title: Byla T-43/16: 2016 m. sausio 29 d. pareikštas ieškinys byloje 1&1 Telecom/Komisija

text:
               21.3.2016

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 106/44

         2016 m. sausio 29 d. pareikštas ieškinys byloje 1&1 Telecom/Komisija

   (Byla T-43/16)
   (2016/C 106/52)
   Proceso kalba: anglų

      Šalys

      Ieškovė: 1&1 Telecom GmbH (Montabauras, Vokietija), atstovaujama advokato J. Murach ir solisitoriaus P. Alexiadis

      Atsakovė: Europos Komisija

      Reikalavimai

   Ieškovė Bendrojo Teismo prašo:

               —

               panaikinti 2015 m. lapkričio 19 d. Europos Komisijos sprendimą, kurį priėmė konkurencijos generalinis direktorius, įgyvendindamas Non-MNO Remedy byloje COMP/M.7018 – Telefónica Deutschland/E-Plus (Susijungimo sprendimas), kuriame pripažinta, kad raštas dėl įsipareigojimo atitinka galutinius įsipareigojimus ir ES teisę,

               —

               nurodyti Komisijai paprašyti, kad TEF DE išduotų naują raštą dėl įsipareigojimų, kuris būtų griežtai apribotas jos pareigomis, kaip nustatyta galutinių įsipareigojimų, patvirtintų susijungimo sprendimu, 78 punkte,

               —

               nurodyti Komisijai padengti savo ir ieškovės patirtas bylinėjimosi išlaidas pagal Bendrojo Teismo procedūros reglamento konsoliduotos versijos 87 straipsnį.

      Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

   Grįsdama ieškinį ieškovė remiasi dviem pagrindais.

               1.

               Pirmasis ieškinio pagrindas siejamas su tuo, kad priimdama sprendimą Komisija padarė akivaizdžių teisės klaidų, nes Sutartys, Europos Sąjungos susijungimų reglamentas (EUMR), susijungimo sprendimas ir galutiniai įsipareigojimai draudžia rašto dėl įsipareigojimų 2.3 punktą, patvirtintą sprendimu.

               2.

               Antrasis ieškinio pagrindas siejamas su tuo, kad priimdama savo sprendimą Komisija piktnaudžiavo įgaliojimais, kai atsižvelgė į argumentus, nesusijusius su konkurencija, ir taip pažeidė Sutartis, EUMR ir susijungimo sprendimą.


title: Byla C-282/10: 2010 m. birželio 7 d. Cour de cassation (Prancūzija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Maribel Dominguez prieš Centre informatique du Centre Ouest Atlantique, Préfet de la région Centre

text:
               28.8.2010

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 234/24

         2010 m. birželio 7 d.Cour de cassation (Prancūzija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Maribel Dominguez prieš Centre informatique du Centre Ouest Atlantique, Préfet de la région Centre

   (Byla C-282/10)
   ()
   2010/C 234/39
   Proceso kalba: prancūzų

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Cour de cassation

      Šalys pagrindinėje byloje

      Ieškovas: Maribel Dominguez

      Atsakovai: Centre informatique du Centre Ouest Atlantique, Préfet de la région Centre

      Prejudiciniai klausimai

               1.

               Ar Direktyvos 2003/88/EB (1) 7 straipsnio 1 dalį reikia aiškinti taip, kad ji draudžia tokias nacionalinės teisės nuostatas ar praktiką, pagal kurias teisė į mokamas kasmetines atostogas atsiranda tik per referencinį laikotarpį faktiškai išdirbus minimalų dešimties darbo (arba mėnesio) laikotarpį?

               2.

               Teigiamai atsakius į pirmąjį klausimą, ar Direktyvos 2003/88/EB 7 straipsnis tiek, kiek jame numatyta konkreti darbdavio pareiga suteikti darbuotojui, kuris dėl sveikatos problemų nedirbo metus ar ilgiau, mokamas kasmetines atostogas, įpareigoja dviejų privačių asmenų ginčą sprendžiantį nacionalinį teismą, netaikyti tam prieštaraujančios nacionalinės teisės nuostatos, kurioje numatyta, kad tokiu atveju norint įgyti teisę į kasmetines mokamas atostogas per referencinius metus reikia faktiškai išdirbti bent dešimt dienų?

               3.

