias operacijas, iš dalies keičiantį Direktyvas 64/432/EEB ir 93/119/EB ir Reglamentą (EB) Nr. 1255/97, reikia aiškinti taip:

               —

               pagal šį reglamentą valstybei narei nedraudžiama priimti normų, taikomų vežant kiaules keliais, kuriomis, siekiant stiprinti teisinį saugumą, nepažeidžiant gyvūnų gerovės tikslo ir nenustatant šiuo atžvilgiu pernelyg griežtų kriterijų patikslinami šiame reglamente nustatyti reikalavimai dėl minimalaus vidinio gyvūnų gardų aukščio, jei šios normos nelemia papildomų išlaidų arba techninių sunkumų, dėl kurių jas priėmusių valstybių narių gamintojai arba kitų valstybių narių gamintojai, norintys eksportuoti savo prekes į pirmąją valstybę narę ar per ją, atsiduria nepalankioje padėtyje, o prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas turi tai patikrinti; normos, kaip antai nustatytos 2006 m. gruodžio 21 d. Nutarimo Nr. 1729 dėl vežamų gyvūnų apsaugos 36 straipsnio 4 dalyje numatytose pereinamose nuostatose, vis dėlto negali būti laikomos proporcingomis, nes nustatydama bendrą tvarką valstybė narė patvirtino mažiau varžančias normas, kaip antai pateiktas šio nutarimo 9 straipsnio 1 dalyje,

               —

               pagal šį reglamentą valstybei narei draudžiama priimti normas, taikomas vežant kiaules keliais, kuriomis patikslinami minėtame reglamente numatyti reikalavimai dėl galimybės prieiti prie gyvūnų, siekiant nuolat tikrinti jų gerovės sąlygas, kurie taikomi tik jei kelionė trunka ilgiau kaip aštuonias valandas, ir

               —

               pagal šį reglamentą valstybei narei nedraudžiama priimti normų, nustatančių, jog, vežant kiaules keliais, joms turi būti skirtas minimalus paviršiaus plotas, kuris priklauso nuo jų svorio; konkrečiai kalbant, vienai 100 kg kiaulei būtina skirti ne mažiau kaip 0,42 m2 paviršiaus ploto, kai vežimo trukmė neviršija aštuonių valandų, ir 0,50 m2 — kai kelionė trunka ilgiau.

      (1)  OL C 234, 2010 8 28.


title: Byla C-96/15: 2015 m. vasario 26 d. Tribunal de grande instance de Nanterre (Prancūzija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Saint Louis Sucre SA, Saint Louis Sucre SNC teisių perėmėja/Directeur général des douanes et droits indirects

text:
               4.5.2015

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 146/28

         2015 m. vasario 26 d.Tribunal de grande instance de Nanterre (Prancūzija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Saint Louis Sucre SA, Saint Louis Sucre SNC teisių perėmėja/Directeur général des douanes et droits indirects

   (Byla C-96/15)
   (2015/C 146/34)
   Proceso kalba: prancūzų

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Tribunal de grande instance de Nanterre

      Šalys pagrindinėje byloje

      Pareiškėja: Saint Louis Sucre SA, Saint Louis Sucre SNC teisių perėmėja

      Atsakovas: Directeur général des douanes et droits indirects (Muitų ir netiesioginių mokesčių generalinis direktorius)

      Prejudiciniai klausimai

               1.

               Ar 2001 m. birželio 19 d. Tarybos reglamento Nr. 1260/2001 (1) 15 straipsnio 2 ir 8 dalys, taikomos atsižvelgiant į jo 9 ir 11 konstatuojamąsias dalis ir sprendimus Zuckerfabrik Jülich I ir Zuckerfabrik Jülich II, bei bendruosius Bendrijos teisės principus, kaip antai nepagrįsto praturtėjimo draudimą, proporcingumo principą ir teisės užsiimti profesine veikla principą, turi būti aiškinami taip, kad cukraus gamintojas turi teisę susigrąžinti remiantis visu kvotinio cukraus, kuris 2006 m. birželio 30 d. dar buvo sandėliuojamas, kiekiu sumokėtus gamybos mokesčius, nes po šios datos gamybos mokesčių sistema nebuvo atnaujinta 2006 m. vasario 20 d. Tarybos reglamentu Nr. 318/2006 (2)?

               2.

                           a)

                           jei atsakymas į pirma pateiktą prejudicinį klausimą būtų teigiamas, ar gamintojams grąžintinų mokesčių suma turi būti pagrįsta vien cukraus, kuris buvo sandėliuojamas 2006 m. birželio 30 d., tonažu?

                           b)

                           jei atsakymas į pirma pateiktą prejudicinį klausimą būtų neigiamas, ar cukraus tonažas, kuriuo remiantis apskaičiuojami grąžintini mokesčiai, turi būti grindžiamas Bendrijos cukraus atsargų pokyčiais laikotarpiu nuo 2001 m. liepos 1 d. iki 2006 m. birželio 30 d.?

               3.

               Ar mokesčiai, kurie turi būti grąžinti, gali būti tinkamai apskaičiuoti cukraus atsargų kiekį, nustatytą atsakant į antrąjį klausimą, dauginant iš OCM 2001–2006 prekybos metais konstatuotų vidutinių nuostolių svertinio vidurkio, ar jis turi būti nustatytas kitaip, ir kaip?

               4.

               Jei atsakymas į pateiktus klausimus būtų teigiamas, ar 2007 m. vasario 19 d. Komisijos reglamentas (EB) Nr. 164/2007, nustatantis gamybos mokesčio sumas cukraus sektoriuje 2005–2006 prekybos metams
                   (3), negalioja?

      (1)  2001 m. birželio 19 d. Tarybos reglamentas (EB) Nr. 1260/2001 dėl bendro cukraus sektoriaus rinkų organizavimo (OL L 178, p. 1; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 3 sk., 33 t., p. 17).

      (2)  2006 m. vasario 20 d. Tarybos reglamentas (EB) Nr. 318/2006 dėl bendro cukraus sektoriaus rinkų organizavimo (OL L 58, p. 1).

      (3)  OL L 51, p. 17.


title: Byla C-380/07 2007 m. rugpjūčio 8 d. Protodikeio Retymni (Graikija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Georgios Karabousanos ir Sofoklis Michopoulos prieš Dimos Geropotamu

text:
               10.11.2007

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 269/27

         2007 m. rugpjūčio 8 d.Protodikeio Retymni (Graikija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Georgios Karabousanos ir Sofoklis Michopoulos prieš Dimos Geropotamu

   (Byla C-380/07)
   (2007/C 269/49)
   Proceso kalba: graikų
   Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas
   Protodikeio Retymni
   Šalys pagrindinėje byloje

      Ieškovai: Georgios Karabousanos ir Sofoklis Michopoulos

      Atsakovė: Dimos Geropotamu
   Prejudiciniai klausimai

               1.

               Ar ETUC, UNICE ir CEEP bendrojo susitarimo dėl darbo pagal terminuotas sutartis, kuris yra Tarybos direktyvos 1999/70/EB (OL L 175, 1999 liepos 10 d., p. 42) dalis, 5 punktas ir 8 punkto 1 ir 3 dalys turi būti aiškinami taip, kad Bendrijos teisė neleidžia šio bendrojo susitarimo taikymo pagrindu valstybei narei priimti nuostatų, kai: a) nacionalinėje teisės sistemoje dar iki įsigaliojant direktyvai egzistavo lygiavertės priemonės bendrojo susitarimo 5 punkto 1 dalies prasme ir b) priimtomis nuostatomis bendrajam susitarimui taikyti nacionalinėje teisės sistemoje sumažinama bendra pagal terminuotas darbo sutartis dirbančių darbuotojų apsauga?

               2.

               Jeigu į pirmąjį klausimą būtų atsakyta teigiamai, kai nacionalinėje teisės sistemoje iki įsigaliojant Direktyvai 1999/70/EB jau egzistavo lygiavertės normos bendrojo susitarimo 5 punkto 1 dalies prasme, kaip pagrindinėje byloje aptariama Įstatymo Nr. 2112/1920 8 straipsnio 3 dalis, ar įstatyminės nuostatos, tokios kaip pagrindinėje byloje aptariamas Prezidento dekreto Nr. 164/2004 11 straipsnis, priėmimas, remiantis šio bendrojo susitarimo taikymu, yra draudžiamas bendros pagal terminuotas darbo sutartis dirbančių darbuotojų apsaugos nacionalinėje teisės sistemoje sumažinimas bendrojo susitarimo 8 punkto 1 ir 3 dalių prasme, kai:

                           a)

                           minėta įstatyminė norma, skirta taikyti bendrąjį susitarimą, priimta pasibaigus Direktyvos 1999/70/EB perkėlimo terminui, tačiau į jos rationae temporis taikymo sritį patenka tik terminuotos darbo sutartys ar santykiai, buvę jos įsigaliojimo momentu ar baigę galioti iki nustatyto laiko prieš jai įsigaliojant, bet pasibaigus direktyvos perkėlimo terminui, nors ankstesnių lygiaverčių normų taikymo sritis nėra apribota laike ir apima visas terminuotas darbo sutartis, kurios buvo sudarytos, galiojo ar baigė galioti Direktyvos 1999/70/EB įsigaliojimo momentu ir pasibaigus jos perkėlimo terminui;

                           b)

