title: Byla T-268/11 P: 2011 m. gegužės 26 d. Europos Komisijos pateiktas apeliacinis skundas dėl 2011 m. kovo 15 d. Tarnautojų teismo sprendimo byloje F-120/07, Strack prieš Komisiją

text:
               6.8.2011

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 232/31

         2011 m. gegužės 26 d. Europos Komisijos pateiktas apeliacinis skundas dėl 2011 m. kovo 15 d. Tarnautojų teismo sprendimo byloje F-120/07, Strack prieš Komisiją

   (Byla T-268/11 P)
   2011/C 232/56
   Proceso kalba: vokiečių

      Šalys

      Apeliantė: Europos Komisija, atstovaujama J. Currall ir B. Eggers

      Kita proceso šalis: Guido Strack (Kelnas, Vokietija)

      Reikalavimai

   Apeliantė Bendrojo Teismo prašo:

               —

               Panaikinti 2011 m. kovo 15 d. Tarnautojų teismo sprendimą Strack prieš Komisiją, F-120/07, tiek, kiek juo teismas atmetė Komisijos prieštaravimą dėl nekompetentingumo.

               —

               Kiekviena bylos šalis padengia savo bylinėjimosi pirmojoje ir šioje instancijose išlaidas.

      Apeliacinio skundo pagrindai ir pagrindiniai argumentai

   Grįsdama apeliacinį skundą apeliantė remiasi trimis pagrindais.

               1.

               Pirmasis apeliacinio skundo pagrindas: Sąjungos teisės pažeidimas aiškinant Europos Sąjungos pareigūnų tarnybos nuostatų (toliau — Pareigūnų tarnybos nuostatai) V priedo 4 straipsnį.
               Pirma, Tarnautojų teismas, pažeisdamas Sąjungos teisę ir nusistovėjusią teismų praktiką, taip aiškino Pareigūnų tarnybos nuostatų V priedo 4 straipsnio 1 dalį, kad jame nereglamentuojamas teisės į atostogas perkėlimas ilgai sergant.

               2.

               Antrasis apeliacinio skundo pagrindas: Sąjungos teisės pažeidimas neteisingai nustačius Pareigūnų tarnybos nuostatų 1 straipsnio e punkto antros pastraipos taikymo sritį ir teisines pasekmes.
               Antra, teismas, vėlgi pažeisdamas Sąjungos teisę ir nepagrįsdamas neteisingos Pareigūnų tarnybos nuostatų 1 straipsnio e punkto antros pastraipos taikymo srities, kaip bendrą institucijų pareigą aiškino tai, kad tarnautojų darbo sąlygose atsižvelgiant į sveikatos apsaugą turi būti užtikrinami minimalūs pagal SESV 153 straipsnį priimtose direktyvose nustatyti standartai. Tačiau vykdant 2004 m. Pareigūnų tarnybos nuostatų reformą priimtos 1 straipsnio e punkto antra pastraipos tikslas — pašalinti Pareigūnų tarnybos nuostatų spragą, susijusią su trūkstamomis techninėmis nuostatomis rūpinantis institucijų tarnautojų sveikata ir sauga darbo vietoje (pavyzdžiui, dėl priešgaisrinės apsaugos, pavojingų medžiagų, vėdinimo, ergonomiškumo ir kt.). Todėl dabar pagal Pareigūnų tarnybos nuostatus galima taikyti minimalius techninius standartus, nustatytus direktyvose arba jas perkėlus — nacionalinėje teisėje. Tačiau nuostatos negali ir neturi būti susijusios su Pareigūnų tarnybos nuostatų leidėjo galutinai sureglamentuotomis darbo sąlygomis dėl atostogų perkėlimo ir kompensacijos už nepanaudotas atostogas. Tarnautojų teismas, padaręs šią išvadą, pažeidė ne tik atitinkamas Pareigūnų tarnybos nuostatų nuostatas bei teismo praktiką, bet ir teisinio saugumo principą.

               3.

               Trečiasis apeliacinio skundo pagrindas: proceso
               Trečia, Tarnautojų teismas pažeidė proceso taisykles, nes kaip pirmąjį ieškinio pagrindą ex officio išnagrinėjo Pareigūnų tarnybos nuostatų 1 straipsnio e punkto antros pastraipos pažeidimą ir de facto netaikė Pareigūnų tarnybos nuostatų nuostatos, nors nepateikė prieštaravimo dėl neteisėtumo ir Europos Sąjungos Taryba ir Parlamentas neturėjo galimybės įstoti į bylą.


title: Byla T-80/09 P: 2011 m. liepos 12 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Komisija prieš Q (Apeliacinis skundas — Viešoji tarnyba — Pareigūnai — Priešpriešinis apeliacinis skundas — Psichologinis priekabiavimas — Pareigūnų nuostatų 12 a straipsnis — Pranešimas dėl Komisijos politikos psichologinio priekabiavimo srityje — Administracijos pareiga padėti — Statuto 24 straipsnis — Apimtis — Pagalbos prašymas — Laikinosios atribojimo priemonės — Rūpinimosi pareiga — Atsakomybė — Prašymas atlyginti žalą — Neribota jurisdikcija — Įgyvendinimo sąlygos — Tarnybinės veiklos vertinimo ataskaita — Ieškinys dėl panaikinimo — Suinteresuotumas pareikšti ieškinį)

text:
               27.8.2011

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 252/32

         2011 m. liepos 12 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Komisija prieš Q

   (Byla T-80/09 P) (1)

   (Apeliacinis skundas - Viešoji tarnyba - Pareigūnai - Priešpriešinis apeliacinis skundas - Psichologinis priekabiavimas - Pareigūnų nuostatų 12 a straipsnis - Pranešimas dėl Komisijos politikos psichologinio priekabiavimo srityje - Administracijos pareiga padėti - Statuto 24 straipsnis - Apimtis - Pagalbos prašymas - Laikinosios atribojimo priemonės - Rūpinimosi pareiga - Atsakomybė - Prašymas atlyginti žalą - Neribota jurisdikcija - Įgyvendinimo sąlygos - Tarnybinės veiklos vertinimo ataskaita - Ieškinys dėl panaikinimo - Suinteresuotumas pareikšti ieškinį)
   2011/C 252/75
   Proceso kalba: prancūzų

      Šalys

      Apeliantė: Europos Komisija, atstovaujama V. Joris, D. Martin ir B. Eggers

      Kita proceso šalis: Q (Domsjö, Švedija), atstovaujama advokatų S. Rodrigues ir Y. Minatchy

      Dalykas

   Apeliacinis skundas, pateiktas dėl 2008 m. gruodžio 9 d. Europos Sąjungos Tarnautojų teismo (pirmoji kolegija) sprendimo byloje Q prieš Komisiją (F-52/05, dar nepaskelbtas Rinkinyje) siekiant, kad jis būtų panaikintas.

      Rezoliucinė dalis

               1.

               Panaikinti 2008 m. gruodžio 9 d. Europos Sąjungos Tarnautojų teismo (pirmoji kolegija) sprendimą byloje Q prieš Komisiją (F-52/05, dar nepaskelbtas Rinkinyje) tiek, kiek jo antroje sprendimo rezoliucinėje dalyje priteista iš Europos Bendrijų Komisijos sumokėti Q 500 eurų sumą žalai atlyginti bei 15 000 eurų sumą, tiek, kiek jos skirtos Q patirtai psichologinei žalai, patirtai dėl tariamo administracijos vėlavimo pradėti tyrimą, atlyginti ir tiek, kiek siekiant atmesti likusią ieškinio dalį, trečioje sprendimo rezoliucinėje dalyje nuspręsta, būtent 147–189 sprendimo punktuose dėl „(Q) pateikto kaltinimo dėl psichologinio priekabiavimo“ nurodyta ir 230 sprendimo punkte nuspręsta, kad nėra reikalo nagrinėti reikalavimų dėl jo karjeros vertinimo ataskaitų, parengtų už laikotarpius nuo 2003 m. sausio 1 d. iki spalio 31 d. ir tų pačių metų lapkričio 1 d. iki gruodžio 31 d., panaikinimo.

               2.

               Atmesti likusias pagrindinio ir papildomo apeliacinių skundų dalis.

               3.

               Grąžinti bylą Tarnautojų teismui, kad šis išnagrinėtų reikalavimus dėl minėtų karjeros vertinimo ataskaitų panaikinimo ir dėl sumos, kurią Q turi sumokėti Komisija tik už patirtą neturtinę žalą, atsiradusią dėl pastarosios atsisakymo imtis laikinų atribojimo priemonių.

               4.

               Atidėti bylinėjimosi išlaidų klausimo sprendimą.

      (1)  OL C 102, 2009 5 1


title: Byla C-445/13 P: 2013 m. rugpjūčio 6 d. Voss of Norway ASA pateiktas apeliacinis skundas dėl 2013 m. gegužės 28 d. Bendrojo Teismo (pirmoji kolegija) priimto sprendimo byloje T-178/11 Voss of Norway ASA prieš Vidaus rinkos derinimo tarnybą (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui) (VRDT)

text:
               23.11.2013

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 344/40

         2013 m. rugpjūčio 6 d.Voss of Norway ASA pateiktas apeliacinis skundas dėl 2013 m. gegužės 28 d. Bendrojo Teismo (pirmoji kolegija) priimto sprendimo byloje T-178/11 Voss of Norway ASA prieš Vidaus rinkos derinimo tarnybą (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui) (VRDT)

   (Byla C-445/13 P)
   2013/C 344/70
   Proceso kalba: anglų

      Šalys

      Apeliantė: Voss of Norway ASA, atstovaujama advokatų F. Jacobacci ir B La Tella

      Kita proceso šalis: Vidaus rinkos derinimo tarnyba (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui) (VRDT)

      Apeliantės reikalavimai

   Apeliantė prašo Bendrojo Teismo:

               —

               Panaikinti 2013 m. gegužės 28 d. Bendrojo Teismo sprendimą (T-178/11).

               —

               Priteisti iš VRDT bylinėjimosi išlaidas.

      Apeliacinio skundo pagrindai ir pagrindiniai argumentai

      Voss of Norway ASA (toliau — Voss) apeliaciniu skundu prašo panaikinti 2013 m. gegužės 28 d. Europos Sąjungos Bendrojo Teismo sprendimą byloje T-178/11 (toliau — skundžiamas teismo sprendimas), kuriuo šis teismas atmetė Voss ieškinį dėl 2011 m. sausio 12 d. Vidaus rinkos derinimo tarnybos (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui) (VRDT) pirmosios apeliacinės tarybos sprendimo byloje R 785/2010-1 (toliau — ginčijamas sprendimas), kuriuo patenkintas Nordic Spirit pateiktas prašymas pripažinti Bendrijos prekių ženklo (tam tikros formos Bendrijos prekių ženklas), kurį Voss įregistravo 2004 m. gruodžio 3 d., registraciją negaliojančia, panaikinimo.
   Apeliacinis skundas grindžiamas tokiais pagrindais:

                     Pirmasis pagrindas: skundžiamame teismo sprendime neatsižvelgta antrąjį Voss Bendrajam Teismui pateiktą pagrindą, t. y. į tai, kad Apeliacinėje taryboje buvo perkelta įrodinėjimo pareiga

               Bendrasis Teismas nepriėmė sprendimo, ar Apeliacinė taryba padarė teisės klaidą, susijusią su procesiniu klausimu dėl įrodinėjimo naštos. Šis apeliacinio skundo pagrindas labai svarbus visai Bendrijos prekių ženklų teisei. Perkeltos įrodinėjimo pareigos taisyklė, kuri pažeidžia bendruosius teisės principus, gali būti reikšmingos teismų praktikos dalykas. Vien dėl šios priežasties Apeliacinės tarybos sprendimas ir skundžiamas teismo sprendimas turėjo būti panaikinti.

                     Antrasis pagrindas: Bendrasis teismas taip pat neteisingai perkėlė įrodinėjimo pareigą

               Bendrasis Teismas taip pat neteisingai perkėlė įrodinėjimo pareigą, kurią išimtinai turėjo Nordic Spirit AB kaip bylos šalis, ginčijanti įregistruoto Bendrijos prekių ženklo galiojimą, Voss ir nurodė pateikti konkretų įrodymą, kad Voss tam tikros formos prekių ženklas turi skiriamųjų požymių. Šiuo tikslu Bendrasis Teismas citavo teismų praktiką dėl prekių ženklų paraiškų ir dėl neįregistruotų prekių ženklų, kuriems netaikoma galiojimo prezumpcija kaip Voss trimačiam Bendrijos prekių ženklui. Tai yra aiškus teisės į teisingą bylos nagrinėjimą taisyklės, Bendrijos prekių ženklų reglamento (1) 99 straipsnio ir Bendrijos prekių ženklų reglamento įgyvendinimo reglamento (2) 37 taisyklės b punkto iv papunkčio pažeidimas, kurio vieno pakanka panaikinti ginčijamą sprendimą.

                     Trečiasis pagrindas: neteisinga sektoriaus normų ir papročių apibrėžtis, kuri pažeidžia Bendrijos prekių ženklų reglamento 7 straipsnio 1 dalies b punktą

               Bendrasis teismas 45 punkte teisingai konstatavo, kad reikia patikrinti, ar ginčijamas Bendrijos prekių ženklas labai skiriasi nuo atitinkamo sektoriaus normų ir papročių. Analizuojant, ar trimatis prekių ženklas turi skiriamųjų požymių, visų pirma reikia išnagrinėti „sektoriaus normas“, siekiant nustatyti, ar kitų įmonių vartotojas gali atskirti nagrinėjamą trimatį prekių ženklą.
               Tačiau Bendrojo Teismo identifikacija dar nėra pagrįsta gėrimų sektoriaus „normų“ apibrėžtis. Bendrojo Teismo nustatytos nuorodos, susijusios su sektoriaus normomis, yra, pirma, neteisingos (nuoroda į neegzistuojančią „cilindrinę dalį“) ir tokios plačios, kad jeigu būtų taikomos, gėrimo butelis niekada neatitiktų skiriamųjų požymių kriterijų (net ir žymusis Coca-Cola butelis, jeigu dėl jo būtų pateiktas ieškinys dėl panaikinimo). Tačiau Anuliavimo skyrius teisingai apibrėžė sektoriaus normas.
               Be to, Apeliacinė taryba 2012 m. vasario 1 d. Sprendimo R 2465/2011-2 (Freixenet prieš VRDT) 36 punkte nustatė, kad „nei ekspertas, nei Apeliacinė taryba nepateikė dokumentų, kuriuose būtų nuorodų į paraiškos pateikimo momentu egzistuojančios rinkos realijas ir
                     neidentifikavo bei nenurodė konkrečių identiškų arba panašių butelių, plačiai naudojamų rinkoje iki nurodytos datos, pavyzdžių
                  “. Taigi Bendrasis Teismas, nepateikdamas konkrečių pavyzdžių, aiškiai pažeidė Bendrijos prekių ženklų reglamento 7 straipsnio 1 dalies b punktą.