               Ar dėl to, kad Direktyvos 2003/88/EB 7 straipsnyje nedaromas joks skirtumas tarp darbuotojų, kurie per referencinį laikotarpį buvo nedarbingi dėl įvykusio nelaimingo atsitikimo darbe, profesinės ligos, nelaimingo atsitikimo vykstant į darbą ar neprofesinės ligos, visi darbuotojai pagal šią nuostatą turi teisę į vienodos trukmės mokamas atostogas, neatsižvelgiant į jų su sveikata susijusią nedarbingumo priežastį, ar šią nuostatą reikia aiškinti taip, kad ji nedraudžia nustatyti, kad atostogų trukmė gali priklausyti nuo darbuotojo nedarbingumo priežasties, nes tam tikrais atvejais nacionalinė teisė numato ilgesnį nei direktyvoje nustatytas minimalus keturių savaičių atostogų laikotarpis?

      (1)  2003 m. lapkričio 4 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2003/88/EB dėl tam tikrų darbo laiko organizavimo aspektų (OL L 299, p. 9; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 5 sk., 4 t., p. 381).


title: Byla T-530/12 P: 2014 m. spalio 9 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Bermejo Garde/EESRK (Apeliacinis skundas — Viešoji tarnyba — Pareigūnai — Psichologinis priekabiavimas — Sąjungos interesams kenkianti neteisėta veikla — Rimtas pareigūnų pareigų pažeidimas — Pareigūnų tarnybos nuostatų 12a ir 22a straipsniai — Įskundimas, gautas iš ieškovo — Paskyrimas į kitas pareigas dėl šio įskundimo — Informacijos gavusio tiesioginio vadovo nesikreipimas į OLAF — Asmens nenaudai priimti aktai — Sąžiningumas — Teisė į gynybą — Aktą priėmusios institucijos kompetencija)

text:
               24.11.2014

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 421/35

         2014 m. spalio 9 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Bermejo Garde/EESRK

   (Byla T-530/12 P) (1)

   ((Apeliacinis skundas - Viešoji tarnyba - Pareigūnai - Psichologinis priekabiavimas - Sąjungos interesams kenkianti neteisėta veikla - Rimtas pareigūnų pareigų pažeidimas - Pareigūnų tarnybos nuostatų 12a ir 22a straipsniai - Įskundimas, gautas iš ieškovo - Paskyrimas į kitas pareigas dėl šio įskundimo - Informacijos gavusio tiesioginio vadovo nesikreipimas į OLAF - Asmens nenaudai priimti aktai - Sąžiningumas - Teisė į gynybą - Aktą priėmusios institucijos kompetencija))
   2014/C 421/48
   Proceso kalba: prancūzų

      Šalys

      Apeliantas: Moises Bermejo Garde (Briuselis, Belgija), atstovaujamas advokato L. Levi

      Kita proceso šalis: Europos ekonomikos ir socialinių reikalų komitetas (EESRK), iš pradžių atstovaujamas G. Nijborg, vėliau – U. Schwab ir M. Lernhart, padedamų advokato B. Wägenbaur

      Dalykas

   Apeliacinis skundas dėl 2012 m. rugsėjo 25 d. Europos Sąjungos Tarnautojų teismo (pirmoji kolegija) sprendimo Bermejo Garde/EESRK (F-41/10, dar nepaskelbtas Rinkinyje) panaikinimo.

      Rezoliucinė dalis

               1.

               Panaikinti 2012 m. rugsėjo 25 d. Europos Sąjungos Tarnautojų teismo (pirmoji kolegija) sprendimą Bermejo Garde/EESRK (F-41/10) tiek, kiek jame atmesti Moises Bermejo Garde reikalavimai panaikinti 2010 m. kovo 24 d. Europos ekonomikos ir socialinių reikalų komiteto (EESRK) sprendimą Nr. 133/10 A, kuriuo jis atleistas iš ankstesnių jo pareigų, ir 2010 m. balandžio 13 d. EESRK sprendimą Nr. 184/10 A dėl jo paskyrimo į kitas pareigas.

               2.

               Atmesti likusią apeliacinio skundo dalį.

               3.

               Grąžinti bylą Tarnautojų teismui.

               4.

               Atidėti klausimo dėl bylinėjimosi išlaidų nagrinėjimą.