                           kai į aptariamos teisinės priemonės, skirtos taikyti bendrąjį susitarimą, taikymo sritį patenka tik terminuotos darbo sutartys ar santykiai, kurie, tam, kad būti laikomi nustatytais paeiliui minėtos priemonės tikslais, turi atitikti šias kumuliacines sąlygas:

                                       1)

                                       kad tarp jų būtų praėjęs ne ilgesnis kaip 3 mėnesių laikotarpis ir, be to,

                                       2)

                                       kad jų bendra galiojimo trukmė būtų bent jau 24 mėnesiai iki šiai priemonei įsigaliojant, neatsižvelgiant į tai, kiek kartų jos buvo atnaujintos, arba bendra įdarbinimo trukmė yra bent 18 mėnesių per 24 mėnesius, skaičiuojamus nuo pradinės sutarties sudarymo, jei jos buvo atnaujintos bent 3 kartus po to, kai buvo sudaryta pradinė darbo sutartis, nors ankstesnės lygiavertės normos nenumato šių sąlygų, o apima visas terminuotas (paeiliui sudaromas) darbo sutartis, nesvarbu, kokia minimali įdarbinimo trukmė ar kiek kartų sutartys atnaujintos;

                           c)

                           aptariama teisinė priemonė, skirta taikyti bendrąjį susitarimą, kaip teisinę pasekmę pagal terminuotas darbo sutartis dirbančių darbuotojų apsaugai ir piktnaudžiavimo prevencijai bendrojo susitarimo dėl darbo pagal terminuotas darbo sutartis prasme numato terminuotų darbo sutarčių pripažinimą neterminuotomis darbo sutartimis ateityje (ex nunc), nors ankstesnės lygiavertės priemonės numato terminuotas darbo sutartis pripažinti neterminuotomis darbo sutartimis nuo jų sudarymo momento (ex tunc)?

               3.

               Jeigu į pirmąjį klausimą būtų atsakyta teigiamai, kai nacionalinėje teisės sistemoje iki įsigaliojant Direktyvai 1999/70/EB jau egzistavo lygiavertės normos bendrojo susitarimo dėl darbo pagal terminuotas sutartis, kuris yra šios direktyvos dalis, 5 punkto 1 dalies prasme, kaip antai pagrindinėje byloje aptariama Įstatymo Nr. 2112/1920 8 straipsnio 3 dalis, ar priimtas teisės aktas, pagrįstas bendrojo susitarimo taikymu, toks kaip pagrindinėje byloje aptariamas Prezidento dekreto Nr. 164/2004 7 straipsnis, kuris kaip vienintelę pagal terminuotas darbo sutartis dirbančių darbuotojų apsaugos nuo piktnaudžiavimo priemonę numato darbdavio pareigą sumokėti atlyginimą ir išeitinę išmoką, jeigu paeiliui sudaromos sutartys sudarytos piktnaudžiaujant, atsižvelgiant į tai, kad:

                           a)

                           pareiga sumokėti atlyginimą ir išeitinę išmoką nacionalinėje teisėje numatyta kiekvienu darbo santykių atveju ir ji nėra skirta piktnaudžiavimo prevencijai bendrojo susitarimo prasme, ir

                           b)

                           jau ankstesnės lygiavertės normos taikymo teisinė pasekmė yra (vienintelės) terminuotos darbo sutarties pripažinimas neterminuota darbo sutartimi, yra neleidžiamas bendros pagal terminuotas darbo sutartis dirbančių darbuotojų apsaugos sumažinimas nacionalinėje teisės sistemoje bendrojo susitarimo 8 punkto 1 ir 3 dalių prasme?

               4.

               Jeigu į pirmesnius klausimus būtų atsakyta teigiamai, ar nacionalinis teismas, aiškindamas savo nacionalinę teisę pagal Direktyvą 1999/70/EB, turi netaikyti su šia direktyva nesuderinamų teisinės priemonės nuostatų, kurios buvo priimtos remiantis bendruoju susitarimu, bet nustato mažesnę bendrą pagal terminuotas darbo sutartis dirbančių darbuotojų apsaugą vidaus teisės sistemoje, tokių kaip Prezidento dekreto Nr. 164/2004 nuostatos, pagal kurias numanomai ir netiesiogiai, bet aiškiai netaikoma atitinkama apsauga piktnaudžiavimo atvejais, kai darbuotojas sudarė vieną terminuotą darbo sutartį, pagal kurią jis realiai turi teikti paslaugas, skirtas patenkinti ne laikinus, ypatingus ar skubius, bet „nuolatinius ir ilgalaikius“ poreikius, ir vietoje jų taikyti lygiaverčiame nacionaliniame teisės akte, egzistavusiame dar iki įsigaliojant šiai direktyvai, esančias nuostatas, kaip antai Įstatymo Nr. 2112/1920 8 straipsnio 3 dalis?

               5.

               Jeigu nacionalinis teismas manytų, kad iš principo nuostata (šiuo atveju — Įstatymo Nr. 2112/1920 8 straipsnio 3 dalis), kuri yra lygiavertė nuostata bendrojo susitarimo dėl darbo pagal terminuotas sutartis, kuris yra Direktyvos 1999/70/EB dalis, 5 punkto 1 dalies prasme, yra taikoma ginčo dėl terminuoto darbo atveju, ir kad pagal šią nuostatą, nustačius, jog paeiliui sudarytos darbo sutartys sudarytos kaip terminuotos sutartys be objektyvios priežasties, susijusios su darbo pobūdžiu, tipu ir savybėmis, šią sutartį reikia pripažinti neterminuota darbo sutartimi:

                           a)

                           ar su Bendrijos teise suderinamas nacionalinio teismo pateiktas nacionalinės teisės išaiškinimas ir taikymas, pagal kurį aplinkybė, kad terminuotas darbo sutartis sudaryta, remiantis teisės norma, reglamentuojančia įdarbinimą pagal terminuotas darbo sutartis sezoniniams, periodiniams, laikiniems poreikiams tenkinti, kiekvienu atveju yra objektyvi priežastis tokioms sutartims sudaryti, net jeigu realiai buvo tenkinami nuolatiniai ir ilgalaikiai poreikiai;

                           b)

                           ar su Bendrijos teise yra suderinamas nacionalinio teismo nacionalinės teisės išaiškinimas ir taikymas, pagal kurį nuostata, draudžianti terminuotas darbo sutartis viešajame sektoriuje pakeisti į neterminuotas darbo sutartis, turi būti aiškinama taip, kad viešajame sektoriuje absoliučiai ir bet kuriuo atveju draudžiama sudarytą terminuotą darbo sutartį ar nustatytus terminuotus darbo santykius pakeisti neterminuota darbo sutartimi ar neterminuotais darbo santykiais, net jeigu ji sudaryta ar jie nustatyti piktnaudžiaujant, t. y. kai realiai tenkinami poreikiai buvo „nuolatiniai ir ilgalaikiai“, o nacionalinis teismas neturi galimybės panašiu atveju nustatyti tikrojo teisinio nagrinėjamų darbo santykių pobūdžio ir tokią sutartį teisingai pripažinti neterminuota darbo sutartimi; ar vis dėlto toks draudimas turi būti taikomas tik terminuotoms darbo sutartims, kurios buvo iš tiesų sudarytos tam, kad būtų tenkinami laikini, nenumatyti, skubūs, ypatingi ar panašūs poreikiai, bet netaikomas tuo atveju, kai šios sutartys realiai sudarytos siekiant tenkinti „nuolatinius ir ilgalaikius“ poreikius?


title: Byla F-61/09: 2009 m. birželio 25 d. pareikštas ieškinys byloje Strack prieš Komisiją

text:
               15.8.2009

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 193/36

         2009 m. birželio 25 d. pareikštas ieškinys byloje Strack prieš Komisiją
   (Byla F-61/09)
   2009/C 193/60
   Proceso kalba: vokiečių

      Šalys

      Ieškovas: Guido Strack (Kelnas, Vokietija), atstovaujamas advokato H. Tettenborn

      Atsakovė: Europos Bendrijų Komisija

      Ginčo dalykas bei aprašymas

   Komisijos sprendimo, kuriuo atmetamas ieškovo prašymas leisti susipažinti su dokumentais

      Ieškovo reikalavimai

   Ieškovas reikalauja:

               —

               panaikinti implicitiškus ir aiškius Komisijos sprendimus, visų pirma tuos, kurie buvo priimti dėl leidimo susipažinti su dokumentais 2008 m. rugsėjo 12 d., 2008 m. spalio 3 d. ir 2008 m. lapkričio 14 d., 2008 m. rugsėjo 19 d., o taip pat 2008 m. rugsėjo 19 d. M. Jansen sprendimą ir, atitinkamai, 2009 m. kovo 25 d. Sprendimą dėl ieškovo skundo R/554/08 atmetimo tiek, kiek jais atsisakoma leisti pilnai susipažinti su visais atsakovės turimais ir su juo susijusiais duomenimis ir dokumentais bei papildyti asmens, medicininę ir kitas bylas, kurios vedamos pagal atitinkamas procedūras ir vieningus standartus bei yra išsamios, naudojant aiškiai suprantamą ir prieinamą kalbą ir formą, kuriose nėra kliūčių ieškovui jas suprasti ir su jomis susipažinti, t. y. vertinant bendrai, atitinka Personalo nuostatų 26 ir 26 a straipsnių reikalavimus, ir šiuo tikslu jose buvo padaryti būtini pakeitimai, ir bent iš dalies atmetė kai kuriuos, o būtent 2008 m. liepos 10 d., 2008 m. rugsėjo 19 d. ir 2008 m. lapkričio 28 d. ieškovo pateiktus prašymus;