                     Ketvirtasis pagrindas: teisės klaida dėl Voss butelio formos prekių ženklo skiriamųjų požymių vertinimo — Bendrijos prekių ženklų reglamento 7 straipsnio 1 dalies b punkto pažeidimas

               Iš taikytinos teismų praktikos dėl skiriamųjų požymių matyti, kad prekių ženklas turi būti nagrinėjamas ir vertinimas kaip visuma ir kad sudedamosios dalys tik padeda bendram vertinimui, bet negali jo pakeisti. Skundžiamame sprendime Bendrasis Teismas tik atskirai įvertino kiekvieną sudedamąją dalį ir neįvertino viso prekių ženklo.
               Taigi Bendrasis Teismas padarė teisės klaidą vertindamas, ar prekių ženklas turi skiriamųjų požymių, nes, kaip to reikalaujama, neišnagrinėjo bendro prekių ženklo sudaromo įspūdžio, bet laikėsi neteisingos pozicijos išskirstydamas prekių ženklą į sudedamąsias dalis ir nagrinėdamas jas kaip kuo nors originalias.

                     Penktasis pagrindas: didelis įrodymų iškraipymas, lyginant trimatį vaizdą su dvimate dalimi ir identifikuojant sektoriaus normas ir papročius

               Abu teiginiai: „didžioji dauguma butelių rinkoje turi cilindrinę dalį“ ir „buteliai yra visokių formų ir dydžių“ buvo labai netikslūs, bet nepaisant to, Bendrasis Teismas juos eksplicitiškai arba implicitiškai perėmė, siekdamas atmesti ieškinį dėl Apeliacinės tarybos sprendimo panaikinimo, ir todėl labai iškraipė faktus arba įrodymus, ir tai yra teisės klaida.

                     Šeštasis pagrindas: Bendrojo Teismo sprendimas iš esmės yra kliūtis įregistruoti trimatį Bendrijos prekių ženklą, ir tai yra Bendrijos prekių ženklų reglamento 7 straipsnio 1 dalies b punkto, skaitomo kartu su Bendrijos prekių ženklų reglamento 4 straipsniu, pažeidimas

               Bendrojo Teismo argumentavimo rezultatas yra tai, kad iš esmės neįmanoma, kad prekės pakuotė tuo pačiu metu turėtų skiriamųjų požymių ir kaip visuma, ir kaip atskirų sudėtinių dalių kombinacija. Praktiškai tai reiškia, kad jokia prekės pakuotė niekada negali atitikti skiriamųjų požymių kriterijų, kaip nustatyta skundžiamame teismo sprendime, ir tai prieštarauja Bendrijos prekių ženklų reglamentu siekiamam tikslui.

      (1)  Bendrijos prekių ženklų reglamentas — 1993 m. gruodžio 20 d. Tarybos Reglamentas (EB) Nr. 40/94 dėl Bendrijos prekių ženklo
   OL L 11, p. 1; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 17 sk., 1 t., p. 146, pakeistas
   2009 m. vasario 26 d. Tarybos reglamentu (EB) Nr. 207/2009 dėl Bendrijos prekių ženklo (OL L 78, p. 1)

      (2)  1995 m. gruodžio 13 d. Komisijos Reglamentas (EB) Nr. 2868/95, skirtas įgyvendinti Tarybos reglamentą (EB) Nr. 40/94 dėl Bendrijos prekių ženklo
   OL L 303, p. 1; 2004 specialusis leidimas lietuvių k., 17 sk., 1 t., p. 189


title: Byla F-75/11: 2011 m. liepos 28 d. pareikštas ieškinys byloje ZZ prieš Tarybą

text:
               15.10.2011

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 305/11

         2011 m. liepos 28 d. pareikštas ieškinys byloje ZZ prieš Tarybą

   (Byla F-75/11)
   2011/C 305/13
   Proceso kalba: prancūzų

      Šalys

      Ieškovas: ZZ, atstovaujamas advokatų D. Abreu Caldas, A. Coolen, J.-N. Louis, E. Marchal ir S. Orlandi

      Atsakovė: Europos Sąjungos Taryba

      Ginčo dalykas bei aprašymas

   Panaikinti Paskyrimų tarnybos sprendimą nepaaukštinti ieškovo pareigų paskiriant jį į AST 7 lygį per 2007 m. pareigų paaukštinimo procedūrą.

      Ieškovo reikalavimai

               —

               Panaikinti 2011 m. balandžio 18 d. Paskyrimų tarnybos sprendimą atmesti ieškovo skundą dėl sprendimo nepaaukštinti jo pareigų paskiriant į AST 7 lygį per 2007 m. pareigų paaukštinimo procedūrą.

               —

               Kiek tai būtina, panaikinti Paskyrimų tarnybos sprendimą nepaaukštinti ieškovo pareigų paskiriant jį į AST 7 lygį per 2007 m. pareigų paaukštinimo procedūrą.

               —

               Priteisti iš Tarybos bylinėjimosi išlaidas.


title: Byla F-135/14: 2014 m. lapkričio 25 d. pareikštas ieškinys byloje ZZ/EMA

text:
               19.1.2015

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 16/50

      2014 m. lapkričio 25 d. pareikštas ieškinys byloje ZZ/EMA

      (Byla F-135/14)
      (2015/C 016/75)
      Proceso kalba: anglų

         Šalys

         Ieškovas: ZZ, atstovaujamas advokatų S. Rodrigues, A. Blot

         Atsakovė: Europos vaistų agentūra (EMA)

         Ginčo dalykas bei aprašymas

      Sprendimo išleisti ieškovą į atsargą panaikinimas.

         Ieškovo reikalavimai

                  —

                  Panaikinti 2014 m. sausio 31 d. EMA sprendimą išleisti ieškovą į atsargą nuo 2014 m. vasario 1 d. iki jo sutarties galiojimo termino pabaigos, t. y. iki 2014 m. kovo 15 d., kartu su 2014 m. kovo 14 d. laišku, skirtu tariamai „paaiškinti“ jo išleidimo į atsargą motyvus.

                  —

                  Panaikinti, jei reikia, 2014 m. rugpjūčio 15 d. EMA sprendimą atmesti 2014 m. balandžio 24 d. ieškovo skundą dėl minėtų sprendimų.

                  —

                  Atlyginti ieškovui patirtą neturtinę žalą, lygią 20 000 eurų.

                  —

                  Nurodyti EMA atlyginti visas ieškovo šiame procese patirtas bylinėjimosi išlaidas.


title: Byla C-71/09 P: 2009 m. vasario 17 d. Comitato Venezia vuole vivere pateiktas apeliacinis skundas dėl 2008 m. lapkričio 28 d. Pirmosios instancijos teismo (šeštoji išplėstinė kolegija) priimto sprendimo sujungtose bylose T-254/00, T-270/00 ir T-277/00 Hotel Cipriani SpA ir kt. prieš Komisiją

text:
               16.5.2009

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 113/20

         2009 m. vasario 17 d. Comitato „Venezia vuole vivere“ pateiktas apeliacinis skundas dėl 2008 m. lapkričio 28 d. Pirmosios instancijos teismo (šeštoji išplėstinė kolegija) priimto sprendimo sujungtose bylose T-254/00, T-270/00 ir T-277/00 Hotel Cipriani SpA ir kt. prieš Komisiją
   (Byla C-71/09 P)
   2009/C 113/41
   Proceso kalba: italų

      Šalys

      Apeliantas: Comitato „Venezia vuole vivere“, atstovaujamas advokato A. Vianello

      Kitos proceso šalys:
      Hotel Cipriani SpA, Società Italiana per il gas SpA (Italgas), Italijos Respublika, Coopservice — Servizi di fiducia Soc. coop. rl, Europos Bendrijų Komisija

      Apelianto reikalavimai

               —

               Patenkinti šį apeliacinį skundą.

               —

               Panaikinti 2008 m. lapkričio 28 d. Europos Bendrijų Pirmosios instancijos teismo (šeštoji išplėstinė kolegija) sprendimą sujungtose bylose T-254/00, T-270/00 ir T-277/00 Hotel Cipriani SpA ir kt. prieš
                  Komisiją, paskelbtą 2008 m. gruodžio 3 d., ir 1999 m. lapkričio 25 d. Komisijos sprendimą 2000/394/EB (1) ir nepatenkinus šių reikalavimų, panaikinti sprendimo 5 straipsnį tiek, kiek jis įtvirtina pareigą susigrąžinti sumą, kuria buvo sumažintos aptariamos socialinio draudimo įmokos, ir numato prie šios sumos priskaičiuoti palūkanas už ginčijamame sprendime numatytą laikotarpį.

               —

               Priteisti iš Komisijos bylinėjimosi abiejose instancijose išlaidas.

      Apeliacinio skundo pagrindai ir pagrindiniai argumentai

      Comitato Venezia Vuole Vivere pateikia šešis pagrindus savo apeliaciniam skundui pagrįsti.
   Pirmuoju pagrindu apeliantas tvirtina, kad Pirmosios instancijos teismas pažeisdamas EB 87 straipsnio 1 dalį padarė teisės klaidą ir pažeidė savo pareigą motyvuoti numatytą ex EB 253 straipsnyje. Konkrečiai skundžiamame sprendime tinkamai neišnagrinėti nei pagalbos, kuri yra sprendimo objektas, kompensacinio pobūdžio motyvai, nei jos poveikis rinkai, taip pat jis pažeidžia nediskriminavimo ir vienodo požiūrio principus, atsižvelgiant į municipalizuotų įmonių padėtį palyginti su ieškovėmis esančiomis įmonėmis.
   Antrasis pagrindas susijęs su EB 86 straipsnio 2 dalies pažeidimu, konkrečiai, su leidžiančios nukrypti nuostatos dėl bendros ekonominės svarbos paslaugų teikimo taikomumo šioje byloje analizės nebuvimu. Tačiau tokia analizė buvo atlikta municipalizuotų įmonių atžvilgiu.
   Trečiuoju pagrindu dėl EB 87 straipsnio 3 dalies c punkto pažeidimo ginčijama skundžiamame sprendime priimta pozicija dėl Komisijos visiškos diskrecijos leidžiančios nukrypti nuostatos susijusios su regioniniais sunkumais taikomumo klausimu, atsižvelgiant į tai, kad nėra tinkamos konkrečių šios bylos faktinių aplinkybių analizės.
   Ketvirtuoju pagrindu apeliantas nurodo EB 87 straipsnio 3 dalies d punkto pažeidimą, konkrečiai ginčija leidžiančios nukrypti nuostatos susijusios su „kultūros“ tikslais taikymą Consorzio Venezia Nuova atžvilgiu ir analizės kitų įmonių atžvilgiu nebuvimą.
   Penktuoju pagrindu apeliantas kritikuoja tai, kad nebuvo skirta tinkamo dėmesio tęstinumui tarp pagalbos pripažinimo neteisėta (pripažintos po 1994 m. birželio) ir tuo metu galiojusių taisyklių (1973 m.), pažeidžiant 1999 m. kovo 22 d. Reglamento (EB) Nr. 659/1999 (2) dėl EB (88) straipsnio taikymo taisyklių 1 ir 15 straipsnius.
   Šeštasis pagrindas susijęs su nurodymo susigrąžinti automatiškumu, pažeidžiant Reglamento Nr. 659/1999 14 straipsnį.

      (1)  1999 m. lapkričio 25 d. Komisijos sprendimas 2000/394/EB dėl pagalbos priemonių Venecijoje ir Kjodžoje įsteigtoms įmonėms, numatytų Įstatymuose Nr. 30/1997 ir Nr. 206/1995, nustatančiuose socialinio draudimo įmokų sumažinimą (OL 2000, L 150, p. 50)

      (2)  OL L 83, p. 1


title: Byla C-42/13: 2013 m. sausio 28 d. Tribunale Amministrativo Regionale per la Lombardia (Italija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Cartiera dell’Adda SpA, Cartiera di Cologno SpA prieš CEM Ambiente SpA

text:
               6.4.2013

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 101/11

         2013 m. sausio 28 d.Tribunale Amministrativo Regionale per la Lombardia (Italija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Cartiera dell’Adda SpA, Cartiera di Cologno SpA prieš CEM Ambiente SpA

   (Byla C-42/13)
   2013/C 101/23
   Proceso kalba: italų

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Tribunale Amministrativo Regionale per la Lombardia

      Šalys pagrindinėje byloje

      Pareiškėja: Cartiera dell’Adda SpA, Cartiera di Cologno SpA

      Atsakovė: CEM Ambiente SpA

      Prejudiciniai klausimai

               1.

               Ar Bendrijos teisei prieštarauja aiškinimas, kad tuo atveju, kai konkurso procedūroje dalyvaujanti įmonė savo dalyvavimo paraiškoje nedeklaravo, kad jos technikos direktorius nėra patrauktas baudžiamojon atsakomybėn ar nuteistas, kaip nurodyta Įstatyminio dekreto Nr. 163/2006 38 straipsnio 1 dalies b ir c punktuose, perkančioji organizacija privalo pašalinti šią įmonę iš konkurso net ir tuomet, kai pastaroji tinkamai įrodė, kad nurodant technikos direktoriaus pareigas buvo padaryta paprasčiausia fakto klaida?

               2.

