title: Byla T-514/09: 2009 m. gruodžio 31 d. pareikštas ieškinys byloje De Post prieš Komisiją

text:
               27.2.2010

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 51/38

         2009 m. gruodžio 31 d. pareikštas ieškinys byloje De Post prieš Komisiją

   (Byla T-514/09)
   2010/C 51/73
   Proceso kalba: anglų

      Šalys

      Ieškovė: De Post NV van publiek recht (Briuselis, Belgija), atstovaujama lawyers R. Martens ir B. Schutyser

      Atsakovė: Europos Komisija

      Ieškovės reikalavimai

               —

               Panaikinti Europos Sąjungos leidinių biuro sprendimą pasirašyti sutartį, apie kurią buvo nurodyta konkurse Nr. 10234 „Oficialių leidinių, knygų ir kitų leidinių kasdienis vežimas ir pristatymas“ (OL 2009/S 176-253034), su Entreprises des Postes et Télécommunications Luxembourg, o ne su ieškove, kaip jai buvo nurodyta 2009 m. gruodžio 17 dieną;

               —

               jei sprendimo paskelbimo momentu Leidinių biuras jau būtų pasirašęs atitinkamą sutartį su Entreprises des Postes et Télécommunications Luxembourg pagal konkursą Nr. 10234, paskelbti šią sutartį niekine ir negaliojančia;

               —

               nurodyti atlyginti žalą priteisiant kompensaciją — pagal preliminarius apskaičiavimus 238 644 494 EUR — už nuostolius, kuriuos ieškovė patyrė dėl ginčijamo sprendimo, priskaičiuojant delspinigius ir sudėtines palūkanas, pradedant skaičiuoti nuo šios paraiškos pateikimo datos;

               —

               priteisti iš Europos Komisijos bylinėjimosi išlaidas, įskaitant ieškovo teisinių konsultacijų išlaidas.

      Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

   Savo ieškiniu ieškovė siekia, pirma, panaikinti 2009 m. gruodžio 17 d. Europos Sąjungos leidinių biuro (toliau — Leidinių biuras) sprendimą skirti sutartį, apie kurią buvo nurodyta konkurse Nr. 10234 „Oficialių leidinių, knygų ir kitų leidinių kasdienis vežimas ir pristatymas“ (OL 2009/S 176–253034), Entreprises des Postes et Télécommunications Luxembourg (toliau — Post Luxembourg), o ne ieškovei bei, antra, priteisti kompensaciją — 238 644 494 EUR — už žalą, kurią ieškovė tariamai patyrė atmetus jos konkurso paraišką.
   Grįsdama savo ieškinį ieškovė pateikia vienintelį teisinį pagrindą, sudarytą iš keturių dalių.
   Pirmajame ir vieninteliame teisiniame pagrinde ieškovė nurodo, kad Leidinių biuras tariamai pažeidė Europos Bendrijos steigimo sutarties 15 straipsnyje ir 2002 m. birželio 25 d. Tarybos reglamentas (EB, Euratomas) Nr. 1605/2002 dėl Europos Bendrijų bendrajam biudžetui taikomo finansinio reglamento (toliau — Finansinis reglamentas) (1) 89 straipsnyje nustatytus skaidrumo ir vienodo požiūrio į pareiškėjus principus, nes nesilaikė pareigos skirti sutartį vertinant pagal Finansinio reglamento 100 (1) straipsnyje nustatytus atrankos kriterijus, nenurodė pakankamų sprendimo motyvų (Bendrijos steigimo sutarties 296 straipsnio pažeidimas) ir tariamai padarė keletą akivaizdžių vertinimo klaidų, todėl spendimas, pagal kurį Post Luxembourg, o ne ieškovės paraiška pripažįstama ekonomiškai naudingiausiu pasiūlymu, negalioja.
   Pirmoje teisinio pagrindo dalyje ieškovė teigia, kad Leidinių biuras nepagrindė savo sprendimo dėl atrankos ir skyrimo kriterijų vertinimo, taip pažeisdamas Finansinio reglamento 100 (1) straipsnį.
   Antroje teisinio pagrindo dalyje ieškovė teigia, kad Leidinių biuras, vertindamas pareiškėjus, taikė įvairius papildomus kriterijus, apie kuriuos nebuvo nurodyta konkurso dokumentuose ir todėl pažeidė skaidrumo reikalavimą, nustatytą Bendrijos steigimo sutarties 15 straipsnyje ir Finansinio reglamento 89 straipsnyje.
   Trečioje teisinio pagrindo dalyje ieškovė teigia, kad Leidinių biuras nenuosekliai taikė neišsamius techninius skyrimo kriterijus, taip panaikindamas bet kokį skaidrumą vertinimo procese.
   Ketvirtoje teisinio pagrindo dalyje ieškovė teigia, kad Leidinių biuras, pažeisdamas Bendrijos steigimo sutarties 15 ir 296 straipsnius ir Finansinio reglamento 89 straipsnį bei bendruosius procedūrinius reikalavimus, susijusius su pareiga nurodyti motyvus bei skaidrumu, nepateikė pakankamų ir aiškių pagrindų, kuriais remdamasis jis vertino pareiškėjus, todėl sprendimas tariamai buvo prieštaringai motyvuojamas ir jame padarytos akivaizdžios vertinimo klaidos.
   Be to, ieškovė teigia, kad kadangi ginčijamuoju sprendimu pažeidžiama Bendrijos teisė, Leidinių biuras padarė pažeidimą, todėl privalo atsakyti pagal Bendrijos steigimo sutarties 340 straipsnį. Konkrečiai kalbant, ieškovė teigia, kad kadangi buvo nuspręsta sutartį skirti Post Luxembourg, o ne ieškovei, ji patyrė didelę žalą — prarado galimybę pasirašyti sutartį ir patyrė išlaidas, susijusias su paraiškos ruošimu ir rengimu, o savo pozicijos gynimu.

      (1)  2002 m. birželio 25 d. Tarybos reglamentas (EB, Euratomo) Nr. 1605/2002 dėl Europos Bendrijų bendrajam biudžetui taikomo finansinio reglamento (OL 2002 L 248, p. 1, 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 1 skyrius, 4 tomas, p. 74)


title: Byla C-191/08 2008 m. lapkričio 5 d. Teisingumo Teismo pirmininko nutartis byloje Europos Bendrijų Komisija prieš Portugalijos Respubliką

text:
               21.3.2009

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 69/33

         2008 m. lapkričio 5 d. Teisingumo Teismo pirmininko nutartis byloje Europos Bendrijų Komisija prieš Portugalijos Respubliką

   (Byla C-191/08) (1)

   (2009/C 69/74)

      Proceso kalba: portugalų

   Teisingumo Teismo pirmininkas nutartimi nurodė išbraukti bylą iš registro.

      (1)  OL C 171, 2008 7 5.


title: Byla T-123/07 2007 m. balandžio 17 d. pareikštas ieškinys byloje Siemens Transmission & Distribution prieš Komisiją

text:
               23.6.2007

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 140/31

         2007 m. balandžio 17 d. pareikštas ieškinys byloje Siemens Transmission & Distribution prieš Komisiją

   (Byla T-123/07)
   (2007/C 140/53)
   Proceso kalba: vokiečių
   Šalys

      Ieškovė: Siemens Transmission & Distribution Ltd (Mančesteris, Jungtinė Karalystė), atstovaujama advokatų H. Wollmann ir F. Urlesberger

      Atsakovė: Europos Bendrijų Komisija
   Ieškovės reikalavimai

               —

               Panaikinti skundžiamo sprendimo 1 straipsnį tiek, kiek jame nuspręsta, kad ieškovė per laikotarpius nuo 1988 m. balandžio 15 d. iki 2000 m. gruodžio 13 d., nuo 2002 m. balandžio 1 d. iki spalio 9 d. ir nuo 2004 m. sausio 21 d. iki gegužės 11 d. pažeidė EB 81 straipsnį ir (arba) EEE susitarimo 53 straipsnį;

               —

               panaikinti skundžiamo sprendimo 2 straipsnį tiek, kiek jis susijęs su ieškove;

               —

               arba sumažinti ieškovei sprendimo 2 straipsnio l punkte paskirtą baudą taip, kad ji neviršytų 1 100 000 eurų;

               —

               priteisti iš atsakovės bylinėjimosi išlaidas.

         Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai
   Ieškovė skundžia 2007 m. sausio 24 d. Komisijos sprendimą K(2006) 6762 galutinis byloje COMP/F/38.899 — Dujų izoliacijos skirstomieji įrenginiai. Skundžiamu sprendimu ieškovei ir kitoms įmonėms buvo paskirtos baudos už EB 81 straipsnio ir EEE susitarimo 53 straipsnio pažeidimą. Komisijos teigimu ieškovė dalyvavo susitarimuose ir suderintuose veiksmuose dujų izoliacijos skirstomųjų įrenginių sektoriuje.
   Pagrįsdama savo ieškinį ieškovė pirmiausia remiasi EB 81 straipsnio 1 dalies ir Reglamento Nr. 1/2003 (1) 23 straipsnio 2 ir 3 dalių ir 25 straipsnio pažeidimais. Šiuo atžvilgiu ji tvirtina, kad jai paskirta bauda viršija 10 % jos apyvartos paskutiniais prekybos metais, buvusiais iki sprendimo priėmimo. Be to, Komisija, paskirdama baudą, neatsižvelgė į individualias ieškovės aplinkybes. Taip pat ieškovė tvirtina, kad Komisija neteisingai įvertino ieškovės padaryto pažeidimo trukmę. Persėkiojimas už laikotarpį iki 1998 m. liepos 16 d. yra pavėluotas. Be to, Komisija, neturėdama rimtų įrodymų, nusprendė, kad iki 2000 m. gruodžio 13 d. tariamo pažeidimo tikslas ar poveikis buvo konkurencijos Bendrijoje ribojimas. Galiausiai pirmame ieškinio pagrinde tvirtinama, kad ieškovė buvo neteisingai apkaltinta dalyvavusi susitarimuose po 2002 metų.
   Antra, ieškovė tvirtina, kad Komisija pažeidė esminius procedūros reikalavimus. Taip pat, kad buvo pažeista teisė būti išklausytu.

      (1)  2002 m. gruodžio 16 d. Tarybos Reglamentas (EB) Nr. 1/2003 dėl konkurencijos taisyklių, nustatytų Sutarties 81 ir 82 straipsniuose, įgyvendinimo (OL L 1, p. 1)


title: Byla T-321/08 2008 m. rugpjūčio 12 d. pareikštas ieškinys byloje Cimino prieš Komisiją

text:
               25.10.2008

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 272/36

         2008 m. rugpjūčio 12 d. pareikštas ieškinys byloje Cimino prieš Komisiją

   (Byla T-321/08)
   (2008/C 272/69)
   Proceso kalba: italų
   Šalys

      Ieškovas: Riccardo Cimino (Kastelsardas, Italija), atstovaujamas advokatų A. Maiorana, A. De Matteis, A. De Francesco

      Atsakovė: Europos Bendrijų Komisija
   Ieškovės reikalavimai

               —

               Panaikinti 2008 m. birželio 12 d. Komisijos reglamentą (EB) Nr. 530/2008, kuris buvo paskelbtas 2008 m. birželio 13 d. Oficialiajame leidinyje L 155.

               —

               Priteisti iš atsakovės bylinėjimosi išlaidas.

         Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai
   Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai yra nurodyti byloje T-313/08 Veromar di Tudisco Alfio & Salvadore S.n.c. prieš Komisiją.


title: Byla C-122/15: 2015 m. kovo 10 d. Korkein hallinto-oikeus (Suomija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje C

text:
               26.5.2015

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 171/22

         2015 m. kovo 10 d.Korkein hallinto-oikeus (Suomija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje C

   (Byla C-122/15)
   (2015/C 171/26)
   Proceso kalba: suomių

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Korkein hallinto-oikeus

      Šalys pagrindinėje byloje

      Pareiškėjas: C

      Kita procedūros šalis: Veronsaajien oikeudenvalvontayksikkö

      Prejudiciniai klausimai

               1.

               Ar Direktyvos 2000/78 (1) 3 straipsnio 1 dalies c punktas turi būti aiškinamas taip, kad nacionalinės teisės norma, kaip antai Pajamų mokesčio įstatymo (Tuloverolaki) 124 straipsnio 1 ir 4 dalies nuostatos dėl papildomo pajamų iš pensijos mokesčio, patenka į Sąjungos teisės taikymo sritį ir todėl šiuo atveju turi būti taikomas diskriminacijos dėl amžiaus draudimas, kaip jis suprantamas pagal Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijos 21 straipsnio 1 dalį?
               2 ir 3 klausimai pateikiami tik tuo atveju, jei Teisingumo Teismas į 1 klausimą atsakytų, kad šis atvejis patenka į Sąjungos teisės taikymo sritį.

               2.

               Jei atsakymas į pirmąjį klausimą būtų teigiamas, ar Direktyvos 2000/78 2 straipsnio 1 dalis ir 2 dalies a ar b punktai bei Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijos 21 straipsnio 1 dalis turi būti aiškinami taip, kad jais draudžiama tokia nacionalinės teisės norma kaip Pajamų mokesčio įstatymo 124 straipsnio 1 ir 4 dalys, kurios yra susijusios su papildomu pajamų iš pensijos mokesčiu, pagal kurią fizinių asmenų pajamos iš pensijos, kurių gavimas bent jau netiesiogiai priklauso nuo asmens amžiaus, tam tikrais atvejais yra apmokestinamos didesniu pajamų mokesčiu nei tokio pat dydžio pajamos iš darbinės veiklos?

               3.