      (1)  OL C 55, 2013 2 23.


title: Byla T-517/15: 2015 m. rugsėjo 7 d. pareikštas ieškinys byloje Gruppe Nymphenburg Consult/VRDT (Limbic® Sales)

text:
               26.10.2015

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 354/49

         2015 m. rugsėjo 7 d. pareikštas ieškinys byloje Gruppe Nymphenburg Consult/VRDT (Limbic® Sales)

   (Byla T-517/15)
   (2015/C 354/60)
   Proceso kalba: vokiečių

      Šalys

      Ieškovė: Gruppe Nymphenburg Consult AG (Miunchenas, Vokietija), atstovaujama advokatų R. Kunze ir G. Würtenberger

      Atsakovė: Vidaus rinkos derinimo tarnyba (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui) (VRDT)

      Su procedūra VRDT susijusi informacija

      Prekių ženklas, dėl kurio kilo ginčas: žodinis Bendrijos prekių ženklas „Limbic® Sales“ – Registracijos paraiška Nr. 12 316 493.

      Ginčijamas sprendimas: 2015 m. birželio 23 d. VRDT pirmosios apeliacinės tarybos sprendimas byloje R 1972/2014-1.

      Reikalavimai

   Ieškovė Bendrojo Teismo prašo:

               —

               panaikinti ginčijamą sprendimą dėl Bendrijos prekių ženklo paraiškos 012 316 493 Limbic® Sales;

               —

               priteisti iš VRDT bylinėjimosi išlaidas.

      Pagrindai, kuriais remiamasi

               —

               Reglamento Nr. 207/2009 7 straipsnio 1 dalies b punkto pažeidimas.

               —

               Reglamento Nr. 207/2009 7 straipsnio 1 dalies c punkto pažeidimas.

               —

               Reglamento Nr. 207/2009 63 straipsnio, 75 straipsnio pirmo sakinio ir 76 straipsnio pažeidimas.


title: Byla C-428/10: 2010 m. rugpjūčio 27 d. pareikštas ieškinys byloje Europos Komisija prieš Prancūzijos Respubliką

text:
               4.12.2010

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 328/12

         2010 m. rugpjūčio 27 d. pareikštas ieškinys byloje Europos Komisija prieš Prancūzijos Respubliką

   (Byla C-428/10)
   ()
   2010/C 328/21
   Proceso kalba: prancūzų

      Šalys

      Ieškovė: Europos Komisija, atstovaujama G. Braun ir L. de Schietere de Lophem

      Atsakovė: Prancūzijos Respublika

      Ieškovės reikalavimai

               —

               pripažinti, kad nepriėmusi visų reikiamų įstatymų ir kitų teisės aktų 2007 m. liepos 11 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvai 2007/36/EB dėl naudojimosi tam tikromis akcininkų teisėmis bendrovėse, kurių akcijos įtrauktos į prekybą reguliuojamoje rinkoje (1) įgyvendinti arba bet kuriuo atveju apie jas nepranešusi Komisijai, Prancūzijos Respublika neįvykdė įsipareigojimų pagal šią direktyvą;

               —

               priteisti iš Prancūzijos Respublikos bylinėjimosi išlaidas.

      Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

   Terminas perkelti Direktyvą 2007/36/EB baigėsi 2009 m. rugpjūčio 3 dieną. Taigi šio ieškinio pateikimo dieną atsakovė dar nebuvo priėmusi visų reikiamų priemonių direktyvai perkelti arba bet kuriuo atveju apie jas nebuvo pranešusi Komisijai.

      (1)  OL L 184, p. 17.


title: Byla T-385/12: 2015 m. vasario 26 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Orange/Komisija (Valstybės pagalba — Senatvės pensijos — Pagalba, skirta bendrovėje France Télécom dirbančių valstybės pareigūnų senatvės pensijų finansavimo tvarkai reformuoti — France Télécom mokamų įmokų valstybei sumažinimas — Sprendimas, kuriuo pagalba su tam tikromis išlygomis pripažįstama suderinama su vidaus rinka — Nauda — Atrankinis pobūdis — Konkurencijos pažeidimas — Teisė į gynybą)

text:
               13.4.2015

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 118/25

         2015 m. vasario 26 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Orange/Komisija

   (Byla T-385/12) (1)

   ((Valstybės pagalba - Senatvės pensijos - Pagalba, skirta bendrovėje France Télécom dirbančių valstybės pareigūnų senatvės pensijų finansavimo tvarkai reformuoti - France Télécom mokamų įmokų valstybei sumažinimas - Sprendimas, kuriuo pagalba su tam tikromis išlygomis pripažįstama suderinama su vidaus rinka - Nauda - Atrankinis pobūdis - Konkurencijos pažeidimas - Teisė į gynybą))
   (2015/C 118/32)
   Proceso kalba: prancūzų