               Ar Bendrijos teisei prieštarauja aiškinimas, kad tuo atveju, kai konkurso procedūroje dalyvaujanti įmonė pateikė svarių ir tinkamų įrodymų, jog asmenys, privalantys pateikti 38 straipsnio 1 dalies b ir c punktuose nurodytas deklaracijas, nėra patraukti baudžiamojon atsakomybėn ar nuteisti paskiriant šiuose punktuose numatytas bausmes, perkančioji organizacija privalo pašalinti šią įmonę iš konkurso dėl lex specialis, kuriuo viešojo pirkimo procedūra buvo pradėta, nuostatos nesilaikymo?


title: Byla C-354/10: 2012 m. kovo 1 d. Teisingumo Teismo (šeštoji kolegija) sprendimas byloje Europos Komisija prieš Graikijos Respubliką (Valstybės įsipareigojimų neįvykdymas — Valstybės pagalba — Neapmokestinamas rezervinis fondas — Nesuderinamumas su bendrąja rinka — Susigrąžinimas — Neįvykdymas)

text:
               21.4.2012

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 118/2

         2012 m. kovo 1 d. Teisingumo Teismo (šeštoji kolegija) sprendimas byloje Europos Komisija prieš Graikijos Respubliką

   (Byla C-354/10) (1)

   (Valstybės įsipareigojimų neįvykdymas - Valstybės pagalba - Neapmokestinamas rezervinis fondas - Nesuderinamumas su bendrąja rinka - Susigrąžinimas - Neįvykdymas)
   2012/C 118/03
   Proceso kalba: graikų

      Šalys

      Ieškovė: Europos Komisija, atstovaujama D. Triantafyllou ir B. Stromsky

      Atsakovė: Graikijos Respublika, atstovaujama P. Mylonopoulos ir K. Boskovits

      Dalykas

   Valstybės įsipareigojimų neįvykdymas — Priemonių, būtinų susigrąžinti neteisėta ir nesuderinama su vidaus rinka pripažintą pagalbą pagal 2007 m. liepos 18 d. Komisijos sprendimo (C(2007) 3251) dėl neapmokestinamo rezervinio fondo (valstybės pagalba C 37/05) 1 straipsnio 1 dalį (išskyrus nurodytą 2 dalyje ir 2 bei 3 straipsniuose), nesiėmimas per nustatytą terminą

      Rezoliucinė dalis

               1.

               Per nustatytą terminą nesiėmusi visų priemonių, būtinų susigrąžinti neteisėta ir nesuderinama su bendrąja rinka pripažintą pagalbą pagal 2007 m. liepos 18 d. Komisijos sprendimo 2008/723/EB dėl valstybės pagalbos C 37/05 (ex NN 11/04), kurią suteikė Graikija neapmokestinamo atsargų fondo pavidalu, 1 straipsnio 1 dalį, išskyrus nurodytą šio sprendimo 1 straipsnio 2 dalyje ir 2 bei 3 straipsniuose, Graikijos Respublika neįvykdė įsipareigojimų pagal šio sprendimo 4–6 straipsnius.

               2.

               Priteisti iš Graikijos Respublikos bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 246, 2010 9 11.


title: Byla C-56/09: 2010 m. gegužės 20 d. Teisingumo Teismo (antroji kolegija) sprendimas byloje ( Commissione tributaria provinciale di Roma (Italija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Emiliano Zanotti prieš Agenzia delle Entrate — Ufficio Roma 2 (Laisvė teikti paslaugas — Sąjungos pilietybė — EB 18 ir EB 49 straipsniai — Nacionalinės teisės aktai pajamų mokesčio srityje — Teisė atskaičiuoti iš bendro mokesčio fiksuotą visų išlaidų už mokslą procentinę dalį — Universitetinis mokslas kitoje valstybėje narėje — Kiekybinio apribojimo nustatymas — Atskaitymas neviršijant didžiausios už panašias paslaugas, kurias teikia Italijos valstybiniai universitetai, mokėtinų mokesčių ir įmokų sumos — Teritorinio apribojimo nustatymas — Atskaitymas neviršijant didžiausios už panašias paslaugas, kurias teikia arčiausiai mokesčių mokėtojo gyvenamosios vietos mokesčių mokėjimo tikslais esantis Italijos valstybinis universitetas, mokėtinų mokesčių ir įmokų sumos)

text:
               3.7.2010

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 179/9

         2010 m. gegužės 20 d. Teisingumo Teismo (antroji kolegija) sprendimas byloje (Commissione tributaria provinciale di Roma (Italija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Emiliano Zanotti prieš Agenzia delle Entrate — Ufficio Roma 2

   (Byla C-56/09) (1)

   (Laisvė teikti paslaugas - Sąjungos pilietybė - EB 18 ir EB 49 straipsniai - Nacionalinės teisės aktai pajamų mokesčio srityje - Teisė atskaičiuoti iš bendro mokesčio fiksuotą visų išlaidų už mokslą procentinę dalį - Universitetinis mokslas kitoje valstybėje narėje - Kiekybinio apribojimo nustatymas - Atskaitymas neviršijant didžiausios už panašias paslaugas, kurias teikia Italijos valstybiniai universitetai, mokėtinų mokesčių ir įmokų sumos - Teritorinio apribojimo nustatymas - Atskaitymas neviršijant didžiausios už panašias paslaugas, kurias teikia arčiausiai mokesčių mokėtojo gyvenamosios vietos mokesčių mokėjimo tikslais esantis Italijos valstybinis universitetas, mokėtinų mokesčių ir įmokų sumos)
   2010/C 179/14
   Proceso kalba: italų

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Commissione tributaria provinciale di Roma

      Šalys pagrindinėje byloje

      Ieškovas: Emiliano Zanotti

      Atsakovė: Agenzia delle Entrate — Ufficio Roma 2

      Dalykas

   Prašymas priimti prejudicinį sprendimą — Commissione tributaria provinciale di Roma — EB 149 ir 151 straipsnių aiškinimas — Nacionalinės teisės aktai pajamų mokesčio srityje — Išlaidų už vidurinį arba universitetinį mokslą užsienyje atskaitymas iš apmokestinamųjų pajamų mokesčio — Ribojimai

      Rezoliucinė dalis

               1.

               EB 49 straipsnį reikia aiškinti taip, kad pagal jį:

                           —

                           draudžiami nacionalinės teisės aktai, kuriuose numatyta galimybė mokesčių mokėtojams iš bendro mokesčio atskaičiuoti išlaidas už universitetinį mokslą, teikiamą tokios valstybės narės teritorijoje esančių universitetų, tačiau kuriuose bendrai nenumatyta tokia galimybė išlaidų už universitetinį mokslą kitoje valstybėje narėje įsteigtame privačiame universitete atveju,

                           —

                           nedraudžiami nacionalinės teisės aktai, kuriuose numatyta galimybė mokesčių mokėtojams iš bendro mokesčio atskaičiuoti išlaidas už universitetinį mokslą kitoje valstybėje narėje įsteigtame privačiame universitete tiek, kiek jos neviršija didžiausios išlaidų, kurios yra numatytos už panašius mokymus arčiausiai mokesčių mokėtojo gyvenamosios vietos mokesčių mokėjimo tikslais esančiame valstybiniame šalies universitete, sumos.

               2.

               EB 18 straipsnį reikia aiškinti taip, kad pagal jį:

                           —

                           draudžiami nacionalinės teisės aktai, kuriuose numatyta galimybė mokesčių mokėtojams iš bendro mokesčio atskaičiuoti išlaidas už universitetinį mokslą, teikiamą tokios valstybės narės teritorijoje esančių universitetų, tačiau kuriuose bendrai nenumatyta tokia galimybė išlaidų už universitetinį mokslą kitoje valstybėje narėje įsteigtame privačiame universitete atveju,

                           —

                           nedraudžiami nacionalinės teisės aktai, kuriuose numatyta galimybė mokesčių mokėtojams iš bendro mokesčio atskaičiuoti išlaidas už universitetinį mokslą kitoje valstybėje narėje įsteigtame privačiame universitete tiek, kiek jos neviršija didžiausios išlaidų, kurios yra numatytos už panašius mokymus arčiausiai mokesčių mokėtojo gyvenamosios vietos mokesčių mokėjimo tikslais esančiame valstybiniame šalies universitete, sumos.

      (1)  OL C 90, 2009 4 18.


title: Byla C-269/13 P: 2014 m. balandžio 10 d. Teisingumo Teismo (šeštoji kolegija) sprendimas byloje Acino AG/Europos Komisija (Apeliacinis skundas — Žmonėms skirti vaistai — Prekybos tam tikromis vaistų, kuriuose yra veikliosios medžiagos „Clopidogrel“ , siuntomis sustabdymas ir jų pašalinimas iš rinkos — Leidimo prekiauti vaistais pakeitimas — Draudimas prekiauti vaistais — Reglamentas (EB) Nr. 726/2004 ir Direktyva 2001/83/EB — Atsargumo principas — Proporcingumas — Pareiga motyvuoti)

text:
               10.6.2014

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 175/14

         2014 m. balandžio 10 d. Teisingumo Teismo (šeštoji kolegija) sprendimas byloje Acino AG/Europos Komisija

   (Byla C-269/13 P) (1)

   ((Apeliacinis skundas - Žmonėms skirti vaistai - Prekybos tam tikromis vaistų, kuriuose yra veikliosios medžiagos „Clopidogrel“, siuntomis sustabdymas ir jų pašalinimas iš rinkos - Leidimo prekiauti vaistais pakeitimas - Draudimas prekiauti vaistais - Reglamentas (EB) Nr. 726/2004 ir Direktyva 2001/83/EB - Atsargumo principas - Proporcingumas - Pareiga motyvuoti))
   2014/C 175/16
   Proceso kalba: vokiečių

      Šalys

      Apeliantė: Acino AG, atstovaujama Rechtsanwälte R. Buchner ir E. Burk,

      Kita proceso šalis: Europos Komisija, atstovaujama M. Šimerdová ir B.-R. Killmann

      Dalykas

   Apeliacinis skundas dėl 2013 m. kovo 7 d. Bendrojo Teismo (septintoji kolegija) sprendimo Acino prieš Komisiją (T-539/10), kuriuo Bendrasis Teismas atmetė reikalavimą panaikinti 2010 m. kovo 29 d. Komisijos sprendimus C (2010) 2203, C (2010) 2205, C (2010) 2210 bei C (2010) 2218 ir 2010 m. rugsėjo 16 d. Komisijos sprendimus C (2010) 6430, C (2010) 6432, C (2010) 6434 bei C (2010) 6435, susijusius su prekybos žmonėms skirtais vaistais, kuriuose yra konkrečioje vietovėje pagamintos veikliosios medžiagos „Clopidogrel“, sustabdymu, šių vaistų siuntų pašalinimu iš rinkos, leidimų pateikti vaistus į rinką pakeitimu ir draudimu pateikti šiuos vaistus į rinką – Atsargumo principas – Proporcingumas – Motyvavimo pareiga.

      Rezoliucinė dalis

               1.

               Atmesti apeliacinį skundą.

               2.

               Priteisti iš Acino AG bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 215, 2013 7 27.


title: 2015 m. balandžio 13 d. Héraðsdómur Reykjavíkur prašymas ELPA Teismui dėl patariamosios nuomonės byloje De Nederlandsche Bank NV prieš Indėlininkų ir investuotojų garantijų fondą (TIF) (Byla E-9/15)

text:
               5.11.2015

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 366/11

         2015 m. balandžio 13 d.Héraðsdómur Reykjavíkur prašymas ELPA Teismui dėl patariamosios nuomonės byloje De Nederlandsche Bank NV prieš Indėlininkų ir investuotojų garantijų fondą (TIF)

   (Byla E-9/15)
   (2015/C 366/08)
   2015 m. balandžio 13 d. raštu (jį Teismo kanceliarija gavo 2015 m. balandžio 17 d.) Héraðsdómur Reykjavíkur (Reikjaviko apylinkės teismas, Islandija) ELPA Teismui pateikė prašymą dėl patariamosios nuomonės byloje De Nederlandsche Bank NV prieš Indėlininkų ir investuotojų garantijų fondą (TIF) šiais klausimais:

               1.

               Ar suderinama su EEE susitarimo nuostatomis, visų pirma su Direktyvos 94/19/EB dėl indėlių garantijų sistemų 7 straipsnio 1 dalimi, tai, kad sisteminės krizės atveju iš anksto finansuojamos indėlių garantijų sistemos įsipareigojimai turėtų būti apriboti jos turto, turimo tuo momentu, kai įnašai tampa negrąžinami, kaip apibrėžta direktyvos 1 straipsnio 3 punkte, verte ir to turto nepakanka, kad būtų patenkinti kiekvieno indėlininko reikalavimai, neviršijantys 20 000 EUR sumos?

               2.

               Ar suderinama su Direktyvos 94/19/EB dėl indėlių garantijų sistemų nuostatomis tai, kad sisteminės krizės atveju valstybė narė priima teisės aktus ar administracinius aktus, kuriais iš anksto finansuojamai indėlių garantijų sistemai leidžiama įsteigti naują padalinį arba atidaryti naują sąskaitą įmokoms rinkti ir nuspręsti, kad tos įmokos turi būti mokamos naujam padaliniui arba į naują sąskaitą, siekiant sudaryti fondą, skirtą reaguoti tik į sukrėtimus ateityje, iš kurio lėšų nebūtų vykdomi ankstesni įsipareigojimai?

               3.