               Jei minėtomis Direktyvos 2000/78 ir Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijos nuostatomis draudžiama tokia nacionalinės teisės norma dėl papildomo pajamų iš pensijos mokesčio, ar tokiu atveju dar reikia nagrinėti, ar šios direktyvos 6 straipsnio 1 dalis turi būti aiškinama taip, kad nacionalinės teisės norma dėl papildomo pajamų iš pensijos mokesčio, kaip numatyta šioje direktyvos nuostatoje, gali būti laikoma objektyvi ir tinkama bei pateisinama teisėtu tikslu, įskaitant teisėtus užimtumo politikos, darbo rinkos ir profesinio mokymo tikslus, nes, kaip matyti iš Pajamų mokesčio įstatymo parengiamųjų darbų, papildomu pajamų iš pensijos mokesčiu siekiama apmokestinti mokius pajamas iš pensijos gaunančius asmenis, sumažinti atotrūkį tarp pajamų iš pensijos ir pajamų iš darbinės veiklos apmokestinimo ir skatinti vyresnius žmones toliau likti aktyviais darbo rinkoje?

      (1)  2000 m. lapkričio 27 d. Tarybos direktyva 2000/78/EB, nustatanti vienodo požiūrio užimtumo ir profesinėje srityje bendruosius pagrindus (OL L 303, p. 16; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 5 sk., 4 t., p. 79).


title: Byla T-538/15: 2017 m. kovo 28 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Regent University/EUIPO – Regent’s College (REGENT UNIVERSITY) (Europos Sąjungos prekių ženklas — Registracijos pripažinimo negaliojančia procedūra — Žodinis Europos Sąjungos prekių ženklas REGENT UNIVERSITY — Ankstesnis vaizdinis nacionalinis prekių ženklas REGENT’S COLLEGE — Santykinis atmetimo pagrindas — Galimybė supainioti — Reglamento (EB) Nr. 207/2009 8 straipsnio 1 dalies b punktas ir 53 straipsnio 1 dalies a punktas)

text:
               15.5.2017

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 151/33

         2017 m. kovo 28 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Regent University/EUIPO – Regent’s College (REGENT UNIVERSITY)

   (Byla T-538/15) (1)

   ((Europos Sąjungos prekių ženklas - Registracijos pripažinimo negaliojančia procedūra - Žodinis Europos Sąjungos prekių ženklas REGENT UNIVERSITY - Ankstesnis vaizdinis nacionalinis prekių ženklas REGENT’S COLLEGE - Santykinis atmetimo pagrindas - Galimybė supainioti - Reglamento (EB) Nr. 207/2009 8 straipsnio 1 dalies b punktas ir 53 straipsnio 1 dalies a punktas))
   (2017/C 151/41)
   Proceso kalba: anglų

      Šalys

      Ieškovas: Regent University (Virdžinija Bičas, Virdžinija, Jungtinės Amerikos Valstijos), atstovaujamas QC E. Himsworth ir D. Wilkinson

      Atsakovė: Europos Sąjungos intelektinės nuosavybės tarnyba (EUIPO), atstovaujama S. Bonne

      Kita procedūros EUIPO apeliacinėje taryboje šalis, įstojusi į bylą Bendrajame Teisme: Regent’s College (Londonas, Jungtinė Karalystė), atstovaujama QC S. Malynicz

      Dalykas

   Ieškinys dėl 2015 m. liepos 6 d. EUIPO antrosios apeliacinės tarybos sprendimo (byla R 1859/2014-2), susijusio su registracijos pripažinimo negaliojančia procedūra tarp Regent’s College ir Regent University.

      Rezoliucinė dalis

               1.

               Atmesti ieškinį.

               2.

               Priteisti iš Regent University bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 371, 2015 11 9.


title: Byla T-330/06 2008 m. birželio 10 d. Pirmosios instancijos teismo sprendimas byloje Novartis prieš VRDT (BLUE SOFT) (Bendrijos prekių ženklas — Žodinio Bendrijos prekių ženklo BLUE SOFT paraiška — Absoliutūs atmetimo pagrindai — Apibūdinamasis pobūdis — Skiriamųjų požymių nebuvimas — Reglamento (EB) Nr. 40/94 7 straipsnio 1 dalies b ir c punktai)

text:
               19.7.2008

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 183/19

         2008 m. birželio 10 d. Pirmosios instancijos teismo sprendimas byloje Novartis prieš VRDT (BLUE SOFT)

   (Byla T-330/06) (1)

   (Bendrijos prekių ženklas - Žodinio Bendrijos prekių ženklo BLUE SOFT paraiška - Absoliutūs atmetimo pagrindai - Apibūdinamasis pobūdis - Skiriamųjų požymių nebuvimas - Reglamento (EB) Nr. 40/94 7 straipsnio 1 dalies b ir c punktai)
   (2008/C 183/39)
   Proceso kalba: vokiečių
   Šalys

      Ieškovė: Novartis AG (Bazelis, Šveicarija), atstovaujama advokato N. Hebeis

      Atsakovė: Vidaus rinkos derinimo tarnyba (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui) (VRDT), atstovaujama G. Schneider
   Dalykas
   Ieškinys dėl 2006 m. rugsėjo 14 d. VRDT pirmosios apeliacinės tarybos sprendimo (byla R 270/2006-1), susijusio su paraiška įregistruoti žodinį prekių ženklą BLUE SOFT kaip Bendrijos prekių ženklą
   Rezoliucinė dalis

               1.

               Atmesti ieškinį.

               2.

               Priteisti iš Novartis AG bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 326, 2006 12 30.


title: Byla T-397/04 MobilCom Aktiengesellschaft 2004 m. spalio 6 d. pareikštas ieškinys Europos Bendrijų Komisijai

text:
               18.12.2004

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 314/23

         MobilCom Aktiengesellschaft 2004 m. spalio 6 d. pareikštas ieškinys Europos Bendrijų Komisijai
   (Byla T-397/04)
   (2004/C 314/55)
   Proceso kalba: vokiečių
   2004 m. spalio 6 d. Europos Bendrijų Pirmosios instancijos teisme buvo pareikštas MobilCom Aktiengesellschaft, įsteigtos Büdelsdorf (Vokietija), atstovaujamos advokatų K. Jacobsen, U. Wellmann ir T. Sharpe, ieškinys Europos Bendrijų Komisijai.
   Ieškovas Pirmosios instancijos teismo prašo:

               —

               panaikinti 2004 m. liepos 14 d. Europos Bendrijų Komisijos sprendimą dėl bylos Nr. C5/03 (ExN 239/03);

               —

               nepatenkinus šio reikalavimo, panaikinti 2004 m. liepos 14 d. Europos Bendrijų Komisijos sprendimo dėl bylos Nr. C5/03 (ExN 239/03) 1 straipsnį ta apimtimi, kuria paskutinėje sakinio dalyje rašoma: „... jei Vokietija laikosi šio sprendimo 2 dalyje nurodytos sąlygos“, ir nurodyto sprendimo 2 bei 3 straipsnius visa apimtimi.

         Teisiniai pagrindai ir pagrindiniai argumentai
   Ginčijamame sprendime Vokietijos suteikta pagalba ieškovui buvo pripažinta suderinama su bendrąja rinka, jei Vokietija įvykdo sprendimo 2 straipsnyje nurodytas sąlygas. Ieškovui buvo nustatytas reikalavimas uždaryti savo vadinamąjį „elektroninį prekybos kanalą“ septyniems mėnesiams.
   Pirmiausia ieškovas tvirtina, kad Komisija yra nekompetetinga šioje byloje. Kadangi ieškovo veikla platinant mobiliojo ryšio paslaugų teikimo sutartis apsiriboja išimtinai Vokietijos teritorija, valstybės pagalbos suteikimas negali paveikti prekybos tarp valstybių.
   Be to, ieškovas pareiškia, kad nėra teisinio pagrindo Komisijai nustatyti tokį reikalavimą, dėl ko pažeidžiama EB sutartis ar jos įgyvendinimui taikytina teisės norma.
   Ieškovas mano, kad jam nustatytas reikalavimas yra savavališkas, kadangi jis nepakankamai motyvuotas. Todėl ieškovas kaltina Komisiją padarius vertinimo klaidą arba neatlikus vertinimo. Komisija suprantamai nepaaiškino, kad ginčijamas sprendimas yra būtinas, tinkamas ir kartu švelniausia priemonė, todėl ji pažeidė proporcingumo principą.


title: Byla C-347/09: 2009 m. rugpjūčio 31 d. Bezirksgericht Linz (Austrija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą baudžiamojoje byloje prieš Jochen Dickinger, Franz Ömer

text:
               21.11.2009

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 282/26

         2009 m. rugpjūčio 31 d.Bezirksgericht Linz (Austrija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą baudžiamojoje byloje prieš Jochen Dickinger, Franz Ömer
   (Byla C-347/09)
   2009/C 282/45
   Proceso kalba: vokiečių

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Bezirksgericht Linz

      Šalys pagrindinėje baudžiamojoje byloje

   Jochen Dickinger, Franz Ömer

      Prejudiciniai klausimai

               1.

                           a)

                           Ar EB 43 ir EB 49 straipsniai aiškintini taip, kad jie iš principo draudžia tokį valstybės narės reguliavimą, koks įtvirtintas Austrijos Glückspielgesetz (Azartinių lošimų įstatymas) 3 straipsnyje kartu su 14f ir 21 straipsniais, pagal kurį:

                                       —

                                       koncesija loterijoms (pvz., elektroninėms loterijoms ir t. t.) laikotarpiui iki 15 metų gali būti išduota tik vienam koncesijos konkurso dalyviui, kuris, be kita ko, turi būti nacionalinėje teritorijoje buveinę turinti kapitalo bendrovė, negali steigti filialų už Austrijos ribų, turi turėti mažiausiai 109 000 000,- EUR apmokėtą įstatinį kapitalą ir pagal aplinkybes tikėtina, kad federacijai sumokės daugiausiai mokesčių;

                                       —

                                       koncesija steigti lošimo namus laikotarpiui iki 15 metų gali būti išduota tik daugiausiai dvylikai koncesijos konkurso dalyvių, kurie, be kita ko, turi būti nacionalinėje teritorijoje buveinę turinti akcinė bendrovė, negali steigti filialų už Austrijos ribų, turi turėti mažiausiai 22 000 000,- EUR apmokėtą įstatinį kapitalą ir pagal aplinkybes tikėtina, kad administraciniams teritoriniams vienetams sumokės daugiausiai mokesčių?

                                 Šie klausimai kyla visų pirma dėl to, kad Casinos Austria AG yra visų dvylikos koncesijų steigti kazino, išduotų 1991 m. gruodžio 18 d. daugiausiai 15 metų laikotarpiui ir vėliau pratęstų be viešojo pirkimo arba paskelbimo, turėtoja.

                           b)

                           Jeigu atsakymas būtų teigiamas, ar toks reguliavimas gali būti pateisinamas dėl bendrojo intereso apriboti lošimų veiklą ir tuomet, kai koncesininkai, esant beveik monopolinei struktūrai, intensyviai naudodami reklamos priemones vykdo ekspansionistinę politiką azartinių lošimų srityje?

                           c)

                           Jeigu atsakymas būtų teigiamas, ar prašymą priimti prejudicinį sprendimą teikiantis teismas, atlikdamas tokio reglamentavimo, kuriuo siekiama užkirsti kelią nusikaltimams kontroliuojant šioje srityje veikiančius ūkio subjektus ir azartinių lošimų veiklai nustatant apribojimus taip, kad ji būtų kontroliuojama, proporcingumo patikrinimą, turi atsižvelgti į tai, kad tai susiję ir su paslaugas daugiau nei vienoje valstybėje teikiančiais paslaugų teikėjais, kuriems įsisteigimo valstybėje ir taip taikomi su jų koncesija susiję griežti įpareigojimai ir kontrolė?

               2.

               Ar pagrindinės EB sutarties laisvės, visų pirma EB 49 straipsnyje numatytas laisvas paslaugų judėjimas, turi būti aiškinamos taip, kad, nepaisant iš principo išlikusios valstybių narių kompetencijos reglamentuoti baudžiamosios teisės sistemą, atsižvelgiant į Bendrijos teisę turi būti vertinama ir valstybės narės baudžiamosios teisės nuostata, jeigu ji gali neleisti ar trukdyti pasinaudoti pagrindine laisve?

               3.

                           a)

                           Ar EB 49 straipsnis kartu su EB 10 straipsniu aiškintini taip, kad, remiantis abipusio pasitikėjimo principu, paslaugų suteikimo valstybėje reikia atsižvelgti į paslaugų teikėjo įsisteigimo valstybėje atliktus patikrinimus ir suteiktas garantijas?

                           b)

                           Jeigu atsakymas būtų teigiamas, ar EB 49 straipsnis aiškintinas taip, kad laisvo paslaugų teikimo apribojimo dėl bendrojo intereso atveju reikia atsižvelgti į tai, ar šio bendrojo intereso nėra pakankamai paisoma jau tomis teisės normomis, kontrole ir patikrinimais, kurie paslaugų teikėjui taikomi jo įsisteigimo valstybėje?

                           c)

                           Jeigu atsakymas būtų teigiamas, ar tikrinant valstybės narės nuostatos, pagal kurią už azartinių lošimų paslaugų tarpvalstybiniu lygmeniu siūlymą neturint nacionalinės licencijos gresia bausmė, proporcingumą reikia atsižvelgti į tai, kad į su tvarka susijusius politinius interesus, kuriais remiasi paslaugų teikimo vietos valstybė, pateisindama pagrindinės laisvės apribojimą, pakankamai atsižvelgiama dar įsisteigimo valstybėje taikant griežtą leidimų išdavimo ir priežiūros procedūrą?

                           d)

                           Jeigu atsakymas būtų teigiamas, ar prašymą priimti prejudicinį sprendimą teikiantis teismas, tikrindamas tokio apribojimo proporcingumą, turi atsižvelgti į tai, kad valstybėje, kurioje įsisteigęs paslaugų teikėjas, atitinkamos nuostatos yra netgi griežtesnės nei tos valstybės, kurioje teikiamos paslaugos, nuostatos?

                           e)

                           Ar azartinių lošimų draudimo numatant bausmę dėl su tvarka susijusių politinių priežasčių, pavyzdžiui, lošėjų apsaugos ir kovos su nusikalstamumu, atveju proporcingumo principas, be to, reikalauja, kad prašymą priimti prejudicinį sprendimą teikiantis teismas skirtų teikėjus, kurie siūlo azartinius lošimus neturėdami jokių leidimų, ir teikėjus, kurie yra įsisteigę ir gavę koncesijas kitose ES valstybėse narėse ir veikia naudodamiesi laisve teikti paslaugas?