               —

               nurodyti Komisijai atlyginti ieškovo nuostolius, patirtus dėl šiame ieškinyje nurodytų neteisėtų veiksmų; jų dydį savo nuožiūra turėtų nustatyti teismas, bet ne mažiau kaip 2 500 EUR;

               —

               nurodyti Komisijai kas mėnesį pervesti ieškovui sumą, kad būtų atlyginti kas mėnesį patiriami nuostoliai, įskaitant palūkanas, pradedant mokėti nuo pranešimo apie šį ieškinį datos iki tol, kol ji suteiks veiksmingą ir neribotą leidimą susipažinti su visa šiame ieškinyje nurodoma informacija ir dokumentais, o taip pat su jo tinkamai vedama asmens ir medicinine byla; atlygintinų nuostolių, įskaitant palūkanas, sumos dydį savo nuožiūra turėtų nustatyti teismas, bet ne mažiau kaip 200 EUR;

               —

               priteisti iš Komisijos atlyginti ieškovui būtinas sąnaudas ir išlaidas, patirtas prireikus papildomai susipažįstant su bylomis, pagal analogiją taikant taisykles, kurios taikomos atlyginant komandiruočių išlaidas, arba, subsidiariai, pagal analogiją taikant tas pačias taisykles išlaidas, kurias ieškovas patyrė vykdamas į Liuksemburgą 2008 m. rugsėjo 12 ir 14 dienomis;

               —

               priteisti iš Europos Bendrijų Komisijos bylinėjimosi išlaidas.


title: Byla C-207/17: 2017 m. balandžio 21 d. Commissione tributaria di primo grado di Bolzano (Italija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Rotho Blaas Srl/Agenzia delle Dogane e dei Monopoli

text:
               21.8.2017

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 277/22

         2017 m. balandžio 21 d.Commissione tributaria di primo grado di Bolzano (Italija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Rotho Blaas Srl/Agenzia delle Dogane e dei Monopoli

   (Byla C-207/17)
   (2017/C 277/32)
   Proceso kalba: italų

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Commissione tributaria di primo grado di Bolzano

      Šalys pagrindinėje byloje

      Pareiškėja: Rotho Blaas Srl

      Atsakovė: Agenzia delle Dogane e dei Monopoli

      Prejudiciniai klausimai

               1.

               Ar Reglamentas (EB) Nr. 91/2009, kuriuo tam tikroms importuojamoms Kinijos Liaudies Respublikos kilmės geležinėms arba plieninėms tvirtinimo detalėms nustatomas galutinis antidempingo muitas
                   (1), ir Įgyvendinimo reglamentas (ES) Nr. 924/2012, kuriuo iš dalies keičiamas Reglamentas (EB) Nr. 91/2009, kuriuo tam tikroms importuojamoms Kinijos Liaudies Respublikos kilmės geležinėms arba plieninėms tvirtinimo detalėms nustatomas galutinis antidempingo muitas
                   (2), bei Įgyvendinimo reglamentas (ES) 2015/519, kuriuo, atlikus priemonių galiojimo termino peržiūrą pagal Reglamento (EB) Nr. 1225/2009
                   (3)
                  11 straipsnio 2 dalį, tam tikroms importuojamoms Kinijos Liaudies Respublikos kilmės geležinėms arba plieninėms tvirtinimo detalėms nustatomas galutinis antidempingo muitas, o jo taikymas išplečiamas tam tikroms iš Malaizijos siunčiamoms geležinėms arba plieninėms tvirtinimo detalėms, deklaruojamoms arba nedeklaruojamoms kaip Malaizijos kilmės, yra negaliojantys, neteisėti arba nesuderinami su 1994 m. Bendrojo susitarimo dėl muitų tarifų ir prekybos VI straipsniu ir 2011 m. liepos 28 d. PPO GST sprendimu?

               2.

               Jei Reglamentas (EB) Nr. 91/2009, kuriuo nustatomas antidempingo muitas, ir su juo susiję įgyvendinimo reglamentai (ES) Nr. 924/2012 bei (ES) Nr. 2015/519 būtų pripažinti negaliojančiais, neteisėtais arba nesuderinamais, ar ginčijamomis priemonėmis nustatytų antidempingo muitų panaikinimas sukelia teisinių padarinių nuo Įgyvendinimo reglamento (ES) 2016/278 (4) įsigaliojimo dienos, ar nuo tos dienos, kai įsigaliojo ginčijama priemonė, t. y. „Pagrindinis“ reglamentas (EB) Nr. 91/2009?

      (1)  2009 m. sausio 26 d. Tarybos reglamentas (OL L 29, p. 1).

      (2)  2012 m. spalio 4 d. Tarybos reglamentas (OL L 275, p. 1).

      (3)  2015 m. kovo 26 d. Komisijos reglamentas (OL 82, p. 78).

      (4)  2016 m. vasario 26 d. Komisijos įgyvendinimo reglamentas (ES) 2016/278, kuriuo panaikinamas galutinis antidempingo muitas, kuris buvo nustatytas tam tikroms importuojamoms Kinijos Liaudies Respublikos kilmės geležinėms arba plieninėms tvirtinimo detalėms ir kurio taikymas buvo išplėstas tam tikroms iš Malaizijos siunčiamoms importuojamoms geležinėms arba plieninėms tvirtinimo detalėms, deklaruojamoms arba nedeklaruojamoms kaip Malaizijos kilmės (OL L 52, p. 24).


title: Byla T-175/05 Akzo Nobel NV, Akzo Nobel Nederland BV, Akzo Nobel AB, Akzo Nobel Chemicals BV, Akzo Nobel Functional Chemicals BV, Akzo Nobel Base Chemicals AB ir Eka Chemicals AB2005 m. balandžio 27 d. pareikštas ieškinys Europos Bendrijų Komisijai

text:
               9.7.2005

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 171/32

      Akzo Nobel NV, Akzo Nobel Nederland BV, Akzo Nobel AB, Akzo Nobel Chemicals BV, Akzo Nobel Functional Chemicals BV, Akzo Nobel Base Chemicals AB ir Eka Chemicals AB2005 m. balandžio 27 d. pareikštas ieškinys Europos Bendrijų Komisijai
   (Byla T-175/05)
   (2005/C 171/52)
   Proceso kalba: anglų
   2005 m. balandžio 27 d. Europos Bendrijų Pirmosios instancijos teisme buvo pareikštas Akzo Nobel NV, įsteigtos Arnhem (Nyderlandai), Akzo Nobel Nederland BV, įsteigtos Arnhem (Nyderlandai), Akzo Nobel AB, įsteigtos Stokholme (Švedija), Akzo Nobel Chemicals BV, įsteigtos Amersfoort (Nyderlandai), Akzo Nobel Functional Chemicals BV, įsteigtos Amersfoort (Nyderlandai), Akzo Nobel Base Chemicals AB, įsteigtos Skoghall (Švedija), ir Eka Chemicals AB, įsteigtos Bohus (Švedija), atstovaujamų advokatų C. R. A. Swaak ir A. Kayhko, ieškinys Europos Bendrijų Komisijai.
   Ieškovės Pirmosios instancijos teismo prašo:

               —

               pagal EB 230 straipsnį peržiūrėti Komisijos sprendimo C(2004)4876 final teisėtumą,

               —

               pagal EB 231 straipsnį panaikinti ginčijamą sprendimą,

               —

               nepatenkinus ankstesnio prašymo, sumažinti paskirtą baudą,

               —

               bet kuriuo atveju priteisti iš Komisijos jos pačios ir ieškovių bylinėjimosi šiame procese išlaidas.

         Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai
   Ieškovės ginčija 2005 m. sausio 19 d. Komisijos sprendimą, susijusį su EB sutarties 81 straipsnio ir EEE susitarimo 53 straipsnio taikymo procedūra (byla COMP/E-1/37.773 — MCAR), kuriuo nustatyta, kad ieškovės dalyvavo susitarimuose ir suderintuose veiksmuose dėl kainų nustatymo, rinkos pasidalijimo ir bendrų veiksmų konkurentų EEE monochloro acto rūgšties sektoriuje nenaudai, ir ieškovėms paskirta bauda.
   Grįsdamos savo ieškinį, ieškovės nurodo akivaizdžią vertinimo klaidą ir Reglamento Nr. 1/2003 (1) 23 straipsnio 2 dalies pažeidimą, nes Komisija neteisingai priskyrė atsakomybę už pažeidimą tiek pagrindinei Akzo Nobel grupės holdingo bendrovei Akzo Nobel NV, tiek Akzo Nobel AB. Ieškovių teigimu, Akzo Nobel NV neturėjo lemiamos įtakos savo dukterinių bendrovių komercinei politikai.
   Be to, ieškovės tvirtina, kad joms bendrai ir pavieniui paskirta bauda MCAR sektoriuje veikiančių Švedijos bendrovių atžvilgiu viršijo Reglamente Nr. 1/2003 numatytą 10 % bendrosios apyvartos dydį.
   Ieškovės taip pat tvirtina, kad pažeista pareiga motyvuoti sprendimą pagal 253 straipsnį.
   Papildomai ieškovės nurodo, kad Komisija padarė įvairių baudos apskaičiavimo klaidų. Ieškovių teigimu, Komisija klaidingai klasifikavo bendroves, vertindama pažeidimo sunkumą, kad nustatytų pagrindinę baudos sumą, pažeidė proporcingumo principą, taikydama klaidingą dauginimo koeficientą, ir vienodo požiūrio principą, klaidingai taikydama 1996 m. Amnestijos pranešimą („Leniency Notice“) (2).

