title: 2016 m. rugpjūčio 3 d. Teismo sprendimas, sujungtose bylose E-26/15 ir E-27/15 – Baudžiamoji byla prieš B ir B prieš Finanzmarktaufsicht (Laisvė teikti paslaugas – EEE susitarimo 36 straipsnis – Direktyva 2005/60/EB – Proporcingumas)

text:
               13.4.2017

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 120/25

         TEISMO SPRENDIMAS
   2016 m. rugpjūčio 3 d.
   sujungtose bylose E-26/15 ir E-27/15

      Baudžiamoji byla prieš B ir B prieš Finanzmarktaufsicht

   (Laisvė teikti paslaugas – EEE susitarimo 36 straipsnis – Direktyva 2005/60/EB – Proporcingumas)
   (2017/C 120/13)
   Sujungtose bylose E-26/15 ir E-27/15 – Baudžiamoji byla prieš B ir B prieš Finanzmarktaufsicht – Lichtenšteino kunigaikštiškojo apeliacinio teismo (Fürstliches Obergericht) ir Finansų rinkos priežiūros institucijos apeliacinės komisijos (Beschwerdekommission der Finanzmarktaufsicht) PRAŠYMAI Teismui pagal ELPA valstybių susitarimo dėl Priežiūros institucijos ir Teisingumo Teismo įsteigimo 34 straipsnį išaiškinti 2005 m. spalio 26 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvą 2005/60/EB dėl finansų sistemos apsaugos nuo jos panaudojimo pinigų plovimui ir teroristų finansavimui – Teismas, kurį sudaro pirmininkas Carlas Baudenbacheris ir teisėjai Peras Christiansenas bei Pállis Hreinssonas (teisėjas pranešėjas), 2016 m. rugpjūčio 3 d. priėmė sprendimą, kurio rezoliucinė dalis yra tokia:

               1.

               2005 m. spalio 26 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2005/60/EB dėl finansų sistemos apsaugos nuo jos panaudojimo pinigų plovimui ir teroristų finansavimui turi būti aiškinama kaip nedraudžianti priimančiajai EEE valstybei nustatyti, kad patikos ir bendrovių paslaugų teikėjui, kuris jos teritorijoje veikia įgyvendindamas savo laisvę teikti paslaugas, taikomi deramo tikrinimo reikalavimai, nustatyti nacionalinės teisės aktuose.

               2.

               Tačiau tiek, kiek tokie teisės aktai sukelia sunkumų ir papildomų išlaidų, susijusių su veikla, vykdoma pagal taisykles, reglamentuojančias laisvę teikti paslaugas, ir jais gali būti nustatyta papildomų patikrinimų, kurie atliekami nepaisant jau atliktų patikrinimų patikos ir bendrovių paslaugų teikėjo buveinės EEE valstybėje, ir taip jis atgrasomas nuo tokios veiklos vykdymo, yra laisvės teikti paslaugas apribojimas. EEE susitarimo 36 straipsnis turi būti aiškinamas taip, kad reikštų, jog pagal jį tokie teisės aktai nedraudžiami, jeigu jie taikomi nediskriminuojant ir jų taikymas pateisinamas siekiu kovoti su pinigų plovimu ir teroristų finansavimu, jais tinkamai užtikrinama, kad tas tikslas būtų pasiektas, ir jais neviršijama to, kas būtina tam tikslui pasiekti. Visų pirma, kad priimančiosios EEE valstybės nacionalinės priežiūros priemonės būtų laikomos proporcingomis, neturi būti jokios bendros sukčiavimo prezumpcijos, dėl kurios išsamiai ir sistemingai būtų tikrinami visi subjektai, kurie yra įsisteigę kitoje EEE valstybėje, o priimančioje EEE valstybėje paslaugas teikia laikinai. Be to, priimančioji EEE valstybė, prašydama pateikti informaciją, pavyzdžiui, dokumentus, esančius įsisteigimo EEE valstybėje, paslaugos teikėjui privalo nustatyti protingą laikotarpį, per kurį ta informacija turi būti pateikta, pavyzdžiui, perduotos dokumentų kopijos. Šiuo atžvilgiu laikotarpio trukmė priklausys nuo prašomų dokumentų apimties ir laikmenos, kurioje jie saugomi.

               3.

               Teismo atsakymai į pirmą ir antrą klausimus yra tokie patys ir tuo atveju, kai įmonė, kuriai teikiamos administracinės paslaugos, nėra įsisteigusi EEE valstybėje.


title: Byla T-672/14: 2016 m. spalio 20 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje August Wolff ir Remedia/Komisija (Žmonėms skirti vaistai — Direktyvos 2001/83/EB 31 straipsnis — Direktyvos 2001/83/EB 116 straipsnis — Veiklioji medžiaga estradiolis — Komisijos sprendimas, įpareigojantis valstybes nares atšaukti ir pakeisti nacionalinius leidimus pateikti rinkai vietiškai naudojamus vaistus, kurių sudėtyje yra 0,01 %estradiolio — Įrodinėjimo pareiga — Proporcingumas — Vienodas požiūris)

text:
               5.12.2016

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 454/22

      2016 m. spalio 20 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje August Wolff ir Remedia/Komisija

      (Byla T-672/14) (1)

      ((Žmonėms skirti vaistai - Direktyvos 2001/83/EB 31 straipsnis - Direktyvos 2001/83/EB 116 straipsnis - Veiklioji medžiaga estradiolis - Komisijos sprendimas, įpareigojantis valstybes nares atšaukti ir pakeisti nacionalinius leidimus pateikti rinkai vietiškai naudojamus vaistus, kurių sudėtyje yra 0,01 %estradiolio - Įrodinėjimo pareiga - Proporcingumas - Vienodas požiūris))
      (2016/C 454/40)
      Proceso kalba: vokiečių

         Šalys

         Ieškovės: Dr. August Wolff GmbH & Co. KG Arzneimittel (Bylefeldas, Vokietija) ir Remedia d.o.o. (Zagrebas, Kroatija), atstovaujamos advokatų P. Klappich, C. Schmidt ir P. Arbeiter

         Atsakovė: Europos Komisija, atstovaujama B.-R. Killmann M. Šimerdová et A. Sipos

         Dalykas

      Pagal SESV 263 straipsnį pateiktas prašymas panaikinti 2014 m. rugpjūčio 19 d. Europos Komisijos įgyvendinimo sprendimą C(2014) 6030 final dėl pagal Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2001/83/EB 31 straipsnį išduodamų leidimų prekiauti vietiškai naudojamais žmonėms skirtais vaistais, kuriuose yra didelė estradiolio koncentracija, tiek, kiek jame valstybės narės įpareigojamos, kiek tai susiję su šio sprendimo I priede nurodytais ir nenurodytais vietiškai naudojamais vaistais, kurių sudėtyje yra 0,01 % estradiolio, paisyti šiame sprendime nustatytų įpareigojimų, išskyrus ribojimą, kad tame pačiame I priede nurodyti vietiškai naudojami vaistai, kurių sudėtyje yra 0,01 % estradiolio, gali būti naudojami tik intravaginaliniu būdu.

         Rezoliucinė dalis

                  1.

                  Atmesti ieškinį.

                  2.

                  Priteisti iš Dr. August Wolff GmbH & Co. KG Arzneimittel ir Remedia d.o.o. bylinėjimosi išlaidas ir laikinųjų apsaugos priemonių procedūros išlaidas.

         (1)  OL C 439, 2014 12 8.


title: Byla C-58/11: 2011 m. vasario 7 d. Tribunal Supremo (Ispanija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje France Telecom España, S.A.

text:
               7.5.2011

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 139/13

         2011 m. vasario 7 d.Tribunal Supremo (Ispanija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje France Telecom España, S.A.

   (Byla C-58/11)
   2011/C 139/24
   Proceso kalba: ispanų

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Tribunal Supremo

      Šalis pagrindinėje byloje

      Kasatorė: France Telecom España, S.A.

      Prejudiciniai klausimai

               1.

               Ar 2002 m. kovo 7 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2002/20/EB (1) dėl elektroninių ryšių tinklų ir paslaugų leidimo (Leidimų direktyva) 13 straipsnį reikia aiškinti taip, kad jam prieštarauja nacionalinės teisės aktas, pagal kurį leidžiama už teises įrengti įrenginius valstybinėje savivaldybės nuosavybėje apmokestinti įmones-operatores, kurios nėra tinklo savininkės ir jį naudoja teikti judriosios telefonijos paslaugas?

               2.

               Jeigu apmokestinimas neprieštarauja Direktyvos 2002/20/EB 13 straipsniui, ar pagal ginčijamame vietos valdžios nutarime numatytas sąlygas nustatytas apmokestinimas atitinka objektyvumo, proporcingumo ir nediskriminavimo reikalavimus, kurių reikia laikytis pagal minėtą straipsnį, ir būtinybę užtikrinti susijusių išteklių optimalų naudojimą?

               3.

               Ar galima laikyti, kad Direktyvos 2002/20/EB 13 straipsnis taikomas tiesiogiai?

      (1)  OL L 108, p. 21; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 13 sk., 29 t., p. 337.


title: 2005 m. birželio 22 d. Pirmosios Instancijos Teismo Pirmininko nutartis, Byloje T-171/05 R Bart Nijs prieš Europos Bendrijų Audito Rūmus (Laikinosios apsaugos priemonės — Pareigūnai — Vykdymo atidėjimas — Priimtinumas)

text:
               3.9.2005

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 217/44

      PIRMOSIOS INSTANCIJOS TEISMO PIRMININKO NUTARTIS

   2005 m. birželio 22 d.
   Byloje T-171/05 R Bart Nijs prieš Europos Bendrijų Audito Rūmus

   (Laikinosios apsaugos priemonės - Pareigūnai - Vykdymo atidėjimas - Priimtinumas)
   (2005/C 217/96)
   Proceso kalba: prancūzų
   Byloje T-171/05 R Bart Nijs, Europos Bendrijų Audito Rūmų pareigūnas, gyvenantis Bereldange (Liuksemburgas), atstovaujamas advokato F. Rollinger, nurodžiusio adresą dokumentams įteikti Liuksemburge, prieš Europos Bendrijų Audito Rūmus, atstovaujamus T. Kennedy, J.-M. Stenier ir G. Corstens, nurodžiusių adresą dokumentams įteikti Liuksemburge, dėl prašymo atidėti 2004 m. gruodžio 2 d. Europos Bendrijų Audito Rūmų sprendimo, kuriuo Europos Bendrijų Audito Rūmų generalinio sekretoriato vertimo tarnybos Nyderlandų skyriuje paaukštintas pagrindinio vertėjo pareigomis paskiriant į LA5 lygį kitas nei ieškovas pareigūnas, vykdymą Pirmosios instancijos teismo pirmininkas 2005 m. birželio 22 d. priėmė nutartį, kurios rezoliucinėje dalyje nurodyta:

               1.

               Atmesti prašymą dėl laikinųjų apsaugos priemonių taikymo.

               2.

               Atidėti sprendimą dėl bylinėjimosi išlaidų.


title: Byla C-338/15 P: 2016 m. liepos 20 d. Teisingumo Teismo (septintoji kolegija) nutartis byloje Claire Staelen/Europos ombudsmenas (Apeliacinis skundas — Deliktinė atsakomybė — Europos ombudsmeno atliktas skundo dėl viešo konkurso kandidatų rezervo sąrašo tvarkymo nagrinėjimas — Teisingumo Teismo procedūros reglamentas — 181 straipsnis)

text:
               5.12.2016

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 454/9

      2016 m. liepos 20 d. Teisingumo Teismo (septintoji kolegija) nutartis byloje Claire Staelen/Europos ombudsmenas

      (Byla C-338/15 P) (1)

      ((Apeliacinis skundas - Deliktinė atsakomybė - Europos ombudsmeno atliktas skundo dėl viešo konkurso kandidatų rezervo sąrašo tvarkymo nagrinėjimas - Teisingumo Teismo procedūros reglamentas - 181 straipsnis))
      (2016/C 454/19)
      Proceso kalba: prancūzų

         Šalys

         Apeliantė: Claire Staelen, atstovaujama advokato V. Olona

         Kita proceso šalis: Europos ombudsmenas, atstovaujamas iš pradžių G. Grill, vėliau L. Papadias

         Rezoliucinė dalis

                  1.

                  Atmesti apeliacinį skundą.

                  2.

                  Priteisti iš Claire Staelen bylinėjimosi išlaidas.

         (1)  OL C 294, 2015 9 7.


title: Byla T-181/14: 2014 m. kovo 20 d. pareikštas ieškinys byloje Nürburgring/VRDT – Biedermann (Nordschleife)

text:
               19.5.2014

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 151/29

         2014 m. kovo 20 d. pareikštas ieškinys byloje Nürburgring/VRDT – Biedermann (Nordschleife)

   (Byla T-181/14)
   2014/C 151/37
   Kalba, kuria surašytas ieškinys: vokiečių

      Šalys

      Ieškovė:
      Nürburgring GmbH (Nürburg, Vokietija), atstovaujama advokatų M. Viefhues ir C. Giersdorf

      Atsakovė: Vidaus rinkos derinimo tarnyba (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui)

      Kita procedūros Apeliacinėje taryboje šalis: Lutz Biedermann (Filingenas-Šveningenas, Vokietija)

      Reikalavimai

   Ieškovė prašo:

               —

               panaikinti 2014 m. sausio 20 d. Vidaus rinkos derinimo tarnybos (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui) ketvirtosios apeliacinės tarybos sprendimą apeliacinėje byloje R 163/2013-4,

               —

               priteisti bylinėjimosi išlaidas iš atsakovės ir prireikus iš kitų procedūros šalių.

      Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

      Bendrijos prekių ženklo paraišką pateikęs asmuo: ieškovė.

      Prašomas įregistruoti Bendrijos prekių ženklas: žodinis prekių ženklas „Nordschleife“ 2–4, 6, 9, 11, 12, 14, 16, 18, 21, 22, 24–30, 32–34, 39, 41 ir 43 klasių prekėms ir paslaugoms – Bendrijos prekių ženklo paraiška Nr. 7 379 399.

      Prekių ženklo ar žymens, kuriuo remtasi per protesto procedūrą, savininkas: Lutz Biedermann.

      Prekių ženklas ar žymuo, kuriuo remtasi per protesto procedūrą: nacionalinis žodinis prekių ženklas „Management by Nordschleife“ 6, 9, 16, 25, 28 ir 41 klasių prekėms ir paslaugoms.