                           f)

                           Galiausiai, ar tikrinant valstybės narės nuostatos, kuria numatant bausmę draudžiama tarpvalstybiniu lygmeniu siūlyti azartinių lošimų paslaugas, neturint nacionalinės koncesijos arba leidimo, proporcingumą reikia atsižvelgti į tai, kad pagal nustatytą tvarką kitoje valstybėje narėje licenciją turinčiam azartinių lošimų organizatoriui dėl objektyvių, netiesiogiai diskriminuojančių įėjimo į rinką kliūčių nebuvo įmanoma gauti nacionalinės licencijos ir kad licencijavimo bei priežiūros procedūra įsisteigimo valstybėje pagal savo apsaugos lygį bent jau prilyginama nacionalinei procedūrai?

               4.

                           a)

                           Ar EB 49 straipsnis aiškintinas taip, kad laikinas paslaugų teikimo pobūdis atima iš paslaugų teikėjo galimybę susikurti priimančiojoje valstybėje narėje tam tikrą infrastruktūrą (pavyzdžiui, serverį), neįgyjant šioje valstybėje narėje įsisteigusio asmens statuso?

                           b)

                           Ar, be to, EB 49 straipsnis aiškintinas taip, kad nacionaliniams pagalbiniams paslaugų teikėjams skirtas draudimas palengvinti paslaugų teikimą kitoje valstybėje narėje buveinę turinčiam paslaugų teikėjui yra šio paslaugų teikėjo paslaugų teikimo laisvės apribojimas net ir tuomet, kai pagalbiniai paslaugų teikėjai yra įsikūrę toje pačioje valstybėje narėje kaip ir dalis paslaugos gavėjų?


title: Byla C-249/08: 2009 m. spalio 29 d. Teisingumo Teismo (septintoji kolegija) sprendimas byloje Europos Bendrijų Komisija prieš Italijos Respubliką (Valstybės įsipareigojimų neįvykdymas — Bendra žuvininkystės politika — Išteklių apsauga — Žuvininkystės sektoriaus kontrolės sistema — Reglamentas (EB) Nr. 894/97 — 11 straipsnis — Reglamentas (EEB) Nr. 2241/87 — 1 straipsnio 1 ir 2 dalys — Reglamentas (EEB) Nr. 2847/93 — 2 straipsnio 1 dalis ir 31 straipsnio 1 ir 2 dalys — Dreifuojančių tinklų draudimas — Veiksmingos šio draudimo paisymo kontrolės sistemos nebuvimas)

text:
               19.12.2009

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 312/8

         2009 m. spalio 29 d. Teisingumo Teismo (septintoji kolegija) sprendimas byloje Europos Bendrijų Komisija prieš Italijos Respubliką

   (Byla C-249/08) (1)

   (Valstybės įsipareigojimų neįvykdymas - Bendra žuvininkystės politika - Išteklių apsauga - Žuvininkystės sektoriaus kontrolės sistema - Reglamentas (EB) Nr. 894/97 - 11 straipsnis - Reglamentas (EEB) Nr. 2241/87 - 1 straipsnio 1 ir 2 dalys - Reglamentas (EEB) Nr. 2847/93 - 2 straipsnio 1 dalis ir 31 straipsnio 1 ir 2 dalys - Dreifuojančių tinklų draudimas - Veiksmingos šio draudimo paisymo kontrolės sistemos nebuvimas)
   2009/C 312/11
   Proceso kalba: italų

      Šalys

      Ieškovė: Europos Bendrijų Komisija, atstovaujama K. Banks ir C. Cattabriga

      Atsakovė: Italijos Respublika, atstovaujama I. Bruni, avvocato dello Stato F. Arena

      Dalykas

   Valstybės įsipareigojimų neįvykdymas — 1987 m. liepos 23 d. Tarybos reglamento (EEB) Nr. 2241/87, nustatančio tam tikras žvejybos veiklos kontrolės priemones (OL L 207, p. 1), 1 straipsnio 1 dalies ir 1993 m. spalio 12 d. Tarybos reglamento (EEB) Nr. 2847/93, nustatančio bendros žuvininkystės politikos kontrolės sistemą (OL L 261, p. 1; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 4 sk., 2 t., p. 70), 2 straipsnio ir 31 straipsnio 1 ir 2 dalių pažeidimas — Žvejybos laivų ir jų veiklos tikrinimas bei kontrolė — Priemonės, kurių reikia imtis galiojančių teisės aktų nesilaikymo atveju — Nuostatos, susijusios su dreifuojančių tinklų laikymu laive ir naudojimu

      Rezoliucinė dalis

               1.

               Savo teritorijoje ir jos suverenumui bei jurisdikcijai priklausančiuose vandenyse neatlikusi tinkamos žvejybos veiklos kontrolės, patikrinimo ir priežiūros, konkrečiai atsižvelgiant į tai, ar laikomasi dreifuojančių tinklų laikymą laive ir naudojimą reglamentuojančių nuostatų, ir tinkamai neužtikrinusi, kad Bendrijos teisės aktų, susijusių su dreifuojančių tinklų laikymu laive ir naudojimu, pažeidėjų atžvilgiu būtų imtasi tinkamų priemonių, visų pirma jiems taikant atgrasomojo poveikio sankcijas, Italijos Respublika neįvykdė įsipareigojimų pagal 1987 m. liepos 23 d. Tarybos reglamento (EEB) Nr. 2241/97, nustatančio tam tikras žvejybos veiklos kontrolės priemones, 1 straipsnio 1 dalį ir 1993 m. spalio 12 d. Tarybos reglamento (EEB) Nr. 2847/93, nustatančio bendros žuvininkystės politikos kontrolės sistemą, iš dalies pakeisto 1998 m. gruodžio 17 d. Tarybos reglamentu (EB) Nr. 2846/98, 2 straipsnio 1 dalį ir 31 straipsnio 1 ir 2 dalis.

               2.

               Priteisti iš Italijos Respublikos bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 209, 2008 8 15.


title: Byla C-69/06 2007 m. vasario 23 d. Teisingumo Teismo penktosios kolegijos pirmininko nutartis Europos Bendrijų Komisija prieš Slovakijos Respubliką

text:
               28.4.2007

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 96/27

         2007 m. vasario 23 d. Teisingumo Teismo penktosios kolegijos pirmininko nutartis Europos Bendrijų Komisija prieš Slovakijos Respubliką

   (Byla C-69/06) (1)

   (2007/C 96/49)

      Proceso kalba: slovakų

   Penktosios kolegijos pirmininkas nutartimi nurodė išbraukti bylą iš registro.

      (1)  OL C 74, 2006 3 25.


title: 2005 m. rugsėjo 8 d. Teisingumo Teismo sprendimas (pirmoji kolegija), Byloje C-288/04 (dėl Unabhängiger Finanzsenat Außenstelle Wien prašymo priimti prejudicinį sprendimą): AB prieš Finanzamt für den 6., 7. und 15. Bezirk (Protokolas dėl Europos Bendrijų privilegijų ir imunitetų — Pareigūnų tarnybos nuostatai — Kitų Europos Bendrijų tarnautojų įdarbinimo sąlygos — Komisijos atstovybėje Austrijoje dirbantis vietinis darbuotojas — Mokesčių sistema)

text:
               29.10.2005

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 271/9

      TEISINGUMO TEISMO SPRENDIMAS

   (pirmoji kolegija)
   2005 m. rugsėjo 8 d.
   Byloje C-288/04 (dėl Unabhängiger Finanzsenat Außenstelle Wien prašymo priimti prejudicinį sprendimą): AB prieš Finanzamt für den 6., 7. und 15. Bezirk
       (1)

   (Protokolas dėl Europos Bendrijų privilegijų ir imunitetų - Pareigūnų tarnybos nuostatai - Kitų Europos Bendrijų tarnautojų įdarbinimo sąlygos - Komisijos atstovybėje Austrijoje dirbantis vietinis darbuotojas - Mokesčių sistema)
   (2005/C 271/16)
   Proceso kalba: vokiečių
   Byloje C-288/04 dėl 2004 m. birželio 28 d.Unabhängiger Finanzsenat Außenstelle Wien (Austrija) sprendimu, kurį Teisingumo Teismas gavo 2004 m. liepos 6 d., pagal EB 234 straipsnį pateikto prašymo priimti prejudicinį sprendimą byloje AB prieš Finanzamt für den 6., 7. und 15. Bezirk, Teisingumo Teismas (pirmoji kolegija), kurį sudaro kolegijos pirmininkas P. Jann, teisėjai K. Lenaerts, K. Schiemann, E. Juhász (pranešėjas) ir M. Ilešič; generalinis advokatas L. A. Geelhoed, sekretorius R. Grass, 2005 m. rugsėjo 8 d. priėmė sprendimą, kurio rezoliucinėje dalyje nurodyta:
   Pagal Protokolo dėl Europos Bendrijų privilegijų ir imunitetų 13 ir 16 straipsnius Bendrijos institucijos priimtas sprendimas, kuriuo ji nustato savo tarnautojų statusą bei apibrėžia priėmimo į darbą tvarką, privalomas nacionalinėms administracinės valdžios institucijoms arba teismui, t. y. nacionalinės institucijos ir teismai negali savarankiškai kvalifikuoti nagrinėjamų darbo santykių.

      (1)  OL C 251, 2004 10 9.


title: Byla T-49/09: 2012 m. balandžio 19 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Evropaïki Dynamiki prieš Komisiją (Viešojo paslaugų pirkimo sutartys — Bendrijos viešųjų pirkimų procedūra — Paslaugų, susijusių su regioninės politikos generalinio direktorato informacinių sistemų priežiūra ir tobulinimu, teikimas — Dalyvio pasiūlymo atmetimas — Ieškinys dėl panaikinimo — Vienodas požiūris — Pareiga motyvuoti — Esminių procedūrinių reikalavimų pažeidimas — Akivaizdi vertinimo klaida — Deliktinė atsakomybė)

text:
               9.6.2012

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 165/16

         2012 m. balandžio 19 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Evropaïki Dynamiki prieš Komisiją

   (Byla T-49/09) (1)

   (Viešojo paslaugų pirkimo sutartys - Bendrijos viešųjų pirkimų procedūra - Paslaugų, susijusių su regioninės politikos generalinio direktorato informacinių sistemų priežiūra ir tobulinimu, teikimas - Dalyvio pasiūlymo atmetimas - Ieškinys dėl panaikinimo - Vienodas požiūris - Pareiga motyvuoti - Esminių procedūrinių reikalavimų pažeidimas - Akivaizdi vertinimo klaida - Deliktinė atsakomybė)
   2012/C 165/27
   Proceso kalba: anglų

      Šalys

      Ieškovė: Evropaïki Dynamiki — Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE (Atėnai, Graikija), atstovaujama advokatų N. Korogiannakis ir P. Katsimani

      Atsakovė: Europos Komisija, atstovaujama iš pradžių N. Bambara ir E. Manhaeve, vėliau E. Manhaeve, padedamų advokatų P. Wytinck ir B. Hoorelbeke

      Dalykas

   Prašymas panaikinti 2008 m. lapkričio 21 d. Komisijos sprendimą atmesti ieškovės pasiūlymą vykstant viešojo pirkimo procedūrai REGIO-A4-2008-01 dėl Regioninės politikos generalinio direktorato informacinių sistemų priežiūros ir tobulinimo (OL 2008/S 117-155067) ir sprendimą sudaryti sutartį su kitu dalyviu bei prašymas atlyginti žalą.

      Rezoliucinė dalis

               1.

               Atmesti ieškinį.

               2.

               Priteisti iš Evropaïki Dynamiki — Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 90, 2009 4 18.


title: Byla C-512/15: 2015 m. rugsėjo 25 d. Prekršajni Sud u Bjelovaru (Kroatija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Siniša Pušić/Privredna banka Zagreb, Božo Prka

text:
               25.1.2016

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 27/6

         2015 m. rugsėjo 25 d.Prekršajni Sud u Bjelovaru (Kroatija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Siniša Pušić/Privredna banka Zagreb, Božo Prka

   (Byla C-512/15)
   (2016/C 027/07)
   Proceso kalba: kroatų

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Prekršajni Sud u Bjelovaru

      Šalys pagrindinėje byloje

      Ieškovas: Siniša Pušić

      Atsakovai: Privredna banka Zagreb, Božo Prka

      Prejudiciniai klausimai

               1.

               Ar Vartojimo kredito įstatymo taikymas atgal gali būti aiškinamas ir vertinamas laikantis tik šio įstatymo nuostatų, t. y. ar toks Vartojimo kredito įstatymo taikymas nepažeidžia Sąjungos teisės, ypač 2008 m. balandžio 23 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2008/48/EB (1) 30 straipsnio, kurio 1 dalyje aiškiai numatyta, kad ši direktyva netaikoma kredito sutartims, sudarytoms iki nacionalinės teisės aktų, kuriais direktyva perkeliama į nacionalinę teisę, įsigaliojimo dienos?

               2.

               Ar nurodytomis aplinkybėmis Vartojimo kredito įstatymo 26 straipsnio 1 dalies 28 punktas, kuris yra baudžiamosios teisės norma, atsižvelgiant į direktyvos 23 straipsnį ir į jos 30 straipsnyje numatytas pereinamojo laikotarpio nuostatas, gali būti aiškinamas taip, kad už nacionalinės teisės nuostatos, priimtos remiantis minėta direktyva, pažeidimą numatytos sankcijos negali būti taikomos už galimus pažeidimus, susijusius su kredito sutartimis, kurios galiojo nacionalinių įgyvendinimo priemonių įsigaliojimo dieną?