      Šalys

      Ieškovė: Orange, buvusi France Télécom (Paryžius, Prancūzija), atstovaujama advokatų S. Hautbourg ir S. Cochard-Quesson

      Atsakovė: Europos Komisija, atstovaujama L. Flynn, D. Grespan ir B. Stromsky

      Dalykas

   Prašymas panaikinti 2011 m. gruodžio 20 d. Komisijos sprendimą 2012/540/ES dėl valstybės pagalbos C 25/08 (ex NN 23/08) – France Télécom priskirtų valstybės pareigūnų pensijų finansavimo sistemos reforma, kurią Prancūzijos Respublika įgyvendino remdama bendrovę France Télécom (OL L 279, 2012, p. 1).

      Rezoliucinė dalis

               1.

               Atmesti ieškinį.

               2.

               Orange padengia savo ir Europos Komisijos patirtas bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 311, 2012 10 13.


title: Byla C-128/15: 2015 m. kovo 13 d. pareikštas ieškinys byloje Ispanijos Karalystė/Europos Sąjungos Taryba

text:
               11.5.2015

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 155/17

         2015 m. kovo 13 d. pareikštas ieškinys byloje Ispanijos Karalystė/Europos Sąjungos Taryba

   (Byla C-128/15)
   (2015/C 155/19)
   Proceso kalba: ispanų

      Šalys

      Ieškovė: Ispanijos Karalystė, atstovaujama L. Banciella Rodríguez-Miñón ir A. Rubio González

      Atsakovė: Europos Sąjungos Taryba

      Ieškovės reikalavimai

               —

               Panaikinti ginčijamą sprendimą.

               —

               Priteisti iš atsakovės bylinėjimosi išlaidas.

      Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

               1.

                  Taryba viršijo savo diskreciją, nes Reglamento Nr. 1367/2014
                   (1)
                  3 straipsnyje ir jo priedo 2 dalyje numatė tokias 2015 m. ir 2016 m. ilgauodegių grenadierių (

                     RNG-Coryphaenoides rupestris

                  ) ir šiaurinių grenadierių (

                     RHG-Macrourus berglax

                  ) atitinkamai Vb, VI ir VII zonose bei VIII, IX, X, XII ir XIV zonose žvejybos galimybes, kurios pažeidžia santykinį istorinių Ispanijos Karalystės šiaurinių grenadierių sužvejojimo kiekių stabilumą.

               2.

                  Dėl proporcingumo principo paisymo. Reglamentas Nr. 1367/2014 yra akivaizdžiai neproporcingas, kiek tai susiję su nustatytu bendru leidžiamu sužvejoti kiekiu (BLSK), kuris apima abi grenadierių rūšis atitinkamai Vb, VI ir VII zonose bei VIII, IX, X, XII ir XIV zonose.

               3.

                  Vienodo požiūrio principo pažeidimas. Pažeistas diskriminavimo draudimo principas nustatant BLSK kartu abiem grenadierių rūšims, nes, priešingai nei kitais atvejais, nebuvo paisyta santykinio stabilumo principo, ir Sąjungos institucijos vienašališkai nustatė BLSK, neatsižvelgusios į teisėtus Ispanijos vyriausybės reikalavimus.

      (1)  2014 m. gruodžio 15 d. Tarybos reglamentas (ES) Nr. 1367/2014, kuriuo nustatomos Sąjungos žvejybos laivams taikomos tam tikrų giliavandenių žuvų išteklių 2015 m. ir 2016 m. žvejybos galimybės (OL L 366, p. 1).


title: Byla C-71/13 P: 2013 m. vasario 11 d. Graikijos Respublikos pateiktas apeliacinis skundas dėl 2012 m. gruodžio 13 d. Bendrojo Teismo (trečioji kolegija) priimto sprendimo byloje T-588/10 Graikijos Respublika prieš Komisiją

text:
               6.4.2013

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 101/13

         2013 m. vasario 11 d. Graikijos Respublikos pateiktas apeliacinis skundas dėl 2012 m. gruodžio 13 d. Bendrojo Teismo (trečioji kolegija) priimto sprendimo byloje T-588/10 Graikijos Respublika prieš Komisiją

   (Byla C-71/13 P)
   2013/C 101/27
   Proceso kalba: graikų

      Šalys

      Apeliantė: Graikijos Respublika, atstovaujama I. Chalkias ir E. Leftheriotou

      Kita proceso šalis: Europos Komisija

      Apeliantės reikalavimai

               —

               Patenkinti apeliacinį skundą ir panaikinti visą ES Bendrojo Teismo ginčijamą sprendimą atsižvelgiant į išsamiai nurodytus argumentus.