      Protestų skyriaus sprendimas: iš dalies patenkinti protestą.

      Apeliacinės tarybos sprendimas: atmesti apeliaciją.

      Ieškinio pagrindai: Reglamento Nr. 207/2009 8 straipsnio 1 dalies b punkto pažeidimas.


               20.8.2005

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 205/38

         (2005/C 205/66)
   Paskutinis Teisingumo Teismo Europos Sąjungos Oficialiajame leidinyje skelbiamas leidinys

         OL C 193, 2005 8 6

   Skelbti leidiniai:

      OL C 182, 2005 7 23

      OL C 171, 2005 7 9

      OL C 155, 2005 6 25

      OL C 143, 2005 6 11

      OL C 132, 2005 5 28

      OL C 115, 2005 5 14

   Šiuos tekstus galite rasti adresu:

               EUR-Lex: http://europa.eu.int/eur-lex

               CELEX: http://europa.eu.int/celex


title: Byla T-297/14: 2015 m. gegužės 22 d. Bendrojo Teismo nutartis byloje Walter Klein/Komisija (Valstybės pagalba — Vokietijos priimtos priemonės, skirtos iš atsinaujinančių energijos išteklių pagamintai elektros energijai ir daug energijos naudojančioms įmonėms remti — Sprendimas pradėti procedūrą pagal SESV 108 straipsnio 2 dalį — Galutinio sprendimo priėmimas po ieškinio pareiškimo — Poreikio priimti sprendimą nebuvimas)

text:
               27.7.2015

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 245/24

         2015 m. gegužės 22 d. Bendrojo Teismo nutartis byloje Walter Klein/Komisija

   (Byla T-297/14) (1)

   ((Valstybės pagalba - Vokietijos priimtos priemonės, skirtos iš atsinaujinančių energijos išteklių pagamintai elektros energijai ir daug energijos naudojančioms įmonėms remti - Sprendimas pradėti procedūrą pagal SESV 108 straipsnio 2 dalį - Galutinio sprendimo priėmimas po ieškinio pareiškimo - Poreikio priimti sprendimą nebuvimas))
   (2015/C 245/29)
   Proceso kalba: vokiečių

      Šalys

      Ieškovė: Walter Klein GmbH & Co. KG (Vupertalis, Vokietija), atstovaujama advokatų T. Volz, M. Ringel, B. Wißmann, M. Püstow, C. Oehme ir T. Wielsch

      Atsakovė: Europos Komisija, atstovaujama T. Maxian Rusche ir R. Sauer, padedamų advokatų A. Luke ir C. Maurer

      Dalykas

   Prašymas iš dalies panaikinti 2013 m. gruodžio 18 d. Komisijos sprendimą C (2013) 4424 final pagal SESV 108 straipsnio 2 dalį pradėti oficialią tyrimo procedūrą dėl Vokietijos Federacinės Respublikos priimtų priemonių, skirtų iš atsinaujinančių energijos išteklių pagamintai elektros energijai ir daug energijos naudojančioms įmonėms remti [valstybės pagalba SA.33995 (2013/C) (ex 2013/NN)]

      Rezoliucinė dalis

               1.

               Nebėra reikalo priimti sprendimą dėl šio ieškinio.

               2.

               Nebereikia priimti sprendimo dėl ELPA priežiūros institucijos pateikto prašymo leisti įstoti į bylą.

               3.

               Walter Klein GmbH & Co. KG padengia savo ir Europos Komisijos patirtas bylinėjimosi išlaidas, įskaitant susijusias su procedūra dėl laikinųjų apsaugos priemonių taikymo.

               4.

               ELPA priežiūros institucija padengia savo bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 223, 2014 7 14.


title: Byla C-302/14: 2014 m. birželio 24 d. pareikštas ieškinys byloje Europos Komisija/Belgijos Karalystė

text:
               1.9.2014

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 292/19

         2014 m. birželio 24 d. pareikštas ieškinys byloje Europos Komisija/Belgijos Karalystė

   (Byla C-302/14)
   2014/C 292/23
   Proceso kalba: prancūzų

      Šalys

      Ieškovė: Europos Komisija, atstovaujama P. Hetsch, O. Beynet, K. Herrmann

      Atsakovė: Belgijos Karalystė

      Ieškovės reikalavimai

               —

               Pripažinti, kad, kiek tai susiję su 10 m. gegužės 19 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2010/31/ES dėl pastatų energinio naudingumo (1), nepriėmusi nuostatų dėl šios direktyvos 2 straipsnio 2, 7 ir 9 punktuose esančių apibrėžčių ir jos 8 straipsnio 1 dalyje, 9 straipsnio 1 dalyje, 11 straipsnio 2-5 dalyse, 18 straipsnyje ir Π priede nustatytų reikalavimų perkėlimo, taikytinų tam tikrose jos teritorijos dalyse, ar, bet kuriuo atveju, nepranešusi apie šias nuostatas Komisijai, Belgijos Karalystė neįvykdė įsipareigojimų pagal šios direktyvos 28 straipsnio 1 dalį.

               —

               Remiantis SESV 260 straipsnio 3 dalimi skirti Belgijos Karalystei 42  178,50 EUR per dieną periodinę baudą, mokėtiną nuo Teisingumo Teismo sprendimo paskelbimo dienos į Europos Sąjungos nuosavų lėšų sąskaitą už pareigos pranešti apie pagal teisėkūros procedūrą priimtos direktyvos į nacionalinę teisę perkeliančias nuostatas neįvykdymą.

               —

               Priteisti iš Belgijos Karalystės bylinėjimosi išlaidas.

      Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

   Terminas perkelti direktyvą 2010/31/ES baigėsi 2012 m. liepos 9 dieną.

      (1)  OL L 153, p. 13.


title: Byla T-653/13 P: 2013 m. gruodžio 6 d. Kari Wahlström pateiktas apeliacinis skundas dėl 2013 m. spalio 9 d. Tarnautojų teismo sprendimo byloje F-116/12 Wahlström prieš Frontex

text:
               22.2.2014

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 52/38

         2013 m. gruodžio 6 d. Kari Wahlström pateiktas apeliacinis skundas dėl 2013 m. spalio 9 d. Tarnautojų teismo sprendimo byloje F-116/12 Wahlström prieš Frontex

   (Byla T-653/13 P)
   2014/C 52/74
   Proceso kalba: prancūzų

      Šalys

      Apeliantas: Kari Wahlström (Espas, Suomija), atstovaujamas advokato S. Pappas

      Kita proceso šalis: Europos operatyvaus bendradarbiavimo prie Europos Sąjungos valstybių narių išorės sienų valdymo agentūra (Frontex)

      Reikalavimai

   Apeliantas Bendrojo Teismo prašo:

               —

               Panaikinti 2013 m. spalio 9 d. Tarnautojų teismo sprendimą atmesti jo ieškinį;

               —

               Patenkinti pirmojoje instancijoje pateiktus reikalavimus, nes, apelianto nuomone, byla yra tam tinkama;

               —

               Priteisti iš kitos proceso šalies bylinėjimosi išlaidas.

      Apeliacinio skundo pagrindai ir pagrindiniai argumentai

   Šiuo apeliaciniu skundu apeliantas prašo panaikinti Tarnautojų teismo sprendimą, kuriuo šis teismas atmetė ieškinį dėl, viena vertus, ieškovo vertinimo ataskaitos už 2010 m. panaikinimo ir, antra vertus, žalos atlyginimo.
   Grįsdamas apeliacinį skundą apeliantas remiasi dviem pagrindais.

               1.

               Kaip pirmasis apeliacinio skundo pagrindas nurodoma teisės klaida, kurią Tarnautojų teismas padarė nuspręsdamas, kad dialogo tarp vertintojo ir apelianto nebuvimas rengiant vertinimo ataskaitą už 2010 metus yra neesminis procedūrinis pažeidimas (skundžiamo sprendimo 38 ir paskesni punktai). Apeliantas nurodo, kad:

                           —

                           viena vertus, Tarnautojų teismas nepaisė egzistuojančios teismų praktikos;

                           —

                           kita vertus, grįsdamas skundžiamą sprendimą kontekstu, kuriame buvo rengiama vertinimo ataskaita, ir neapsiribojęs atsakymu į klausimą, ar formalaus dialogo vedimas buvo įmanomas, Tarnautojų teismas viršijo turimas teisminės kontrolės galias ir pasisavino administracijos turimas vertinimo galias.

               2.

               Kaip antrasis apeliacinio skundo pagrindas nurodoma teisės klaida, kurią Tarnautojų teismas padarė nusprendęs, kad 2010 metų pirmos pusės tikslų nenustatymas nėra esminis procedūrinis pažeidimas, dėl kurio nagrinėjama vertinimo ataskaita pripažintina negaliojančia (skundžiamo sprendimo 50 ir paskesni punktai). Apeliantas nurodo, kad:

                           —

                           viena vertus, Tarnautojų teismas pažeidė bendrąsias vertinimo gaires, nes jose numatyta pareiga nustatyti naujus tikslus, jei vertinamuoju laikotarpiu pasikeičia tarnautojo pareigos;

                           —

                           kita vertus, su naujomis pareigomis apeliantui pavedamų užduočių aprašas su nuorodomis į dokumentus dėl Operacijų biuro kūrimo ir veikimo visiškai nereiškia, kad apeliantui nustatyti su jam pavestomis užduotimis siejami tikslai, kuriuos jis turi pasiekti.


title: Byla F-37/09: 2010 m. birželio 29 d. Tarnautojų teismo (pirmoji kolegija) sprendimas byloje Doyle prieš Europos policijos biurą (Europolą) (Viešoji tarnyba — Europolo personalo nariai — Sutarties nepratęsimas — Neterminuota sutartis — Europolo tarnybos nuostatų 6 straipsnis — Teisės į gynybą paisymo principas)

text:
               23.10.2010

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 288/69

      2010 m. birželio 29 d. Tarnautojų teismo (pirmoji kolegija) sprendimas byloje Doyle prieš Europos policijos biurą (Europolą)

      (Byla F-37/09) (1)

      (Viešoji tarnyba - Europolo personalo nariai - Sutarties nepratęsimas - Neterminuota sutartis - Europolo tarnybos nuostatų 6 straipsnis - Teisės į gynybą paisymo principas)
      (2010/C 288/129)
      Proceso kalba: olandų

         Šalys

         Ieškovė: Margaret Doyle (Nordveikerhautas, Nyderlandai), atstovaujama iš pradžių advokato P. de Casparis, vėliau advokatų W. J. Dammingh ir N. D. Dane

         Atsakovas: Europos policijos biuras (Europolas), atstovaujamas D. Neumann ir D. El Khoury, padedamų advokatų B. Wägenbaur ir R. Van der Hout

         Dalykas

      2008 m. birželio 12 d. sprendimo, kuriuo ieškovei pranešama, kad nėra galimybės jai pasiūlyti nuolatinės darbo vietos, ir 2009 m. sausio 7 d. sprendimo, kuriuo atmestas skundas dėl pirmojo sprendimo, panaikinimas.

         Sprendimo rezoliucinė dalis

                  1.

                  Panaikinti 2008 m. birželio 12 d. sprendimą, kuriuo Europos policijos biuras (Europolas) atsisakė su M. Doyle sudaryti neterminuotą sutartį.

                  2.

                  Priteisti iš Europolo bylinėjimosi išlaidas.

         (1)  OL C 167, 2009 7 18, p. 26


title: Byla T-366/13: 2017 m. kovo 1 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Prancūzija/Komisija (Valstybės pagalba — Jūrų kabotažas — Pagalba, kurią Prancūzija suteikė „Société nationale maritime Corse Méditerranée“ (SNCM) ir „Compagnie méridionale de navigation“ — Bendros ekonominės svarbos paslauga — Bazinės paslaugos papildomos paslaugos, skirtos turistinio sezono piko laikotarpiams, kompensavimas — Sprendimas, kuriuo pagalba pripažįstama nesuderinama su vidaus rinka — Valstybės pagalbos sąvoka — Pranašumas — Sprendimas „Altmark“)

text:
               18.4.2017

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 121/20

         2017 m. kovo 1 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Prancūzija/Komisija

   (Byla T-366/13) (1)

   ((Valstybės pagalba - Jūrų kabotažas - Pagalba, kurią Prancūzija suteikė „Société nationale maritime Corse Méditerranée“ (SNCM) ir „Compagnie méridionale de navigation“ - Bendros ekonominės svarbos paslauga - Bazinės paslaugos papildomos paslaugos, skirtos turistinio sezono piko laikotarpiams, kompensavimas - Sprendimas, kuriuo pagalba pripažįstama nesuderinama su vidaus rinka - Valstybės pagalbos sąvoka - Pranašumas - Sprendimas „Altmark“))
   (2017/C 121/29)
   Proceso kalba: prancūzų

      Šalys

      Ieškovė: Prancūzijos Respublika, iš pradžių atstovaujama E. Belliard, G. de Bergues, D. Colas ir N. Rouam, vėliau G. de Bergues, D. Colas, F. Alabrune ir J. Bousin ir galiausiai D. Colas, F. Alabrune ir J. Bousin

      Atsakovė: Europos Komisija, atstovaujama M. Afonso ir B. Stromsky

      Dalykas

   SESV 263 straipsniu grindžiamas prašymas panaikinti 2013 m. gegužės 2 d. Komisijos sprendimą 2013/435/ES dėl valstybės pagalbos SA.22843 (2012/C) (ex 2012/NN), kurią Prancūzija suteikė bendrovėms Société Nationale Corse Méditerranée ir Compagnie méridionale de navigation (OL L 220, 2013, p. 20).

      Rezoliucinė dalis

               1.

               Atmesti ieškinį.

               2.

               Prancūzijos Respublika padengia savo ir Europos Komisijos bylinėjimosi išlaidas, įskaitant patirtas per procedūrą dėl laikinųjų apsaugos priemonių taikymo.