      (1)  2008 m. balandžio 23 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2008/48/EB dėl vartojimo kredito sutarčių ir panaikinanti Tarybos direktyvą 87/102/EEB (OL L 133, p. 66).


title: Byla T-189/14: 2017 m. sausio 13 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Deza/ECHA (Galimybė susipažinti su dokumentais — Reglamentas (EB) Nr. 1049/2001 — ECHA turimi dokumentai, kuriuose yra informacijos, pateiktos vykstant procedūrai dėl autorizacijos naudoti medžiagą di-(2-etilheksil)ftalatą (DEHP) paraiškos — Sprendimas atskleisti tam tikrą informaciją, kuria ieškovė laiko konfidencialia — Su komercinių interesų apsauga susijusi išimtis — Sąvoka „privatus gyvenimas“ — Nuosavybės teisė — Pareiga motyvuoti)

text:
               27.2.2017

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 63/23

         2017 m. sausio 13 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Deza/ECHA

   (Byla T-189/14) (1)

   ((Galimybė susipažinti su dokumentais - Reglamentas (EB) Nr. 1049/2001 - ECHA turimi dokumentai, kuriuose yra informacijos, pateiktos vykstant procedūrai dėl autorizacijos naudoti medžiagą di-(2-etilheksil)ftalatą (DEHP) paraiškos - Sprendimas atskleisti tam tikrą informaciją, kuria ieškovė laiko konfidencialia - Su komercinių interesų apsauga susijusi išimtis - Sąvoka „privatus gyvenimas“ - Nuosavybės teisė - Pareiga motyvuoti))
   (2017/C 063/31)
   Proceso kalba: čekų

      Šalys

      Ieškovė: Deza, a.s. (Valašské Meziříčí, Čekijos Respublika), atstovaujama advokato P. Dejl

      Atsakovė: Europos cheminių medžiagų agentūra (ECHA), iš pradžių atstovaujama A. Iber, T. Zbihlej ir M. Heikkilä, vėliau – M. Heikkilä, C. Buchanan ir W. Broere, padedamų advokatės M. Mašková

      Atsakovės pusėje į bylą įstojusios šalys: Europos Komisija, atstovaujama F. Clotuche-Duvieusart, P. Ondrůšek ir K. Talabér-Ritz, ClientEarth (Londonas, Jungtinė Karalystė), European Environmental Bureau (EEB) (Briuselis, Belgija), Vereniging Health Care Without Harm Europe (Reisveikas, Nyderlandai), atstovaujamos advokato B. Kloostra

      Dalykas

   SESV 263 straipsniu grindžiamas prašymas panaikinti 2014 m. sausio 24 d. ECHA sprendimus atskleisti tam tikrą informaciją, kurią ieškovė pateikė vykstant procedūrai dėl autorizacijos naudoti medžiagą di-(2-etilheksil)ftalatą (DEHP) paraiškos.

      Rezoliucinė dalis

               1.

               Atmesti ieškinį.

               2.

               Deza, a.s. padengia savo bylinėjimosi išlaidas ir iš jos priteisiamos Europos cheminių medžiagų agentūros (ECHA) patirtos bylinėjimosi išlaidos, įskaitant išlaidas, susijusias su procedūra dėl laikinųjų apsaugos priemonių taikymo.

               3.

               Europos Komisija padengia savo bylinėjimosi išlaidas.

               4.

               ClientEarth, European Environmental Bureau (EEB) ir Vereniging Health Care Without Harm Europe padengia savo bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 194, 2014 6 24.


title: Byla T-388/11: 2011 m. liepos 22 d. pareikštas ieškinys byloje Deutsche Post prieš Komisiją

text:
               24.9.2011

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 282/33

         2011 m. liepos 22 d. pareikštas ieškinys byloje Deutsche Post prieš Komisiją

   (Byla T-388/11)
   2011/C 282/66
   Proceso kalba: vokiečių

      Šalys

      Ieškovė: Deutsche Post AG (Bona, Vokietija), atstovaujama advokatų J. Sedemund, T. Lübbig ir M. Klasse

      Atsakovė: Europos Komisija

      Reikalavimai

   Ieškovė Bendrojo Teismo prašo:

               —

               panaikinti 2011 m. gegužės 10 d. Komisijos nutarimą byloje „Valstybės pagalba C 36/2007 — Vokietija, valstybės pagalba Deutsche Post AG“ (K(2011) 3081 galutinis);

               —

               priteisti iš atsakovės bylinėjimosi išlaidas.

      Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

   Ieškovė prašo panaikinti 2011 m. gegužės 10 d. Komisijos nutarimą K(2011) 3081 galutinis byloje „Valstybės pagalba C 36/2007 — Vokietija, valstybės pagalba Deutsche Post AG“, kuriuo Komisija nutarė išplėsti SESV 108 straipsnio 2 dalyje nurodytą tyrimo procedūrą minėtoje byloje. Išplėtimas susijęs su pareigūnų, kurie iki ieškovės įsteigimo dirbo Deutsche Bundespost, pensijų valstybės finansavimu, kuris jau buvo nagrinėjamas 2007 m. rugsėjo 12 d. Komisijos sprendime pradėti procedūrą šioje byloje.
   Grįsdama ieškinį ieškovė remiasi šešiais pagrindais.

               1.

               Pirmasis ieškinio pagrindas susijęs su SESV 107 straipsnio 1 dalies pažeidimu — akivaizdžiai klaidingas pripažinimas valstybės pagalba
               Komisijos padaryta akivaizdi vertinimo klaida yra ta, jog šioje byloje ji netaikė teismų praktikos, suformuluotos byloje Combus (2004 m. kovo 16 d. sprendimas Busvognmænd prieš Komisiją, T-157/01, Rink. p. II-917). Pagal šią teismų praktiką valstybės pagalba nėra priemonės, kurios buvusias valstybės įmones atleidžia nuo pensijų įmokų mokėjimo, kurios viršija paprastai privačioms įmonėms nustatytą dydį. Šią teismų praktiką taikant nagrinėjamos bylos aplinkybėms, būtina konstatuoti, jog valstybinis pensijų įsipareigojimų finansavimas nėra valstybės pagalba.

               2.

               Antrasis ieškinio pagrindas susijęs su Reglamento Nr. 659/1999 (1) 1 straipsnio b punkto, SESV 107 straipsnio, SESV 108 straipsnio pažeidimais — akivaizdi vertinimo klaida pagalbą kvalifikuojant „nauja“ pagalba
               Komisija padarė akivaizdžią vertinimo klaidą, neatsižvelgdama į tai, jog valstybės atsakomybės už pensijų įsipareigojimus atveju — jei apskritai įvykdytos pagalbos sąlygos — gali būti tik esama pagalba. Federalinės valdžios institucijų tęstinė atsakomybė už pensijų įsipareigojimus kyla iš Vokietijos Grundgesetz (Pagrindinis įstatymas), todėl, įsigaliojus Sutartims, ji jau egzistavo ir nuo tada nebuvo padaryta jokių esminių pakeitimų. Be to, Komisija privalo laikytis Sprendime Deutsche Post prieš Komisiją (T-266/02) pateikto paaiškinimo, jog atsižvelgiant į pensijų reguliavimą jau 2002 m. birželio 19 d. sprendime ji neigė valstybės pagalbos teisėje nustatytą „naudos“ sąlygą, o tai prilyginama valstybės pagalbos teisės pažeidimo nebuvimui.

               3.

               Trečiasis ieškinio pagrindas susijęs su SESV 107 straipsnio 1 dalies pažeidimu — akivaizdžiai klaidingas metodas apskaičiuoti tariamą pagalbą
               Šiuo atžvilgiu ieškovė tvirtina, kad Komisija neapskaičiavo, ką, remiantis jos argumentais, padaryti buvo būtina, socialinių išmokų, kurias ieškovė faktiškai sumokėjo už pareigūnus, atėmus tariamus „pridėtinius mokesčius“ už konkurenciniu požiūriu neįprastas socialinio draudimo įmokas, turinčias patvirtintus tarifus už reglamentuojamus produktus, ir socialinio draudimo įmokų, kurias normaliomis rinkos sąlygomis patiria privatūs konkurentai. Taikant Komisijos apskaičiavimo metodą, neleistinai visiškai užmirštamas socialinių išmokų, kurias ieškovė faktiškai sumokėjo už pareigūnus, dydis, o tai reiškia, kad Komisijos apskaičiuotos tariamos pagalbos dydžiui nesvarbu, ar ir kokio dydžio socialines išmokas pervedė ieškovė. Be to, ieškovė teigia, kad tariami „pridėtiniai mokesčiai“ nėra tikrinami ir kad bet kuriuo atveju konkurenciniu požiūriu neįprastos socialinės išlaidos faktiškai negali būti padengtos taikant rezultatus.

               4.

               Ketvirtasis ieškinio pagrindas susijęs su SESV 107 straipsnio 1 dalies pažeidimu — akivaizdžiai klaidingas tariamo nereguliuojamos srities „kryžminio subsidijavimo“, taikant reguliuojamą sritį kvalifikavimas valstybės pagalba
               Šiuo atžvilgiu ieškovė pirmiausia tvirtina, kad Komisija neatliko reikiamo permokų apskaičiavimo ir nepatikrino, ar valstybės kompensacija apskritai viršijo išlaidas, už kurias gali būti mokama kompensacija.

               5.

               Penktasis ieškinio pagrindas susijęs su SESV 107 straipsnio 1 dalies pažeidimu — akivaizdi klaida nustatant konkurenciniu požiūriu įprastų socialinio draudimo įmokų etaloną
               Šiuo atžvilgiu ieškovė pirmiausia tvirtina, kad, apskaičiuodama privačių darbdavių konkurenciniu požiūriu įprastas socialinio draudimo įmokas, Komisija įtraukė darbuotojų mokamas įmokas, nors jos priskirtinos darbuotojų pajamoms, o ne socialinio draudimo įmokoms, kurias padengia darbdavys; be to, Komisija, siekdama nustatyti etaloną, orientavosi į (pernelyg aukštą) pareigūnų atlyginimų lygį, o ne į privačios įmonės mokamo konkurenciniu požiūriu įprasto darbo užmokesčio lygį. Ištaisius šias dvi klaidas taip, kaip reikalaujama, visiškai išnyksta tariama pagalba.

               6.

               Šeštasis ieškinio pagrindas susijęs su SESV 296 straipsnio 2 dalies pažeidimu — motyvavimo stoka
               Galiausiai, ieškovė teigia, kad ginčijama nutartis nėra pakankamai motyvuota.

      (1)  1999 m. kovo 22 d. Tarybos reglamentas (EB) Nr. 659/1999, nustatantis išsamias EB Sutarties 93 straipsnio taikymo taisykles (OL L 83, p. 1; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 8 sk., 1 t., p. 339).


title: Byla C-11/16: 2016 m. sausio 7 d. Commissione tributaria provinciale di Genova (Italija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Ignazio Messina & C. SpA/Agenzia delle Dogane e dei Monopoli

text:
               29.3.2016

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 111/8

         2016 m. sausio 7 d.Commissione tributaria provinciale di Genova (Italija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Ignazio Messina & C. SpA/Agenzia delle Dogane e dei Monopoli

   (Byla C-11/16)
   (2016/C 111/11)
   Proceso kalba: italų

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Commissione tributaria provinciale di Genova

      Šalys pagrindinėje byloje

      Pareiškėja: Ignazio Messina & C. SpA

      Atsakovė: Agenzia delle Dogane e dei Monopoli – Ufficio delle dogane di Genova

      Prejudiciniai klausimai

               1)

               Ar Reglamentas (EEB) Nr. 4055/1986 (1), kaip jį aiškina Teisingumo Teismas, draudžia taikyti Respublikos prezidento dekrete Nr. 107/2009 įtvirtintas nacionalinės teisės nuostatas, pagal kurias nustatomas skirtingo dydžio mokestis, taikomas atsižvelgiant į tai, ar laivai plaukia iš trečiosios šalies uosto arba į jį, ar iš Italijos uosto arba į jį?

               2)

               Ar Reglamentas (EEB) Nr. 4055/1986, kaip jį aiškina Teisingumo Teismas, draudžia taikyti Respublikos prezidento dekrete Nr. 107/2009 įtvirtintas nacionalinės teisės nuostatas, pagal kurias nustatomas skirtingo dydžio mokestis, taikomas atsižvelgiant į tai, ar laivai plaukia iš trečiosios šalies uosto arba į jį, ar iš Sąjungos uosto arba į jį, kai šis skirtumas grindžiamas viešųjų valdžios funkcijų ir (arba) užduočių ir (arba) veiklos rūšių, kurios pačiu mokesčiu tiesiogiai nekompensuojamos, vykdymu?

               3)

               Ar Reglamentas (EEB) Nr. 4055/1986, kaip jį aiškina Teisingumo Teismas, draudžia taikyti Respublikos prezidento dekrete Nr. 107/2009 įtvirtintas nacionalinės teisės nuostatas, pagal kurias nustatytas skirtingo dydžio mokestis, taikomas atsižvelgiant į tai, ar laivai plaukia iš trečiosios šalies uosto arba į jį, ar iš Sąjungos uosto arba į jį, kai šis skirtumas grindžiamas viešųjų valdžios funkcijų, kurias atlieka ne tos įstaigos, į kurių biudžetą mokamas mokestis, vykdymu?

               4)

               Ar Reglamentas (EEB) Nr. 4055/1986, kaip jį aiškina Teisingumo Teismas, draudžia taikyti Respublikos prezidento dekrete Nr. 107/2009 įtvirtintas nacionalinės teisės nuostatas, pagal kurias nustatytas skirtingo dydžio mokestis, taikomas atsižvelgiant į tai, ar laivai plaukia iš trečiosios šalies uosto arba į jį, ar iš Sąjungos uosto arba į jį, kai šis skirtumas grindžiamas viešųjų valdžios funkcijų vykdymu, tačiau nenurodomos atskiros kompensuotinos išlaidos, todėl neįmanoma nei prieš tai, nei po to patikrinti, kurių paslaugų išlaidos buvo faktiškai kompensuotos [bei] kaip ir kiek tuo mokesčiu tos paslaugos faktiškai kompensuotos?