      (1)  2002 m. gruodžio 16 d. Tarybos reglamentas (EB) Nr. 1/2003 dėl konkurencijos taisyklių, nustatytų Sutarties 81 ir 82 straipsniuose, įgyvendinimo (tekstas svarbus EEE) (OL L 1, p. 1).

      (2)  Komisijos pranešimas dėl baudų netaikymo arba sumažinimo kartelinių susitarimų atvejais (OL C 207, 1996 7 18, p. 4)


title: Byla T-23/11: 2011 m. spalio 11 d. Bendrojo Teismo nutartis byloje El Corte Inglés prieš VRDT — BA&SH (ba&sh)

text:
               26.11.2011

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 347/44

         2011 m. spalio 11 d. Bendrojo Teismo nutartis byloje El Corte Inglés prieš VRDT — BA&SH (ba&sh)

   (Byla T-23/11) (1)

   2011/C 347/82
   Proceso kalba: prancūzų
   Pirmosios kolegijos pirmininkas nutartimi nurodė išbraukti bylą iš registro.

      (1)  OL C 80, 2011 3 12.


title: Byla C-409/10: 2011 m. gruodžio 15 d. Teisingumo Teismo (pirmoji kolegija) sprendimas byloje ( Bundesfinanzhof (Vokietija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Hauptzollamt Hamburg-Hafen prieš Afasia Knits Deutschland GmbH (Bendra prekybos politika — Afrikos, Karibų jūros ir Ramiojo vandenyno valstybių (AKR) kilmės produktų importo preferencinis režimas — Per Europos Kovos su sukčiavimų tarnybos (OLAF) tyrimą eksportuojančioje AKR valstybėje nustatyti pažeidimai — Paskesnis importo muito išreikalavimas)

text:
               11.2.2012

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 39/5

         2011 m. gruodžio 15 d. Teisingumo Teismo (pirmoji kolegija) sprendimas byloje (Bundesfinanzhof (Vokietija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Hauptzollamt Hamburg-Hafen prieš Afasia Knits Deutschland GmbH

   (Byla C-409/10) (1)

   (Bendra prekybos politika - Afrikos, Karibų jūros ir Ramiojo vandenyno valstybių (AKR) kilmės produktų importo preferencinis režimas - Per Europos Kovos su sukčiavimų tarnybos (OLAF) tyrimą eksportuojančioje AKR valstybėje nustatyti pažeidimai - Paskesnis importo muito išreikalavimas)
   2012/C 39/07
   Proceso kalba: vokiečių

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Bundesfinanzhof

      Šalys pagrindinėje byloje

      Ieškovė: Hauptzollamt Hamburg-Hafen

      Atsakovė: Afasia Knits Deutschland GmbH

      Dalykas

   Prašymas priimti prejudicinį sprendimą — Bundesfinanzhof — Partnerystės susitarimo tarp Afrikos, Karibų jūros bei Ramiojo vandenyno grupės valstybių ir Europos bendrijos bei jos valstybių narių, pasirašyto 2000 m. birželio 23 d. Kotonu (OL L 317, p. 3; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 11 sk., 35 t., p. 3) 1 protokolo dėl sąvokos „produktų kilmė“ apibrėžimo ir administracinio bendradarbiavimo metodų 32 straipsnio bei 1992 m. spalio 12 d. Tarybos reglamento (EEB) Nr. 2913/92, nustatančio Bendrijos muitinės kodeksą (OL L 302, p. 1; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 2 sk., 4 t., p. 307), 220 straipsnio 2 dalies b punkto išaiškinimas — Kinijoje pagamintos tekstilės eksportas iš Jamaikos į Europos Sąjungą — OLAF, o ne eksportuojančios valstybės muitinės institucijų, kaip numatyta minėtame 1 protokole, atliktas paskesnis kilmės įrodymų patikrinimas — Galimų importuotojo teisėtų lūkesčių apsauga.

      Rezoliucinė dalis

               1.

               2000 m. birželio 23 d. Kotonu pasirašyto Partnerystės susitarimo tarp Afrikos, Karibų jūros ir Ramiojo vandenyno grupės valstybių bei Europos bendrijos ir jos valstybių narių, kuris Bendrijos vardu buvo patvirtintas 2002 m. gruodžio 19 d. Tarybos sprendimu 2003/159/EB, V priedo 1 protokolo 32 straipsnis aiškintinas taip, kad rezultatai, gauti per paskesnę patikrą, skirtą įrodyti AKR valstybės išduotuose EUR.1 sertifikatuose nurodytą prekių kilmę ir kurią iš esmės sudarė Komisijos, konkrečiau kalbant, OLAF, atliktas tyrimas šioje valstybėje jos kvietimu, saisto valstybės narės, į kurią importuotos prekės, institucijas, jeigu šios institucijos yra gavusios dokumentą, kuriame aiškiai pripažįstama, kad ši AKR valstybė šiuos rezultatus prilygina savo pačios rezultatams, o tai turi įvertinti prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas.

               2.

               1992 m. spalio 12 d. Tarybos reglamento (EEB) Nr. 2913/92, nustatančio Bendrijos muitinės kodeksą, iš dalies pakeisto 2000 m. lapkričio 16 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentu (EB) Nr. 2700/2000, 220 straipsnio 2 dalies b punktas aiškintinas taip, kad esant situacijai, kai prekių importui į Sąjungą išduoti EUR.1 sertifikatai panaikinti dėl to, jog išduodant šiuos sertifikatus buvo padaryta pažeidimų ir juose nurodytos preferencinės kilmės nebuvo galima patvirtinti atlikus paskesnę patikrą, importuotojas negali priešintis dėl paskesnio importo muito išreikalavimo, tvirtindamas, kad negalima atmesti, jog iš tikrųjų kai kurios iš šių prekių turi minėtą preferencinę kilmę.

      (1)  OL C 274, 2010 10 9.


title: Byla C-515/06 P 2006 m. gruodžio 19 d. European Association of Euro Pharmaceutical Companies (EAEPC) pateiktas apeliacinis skundas dėl 2006 m. rugsėjo 27 d. Pirmosios instancijos teismo (ketvirtoji išplėstinė kolegija) priimto sprendimo byloje T-168/01 GlaxoSmithKline Services Unlimited prieš Europos Bendrijų Komisiją

text:
               10.3.2007

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 56/18

         2006 m. gruodžio 19 d.European Association of Euro Pharmaceutical Companies (EAEPC) pateiktas apeliacinis skundas dėl 2006 m. rugsėjo 27 d. Pirmosios instancijos teismo (ketvirtoji išplėstinė kolegija) priimto sprendimo byloje T-168/01 GlaxoSmithKline Services Unlimited prieš Europos Bendrijų Komisiją

   (Byla C-515/06 P)
   (2007/C 56/31)
   Proceso kalba: anglų
   Šalys

      Apeliantė: European Association of Euro Pharmaceutical Companies (EAEPC), atstovaujama advokatų M. Hartmann-Rüppel ir W. Rehmann

      Kitos proceso šalys: Europos Bendrijų Komisija, Bundesverband der Arzneimittel-Importeure eV, Spain Pharma, SA, Asociación de exportadores españoles de productos farmacéuticos (Aseprofar), GlaxoSmithKline Services Unlimited, anksčiau Glaxo Wellcome plc

   Apeliantės reikalavimai
   Apeliantė Teisingumo Teismo prašo:

               —

               panaikinti 2006 m. rugsėjo 27 d. Pirmosios instancijos teismo sprendimą, byla Nr. T-168/01, tiek, kiek Pirmosios instancijos teismas panaikino 2001 m. gegužės 8 d. Komisijos sprendimą 2001/70/E (1);

               —

               priteisti bylinėjimosi Teisingumo Teisme ir Pirmosios instancijos teisme išlaidas.

         Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai
   Apeliantė nurodo šiuos sprendime, dėl kurio pateiktas apeliacinis skundas, padarytus Bendrijos teisės pažeidimus:

               a)

               EB 81 straipsnio 3 dalies pažeidimą, nes Pirmosios instancijos teismas tvirtindamas, kad Komisijos vertinimas buvo nepakankamas, neatsižvelgė į 81 straipsnio 3 dalies paskirtį ir funkciją;

               b)

               EB 81 straipsnio 3 dalies pažeidimą, neteisingai nusprendžiant dėl įrodymų pateikimo ir įrodinėjimo pareigos;

               c)

               EB 81 straipsnio 3 dalies pažeidimą dėl įrodymų byloje neteisingo vertinimo ar neatsižvelgimo į juos, kas įrodo, kad ieškovė (GSK) pakankamai nepagrindė EB 81 straipsnio 3 dalies reikalavimų ir nepateikė išsamių įrodymų.