      (1)  OL C 252, 2013 8 31.


title: Byla C-28/05 2006 m. birželio 15 d. Teisingumo Teismo (trečioji kolegija) sprendimas ( College van Beroep voor het bedrijfsleven (Nyderlandai) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) G.J. Dokter, Maatschap Van den Top, W. Boekhout prieš Minister van Landbouw, Natuur en Voedselkwaliteit (Žemės ūkis — Snukio ir nagų ligos kontrolė — Direktyva 85/511/EEB — Direktyva 90/425/EEB — Tyrimai snukio ir nagų ligai nustatyti, atlikti Direktyvos 85/511/EEB priede nenurodytos laboratorijos — Nacionalinių institucijų diskrecija — Proporcingumo principas — Gynybos teisių apsaugos principas)

text:
               12.8.2006

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 190/5

         2006 m. birželio 15 d. Teisingumo Teismo (trečioji kolegija) sprendimas (College van Beroep voor het bedrijfsleven (Nyderlandai) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) G.J. Dokter, Maatschap Van den Top, W. Boekhout prieš Minister van Landbouw, Natuur en Voedselkwaliteit

   (Byla C-28/05) (1)

   (Žemės ūkis - Snukio ir nagų ligos kontrolė - Direktyva 85/511/EEB - Direktyva 90/425/EEB - Tyrimai snukio ir nagų ligai nustatyti, atlikti Direktyvos 85/511/EEB priede nenurodytos laboratorijos - Nacionalinių institucijų diskrecija - Proporcingumo principas - Gynybos teisių apsaugos principas)
   (2006/C 190/08)
   Proceso kalba: olandų
   Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas
   College van Beroep voor het bedrijfsleven
   Šalys pagrindinėje byloje
   Ieškovai: G.J. Dokter, Maatschap Van den Top, W. Boekhout
   Atsakovė: Minister van Landbouw, Natuur en Voedselkwaliteit
   Dalykas
   Prašymas priimti prejudicinį sprendimą — College van Beroep voor het bedrijfsleven — 1985 m. lapkričio 18 d. Tarybos direktyvos 85/511/EEB dėl Bendrijos snukio ir nagų ligos kontrolės priemonių įdiegimo (OL L 315, p. 11) išaiškinimas — 11 straipsnio 1 dalies pirma įtrauka, 13 straipsnio 1 dalies antra įtrauka ir B priedas — Tiesioginis veikimas — B priede nenurodytos laboratorijos — Valstybės narės institucijų vertinimo laisvės apimtis
   Rezoliucinė dalis

               1.

               1985 m. lapkričio 18 d. Tarybos direktyvą dėl Bendrijos snukio ir nagų ligos kontrolės priemonių įdiegimo, iš dalies pakeistą 1990 m. birželio 26 d. Tarybos direktyva 90/423/EEB, reikia aiškinti taip: jos B priede nurodytos laboratorijos duomenų pasikeitimai, kurie nebuvo į ją įtraukti pagal šios direktyvos 17 straipsnyje numatytą procedūrą, lemia, kad ši laboratorija praranda šiame priede nurodytos laboratorijos statusą tik tuomet, jei šie pasikeitimai gali turėti neigiamos įtakos laboratorijos saugumui snukio ir nagų viruso išplitimo jos atliekamų tyrimų metu rizikos požiūriu ir jei jie padidina vietinių imlios rūšies gyvūnų užkrėtimo riziką. Be to, minėta direktyva 85/511 nedraudžia valstybei narei imtis snukio ir nagų ligos kontrolės priemonių, numatytų 1990 m. birželio 26 d. Tarybos direktyvos 90/425/EEB dėl Bendrijos vidaus prekyboje tam tikrais gyvūnais ir produktais taikomų veterinarinių ir zootechninių patikrinimų, siekiant užbaigti vidaus rinkos kūrimą, 10 straipsnio 1 dalyje, remiantis tos pačios direktyvos 85/511 B priede nenurodytos laboratorijos tyrimų rezultatais.

               2.

               Kompetentinga institucija privalo atsižvelgti į laboratorijos, turinčios į Direktyvos 85/511 B priedą įrašytos laboratorijos statusą, tyrimų rezultatą, ir iš esmės privalo taikyti Direktyvos 85/511 numatytas priemones arba bet kokias kitas priemones, reikalingas atsižvelgiant į būtinybę greitai ir efektyviai imtis snukio ir nagų ligos kontrolės priemonių. Kompetentinga institucija, siekdama prireikus taikyti atitinkamas Bendrijos teisės aktuose numatytas priemones, privalo atsižvelgti ir į tokio statuso neturinčios laboratorijos pateiktą tyrimo rezultatą. Vis dėlto kadangi ši laboratorija neužtikrina tokio paties patikimumo kaip laboratorija, turinti į minėtą B priedą įrašytos laboratorijos statusą, kompetentinga institucija turi įsitikinti minėto rezultato patikimumu. Bet kuriuo atveju kompetentinga institucija turi taikyti šias priemones tik laikydamasi bendrųjų Bendrijos teisės principų, ypač proporcingumo principo ir pagrindinių teisių.

      (1)  OL C 93, 2005 4 16.


title: Byla T-127/07 P 2008 m. birželio 10 d. Pirmosios instancijos teismo nutartis byloje Bligny prieš Komisiją (Apeliacinis skundas — Viešoji tarnyba — Atviras konkursas — Priėmimo sąlygos — Atsisakymas taisyti testą raštu — Pranešimas apie konkursą — Neišsami paraiška — Pilietybės įrodymas — Akivaizdžiai nepagrįstas apeliacinis skundas)

text:
               2.8.2008

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 197/24

         2008 m. birželio 10 d. Pirmosios instancijos teismo nutartis byloje Bligny prieš Komisiją

   (Byla T-127/07 P) (1)

   (Apeliacinis skundas - Viešoji tarnyba - Atviras konkursas - Priėmimo sąlygos - Atsisakymas taisyti testą raštu - Pranešimas apie konkursą - Neišsami paraiška - Pilietybės įrodymas - Akivaizdžiai nepagrįstas apeliacinis skundas)
   (2008/C 197/43)
   Proceso kalba: prancūzų
   Šalys

      Ieškovas: Francesco Bligny (Tasen la Demi Liunas, Prancūzija), atstovaujamas advokato P. Lebel-Nourissat

      Kita proceso šalis: Europos Bendrijų Komisija, atstovaujama J. Currall ir K. Herrmann
   Dalykas
   Apeliacinis skundas, pateiktas dėl 2007 m. vasario 15 d. Europos Sąjungos Tarnautojų teismo (antrosios kolegijos) sprendimo, priimto byloje Bligny prieš Komisiją (F-142/06 ir F-142/06 AJ, dar nepaskelbtas Rinkinyje), panaikinimo.
   Rezoliucinė dalis

               1.

               Atmesti apeliacinį skundą.

               2.

               Francesco Bligny padengia savo ir Komisijos bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 140, 2007 6 23.


title: Byla C-396/07 2008 m. lapkričio 27 d. Teisingumo Teismo (ketvirtoji kolegija) sprendimas byloje ( Korkein oikeus (Suomija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Mirja Juuri prieš Fazer Amica Oy (Socialinė politika — Direktyva 2001/23/EB — Darbuotojų teisių apsauga — Verslo perdavimas — 4 straipsnio 2 dalis — Esminis darbo sąlygų pasikeitimas perduodant verslą — Kolektyvinė sutartis — Darbo sutarties nutraukimas darbuotojo iniciatyva — Nutraukimas, už kurį darbdavys laikomas atsakingu — Pasekmės — Darbdavio mokama piniginė kompensacija)

text:
               24.1.2009

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 19/7

         2008 m. lapkričio 27 d. Teisingumo Teismo (ketvirtoji kolegija) sprendimas byloje (Korkein oikeus (Suomija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Mirja Juuri prieš Fazer Amica Oy

   (Byla C-396/07) (1)

   (Socialinė politika - Direktyva 2001/23/EB - Darbuotojų teisių apsauga - Verslo perdavimas - 4 straipsnio 2 dalis - Esminis darbo sąlygų pasikeitimas perduodant verslą - Kolektyvinė sutartis - Darbo sutarties nutraukimas darbuotojo iniciatyva - Nutraukimas, už kurį darbdavys laikomas atsakingu - Pasekmės - Darbdavio mokama piniginė kompensacija)
   (2009/C 19/11)
   Proceso kalba: suomių
   Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas
   Korkein oikeus
   Šalys pagrindinėje byloje

      Ieškovė: Mirja Juuri

      Atsakovė: Fazer Amica Oy
   Dalykas
   Prašymas priimti prejudicinį sprendimą — Korkein oikeus — 2001 m. kovo 12 d. Tarybos direktyvos 2001/23/EB dėl valstybių narių įstatymų, skirtų darbuotojų teisių apsaugai įmonių, verslo arba įmonių ar verslo dalių perdavimo atveju, suderinimo (OL L 82, p. 16) 4 straipsnio 2 dalies išaiškinimas — Darbdavio atsakomybė darbuotojui, kuris pats nutraukė darbo sutartį dėl to, kad perdavus verslą ir pradėjus taikyti naują kolektyvinę sutartį labai pablogėjo darbo sąlygos
   Rezoliucinė dalis
   2001 m. kovo 12 d. Tarybos direktyvos 2001/23/EB dėl valstybių narių įstatymų, skirtų darbuotojų teisių apsaugai įmonių, verslo arba įmonių ar verslo dalių perdavimo atveju, suderinimo 4 straipsnio 2 dalį reikia aiškinti taip, kad, nutraukus darbo sutartį arba darbo santykius šios nuostatos taikymo sąlygomis ir neatsižvelgiant į tai, kad perėmėjas neįvykdė kokių nors iš minėtos direktyvos kylančių pareigų, ji neįpareigoja valstybių narių garantuoti darbuotojui teisę į piniginę kompensaciją, kurią turi mokėti šis perėmėjas, tokiomis pačiomis sąlygomis kaip ir teisės, kuria darbuotojas gali remtis, kai jo darbdavys neteisėtai nutraukia darbo sutartį arba darbo santykius, atveju. Vis dėlto nacionalinis teismas, neviršydamas savo kompetencijos, turi bent jau garantuoti, kad tokiu atveju perėmėjas atsakys už pasekmes, kurias taikytina nacionalinė teisė sieja su darbo sutarties arba darbo santykių nutraukimu darbdavio iniciatyva, pavyzdžiui, išmokės darbo užmokestį ir kitas išmokas, pagal šią teisę suteikiamas įspėjimo apie sutarties nutraukimą laikotarpiu, kurio darbdavys turi laikytis.
   Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas turi įvertinti pagrindinėje byloje nagrinėjamą situaciją atsižvelgdamas į Direktyvos 2001/23 3 straipsnio 3 dalies išaiškinimą, pagal kurį negarantuojama, jog darbo sąlygų, dėl kurių buvo sutarta kolektyvinėje sutartyje, nustojusioje galioti verslo perdavimo dieną, bus laikomasi po šios datos.

      (1)  OL C 269, 2007 11 10.


title: Byla T-327/02 2006 m. liepos 13 d. Pirmosios instancijos teismo nutartis Muller Marine ir kt. prieš Komisiją

text:
               16.9.2006

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 224/53

         2006 m. liepos 13 d. Pirmosios instancijos teismo nutartis Muller Marine ir kt. prieš Komisiją

   (Byla T-327/02) (1)

   (2006/C 224/110)

      Proceso kalba: olandų

   Trečiosios išplėstinės kolegijos pirmininkas nurodė išbraukti bylą iš registro.

      (1)  OL C 323, 2002 12 21.


title: Byla C-13/10: 2010 m. sausio 11 d. Rechtbank van eerste aanleg te Brussel (Belgija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Knubben Dak-en Leidekkersbedrijf BV prieš Belgische Staat

text:
               27.3.2010

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 80/14

         2010 m. sausio 11 d.Rechtbank van eerste aanleg te Brussel (Belgija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Knubben Dak-en Leidekkersbedrijf BV prieš Belgische Staat

   (Byla C-13/10)
   2010/C 80/25
   Proceso kalba: olandų

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Rechtbank van eerste aanleg te Brussel

      Šalys pagrindinėje byloje

      Ieškovė: Knubben Dak-en Leidekkersbedrijf BV

      Atsakovė: Belgische Staat

      Prejudiciniai klausimai

               1)

               Ar Bendrijos teisė, t. y. laisvo paslaugų judėjimo principas pagal Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo 56 straipsnį (anksčiau — EB sutarties 49 straipsnis), draudžia tokį reglamentavimą, kaip numatytas 1970 m. liepos 20 d.Koninklijk Besluit 1 ir 1a straipsniuose, pagal kurį lengvatinis pridėtinės vertės mokesčio tarifas statybos darbams gali būti taikomas tik tuomet, kai paslaugų teikėjas yra registruotas Belgijoje kaip verslininkas pagal 1992 m. Pajamų mokesčio kodekso 400 ir 401 straipsnius?

               2)

               Ar Bendrijos teisė, t. y. laisvo paslaugų judėjimo principas pagal Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo 56 straipsnį (anksčiau — EB sutarties 49 straipsnis), draudžia tokį reglamentavimą, kaip numatytas 1992 m. Pajamų mokesčio kodekso 400 ir 401 straipsniuose bei 1998 m. gruodžio 26 d.Koninklijk Besluit, pagal kurį registracija kaip verslininko Belgijoje neribotai ir vienodomis sąlygomis taikoma Belgijos paslaugų teikėjams ir kitoje Europos Sąjungos valstybėje įsteigtiems paslaugų teikėjams?


title: Byla C-332/07 2007 m. liepos 17 d. Verwaltungsgerichsthof (Austrija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Josef Holzinger prieš Bundesministerium für Bildung, Wissenschaft und Kultur

text:
               10.11.2007

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 269/17

         2007 m. liepos 17 d.Verwaltungsgerichsthof (Austrija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Josef Holzinger prieš Bundesministerium für Bildung, Wissenschaft und Kultur

   (Byla C-332/07)
   (2007/C 269/34)
   Proceso kalba: vokiečių
   Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas
   Verwaltungsgerichtshof
   Šalys pagrindinėje byloje

      Ieškovas: Josef Holzinger

      Atsakovė: Bundesministerium für Bildung, Wissenschaft und Kultur
   Prejudiciniai klausimai

               1.

               Ar Europos bendrijos bei jos valstybių narių ir Šveicarijos Konfederacijos susitarimo dėl laisvo asmenų judėjimo I priedo 9 straipsnio 1 dalis (1) veikia tiesiogiai?

               2.

               Ar šią nuostatą reikia aiškinti taip, kad Šveicarijoje iki įsigaliojant šiam susitarimui (iki 2002 m. birželio 1 d.) išdirbtas laikas turi būti užskaitytas paaukštinimo panašiame darbe, kuris vėliau dirbamas vienoje iš Europos Bendrijų valstybių narių, tikslams neatsižvelgiant į tai, kada toks darbas dirbtas?