      (1)  1986 m. gruodžio 22 d. Tarybos reglamentas (EEB) Nr. 4055/86 dėl laisvės teikti paslaugas principo taikymo jūrų transporto paslaugoms tarp valstybių narių bei valstybių narių ir trečiųjų šalių (OL L 378, p. 1; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 6 sk. 1 t., p. 174).


title: Byla C-209/08 2008 m. gegužės 20 d. pareikštas ieškinys byloje Europos Bendrijų Komisija prieš Liuksemburgo Didžiąją Hercogystę

text:
               5.7.2008

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 171/28

         2008 m. gegužės 20 d. pareikštas ieškinys byloje Europos Bendrijų Komisija prieš Liuksemburgo Didžiąją Hercogystę

   (Byla C-209/08)
   (2008/C 171/44)
   Proceso kalba: prancūzų
   Šalys

      Ieškovė: Europos Bendrijų Komisija, atstovaujama Maria Condou Durande

      Atsakovė: Liuksemburgo Didžioji Hercogystė
   Ieškovės reikalavimai

               —

               Pripažinti, kad nepriėmusi 2004 m. balandžio 29 d. Tarybos direktyvą 2004/81/EB dėl teisės laikinai apsigyventi suteikimo trečiųjų šalių piliečiams, kurie yra prekybos žmonėmis aukos arba kuriais buvo pasinaudota nelegalios imigracijos tikslais ir kurie bendradarbiauja su kompetentingomis institucijomis (1), įgyvendinančių įstatymų ir kitų teisės aktų ar bet kuriuo atveju nepateikusi šių nuostatų Komisijai, Liuksemburgo Didžioji Hercogystė neįvykdė įsipareigojimų pagal šios direktyvos 17 straipsnį.

               —

               Priteisti iš Liuksemburgo Didžiosios Hercogystės bylinėjimosi išlaidas.

         Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai
   Terminas perkelti direktyvą baigėsi 2006 m. rugpjūčio 5 dieną. Tačiau šio ieškinio pateikimo dieną atsakovė dar nebuvo ėmusis direktyvai perkelti būtinų priemonių ar bet kuriuo atveju nebuvo apie jas pranešusi Komisijai.

      (1)  OL L 261, p. 19.


title: Byla C-16/08: 2009 m. birželio 11 d. Teisingumo Teismo (šeštoji kolegija) sprendimas byloje (Administratīvā apgabaltiesa (Latvijos Respublika) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Schenker SIA prieš Valsts ieņēmumu dienests (Bendrasis muitų tarifas — Tarifinė klasifikacija — Kombinuotoji nomenklatūra — Skystųjų kristalų įtaisai su aktyviąja matrica)

text:
               1.8.2009

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 180/13

         2009 m. birželio 11 d. Teisingumo Teismo (šeštoji kolegija) sprendimas byloje (Administratīvā apgabaltiesa (Latvijos Respublika) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Schenker SIA prieš Valsts ieņēmumu dienests
   (Byla C-16/08) (1)

   (Bendrasis muitų tarifas - Tarifinė klasifikacija - Kombinuotoji nomenklatūra - Skystųjų kristalų įtaisai su aktyviąja matrica)
   2009/C 180/21
   Proceso kalba: latvių

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

   Administratīvā apgabaltiesa

      Šalys pagrindinėje byloje

      Ieškovė: Schenker SIA

      Atsakovė: Valsts ieņēmumu dienests

      Dalykas

   Prašymas priimti prejudicinį sprendimą — Administratīvā apgabaltiesa — 1987 m. liepos 23 d. Tarybos reglamento (EEB) Nr. 2658/87 dėl tarifų ir statistinės prekių nomenklatūros bei dėl Bendrojo muitų tarifo (OL L 256, p. 1; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 2 sk., 2 t., p. 382) aiškinimas — Skystųjų kristalų įtaisai (LCD) su aktyviąja matrica — Klasifikavimas pagal Kombinuotosios nomenklatūros 8528 21 90 poziciją arba 9013 80 20 poziciją — Baigtos gaminti prekės esminius požymius turinti arba jų neturinti prekė

      Rezoliucinė dalis

   Kombinuotosios nomenklatūros, kuri sudaro 1987 m. liepos 23 d. Tarybos reglamento (EEB) Nr. 2658/87 dėl tarifų ir statistinės nomenklatūros bei dėl Bendrojo muitų, iš dalies pakeisto 2003 m. rugsėjo 11 d. Komisijos reglamentu (EB) Nr. 1789/2003, I priedą, 8528 21 90 subpoziciją reikia aiškinti taip, kad 2004 m. gruodžio 29 d. ši subpozicija nebuvo taikoma skystųjų kristalų įtaisams (LCD) su aktyviąja matrica, kuriuos iš esmės sudarė tokios dalys:

               —

               du stiklo lakštai,

               —

               skystųjų kristalų sluoksnis tarp šių lakštų,

               —

               vertikalaus ir horizontalaus signalo nukreiptuvai,

               —

               foninio apšvietimo įtaisas,

               —

               inverteris, kuris generuoja aukštą įtampą galiniam šviesos šaltiniui, ir

               —

               kontrolės blokas — duomenų perdavimo sąsaja (PCB arba PWB kontrolė), užtikrinantis nuoseklų duomenų perdavimą į kiekvieną LCD modulio pikselį (tašką), naudojant specifinę technologiją LVDS (Low-voltage differential signaling).

      (1)  OL C 92, 2008 4 12.


title: Byla F-46/13: 2013 m. gegužės 16 d. pareikštas ieškinys byloje ZZ prieš Komisiją

text:
               20.7.2013

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 207/62

         2013 m. gegužės 16 d. pareikštas ieškinys byloje ZZ prieš Komisiją

   (Byla F-46/13)
   2013/C 207/109
   Proceso kalba: prancūzų

      Šalys

      Ieškovas: ZZ, atstovaujamas advokatų S. Rodrigues ir A. Blot

      Atsakovė: Europos Komisija

      Ginčo dalykas bei aprašymas

   Sprendimo, kuriuo atmestas GD DEVCO prašymas įdarbinti ieškovą II pareigų grupės sutartininku, panaikinimas ir prašymas atlyginti patirtą materialinę žalą.

      Ieškovo reikalavimai

               —

               Panaikinti 2012 m. spalio 4 d. Europos Komisijos, kaip Sudaryti tarnybos sutartis įgaliotos tarnybos (toliau — STSĮT), sprendimą neįdarbinti ieškovo II pareigų grupės sutartininku;

               —

               jei reikia, panaikinti 2013 m. vasario 7 d. STSĮT sprendimą, kuriuo atmestas 2012 m. spalio 19 d. ieškovo pateiktas skundas;

               —

               atlyginti patirtą materialinę žalą;

               —

               sumokėti ex aequo et bono nustatytą sumą už patirtą neturtinę žalą, o preliminariai sumokėti 50 000 eurų;

               —

               priteisti iš Komisijos bylinėjimosi išlaidas.


title: Byla C-371/16 P: 2016 m. liepos 4 d. L'Oréal SA pateiktas apeliacinis skundas dėl 2016 m. balandžio 28 d. Bendrojo Teismo (aštuntoji kolegija) priimto sprendimo byloje T-144/15 L'Oréal/EUIPO – THERALAB (VICHY LABORATOIRES V IDÉALIA)

text:
               27.3.2017

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 95/2

         2016 m. liepos 4 d.L'Oréal SA pateiktas apeliacinis skundas dėl 2016 m. balandžio 28 d. Bendrojo Teismo (aštuntoji kolegija) priimto sprendimo byloje T-144/15 L'Oréal/EUIPO – THERALAB (VICHY LABORATOIRES V IDÉALIA)

   (Byla C-371/16 P)
   (2017/C 095/03)
   Proceso kalba: anglų

      Šalys

      Apeliantė: L'Oréal SA, atstovaujama advogado J. P. Mioludo

      Kita proceso šalis: Europos Sąjungos intelektinės nuosavybės tarnyba (EUIPO)
   2016 m. gruodžio 8 d. Teisingumo Teismo (aštuntoji kolegija) nutartimi apeliacinis skundas pripažintas nepriimtinu.


title: Byla T-160/15: 2016 m. kovo 10 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje LG Developpement/VRDT – Bayerische Motoren Werke (MINICARGO) (Bendrijos prekių ženklas — Protesto procedūra — Vaizdinio Bendrijos prekių ženklo MINICARGO paraiška — Ankstesnis žodinis Bendrijos prekių ženklas MINI — Santykinis atmetimo pagrindas — Galimybė supainioti — Reglamento (EB) Nr. 207/2009 8 straipsnio 1 dalies b punktas)

text:
               25.4.2016

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 145/27

         2016 m. kovo 10 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje LG Developpement/VRDT – Bayerische Motoren Werke (MINICARGO)

   (Byla T-160/15) (1)

   ((Bendrijos prekių ženklas - Protesto procedūra - Vaizdinio Bendrijos prekių ženklo MINICARGO paraiška - Ankstesnis žodinis Bendrijos prekių ženklas MINI - Santykinis atmetimo pagrindas - Galimybė supainioti - Reglamento (EB) Nr. 207/2009 8 straipsnio 1 dalies b punktas))
   (2016/C 145/34)
   Proceso kalba: anglų

      Šalys

      Ieškovė: LG Developpement (Bo, Prancūzija), atstovaujama advokato A. Sion

      Atsakovė: Vidaus rinkos derinimo tarnyba (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui), atstovaujama J. Crespo Carrillo

      Kita procedūros VRDT apeliacinėje taryboje šalis, įstojusi į bylą Bendrajame Teisme: Bayerische Motoren Werke AG (Miunchenas, Vokietija), atstovaujama advokato R. Delorey

      Dalykas

   Ieškinys dėl 2015 m. sausio 23 d. VRDT ketvirtosios apeliacinės tarybos sprendimo (byla R 596/2014-4), susijusio su protesto procedūra tarp Bayerische Motoren Werke AG ir LG Developpement.

      Rezoliucinė dalis

               1.

               Atmesti ieškinį.

               2.

               Priteisti iš LG Developpement bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 198, 2015 6 15.


title: Byla T-74/15: 2015 m. vasario 17 d. pareikštas ieškinys byloje European Dynamics Luxembourg ir Evropaïki Dynamiki/Komisija

text:
               26.5.2015

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 171/25

         2015 m. vasario 17 d. pareikštas ieškinys byloje European Dynamics Luxembourg ir Evropaïki Dynamiki/Komisija

   (Byla T-74/15)
   (2015/C 171/30)
   Proceso kalba: anglų

      Šalys

      Ieškovės: European Dynamics Luxembourg SA (Liuksemburgas, Liuksemburgas), Evropaïki Dynamiki – Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE (Atėnai, Graikija), atstovaujamos advokatų I. Ampazis ir M. Sfyri

      Atsakovė: Europos Komisija

      Reikalavimai

   Ieškovės Bendrojo Teismo prašo:

               —

               panaikinti Komisijos sprendimą (ESTAT/G0/MHF/Gl/MH/nf D (2014) 2014 m. gruodžio 8 d.), kuris ieškovėms perduotas pateikiant jį kaip priedą prie 2014 m. gruodžio 9 d. Papildomo informacinio dokumento klientams DESIS III-000455-6000494078-REQ-O1-CINF-03 ir kuriuo buvo atmestas jų pasiūlymas, pateiktas dėl konkurso dėl paslaugų DESIS III-000455-6000494078-REQ-01 pagal pagrindų sutartį ESP DESIS III 4 dalis,

               —

               panaikinti Komisijos sprendimą, kuris ieškovėms perduotas pateikiant jį kaip priedą prie 2014 m. gruodžio 12 d. Papildomo informacinio dokumento DESIS 111-000485-6000494078-REQ-01-CINF-02, ir kuriuo buvo atmestas jų pasiūlymas, pateiktas dėl konkurso dėl paslaugų DESIS III-000485-6000494078-REQ-0l pagal pagrindų sutartį ESP-DESIS III 4 dalis,

               —

               priteisti iš Komisijos kompensaciją žalai, kurią ieškovės patyrė netekusios galimybių konkurse DESIS ill-000485-6000494078-REQ-OI-CINF-02, atlyginti, kuri sudaro 12  000 EUR, ir palūkanas,

               —

               priteisti iš Komisijos ieškovės patirtas bylinėjimosi išlaidas, susijusias su šiuo ieškiniu, net jeigu šis ieškinys būtų atmestas.

      Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

   Grįsdamos ieškinį ieškovės remiasi dviem pagrindais.
   Pirma, ieškovės teigia, kad Komisija pažeidė pareigą nurodyti motyvus vertindama jų pasiūlymus konkursuose DESIS III-000455-6000494078-REQ-01 ir DESIS III-000485-6000494078-REQ-01.
   Antra, ieškovės teigia, kad Komisija padarė kelias akivaizdžias vertinimo klaidas vertindama jų pasiūlymą konkurse DESIS 111-000485-6000494078-REQ-01.


title: Byla C-683/13: 2014 m. birželio 19 d. Teisingumo Teismo (aštuntoji kolegija) nutartis byloje ( Tribunal do Trabalho da Covilhã (Portugalija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Pharmacontinente–Saúde e Higiene SA ir kt./Autoridade Para As Condições do Trabalho (ACT) (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą — Teisingumo Teismo procedūros reglamento 99 straipsnis — Asmens duomenų tvarkymas — Direktyva 95/46/EB — 2 straipsnis — Sąvoka „asmens duomenys“  — 6 ir 7 straipsniai — Duomenų kokybės ir duomenų tvarkymo teisėtumo principai — 17 straipsnis — Tvarkymo saugumas — Darbo laikas — Darbo laiko sąrašai — Nacionalinės institucijos, atsakingos už darbo sąlygų laikymosi priežiūrą, prieiga — Darbdavio pareiga pateikti darbo laiko sąrašus taip, kad su jais būtų galima nedelsiant susipažinti)

text:
               11.8.2014

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 261/11

         2014 m. birželio 19 d. Teisingumo Teismo (aštuntoji kolegija) nutartis byloje (Tribunal do Trabalho da Covilhã (Portugalija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Pharmacontinente–Saúde e Higiene SA ir kt./Autoridade Para As Condições do Trabalho (ACT)

   (Byla C-683/13) (1)

   ((Prašymas priimti prejudicinį sprendimą - Teisingumo Teismo procedūros reglamento 99 straipsnis - Asmens duomenų tvarkymas - Direktyva 95/46/EB - 2 straipsnis - Sąvoka „asmens duomenys“ - 6 ir 7 straipsniai - Duomenų kokybės ir duomenų tvarkymo teisėtumo principai - 17 straipsnis - Tvarkymo saugumas - Darbo laikas - Darbo laiko sąrašai - Nacionalinės institucijos, atsakingos už darbo sąlygų laikymosi priežiūrą, prieiga - Darbdavio pareiga pateikti darbo laiko sąrašus taip, kad su jais būtų galima nedelsiant susipažinti))
   2014/C 261/18
   Proceso kalba: portugalų

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Tribunal do Trabalho da Covilhã

      Šalys pagrindinėje byloje

      Ieškovės: Pharmacontinente–Saúde e Higiene SA, Domingos Sequeira de Almeida, Luis Mesquita Soares Moutinho, Rui Teixeira Soares de Almeida, André de Carvalho e Sousa

      Atsakovė: Autoridade Para As Condições do Trabalho (ACT)

      Rezoliucinė dalis

               1.