      (1)  OL L 302, p. 1.


title: Byla C-530/11: 2014 m. vasario 13 d. Teisingumo Teismo (antroji kolegija) sprendimas byloje Europos Komisija prieš Jungtinę Didžiosios Britanijos ir Šiaurės Airijos Karalystę (Valstybės narės įsipareigojimų neįvykdymas — Visuomenės dalyvavimas priimant sprendimus ir teisė kreiptis į teismus aplinkosaugos klausimais — „Ne pernelyg brangaus teismo proceso“ sąvoka)

text:
               29.3.2014

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 93/3

         2014 m. vasario 13 d. Teisingumo Teismo (antroji kolegija) sprendimas byloje Europos Komisija prieš Jungtinę Didžiosios Britanijos ir Šiaurės Airijos Karalystę

   (Byla C-530/11) (1)

   (Valstybės narės įsipareigojimų neįvykdymas - Visuomenės dalyvavimas priimant sprendimus ir teisė kreiptis į teismus aplinkosaugos klausimais - „Ne pernelyg brangaus teismo proceso“ sąvoka)
   2014/C 93/03
   Proceso kalba: anglų

      Šalys

      Ieškovė: Europos Komisija, atstovaujama P. Oliver ir L. Armati

      Atsakovė: Jungtinė Didžiosios Britanijos ir Šiaurės Airijos Karalystė, atstovaujama C. Murrell, M. Holt ir J. Maurici

      Palaikoma: Danijos Karalystė, atstovaujama C. H. Vang; Airija, atstovaujama E. Creedon ir A. Joyce, padedamų baristerių E. Barrington ir G. Gilmore

      Dalykas

   Valstybės įsipareigojimų neįvykdymas — Nuostatų, būtinų įgyvendinti 2003 m. gegužės 26 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2003/35/EB, nustatančios visuomenės dalyvavimą rengiant tam tikrus su aplinka susijusius planus ir programas ir iš dalies keičiančios Tarybos direktyvas 85/337/EEB ir 96/61/EB dėl visuomenės dalyvavimo ir teisės kreiptis į teismus (OL L 156, p. 17; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 15 sk., 7 t., p. 466), 3 straipsnio 7 dalį ir 4 straipsnio 4 dalį, nepriėmimas — Pareiga panaikinti ar sumažinti finansines kliūtis, kiek tai susiję su teise į teismo peržiūrą aplinkosaugos srityje — Sąvoka „ne pernelyg brangi“ teisminė procedūra.

      Rezoliucinė dalis

               1.

               Tinkamai neperkėlusi į nacionalinę teisę 2003 m. gegužės 26 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2003/35/EB, nustatančios visuomenės dalyvavimą rengiant tam tikrus su aplinka susijusius planus ir programas ir iš dalies keičiančios Tarybos direktyvas 85/337/EEB ir 96/61/EB dėl visuomenės dalyvavimo ir teisės kreiptis į teismus, 3 straipsnio 7 punkto ir 4 straipsnio 4 punkto, kuriuose numatyta, jog atitinkamas teismo procesas neturi būti pernelyg brangus, Jungtinė Didžiosios Britanijos ir Šiaurės Airijos Karalystė neįvykdė įsipareigojimų pagal šią direktyvą.

               2.

               Priteisti iš Jungtinės Didžiosios Britanijos ir Šiaurės Airijos Karalystės bylinėjimosi išlaidas, o Danijos Karalystė ir Airija padengia savo pačių bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 39, 2012 2 11.


title: Byla C-367/09: 2010 m. spalio 28 d. Teisingumo Teismo (ketvirtoji kolegija) sprendimas byloje ( Hof van beroep te Antwerpen (Belgija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Belgisch Interventie–Restitutiebureau prieš SGS Belgium NV, Firme Derwa NV, Centraal Beheer Achmea NV (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą — Kėsinimasis į Europos Sąjungos finansinius interesus — Reglamentas (EB, Euratomas) Nr. 2988/95 — 1 straipsnis, 3 straipsnio 1 dalies trečia pastraipa, 5 ir 7 straipsniai — Reglamentas (EEB) Nr. 3665/87 — 11 straipsnis ir 18 straipsnio 2 dalies c punktas — Ūkio subjekto sąvoka — Asmenys, dalyvavę darant pažeidimą — Asmenys, kurie pagal savo pareigas turi atsakyti už padarytą pažeidimą arba užtikrinti, kad jis nebūtų padarytas — Administracinė nuobauda — Tiesioginis veikimas — Patraukimo atsakomybėn senatis — Nutraukimas)

text:
               18.12.2010

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 346/18

         2010 m. spalio 28 d. Teisingumo Teismo (ketvirtoji kolegija) sprendimas byloje (Hof van beroep te Antwerpen (Belgija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Belgisch Interventie–Restitutiebureau prieš SGS Belgium NV, Firme Derwa NV, Centraal Beheer Achmea NV

   (Byla C-367/09) (1)

   (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą - Kėsinimasis į Europos Sąjungos finansinius interesus - Reglamentas (EB, Euratomas) Nr. 2988/95 - 1 straipsnis, 3 straipsnio 1 dalies trečia pastraipa, 5 ir 7 straipsniai - Reglamentas (EEB) Nr. 3665/87 - 11 straipsnis ir 18 straipsnio 2 dalies c punktas - Ūkio subjekto sąvoka - Asmenys, dalyvavę darant pažeidimą - Asmenys, kurie pagal savo pareigas turi atsakyti už padarytą pažeidimą arba užtikrinti, kad jis nebūtų padarytas - Administracinė nuobauda - Tiesioginis veikimas - Patraukimo atsakomybėn senatis - Nutraukimas)
   2010/C 346/29
   Proceso kalba: olandų

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Hof van beroep te Antwerpen

      Šalys pagrindinėje byloje

      Ieškovas: Belgisch Interventie- Restitutiebureau

      Atsakovės: SGS Belgium NV, Firme Derwa NV, Centraal Beheer Achmea NV

      Dalykas

   Prašymas priimti prejudicinį sprendimą — Hof van beroep te Antwerpen — 1995 m. gruodžio 18 d. Tarybos reglamento (EB, Euratomas) Nr. 2988/95 dėl Europos Bendrijų finansinių interesų apsaugos (OL L 312, p. 1; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 1 sk., 1 t., p. 340) 1 straipsnio, 3 straipsnio 1 dalies trečiosios pastraipos, 5 ir 7 straipsnių bei 1987 m. lapkričio 27 d. (Komisijos) reglamento (EEB) Nr. 3665/87, nustatančio išsamias bendrąsias eksporto grąžinamųjų išmokų už žemės ūkio produktus sistemos taikymo taisykles, (OL L 351, p. 1) 18 straipsnio 1 dalies c punkto aiškinimas — Sąvoka „ūkio subjektas“ — Asmenys, kurie dalyvavo pažeidime ir asmenys, kurie prisiima atsakomybę už pažeidimą ar užtikrina, kad jis nebūtų padaromas — Patraukimo atsakomybėn senaties terminas — Nutraukimas

      Rezoliucinė dalis

               1)

               1995 m. gruodžio 18 d. Tarybos reglamento (EB, Euratomas) Nr. 2988/95 dėl Europos Bendrijų finansinių interesų apsaugos 5 ir 7 straipsniai netaikytini, jei administracinė nuobauda gali būti skirta remiantis vien šiomis nuostatomis, o atsižvelgiant į Sąjungos finansinių interesų apsaugą, siekiant tam tikriems asmenims skirti administracinę nuobaudą, reikia, kad ji ir jos taikymo šiems asmenims sąlygos būtų nustatytos iki pažeidimo padarymo Sąjungos teisės aktų leidėjo priimtame tam tikrą sektorių reglamentuojančiame teisės akte arba, jei tokie teisės aktai dar nebuvo priimti Sąjungos lygiu, kad administracinės nuobaudos skyrimas šiems asmenims būtų numatytas pagal valstybės narės, kurioje buvo padarytas šis pažeidimas, teisę.

               2)

               Tokiomis aplinkybėmis, kaip antai pagrindinėje byloje, kai tam tikrą sektorių reglamentuojančiuose Sąjungos teisės aktuose valstybėms narėms dar nebuvo numatyta pareiga nustatyti veiksmingų sankcijų tuo atveju, kai valstybės narės patvirtinta tarptautinė kontrolės ir priežiūros agentūra išdavė klaidingus sertifikatus, pagal Reglamento Nr. 2988/95 7 straipsnį nedraudžiama, kad valstybė narė tokiai agentūrai, kaip dalyvavusiam darant pažeidimą arba pagal savo pareigas „atsakyti už padarytą pažeidimą“ turinčiam asmeniui šios nuostatos prasme, taikytų sankciją, su sąlyga, kad ji gali būti taikoma tik jeigu turi aiškų ir nedviprasmišką teisinį pagrindą, o tai įvertinti turi prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas.

               3)

               Pagrindinėje byloje nagrinėjamomis aplinkybėmis išleidimo į apyvartą sertifikatą išdavusiai tarptautinės kontrolės ir priežiūros agentūrai dėl konkrečios eksporto operacijos pateikti tyrimo, per kurį buvo nustatytas su šia eksporto operacija susijęs pažeidimas, ataskaita, prašymas pateikti papildomus dokumentus, kuriais remiantis būtų galima patikrinti, ar tikrai prekės buvo išleistos į apyvartą, bei registruotas laiškas, kuriame šiai agentūrai skiriama sankcija už pagal Reglamento Nr. 2988/95 1 straipsnio 2 dalį padarytą pažeidimą, yra pakankamai konkretūs, su pažeidimo tyrimu ar teisminiu nagrinėjimu susiję veiksmai, apie kuriuos pranešama atitinkamam asmeniui ir kurie nutraukia patraukimo atsakomybėn senaties eigą Reglamento Nr. 2988/95 3 straipsnio 1 dalies trečios pastraipos prasme.