      (1)  OL L 114, p. 6.


title: Byla C-556/10: 2013 m. vasario 28 d. Teisingumo Teismo (pirmoji kolegija) sprendimas byloje Europos Komisija prieš Vokietijos Federacinę Respubliką (Valstybės įsipareigojimų neįvykdymas — Transportas — Bendrijos geležinkelių plėtra — Direktyva 91/440/EEB — 6 straipsnio 3 dalis ir II priedas — Direktyva 2001/14/EB — 4 straipsnio 2 dalis ir 14 straipsnio 2 dalis — Infrastruktūros valdytojas — Organizacinis ir sprendimų priėmimo nepriklausomumas — Holdingo struktūra — Direktyva 2001/14 — 7 straipsnio 3 dalis ir 8 straipsnio 1 dalis — Mokesčių nustatymas pagal tiesiogines sąnaudas — Mokesčių ėmimas — Tiesioginės sąnaudos — Bendros sąnaudos — Direktyva 2001/14 — 6 straipsnio 2 dalis — Priemonių, kuriomis skatinama mažinti išlaidas, nebuvimas — Direktyva 91/440 — 10 straipsnio 7 dalis — Direktyva 2001/14 — 30 straipsnio 4 dalis — Reguliavimo institucija — Kompetencija)

text:
               20.4.2013

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 114/7

         2013 m. vasario 28 d. Teisingumo Teismo (pirmoji kolegija) sprendimas byloje Europos Komisija prieš Vokietijos Federacinę Respubliką
   (Byla C-556/10) (1)

   (Valstybės įsipareigojimų neįvykdymas - Transportas - Bendrijos geležinkelių plėtra - Direktyva 91/440/EEB - 6 straipsnio 3 dalis ir II priedas - Direktyva 2001/14/EB - 4 straipsnio 2 dalis ir 14 straipsnio 2 dalis - Infrastruktūros valdytojas - Organizacinis ir sprendimų priėmimo nepriklausomumas - Holdingo struktūra - Direktyva 2001/14 - 7 straipsnio 3 dalis ir 8 straipsnio 1 dalis - Mokesčių nustatymas pagal tiesiogines sąnaudas - Mokesčių ėmimas - Tiesioginės sąnaudos - Bendros sąnaudos - Direktyva 2001/14 - 6 straipsnio 2 dalis - Priemonių, kuriomis skatinama mažinti išlaidas, nebuvimas - Direktyva 91/440 - 10 straipsnio 7 dalis - Direktyva 2001/14 - 30 straipsnio 4 dalis - Reguliavimo institucija - Kompetencija)
   2013/C 114/07
   Proceso kalba: vokiečių

      Šalys

      Ieškovė: Europos Komisija, atstovaujama G. Braun ir H. Støvlbæk

      Atsakovė: Vokietijos Federacinė Respublika, atstovaujama T. Henze, J. Möller ir N. Graf Vitzthum ir advocaat R. Van der Hout

      Atsakovės pusėje įstojusios į bylą šalys: Čekijos Respublika, atstovaujama M. Smolek, J. Očková ir T. Müller, Italijos Respublika, atstovaujama G. Palmieri ir avvocato dello Stato S. Fiorentino

      Dalykas

   Valstybės įsipareigojimų neįvykdymas — Visų nuostatų, reikalingų perkelti 1991 m. liepos 29 d. Tarybos direktyvos 91/440/EEB dėl Bendrijos geležinkelių plėtros (OL L 237, p. 25; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 7 sk., 1 t., p. 341) 6 straipsnio 3 dalį ir jos II priedą bei 2001 m. vasario 26 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2001/14/EB dėl geležinkelių infrastruktūros pajėgumų paskirstymo, mokesčių už naudojimąsi geležinkelių infrastruktūra ėmimo ir saugos sertifikavimo (OL L 75, p. 29; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 7 sk., 5 t., p. 404) 2 straipsnį, 6 straipsnio 2 dalį, 7 straipsnio 3 dalį, 8 straipsnio 1 dalį, 14 straipsnio 2 dalį ir 30 straipsnio 4 dalį, nepriėmimas per numatytą terminą.

      Rezoliucinė dalis

               1.

               Atmesti ieškinį.

               2.

               Priteisti iš Europos Komisijos bylinėjimosi išlaidas.

               3.

               Čekijos Respublika ir Italijos Respublika padengia savo bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 38, 2011 2 5.


title: Byla F-58/15: 2015 m. balandžio 20 d. pareikštas ieškinys byloje ZZ/Komisija

text:
               29.6.2015

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 213/47

         2015 m. balandžio 20 d. pareikštas ieškinys byloje ZZ/Komisija

   (Byla F-58/15)
   (2015/C 213/76)
   Proceso kalba: prancūzų

      Šalys

      Ieškovas: ZZ, atstovaujamas advokatų S. Rodrigues ir A. Tymen

      Atsakovė: Europos Komisija

      Ginčo dalykas bei aprašymas

   Sprendimo nepadengti ieškovo sutuoktinės medicininių išlaidų pagal jos turimą Bendrąja sveikatos draudimo sistemos (RCAM) papildomą draudimą panaikinimas ir tariamai patirtos neturtinės ir turtinės žalos atlyginimas.

      Ieškovo reikalavimai

               —

               Panaikinti 2014 m. liepos 9 d. Ispros išmokų biuro sprendimą nepadengti medicininių išlaidų, kurias padengti ieškovas prašė 2014 m. sausio 3 d. prašymu.

               —

               Panaikinti 2015 m. sausio 8 d. Europos Komisijos sprendimą atmesti 2014 m. rugsėjo 16 d. ieškovo skundą, papildytą 2014 m. rugsėjo 29 d. raštu.

               —

               Nurodyti atlyginti ieškovui turtinę žalą.

               —

               Nurodyti atlyginti ieškovui neturtinę žalą, ex aequo et bono įvertintą 5  000 eurų.

               —

               Priteisti iš atsakovės visas bylinėjimosi išlaidas.


title: Byla C-572/13: 2015 m. lapkričio 12 d. Teisingumo Teismo (ketvirtoji kolegija) sprendimas byloje (Cour d'appel de Bruxelles (Belgija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Hewlett-Packard Belgium SPRL/Reprobel SCRL (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą — Teisės aktų derinimas — Intelektinė nuosavybė — Autorių teisės ir gretutinės teisės — Direktyva 2001/29/EB — Išimtinė atgaminimo teisė — Išimtys ir apribojimai — 5 straipsnio 2 dalies a ir b punktai — Atgaminimo reprografijos būdu išimtis — Kopijavimo asmeniniam naudojimui išimtis — Reikalavimas nuosekliai taikyti išimtis — Sąvoka „teisinga kompensacija“ — Teisingai kompensacijai už daugiafunkcius spausdintuvus skirto atlyginimo rinkimas — Proporcingas atlyginimas — Fiksuotas atlyginimas — Fiksuoto atlyginimo ir proporcingo atlyginimo bendras rinkimas — Apskaičiavimo būdas — Teisingos kompensacijos gavėjai — Autoriai ir leidėjai — Muzikos natų rankraščiai)

text:
               18.1.2016

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 16/3

         2015 m. lapkričio 12 d. Teisingumo Teismo (ketvirtoji kolegija) sprendimas byloje (Cour d'appel de Bruxelles (Belgija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Hewlett-Packard Belgium SPRL/Reprobel SCRL

   (Byla C-572/13) (1)

   ((Prašymas priimti prejudicinį sprendimą - Teisės aktų derinimas - Intelektinė nuosavybė - Autorių teisės ir gretutinės teisės - Direktyva 2001/29/EB - Išimtinė atgaminimo teisė - Išimtys ir apribojimai - 5 straipsnio 2 dalies a ir b punktai - Atgaminimo reprografijos būdu išimtis - Kopijavimo asmeniniam naudojimui išimtis - Reikalavimas nuosekliai taikyti išimtis - Sąvoka „teisinga kompensacija“ - Teisingai kompensacijai už daugiafunkcius spausdintuvus skirto atlyginimo rinkimas - Proporcingas atlyginimas - Fiksuotas atlyginimas - Fiksuoto atlyginimo ir proporcingo atlyginimo bendras rinkimas - Apskaičiavimo būdas - Teisingos kompensacijos gavėjai - Autoriai ir leidėjai - Muzikos natų rankraščiai))
   (2016/C 016/03)
   Proceso kalba: prancūzų

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Cour d'appel de Bruxelles

      Šalys pagrindinėje byloje

      Ieškovė:
      Hewlett-Packard Belgium SPRL

      Atsakovė:
      Reprobel SCRL

      dalyvaujant: Epson Europe BV

      Rezoliucinė dalis

               1.

               2001 m. gegužės 22 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2001/29/EB dėl autorių teisių ir gretutinių teisių informacinėje visuomenėje tam tikrų aspektų suderinimo 5 straipsnio 2 dalies a punktą ir šios direktyvos 5 straipsnio 2 dalies b punktą reikia aiškinti taip, kad aiškinant juose vartojamą terminą „teisinga kompensacija“ situaciją, kai bet kuris naudotojas atgamina kūrinį popieriuje arba kitoje panašioje laikmenoje bet kokiu fotografavimo būdu ar naudodamas kitus panašaus pobūdžio procesus, reikia skirti nuo situacijos, kai tokį atgaminimą, nesiekdamas tiesioginių ar netiesioginių komercinių tikslų, asmeniniam naudojimui atlieka fizinis asmuo.

               2.

               Direktyvos 2001/29 5 straipsnio 2 dalies a punktą ir šios direktyvos 5 straipsnio 2 dalies b punktą reikia aiškinti taip, kad jie draudžia nacionalinės teisės aktus, kaip antai nagrinėjamus pagrindinėje byloje, kuriais valstybei narei leidžiama dalį teisių turėtojams priklausančios teisingos kompensacijos skirti autorių sukurtų kūrinių leidėjams, neįpareigojant leidėjų kaip nors atlyginti, net netiesiogiai, šiems autoriams už kompensacijos dalį, kurios jie neteko.

               3.

               Direktyvos 2001/29 5 straipsnio 2 dalies a punktas ir šios direktyvos 5 straipsnio 2 dalies b punktas iš esmės draudžia nacionalinės teisės aktus, kaip antai nagrinėjamus pagrindinėje byloje, kuriais nustatomas nediferencijuotas teisingos kompensacijos mokėjimas, priklausantis ir už muzikos natų rankraščių atgaminimą, ir tokius teisės aktus, kuriais nustatomas nediferencijuotas teisingos kompensacijos mokėjimas ir už neteisėtą atgaminimą iš neteisėtų šaltinių.

               4.

               Direktyvos 2001/29 5 straipsnio 2 dalies a punktas ir šios direktyvos 5 straipsnio 2 dalies b punktas draudžia nacionalinės teisės aktus, kaip antai nagrinėjamus pagrindinėje byloje, kuriuose numatyta, kad teisių turėtojams mokama teisinga kompensacija finansuojama nustatant dvi atlyginimo formas, t. y., pirma, fiksuotą atlyginimą, kurį prieš atgaminimo operaciją sumoka Sąjungoje įsteigtas atgaminti saugomus kūrinius galinčių aparatų gamintojas, importuotojas ar įgijėjas, kai šie aparatai išleidžiami į apyvartą nacionalinėje teritorijoje, ir, antra, proporcingą atlyginimą, kuris mokamas po tokios atgaminimo operacijos, kuris nustatomas tik kaip kaina už atgaminimą, padauginta iš atgaminimo kartų, ir kurį turi mokėti kūrinius atgaminantys fiziniai ar juridiniai asmenys, jeigu:

                           —

                           išankstinis fiksuotas mokestis apskaičiuojamas atsižvelgiant tik į greitį, kuriuo atitinkamas aparatas gali atgaminti kūrinius,

                           —

                           vėliau apskaičiuojamo proporcingo atlyginimo dydis skiriasi, atsižvelgiant į tai, ar, renkant šį mokestį, mokesčio mokėtojas bendradarbiavo, ar ne,

                           —

                           visoje sudėtinėje sistemoje nėra numatyta mechanizmų ir, visų pirma, kompensavimo mechanizmo, kuriuo remiantis skirtingoms naudotojų kategorijoms galima būtų papildomai taikyti faktinės žalos ir fiksuotos žalos kriterijus.

      (1)  OL C 24, 2014 1 25.


title: Byla C-43/12: 2012 m. sausio 30 d. pareikštas ieškinys byloje Europos Komisija prieš Europos Parlamentą ir Europos Sąjungos Tarybą

text:
               31.3.2012

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 98/18

         2012 m. sausio 30 d. pareikštas ieškinys byloje Europos Komisija prieš Europos Parlamentą ir Europos Sąjungos Tarybą

   (Byla C-43/12)
   2012/C 98/30
   Proceso kalba: prancūzų

      Šalys

      Ieškovė: Europos Komisija, atstovaujama T. van Rijn ir R. Troosters

      Atsakovai: Europos Parlamentas, Europos Sąjungos Taryba

      Ieškovės reikalavimai

               —

               Panaikinti 2011 m. spalio 25 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvą 2011/82/ES, kuria sudaromos palankesnės sąlygos keistis informacija tarpvalstybiniu lygmeniu apie kelių eismo saugumo taisyklių pažeidimus (1).

               —

               Nurodyti, kad Direktyvos 2011/82/ES pasekmės lieka galutinės.

               —

               Priteisti iš Europos Parlamento ir Europos Sąjungos Tarybos bylinėjimosi išlaidas.

      Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

   Šiuo ieškiniu siekiama, kad Direktyva 2011/82/ES būtų paskelbta negaliojančia. Komisija ginčija pasirinktą teisinį pagrindą. Ji tvirtina, kad SESV 87 straipsnio 2 dalis nėra tinkamas teisinis pagrindas, nes direktyva siekiama sukurti keitimosi informacija tarp valstybių narių apie kelių eismo taisyklių pažeidimus, neatsižvelgiant į jų administracinį ar baudžiamąjį pobūdį, mechanizmą. Tačiau 87 straipsnyje nurodytas tik policijos bendradarbiavimas tarp kompetentingų institucijų nusikalstamų veikų prevencijos ar išaiškinimo ir tyrimo srityse. Komisijos nuomone, tinkamas teisinis pagrindas yra SESV 91 straipsnio 1 dalis. Iš tiesų direktyva siekiama pagerinti kelių eismo saugumą, o tai yra viena iš bendros transporto politikos sričių, aiškiai numatyta šioje nuostatoje (c punktas).