               1995 m. spalio 24 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 95/46/EB dėl asmenų apsaugos tvarkant asmens duomenis ir dėl laisvo tokių duomenų judėjimo 2 straipsnio a punktas turi būti aiškinamas taip, jog darbo laiko sąrašai, kaip nagrinėjami pagrindinėje byloje, kuriuose nurodomos kiekvieno darbuotojo darbo pradžios ir pabaigos valandos su atitinkamomis pertraukomis ar pauzėmis, patenka į „asmens duomenų“ sąvoką, kaip ji suprantama pagal šią nuostatą.

               2.

               Direktyvos 95/46 6 straipsnio 1 dalies b ir c punktai bei 7 straipsnio c ir e punktai turi būti aiškinami taip, kad jie nedraudžia tokių nacionalinės teisės aktų, kaip nagrinėjami pagrindinėje byloje, kuriais darbdaviui nustatyta pareiga pateikti nacionalinei institucijai, atsakingai už darbo sąlygų laikymosi priežiūrą, darbo laiko sąrašus, kad ji galėtų iškart su jais susipažinti, jei tokia pareiga būtina vykdomai darbo sąlygų, visų pirma darbo laiką reglamentuojančių teisės aktų taikymo, priežiūros užduočiai.

               3.

               Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas turi patikrinti, ar darbdaviui nustatyta pareiga pateikti nacionalinei institucijai, atsakingai už darbo sąlygų laikymosi priežiūrą, darbo laiko sąrašus, kad ji galėtų iškart su jais susipažinti, gali būti pripažinta būtina šios institucijos vykdomai priežiūros užduočiai, padedančia veiksmingiau taikyti darbo sąlygas, visų pirma darbo laiką reglamentuojančius teisės aktus, ir, teigiamo atsakymo atveju, ar sankcijos, kurios buvo paskirtos siekiant užtikrinti veiksmingą 2003 m. lapkričio 4 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvoje 2003/88/EB dėl tam tikrų darbo laiko organizavimo aspektų nustatytų reikalavimų taikymą nepažeidžia proporcingumo principo.

      (1)  OL C 52, 2014 2 22.


title: Byla C-508/04 2007 m. gegužės 10 d. Teisingumo Teismo (ketvirtoji kolegija) sprendimas Europos Bendrijų Komisija prieš Austrijos Respubliką (Valstybės įsipareigojimų neįvykdymas — Direktyva 92/43/EEB — Natūralių buveinių ir laukinės faunos bei floros apsauga — Perkėlimo priemonės)

text:
               23.6.2007

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 140/2

         2007 m. gegužės 10 d. Teisingumo Teismo (ketvirtoji kolegija) sprendimas Europos Bendrijų Komisija prieš Austrijos Respubliką

   (Byla C-508/04) (1)

   (Valstybės įsipareigojimų neįvykdymas - Direktyva 92/43/EEB - Natūralių buveinių ir laukinės faunos bei floros apsauga - Perkėlimo priemonės)
   (2007/C 140/03)
   Proceso kalba: vokiečių
   Šalys

      Ieškovė: Europos Bendrijų Komisija, atstovaujama M. van Beek ir B. Schima, advokato M. Lang

      Atsakovė: Austrijos Respublika, atstovaujama E. Riedl ir H. Dossi
   Dalykas
   Valstybės įsipareigojimų neįvykdymas — Nepilnas ir neteisingas 1992 m. gegužės 21 d. Tarybos direktyvos 92/43/EEB dėl natūralių buveinių ir laukinės faunos bei floros apsaugos (OL L 206, p. 7) perkėlimas į nacionalinę teisę
   Rezoliucinė dalis

               1.

               Austrijos Respublika neįvykdė įsipareigojimų pagal 1992 m. gegužės 21 d. Tarybos direktyvos 92/43/EEB dėl natūralių buveinių ir laukinės faunos bei floros apsaugos 1 straipsnio e, g ir i punktus, 6 straipsnio 1 ir 2 dalis, 12 ir 13 straipsnius, taip pat 16 straipsnio 1 dalį ir 22 straipsnio b punktą.

               2.

               Atmesti likusią ieškinio dalį.

               3.

               Priteisti iš Austrijos Respublikos bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 45, 2005 2 19.


title: Byla C-347/09: 2011 m. rugsėjo 15 d. Teisingumo Teismo (ketvirtoji kolegija) sprendimas ( Bezirksgericht Linz (Austrija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) baudžiamojoje byloje prieš Jochen Dickinger, Franz Ömer (Laisvė teikti paslaugas — Įsisteigimo laisvė — Nacionalinės teisės aktai, kuriuose numatyta kazino lošimų internetu organizavimo monopolija — Priimtinumo sąlygos — Ekspansinė verslo politika — Kitose valstybėse narėse vykdoma azartinių lošimų ūkio subjektų kontrolė — Monopolijos suteikimas pagal privatinę teisę įsteigtai bendrovei — Galimybė įgyti monopoliją, skirta tik nacionalinėje teritorijoje buveinę turinčioms kapitalo bendrovėms — Draudimas monopolijos turėtojui steigti filialą už įsisteigimo valstybės narės ribų)

text:
               29.10.2011

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 319/3

         2011 m. rugsėjo 15 d. Teisingumo Teismo (ketvirtoji kolegija) sprendimas (Bezirksgericht Linz (Austrija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) baudžiamojoje byloje prieš Jochen Dickinger, Franz Ömer
   (Byla C-347/09) (1)

   (Laisvė teikti paslaugas - Įsisteigimo laisvė - Nacionalinės teisės aktai, kuriuose numatyta kazino lošimų internetu organizavimo monopolija - Priimtinumo sąlygos - Ekspansinė verslo politika - Kitose valstybėse narėse vykdoma azartinių lošimų ūkio subjektų kontrolė - Monopolijos suteikimas pagal privatinę teisę įsteigtai bendrovei - Galimybė įgyti monopoliją, skirta tik nacionalinėje teritorijoje buveinę turinčioms kapitalo bendrovėms - Draudimas monopolijos turėtojui steigti filialą už įsisteigimo valstybės narės ribų)
   2011/C 319/04
   Proceso kalba: vokiečių

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Bezirksgericht Linz

      Šalys pagrindinėje baudžiamojoje byloje

   Jochen Dickinger, Franz Ömer

      Dalykas

   Prašymas priimti prejudicinį sprendimą — Bezirksgericht Linz — EB 43 ir 49 straipsnių išaiškinimas — Nacionalinės teisės aktai, kuriais, numatant baudžiamąsias sankcijas, draudžiama organizuoti azartinius lošimus neturint kompetentingos valdžios institucijos išduotos koncesijos, tačiau suteikiama galimybė tokią daugiausiai 15 metų galiojančią koncesiją gauti nacionalinėje teritorijoje įsteigtoms ir užsienyje dukterinių įmonių neturinčioms kapitalo bendrovėms.

      Rezoliucinė dalis

               1.

               Pagal Sąjungos teisę, ypač EB 49 straipsnį, draudžiama nustatyti baudžiamąsias sankcijas už azartinių lošimų organizavimo monopolijos, kaip antai komercinių kazino lošimų organizavimo internetu monopolija, numatyta pagrindinėje byloje nagrinėjamuose nacionalinės teisės aktuose, pažeidimą, jei tokie teisės aktai neatitinka Sąjungos teisės nuostatų.

               2.

               EB 49 straipsnis aiškintinas taip, kad jis taikomas azartinių lošimų paslaugoms, kuriomis paskirties valstybės narės teritorijoje internetu prekiauja kitoje valstybėje narėje įsteigtas subjektas, nepaisant to, kad šis subjektas:

                           a)

                           paskirties valstybėje narėje įdiegė tam tikrą informacinių technologijų infrastruktūrą, kaip antai serveris ir

                           b)

                           naudojasi paskirties valstybėje narėje įsteigto paslaugų teikėjo informacinių technologijų paslaugomis tam, kad teiktų savo paslaugas vartotojams, kurie taip pat įsikūrę šioje valstybėje narėje.

               3.

               EB 49 straipsnis turi būti aiškinamas taip, kad:

                           a)

                           valstybė narė, siekianti užtikrinti ypač aukštą vartotojų apsaugos lygį azartinių lošimų sektoriuje, gali pagrįstai manyti, kad vien monopolijos suteikimas vieninteliam valdžios institucijų griežtai kontroliuojamam subjektui gali leisti joms pakankamai veiksmingai suvaldyti su šiuo sektoriumi susijusį nusikalstamumą ir siekti skatinimo pernelyg išlaidauti lošiant prevencijos bei kovos su priklausomybe nuo lošimų tikslų;

                           b)

                           tam, kad būtų suderinami su tikslu kovoti su nusikalstamumu ir su tikslu sumažinti galimybes lošti, nacionalinės teisės aktai, kuriais sukuriama azartinių lošimų monopolija, leidžianti monopolijos turėtojui vykdyti ekspansinę politiką, turi:

                                       —

                                       būti grindžiami išvada, kad su lošimais susijusi nusikalstama veikla ir sukčiavimas, taip pat priklausomybė nuo lošimų atitinkamos valstybės narės teritorijoje yra problema, kurią galėtų išspręsti licencijuotos ir reglamentuotos veiklos praplėtimas, ir

                                       —

                                       leisti vykdyti tik saikingą reklamos veiklą, griežtai apribotą tuo, kas būtina, norint nukreipti vartotojus rinktis kontroliuojamus lošimo tinklus;

                           c)

                           aplinkybė, kad viena valstybė narė pasirinko kitokią apsaugos sistemą nei kita valstybė narė, negali turėti poveikio atitinkamu klausimu priimtų nuostatų būtinumo ir proporcingumo vertinimui, nes šios nuostatos turi būti vertinamos atsižvelgiant tik į atitinkamos valstybės narės kompetentingų institucijų siekiamus tikslus ir jų siekiamą užtikrinti apsaugos lygį.

      (1)  OL C 282, 2009 11 21.


title: Bylos T-437/03 išbraukimas iš registro

text:
               3.9.2005

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 217/64

         Bylos T-437/03 (1) išbraukimas iš registro
   (2005/C 217/137)

      (Proceso kalba: prancūzų)

   Europos Bendrijų Pirmosios instancijos teismo ketvirtosios kolegijos pirmininkas 2005 m. birželio 7 d. nutartimi nurodė išbraukti iš registro bylą T-437/03 Anne-Marie Mathieu prieš Europos Bendrijų Komisiją.

      (1)  OL C 59, 2004 3 6.


title: Byla T-235/08: 2013 m. vasario 7 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Acron ir Dorogobuzh prieš Tarybą (Dempingas — Rusijos kilmės amonio nitrato importas — Prašymas atlikti dalinę tarpinę peržiūrą — Normalioji vertė — Eksporto kaina — Reglamento (EB) Nr. 384/96 1 ir 2 straipsniai (dabar — Reglamento (EB) Nr. 1225/2009 1 ir 2 straipsniai))

text:
               6.4.2013

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 101/15

         2013 m. vasario 7 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Acron ir Dorogobuzh prieš Tarybą

   (Byla T-235/08) (1)

   (Dempingas - Rusijos kilmės amonio nitrato importas - Prašymas atlikti dalinę tarpinę peržiūrą - Normalioji vertė - Eksporto kaina - Reglamento (EB) Nr. 384/96 1 ir 2 straipsniai (dabar — Reglamento (EB) Nr. 1225/2009 1 ir 2 straipsniai))
   2013/C 101/32
   Proceso kalba: anglų

      Šalys

      Ieškovės: Acron OAO (Maskva, Rusija) ir Dorogobuzh OAO (Maskva), atstovaujamos iš pradžių advokatų P. Vander Schueren ir B. Evtimov, vėliau solisitoriaus D. O’Keeffe

      Atsakovė: Europos Sąjungos Taryba, atstovaujama J.-P. Hix ir B. Driessen, iš pradžių padedamų advokatų G. Berrisch ir G. Wolf, vėliau G. Berrisch

      Atsakovės pusėje į bylą įstojusios šalys: Europos Komisija, atstovaujama H. van Vliet ir K. Talabér-Ritz, ir Fertilizers Europe (Briuselis, Belgija), atstovaujama solisitoriaus B. O’Connor ir advokato S. Gubel

      Dalykas

   Ieškinys dėl 2008 m. kovo 10 d. Tarybos reglamento (EB) Nr. 236/2008, baigiančio importuojamo Rusijos kilmės amonio nitrato antidempingo muito dalinę tarpinę peržiūrą pagal Reglamento (EB) Nr. 384/96 11 straipsnio 3 dalį (OL L 75, 2008, p. 1), panaikinimo.

      Rezoliucinė dalis

               1.

               Atmesti ieškinį.

               2.

               Priteisti Acron OAO ir Dorogobuzh OAO padengti savo bei Europos Sąjungos Tarybos ir Fertilizers Europe bylinėjimosi išlaidas.

               3.