               —

               Priteisti iš Komisijos bylinėjimosi išlaidas.

      Apeliacinio skundo pagrindai ir pagrindiniai argumentai

               —

               Pateikdama pirmąjį panaikinimo pagrindą, susijusį su tabako sektoriumi, Graikijos Respublika nurodo:

                           1.

                           Sąjungos teisės pažeidimą — klaidingą Reglamento Nr. 1290/2005 31 straipsnio aiškinimą;

                           2.

                           priemokų tabakui mokėjimo sąlygos apibrėžtos griežtai ir išimtinai Reglamento Nr. 2075/92 (1) 5 straipsnyje, ir todėl Bendrasis Teismas padarė klaidą, kai neteisėtai pripažino, jog Reglamento Nr. 2848/1998 (2) 16 straipsnio 1 dalyje teisėtai reikalaujama tenkinti papildomą priemokų mokėjimo sąlygą, t. y., kad tabakas turi būti pristatytas pirminiam perdirbėjui vėliausiai iki kitų po derliaus nuėmimo metų balandžio 30 d., o Reglamento Nr. 2848/1998 16 straipsnio 1 dalimi, kuria iš ūkininko atimama galimybė gauti visas priemokas dėl pavėluoto pristatymo, net jeigu būtų vėluojama vieną dieną, pažeidžiamas proporcingumo principas, kartu su SESV 39 straipsnio 1 dalies b punkto ir Reglamento Nr. 2075/92 3 straipsnio 3 dalies nuostatomis;

                           3.

                           Sąjungos teisės pažeidimą — klaidingą Reglamento Nr. 2848/1998 16 straipsnio 1 dalies aiškinimą (kiek tai susiję su pavėluotu tabako pristatymu);

                           4.

                           ginčijamo sprendimo prieštaringą motyvavimą ir klaidingą Reglamento Nr. 2848/1998 9 straipsnio 4 dalies ir 10 straipsnio 1 dalies aiškinimą (kiek tai susiję su auginimo sutarčių perleidimu); ir

                           5.

                           klaidingą Reglamento Nr. 2075/92 6 straipsnio 2 dalies ir Reglamento Nr. 2848/1998 7 straipsnio aiškinimą ir taikymą (kiek tai susiję su leidimą turinčio pirminio perdirbėjo išnuomotų patalpų ir įrenginių naudojimu).

               —

               Pateikdama antrąjį panaikinimo pagrindą, susijusį su džiovintomis vynuogėmis, Graikijos Respublika teigia, kad Bendrasis Teismas:

                           1.

                           klaidingai aiškino Reglamento Nr. 1621/1999 (3) 3 straipsnio 2 dalies ketvirtą įtrauką, kiek tai susiję su gamtos stichijų sąvoka; ir

                           2.

                           klaidingai aiškino ir taikė gaires dėl fiksuoto dydžio koregavimo džiovintų vynuogių sektoriuje (kalbant apie geltonąsias razinas, kiek tai susiję su 2004 ir 2005 m. derliumi, ir apie džiovintas Korinto vynuoges, kiek tai susiję su 2005 m. derliumi), todėl, kad netenkinamos 25 % koregavimo nustatymo sąlygos, ir dėlto sprendime nepakanka motyvavimo.

               —

               Pateikiant trečiąjį panaikinimo pagrindą, susijusį su ariamąja žeme, nurodomas:

                           1.

                           Sąjungos teisės pažeidimas, kiek tai susiję su koregavimo teisiniu pagrindu, dėl klaidingo Reglamento Nr. 1258/1999 (4) 7 straipsnio 4 dalies taikymo, nors vienintelis galiojantis teisinis pagrindas yra Reglamento Nr. 1290/05 (5) 31 straipsnis; ir

                           2.