      (1)  OL L 288, p. 1.


title: Byla C-562/10: 2010 m. lapkričio 30 d. pareikštas ieškinys byloje Europos Komisija prieš Vokietijos Federacinę Respubliką

text:
               26.2.2011

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 63/19

         2010 m. lapkričio 30 d. pareikštas ieškinys byloje Europos Komisija prieš Vokietijos Federacinę Respubliką

   (Byla C-562/10)
   2011/C 63/37
   Proceso kalba: vokiečių

      Šalys

      Ieškovė: Europos Komisija, atstovaujama F. W. Bulst ir I. Rogalski

      Atsakovė: Vokietijos Federacinė Respublika

      Ieškovės reikalavimai

   Ieškovė prašo Teisingumo Teismo:

               —

               Pripažinti, kad Vokietijos Federacinė Respublika neįvykdė įsipareigojimų pagal SESV 56 straipsnį,

                           1.

                              Sozialgesetzbuch VI (Vokietijos socialinės apsaugos kodeksas, VI tomas, toliau — SGB VI) 34 straipsnio 1 dalies 1 punktu nustatydama, kad slaugomam asmeniui laikinai esant kitoje valstybėje narėje slaugos pašalpa gali būti mokama ne ilgiau kaip šešias savaites;

                           2.

                           nenumatydama kompensacijos už slaugos paslaugas, slaugomo asmens gautas jam laikinai būnant kitoje valstybėje narėje, kurias už tą pačią kainą, už kokią slaugos paslaugos teikiamos Vokietijoje, jam suteikė kitoje valstybėje narėje įsteigtas paslaugų teikėjas, arba nustatydama, kad tokia kompensacija netaikoma pagal SGB XI 34 straipsnio 1 dalies 1 punktą;

                           3.

                           nenumatydama išlaidų, susijusių su slaugos priemonių nuoma slaugomam asmeniui laikinai būnant kitoje valstybėje narėje, kompensacijos arba nustatydama, kad tokia kompensacija netaikoma pagal SGB XI 34 straipsnio 1 dalies 1 punktą, net ir tuomet, kai Vokietijoje šios išlaidos būtų kompensuojamos arba būtų suteiktos slaugos priemonės ir kai kompensacija nepadvigubintų ir kitaip nepadidintų Vokietijoje teikiamų išmokų.

               —

               Priteisti iš Vokietijos Federacinės Respublikos bylinėjimosi išlaidas.

      Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

   Šis ieškinys pateiktas dėl Vokietijos slaugos draudimo nuostatos, pagal kurią slaugomi asmenys, kuriems Vokietijoje teikiamos (socialinės apsaugos) įstatymu numatytos slaugos draudimo išmokos negali tokiomis išmokomis pasinaudoti, laikinai būdami kitoje valstybėje narėje ir ten gaudami (norėdami gauti) slaugos paslaugų arba slaugos pašalpą. Nagrinėjamomis nuostatomis, reglamentuojančiomis slaugos išmokas natūra, slaugos pašalpą ir slaugos priemones, numatomos aiškiai mažesnės išmokos laikino buvimo kitoje valstybėje narėje atveju, nei numatytos tuo atveju, kai slaugos paslaugos teikiamos Vokietijoje.
   Komisija mano, kad nagrinėjamos nuostatos neatitinka SESV 56 straipsnio, nes labai kliudo naudotis slaugos paslaugomis kitoje valstybėje narėje, ir kad tokia kliūtis nėra nei pateisinama svarbesnio bendrojo intereso pagrindais, nei būtina. Slaugos paslaugos ir slaugos priemonių nuoma yra teikiamos už atlygį, todėl šiuo atžvilgiu yra laikytinos paslaugų teikimu pagal SESV 56 straipnsį. Vadinasi, joms taikomos paslaugų teikimo laisvę reglamentuojančios nuostatos. Teisingumo Teismas savo praktikoje dėl išlaidų kitoje valstybėje narėje gautoms medicinos priežiūros paslaugoms kompensavimo pažymėjo, kad valstybės narės, įgyvendindamos savo kompetenciją organizuoti savo socialinės apsaugos sistemas, privalo laikytis Bendrijos teisės. Todėl aplinkybė, kad nuostata priklauso socialinės apsaugos sričiai, nereiškia, kad jai netaikomas SESV 56 straipsnis.
   Kalbant apie slaugos pašalpos nuostatas, reikia pažymėti, kad aplinkybė, jog apdraustasis būdamas užsienyje šią pašalpą gali gauti ne daugiau kaip šešias savaites, yra (diskriminacinis) apribojimas. Gauti slaugos paslaugų užsienyje praėjus šiam terminui slaugomam asmeniui yra sunkiau.
   Kalbant apie slaugos išmokų natūra nuostatas, reikia pažymėti, kad aplinkybė, jog nenumatyta kompensacija už slaugos paslaugas, apdraustojo asmens gautas jam laikinai būnant kitoje valstybėje narėje, kurias suteikė kitoje valstybėje narėje įsteigtas paslaugų teikėjas, arba nustatyta, kad tokia kompensacija netaikoma, yra (diskriminacinis) apribojimas. Vokietijos vyriausybės nurodoma aplinkybė, kad įstaigų, su kuriomis slaugos draudimo įstaigos nėra sudariusios sutarties, teikiamos slaugos išmokos natūra nėra kompensuojamos, visiškai nekeičia tokio vertinimo. Iš tiesų, Vokietijoje yra daug slaugos paslaugų teikėjų, su kuriais sudarytos sutartys. Tačiau, Komisijos žiniomis, kitose valstybėse narėse nėra nė vieno slaugos paslaugų teikėjo, su kuriuo sudaryta sutartis. Todėl apdraustieji (arba slaugomi asmenys) iš principo negali kitoje valstybėje narėje pasinaudoti slaugos išmokomis natūra pagal socialinės apsaugos slaugos draudimo sistemą, nors turi teisę jomis naudotis Vokietijoje, nesvarbu, kad jie negali kreiptis į visus slaugos paslaugų teikėjus.
   Galiausiai, kalbant apie slaugos priemonių suteikimo nuostatas, reikia pažymėti, kad aplinkybė, jog tokių priemonių nuomos (ir naudojimosi jomis) kitoje valstybėje narėje išlaidos nekompensuojamos, net jei jos būtų kompensuojamos teikiant slaugos paslaugas Vokietijoje, yra (diskriminacinis) apribojimas.
   Pagal Teisingumo Teismo praktiką tam, kad būtų užtikrinta SESV 56 straipsniu garantuojama paslaugų teikimo laisvė, reikia ne tik pašalinti bet kokią diskriminaciją paslaugų teikėjo nacionalinės priklausomybės pagrindu, bet ir panaikinti visus apribojimus, net ir vienodai taikomus nacionaliniams ir kitų valstybių narių paslaugų teikėjams, jei šie apribojimai neleidžia ar trukdo veikti paslaugų teikėjui, įsteigtam kitoje valstybėje narėje ir ten teisėtai teikiančiam panašias paslaugas.
   Vokietijos vyriausybės pateikti argumentai — visuomenės sveikatos apsauga ir slaugos draudimo finansinė pusiausvyra — nepateisina šios paslaugų teikimo laisvės apribojimo.
   Pirma, ribojančios nuostatos aiškiai viršija tai, kas galėtų būti būtina, siekiant apsaugoti nagrinėjamų paslaugų kokybę arba visuomenės sveikatą. Kitoje valstybėje narėje patirtų išlaidų kompensavimui apskritai netaikoma jokia kokybės kontrolė. Todėl nebūtų taikoma jokia kompensacija, net ir jei būtų užtikrinta pakankama slaugos paslaugų kokybė ir nekiltų pavojaus slaugomo asmens sveikatai.
   Antra, Vokietijos nuostatos, pagal kurias nekompensuojamos užsienyje patirtos išlaidos, kurios bet kokiu atveju būtų aiškiai mažesnės nei tos, kurios būtų finansuojamos Vokietijoje, nėra būtinos siekiant išvengti rimto pavojaus socialinės apsaugos sistemos finansinei pusiausvyrai. Galiausiai, siekiant išvengti paslaugų teikimo laisvės apribojimo, pakanka nustatyti, kad kompensuojama tokia išlaidų už užsienyje gautas slaugos paslaugas suma, kokia būtų kompensuota ir Vokietijoje.


title: Pranešimo apie sujungtas bylas T-130/05, T-160/05 ir T-183/05 klaidų ištaisymas Oficialiajame Leidinyje  ( OL C 22, 2006 1 28, p. 26 )

text:
               25.2.2006

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 48/47

         Pranešimo apie sujungtas bylas T-130/05, T-160/05 ir T-183/05 klaidų ištaisymas Oficialiajame Leidinyje

      (
            2006 m. sausio 28 d. Oficialusis Europos Sąjungos leidinys C 22, p. 26
         )

   (2006/C 48/86)
   Pranešimą apie sujungtas bylas T-130/05, T-160/05 ir T-183/05 Oficialiajame Leidinyje skaityti taip:

         2005 m. lapkričio 16 d. Pirmosios instancijos teismo nutartis Albert-Bousquet ir kt. prieš Komisiją

         (Sujungtos bylos T-130/05, T-160/05 ir T-183/05) (1)

         (2006/C 22/52)

            Proceso kalba: prancūzų

         Ketvirtosios kolegijos pirmininkas nutartimi nurodė išbraukti bylą T-183/05 iš registro.

      (1)  OL C 132, 2005 5 28.


title: Sujungtos bylos C-404/12 P ir C-405/12 P: 2015 m. sausio 13 d. Teisingumo Teismo (didžioji kolegija) sprendimas byloje Europos Sąjungos Taryba, Europos Komisija/Stichting Natuur en Milieu, Pesticide Action Network Europe (Apeliacinis skundas – Reglamentas (EB) Nr. 149/2008 – Reglamentas, kuriame nustatomas didžiausias leistinas pesticidų likučių kiekis – Prašymas persvarstyti šį reglamentą vidaus tvarka, pateiktas pagal Reglamentą (EB) Nr. 1367/2006 – Komisijos sprendimas, kuriuo prašymai pripažinti nepriimtinais – Individualiai taikoma priemonė – Orhuso konvencija – Reglamento (EB) Nr. 1367/2006 galiojimas atsižvelgiant į šią konvenciją)

text:
               2.3.2015

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 73/3

      2015 m. sausio 13 d. Teisingumo Teismo (didžioji kolegija) sprendimas byloje Europos Sąjungos Taryba, Europos Komisija/Stichting Natuur en Milieu, Pesticide Action Network Europe

      (Sujungtos bylos C-404/12 P ir C-405/12 P) (1)

      (Apeliacinis skundas - Reglamentas (EB) Nr. 149/2008 - Reglamentas, kuriame nustatomas didžiausias leistinas pesticidų likučių kiekis - Prašymas persvarstyti šį reglamentą vidaus tvarka, pateiktas pagal Reglamentą (EB) Nr. 1367/2006 - Komisijos sprendimas, kuriuo prašymai pripažinti nepriimtinais - Individualiai taikoma priemonė - Orhuso konvencija - Reglamento (EB) Nr. 1367/2006 galiojimas atsižvelgiant į šią konvenciją)
      (2015/C 073/03)
      Proceso kalba: nyderlandų

         Šalys

         Apeliantės: Europos Sąjungos Taryba, atstovaujama M. Moore ir K. Michoel; Europos Komisija, atstovaujama J.-P. Keppenne, P. Oliver ir S. Boelaert

         Kitos proceso šalys: Stichting Natuur en Milieu, Pesticide Action Network Europe, atstovaujamos advocaat A. van den Biesen

         Apeliančių pusėje įstojusi į bylą šalis: Čekijos Respublika, atstovaujama D. Hadroušek

         Rezoliucinė dalis

                  1.

                  Atmesti priešpriešinį apeliacinį skundą.

                  2.

                  Panaikinti Europos Sąjungos Bendrojo Teismo sprendimą Stichting Natuur en Milieu ir Pesticide Action Network Europe/Komisija (T-338/08, EU:T:2012:300).

                  3.

                  Atmesti Stichting Natuur en Milieu ir Pesticide Action Network Europe Europos Sąjungos Bendrajame Teisme pareikštą ieškinį dėl panaikinimo.

                  4.

                  Priteisti iš Stichting Natuur en Milieu ir Pesticide Action Network Europe solidariai padengti bylinėjimosi išlaidas, kurių Europos Sąjungos Taryba ir Europos Komisija patyrė pirmojoje instancijoje ir nagrinėjant apeliacinius skundus.

                  5.

                  Čekijos Respublika padengia savo bylinėjimosi išlaidas.

         (1)  OL C 9, 2013 1 12.


title: Byla C-242/09: 2010 m. spalio 21 d. Teisingumo Teismo (trečioji kolegija) sprendimas byloje ( Gerechtshof te Amsterdam (Nyderlandai) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Albron Catering BV prieš FNV Bondgenoten, John Roest (Socialinė politika — Įmonių perdavimas — Direktyva 2001/23/EB — Darbuotojų teisių apsauga — Įmonių grupė, kurioje darbuotojai įdarbinami įmonės darbdavės ir nuolatiniam darbui paskiriami į vykdančiąją bendrovę — Vykdančiosios bendrovės perdavimas)

text:
               18.12.2010

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 346/15

         2010 m. spalio 21 d. Teisingumo Teismo (trečioji kolegija) sprendimas byloje (Gerechtshof te Amsterdam (Nyderlandai) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Albron Catering BV prieš FNV Bondgenoten, John Roest

   (Byla C-242/09) (1)

   (Socialinė politika - Įmonių perdavimas - Direktyva 2001/23/EB - Darbuotojų teisių apsauga - Įmonių grupė, kurioje darbuotojai įdarbinami įmonės „darbdavės“ ir nuolatiniam darbui paskiriami į „vykdančiąją“ bendrovę - Vykdančiosios bendrovės perdavimas)
   2010/C 346/25
   Proceso kalba: olandų

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Gerechtshof te Amsterdam

      Šalys pagrindinėje byloje

      Apeliantė: Albron Catering BV

      Kitos šalys apeliaciniame procese: FNV Bondgenoten, John Roest

      Dalykas

   Prašymas priimti prejudicinį sprendimą — Gerechtshof te Amsterdam — 2001 m. kovo 12 d. Tarybos direktyvos 2001/23/EB dėl valstybių narių įstatymų, skirtų darbuotojų teisių apsaugai įmonių, verslo arba įmonių ar verslo dalių perdavimo atveju, suderinimo (OL L 82, p. 16; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 5 sk., 4 t., p. 98) 3 straipsnio 1 dalies išaiškinimas — Bendrovė, vykdanti visų įmonių grupės darbuotojų valdymą, kuri juos perduoda šios grupės vykdančiajai bendrovei pastarosios reikmėms — Įmonių grupei nepriklausančios vykdančiosios bendrovės veiklos perdavimas ne — Kvalifikacija

      Rezoliucinė dalis

   Perduodant pagal 2001 m. kovo 12 d. Tarybos direktyvą 2001/23/EB dėl valstybių narių įstatymų, skirtų darbuotojų teisių apsaugai įmonių, verslo arba įmonių ar verslo dalių perdavimo atveju, suderinimo įmonių grupei priklausančią įmonę šiai grupei nepriklausančiai įmonei, „perdavėju“ minėtos direktyvos 2 straipsnio 1 dalies a punkto prasme gali būti laikoma grupei priklausanti įmonė, į kurią darbuotojai buvo paskirti nuolatiniam darbui, tačiau nebuvo su ja sudarę darbo sutarties, nors šioje grupėje yra įmonė, su kuria atitinkami darbuotojai buvo sudarę darbo sutartį.