               Europos Komisija padengia savo bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 209, 2008 8 15.


title: Byla T-466/08 2008 m. spalio 21 d. pareikštas ieškinys byloje Lancôme prieš VRDT — Focus Magazin Verlag (ACNO FOCUS)

text:
               10.1.2009

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 6/36

         2008 m. spalio 21 d. pareikštas ieškinys byloje Lancôme prieš VRDT — Focus Magazin Verlag (ACNO FOCUS)

   (Byla T-466/08)
   (2009/C 6/72)
   Kalba, kuria surašytas ieškinys: anglų
   Šalys

      Ieškovė: Lancôme parfums et beauté & Cie SNC (Paryžius, Prancūzija), atstovaujama advokatų A. von Mühlendahl ir J. Pagenberg

      Atsakovė: Vidaus rinkos derinimo tarnyba (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui)

      Kita procedūros Apeliacinėje taryboje šalis: Focus Magazin Verlag Gmbh (Miunchenas, Vokietija)
   Ieškovės reikalavimai

               —

               Panaikinti 2008 m. liepos 29 d. Vidaus rinkos derinimo tarnybos (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui) pirmosios apeliacinės tarybos sprendimą byloje R 1796/2007-1.

               —

               Atmesti protestą, kurį kita procedūros Apeliacinėje taryboje šalis pateikė dėl nagrinėjamo Bendrijos prekių ženklo registracijos, tiek, kiek šis protestas grindžiamas prekių ženklu, nurodytu per protesto procedūrą ir, be kita ko, galimybe supainioti Tarybos reglamento Nr. 40/94 8 straipsnio 1 dalies b punkto prasme.

               —

               Priteisti iš VRDT bylinėjimosi išlaidas, įskaitant ieškovės bylinėjimosi išlaidas, patirtas Apeliacinėje taryboje.

               —

               Priteisti iš kitos procedūros Apeliacinėje taryboje šalies bylinėjimosi išlaidas, įskaitant ieškovės bylinėjimosi išlaidas, jeigu ji taptų į šią bylą įstojusia šalimi.

         Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

      Bendrijos prekių ženklo paraišką pateikęs asmuo: ieškovė.

      Prašomas įregistruoti Bendrijos prekių ženklas: žodinis prekių ženklas ACNO FOCUS 3 klasės prekėms ir paslaugoms — paraiška Nr. 3 272 705.

      Prekių ženklo ar žymens, kuriuo grindžiamas protestas, savininkas: kita procedūros Apeliacinėje taryboje šalis.

      Prekių ženklas ar žymuo, kuriuo grindžiamas protestas: vokiškas žodinis prekių ženklas FOCUS, įregistruotas numeriu 394 07 564, 3, 5, 6, 7, 8, 9, 14, 15, 16, 18, 20, 21, 24, 25, 26, 28, 29, 30, 33, 34, 36, 38, 39, 41 ir 42 klasių prekėms ir paslaugoms; Bendrijos prekių ženklo paraiška Nr. 453 720, skirta, be kita ko, 3 klasės prekėms.

      Protestų skyriaus sprendimas: patenkinti protestą.

      Apeliacinės tarybos sprendimas: atmesti apeliaciją.

      Ieškinio pagrindai: susijusių Tarybos reglamento Nr. 40/94 42 straipsnio 3 dalies ir 43 straipsnio 2 dalies nuostatų pažeidimas, nes Apeliacinė taryba klaidingai manė, jog kita procedūros Apeliacinėje taryboje šalis gali remtis 3 klasės prekėmis grįsdama protestą dėl atitinkamo Bendrijos prekių ženklo registracijos; Tarybos reglamento Nr. 40/94 8 straipsnio 1 dalies b punkto pažeidimas, nes Apeliacinė taryba klaidingai konstatavo, kad yra galimybė supainioti atitinkamus prekių ženklus.


title: Byla T-224/13: 2013 m. balandžio 22 d. pareikštas ieškinys byloje Melitta France prieš Komisiją

text:
               15.6.2013

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 171/36

         2013 m. balandžio 22 d. pareikštas ieškinys byloje Melitta France prieš Komisiją

   (Byla T-224/13)
   2013/C 171/68
   Proceso kalba: prancūzų

      Šalys

      Ieškovė: Melitta France (Chezy-sur-marne, Prancūzija), atstovaujama advokato H. Weil

      Atsakovė: Europos Komisija

      Reikalavimai

   Ieškovė Bendrojo Teismo prašo:

               —

               nedelsiant remiantis SESV 263 straipsniu panaikinti 2013 m. vasario 7 d. Komisijos direktyvą 2013/2/ES, kuria iš dalies keičiamas Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 94/62/EB dėl pakuočių ir pakuočių atliekų I priedas, tiek, kiek ja į pakuočių pavyzdžių sąrašą įrašyti „ritiniai, vamzdeliai ir cilindrai, apvynioti lanksčia medžiaga (pvz., plastikine plėvele, aliuminio folija, popieriumi)“,

               —

               priteisti iš Europos Komisijos bylinėjimosi išlaidas.

      Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

   Grįsdama ieškinį ieškovė remiasi penkiais pagrindais, kurie iš esmės yra tokie patys ar panašūs į pirmuosius penkis nurodytuosius byloje T-202/13, Group’Hygiène prieš Komisiją.


title: Byla T-211/15: 2015 m. lapkričio 23 d. Bendrojo Teismo nutartis byloje Necci/Europos Komisija

text:
               1.2.2016

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 38/75

         2015 m. lapkričio 23 d. Bendrojo Teismo nutartis byloje Necci/Europos Komisija

   (Byla T-211/15) (1)

   (2016/C 038/101)
   Proceso kalba: prancūzų
   Apeliacinių skundų kolegijos pirmininkas nutartimi nurodė išbraukti bylą iš registro.

      (1)  OL C 205, 2015 6 22.


title: Byla C-355/06 2007 m. spalio 18 d. Teisingumo Teismo (antroji kolegija) sprendimas ( Gerechtshof te Amsterdam (Nyderlandai) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) J. A. van der Steen prieš Inspecteur van de Belastingdienst Utrecht-Gooi/kantoor Utrecht (Šeštoji PVM direktyva — Savarankiška ekonominė veikla — Ribotos atsakomybės bendrovė — Bendrovės veikla, kurią vykdo fizinis asmuo, esantis vieninteliu vadovu, akcininku ir darbuotoju)

text:
               22.12.2007

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 315/19

         2007 m. spalio 18 d. Teisingumo Teismo (antroji kolegija) sprendimas (Gerechtshof te Amsterdam (Nyderlandai) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) J. A. van der Steen prieš Inspecteur van de Belastingdienst Utrecht-Gooi/kantoor Utrecht

   (Byla C-355/06) (1)

   (Šeštoji PVM direktyva - Savarankiška ekonominė veikla - Ribotos atsakomybės bendrovė - Bendrovės veikla, kurią vykdo fizinis asmuo, esantis vieninteliu vadovu, akcininku ir darbuotoju)
   (2007/C 315/31)
   Proceso kalba: olandų
   Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas
   Gerechtshof te Amsterdam
   Šalys pagrindinėje byloje

      Ieškovas: J. A. van der Steen
   Atsakovas: Inspecteur van de Belastingdienst Utrecht-Gooi/kantoor Utrecht
   Dalykas
   Prašymas priimti prejudicinį sprendimą — Gerechtshof te Amsterdam — 1977 m. gegužės 17 d. Šeštosios Tarybos direktyvos 77/388/EEB dėl valstybių narių apyvartos mokesčių įstatymų derinimo — Bendra pridėtinės vertės mokesčio sistema: vienodas vertinimo pagrindas (OL L 145, p. 1) 4 straipsnio 1 dalies aiškinimas — Savarankiškos ekonominės veiklos sąvoka — Fizinis asmuo, kurio vienintelė veikla yra konkretus ribotos atsakomybės bendrovės bet kokios veiklos vykdymas, būnant vieninteliu vadovu, akcininku ir darbuotoju
   Rezoliucinė dalis
   1977 m. gegužės 17 d. Tarybos Šeštosios direktyvos 77/388/EEB dėl valstybių narių įstatymų, susijusių su apyvartos mokesčiais, suderinimo — Bendra pridėtinės vertės mokesčio sistema: vienodas apskaičiavimo pagrindas 4 straipsnio 4 dalies antrosios pastraipos taikymo tikslams pats fizinis asmuo, kuris pagal darbo sutartį, siejančia jį su bendrove, kurios vieninteliu akcininku, vadovu ir darbuotoju jis yra, atlieka visus darbus tokios bendrovės, apmokestinamojo asmens, vardu ir jos sąskaita, nėra apmokestinamasis asmuo Šeštosios direktyvos 4 straipsnio 1 dalies prasme.

      (1)  OL C 294, 2006 12 2.


title: Byla C-52/16: 2016 m. sausio 29 d. Szombathelyi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság (Vengrija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje „SEGRO“ Kft./Vas Megyei Kormányhivatal Sárvári Járási Földhivatala

text:
               18.4.2016

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 136/16

         2016 m. sausio 29 d.Szombathelyi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság (Vengrija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje „SEGRO“ Kft./Vas Megyei Kormányhivatal Sárvári Járási Földhivatala

   (Byla C-52/16)
   (2016/C 136/22)
   Proceso kalba: vengrų

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Szombathelyi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság

      Šalys pagrindinėje byloje

      Ieškovė: „SEGRO“ Kft.

      Atsakovė: Vas Megyei Kormányhivatal Sárvári Járási Földhivatala

      Prejudiciniai klausimai

               1.

               Ar Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo 49 ir 63 straipsnius ir Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijos 17 ir 47 straipsnius reikia aiškinti taip, kad jie draudžia valstybės narės teisės aktus, kaip antai nagrinėjamus pagrindinėje byloje, kuriuose, neatsižvelgiant į kitus kriterijus, numatyta pareiga panaikinti nekilnojamojo turto, t. y. žemės ūkio paskirties plotų uzufrukto ir naudojimo teisių, įregistruotų komercinių bendrovių ar fizinių asmenų, kurie nėra artimi šių plotų savininko giminaičiai, vardu, registraciją, tačiau kartu nenurodyta, kad panaikintų uzufrukto ir naudojimo teisių turėtojams turi būti išmokėta kompensacija už patirtą turtinę žalą, reikalautina ne dėl to, kad susitariančios šalys nutraukia sutartį, bet dėl to, kad ji susijusi su galiojančiomis sutartimis?

               2.

               Ar Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo 49 ir 63 straipsnius ir Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijos 17 ir 47 straipsnius reikia aiškinti taip, kad jie draudžia valstybės narės teisės aktus, kuriuose, neatsižvelgiant į kitus kriterijus, numatyta pareiga panaikinti nekilnojamojo turto, t. y. žemės ūkio paskirties plotų uzufrukto ir naudojimo teisių, pagal iki 2014 m. balandžio 30 d. sudarytas sutartis įregistruotų komercinių bendrovių ar fizinių asmenų, kurie nėra artimi šių plotų savininko giminaičiai, vardu, registraciją ir kartu nurodyta, kad uzufrukto ir naudojimo teisių, kurios panaikinamos, turėtojams turi būti išmokėta kompensacija už patirtą turtinę žalą, reikalautina ne dėl to, kad susitariančios šalys nutraukia sutartį, bet dėl to, kad ji susijusi su galiojančiomis sutartimis?


title: Byla C-192/08 2008 m. gegužės 8 d. Korkein hallinto-oikeus (Suomija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje TeliaSonera Finland Oyj

text:
               2.8.2008

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 197/8

         2008 m. gegužės 8 d.Korkein hallinto-oikeus (Suomija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje TeliaSonera Finland Oyj

   (Byla C-192/08)
   (2008/C 197/12)
   Proceso kalba: suomių
   Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas
   Korkein hallinto-oikeus
   Šalys pagrindinėje byloje
   Ieškovė: TeliaSonera Finland Oyj

      Kitos bylos šalys: Suomijos ryšių reguliavimo tarnyba, iMEZ Ab

   Prejudiciniai klausimai

               1.

               Ar 2002 m. kovo 7 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2002/19/EB (1) dėl elektroninių ryšių tinklų ir susijusių priemonių sujungimo ir prieigos prie jų (Prieigos Direktyva) 4 straipsnio 1 dalis kartu su, pirma, 5, 6 ir 8 konstatuojamosiomis dalimis bei, antra, su jos 8 ir 5 straipsniais, turi būti aiškinama taip,

                           a)

                           kad nacionalinėje nuostatoje kaip antai Įstatymo dėl ryšių rinkos 39 straipsnio 1 dalyje gali būti nustatyta, jog kiekviena telekomunikacijos įmonė privalo derėtis dėl sujungimo su kitomis telekomunikacijos įmonėmis, ir, jeigu į šį klausimą būtų atsakyta teigiamai,

                           b)

                           kad nacionalinė reguliavimo institucija gali nuspręsti, jog derybų pareiga nebuvo įvykdyta, jei didelės rinkos galios neturinti telekomunikacijos įmonė pasiūlė kitai įmonei sujungimą tokiomis sąlygomis, kurios, institucijos nuomonė, yra visiškai vienašalės ir gali trukdyti konkurencinės mažmeninės rinkos atsiradimui, nes faktiškai neleido pastarajai įmonei pasiūlyti savo klientams galimybės išsiųsti daugiaformačių pranešimų galutiniams paslaugų gavėjams, prisijungusiems prie telekomunikacijos bendrovės tinklo, ir, jei į šį klausimą taip pat būtų atsakyta teigiamai,

                           c)

                           kad nacionalinė reguliavimo institucija savo sprendimu gali įpareigoti telekomunikacijos įmonę, kuri, kaip minėta, neturi didelės rinkos galios, sąžiningai derėtis dėl trumpųjų bei daugiaformačių pranešimų paslaugų sujungimo tarp įmonių sistemų taip, kad komercinėse derybose būtų atsižvelgta į sujungimu siekiamus tikslus, ir pačios derybos būtų vedamos remiantis tuo, jog turi būti užtikrinamas trumpųjų bei daugiaformačių pranešimų siuntimo tarp įmonių sistemų paslaugų veiksmingumas tinkamomis sąlygomis, taip, kad paslaugų gavėjai turėtų galimybę naudotis telekomunikacijos įmonių ryšių paslaugomis?

               2.

               Ar atsakymui į antrąjį klausimą reikšmingas iMEZ Ab tinklo pobūdis ir tai, ar iMEZ Ab laikytina viešojo elektroninio ryšio tinklo operatore?