               Ar suderinama su Direktyvos 94/19/EB dėl indėlių garantijų sistemų 11 straipsniu tai, kad nacionalinė indėlių garantijų sistema (t. y. TIF), išmokanti išmokas pagal garantiją, įgytų tiek teisių, kad jų mastas viršytų jos subrogacijos teisę į likvidavimo procedūroje dalyvaujančių indėlininkų reikalavimus, kurių suma lygi jos išmokų iš fondo lėšų dydžiui?


title: Byla C-318/07 2009 m. sausio 27 d. Teisingumo Teismo (didžioji kolegija) sprendimas byloje ( Bundesfinanzhof (Vokietija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Hein Persche prieš Finanzamt Lüdenscheid (Laisvas kapitalo judėjimas — Pajamų mokestis — Subjektų, kurie pripažinti tenkinantys bendrąjį interesą, gautų dovanų atskaita — Atskaitos taikymas tik nacionalinių subjektų dovanoms — Dovanos natūra — Direktyva 77/799/EEB — Valstybių narių kompetentingų institucijų tarpusavio pagalba tiesioginio apmokestinimo srityje)

text:
               21.3.2009

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 69/8

         2009 m. sausio 27 d. Teisingumo Teismo (didžioji kolegija) sprendimas byloje (Bundesfinanzhof (Vokietija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Hein Persche prieš Finanzamt Lüdenscheid

   (Byla C-318/07) (1)

   (Laisvas kapitalo judėjimas - Pajamų mokestis - Subjektų, kurie pripažinti tenkinantys bendrąjį interesą, gautų dovanų atskaita - Atskaitos taikymas tik nacionalinių subjektų dovanoms - Dovanos natūra - Direktyva 77/799/EEB - Valstybių narių kompetentingų institucijų tarpusavio pagalba tiesioginio apmokestinimo srityje)
   (2009/C 69/11)
   Proceso kalba: vokiečių
   Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas
   Bundesfinanzhof
   Šalys pagrindinėje byloje

      Ieškovas: Hein Persche
   Atsakovė: Finanzamt Lüdenscheid
   Dalykas
   Prašymas priimti prejudicinį sprendimą — Bundesfinanzhof — EB 5 straipsnio trečiosios pastraipos ir 56 straipsnio bei 1977 m. gruodžio 19 d. Tarybos direktyvos 77/799/EEB dėl valstybių narių kompetentingų institucijų tarpusavio pagalbos tiesioginio apmokestinimo srityje (OL L 336, p. 15; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 9 sk., 1 t., p. 63) išaiškinimas — Nacionalinės teisės aktai, nustatantys, kad mokestinė lengvata už paramą visuomeninius poreikius tenkinančioms įstaigoms suteikiama tik su sąlyga, jog gavėjas būtų įsteigtas nacionalinėje teritorijoje — Galimybė taikyti EB sutarties taisykles dėl laisvo kapitalo judėjimo paramai natūra kasdienio vartojimo prekių forma, kurią vienos valstybės narės pilietis suteikė visuomeninius poreikius tenkinančioms įstaigoms, turinčioms buveinę kitoje valstybėje narėje
   Rezoliucinė dalis

               1.

               Kai mokesčių mokėtojas prašo valstybės narės taikyti mokesčių atskaitą už dovanas, padovanotas kitoje valstybėje narėje įsteigtiems ir bendrąjį interesą tenkinančiais pripažintiems subjektams, tokioms dovanoms, net jeigu jos padovanotos natūra kasdienio vartojimo daiktų forma, taikomos EB sutarties nuostatos, susijusios su laisvu kapitalo judėjimu.

               2.

               EB 56 straipsnis draudžia valstybės narės teisės aktus, pagal kuriuos mokesčių atskaita bendrąjį interesą tenkinančiais pripažintiems subjektams padovanotų dovanų atžvilgiu suteikiama tik nacionalinėje teritorijoje įsteigtiems subjektams padovanotoms dovanoms, nenumatant jokios galimybės mokesčių mokėtojui įrodyti, kad kitoje valstybėje narėje įsteigto subjekto gauta dovana tenkina šiuose teisės aktuose nustatytas sąlygas suteikti tokią lengvatą.

      (1)  OL C 247, 2007 10 20.


title: Byla C-431/17: 2017 m. liepos 17 d. Symvoulio tis Epikrateias (Graikija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Monachos Eirinaios (vienuolis Ireneos), tikrasis vardas Antonios Iakumakis/Atėnų advokatūra

text:
               18.9.2017

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 309/30

         2017 m. liepos 17 d.Symvoulio tis Epikrateias (Graikija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Monachos Eirinaios (vienuolis Ireneos), tikrasis vardas Antonios Iakumakis/Atėnų advokatūra

   (Byla C-431/17)
   (2017/C 309/40)
   Proceso kalba: graikų

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Symvoulio tis Epikrateias

      Šalys pagrindinėje byloje

      Ieškovas: Monachos Eirinaios (vienuolis Ireneos), tikrasis vardas Antonios Iakumakis

      Atsakovas: Atėnų advokatūra

      Prejudicinis klausimas

   Ar Direktyvos 98/5/EB (1) 3 straipsnis turi būti suprantamas taip, kad nacionalinis įstatymų leidėjas gali uždrausti Graikijos bažnyčios vienuolio įtraukimą į valstybės narės, kitos nei ta, kurioje jam suteiktas profesinis vardas, kompetentingos institucijos tvarkomą sąrašą kaip advokato, siekiančio šioje valstybėje užsiimti profesine veikla naudodamas kilmės šalyje suteiktą profesinį vardą, motyvuodamas tuo, kad pagal nacionalinę teisę Graikijos bažnyčios vienuoliai negali būti įtraukiami į praktikuojančių advokatų sąrašus, nes dėl jų statuso nėra garantijų, kurios pripažįstamos būtinomis norint užsiimti advokato veikla?

      (1)  1998 m. vasario 16 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 98/5/EB, skirta padėti teisininkams verstis nuolatine advokato praktika kitoje valstybėje narėje nei ta, kurioje buvo įgyta kvalifikacija (OL L 77, 1998, p. 36; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 6 sk., 3 t., p. 83).


title: Byla C-91/10: 2010 m. vasario 17 d. Rechtbank Breda (Nyderlandai) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje VAV Autovermietung GmbH prieš Inspecteur van de Belastingdiens/Douane Zuid, kantoor Roosendaal

text:
               1.5.2010

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 113/26

         2010 m. vasario 17 d.Rechtbank Breda (Nyderlandai) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje VAV Autovermietung GmbH prieš Inspecteur van de Belastingdiens/Douane Zuid, kantoor Roosendaal

   (Byla C-91/10)
   2010/C 113/41
   Proceso kalba: olandų

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Rechtbank Breda

      Šalys pagrindinėje byloje

      Ieškovė: VAV Autovermietung GmbH

      Atsakovas: Inspecteur van de Belastingdienst/Douane Zuid, kantoor Roosendaal

      Prejudiciniai klausimai

               1.

               Ar Bendrijos teisė, pirmiausia laisvo paslaugų judėjimo principas EB 49–55 straipsnių (dabar — Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo 56–62 straipsniai) prasme, draudžia nacionalinės teisės aktus, pagal kuriuos Nyderlanduose gyvenantis ar įsteigtas asmuo, kuris naudoja kitoje valstybėje narėje įregistruotą ir išsinuomotą transporto priemonę, pradėjęs naudoti šią transporto priemonę Nyderlandų keliuose, privalo sumokėti mokestį, kuris iš pradžių sumokamas visas, o vėliau, nustojus naudoti transporto priemonę Nyderlandų keliuose, per daug sumokėto mokesčio dalis grąžinama be palūkanų, ir šitaip mokėtinos ir sumokėtos mokesčio sumos skirtumas atitinka naudojimo Nyderlanduose trukmę?

               2.

               Ar minėtus teisės aktus, jei jie turi būti laikomi laisvo paslaugų judėjimo principo apribojimu EB 49–55 straipsnių (dabar Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo 56–62 straipsniai) prasme, pateisina vienodas visų Nyderlanduose esančių transporto priemonių vertinimas bei (su tuo susijęs ir iš to išplaukiantis) nacionalinių nuomotojų bei jų klientų piktnaudžiavimo ir (arba) atvirkštinės diskriminacijos išvengimas, nes visas mokestis iš anksto turi būti sumokėtas ir nacionalinės nuomos atveju?


title: Byla C-333/14: 2015 m. gruodžio 23 d. Teisingumo Teismo (antroji kolegija) sprendimas byloje (Court of Session (Scotland) (Jungtinė Karalystė) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Scotch Whisky Association ir kt./The Lord Advocate, The Advocate General for Scotland (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą — Bendras žemės ūkio produktų rinkų organizavimas — Reglamentas (ES) Nr. 1308/2013 — Laisvas prekių judėjimas — SESV 34 straipsnis — Kiekybiniai apribojimai — Lygiaverčio poveikio priemonės — Minimali alkoholinių gėrimų kaina, apskaičiuojama atsižvelgiant į alkoholio kiekį produkte — Pateisinimas — SESV 36 straipsnis — Žmonių sveikatos ir gyvybės apsauga — Nacionalinio teismo vertinimas)

text:
               22.2.2016

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 68/11

         2015 m. gruodžio 23 d. Teisingumo Teismo (antroji kolegija) sprendimas byloje (Court of Session (Scotland) (Jungtinė Karalystė) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Scotch Whisky Association ir kt./The Lord Advocate, The Advocate General for Scotland

   (Byla C-333/14) (1)

   ((Prašymas priimti prejudicinį sprendimą - Bendras žemės ūkio produktų rinkų organizavimas - Reglamentas (ES) Nr. 1308/2013 - Laisvas prekių judėjimas - SESV 34 straipsnis - Kiekybiniai apribojimai - Lygiaverčio poveikio priemonės - Minimali alkoholinių gėrimų kaina, apskaičiuojama atsižvelgiant į alkoholio kiekį produkte - Pateisinimas - SESV 36 straipsnis - Žmonių sveikatos ir gyvybės apsauga - Nacionalinio teismo vertinimas))
   (2016/C 068/14)
   Proceso kalba: anglų

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Court of Session (Scotland)

      Šalys pagrindinėje byloje

      Ieškovės: Scotch Whisky Association, spiritsEUROPE, Comité de la Communauté économique européenne des Industries et du Commerce des Vins, Vins aromatisés, Vins mousseux, Vins de liqueur et autres Produits de la Vigne (CEEV)

      Atsakovai: The Lord Advocate, The Advocate General for Scotland

      Rezoliucinė dalis

               1.

               2013 m. gruodžio 17 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentą (ES) Nr. 1308/2013, kuriuo nustatomas bendras žemės ūkio produktų rinkų organizavimas ir panaikinami Tarybos reglamentai (EEB) Nr. 922/72, (EEB) Nr. 234/79, (EB) Nr. 1037/2001 ir (EB) Nr. 1234/2007, reikia aiškinti taip, kad pagal jį nedraudžiami tokie nacionalinės teisės aktai, kaip nagrinėjamieji pagrindinėje byloje, kuriais nustatoma vyno mažmeninė pardavimo kaina už vienetą, jeigu šie teisės aktai iš tikrųjų yra tinkami žmonių sveikatos ir gyvybės apsaugos tikslui įgyvendinti ir jeigu, atsižvelgiant į bendros žemės ūkio politikos tikslus ir tinkamą bendro žemės ūkio rinkų organizavimo veikimą, jais neviršijama tai, kas būtina minėtam žmonių sveikatos ir gyvybės apsaugos tikslui pasiekti.

               2.

               SESV 34 ir 36 straipsnius reikia aiškinti taip, kad pagal juos draudžiama valstybei narei, siekiančiai žmonių sveikatos ir gyvybės apsaugos tikslo ir dėl to didinančiai alkoholio vartojimo kainą, pasirinkti priimti tokius teisės aktus, kaip nagrinėjamieji pagrindinėje byloje, kuriais nustatoma alkoholinių gėrimų mažmeninė pardavimo kaina už vienetą, ir nesiimti priemonės, pvz., akcizų didinimo, kuria mažiau ribojama prekyba ir konkurencija Europos Sąjungoje. Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas turi patikrinti, ar iš tiesų taip yra, išsamiai išanalizavęs visas nagrinėjamai bylai reikšmingas aplinkybes. Vien tuo, kad pastaroji priemonė gali atnešti papildomos naudos ir ja galima pasiekti platesnį kovos su piktnaudžiavimu alkoholiu tikslą, negalima pateisinti sprendimo jos nesiimti.

               3.

               SESV 36 straipsnį reikia aiškinti taip, kad nacionalinis teismas, nagrinėdamas nacionalinės teisės aktus žmonių sveikatos ir gyvybės apsaugos pateisinimo požiūriu, kaip tai suprantama pagal šį straipsnį, privalo objektyviai išnagrinėti, ar atitinkamos valstybės narės pateikti įrodymai leidžia pagrįstai manyti, kad pasirinktos priemonės yra tinkamos numatytiems tikslams pasiekti ir galimybę juos pasiekti priemonėmis, kuriomis mažiau ribojamas laisvas prekių judėjimas ir bendras žemės ūkio rinkų organizavimas.

               4.

               SESV 36 straipsnį reikia aiškinti taip, kad vykdant tokių nacionalinės teisės aktų, kaip nagrinėjamieji pagrindinėje byloje, proporcingumo kontrolę reikia nagrinėti ne tik tą informaciją, įrodymus arba kitą medžiagą, kurią turėjo nacionalinės teisės aktų leidėjas, kai priėmė tokius teisės aktus. Tokiomis aplinkybėmis, kaip pagrindinėje byloje, minėtos priemonės atitikties Sąjungos teisei kontrolę reikia vykdyti remiantis informacija, įrodymais arba kita nacionalinio teismo turima bylos medžiaga tą dieną, kurią jis priima sprendimą, laikantis nacionalinėje teisėje nustatytų sąlygų.

      (1)  OL C 339, 2014 9 29.


title: Byla C-66/05 Europos Bendrijų Komisijos 2005 m. vasario 14 d. pareikštas ieškinys Nyderlandų Karalystei

text:
               16.4.2005

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 93/14

         Europos Bendrijų Komisijos 2005 m. vasario 14 d. pareikštas ieškinys Nyderlandų Karalystei
   (Byla C-66/05)
   (2005/C 93/25)
   Proceso kalba: olandų
   2005 m. vasario 14 d. Europos Bendrijų Teisingumo Teisme buvo pareikštas Europos Bendrijų Komisijos, atstovaujamos Denis Martin ir Pieter van Nuffel, ieškinys Nyderlandų Karalystei.
   Europos Bendrijų Komisija Teisingumo Teismo prašo:

               1)

               pripažinti, kad apskaičiuodama sveikatos draudimo įmokas atsižvelgiant į pensijas, gaunamas kitos valstybės narės teisės aktų pagrindu, Nyderlandų Karalystė neįvykdė savo įsipareigojimų pagal Reglamento (EEB) Nr. 1408/71 (1) 33 straipsnio 1 dalį;

               2)

               priteisti iš Nyderlandų Karalystės bylinėjimosi išlaidas.