      (1)  OL C 220, 2009 9 12, p. 21.


title: Byla T-14/07 2007 m. sausio 15 d. pareikštas ieškinys byloje Vokietijos Federacinė Respublika prieš Komisiją

text:
               24.3.2007

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 69/20

         2007 m. sausio 15 d. pareikštas ieškinys byloje Vokietijos Federacinė Respublika prieš Komisiją

   (Byla T-14/07)
   (2007/C 69/46)
   Proceso kalba: vokiečių
   Šalys

      Ieškovė: Vokietijos Federacinė Respublika, atstovaujama M. Lumma, C. Schulze-Bahr, padedamų advokato C. von Donat

      Atsakovė: Europos Bendrijų Komisija
   Ieškovės reikalavimai

               —

               Panaikinti 2006 m. lapkričio 3 d. Komisijos sprendimą K(2006) 5163 galutinis, kuriuo sumažinama ERPF finansinė pagalba, skirta 1995 m. liepos 11 d. Komisijos sprendimu Nr. K(95) 1427 Šiaurės Reino-Vestfalijos veiklos programai vykdant MVĮ Bendrijos iniciatyvą (ERPF Nr. 94.02.10.029) tiek, kiek šitas sumažinimas viršija nepanaudotą ERPF pagalbą.

               —

               Priteisti iš Komisijos bylinėjimosi išlaidas.

         Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai
   Skundžiamu sprendimu Komisija sumažino Europos regioninės plėtros fondo (ERPF) finansinę pagalbą Šiaurės Reino-Vestfalijos veiklos programai vykdant MVĮ Bendrijos iniciatyvą.
   Pagrįsdama savo ieškinį ieškovė tvirtina, kad skundžiamas sprendimas pažeidžia 1995 m. liepos 11 d. Komisijos sprendimą K(95) 1427 dėl pagalbos suteikimo.
   Taip pat ji teigia, kad buvo pažeista Reglamento 4253/88 (1) 24 straipsnio 2 dalis, nes neišpildomos pagalbos sumažinimo sąlygos. Šiuo klausimu ji visų pirma tvirtina, kad nukrypimai nuo orientacinio finansavimo plano iš esmės nepakeičia programos.
   Net jei programa būtų buvusi iš esmės pakeista, ieškovė tvirtina, kad Komisija buvo iš anksto pritarusi lanksčiam orientacinio finansavimo plano taikymui, priėmusi „Struktūrinių fondų veiklos priemonių (1994-1999 m.) finansavimo užbaigimo gaires “(SEK(1999) 1316).
   Padarius prielaidą, kad sąlygos sumažinimui yra, ieškovė tvirtina, jog atsakovė nepasinaudojo savo diskrecija konkrečios programos atžvilgiu. Ieškovės teigimu, Komisija turėjo įvertinti, ar ERPF pagalbos sumažinimas yra proporcingas.

      (1)  1988 m. gruodžio 19 d. Tarybos reglamentas (EEB) Nr. 4253/88, nustatantis Reglamento (EEB) Nr. 2052/88 įgyvendinimo nuostatas, susijusias su įvairių struktūrinių fondų veiklos koordinavimu tarpusavyje, taip pat su Europos investicijų banko operacijomis ir kitais esamais finansiniais instrumentais (OL L 374, 1988 12 31, p. 1).


title: Byla C-82/17 P: 2017 m. vasario 14 d. TestBioTech eV, European Network of Scientists for Social and Environmental Responsibility eV, Sambucus eV pateiktas apeliacinis skundas dėl 2016 m. gruodžio 15 d. Bendrojo Teismo (penktoji kolegija) sprendimo byloje T-177/13 TestBioTech eV, European Network of Scientists for Social and Environmental Responsibility eV, Sambucus eV/Komisija

text:
               24.4.2017

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 129/6

         2017 m. vasario 14 d.TestBioTech eV, European Network of Scientists for Social and Environmental Responsibility eV, Sambucus eV pateiktas apeliacinis skundas dėl 2016 m. gruodžio 15 d. Bendrojo Teismo (penktoji kolegija) sprendimo byloje T-177/13 TestBioTech eV, European Network of Scientists for Social and Environmental Responsibility eV, Sambucus eV/Komisija

   (Byla C-82/17 P)
   (2017/C 129/08)
   Proceso kalba: anglų

      Šalys

      Apeliantės: TestBioTech eV, European Network of Scientists for Social and Environmental Responsibility eV, Sambucus eV, atstovaujamos QC K. Smith, baristerio J. Stevenson

      Kitos proceso šalys: Europos Komisija, Jungtinė Didžiosios Britanijos ir Šiaurės Airijos Karalystė, Europos maisto saugos tarnyba (EFSA), Monsanto Europe, Monsanto Company

      Apeliančių reikalavimai

   Apeliantės Teisingumo Teismo prašo:

               —

               panaikinti skundžiamo Bendrojo Teismo sprendimo rezoliucinės dalies 1 ir 2 punktus,

               —

               priimti naują sprendimą, kuriuo Komisijos sprendimai panaikinami taip, kaip buvo išdėstyta Bendrajam Teismui pateiktuose reikalavimuose, arba, nepatenkinus šio reikalavimo, grąžinti bylą Bendrajam Teismui dar kartą nagrinėti iš esmės. Sprendimas šiuo klausimu priklauso nuo to, kuriam(-iems) apeliacinio skundo pagrindui(-ams) bus pritarta,

               —

               priteisti iš Komisijos apeliančių bylinėjimosi išlaidas ir

               —

               įpareigoti imtis bet kokių kitų priemonių, kurios, teismo manymu, yra tinkamos.

      Apeliacinio skundo pagrindai ir pagrindiniai argumentai

   Apeliantės prašo Teisingumo Teismo panaikinti 2016 m. gruodžio 15 d. Europos Sąjungos Bendrojo Teismo sprendimą TestBioTech ir kt./Komisija (T-177/13, ECLI:EU:T:2016:736) (toliau – sprendimas), apie kurį apeliantėms buvo pranešta 2016 m. gruodžio 19 d. Tuo sprendimu Bendrasis Teismas atmetė apeliančių ieškinį, kuriuo apeliantės prašė panaikinti tris joms skirtus iš esmės identiškus Europos Komisijos sprendimus. Tuose sprendimuose buvo nustatyta, kad apeliančių skundai dėl Sprendimo Nr. 2012/347 (1), kuriuo Monsanto Europe SA suteikiamas leidimas pateikti į rinką jos genetiškai modifikuotas sojas MON 87701 × MON 89788 (toliau – sojos), vadovaujantis Reglamentu Nr. 1829/2003 (2) dėl genetiškai modifikuoto maisto ir pašarų (toliau – GM reglamentas), yra nepagrįsti. Šie sprendimai toliau vadinami Komisijos sprendimais.
   Apibendrinant pažymėtina, kad, atmesdamas apeliančių skundus dėl Komisijos sprendimų, Bendrasis Teismas padarė teisės klaidą, nes:

               a)

               tam tikras apeliančių prašymų dėl sprendimo panaikinimo dalis pripažino nepriimtinomis remdamasis tuo, kad prašymuose dėl persvarstymo, pateiktuose pagal Orhuso reglamento (3) 10 straipsnį, nebuvo nurodytos visos tikslios informacijos ar motyvų, pagrindžiančių Bendrajam Teismui pateiktą apeliacinį skundą, ir (arba) tuo, kad nebuvo laikytasi kitų procedūrinių reikalavimų;

               b)

               taikė neteisingą ir neįmanomą įrodinėjimo naštą nevyriausybinėms organizacijoms (NVO), kurios aplinkos tikslais teikia skundus pagal Orhuso reglamento 10 ir 12 straipsnius;

               c)

               nepripažino, kad EFSA pateiktos gairės kartu su jos teisiniais įsipareigojimais kelia teisėtų lūkesčių, jog šių gairių bus laikomasi;

               d)

               nustatė, kad nereikėjo atlikti GM reglamente (ir EFSA gairėse) nurodyto dviejų etapų saugumo vertinimo. Vietoje to, GM reglamente nustatytų įsipareigojimų laikymuisi būtų pakakę (ir šiuo atveju pakako) tik pirmojo etapo – genetiškai modifikuotų kultūrų ir panašių kultūrų palyginimo;

               e)

               rėmėsi Reglamentu (EB) Nr. 396/2005 (4) („Pesticidų reglamentas“) atmesdamas tam tikras apeliančių skundo dalis, kuriose teigiama, kad galimas sojų toksiškumas nebuvo tinkamai ištirtas ir nebuvo stebimas sojų poveikis po leidimo suteikimo.

      (1)  2012 m. birželio 28 d. Komisijos įgyvendinimo sprendimas, kuriuo pagal Europos Parlamento ir Tarybos reglamentą (EB) Nr. 1829/2003 leidžiama pateikti rinkai produktus, kurių sudėtyje yra genetiškai modifikuotų sojų MON 87701 × MON 89788 (MON-877Ø1-2 × MON-89788-1), kurie iš jų sudaryti arba kurie iš jų pagaminti (OL L 171, 2012, p. 13).

      (2)  2003 m. rugsėjo 22 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (EB) Nr. 1829/2003 dėl genetiškai modifikuoto maisto ir pašarų (OL L 268, 2003, p. 1; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 13 sk., 32 t., p. 432).

      (3)  2006 m. rugsėjo 6 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (EB) Nr. 1367/2006 dėl Orhuso konvencijos dėl teisės gauti informaciją, visuomenės dalyvavimo priimant sprendimus ir teisės kreiptis į teismus aplinkosaugos klausimais nuostatų taikymo Bendrijos institucijoms ir organams (OL L 264, 2006, p. 13).

      (4)  2005 m. vasario 23 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (EB) Nr. 396/2005 dėl didžiausių pesticidų likučių kiekių augalinės ir gyvūninės kilmės maiste ir pašaruose ar ant jų ir iš dalies keičiantis Tarybos direktyvą 91/414/EEB (OL L 70, 2005, p. 1).


title: Byla C-410/06 2007 m. birželio 28 d. Teisingumo Teismo (septintoji kolegija) sprendimas Europos Bendrijų Komisija prieš Portugalijos Respubliką (Valstybės įsipareigojimų neįvykdymas — Direktyva 2002/15/EB — Asmenų, kurie verčiasi mobiliąja kelių transporto veikla, darbo laiko organizavimas — Neperkėlimas per nustatytą terminą)

text:
               25.8.2007

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 199/13

         2007 m. birželio 28 d. Teisingumo Teismo (septintoji kolegija) sprendimas Europos Bendrijų Komisija prieš Portugalijos Respubliką
   (Byla C-410/06) (1)

   (Valstybės įsipareigojimų neįvykdymas - Direktyva 2002/15/EB - Asmenų, kurie verčiasi mobiliąja kelių transporto veikla, darbo laiko organizavimas - Neperkėlimas per nustatytą terminą)
   (2007/C 199/21)
   Proceso kalba: portugalų
   Šalys

      Ieškovė: Europos Bendrijų Komisija, atstovaujama N. Yerrell ir G. Braga da Cruz

      Atsakovė: Portugalijos Respublika, atstovaujama L. Fernandes ir F. Ribeiro Lopes
   Dalykas
   Valstybės įsipareigojimų neįvykdymas — Nuostatų, būtinų įgyvendinti 2002 m. kovo 11 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvą 2002/15/EB dėl asmenų, kurie verčiasi mobiliąja kelių transporto veikla, darbo laiko organizavimo (OL L 80, p. 35), nepriėmimas per nustatytą terminą
   Rezoliucinė dalis

               1.

               Nepriėmusi visų 2002 m. kovo 11 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvą 2002/15/EB dėl asmenų, kurie verčiasi mobiliąja kelių transporto veikla, darbo laiko organizavimo įgyvendinančių įstatymų ir kitų teisės aktų, Portugalijos Respublika neįvykdė įsipareigojimų pagal šią direktyvą.

               2.

               Priteisti iš Portugalijos Respublikos bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 294, 2006 12 2.


title: Byla C-456/16 P: 2016 m. rugpjūčio 12 d. Trefilerías Quijano, S.A. pateiktas apeliacinis skundas dėl 2016 m. birželio 2 d. Bendrojo Teismo (šeštoji kolegija) priimto sprendimo sujungtose bylose T-426/10–T-429/16 ir T-438/12–T-441/12 Moreda-Riviere Trefilerías ir kt./Komisija

text:
               24.10.2016

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 392/14

         2016 m. rugpjūčio 12 d.Trefilerías Quijano, S.A. pateiktas apeliacinis skundas dėl 2016 m. birželio 2 d. Bendrojo Teismo (šeštoji kolegija) priimto sprendimo sujungtose bylose T-426/10–T-429/16 ir T-438/12–T-441/12 Moreda-Riviere Trefilerías ir kt./Komisija

   (Byla C-456/16 P)
   (2016/C 392/18)
   Proceso kalba: ispanų

      Šalys

      Apeliantė: Trefilerías Quijano, S.A., atstovaujama advokatų F. González Díaz, A. Tresandi Blanco, V. Romero Algarra

      Kita proceso šalis: Europos Komisija

      Apeliantės reikalavimai

               —

               Panaikinti 2016 m. birželio 2 d. Bendrojo Teismo sprendimą bylose T-438/12–T-441/12 ir visų pirma byloje T-439/12, Trefilerías Quijano/Europos Komisija,

               —

               priteisti iš Komisijos bylinėjimosi išlaidas, patirtas per šį procesą ir per procesą Bendrajame Teisme.