      (1)  OL L 108, p. 7.


title: Byla T-418/17: 2017 m. liepos 4 d. pareikštas ieškinys byloje Eduard Meier/EUIPO – Calzaturificio Elisabet (Safari Club)

text:
               21.8.2017

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 277/55

         2017 m. liepos 4 d. pareikštas ieškinys byloje Eduard Meier/EUIPO – Calzaturificio Elisabet (Safari Club)

   (Byla T-418/17)
   (2017/C 277/79)
   Kalba, kuria surašytas ieškinys: anglų

      Šalys

      Ieškovė: Eduard Meier GmbH (Miunchenas, Vokietija), atstovaujama advokatų S. Schicker ir M. Knitter

      Atsakovė: Europos Sąjungos intelektinės nuosavybės tarnyba (EUIPO)

      Kita procedūros Apeliacinėje taryboje šalis: Calzaturificio Elisabet Srl (Monte Urano, Italija)

      Su procedūra EUIPO susijusi informacija

      Pareiškėja: ieškovė.

      Prekių ženklas, dėl kurio kilo ginčas: žodinis Sąjungos prekių ženklas „Safari Club“ – Registracijos paraiška Nr. 13 186 036.

      Procedūra EUIPO: protesto procedūra.

      Ginčijamas sprendimas: 2017 m. gegužės 2 d. EUIPO ketvirtosios apeliacinės tarybos sprendimas byloje R 1158/2016-4.

      Reikalavimai

   Ieškovė Bendrojo Teismo prašo:

               —

               panaikinti ginčijamą sprendimą,

               —

               priteisti iš EUIPO bylinėjimosi išlaidas.

      Pagrindas, kuriuo remiamasi

               —

               Reglamento Nr. 207/2009 8 straipsnio 1 dalies b punkto pažeidimas.


title: Byla T-675/13: 2013 m. gruodžio 16 d. pareikštas ieškinys byloje K Chimica prieš ECHA

text:
               15.2.2014

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 45/41

         2013 m. gruodžio 16 d. pareikštas ieškinys byloje K Chimica prieš ECHA

   (Byla T-675/13)
   2014/C 45/72
   Proceso kalba: italų

      Šalys

      Ieškovė: K Chimica Srl (Miranas (VE), Italija), atstovaujama advokatų

      Atsakovė: Europos cheminių medžiagų agentūra (ECHA)

      Reikalavimai

   Ieškovė Bendrojo Teismo prašo:

               —

               Panaikinti 2013 m. spalio 15 d. ECHA sprendimą Nr. (2013) 3665 ir pripažinti K Chimica MVĮ statusą;

               —

               Taikyti MVĮ numatytus lengvatinius tarifus;

               —

               Panaikinti sąskaitą faktūrą Nr. 10029302 dėl 9 300 eurų, reikalaujamų kaip mokėtinas skirtumas, atsiradęs dėl K. Chimica taikyto viso tarifo;

               —

               Panaikinti ECHA paskirtą administracinę sankciją sumokėti 19 900 eurų pagal išrašytą sąskaitą faktūrą Nr. 10043954.

      Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

   Grįsdama ieškinį ieškovė remiasi dviem pagrindais.

               1.

               Pirmasis ieškinio pagrindas, susijęs su Reglamento (EB) Nr. 2003/361 dėl mikro, mažų ir vidutinių įmonių apibrėžimo, išaiškinimu.

                           —

                           šiuo klausimu ieškovė teigia, kad siekiant priskirti MVĮ kategorijai reikia patikrinti, ar nagrinėjama įmonė yra savarankiška įmonė, ar ji priklauso įmonių grupei. Atsižvelgiant į nagrinėjamos įmonės vaidmenį reikia atsižvelgti į įmonių grupės finansinius duomenis, o ypač į įmonių „partnerių“ ir „susijusių“ įmonių duomenis.

                           —

                           šiuo klausimu ji nurodo, kad remiantis pagrindine nagrinėjamos įmonės dydžio nustatymo taisykle, prie jos duomenų reikia pridėti:

                                       i)

                                       nagrinėjamos įmonės galimų įmonių partnerių, kurios yra nagrinėjamos įmonės tiekėjų arba vartotojų įmonės, duomenis, atsižvelgiant į turimas kapitalo dalis arba turimų balsavimo teisių procentinę dalį. Į nagrinėjamos įmonės įmonių partnerių taip apskaičiuotus duomenis turi būti įtraukti 100 % su įmonėmis „partnerėmis“ galimų „susijusių“ įmonių duomenų.

                                       ii)

                                       100 % su nagrinėjama įmone galimų tiesiogiai ar netiesiogiai „susijusių“ įmonių duomenų. Prie 100 % su nagrinėjama įmone susijusių įmonių duomenų reikia pridėti, atsižvelgiant į turimas kapitalo dalis arba turimų balsavimo teisių procentinę dalį, su nagrinėjama įmone susijusių įmonių galimų įmonių partnerių, kurios yra nagrinėjamos įmonės tiekėjų arba vartotojų įmonės, duomenis.

               2.

               Antrasis ieškinio pagrindas, susijęs su K. Chimica nepripažinimu kaip MVĮ.

                           —

                           Šiuo klausimu ieškovė, remdamasi Rekomendacijų 6 straipsniu, teigia, kad reikšmingi duomenys, galimai priskiriant K. Chimica prie MVĮ, yra šie:

                                       i)

                                       100 % su K. Chimica susijusių duomenų;

                                       ii)

                                       100 % su I.C.B. S.r.l susijusių duomenų;

                                       iii)

                                       40 % su Medini Ltd susijusių duomenų;

                                       iv)

                                       36,66 % su ALO Inmobilien GmbH susijusių duomenų.


title: Byla F-44/11 R: 2013 m. birželio 28 d. Tarnautojų teismo antrosios kolegijos nutartis byloje Marcuccio prieš Komisiją (Viešoji tarnyba — Procedūros reglamento 34 straipsnio 1 ir 6 dalys — Ieškinys, pateiktas faksu per ieškinio pateikimo terminą, dėl nuotolių pratęstą 10 dienų terminu — Ieškinys, pateiktas paštu per sekančias 10 dienų — Ieškinių tapatumo nebuvimas — Vėlavimas pareikšti ieškinį)

text:
               3.8.2013

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 225/85

         2013 m. birželio 28 d. Tarnautojų teismo antrosios kolegijos nutartis byloje Marcuccio prieš Komisiją

   (Byla F-44/11 R) (1)

   (Viešoji tarnyba - Procedūros reglamento 34 straipsnio 1 ir 6 dalys - Ieškinys, pateiktas faksu per ieškinio pateikimo terminą, dėl nuotolių pratęstą 10 dienų terminu - Ieškinys, pateiktas paštu per sekančias 10 dienų - Ieškinių tapatumo nebuvimas - Vėlavimas pareikšti ieškinį)
   2013/C 225/196
   Proceso kalba: italų

      Šalys

      Ieškovas: Luigi Marcuccio (Trikazė, Italija), atstovaujamas advokato G. Cipressa

      Atsakovė: Europos Komisija, atstovaujama C. Berardis-Kayser ir J. Baquero Cruz, padedamų advokato A. Dal Ferro

      Dalykas

   Prašymas nurodyti Komisijai sumokėti tam tikrą sumą ieškovui atlyginant žalą, kurią jis tariamai patyrė dėl Komisijos medicinos pareigūno ieškovo gydytojui pateikto prašymo siekiant gauti tam tikrą informaciją apie ieškovo gydymą.

      Rezoliucinė dalis

               1.

               Atmesti ieškinį kaip iš dalies akivaizdžiai nepriimtiną ir iš dalies kaip akivaizdžiai nepagrįstą.

               2.

               L. Marcuccio padengia savo ir Europos Komisijos bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 186, 2011 6 25, p. 34.


               2.12.2010

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 325/22

         Prašymas ELPA teismui dėl patariamosios nuomonės, kurį 2010 m. gegužės 19 d. pateikė Fürstliches Obergericht byloje Dr. Joachim Kottke prieš Präsidial Anstalt ir Sweetlye Stiftung
   (Byla E-5/10)
   2010/C 325/06
   2010 m. gegužės 19 d. raštu Fürstliches Obergericht (Kunigaikštiškasis Apeliacinis Teismas) ELPA teismui pateikė prašymą, kurį Teismo kanceliarija gavo 2010 m. gegužės 27 d., dėl patariamosios nuomonės byloje Dr. Joachim Kottke prieš Präsidial Anstalt ir Sweetlye Stiftung šiais klausimais:

               1.

               Ar Europos ekonominės erdvės susitarimas, kuris Lichtenšteine įsigaliojo 1995 m. gegužės 1 d., yra (daugiašalė) sutartis, kuria, visų pirma atsižvelgiant į minėto susitarimo 4 straipsnyje nustatytą draudimą diskriminuoti, draudžiama kitoje EEE valstybėje narėje gyvenantiems ieškovams taikyti pareigą užtikrinti bylinėjimosi išlaidų atlyginimą, jeigu Lichtenšteine gyvenantiems ieškovams pareiga užtikrinti bylinėjimosi išlaidų atlyginimą netaikoma?
               Jeigu į pirmą klausimą būtų atsakyta neigiamai:

               2.

               Ar Lichtenšteino civilinio proceso kodekso (Zivilprozessordnung) 57 straipsnio 2 dalies 1 punkte įtvirtinta nuostata, pagal kurią kitoje valstybėje gyvenantiems ieškovams pareiga užtikrinti bylinėjimosi išlaidų atlyginimą netaikoma, jei gyvenamosios vietos šalyje galima įvykdyti teismo sprendimą, yra suderinama su EEE susitarimu, visų pirma su jo 4 straipsnyje nustatytu bendru draudimu diskriminuoti, jeigu ši sąlyga taikoma EEE valstybėje narėje gyvenantiems ieškovams?


title: Byla C-286/03  2006 m. vasario 21 d.  Teisingumo Teismo (didžioji kolegija) sprendimas ( Oberster Gerichtshof  prašymas priimti prejudicinį sprendimą)  Silvia Hosse prieš Land Salzburg  (Darbuotojų migrantų socialinė apsauga — Reglamentas (EEB) Nr. 1408/71 — 4 straipsnio 2 b dalis — Specialios neįmokinės išmokos — Austrijos išmoka, skirta padengti slaugos draudimą — Išmokos kvalifikavimas ir gyvenamosios vietos sąlygos teisėtumas Reglamento Nr. 1408/71 atžvilgiu — Asmuo, kurio teisė priklauso nuo apdraustojo teisės)

text:
               3.6.2006

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 131/4

         2006 m. vasario 21 d. Teisingumo Teismo (didžioji kolegija) sprendimas (Oberster Gerichtshof prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Silvia Hosse prieš Land Salzburg

   (Byla C-286/03) (1)

   (Darbuotojų migrantų socialinė apsauga - Reglamentas (EEB) Nr. 1408/71 - 4 straipsnio 2 b dalis - Specialios neįmokinės išmokos - Austrijos išmoka, skirta padengti slaugos draudimą - Išmokos kvalifikavimas ir gyvenamosios vietos sąlygos teisėtumas Reglamento Nr. 1408/71 atžvilgiu - Asmuo, kurio teisė priklauso nuo apdraustojo teisės)
   (2006/C 131/07)
   Proceso kalba: vokiečių
   Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas
   Oberster Gerichtshof
   Šalys pagrindinėje byloje

      Ieškovė: Silvia Hosse

      Atsakovė: Land Salzburg
   Bylos dalykas
   Prašymas priimti prejudicinį sprendimą — Oberster Gerichtshof — 1971 m. birželio 14 d. Tarybos reglamento (EEB) Nr. 1408/71 dėl socialinės apsaugos sistemų taikymo pagal darbo sutartį dirbantiems asmenims, savarankiškai dirbantiems asmenims ir jų šeimos nariams, judantiems Bendrijoje, iš dalies pakeisto ir atnaujinto 1996 m. gruodžio 2 d. Tarybos reglamentu (EB) Nr. 118/97 (OL L 28, p. 1) 4 straipsnio 2b dalies ir 19 straipsnio bei 1972 m. kovo 21 d. Tarybos reglamento (EEB) Nr. 574/72, Nr. 574/72, nustatančio Reglamento Nr. 1408/71, iš dalies pakeisto ir atnaujinto Reglamentu Nr. 118/97, įgyvendinimo tvarką, išaiškinimas — (Zalcburgo) žemės teisės aktai, pagal kuriuos teisei į išmokas, skirtas padengti neįgalaus vaiko, kuris yra darbuotojo šeimos narys, slaugos draudimą, taikoma gyvenamosios vietos sąlyga — Specialios neįmokinės išmokos sąvoka — 1968 m. spalio 15 d. Tarybos reglamento (EEB) Nr. 1612/68 dėl laisvo darbuotojų judėjimo Bendrijoje (OL L 257, p. 2) 7 straipsnio išaiškinimas — Socialinė lengvata
   Sprendimo rezoliucinė dalis

               1.

                  Salzburger Pflegegeldgesetz numatyta priežiūros pašalpa nėra speciali neįmokinė išmoka 1971 m. birželio 14 d. Tarybos reglamento (EEB) Nr. 1408/71 dėl socialinės apsaugos sistemų taikymo pagal darbo sutartį dirbantiems asmenims, savarankiškai dirbantiems asmenims ir jų šeimos nariams, judantiems Bendrijoje 4 straipsnio 2b dalies prasme, bet yra ligos išmoka šio reglamento 4 straipsnio 1 dalies a punkto prasme.

               2.

               Pagal darbo sutartį Zalcburgo žemėje dirbančio darbuotojo šeimos narys, gyvenantis su savo šeima Vokietijoje, kai jis atitinka kitas išmokos skyrimo sąlygas, gali kompetentingos pagal darbo sutartį dirbančio asmens darbo vietos institucijos reikalauti tokios priežiūros pašalpos, kuri mokama pagal Salzburger Pflegegeldgesetz kaip ligos išmoka pinigais, numatyta Reglamento Nr. 1408/71 19 straipsnyje, jeigu šeimos narys neturi teisės į analogišką išmoką pagal valstybės, kurios teritorijoje jis gyvena, teisės aktus.

      (1)  OL C 226, 2003 9 20.