      (1)  OL C 297, 2009 12 5.


title: Byla F-5/15: 2015 m. sausio 19 d. pareikštas ieškinys byloje ZZ/Komisija

text:
               23.3.2015

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 96/26

         2015 m. sausio 19 d. pareikštas ieškinys byloje ZZ/Komisija

   (Byla F-5/15)
   (2015/C 096/34)
   Proceso kalba: prancūzų

      Šalys

      Ieškovas: ZZ, atstovaujamas advokatų S. Orlandi ir T. Martin

      Atsakovė: Europos Komisija

      Ginčo dalykas bei aprašymas

   Pareigūnų tarnybos nuostatų VIII priedo 11 straipsnio 2 dalies Bendrųjų įgyvendinimo nuostatų (BĮN) 9 straipsnio pripažinimas neteisėtu ir sprendimo perkelti ieškovo teises į pensiją į Sąjungos pensijų sistemą, t. y. sprendimo, kuriame taikomos naujos BĮN, susijusios su Pareigūnų tarnybos nuostatų VIII priedo 11 ir 12 straipsniais, panaikinimas.

      Ieškovo reikalavimai

               —

               Pripažinti, kad Pareigūnų tarnybos nuostatų VIII priedo 11 straipsnio 2 dalies Bendrųjų įgyvendinimo nuostatų (BĮN) 9 straipsnis yra neteisėtas,

               —

               panaikinti 2014 m. sausio 16 d. sprendimą perkelti ieškovo teises į pensiją, įgytas prieš pradedant tarnybą, į Europos Sąjungos institucijų pensijų sistemą pagal 2011 m. kovo 3 d. Pareigūnų tarnybos nuostatų VIII priedo 11 straipsnio 2 dalies Bendrąsias įgyvendinimo nuostatas,

               —

               priteisti iš Komisijos bylinėjimosi išlaidas.


title: Byla C-517/11: 2013 m. vasario 7 d. Teisingumo Teismo (ketvirtoji kolegija) sprendimas byloje Europos Komisija prieš Graikijos Respubliką (Valstybės įsipareigojimų neįvykdymas — Direktyva 92/43/EEB — Natūralių buveinių apsauga — 6 straipsnio 2 dalis — Koroneia ežero padėties blogėjimas ir tarša — Apsauga — Priemonių, kurių imtasi, nepakankamumas — Direktyva 91/271/EEB — Miesto nuotėkų valymas — 3 straipsnis ir 4 straipsnio 1 ir 3 dalys — Langado gyvenvietė — Miesto nuotėkų surinkimo ir valymo sistema — „Nebuvimas“ )

text:
               13.4.2013

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 108/3

         2013 m. vasario 7 d. Teisingumo Teismo (ketvirtoji kolegija) sprendimas byloje Europos Komisija prieš Graikijos Respubliką

   (Byla C-517/11) (1)

   (Valstybės įsipareigojimų neįvykdymas - Direktyva 92/43/EEB - Natūralių buveinių apsauga - 6 straipsnio 2 dalis - Koroneia ežero padėties blogėjimas ir tarša - Apsauga - Priemonių, kurių imtasi, nepakankamumas - Direktyva 91/271/EEB - Miesto nuotėkų valymas - 3 straipsnis ir 4 straipsnio 1 ir 3 dalys - Langado gyvenvietė - Miesto nuotėkų surinkimo ir valymo sistema - „Nebuvimas“)
   2013/C 108/05
   Proceso kalba: graikų

      Šalys

      Ieškovė: Europos Komisija, atstovaujama M. Patakia, S. Petrova, B. D. Simon ir L. Banciella

      Atsakovė: Graikijos Respublika, atstovaujama E. Skandalou

      Dalykas

   Valstybės įsipareigojimų neįvykdymas — 1992 m. gegužės 21 d. Tarybos direktyvos 92/43/EEB dėl natūralių buveinių ir laukinės faunos bei floros apsaugos (OL L 206, p. 7; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 15 sk., 2 t., p. 102) 6 straipsnio 2 dalies pažeidimas — 1991 m. gegužės 21 d. Tarybos direktyvos 91/271/EEB dėl miesto nuotėkų valymo (OL L 135, p. 40; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 15 sk., 2 t., p. 26) 3 straipsnio ir 4 straipsnio 1 ir 3 dalių pažeidimas — Priemonių, kurios būtinos norint išvengti Koroneia ežero (Salonikų prefektūra) padėties blogėjimo ir taršos, nepriėmimas — Miesto nuotėkų surinkimo ir valymo sistemos neįdiegimas Langado gyvenvietėje

      Rezoliucinė dalis

               1.

               Nesiėmusi visų būtinų priemonių, kad išvengtų natūralių buveinių ir rūšių buveinių, kurioms buvo įsteigta specialios apsaugos teritorija GR 1220009, blogėjimo ir neįdiegusi miesto nuotėkų surinkimo ir valymo sistemos Langado gyvenvietėje, Graikijos Respublika neįvykdė įsipareigojimų pagal 1992 m. gegužės 21 d. Tarybos direktyvos 92/43/EEB dėl natūralių buveinių ir laukinės faunos bei floros apsaugos 6 straipsnio 2 dalį, skaitomą kartu su šios direktyvos 7 straipsniu, ir neįvykdė įsipareigojimų pagal 1991 m. gegužės 21 d. Tarybos direktyvos 91/271/EEB dėl miesto nuotėkų valymo 3 straipsnį ir 4 straipsnio 1 ir 3 dalis.

               2.

               Graikijos Respublika padengia bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 362, 2011 12 10.


title: Byla T-450/10 P: 2011 m. liepos 18 d. Bendrojo Teismo nutartis byloje Marcuccio prieš Komisiją (Apeliacinis skundas — Viešoji tarnyba — Pareigūnai — Protingas terminas prašymui atlyginti žalą pateikti — Vėlavimas — Iš dalies akivaizdžiai nepriimtinas ir iš dalies akivaizdžiai nepagrįstas apeliacinis skundas)

text:
               24.9.2011

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 282/21

         2011 m. liepos 18 d. Bendrojo Teismo nutartis byloje Marcuccio prieš Komisiją

   (Byla T-450/10 P) (1)

   (Apeliacinis skundas - Viešoji tarnyba - Pareigūnai - Protingas terminas prašymui atlyginti žalą pateikti - Vėlavimas - Iš dalies akivaizdžiai nepriimtinas ir iš dalies akivaizdžiai nepagrįstas apeliacinis skundas)
   2011/C 282/42
   Proceso kalba: italų

      Šalys

      Apeliantas: Luigi Marcuccio (Trikazė, Italija), atstovaujamas advokato G. Cipressa

      Kita proceso šalis: Europos Komisija, atstovaujama J. Currall ir C. Berardis-Kayser, padedamų advokato A. DaI Ferro

      Dalykas

   Apeliacinis skundas dėl 2010 m. liepos 9 d. Europos Sąjungos tarnautojų teismo (pirmoji kolegija) nutarties Marcuccio prieš Komisiją (F-91/09, dar nepaskelbta Rinkinyje) panaikinimo.

      Rezoliucinė dalis

               1.

               Atmesti apeliacinį skundą.

               2.

               Luigi Marcuccio padengia savo bylinėjimosi išlaidas ir Europos Komisijos šioje instancijoje patirtas bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 317, 2010 11 20.


title: Byla T-843/16: 2016 m. lapkričio 29 d. pareikštas ieškinys byloje dm-drogerie markt/EUIPO – Digital Print Group O. Schimek (Foto Paradies)

text:
               6.2.2017

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 38/40

         2016 m. lapkričio 29 d. pareikštas ieškinys byloje dm-drogerie markt/EUIPO – Digital Print Group O. Schimek (Foto Paradies)

   (Byla T-843/16)
   (2017/C 038/53)
   Kalba, kuria surašytas ieškinys: vokiečių

      Šalys

      Ieškovė: dm-drogerie markt GmbH & Co. KG (Karlsrūhė, Vokietija), atstovaujama advokatų T. Strack ir O. Bludovsky

      Atsakovė: Europos Sąjungos intelektinės nuosavybės tarnyba (EUIPO)

      Kita procedūros Apeliacinėje taryboje šalis: Digital Print Group O. Schimek GmbH (Niurnbergas, Vokietija)

      Su procedūra EUIPO susijusi informacija

      Prekių ženklo, dėl kurio kilo ginčas, savininkė: ieškovė

      Prekių ženklas, dėl kurio kilo ginčas: žodinis Sąjungos prekių ženklas „Foto Paradies“ – Sąjungos prekių ženklas Nr. 10 707 933

      Procedūra EUIPO: registracijos panaikinimo procedūra

      Ginčijamas sprendimas: 2016 m. rugsėjo 15 d. EUIPO pirmosios apeliacinės tarybos sprendimas byloje R 1194/2015-1

      Reikalavimai

   Ieškovė Bendrojo Teismo prašo:

               —

               panaikinti ginčijamą sprendimą,

               —

               priteisti iš EUIPO bylinėjimosi išlaidas.

      Pagrindas, kuriuo remiamasi

               —

               Reglamento Nr. 207/2009 52 straipsnio 1 dalies a punkto, siejamo su šio reglamento 7 straipsnio 1 dalies b punktu, pažeidimas.


title: Byla C-593/13: 2013 m. lapkričio 20 d. Consiglio di Stato (Italija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Presidenza del Consiglio dei Ministri ir kt. prieš Rina Services SpA ir kt.

text:
               1.3.2014

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 61/2

         2013 m. lapkričio 20 d. Consiglio di Stato (Italija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Presidenza del Consiglio dei Ministri ir kt. prieš Rina Services SpA ir kt.
   (Byla C-593/13)
   2014/C 61/02
   Proceso kalba: italų

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

   Consiglio di Stato

      Šalys pagrindinėje byloje

      Apeliantė: Presidenza del Consiglio dei Ministri ir kt.