      Apeliacinio skundo pagrindai ir pagrindiniai argumentai

               1.

               Bendrasis Teismas padarė teisės klaidą pripažinęs nepriimtinu pagrindą dėl pažeistų apeliantės teisių į gynybą.

               2.

               Bendrasis Teismas padarė teisės klaidą, kai vertindamas antrąjį prašymą, grindžiamą nepajėgumu sumokėti baudą, taigi ir ieškinio priimtinumą, taikė neteisingą teisinį kriterijų.

               3.

               Bendrasis Teismas padarė teisės klaidą vertindamas įrodymus ir akivaizdžiai juos iškraipė, pažeidė savo pareigą vykdyti kontrolę pasinaudojant neribota jurisdikcija ir teisę į veiksmingą teisminę gynybą, be to, jo motyvai buvo nepakankami.


title: Byla T-279/13: 2013 m. gegužės 24 d. pareikštas ieškinys byloje Ezz ir kt. prieš Tarybą

text:
               20.7.2013

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 207/51

         2013 m. gegužės 24 d. pareikštas ieškinys byloje Ezz ir kt. prieš Tarybą

   (Byla T-279/13)
   2013/C 207/83
   Proceso kalba: anglų

      Šalys

      Ieškovai: Ahmed Abdelaziz Ezz (Giza, Egiptas), Abla Mohammed Fawzi Ali Ahmed Salama (Kairas, Egiptas), Khadiga Ahmed Ahmed Kamel Yassin (Londonas, Jungtinė Karalystė), Shahinaz Abdel Azizabdel Wahab Al Naggar (Giza, Egiptas), atstovaujami Queen's Counsel J. Lewis, baristerio B. Kennelly ir solisitoriaus J. Binns

      Atsakovė: Europos Sąjungos Taryba

      Reikalavimai

   Ieškovai Bendrojo Teismo prašo:

               —

               panaikinti 2013 m. kovo 21 d. Tarybos sprendimą 2013/144/BUSP, kuriuo iš dalies keičiamas Tarybos sprendimas 2011/172/BUSP dėl ribojamųjų priemonių, taikytinų tam tikriems asmenims, subjektams ir organizacijoms atsižvelgiant į padėtį Egipte (OL L 82, 2013, p. 54), ir 2011 m. kovo 21 d. Tarybos reglamentą (ES) Nr. 270/2011 dėl ribojamųjų priemonių, taikytinų tam tikriems asmenims, subjektams ir organizacijoms, atsižvelgiant į padėtį Egipte (OL L 76, 2011, p. 4), kuris ir toliau taikomas pagal 2013 m. kovo 21 d. Tarybos sprendimą, tiek kiek šie teisės aktai susiję su ieškovais, ir

               —

               priteisti iš atsakovės išlaidas.

      Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

   Grįsdami pagal SESV 263 straipsnį pateiktą ieškinį ieškovai remiasi šešiais ieškinio pagrindais.

               1.

               Pirmuoju ieškinio pagrindu teigiama, kad a) Tarybos sprendimas 2013/144/BUSP nebuvo pagrįstas tinkamu teisiniu pagrindu, nes jis neatitinka ES sutarties 29 straipsnio reikalavimų, ir b) Tarybos reglamentas (ES) Nr. 270/2011 nebegali būti toliau taikomas, nes jis neatitinka tariamo teisinio pagrindo — SESV 215 straipsnio 2 dalies — reikalavimų.

               2.

               Antruoju ieškinio pagrindu tvirtinama, kad neįvykdytas ribojamųjų priemonių, numatytų Tarybos sprendimo 2011/172/BUSP 1 straipsnyje ir Tarybos reglamento (ES) Nr. 270/2011 2 straipsnyje, priėmimo kriterijus. Be to, pagrindimas, kuriuo atsakovė rėmėsi priimdama ieškovams skirtas ribojamąsias priemones, yra visiškai neaiškus, nekonkretus, neparemtas įrodymais, nepateisintas ir nepakankamas siekiant pateisinti tokių priemonių taikymą.

               3.

               Trečiuoju ieškinio pagrindu teigiama, kad atsakovė pažeidė ieškovų gynybos teises ir teisę į veiksmingą teisminę apsaugą, nes a) taikant ribojamąsias priemones nenumatyta jokia procedūra, per kurią ieškovai susipažintų su įrodymais, kuriais pagrįstas sprendimas įšaldyti jų turtą, arba galėtų pateikti esminių pastabų dėl tų įrodymų, b) motyvuose nurodytas bendro pobūdžio, nepagrįstas ir neapibrėžtas kaltinimas teismo procese ir c) atsakovė nesuteikė pakankamai informacijos, kad ieškovai galėtų veiksmingai išdėstyti savo poziciją, o dėl to teismas negali įvertinti, ar Tarybos sprendimas ir vertinimas buvo tinkamai pagrįsti ir paremti svariais įrodymais.

               4.

               Ketvirtuoju ieškinio pagrindu teigiama, kad atsakovė nepakankamai motyvavo, kodėl ieškovams pradėtos taikyti ginčijamos priemonės, pažeisdama savo pareigą aiškiai nurodyti faktines ir konkrečias jos sprendimą pagrindžiančias priežastis, įskaitant konkrečias individualias priežastis, dėl kurių ji manė, kad ieškovai buvo atsakingi už Egipto valstybės lėšų pasisavinimą.

               5.

               Penktuoju ieškinio pagrindu tvirtinama, kad atsakovė nepagrįstai ir neproporcingai pažeidė ieškovų teisę į nuosavybę ir gerą vardą.

               6.

               Šeštuoju ieškinio pagrindu teigiama, kad atsakovė padarė akivaizdžią vertinimo klaidą, įtraukusi ieškovus į asmenų, kuriems bus taikomos ribojamosios priemonės, sąrašą.


title: Byla C-342/07 2008 m. sausio 17 d. Teisingumo Teismo (šeštoji kolegija) sprendimas Europos Bendrijų Komisija prieš Graikijos Respubliką (Valstybės įsipareigojimų neįvykdymas — Direktyva 2002/91/EB — Energetikos politika — Energijos taupymas — Neperkėlimas per nustatytą terminą)

text:
               8.3.2008

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 64/12

         2008 m. sausio 17 d. Teisingumo Teismo (šeštoji kolegija) sprendimas Europos Bendrijų Komisija prieš Graikijos Respubliką

   (Byla C-342/07) (1)

   (Valstybės įsipareigojimų neįvykdymas - Direktyva 2002/91/EB - Energetikos politika - Energijos taupymas - Neperkėlimas per nustatytą terminą)
   (2008/C 64/18)
   Proceso kalba: graikų
   Šalys

      Ieškovė: Europos Bendrijų Komisija, atstovaujama M. Patakia ir M. B. Schima

      Atsakovė: Graikijos Respublika, atstovaujama N. Dafniou
   Dalykas
   Valstybės įsipareigojimų neįvykdymas —Nuostatų, būtinų įgyvendinti 2002 m. gruodžio 16 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvą 2002/91/EB dėl pastatų energinio naudingumo (OL L 1, p. 65), nepriėmimas per nustatytą terminą
   Rezoliucinė dalis

               1.

               Per nustatytą terminą nepriėmusi 2002 m. gruodžio 16 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvą 2002/91/EB dėl pastatų energinio naudingumo įgyvendinančių įstatymų ir kitų teisės aktų, Graikijos Respublika neįvykdė įsipareigojimų pagal šią direktyvą.

               2.

               Priteisti iš Graikijos Respublikos bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 211, 2007 9 8.


title: Byla T-63/15: 2015 m. gruodžio 15 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Shoe Branding Europe/VRDT (Lygiagrečios juostos ant marškinėlių rankovių) (Bendrijos prekių ženklas — Bendrijos prekių ženklo, kurį sudaro dvi lygiagrečios juostos ant marškinėlių ilgų rankovių, paraiška — Absoliutus atmetimo pagrindas — Skiriamojo požymio nebuvimas — Reglamento (EB) Nr. 207/2009 7 straipsnio 1 dalies b punktas)

text:
               8.2.2016

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 48/49

         2015 m. gruodžio 15 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Shoe Branding Europe/VRDT (Lygiagrečios juostos ant marškinėlių rankovių)

   (Byla T-63/15) (1)

   ((Bendrijos prekių ženklas - Bendrijos prekių ženklo, kurį sudaro dvi lygiagrečios juostos ant marškinėlių ilgų rankovių, paraiška - Absoliutus atmetimo pagrindas - Skiriamojo požymio nebuvimas - Reglamento (EB) Nr. 207/2009 7 straipsnio 1 dalies b punktas))
   (2016/C 048/55)
   Proceso kalba: anglų

      Šalys

      Ieškovė: Shoe Branding Europe BVBA (Audenardė, Belgija), atstovaujama advokato J. Løje

      Atsakovė: Vidaus rinkos derinimo tarnyba (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui), iš pradžių atstovaujama P. Geroulakos, vėliau – D. Gája

      Dalykas

   Ieškinys dėl 2014 m. gruodžio 3 d. VRDT penktosios apeliacinės tarybos sprendimo (byla R 2560/2013-5), susijusio su paraiška įregistruoti žymenį, kurį sudaro dvi lygiagrečios juostos ant marškinėlių rankovių, kaip Bendrijos prekių ženklą.

      Rezoliucinė dalis

               1.

               Atmesti ieškinį.

               2.

               Priteisti iš Shoe Branding Europe BVBA bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 107, 2015 3 30.


title: Byla C-430/05 2007 m. liepos 5 d. Teisingumo Teismo (pirmoji kolegija) sprendimas ( Symvoulio tis Epikrateias (Graikija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Ntionik Anonymi Eraireia Emporias H/Y, Logismikou kai Paroxis Ypiresion Michanografisis, Ioannis Michail Pikoulas prieš Epitropi Kefalaiagoras (Direktyva 2001/34/EB — 21 straipsnis — Vertybinių popierių įtraukimas į biržos oficialųjį prekybos sąrašą — Informacinis biuletenis — Netikslios informacijos paskelbimas — Atsakingi asmenys — Direktorių valdybos nariai)

text:
               25.8.2007

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 199/8

         2007 m. liepos 5 d. Teisingumo Teismo (pirmoji kolegija) sprendimas (Symvoulio tis Epikrateias (Graikija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Ntionik Anonymi Eraireia Emporias H/Y, Logismikou kai Paroxis Ypiresion Michanografisis, Ioannis Michail Pikoulas prieš Epitropi Kefalaiagoras

   (Byla C-430/05) (1)

   (Direktyva 2001/34/EB - 21 straipsnis - Vertybinių popierių įtraukimas į biržos oficialųjį prekybos sąrašą - Informacinis biuletenis - Netikslios informacijos paskelbimas - Atsakingi asmenys - Direktorių valdybos nariai)
   (2007/C 199/13)
   Proceso kalba: graikų
   Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas
   Symvoulio tis Epikrateias
   Šalys pagrindinėje byloje

      Ieškovai: Ntionik Anonymi Eraireia Emporias H/Y, Logismikou kai Paroxis Ypiresion Michanografisis, Ioannis Michail Pikoulas
   Atsakovė: Epitropi Kefalaiagoras
   Dalykas
   Prašymas priimti prejudicinį sprendimą — Symvoulio tis Epikrateias — 2001 m. gegužės 28 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2001/34/EB dėl vertybinių popierių įtraukimo į biržos oficialųjį prekybos sąrašą ir dėl informacijos, kuri turi būti skelbiama apie tuos vertybinius popierius 21 straipsnio išaiškinimas — Informacinio biuletenio, kuriame pateikiama netiksli ir klaidinanti informacija, galinti suklaidinti investuotojus, paskelbimas
   Rezoliucinė dalis
   2001 m. gegužės 28 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2001/34/EB dėl vertybinių popierių įtraukimo į biržos oficialųjį prekybos sąrašą ir dėl informacijos, kuri turi būti skelbiama apie tuos vertybinius popierius, 21 straipsnis turi būti aiškinamas taip, kad jis nedraudžia nacionaliniam teisės aktų leidėjui tais atvejais, kai paaiškėja, jog informaciniame biuletenyje, paskelbtame siekiant įtraukti vertybinius popierius į biržos oficialųjį prekybos sąrašą, pateikta informacija yra netiksli ar klaidinga, nustatyti, kad administracinės nuobaudos gali būti skiriamos ne tik tokiuose biuleteniuose aiškiai nurodytiems atsakingiems asmenims, bet ir tokių vertybinių popierių emitentui ir visiems šio emitento direktorių valdybos nariams, nepaisant to, ar pastarieji šiame informaciniame biuletenyje buvo įvardyti kaip atsakingi asmenys.

      (1)  OL C 60, 2006 3 11.


title: Byla T-297/10: 2010 m. liepos 8 d. pareikštas ieškinys byloje DBV prieš Komisiją

text:
               11.9.2010

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 246/37

         2010 m. liepos 8 d. pareikštas ieškinys byloje DBV prieš Komisiją

   (Byla T-297/10)
   ()
   2010/C 246/63
   Proceso kalba: vokiečių

      Šalys

      Ieškovė: DBV Deutscher Brennstoffvertreib Würzburg GmbH (Viurzburgas, Vokietija), atstovaujama advokatų C. Rudolph ir A. Günther

      Atsakovė: Europos Komisija

      Ieškovės reikalavimai

               —

               Panaikinti 2010 m. gegužės 10 d. Komisijos reglamentą (ES) Nr. 404/2010, kuriuo tam tikriems importuojamiems Kinijos Liaudies Respublikos kilmės ratams su ratlankiais iš aliuminio nustatomas laikinasis antidempingo muitas.

               —

               Priteisti iš atsakovės bylinėjimosi išlaidas.

      Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

   Ieškovė ginčija Reglamentą (EB) Nr. 404/2010 (1), kuriuo tam tikriems importuojamiems Kinijos Liaudies Respublikos kilmės ratams su ratlankiais iš aliuminio Komisija nustatė laikinąjį antidempingo muitą.
   Grįsdama savo ieškinį, ieškovė pirmiausia nurodo procedūros reikalavimų ir teisės į teisminę gynybą pažeidimus, nes vykstant procesui prieš priimant ginčijamą reglamentą ji nebuvo informuota ar išklausyta ir dėl to jai nebuvo galimybės gintis bei pateikti savo argumentų šiuo klausimu.
   Antra, ieškovė kaltina Komisiją dėl neteisingai nustatytų faktinių aplinkybių ir piktnaudžiavimo įgaliojimais. Šiuo atžvilgiu nurodoma, kad faktinės aplinkybės buvo nustatytos ir įvertintos neteisingai. Ieškovė teigia, kad, pavyzdžiui, nebuvo atsižvelgta į per tą laiką pakilusį dolerio kursą ir išaugusias nevalytos naftos kainas. Taip pat dėl minėto piktnaudžiavimo įgaliojimais ieškovė nurodo, kad Komisija neatsižvelgė į proporcingumo principą. Ieškovės nuomone, įgaliojimais piktnaudžiaujama ir Reglamentas (EB) Nr. 1225/2009 (2) pažeidžiamas, be kita ko, todėl, kad vykstant tyrimams nebuvo surinkta tinkama informacija diferencijuotiems muitams nustatyti.

      (1)  2010 m. gegužės 10 d. Komisijos reglamentas (ES) Nr. 404/2010, kuriuo tam tikriems importuojamiems Kinijos Liaudies Respublikos kilmės ratams su ratlankiais iš aliuminio nustatomas laikinasis antidempingo muitas (OL L 117, p. 64)

      (2)  2009 m. lapkričio 30 d. Tarybos reglamentas (EB) Nr. 1225/2009 dėl apsaugos nuo importo dempingo kaina iš Europos bendrijos narėmis nesančių valstybių (OL L 343, p. 51).


title: Byla C-501/12: 2012 m. lapkričio 8 d. Verwaltungsgericht Berlin (Vokietija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Thomas Specht prieš Land Berlin

text:
               26.1.2013

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 26/27

         2012 m. lapkričio 8 d.Verwaltungsgericht Berlin (Vokietija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Thomas Specht prieš Land Berlin

   (Byla C-501/12)
   2013/C 26/53
   Proceso kalba: vokiečių

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Verwaltungsgericht Berlin

      Šalys pagrindinėje byloje

      Pareiškėjas: Thomas Specht

      Atsakovė: Land Berlin

      Prejudiciniai klausimai

               1.

               Ar Europos pirminę ir (arba) antrinę teisę, šiuo atveju būtent Direktyvą 2000/78/EB (1), kiek tai susiję su bendru nepateisinamos diskriminacijos dėl amžiaus draudimu, reikia aiškinti taip, kad jis apima ir nacionalines nuostatas dėl federalinių žemių tarnautojų darbo užmokesčio?

               2.

               Jei atsakymas į pirmąjį klausimą būtų teigiamas: ar toks Europos pirminės ir (arba) antrinės teisės aiškinimas reiškia, kad nacionalinės teisės norma, pagal kurią prasidėjus darbo santykiams tarnautojo pagrindinio darbo užmokesčio dydis iš esmės priklauso nuo jo amžiaus ir vėliau didėja visų pirma dėl darbo santykių trukmės, reiškia tiesioginę ar netiesioginę diskriminaciją dėl amžiaus?

               3.

               Jei atsakymas į antrąjį klausimą irgi būtų teigiamas: ar toks Europos pirminės ir (arba) antrinės teisės aiškinimas prieštarauja tokios nacionalinės teisės normos pateisinimui, kad įstatymų leidėjo tikslas yra atlyginti už profesinę patirtį?

               4.

               Jei atsakymas į trečiąjį klausimą irgi būtų teigiamas: ar toks Europos pirminės ir (arba) antrinės teisės aiškinimas leidžia, kol neįgyvendintos nediskriminuojančios teisės normos dėl tarnautojų darbo užmokesčio, taikyti kitokią teisinę pasekmę nei diskriminuojamiems asmenims atgaline data sumokėti darbo užmokestį, atitinkantį aukščiausią jų darbo užmokesčio grupės pakopą?
               Ar ši draudimo diskriminuoti pažeidimo teisinė pasekmė kyla iš pačios Europos pirminės ir (arba) antrinės teisės, šiuo atveju būtent Direktyvos 2000/78/EB, o gal ši teisė atsiranda iš valstybės narės atsakomybės pagal Sąjungos teisę tik dėl neteisingo Europos teisės nuostatų perkėlimo?

               5.

               Ar toks Europos pirminės ir (arba) antrinės teisės aiškinimas draudžia nacionalinę priemonę, pagal kurią reikalavimas dėl sumokėjimo (atgaline data) ar žalos kompensacijos priklauso nuo to, ar tarnautojai jį pareiškė per trumpą terminą?

               6.

               Jei į pirmąjį — trečiąjį klausimus atsakymai būtų teigiami: ar iš Europos pirminės ir (arba) antrinės teisės aiškinimo išplaukia, kad perskyrimo įstatymas, pagal kurį valstybės tarnautojai prie naujosios sistemos pakopų priskiriami tik pagal pagrindinio darbo užmokesčio sumą, kuri jiems priklausė perskyrimo dieną pagal senąsias (diskriminuojančias) teisės aktų darbo užmokesčio srityje nuostatas, ir kilimas pakopomis, neatsižvelgiant į tarnautojo visą patirties laikotarpį, priklauso tik nuo patirties laikotarpių, papildomai įgytų įsigaliojus perskyrimo įstatymui, yra esamos diskriminacijos dėl amžiaus, kuri ir toliau tęsiasi tol, kol tarnautojas nepasieks aukščiausios darbo užmokesčio pakopos, tęsinys?

               7.

               Jei atsakymas ir į šeštąjį klausimą būtų teigiamas: ar Europos pirminės ir (arba) antrinės teisės aiškinimas prieštarauja šios neribotai besitęsiančios diskriminacijos pateisinimui įstatymų leidėjo tikslu, (orig. p. 3) pagal kurį perskyrimo įstatymas skirtas ne (tik) apsaugoti perskyrimo dieną jau įgytas teises, bet (ir) lūkesčius dėl nuolatinių pajamų, kurios atsižvelgiant į numatomą pakopą, turėjo būti mokamos pagal senąsias teisės aktų darbo užmokesčio srityje nuostatas?
               Ar besitęsianti valstybės tarnautojų diskriminacija gali būti pateisinta tuo, kad reguliavimo alternatyva (individualus esamų valstybės tarnautojų priskyrimas pagal patirties laikotarpį) būtų susijusi su didesnėmis administracinėmis sąnaudomis?

               8.

               Jei septintajame klausime nurodytas pateisinimas būtų paneigtas: ar toks Europos pirminės ir (arba) antrinės teisės aiškinimas leidžia, kol neįgyvendintos nediskriminuojančios teisės normos dėl tarnautojų darbo užmokesčio ir esamiems tarnautojams, taikyti kitokią teisinę pasekmę nei esamiems valstybės tarnautojams atgaline data ir ilgą laiką mokėti darbo užmokestį, atitinkantį aukščiausią jų darbo užmokesčio grupės pakopą?
               Ar ši draudimo diskriminuoti pažeidimo teisinė pasekmė kyla iš pačios Europos pirminės ir (arba) antrinės teisės, šiuo atveju būtent Direktyvos 2000/78/EB, o gal ši teisė atsiranda iš valstybės narės atsakomybės pagal Sąjungos teisę tik dėl neteisingo Europos teisės nuostatų perkėlimo?

      (1)  2000 m. lapkričio 27 d. Tarybos direktyva 2000/78/EB, nustatanti vienodo požiūrio užimtumo ir profesinėje srityje bendruosius pagrindus (OL L 303, p. 16; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 5 sk., 4 t., p. 79).


title: Byla F-70/07 2007 m. liepos 23 d. pareikštas ieškinys byloje Marcuccio prieš Komisiją

text:
               22.9.2007

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 223/20

         2007 m. liepos 23 d. pareikštas ieškinys byloje Marcuccio prieš Komisiją

   (Byla F-70/07)
   (2007/C 223/36)
   Proceso kalba: italų
   Šalys

      Ieškovas: Luigi Marcuccio (Trikazė, Italija), atstovaujamas advokato G. Cipressa

      Atsakovė: Europos Bendrijų Komisija
   Ieškovo reikalavimai

               —

               panaikinti sprendimą (toliau — ginčijamas sprendimas), kad ir kokios formos jis būtų, kuriuo buvo atmestas ieškovo 2006 m. birželio 22 d. reikalavimas, kad Komisija jam atlygintų dalį bylinėjimosi išlaidų, patirtų Europos Bendrijų Pirmosios instancijos teismo nagrinėtoje byloje T–176/04 (1)
                  Marcuccio prieš Komisiją, kurios buvo priteistos iš atsakovės 2006 m. kovo 6 d. nutartimi;

               —

               panaikinti, kiek tai būtina, sprendimą, kad ir kokios formos jis būtų, kuriuo buvo atmestas ieškovo skundas dėl ginčijamo sprendimo;

               —

               nurodyti atsakovei sumokėti ieškovui 6 347,67 EUR sumą su delspinigiais, padidintą pagrįstas 10 % infliacijos norma, skaičiuojama kas metai, nuo 2006 m. birželio 22 d. iki visiško ieškovo patirtų nuostolių atlyginimo;

               —

               nurodyti atsakovei sumokėti ieškovui 1 000 EUR kaip kompensaciją prarastų galimybių, kurias ieškovas būtų turėjęs, jei jam priklausanti suma būtų buvusi sumokėta tinkamu laiku;

               —

               nurodyti atsakovei sumokėti ieškovui, pro bono et ex aequo, 3 000 EUR sumą arba kitą sumą, kuri Pirmosios instancijos teismo nuomone būtų teisinga ir pagrįsta, kaip kompensaciją dėl ginčijamo sprendimo ieškovo patirtą moralinę žalą su palūkanomis;

               —

               nurodyti atsakovei mokėti ieškovui 2 EUR ar kitą sumą, kuri Pirmosios instancijos teismo nuomone būtų teisinga ir pagrįsta, už kiekvieną dieną nuo dabar iki atsakovė įvykdys visus be išimčių reikalavimus, nurodytus 2006 m. birželio 22 d. reikalavime, pinigus mokant pirmą mėnesio dieną atsižvelgiant į per paskutinį mėnesį susidariusią sumą, kaip kompensaciją už bet kokį teigiamo sprendimo vykdymo vėlavimą;

               —

               priteisti iš atsakovės bylinėjimosi išlaidas.

         Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai
   Grįsdamas savo ieškinį ieškovas nurodo šiuos pagrindus: 1) Visiškas motyvavimo nebuvimas; 2) teisės aktų pažeidimas; 3) atsižvelgimo į pareigūno interesus ir gero administravimo principų pažeidimas.

      (1)  OL C 121, 2006 5 20, p. 12. Ieškovas daro nuorodą į bylą T–176/03, o ne į bylą T–176/04 (gramatinė klaida).


title: Byla T-199/08 2008 m. birželio 3 d. pareikštas ieškinys byloje Ziegler prieš Komisiją

text:
               19.7.2008

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 183/28

         2008 m. birželio 3 d. pareikštas ieškinys byloje Ziegler prieš Komisiją

   (Byla T-199/08)
   (2008/C 183/53)
   Proceso kalba: prancūzų
   Šalys

      Ieškovė: Ziegler SA, atstovaujama advokato J.–L. Lodomez

      Atsakovė: Europos Bendrijų Komisija
   Ieškovės reikalavimai

               —

               Panaikinti 2008 m. kovo 11 d. Komisijos sprendimą dėl procedūros pagal Europos bendrijos steigimo sutarties 81 straipsnį ir EEE 53 straipsnį (byla COMP/38.543 — Tarptautinio perkraustymo paslaugos), kuriuo ieškovei paskiriama 9 200 000 EUR bauda.

               —

               Nepatenkinus pirmojo reikalavimo — panaikinti šią baudą.

               —

               Nepatenkinus antrojo reikalavimo — iš esmės sumažinti šią baudą.

               —

               Bet kuriuo atveju — priteisti iš Komisijos visas bylinėjimosi išlaidas.

         Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai
   Šiuo ieškiniu ieškovė prašo panaikinti 2008 m. kovo 11 d. Komisijos sprendimą C(2008) 926 galutinis byloje COMP/38.543 — Tarptautinio perkraustymo paslaugos, kuriame Komisija konstatavo, kad tam tikros įmonės, įskaitant ieškovę, pažeidė EB 81 straipsnio 1 dalį ir Europos ekonominės erdvės 53 straipsnio 1 dalį nustatydamos tarptautinio perkraustymo paslaugų kainas Belgijoje, pasidalydamos dalį šios rinkos ir manipuliuodamos kvietimo teikti pasiūlymus procedūra.
   Pagrįsdama savo reikalavimus ieškovė tvirtina, kad apibrėždama atitinkamą rinką ir vertindama rinkos bei kiekvienos iš atitinkamų bendrovių turimų rinkos dalių dydžius Komisija padarė akivaizdžių teisės ir vertinimo klaidų.
   Ieškovė taip pat nurodo, kad buvo pažeista motyvavimo pareiga, teisė į gynybą, teisė susipažinti su byla, teisė į teisingą teismą ir bendrasis gero administravimo principas.
   Dėl paskirtos baudos ir jos dydžio ieškovė tvirtina, kad:

               —

               Komisija neįrodė, jog nagrinėjami veiksmai reikšmingai paveikė prekybą tarp valstybių narių,

               —

               baudos suma yra neproporcinga atliktų veiksmų realiai apimčiai ir jų realiam poveikiui rinkai,

               —

               Komisija žinojo apie netikrų pasiūlymų praktiką ir ją toleravo ilgą laiką, o kadangi Komisija nesiėmė veiksmų, ieškovė manė, kad tokia praktika yra teisėta.

         Galiausiai ieškovė tvirtina, jog Komisija nepripažino lengvinančia aplinkybės, kad ieškovė nevykdė suderintų veiksmų jau ilgą laiką, o netikrų pasiūlymų praktika atitiko rinkos, o ne kartelio ar suderintų veiksmų poreikius. Ieškovė taip pat nurodo vienodo vertinimo principo pažeidimą.