         Teisiniai pagrindai ir pagrindiniai argumentai

      Algemene Wet Bijzondere Ziektekosten („AWBZ“, bendrasis specialiųjų ligos išlaidų įstatymas) reglamentuoja gydymo, priežiūros ir pagalbos išlaidų padengimą sunkios ilgai trunkančios ligos ar negalios atveju. Visi gyventojai, tai yra visi Nyderlanduose gyvenantys asmenys, yra apdrausti. Taigi tai yra vienas iš „socialinių draudimų“. Pagal Wet Financiering Volksverzekeringen (Nyderlandų įstatymas dėl socialinio draudimo finansavimo) nuostatas visi apdrausti asmenys turi mokėti draudimo įmokas. Šios įmokos apskaičiuojamos atsižvelgiant į visas jų pajamas.
   Dėl šio reglamentavimo asmuo, gyvenantis Nyderlanduose ir tuo pat metu gaunantis ir pensiją iš Nyderlandų, ir iš kitos valstybės narės pagal jos teisės aktus, pagal AWBZ yra apdraustas nuo specialiųjų ligos išlaidų, tačiau jis taip pat turi mokėti draudimo įmokas. Apskaičiuojant šias įmokas, atsižvelgiama ir į Nyderlandų, ir į kitos valstybės mokamą pensiją.
   Komisijos teigimu, reglamento 33 straipsnio 1 dalis leidžia apskaičiuojant draudimo įmoką atsižvelgti tik į Nyderlandų mokamą pensiją; Nyderlandų nuomone, galima atsižvelgti į visas pajamas, įskaitant pajamas, gaunamas pagal kitos valstybės narės teisės aktus.

      (1)  OL L 149, 1971 7 5, p. 2. Reglamentas pakeistas ir atnaujintas Reglamentu (EB) Nr. 118/97 (OL L 28, 1997 1 30, p. 1), o paskutinį kartą pakeistas Europos Parlamento ir Tarybos reglamentu (EB) Nr. 631/2004 (OL L 100, 2004 4 6, p. 1).


title: Byla C-197/16: 2016 m. balandžio 8 d. Tribunale Amministrativo Regionale per le Marche (Italija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Comune di Loro Piceno ir kt./Provincia di Macerata, Provincia di Macerata Settore 10 – Ambiente

text:
               11.7.2016

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 251/5

         2016 m. balandžio 8 d.Tribunale Amministrativo Regionale per le Marche (Italija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Comune di Loro Piceno ir kt./Provincia di Macerata, Provincia di Macerata Settore 10 – Ambiente

   (Byla C-197/16)
   (2016/C 251/07)
   Proceso kalba: italų

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Tribunale Amministrativo Regionale per le Marche

      Šalys pagrindinėje byloje

      Ieškovai: Comune di Loro Piceno, Marcello Bartolini, Filippo Bruè, Sergio Forti, Stefano Piatti, Gaetano Silvetti, Gianfranco Silvetti, Rocco Tirabasso, Sante Vagni, Albergo Ristorante Le Grazie Sas di Forti Sergio & Co., Suolificio Elefante Srl, Suolificio Roxy Srl, Aldo Alessandrini

      Atsakovai: Provincia di Macerata, Provincia di Macerata Settore 10 – Ambiente

      Prejudicinis klausimas

   Ar atsižvelgiant į SESV 191 straipsnio ir Direktyvos 2011/92/ES (1) 2 straipsnio nuostatas patikrinimo procedūros dėl poveikio aplinkai vertinimo taikymo (ir galbūt paties PAV) vykdymas jau pastačius įrenginį yra suderinamas su Bendrijos teise, jeigu nacionalinis teismas panaikino leidimą dėl to, kad nebuvo atliktas patikrinimas dėl poveikio aplinkai vertinimo taikymo, nes patikrinimo reikalavimas buvo panaikintas remiantis su Bendrijos teise nesuderinamais vidaus teisės aktais?

      (1)  2011 m. gruodžio 13 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2011/92/ES dėl tam tikrų valstybės ir privačių projektų poveikio aplinkai vertinimo (OL L 26, 2012, p. 1)


title: Byla T-326/10: 2012 m. rugsėjo 19 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Fraas prieš VRDT (Šviesiai pilkos, tamsiai pilkos, smėlio, tamsiai raudonos ir rudos spalvos languotas raštas) (Bendrijos prekių ženklas — Vaizdinio Bendrijos prekių ženklo, kurį sudaro šviesiai pilkos, tamsiai pilkos, smėlio, tamsiai raudonos ir rudos spalvos languotas raštas, paraiška — Absoliutus atmetimo pagrindas — Skiriamojo požymio nebuvimas — Reglamento (EB) Nr. 207/2009 7 straipsnio 1 dalies b punktas, 75 straipsnis ir 76 straipsnio 1 dalis)

text:
               27.10.2012

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 331/19

      2012 m. rugsėjo 19 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Fraas prieš VRDT (Šviesiai pilkos, tamsiai pilkos, smėlio, tamsiai raudonos ir rudos spalvos languotas raštas)

      (Byla T-326/10) (1)

      (Bendrijos prekių ženklas - Vaizdinio Bendrijos prekių ženklo, kurį sudaro šviesiai pilkos, tamsiai pilkos, smėlio, tamsiai raudonos ir rudos spalvos languotas raštas, paraiška - Absoliutus atmetimo pagrindas - Skiriamojo požymio nebuvimas - Reglamento (EB) Nr. 207/2009 7 straipsnio 1 dalies b punktas, 75 straipsnis ir 76 straipsnio 1 dalis)
      (2012/C 331/30)
      Proceso kalba: vokiečių

         Šalys

         Ieškovė: V. Fraas GmbH (Helmbrechts-Wüstenselbitz, Vokietija), atstovaujama advokatų R. Kunze ir G. Würtenberger

         Atsakovė: Vidaus rinkos derinimo tarnyba (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui), atstovaujama iš pradžių B. Schmidt, vėliau D. Walicka

         Dalykas

      Ieškinys dėl 2010 m. birželio 7 d. VRDT ketvirtosios apeliacinės tarybos sprendimo (byla R 188/2010-4), susijusio su paraiška įregistruoti vaizdinį prekių ženklą, kurį sudaro šviesiai pilkos, tamsiai pilkos, smėlio, tamsiai raudonos ir rudos spalvos languotas raštas, kaip Bendrijos prekių ženklą.

         Rezoliucinė dalis

                  1.

                  Atmesti ieškinį.

                  2.

                  Priteisti iš V. Fraas GmbH bylinėjimosi išlaidas.

         (1)  OL C 288, 2010 10 23


title: Byla C-318/14: 2014 m. liepos 3 d. Nejvyšší správní soud (Čekijos Respublika) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Slovenská autobusová doprava Trnava, a.s./Krajský úřad Olomouckého kraje

text:
               6.10.2014

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 351/2

         2014 m. liepos 3 d.Nejvyšší správní soud (Čekijos Respublika) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Slovenská autobusová doprava Trnava, a.s./Krajský úřad Olomouckého kraje

   (Byla C-318/14)
   2014/C 351/02
   Proceso kalba: čekų

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Nejvyšší správní soud

      Šalys pagrindinėje byloje

      Ieškovė: Slovenská autobusová doprava Trnava, a.s.

      Atsakovė: Krajský úřad Olomouckého kraje

      Prejudiciniai klausimai

               1.

               Ar SESV 49 ir 52 straipsnius reikia aiškinti taip, kad jais draudžiama taikyti nacionalines nuostatas, pagal kurias reikalaujama, kad buveinę kitoje valstybėje narėje ir organizacinį padalinį Čekijos Respublikoje turintis vežėjas be licencijų ir koncesijų, leidžiančių vežėjui, kurio buveinė yra Čekijos Respublikoje, teikti vietos reguliariąsias paslaugas (miesto viešasis transportas), tai pačiai veiklai vykdyti įgytų ir specialų administracinės valdžios institucijos išduodamą leidimą?

               2.

               Ar atsakymui į pirmąjį klausimą turi reikšmės tai, kad šis atvejis susijęs su miesto viešojo transporto paslaugomis, teikiamomis pagal įsipareigojimo teikti viešąsias paslaugas sistemą remiantis atlygintine viešųjų paslaugų teikimo sutartimi, kuri apmokama iš viešųjų fondų, kaip tai suprantama pagal Reglamentą (EB) Nr. 1370/2007 (1) dėl keleivinio geležinkelių ir kelių transporto viešųjų paslaugų ir panaikinantį Tarybos reglamentus (EEB) Nr. 1191/69 ir (EEB) Nr. 1107/70?

               3.

               Ar 1997 m. gruodžio 11 d. Tarybos reglamento (EB) Nr. 12/98 (2), nustatančio sąlygas, kuriomis vežėjai ne rezidentai gali valstybėje narėje teikti vidaus keleivinio kelių transporto paslaugas, 3 straipsnio 3 dalis kartu su SESV 91 straipsniu būti aiškinami taip, kad šiomis nuostatomis valstybei narei leidžiama riboti vežėjo, kurio buveinė yra kitoje valstybėje narėje, teikiamas miesto viešojo transporto paslaugas pirmajame klausime nurodytu būdu?

      (1)  OL L 315, 2007, p. 1.

      (2)  OL L 4, 1998, p. 10


title: Byla T-496/17: 2017 m. liepos 28 d. pareikštas ieškinys byloje Sedes Holding/EUIPO (gratis)

text:
               25.9.2017

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 318/24

         2017 m. liepos 28 d. pareikštas ieškinys byloje Sedes Holding/EUIPO (gratis)

   (Byla T-496/17)
   (2017/C 318/31)
   Proceso kalba: nyderlandų

      Šalys

      Ieškovė: Sedes Holding AŞ (Stambulas, Turkija), atstovaujama advokatų K. Ongena ir C. Du Jardin

      Atsakovė: Europos Sąjungos intelektinės nuosavybės tarnyba (EUIPO)

      Su procedūra EUIPO susijusi informacija

      Prekių ženklas, dėl kurio kilo ginčas: vaizdinis Sąjungos prekių ženklas, kuriame yra žodinis elementas „gratis“ – Registracijos paraiška Nr. 15 950 603

      Ginčijamas sprendimas: 2017 m. gegužės 30 d. EUIPO antrosios apeliacinės tarybos sprendimas byloje R 506/2017-2.

      Reikalavimai

   Ieškovė Bendrojo Teismo prašo:

               —

               remiantis Bendrojo Teismo procedūros reglamento 68 straipsniu sujungti šią bylą ir ieškinį dėl EUIPO sprendimo byloje R 506/2017-2 dėl to, kad jie susiję, dėl žodinės proceso dalies;

               —

               ieškinyje nurodytą reikalavimą pripažinti priimtinu ir pagrįstu ir

                           —

                           pagrindinis reikalavimas panaikinti ginčijamą sprendimą ir nurodyti EUIPO įregistruoti į prekių ženklų registrą Europos Sąjungos vaizdinio prekių ženklo GRATIS Nr. 15 950 603 paraišką visoms toje registracijoje nurodytoms prekėms;

                           —

                           papildomas reikalavimas panaikinti ginčijamą sprendimą ir nurodyti EUIPO įregistruoti į prekių ženklų registrą Europos Sąjungos vaizdinio prekių ženklo GRATIS Nr. 15 950 603 paraišką „parfumerijos, kosmetikos prekėms, kvepalams ir dezodorantams, skirtiems asmeniniam naudojimui“;

               —

               priteisti iš EUIPO bylinėjimosi išlaidas.

      Pagrindai, kuriais remiamasi

               —

               Reglamento Nr. 207/2009 7 straipsnio 1 dalies b punkto ir 2 dalies pažeidimas.

               —

               Bendrųjų Sąjungos teisės principų pažeidimas.


title: Byla T-30/03 2007 m. balandžio 23 d. Pirmosios instancijos teismo nutartis byloje SID prieš Komisiją ( Valstybės pagalba — Sprendimas neprieštarauti — Ieškinys dėl panaikinimo — Priimtinumas — Suinteresuotosios šalies sąvoka — Darbuotojų profesinė sąjunga )

text:
               23.6.2007

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 140/22

         2007 m. balandžio 23 d. Pirmosios instancijos teismo nutartis byloje SID prieš Komisiją

   (Byla T-30/03) (1)

   („Valstybės pagalba - Sprendimas neprieštarauti - Ieškinys dėl panaikinimo - Priimtinumas - Suinteresuotosios šalies sąvoka - Darbuotojų profesinė sąjunga“)
   (2007/C 140/38)
   Proceso kalba: anglų
   Šalys

      Ieškovė: Specialarbejderforbundet i Danmark (SID) (Kopenhaga, Danija), atstovaujama QC P. Bentley, advokatų A. Worsøe ir F. Ragolle

      Atsakovė: Europos Bendrijų Komisija, atstovaujama iš pradžių H. van Vliet, vėliau N. Khan

      Atsakovės pusėje į bylą įstojusios šalys: Danijos Karalystė, atstovaujama J. Molde, ir Norvegijos Karalystė, atstovaujama I. Høyland
   Dalykas
   Prašymas panaikinti 2002 m. lapkričio 13 d. Komisijos sprendimą C(2002) 4370 galutinis neprieštarauti dėl Danijos mokestinių nuostatų, taikomų Danijos tarptautiniame laivų registre užregistruotuose laivuose dirbantiems jūrininkams.
   Rezoliucinė dalis

               1.

               Atmesti ieškinį kaip nepriimtiną.

               2.

               Ieškovė padengia savo ir Komisijos bylinėjimosi išlaidas.

               3.

               Kiekviena šalis padengia savo išlaidas, susijusias su įstojimu į bylą.

      (1)  OL C 70, 2003 3 22.


title: Byla T-225/05 Guido Strack 2005 m. birželio 17 d. pareikštas ieškinys Europos Bendrijų Komisijai

text:
               20.8.2005

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 205/28

         Guido Strack 2005 m. birželio 17 d. pareikštas ieškinys Europos Bendrijų Komisijai
   (Byla T-225/05)
   (2005/C 205/50)
   Proceso kalba: vokiečių
   2005 m. birželio 17 d. Europos Bendrijų Pirmosios instancijos teisme buvo pareikštas Guido Strack, gyvenančio Kelne (Vokietija), atstovaujamo advokato J. Mosar, nurodžiusio adresą dokumentams įteikti Liuksemburge, ieškinys Europos Bendrijų Komisijai.
   Ieškovas Pirmosios instancijos teismo prašo:

               —

               atsižvelgti į ieškovo pagal Pareigūnų tarnybos nuostatų 91 straipsnį pareikštą ieškinį;

               —

               pripažinti ieškinį priimtinu ir pagrįstu;

               —

               panaikinti neigiamą 2005 m. kovo 22 d. atsakovės sprendimą;

               —

               panaikinti neigiamą 2003 m. lapkričio 19 d. atsakovės sprendimą;

               —

               nutraukti konkursą COM/A/057/04;

               —

               priteisti ieškovui iš ieškovės 5 000 eurų žalos atlyginimą už neturtinę žalą, kurią ieškovas patyrė dėl pažeidžiant teisės aktus vykdyto konkurso ir pavėluotai bei tik po kelių paklausimų suteikto neigiamo sprendimo;

               —

               priteisti iš atsakovės visas bylinėjimosi išlaidas.

         Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai
   Ieškovas dalyvavo konkurse COM/A/057/04. 2004 m. lapkričio 19 d. laišku atsakovė ieškovui pranešė, kad į jo konkurso paraišką nebuvo atsižvelgta. Ieškovo pateiktas skundas dėl šio sprendimo 2005 m. kovo 18 d. Europos Komisijos sprendimu buvo atmestas. Nagrinėjamu ieškiniu siekiama panaikinti 2004 m. lapkričio 19 d. Paskyrimų tarnybos sprendimą, įformintą 2005 m. kovo 18 d. sprendimu dėl skundo, ir nutraukti konkursą COM/A/057/04.
   Pagrįsdamas savo ieškinį, ieškovas nurodo penkis pagrindus. Pirmiausia jis nurodo, kad atrankos procedūra pažeidžia 2004 m. balandžio 28 d. Europos Komisijos sprendimą dėl viduriniosios grandies vadovaujančiųjų pareigūnų (C(2004) 15997, VM 73-2004), kadangi pirminės atrankos komisijos sudėtyje nebuvo nei vieno nario iš kito generalinio direktorato. Be to, dėl dviejų pirminės atrankos komisijos narių dalyvavimo kandidatų atrankoje buvo pažeistas Europos Bendrijų pareigūnų tarnybos nuostatų 11 straipsnis ir 22a straipsnio 3 dalis. Trečia, ieškovas kaltina Europos Bendrijų pareigūnų tarnybos nuostatų 2, 4, 5, 7 ir 29 straipsnių pažeidimu, kadangi Paskyrimų tarnyba esą atrinko ne patį tinkamiausią kandidatą. Be to, neigiamas 2004 m. lapkričio 19 d. sprendimas pažeidžia Europos Bendrijų pareigūnų tarnybos nuostatų 25 straipsnį dėl to, kad jis nepakankamai pagrįstas. Galiausiai ieškovas nurodo, kad pažeistas Pagrindinių teisių chartijos 41 straipsnyje įtvirtintas gero administravimo principas ir rūpestingumo principas, kadangi ieškovui nebuvo tinkamai pranešta apie tai, kad šį postą užims kitas asmuo.


title: Byla C-400/09: 2009 m. spalio 19 d. Højesteret (Danija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Orifarm A/S, Orifarm Supply A/S, Handelsselskabet af 5. januar 2002 A/S, likviduojama, Ompackningsselskabet af 1. november 2005 A/S prieš Merck & Co. Inc., Merck Sharp & Dohme B.V., Merck Sharp & Dohme

text:
               19.12.2009

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 312/23

         2009 m. spalio 19 d. Højesteret (Danija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Orifarm A/S, Orifarm Supply A/S, Handelsselskabet af 5. januar 2002 A/S, likviduojama, Ompackningsselskabet af 1. november 2005 A/S prieš Merck & Co. Inc., Merck Sharp & Dohme B.V., Merck Sharp & Dohme
   (Byla C-400/09)
   2009/C 312/38
   Proceso kalba: danų

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

   Højesteret

      Šalys pagrindinėje byloje

      Ieškovės: Orifarm A/S, Orifarm Supply A/S, Handelsselskabet af 5 januar 2002 A/S, likviduojama, Ompackningsselskabet af 1 november 2005 A/S

      Atsakovės: Merck & Co. Inc., Merck Sharp & Dohme B.V., Merck Sharp & Dohme

      Prejudiciniai klausimai

               1.

               Ar sprendimai MPA Pharma prieš Rhône-Poulenc Pharma
                   (1), C-232/94, ir Bristol-Myers Squibb ir kt. prieš Paranova
                   (2), sujungtos bylos C-427/93, C-429/93 ir C-436/93, turi būti aiškinami taip, jog paralelinis importuotojas, kuris turi leidimą pateikti į rinką paraleliai importuotą vaistą ir turi apie jį informacijos, ir kuris kitai bendrovei duoda nurodymus, susijusius su vaisto pirkimu ir perpakavimu, tiksliu produkto pakuotės dizainu ir produktui taikytinų nuostatų įgyvendinimu, pažeidžia prekių ženklo savininko teises, nes ant paraleliai importuoto vaisto išorinės pakuotės nurodo, kad perpakuotojas — jis, o ne kita bendrovė, kuri turi perpakavimo leidimą, importavo produktą ir faktiškai jį perpakavo, įskaitant ir pakartotinį pažymėjimą arba paženklinimą prekių ženklo savininko prekių ženklu?

               2.

               Ar, norint atsakyti į pirmą klausimą, svarbu tai, jog gali būti daroma prielaida, kad tais atvejais, kai leidimo pateikti į rinką turėtojas nurodo, kad perpakuotojas — jis, o ne bendrovė, kuri faktiškai pagal užsakymą atliko perpakavimą, nėra rizikos, kad vartotojas arba galutinis naudotojas klaidingai manys, kad už perpakavimą atsakingas prekių ženklo savininkas?

               3.

               Ar, norint atsakyti į pirmą klausimą, svarbu tai, jog gali būti daroma prielaida, kad nėra rizikos, jog vartotojas arba galutinis naudotojas klaidingai manys, kad už perpakavimą atsakingas prekių ženklo savininkas, jei nurodoma, kad perpakuotojas — faktiškai perpakavimą atlikusi bendrovė?

               4.

               Ar, norint atsakyti į pirmą klausimą, svarbi tik rizika, jog vartotojas arba galutinis naudotojas gali klaidingai manyti, kad už perpakavimą atsakingas prekių ženklo savininkas, ar taip pat svarbūs ir kiti su prekių ženklo savininku susiję svarstymai, pavyzdžiui a) kad bendrovė, kuri importuoja, fiziškai perpakuoja produktą ir jo išorinę pakuotę pakartotinai pažymi arba paženklina prekių ženklo savininko prekių ženklu, gali šitaip savarankiškai pažeisti prekių ženklo savininko teises į prekių ženklą, ir b) kad dėl aplinkybių, už kurias atsako fiziškai produktą perpakavusi bendrovė, perpakavimas gali paveikti originalią produkto būklę arba perpakuoto produkto dizainas yra toks, kad galėtų kenkti prekių ženklo savininko reputacijai (žr., be kita ko, sprendimą Bristol-Myers Squibb ir kt. prieš Paranova, sujungtos bylos C-427/93, C-429/93 ir C-436/93)?

               5.

               Ar, norint atsakyti į pirmą klausimą, svarbu tai, jog leidimo pateikti į rinką turėtojas, kuris nurodė, kad perpakuotojas — jis, pranešimo prekių ženklo savininkui metu iki numatyto paraleliai importuoto ir perpakuoto vaisto pardavimo priklauso tai pačiai grupei kaip ir faktinis perpakuotojas?

      (1)  Rink. 1996, p. I-3671.

      (2)  Rink. 1996, p. I-3457.


title: Byla T-292/10: 2010 m. liepos 1 d. pareikštas ieškinys byloje Monty Program prieš Komisiją

text:
               25.9.2010

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 260/15

         2010 m. liepos 1 d. pareikštas ieškinys byloje Monty Program prieš Komisiją

   (Byla T-292/10)
   ()
   2010/C 260/21
   Proceso kalba: anglų

      Šalys

      Ieškovė: Monty Program AB (Tūsula, Suomija), atstovaujama advokato H. Anttilainen-Mochnacz ir solisitoriaus C. Pouncey

      Atsakovė: Europos Komisija

      Ieškovės reikalavimai

               —

               panaikinti 2010 m. sausio 21 d. Komisijos sprendimo Nr. C(2010) 142 galutinis byloje COMP/M.5529 — Oracle/Sun Microsystems 1 straipsnį; ir

               —

               priteisti iš Komisijos bylinėjimosi išlaidas.

      Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

   Savo ieškiniu ieškovė, remdamasi SESV 263 straipsniu, siekia, kad būtų panaikintas 2010 m. sausio 21 d. Komisijos sprendimo Nr. C(2010) 142 galutinis byloje COMP/M.5529 — Oracle/Sun Microsystems 1 straipsnis, kuriuo pripažinta, jog tai, kad Oracle Corporation įgijo visišką Sun Microsystems kontrolę, yra suderinama su bendrąja rinka ir EEE susitarimo veikimu, kaip tai numatyta Tarybos reglamente (EB) Nr. 139/2004 (1).
   Grįsdama savo argumentus, ieškovė pateikia tokius ieškinio pagrindus:

               Pirma, ieškovė tvirtina, kad Komisija klaidingai įvertino Oracle įsipareigojimų pobūdį, taip pažeisdama EB Susijungimų reglamento 2 straipsnį ir Komisijos pranešimą apie konkurencijos gynimo priemones (2). Ieškovės nuomone, klaidingai pripažindama dešimt Oracle būsimo elgesio įsipareigojimų naujomis faktinėmis aplinkybėmis, dėl kurių galima pašalinti visus prieštaravimus konkurencijos atžvilgiu ir priimti besąlygišką atitikties sprendimą, Komisija padarė teisės klaidą.

               Antra, ieškovė tvirtina, kad netaikydama Komisijos pranešimo dėl konkurencijos gynimo priemonių ir atitinkamai neaptarusi įsipareigojimų su kitais rinkos dalyviais, Komisija pažeidė pagrindines procedūros taisykles ir ieškovės teisėtus lūkesčius, nesuteikdama jai galimybės oficialiai pateikti savo požiūrį į Oracle įsipareigojimus. Be to, pripažindama Oracle įsipareigojimus ne įsipareigojimais, o naujomis faktinėmis aplinkybėmis, Komisija piktnaudžiavo savo įgaliojimais.

               Trečia, Komisija pažeidė EB Susijungimų reglamento 2 straipsnį, klaidingai įvertinusi Oracle įsipareigojimų pasekmes po susijungimo, todėl neįvykdė pagal ES teisę Komisijos teikiamiems įrodymams taikomų reikalavimų, taip padarydama akivaizdžią vertinimo klaidą. Atitinkamai Komisija padarė teisės klaidą, priimdama atitikties sprendimą pagal EB Susijungimų reglamento 2 straipsnį.

               Galiausiai, ieškovė tvirtina, kad Komisija padarė akivaizdžią vertinimo klaidą, įvertindama kitų atviro šaltinio konkurentų Oracle daromą konkurencinį spaudimą po susijungimo. Komisija suklydo, nusprendusi, kad net jei Oracle ketino po susijungimo pašalinti iš rinkos MySQL (Sun Microsystems pagrindinis duomenų bazės programinės įrangos gaminys), kiti atviro šaltinio duomenų bazės pardavėjai pakeis MySQL darytą konkurencinį spaudimą.

      (1)  2004 m. sausio 20 d. Tarybos reglamentas (EB) Nr. 139/2004 dėl koncentracijų tarp įmonių kontrolės (EB Susijungimų reglamentas) (OL L 24, 2004, p. 1; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 8 sk., 3 t., p. 40).

      (2)  Komisijos pranešimas dėl konkurencijos gynimo priemonių, priimtinų pagal Tarybos reglamentą (EB) Nr. 139/2004 ir Komisijos reglamentą (EB) Nr. 802/2004 (OL C 267, 2008, p. 1).


title: Bylos C-13/04 išbraukimas iš registro

text:
               5.3.2005

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 57/24

         Bylos C-13/04 (1) išbraukimas iš registro
   (2005/C 57/40)

      (Proceso kalba: suomių)

   Europos Bendrijų Teisingumo Teismo pirmininkas 2004 m. lapkričio 26 d. nutartimi nurodė išbraukti iš registro bylą C-13/04 Europos Bendrijų Komisija prieš Suomijos Respubliką.

      (1)  OL C 71, 2004 3 20.


title: Byla C-510/15 P: 2015 m. rugsėjo 24 d. Fapricela – Indústria de Trefilaria, SA pateiktas apeliacinis skundas dėl 2015 m. liepos 15 d. Bendrojo Teismo (šeštoji kolegija) priimto sprendimo byloje T-398/10 Fapricela/Komisija

text:
               16.11.2015

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 381/25

         2015 m. rugsėjo 24 d.Fapricela – Indústria de Trefilaria, SA pateiktas apeliacinis skundas dėl 2015 m. liepos 15 d. Bendrojo Teismo (šeštoji kolegija) priimto sprendimo byloje T-398/10 Fapricela/Komisija

   (Byla C-510/15 P)
   (2015/C 381/27)
   Proceso kalba: portugalų

      Šalys

      Apeliantė: Fapricela – Indústria de Trefilaria, SA, atstovaujama advokatų T. Caiado Guerreiro ir R. Rodrigues Lopes

      Kita proceso šalis: Europos Komisija

      Apeliantės reikalavimai

   Apeliantė Teisingumo Teismo prašo:

               (i)

               Ištaisyti pardavimų apimtį, į kurią atsižvelgta skaičiuojant baudą.

               (ii)

               Iš dalies panaikinti skundžiamą sprendimą, kiek tai susiję su:

                           —

                           pardavimų apimtimi, į kurią reikia atsižvelgti,

                           —

                           įrodinėjimo našta dėl dalyvavimo kartelyje trukmės,

                           —

                           didesnio sunkumo laipsnio priskyrimu palyginti su Fundia,

                           —

                           pernelyg didelės papildomos sumos priskyrimu.

               (iii)

               Atitinkamai ištaisyti baudos dydį ir konkrečiai:

                           —

                           ištaisyti pardavimų apimtį,

                           —

                           ištaisyti pažeidimo trukmę,

                           —

                           ištaisyti referencinius metus, į kuriuos atsižvelgiama apskaičiuojant baudą,

                           —

                           ištaisyti pažeidimo sunkumo laipsnį ir nustatyti 16 % sunkumo laipsnį (t. y. tokį patį, koks skirtas Fundia);

                           —

                           ištaisyti papildomą sumą.