      Atsakovės apeliaciniame procese: Rina Services SpA ir kt.

      Prejudiciniai klausimai

               1.

               Ar Sutartyje įtvirtintais įsisteigimo laisvės (SESV 49 straipsnis) ir laisvės teikti paslaugas (SESV 56 straipsnis) principais, o taip pat Direktyvoje 2006/123 (1) įtvirtintais principais draudžiama priimti ir taikyti nacionalines teisės normas, kuriose numatyta, kad kaip akcinių bendrovių įsteigtų SOA „buveinė turi būti įregistruota Respublikos teritorijoje“?

               2.

               Ar SESV 51 straipsnyje numatyta išimtis turi būti aiškinama kaip apimanti tokią veiklą kaip antai atestavimas, vykdomą privatinės teisės subjektų, kurie: pirma, turi būti įsteigti kaip akcinės bendrovės ir veikti rinkoje konkurencijos sąlygomis, bei, antra, vykdyti viešosios valdžios funkcijas ir todėl privalo turėti priežiūros institucijų išduotą leidimą ir būti jų kontroliuojami?

      (1)  2006 m. gruodžio 12 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2006/123/EB dėl paslaugų vidaus rinkoje (OL L 376, p. 36).


title: Byla C-247/14 P: 2014 m. gegužės 22 d. HeidelbergCement AG pateiktas apeliacinis skundas dėl 2014 m. kovo 14 d. Bendrojo Teismo (septintoji kolegija) priimto sprendimo byloje T-302/11, HeidelbergCement AG / Europos Komisija

text:
               14.7.2014

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 223/10

         2014 m. gegužės 22 d.HeidelbergCement AG pateiktas apeliacinis skundas dėl 2014 m. kovo 14 d. Bendrojo Teismo (septintoji kolegija) priimto sprendimo byloje T-302/11, HeidelbergCement AG/Europos Komisija

   (Byla C-247/14 P)
   2014/C 223/15
   Proceso kalba: vokiečių

      Šalys

      Apeliantė: HeidelbergCement AG, atstovaujama advokatų U. Denzel, C. von Köckritz, P. Pichler

      Kita proceso šalis: Europos Komisija

      Apeliantės reikalavimai

   Apeliantė prašo:

               1)

               panaikinti skundžiamą sprendimą,

               2)

               remiantis SESV 263 straipsnio ketvirta pastraipa, panaikinti 2011 m. kovo 31 d. Komisijos sprendimą COMP/39520 – Cementas ir susiję produktai, C(2011) 2361 galutinis tiek, kiek jis susijęs su ieškove,

               3)

               nepatenkinus 2 punkte nurodyto reikalavimo, grąžinti bylą Bendrajam Teismui nagrinėti iš naujo atsižvelgiant į Teisingumo Teismo teisinį vertinimą,

               4)

               bet kuriuo atveju nurodyti Komisijai apmokėti apeliantės bylinėjimosi Bendrajame Teisme ir Teisingumo Teisme išlaidas.

      Apeliacinio skundo pagrindai ir pagrindiniai argumentai

   Apeliacinis skundas pateiktas dėl 2014 m. kovo 14 d. Bendrojo Teismo sprendimo byloje T-302/11. Sprendimas apeliantei įteiktas 2014 m. kovo 14 d. Tuo sprendimu Bendrasis Teismas atmetė apeliantės ieškinį dėl 2011 m. kovo 31 d. Komisijos sprendimo byloje COMP/39520 – Cementas ir susiję produktai, C(2011) 2361 galutinis.
   Apeliantė nurodo iš viso septynis apeliacinio skundo pagrindus.
   Jos teigimu, Bendrasis Teismas nepakankamai išnagrinėjo ir klaidingai pritaikė reikalavimus, pagal Reglamento Nr. 1/2003 (1) 18 straipsnio 3 dalį keliamus prašymo pateikti informaciją tikslui nurodyti. Apeliantė tvirtina, kad teismas nepakankamai įsigilino į prašymo pateikti informaciją tekstą ir neatsižvelgė į Komisijos pareigai motyvuoti keliamus reikalavimus.
   Antra, Bendrasis Teismas padarė teisės klaidą, nes manė, kad, pagal SESV 296 straipsnio antrą pastraipą pareigai motyvuoti keliami reikalavimai gali būti apriboti Reglamento Nr. 1/2003 18 straipsnio 3 dalimi. Dėl to Bendrasis Teismas kaltinimą nepakankamu motyvavimu, kiek tai susiję su sprendimo prašyti informacijos pasirinkimu byloje, paliko nenagrinėtą. Bendrasis Teismas nepakankamai išnagrinėjo ir kaltinimą dėl nepakankamo motyvavimo, kiek tai susiję su termino nustatymu. Jo sprendimo motyvų tekstas identiškas tekstui, kuris skirtas lygiagrečiai nagrinėjamai bylai ir vienam iš joje nurodytų kaltinimų, kurio turinys skiriasi.
   Trečia, Bendrasis Teismas nepakankamai išnagrinėjo „reikalingumą“, kaip jis suprantamas pagal Reglamento Nr. 1/2003 18 straipsnio 3 dalies pirmą sakinį, nes manė, kad Komisija gali nepateikti išsamios informacijos apie įrodymus. Be to, jis kėlė klaidingus reikalavimus pagrįsto įtarimo padarius pažeidimą ir pareikalautos informacijos reikalingumo tarpusavio ryšiui. Be to, jis klaidingai išaiškino Reglamento Nr. 1/2003 18 straipsnio 3 dalies pirmą sakinį, nes manė, kad nereikia atlikti paprašytos informacijos tinkamumo patikrinimo. Tai taip pat apriboja iš Reglamento Nr. 1/2003 18 straipsnio 3 dalies trečio sakinio išplaukiančią teisę pareikšti ieškinį.
   Ketvirta, Bendrasis Teismas Reglamento Nr. 1/2003 18 straipsnio 3 dalies pirmą sakinį laikė teisiniu pagrindu Komisijai reikalauti paruošti, sugrupuoti ir apdoroti informaciją, kurios tokia forma apeliantė neturėjo.
   Penkta, Bendrasis Teismas kaltinimą dėl per trumpo atsakymo termino atmetė vien dėl abstrakčiai įvertintų apeliantės ekonominių pajėgumų, taigi pateikęs nepakankamus ir nenuoseklius motyvus.
   Šešta, Bendrasis Teismas neatsižvelgė į Sąjungos teisės aktų tikslumo kriterijų, nes manė, kad sprendimas prašyti pateikti informaciją yra pakankamai tikslus, nors pats konstatavo, kad klausimai jame suformuluoti neapibrėžtai. Be to, jis neišnagrinėjo konkrečių kaltinimų dėl nepakankamo tikslumo ir apribojo teisę pareikšti ieškinį (žr. Reglamento Nr. 1/2003 18 straipsnio 3 dalies trečią sakinį).
   Septinta, Bendrasis Teismas neatsižvelgė į apeliantei priklausančias gynybos teises, nes manė, kad ji privalo atlikti vertinimus, kuriuos, atlikdama ekonominę analizę, gali panaudoti Komisija tariamam Sąjungos kartelių teisės pažeidimui įrodyti.

      (1)  2002 m. gruodžio 16 d. Tarybos reglamentas (EB) Nr. 1/2003 dėl konkurencijos taisyklių, nustatytų Sutarties 81 ir 82 straipsniuose, įgyvendinimo (OL L 1, 2003, p. 1; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 8 sk., 2 t., p. 205).


title: Byla C-111/13: 2013 m. kovo 7 d. pareikštas ieškinys byloje Europos Komisija prieš Suomijos Respubliką

text:
               27.4.2013

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 123/14

         2013 m. kovo 7 d. pareikštas ieškinys byloje Europos Komisija prieš Suomijos Respubliką

   (Byla C-111/13)
   2013/C 123/22
   Proceso kalba: suomių

      Šalys

      Ieškovė: Europos Komisija, atstovaujama P. Hetsch, O. Beynet ir I. Koskinen

      Atsakovė: Suomijos Respublika

      Ieškovės reikalavimai

   Komisija prašo:

               —

               pripažinti, kad kontinentinėje Suomijoje nepriėmusi visų įstatymų ir kitų teisės aktų, būtinų 2009 m. liepos 13 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2009/73/EB dėl gamtinių dujų vidaus rinkos bendrųjų taisyklių, panaikinančios Direktyvą 2003/55/EB (1), 2 straipsnio 1, 2, 4–18, 20, 22–36 punktams, 3 straipsnio 3 dalies pirmam–trečiam sakiniams ir 6 dalies b punktui, 12 straipsniui, 13 straipsnio 1, 2 ir 5 dalims, 15 straipsnio 1 ir 2 dalims, 16 straipsnio 1 dalies antram sakiniui ir 2 bei 3 dalims, 25 straipsnio 1 daliai, 33 straipsniui, 36 straipsnio 4 dalies 2 ir 4 pastraipoms, 6 ir 8 dalims, 9 dalies 3 pastraipai, 39 straipsnio 4 dalies a ir b punktams, 5 dalies 1 pastraipos a ir b punktams ir 2 pastraipos antram sakiniui, 40 straipsnio a–e, g ir h punktams, 41 straipsnio 1 dalies b, c–f, h–q ir s–u punktams, 4 dalies b ir d punktams, 6 dalies a punktui, 7, 9, 10, 11 ir 12 dalims, 42 straipsnio 1 daliai, 43 straipsnio 1, 4 ir 8 dalims, 44 straipsnio 1, 2, 3, 6 ir 7 dalims bei I priedo 1 dalies a punkto 6 ir 8 įtraukoms, b, d, f ir h punktams bei 2 daliai įgyvendinti, ir bet kuriuo atveju nepranešusi apie juos Komisijai, Suomijos Respublika neįvykdė įsipareigojimų pagal šios direktyvos 54 straipsnio 1 dalį;

               —

               remiantis SESV 260 straipsnio 3 dalimi nurodyti Suomijos Respublikai sumokėti 28 569,60 EUR per dieną baudą, skaičiuojamą nuo sprendimo šioje byloje priėmimo dienos;

               —

               priteisti iš Suomijos Respublikos bylinėjimosi išlaidas.

      Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

   Terminas perkelti direktyvą baigėsi 2011 m. kovo 3 d.

      (1)  OL L 211, p. 94.


title: Byla C-423/14: 2015 m. liepos 31 d. Teisingumo Teismo pirmininko nutartis byloje (Supremo Tribunal Administrativo (Portugalija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Fazenda Pública/Beiragás – Companhia de Gás das Beiras SA

text:
               30.11.2015

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 398/23

         2015 m. liepos 31 d. Teisingumo Teismo pirmininko nutartis byloje (Supremo Tribunal Administrativo (Portugalija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Fazenda Pública/Beiragás – Companhia de Gás das Beiras SA

   (Byla C-423/14) (1)

   (2015/C 398/30)
   Proceso kalba: portugalų
   Teisingumo Teismo pirmininkas nutartimi nurodė išbraukti bylą iš registro.

      (1)  OL C 439, 2014 12 8.


title: Byla T-21/14: 2014 m. sausio 8 d. pareikštas ieškinys byloje NetMed prieš VRDT — Sander chemisch-pharmazeutische Fabrik (SANDTER 1953)

text:
               1.3.2014

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 61/19

         2014 m. sausio 8 d. pareikštas ieškinys byloje NetMed prieš VRDT — Sander chemisch-pharmazeutische Fabrik (SANDTER 1953)
   (Byla T-21/14)
   2014/C 61/34
   Kalba, kuria surašytas ieškinys: vokiečių

      Šalys

      Ieškovė: NetMed Sàrl (Vaserbiligas, Liuksemburgas), atstovaujama advokato S. Schafhaus

      Atsakovė: Vidaus rinkos derinimo tarnyba (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui)

      Kita procedūros Apeliacinėje taryboje šalis: Sander chemisch-pharmazeutische Fabrik GmbH (Baden Badenas, Vokietija)

      Reikalavimai

   Ieškovė Bendrojo Teismo prašo:

               —

               panaikinti 2013 m. spalio 24 d. Vidaus rinkos derinimo tarnybos (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui) pirmosios apeliacinės tarybos sprendimą byloje R 1846/2012-1,

               —

               priteisti iš VRDT bylinėjimosi išlaidas, įskaitant patirtas apeliacinėje ir protesto procedūrose.

      Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

      Bendrijos prekių ženklo paraišką pateikęs asmuo: ieškovė

      Prašomas įregistruoti Bendrijos prekių ženklas: žodinis prekių ženklas „SANDTER 1953“ 3, 5 ir 10 klasių prekėms — Bendrijos prekių ženklo paraiška Nr. 9 448 887
   Prekių ženklo ar žymens, kuriuo remtasi per protesto procedūrą, savininkė: Sander chemisch-pharmazeutische Fabrik GmbH

      Prekių ženklas ar žymuo, kuriuo remtasi per protesto procedūrą: žodinis Vokietijoje registruotas prekių ženklas „Sander“ 5, 10 ir 25 klasių prekėms; Beniliukse, Austrijoje ir Prancūzijoje saugomas vaizdinis tarptautinis prekių ženklas, kuriame yra žodinis elementas SANDER, skirtas 5, 10 ir 25 klasių prekėms

      Protestų skyriaus sprendimas: iš dalies patenkinti protestą

      Apeliacinės tarybos sprendimas: atmesti apeliaciją

      Ieškinio pagrindai: Reglamento Nr. 207/2009 42 straipsnio 2 ir 3 dalių ir to paties reglamento 8 straipsnio 1 dalies b punkto pažeidimas.


title: Byla T-888/16: 2016 m. gruodžio 8 d. pareikštas ieškinys byloje BP/FRA

text:
               20.2.2017

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 53/36

         2016 m. gruodžio 8 d. pareikštas ieškinys byloje BP/FRA

   (Byla T-888/16)
   (2017/C 053/45)
   Proceso kalba: anglų

      Šalys

      Ieškovė: BP (Viena, Austrija), atstovaujama advokato E. Lazar

      Atsakovė: Europos Sąjungos pagrindinių teisių agentūra (FRA)

      Reikalavimai

   Ieškovė Bendrojo Teismo prašo:

               —

               panaikinti 2016 m. balandžio 21 d. sudaryti darbo sutartis įgaliotos tarnybos (AHCC) sprendimą nepratęsti ieškovės darbo sutarties,

               —

               nurodyti atsakovei kompensuoti turtinę ir neturtinę žalą, ieškovės patirtą dėl, pirma, neteisėto sprendimo nepratęsti sutarties ir, antra, sprendimo byloje T-658/13 P (1) neteisėto vykdymo: 63 246 EUR negautų pajamų; 26 630 EUR kompensaciją dėl ieškovės prarastų pensijų teisių už 19 mėn. arba tokią sumą, kurią Bendrasis Teismas gali nustatyti ex aequo et bono; 1 200 EUR teisinių išlaidų, kurias ieškovė patyrė ikiteisminiu etapu, kuris prasidėjo 2016 m. sausio 29 d. parengus sprendimo projektą, o baigėsi 2016 m. balandžio 21 d. atsakovės sprendimu; 60 000 EUR dėl prarastų galimybių sudaryti neteminuotą sutartį arba tokią sumą, kurią Bendrasis Teismas gali nustatyti ex aequo et bono; 50 000 EUR neturtinės žalos, kurią ieškovė patyrė dėl atsakovės klaidų, pažeidimų ir žalos per sprendimo byloje T-658/13 P vykdymo procedūrą;

               —

               nurodyti atsakovei kompensuoti turtinę ir neturtinę žalą, ieškovės patirtą dėl, pirma, to, kad atsakovė nepriėmė teisėtų taisyklių, susijusių su vertinimu, perklasifikavimu ir atnaujinimu (taip pat susijusią žalą, padarytą dėl tokių taisyklių nebuvimo) ir, antra, vėlavimo pabaigti ieškovės darbuotojų ataskaitas (taip pat susijusią žalą, padarytą dėl to, kad šios ataskaitos nebuvo laiku pabaigtos);

               —

               pripažinti, kad atsakovės gairės, taikomos vertinimo ir perklasifikavimo procedūrai, ir taisyklės dėl atnaujintos procedūros yra neteisėtos, nes šias taisykles pagal neteisėtą procedūrą priėmė autorius, neturintis tinkamų įgaliojimų;

               —

               pasinaudojant neribota jurisdikcija užtikrinti savo sprendimo veiksmingumą;

               —

               priteisti iš atsakovės palūkanas, taikant Europos Centrinio Banko pagrindinę palūkanų normą, padidintą dviem procentiniais punktais, nuo sumos, kuri būtų priteista, ar kitokias palūkanas, kurios, Bendrojo Teismo nuomone, yra teisingos ir tinkamos, ir

               —

               priteisti iš atsakovės visas bylinėjimosi išlaidas, net jeigu ieškinys būtų atmestas.

      Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

   Grįsdama ieškinį ieškovė remiasi keturiais pagrindais.

               1.

               Pirmasis ieškinio pagrindas susijęs su teisės į gynybą pažeidimu:

                           —

                           teisės būti išklausytam pažeidimas, FRA paskyrimų tarnybos sąžiningo ir veiksmingo posėdžio nesušaukimas ir Pagrindinių teisių chartijos 41 straipsnio 2 dalies a punkto pažeidimas;

                           —

                           teisės į gynybą antrojo aspekto (teisė susipažinti su byla) pažeidimas, atsisakymas leisti susipažinti su asmens byla ir dokumentais, panaudotais priimant neigiamą 2012 m. vasario 27 d. sprendimą, Pareigūnų tarnybos nuostatų 25 ir 26 straipsnių pažeidimas ir Chartijos 41 straipsnio 2 dalies b punkto pažeidimas;

               2.

               Antrasis ieškinio pagrindas susijęs su esminių procedūrinių reikalavimų pažeidimu.

               3.

               Trečiasis ieškinio pagrindas susijęs su piktnaudžiavimu įgaliojimais ir interesų konfliktu, tarnybos interesų nepaisymu, akivaizdžia vertinimo klaida ir klaidingu negaliojimo atgaline data principo taikymu.

               4.

               Ketvirtasis ieškinio pagrindas susijęs su pareigos sąžiningai vykdyti sprendimą byloje T-658/13 P pažeidimu.

      (1)  2015 m. birželio 3 d. Sprendimas BP/FRA, T-658/13 P, EU:T:2015:356.