                           Sąjungos teisės pažeidimas dėl klaidingo prieš naują BŽŪP buvusios BŽŪP neatnaujintų gairių dėl fiksuoto dydžio koregavimo aiškinimo ir taikymo, kiek tai susiję su pagrindinių patikrinimų atskyrimu nuo papildomų patikrinimų, motyvavimo stoka ir proporcingumo principo bei teisinio saugumo principo, kuris išreiškiamas specialiu negaliojimo atgaline data principu, pažeidimu, nes fiksuoto dydžio koregavimo procentinės dalys susijusios su skirtingomis patikrinimų schemomis, o nurodytas minėtų gairių atnaujinimas buvo atliktas 2006 m. birželio mėn., ir todėl jis negalėjo būti taikomas 2006 prekybos metais.

               —

               Pateikdama ketvirtąjį panaikinimo pagrindą, susijusį su kompleksine parama, Graikijos Respublika teigia, kad sprendime Bendrasis Teismas pažeidė negaliojimo atgaline data principą.

               —

               Pateikdama penktąjį panaikinimo pagrindą, susijusį su Egėjo jūros mažosiomis salomis, kurioms taikoma POSEI (Specialių priemonių atokiausiems regionams ir saloms programa), Graikijos Respublika remiasi teisinio saugumo principo, protingo termino ir ES neatidėliotinų veiksmų principų pažeidimu.

               —

               Pateikiant šeštąjį panaikinimo pagrindą, susijusį su galvijiena ir aviena, nurodomas klaidingas Reglamento Nr. 1663/95 (6) 8 straipsnio, Reglamento Nr. 1258/1999 7 straipsnio 4 dalies ir Reglamento Nr. 2419/01 (7) 12 straipsnio ir 24 straipsnio 2 dalies aiškinimas ir taikymas bei proporcingumo principo pažeidimas ir nepakankamas motyvavimas.

      (1)  1992 m. birželio 30 d. Tarybos reglamentas (EEB) Nr. 2075/92 dėl bendro žaliavinio tabako rinkos organizavimo (OL L 215, p. 70; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 3 sk., 13 t., p. 29).

      (2)  1998 m. gruodžio 22 d. Komisijos reglamentas (EB) Nr. 2848/98, nustatantis Tarybos reglamento (EEB) Nr. 2075/92 taikymo taisykles dėl priemokų schemos, auginimo kvotų ir konkrečios pagalbos, suteikiamos augintojų grupėms žaliavinio tabako sektoriuje (OL L 358, p. 17; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 3 sk., 24 t., p. 250).

      (3)  1999 m. liepos 22 d. Komisijos reglamentas (EB) Nr. 1621/1999, nustatantis išsamias Tarybos reglamento (EB) Nr. 2201/96 taikymo taisykles dėl pagalbos vynuogių, skirtų tam tikrų veislių džiovintų vynuogių gamybai, auginimui (OL L 192, p. 21; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 3 sk., 26 t., p. 163).

      (4)  1999 m. gegužės 17 d. Tarybos reglamento (EB) Nr. 1258/1999 dėl bendrosios žemės ūkio politikos finansavimo (OL L 160, p. 103; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 3 sk., 25 t., p. 414).

      (5)  2005 m. birželio 21 d. Tarybos reglamentas (EB) Nr. 1290/2005 dėl bendrosios žemės ūkio politikos finansavimo (OL L 209, p. 1).

      (6)  1995 m. liepos 7 d. Komisijos reglamentas (EB) Nr. 1663/95, nustatantis išsamias taisykles dėl Tarybos reglamento (EEB) Nr. 729/70 apibrėžtos EŽŪOGF garantijų skyriaus sąskaitų apmokėjimo tvarkos taikymo (OL L 158, p. 6; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 3 sk., 18 t., p. 31).

      (7)  2001 m. gruodžio 11 d. Komisijos reglamentas (EB) Nr. 2419/2001, nustatantis išsamias integruotos administravimo ir kontrolės sistemos taikymo tam tikroms Tarybos reglamente (EEB) Nr. 3508/92 nustatytoms Bendrijos pagalbos schemoms taisykles (OL L 327, p. 11; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 3 sk., 34 t., p. 308).


title: Byla C-144/16: 2016 m. kovo 14 d. Tribunal Judicial da Comarca de Setúbal (Portugalija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Município de Palmela/ASAE – Divisão de Gestão de Contraordenações

text:
               13.6.2016

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 211/27

      2016 m. kovo 14 d.Tribunal Judicial da Comarca de Setúbal (Portugalija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Município de Palmela/ASAE – Divisão de Gestão de Contraordenações