               (iv)

               Priteisti iš Komisijos bylinėjimosi išlaidas.

      Apeliacinio skundo pagrindai ir pagrindiniai argumentai

               a)

               Pardavimų apimtis, į kurią atsižvelgė Komisija baudos apskaičiavimo tikslais, ir kurią Bendrasis Teismas paliko nepakeistą, yra su klaidomis, kurias reikia nedelsiant ištaisyti.

               b)

               Bendrasis Teismas netinkamai paskirstė įrodinėjimo naštą ir nagrinėdamas faktines aplinkybes taip pažeidė nekaltumo prezumpcijos principą.

               c)

               Bendrasis Teismas pažeidė pareigą motyvuoti ir, apskaičiuodamas baudą, vienodo požiūrio principą, todėl nustatė pernelyg didelį pažeidimo sunkumo laipsnį.

               d)

               Bendrasis Teismas pažeidė proporcingumo principą nustatydamas papildomą baudos dydį atgrasymo tikslais, o tai turėjo įtakos būtent baudos proporcingumui.


title: Byla T-212/13: 2013 m. rugsėjo 3 d. Bendrojo Teismo nutartis byloje Madaus prieš VRDT — Indena (ECHINAMID)

text:
               16.11.2013

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 336/30

         2013 m. rugsėjo 3 d. Bendrojo Teismo nutartis byloje Madaus prieš VRDT — Indena (ECHINAMID)

   (Byla T-212/13) (1)

   2013/C 336/67
   Proceso kalba: anglų
   Aštuntosios kolegijos pirmininkas nutartimi nurodė išbraukti bylą iš registro.

      (1)  OL C 178, 2013 6 22.


title: Paskirta pirmoji generalinė advokatė

text:
               22.11.2008

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 301/4

         Paskirta pirmoji generalinė advokatė
   (2008/C 301/05)
   Teisingumo Teismas pagal Procedūros reglamento 10 straipsnio 1 dalies trečiąją pastraipą laikotarpiu nuo 2008 m. spalio 7 d. iki 2009 m. spalio 6 d. paskyrė E. Sharpston pirmąja generaline advokate.


title: Byla C-667/16: 2016 m. gruodžio 23 d. College van Beroep voor het Bedrijfsleven (Nyderlandai) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje M.N.J.P.W. Nooren & J.M.F.D.C. Nooren, M.N.F.M. Nooren įpėdiniai/Staatssecretaris van Economische Zaken

text:
               13.3.2017

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 78/12

         2016 m. gruodžio 23 d.College van Beroep voor het Bedrijfsleven (Nyderlandai) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje M.N.J.P.W. Nooren & J.M.F.D.C. Nooren, M.N.F.M. Nooren įpėdiniai/Staatssecretaris van Economische Zaken

   (Byla C-667/16)
   (2017/C 078/17)
   Proceso kalba: nyderlandų

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      College van Beroep voor het Bedrijfsleven

      Šalys pagrindinėje byloje

      Ieškovai: M.N.J.P.W. Nooren & J.M.F.D.C. Nooren, M.N.F.M. Nooren įpėdiniai

      Atsakovas: Staatssecretaris van Economische Zaken

      Prejudiciniai klausimai

               1.

               Ar 2009 m. lapkričio 30 d. Komisijos reglamento (EB) Nr. 1122/2009 (1), kuriuo nustatomos išsamios Tarybos reglamento (EB) Nr. 73/2009 įgyvendinimo taisyklės, susijusios su kompleksiniu paramos susiejimu, moduliavimu ir integruota administravimo ir kontrolės sistema pagal tame reglamente numatytas ūkininkams skirtas tiesioginės paramos sistemas, ir Tarybos reglamento (EB) Nr. 1234/2007 įgyvendinimo taisyklės, susijusios su kompleksiniu paramos susiejimu pagal vyno sektoriui numatytą paramos sistemą, 70, 71 ir 72 straipsniuose Sąjungos teisės aktų leidėjas numatė galimybę – kaip yra šiuo atveju, kuris susijęs su įvairiais reikalavimų, taikomų toje pačioje kompleksinio paramos susiejimo srityje, pažeidimais – sudėti paramos sumažinimus, viena vertus, už pakartotinius ir nepakartotinius tyčinius kompleksinio paramos susiejimo reikalavimų pažeidimus ir, kita vertus, už tyčinius kompleksinio paramos susiejimo reikalavimų pažeidimus?

               2.

               Jeigu būtų atsakyta teigiamai: pagal kokį straipsnį ir (arba) jo dalį suteikiamas pagrindas sudėti paramos sumažinimus ir kokia yra apskaičiavimo taisyklė, skirta sudėti šiuos sumažinimus?

               3.

               Jeigu būtų atsakyta neigiamai: ar pagrindą sudėti paramos sumažinimus galima rasti kituose Sąjungos teisės aktuose?

      (1)  OL L 316, 2009, p. 65.


title: Byla F-38/10: 2010 m. gegužės 31 d. pareikštas ieškinys byloje Vakalis prieš Komisiją

text:
               31.7.2010

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 209/54

         2010 m. gegužės 31 d. pareikštas ieškinys byloje Vakalis prieš Komisiją

   (Byla F-38/10)
   ()
   2010/C 209/86
   Proceso kalba: prancūzų

      Šalys

      Ieškovas: Ioannis Vakalis (Luvinate, Italija) atstovaujamas advokato S. Pappas

      Atsakovė: Europos Komisija

      Ginčo dalykas bei aprašymas

   Individualių išmokų administravimo ir mokėjimo biuro sprendimo, kuriuo nustatyta ieškovo teisė į pensiją ją pervedus į Europos Sąjungos sistemą, panaikinimas

      Ieškovo reikalavimai

               —

               Pripažinti, kad 2004 m. balandžio 28 d. Komisijos sprendimas Nr. 60/2004 yra neteisėtas,

               —

               panaikinti sprendimą PMO-4/TP D(2009)/434514716,

               —

               panaikinti sprendimą, kuriuo atmestas skundas,

               —

               priteisti iš Europos Komisijos bylinėjimosi išlaidas.


title: 2005 m. spalio 6 d.  Teisingumo Teismo nutartis (penktoji kolegija), Byloje C-256/05 (dėl  Telekom-Control-Kommission  prašymo priimti prejudicinį sprendimą):  Telekom Austria AG, anksčiau  —  Post & Telekom Austria AG  (Prejudiciniai klausimai — Teisingumo Teismo jurisdikcija — Kreipimasis į Teisingumo Teismą — Elektroniniai ryšiai — Tinklai ir paslaugos — Bendrieji teisės aktai — Tranzito paslaugų rinka)

text:
               14.1.2006

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 10/7

      TEISINGUMO TEISMO NUTARTIS

   (penktoji kolegija)
   2005 m. spalio 6 d.
   Byloje C-256/05 (dėl Telekom-Control-Kommission prašymo priimti prejudicinį sprendimą): Telekom Austria AG, anksčiau — Post & Telekom Austria AG
       (1)

   (Prejudiciniai klausimai - Teisingumo Teismo jurisdikcija - Kreipimasis į Teisingumo Teismą - Elektroniniai ryšiai - Tinklai ir paslaugos - Bendrieji teisės aktai - Tranzito paslaugų rinka)
   (2006/C 10/15)
   Proceso kalba: vokiečių
   Byloje C-256/05 dėl Telekom-Control-Kommission (Austrija) 2005 m. birželio 13 d. sprendimu, kurį Teisingumo Teismas gavo 2005 m. birželio 17 d., pagal EB 234 straipsnį pateikto prašymo priimti prejudicinį sprendimą byloje Telekom Austria AG, anksčiau — Post & Telekom Austria AG, Teisingumo Teismas (penktoji kolegija), kurį sudaro kolegijos pirmininkė R. Silva de Lapuerta, teisėjai P. Kūris (pranešėjas), G. Krestis, generalinė advokatė J. Kokott, sekretorius R. Grass, 2005 m. spalio 6 d. priėmė nutartį, kurios rezoliucinėje dalyje nurodyta:
   Europos Bendrijų Teisingumo Teismas akivaizdžiai neturi kompetencijos atsakyti į Telekom-Control-Kommission2005 m. birželio 13 d. sprendime pateiktą klausimą.

      (1)  OL C 205, 2005 8 20.


title: Byla F-98/05 2008 m. sausio 31 d. Tarnautojų teismo (trečioji kolegija) sprendimas byloje Di Bucci prieš Komisiją (Viešoji tarnyba — Pareigūnai — Pareigų paaukštinimas — 2004 m. pareigų paaukštinimo procedūra — Pirmenybės balų skyrimas — Naujų pareigūnų tarnybos nuostatų normų taikymas laiko atžvilgiu)

text:
               9.5.2008

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 116/30

         2008 m. sausio 31 d. Tarnautojų teismo (trečioji kolegija) sprendimas byloje Di Bucci prieš Komisiją

   (Byla F-98/05) (1)

   (Viešoji tarnyba - Pareigūnai - Pareigų paaukštinimas - 2004 m. pareigų paaukštinimo procedūra - Pirmenybės balų skyrimas - Naujų pareigūnų tarnybos nuostatų normų taikymas laiko atžvilgiu)
   (2008/C 116/56)
   Proceso kalba: prancūzų
   Šalys

      Ieškovas: Vittorio Di Bucci (Briuselis, Belgija), atstovaujamas advokatų M. van der Woude ir V. Landes

      Atsakovė: Europos Bendrijų Komisija, atstovaujama G. Berscheid ir V. Joris, padedamų advokato D. Slater
   Bylos dalykas
   Sprendimų dėl pirmenybės balų skyrimo ieškovui per 2004 m. pareigų paaukštinimo procedūrą ir per 2004 m. pareigų paaukštinimo procedūrą į A*12 lygį paaukštintų A*11 lygio pareigūnų nuopelnų sąrašo panaikinimas
   Sprendimo rezoliucinė dalis

               1.

               Panaikinti sprendimą, kuriuo pasibaigus 2004 m. pareigų paaukštinimo procedūrai Vittorio Di Bucci nustatytas bendras balų skaičius, ir sprendimą per šią procedūrą nepaaukštinti jo pareigų.

               2.

               Atmesti likusią reikalavimų dalį.

               3.

               Priteisti iš Europos Bendrijos Komisijos visas bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 10, 2006 1 14, p. 24 (byla iš pradžių įregistruota Pirmosios instancijos teisme numeriu T-381/05 ir 2005 m. gruodžio 15 d. Nutartimi perduota Europos Sąjungos Tarnautojų teismui).


title: Byla C-175/09: 2010 m. spalio 28 d. Teisingumo Teismo (trečioji kolegija) sprendimas byloje ( Court of Appeal (Jungtinė Karalystė) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Her Majesty's Commissioners of Revenue and Customs prieš Axa UK plc (Šeštoji PVM direktyva — Atleidimas nuo mokesčio — 13 straipsnio B dalies d punkto 3 papunktis — Sandoriai dėl mokėjimų ir pervedimų — Skolų išieškojimas — Dantų priežiūros apmokėjimų planai — Paslaugų teikėjo klientų naudai teikiamos apmokėjimų surinkimo ir apdorojimo paslaugos)

text:
               18.12.2010

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 346/13

         2010 m. spalio 28 d. Teisingumo Teismo (trečioji kolegija) sprendimas byloje (Court of Appeal (Jungtinė Karalystė) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Her Majesty's Commissioners of Revenue and Customs prieš Axa UK plc

   (Byla C-175/09) (1)

   (Šeštoji PVM direktyva - Atleidimas nuo mokesčio - 13 straipsnio B dalies d punkto 3 papunktis - Sandoriai dėl mokėjimų ir pervedimų - Skolų išieškojimas - Dantų priežiūros apmokėjimų planai - Paslaugų teikėjo klientų naudai teikiamos apmokėjimų surinkimo ir apdorojimo paslaugos)
   2010/C 346/21
   Proceso kalba: anglų

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Court of Appeal

      Šalys pagrindinėje byloje

      Ieškovė: Her Majesty's Commissioners of Revenue and Customs

      Atsakovė: Axa UK plc

      Dalykas

   Prašymas priimti prejudicinį sprendimą — Court of Appeal — Tarybos direktyvos 77/388/EEB dėl valstybių narių apyvartos mokesčių įstatymų derinimo — Bendra pridėtinės vertės mokesčio sistema: vienodas vertinimo pagrindas (OL L 142, p. 1; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 9 sk., 1 t., p. 23) 13 straipsnio B skirsnio d punkto 3 papunkčio išaiškinimas — Atleidimas nuo mokesčio — Apimtis — „Paslaugų, kuriomis pervestos lėšos ir sukeltas teisinės bei finansinės padėties pasikeitimas“ sąvoka — Verslininko klientų mokėjimų surinkimo, apdorojimo ir išieškojimo paslaugos — Mokėjimo planai už dantų gydytojo suteiktą gydymą.

      Rezoliucinė dalis

   1977 m. gegužės 17 d. Šeštosios Tarybos direktyvos 77/388/EEB dėl valstybių narių apyvartos mokesčių įstatymų derinimo — Bendra pridėtinės vertės mokesčio sistema: vienodas vertinimo pagrindas 13 straipsnio B skirsnio d punkto 3 papunktis turi būti aiškinamas taip, kad šioje nuostatoje numatytas atleidimas nuo PVM netaikomas paslaugai, kurią iš esmės sudaro prašymas trečiojo asmens bankui panaudojant tiesioginio debito sistemą pervesti trečiojo asmens paslaugų teikėjo klientui mokėtiną sumą į paslaugų teikėjo sąskaitą, pranešimo apie gautas sumas išsiuntimas klientui, susisiekimas su trečiuoju asmeniu, iš kurio paslaugų teikėjas negavo apmokėjimo, ir galiausiai nurodymas paslaugų teikėjo bankui pervesti gautus mokėjimus, atskaičius jo atlygį, į kliento banko sąskaitą.

      (1)  OL C 153, 2009 7 4.


title: Byla T-254/15: 2016 m. gegužės 26 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Aldi Einkauf/EUIPO – Dyado Liben (Casale Fresco) (Europos Sąjungos prekių ženklas — Protesto procedūra — Žodinio Europos Sąjungos prekių ženklo „Casale Fresco“ paraiška — Ankstesnis žodinis Europos Sąjungos prekių ženklas FREZCO — Santykinis atmetimo pagrindas — Galimybė supainioti — Reglamento (EB) Nr. 207/2009 8 straipsnio 1 dalies b punktas)

text:
               11.7.2016

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 251/28

         2016 m. gegužės 26 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Aldi Einkauf/EUIPO – Dyado Liben (Casale Fresco)

   (Byla T-254/15) (1)

   ((Europos Sąjungos prekių ženklas - Protesto procedūra - Žodinio Europos Sąjungos prekių ženklo „Casale Fresco“ paraiška - Ankstesnis žodinis Europos Sąjungos prekių ženklas FREZCO - Santykinis atmetimo pagrindas - Galimybė supainioti - Reglamento (EB) Nr. 207/2009 8 straipsnio 1 dalies b punktas))
   (2016/C 251/32)
   Proceso kalba: vokiečių

      Šalys

      Ieškovė: Aldi Einkauf GmbH & Co. OHG (Esenas, Vokietija), atstovaujama advokatų N. Lützenrath, U. Rademacher, C. Fürsen ir N. Bertram

      Atsakovė: Europos Sąjungos intelektinės nuosavybės tarnyba (EUIPO), atstovaujama H. Kunz

      Kita procedūros EUIPO apeliacinėje taryboje šalis, įstojusi į bylą Bendrajame Teisme: Dyado Liben OOD (Sofija, Bulgarija)

      Dalykas

   Ieškinys dėl 2015 m. kovo 11 d. EUIPO ketvirtosios apeliacinės tarybos sprendimo (byla R 1138/2014-4), susijusio su paraiška įregistruoti žodinį žymenį „Casale Fresco“ kaip Europos Sąjungos prekių ženklą.

      Rezoliucinė dalis

               1.

               Atmesti ieškinį.

               2.

               Priteisti iš Aldi Einkauf GmbH & Co. OHG bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 245, 2015 7 27.


title: Byla C-69/05 Europos Bendrijų Komisijos 2005 m. vasario 11 d. pareikštas ieškinys Liuksemburgo Didžiajai Hercogystei

text:
               30.4.2005

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 106/15

         Europos Bendrijų Komisijos 2005 m. vasario 11 d. pareikštas ieškinys Liuksemburgo Didžiajai Hercogystei
   (Byla C-69/05)
   (2005/C 106/29)
   Proceso kalba: prancūzų
   2005 m. vasario 11 d. Europos Bendrijų Teisingumo Teisme buvo pareikštas Europos Bendrijų Komisijos, atstovaujamos Florence Clotuche-Duvieusart ir Agnieszka Stobiecka-Kuik, nurodžiusių adresą dokumentams įteikti Liuksemburge, ieškinys Liuksemburgo Didžiajai Hercogystei.
   Europos Bendrijų Komisija Teisingumo Teismo prašo:

               1)

               pripažinti, kad nepateikdama iki 2001 m. liepos 1 d. arba vėliausiai iki 2002 m. birželio 30 d. metinių ataskaitų apie esamas valstybės pagalbos sistemas žemės ūkio sektoriuje 2000 m. ir 2001 m. Liuksemburgo Didžioji Hercogystė neįvykdė savo įsipareigojimų pagal EB sutarties 88 straipsnio 1 dalį, Tarybos reglamento (EB) Nr. 659/1999, nustatančio išsamias EB Sutarties 93 straipsnio (dabar — EB sutarties 88 straipsnis) taikymo taisykles (1), 21 straipsnį ta apimtimi, kuria juos įgyvendina gairės dėl valstybės pagalbos žemės ūkio sektoriuje (2000/C/28/02);

               2)

               priteisti iš Liuksemburgo Didžiosios Hercogystės bylinėjimosi išlaidas.

         Teisiniai pagrindai ir pagrindiniai argumentai
   Tarybos reglamento Nr. 659/1999, nustatančio išsamias EB Sutarties 93 straipsnio (po pakeitimo — EB sutarties 88 straipsnio) taikymo taisykles, 21 straipsnio 1 dalis numato, kad „valstybės narės pateikia Komisijai metines ataskaitas apie esamos pagalbos sistemas, kurioms nebuvo taikyti jokie atitinkami atskaitomybės įpareigojimai pagal sąlyginį sprendimą <...>“. Šių ataskaitų pateikimą žemės ūkio sektoriuje reglamentuoja gairės dėl valstybės pagalbos žemės ūkio sektoriuje (2000/C/28/02), kurios patikslina, kad „pirmą kartą paprasta ataskaita apie atitinkamos valstybės narės valstybės pagalbos sistemas žemės ūkio sektoriuje turi būti pateikta Komisijai iki 2001 m. liepos 1 d. ir po to ne vėliau kaip iki kiekvienų metų birželio 30 d.“. Privalomas gairių, kurios buvo pripažintos tinkama valstybės narės priemone, pobūdis valstybės pagalbos srityje buvo patvirtintas Teisingumo Teismo praktika. Kadangi Liuksemburgo Didžioji Hercogystė pripažino gaires dėl valstybės pagalbos žemės ūkio sektoriuje, ji niekada raštu nenurodė, kad ginčija šiose gairėse esančių priemonių tinkamumą. Todėl nepateikdama nagrinėjamų ataskaitų nei už 2000 m., nei už 2001 m. Liuksemburgo Didžioji Hercogystė neįvykdė savo įsipareigojimų.

      (1)  OL L 83, 1999 3 27, p. 1.


title: Byla C-282/08 2009 m. vasario 5 d. Teisingumo Teismo (septintoji kolegija) sprendimas byloje Europos Bendrijų Komisija prieš Liuksemburgo Didžiąją Hercogystę (Valstybės įsipareigojimų neįvykdymas — Direktyva 2005/29/EB — Nesąžininga komercinė veikla — Neperkėlimas per nustatytą terminą)

text:
               4.4.2009

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 82/8

         2009 m. vasario 5 d. Teisingumo Teismo (septintoji kolegija) sprendimas byloje Europos Bendrijų Komisija prieš Liuksemburgo Didžiąją Hercogystę

   (Byla C-282/08) (1)

   (Valstybės įsipareigojimų neįvykdymas - Direktyva 2005/29/EB - Nesąžininga komercinė veikla - Neperkėlimas per nustatytą terminą)
   (2009/C 82/14)
   Proceso kalba: prancūzų
   Šalys

      Ieškovė: Europos Bendrijų Komisija, atstovaujama W. Roels ir W. Wils

      Atsakovė: Liuksemburgo Didžioji Hercogystė, atstovaujama C. Schiltz
   Dalykas
   Valstybės įsipareigojimų neįvykdymas — Nuostatų, būtinų įgyvendinti 2005 m. gegužės 11 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvą 2005/29/EB dėl nesąžiningos įmonių komercinės veiklos vartotojų atžvilgiu vidaus rinkoje, iš dalies keičiančią Tarybos direktyvą 84/450/EEB, Europos Parlamento ir Tarybos direktyvas 97/7/EB, 98/27/EB bei 2002/65/EB ir Europos Parlamento ir Tarybos reglamentą (EB) Nr. 2006/2004 („Nesąžiningos komercinės veiklos direktyva“; OL L 149, p. 22), nepriėmimas arba nepranešimas apie jas per nustatytą terminą
   Rezoliucinė dalis

               1.

               Per nustatytą terminą nepriėmusi 2005 m. gegužės 11 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvai 2005/29/EB dėl nesąžiningos įmonių komercinės veiklos vartotojų atžvilgiu vidaus rinkoje, iš dalies keičiančiai Tarybos direktyvą 84/450/EEB, Europos Parlamento ir Tarybos direktyvas 97/7/EB, 98/27/EB bei 2002/65/EB ir Europos Parlamento ir Tarybos reglamentą (EB) Nr. 2006/2004 („Nesąžiningos komercinės veiklos direktyva“), būtinų įgyvendinti įstatymų ir kitų teisės aktų, Liuksemburgo Didžioji Hercogystė neįvykdė įsipareigojimų pagal šią direktyvą.

               2.

               Priteisti iš Liuksemburgo Didžiosios Hercogystės bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 209, 2008 8 15.


title: Byla T-173/04 2006 m. spalio 25 d. Pirmosios instancijos teismo sprendimas Carius prieš Europos Bendrijų Komisiją ( Pareigūnai — Tarnybinės veiklos vertinimo ataskaita — Vertinimas už 2001 ir 2002 metus — Ieškinys dėl panaikinimo — Prieštaravimas dėl teisėtumo — Teisė į gynybą — Pareiga motyvuoti — Akivaizdi vertinimo klaida )

text:
               16.12.2006

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 310/12

         2006 m. spalio 25 d. Pirmosios instancijos teismo sprendimas Carius prieš Europos Bendrijų Komisiją

   (Byla T-173/04) (1)

   („Pareigūnai - Tarnybinės veiklos vertinimo ataskaita - Vertinimas už 2001 ir 2002 metus - Ieškinys dėl panaikinimo - Prieštaravimas dėl teisėtumo - Teisė į gynybą - Pareiga motyvuoti - Akivaizdi vertinimo klaida“)
   (2006/C 310/22)
   Proceso kalba: prancūzų
   Šalys

      Ieškovas: Jürgen Carius (Briuselis, Belgija), atstovaujamas advokato N. Lhoëst

      Atsakovė: Europos Bendrijų Komisija, atstovaujama H. Tserepa-Lacombe ir M. Velardo
   Bylos dalykas
   Prašymas panaikinti 2003 m. gegužės 21 d. sprendimą, kuriuo galutinai patvirtinta ieškovo tarnybinės veiklos vertinimo ataskaita už laikotarpį nuo 2001 m. liepos 1 d. iki 2002 m. gruodžio 31 d. ir, prireikus, 2003 m. gruodžio 23 d. sprendimą atmesti ieškovo skundą.
   Sprendimo rezoliucinė dalis

               1.

               Atmesti ieškinį.

               2.

               Kiekviena šalis padengia savo bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 179, 2004 7 10.


title: Byla C-391/12: 2012 m. rugpjūčio 22 d. Bundesgerichtshof (Vokietija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje RLvS Verlagsgesellschaft mbH prieš Stuttgarter Wochenblatt GmbH

text:
               10.11.2012

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 343/7

         2012 m. rugpjūčio 22 d.Bundesgerichtshof (Vokietija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje RLvS Verlagsgesellschaft mbH prieš Stuttgarter Wochenblatt GmbH

   (Byla C-391/12)
   2012/C 343/08
   Proceso kalba: vokiečių

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Bundesgerichtshof

      Šalys pagrindinėje byloje

      Ieškovė: RLvS Verlagsgesellschaft mbH

      Atsakovė: Stuttgarter Wochenblatt GmbH

      Prejudicinis klausimas

   ar direktyvos (1) 7 straipsnio 2 dalimi ir tos pačios direktyvos I priedo 11 punktu, kurie skaitomi kartu su šios direktyvos 4 straipsniu ir 3 straipsnio 5 dalimi, draudžiama taikyti nacionalinę nuostatą (šioje byloje Landespressegesetz Baden-Württemberg (Badeno-Viurtembergo federalinės žemės spaudos įstatymas) 10 punktas), kuria siekiama ne tik apsaugoti vartotojus nuo klaidinimo, bet ir garantuoti spaudos nepriklausomumą, bei, priešingai nei nustatyta Direktyvos 2005/29 7 straipsnio 2 dalyje ir jos I priedo 11 punkte, draudžiama už atlygį skelbti tekstų turinį, kuriame nepateikiama nuoroda „Skelbimas“, neatsižvelgiant į juo siekiamą tikslą, nebent jo išdėstymas ir koncepcija atskleidžia jo reklaminį pobūdį?

      (1)  2005 m. gegužės 11 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2005/29/EB dėl nesąžiningos įmonių komercinės veiklos vartotojų atžvilgiu vidaus rinkoje ir iš dalies keičianti Tarybos direktyvą 84/450/EEB, Europos Parlamento ir Tarybos direktyvas 97/7/EB, 98/27/EB bei 2002/65/EB ir Europos Parlamento ir Tarybos reglamentą (EB) Nr. 2006/2004 („Nesąžiningos komercinės veiklos direktyva“) (OL L 149, p. 22).


title: Byla T-164/05 Johan de Geest 2005 m. balandžio 13 d. pareikštas ieškinys Europos Sąjungos Tarybai

text:
               9.7.2005

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 171/28

         Johan de Geest 2005 m. balandžio 13 d. pareikštas ieškinys Europos Sąjungos Tarybai
   (Byla T-164/05)
   (2005/C 171/46)
   Proceso kalba: prancūzų
   2005 m. balandžio 13 d. Europos Bendrijų Pirmosios instancijos teisme buvo pareikštas Johan de Geest, gyvenančio Rhode-St-Genèse (Belgija), atstovaujamo advokatų Sébastien Orlandi, Xavier Martin, Albert Coolen, Jean-Noël Louis ir Etienne Marchal, nurodžiusių adresą dokumentams įteikti Liuksemburge, ieškinys Europos Sąjungos Tarybai.
   Ieškovas Pirmosios instancijos teismo prašo:

               —

               panaikinti sprendimą, kuriuo jis priskiriamas A*6 lygiui pagal Pareigūnų tarnybos nuostatų XIII priedo 12 straipsnį.

               —

               priteisti iš Tarybos bylinėjimosi išlaidas.

         Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai
   Ieškovas pateikė savo kandidatūrą vidiniam konkursui TARYBA/A/273 A6 arba A7 lygio gydytojo darbo vietai užimti. Laimėjęs konkursą ieškovas buvo paskirtas į A*6 lygį. Ieškovas ginčija šį sprendimą, tvirtindamas, kad jis turėjo būti paskirtas į A*8, A*9 arba A*10 lygius, kurie pagal naują sistemą atitinka pranešime apie konkursą nurodytus ankstesnius lygius.
   Grįsdamas savo ieškinį, ieškovas teigia, kad Taryba nustatė jo lygį neatsižvelgusi į pranešimą apie laisvas pareigas ir todėl pažeidė Pareigūnų tarnybos nuostatų 29 ir 31 straipsnius bei teisėtų lūkesčių principą. Šiame kontekste ieškovas taip pat teigia, kad Pareigūnų tarnybos nuostatų XIII priedo 12 straipsnis, kurį taikė Taryba nustatydama jo lygį, neteisėtai pakeitė priėmimo į darbą procedūros teisės normas.