      (Byla C-144/16)
      (2016/C 211/35)
      Proceso kalba: portugalų

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

         Tribunal Judicial da Comarca de Setúbal

         Šalys pagrindinėje byloje

         Pareiškėja: Município de Palmela

         Atsakovė: ASAE – Divisão de Gestão de Contraordenações

         Prejudiciniai klausimai

      Ar atsižvelgiant į tai, kad:

                  a)

                  1997 m. gruodžio 27 d. Dekretu įstatymu Nr. 379/97 buvo patvirtintas Reglamentas, nustatantis privalomus saugos reikalavimus dėl žaidimų ir poilsio aikštelių vietos, įrengimo, dizaino ir funkcinio organizavimo ir dėl tokių aikštelių įrangos ir ploto;

                  b)

                  1997 m. gruodžio 27 d. Dekretas įstatymas Nr. 379/97 buvo pakeistas 2009 m. gegužės 19 d. Dekretu įstatymu Nr. 119/2009, kuriuo tam tikri techniniai standartai iš dalies pakeisti bei pridėti kiti, o minėtas Reglamentas, kuris yra Dekreto įstatymo Nr. 379/97 sudedamoji dalis, buvo paskelbtas iš naujo;

                  c)

                  apie nė vieną iš dviejų minėtų nacionalinės teisės aktų nebuvo pranešta Europos Komisijai pagal informacijos apie techninius standartus ir reglamentus teikimo tvarką, nustatytą 1998 m. birželio 22 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvoje 98/34/EB (1), iš dalies pakeistoje 1998 m. liepos 20 d. Europos Parlamento ir Tarybos Direktyva 98/48/EB ir į nacionalinę teisę perkeltoje 2000 m. balandžio 18 d. Dekretu įstatymu Nr. 58/2000:

                              1.

                              Nacionalinis teismas privalo nuspręsti, kad nacionalinės teisės aktas, kuriuo nustatomi techniniai standartai ir apie kurį nebuvo pranešta Europos Komisijai pažeidžiant Direktyvos 98/34/EB nuostatas, turi būti netaikomas visas, ar teismas turi nuspręsti, kad turi būti netaikomi tik nauji techniniai reglamentai, nustatyti nacionalinės teisės akte?

                              2.

                              Nacionalinės teisės aktas, kuriuo nustatomi techniniai standartai ir apie kurį nebuvo pranešta Europos Komisijai pažeidžiant Direktyvos 98/34/EB nuostatas, turi būti netaikomas visas, ar sprendimas dėl jo netaikymo turi apimti tik naujus techninius reglamentus, nustatytus nacionalinės teisės akte?

                              3.

                              Visi minėtame Reglamente nustatyti techniniai standartai yra netaikytini, ar tik tiek techniniai standartai, kurie buvo pakeisti ar nustatyti 2009 m. gegužės 19 d. Dekrete įstatyme Nr. 119/2009?

         (1)  1998 m. birželio 22 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 98/34/EB, nustatanti informacijos apie techninius standartus ir reglamentus teikimo tvarką (OL L 204, 1998, p. 37; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 13 sk., 2 t., p. 337).


title: Byla C-625/16 P: 2016 m. gruodžio 1 d. Anikó Pint pateiktas apeliacinis skundas dėl 2016 m. lapkričio 14 d. Bendrojo Teismo (pirmoji kolegija) priimtos nutarties byloje T-660/16 Anikó Pint/Europos Komisija

text:
               10.4.2017

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 112/14

         2016 m. gruodžio 1 d. Anikó Pint pateiktas apeliacinis skundas dėl 2016 m. lapkričio 14 d. Bendrojo Teismo (pirmoji kolegija) priimtos nutarties byloje T-660/16 Anikó Pint/Europos Komisija

   (Byla C-625/16 P)
   (2017/C 112/22)
   Proceso kalba: vokiečių

      Šalys

      Apeliantė: Anikó Pint, atstovaujama advokato D. Lazar

      Kita proceso šalis: Europos Komisija
   Europos Sąjungos Teisingumo Teismas (aštuntoji kolegija) 2017 m. kovo 2 d. nutartimi atmetė apeliacinį skundą ir nurodė apeliantei padengti savo bylinėjimosi išlaidas.


title: Byla C-456/10: 2010 m. rugsėjo 17 d. Tribunal Supremo (Ispanija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Asociación Nacional de Expendedores de Tabaco y Timbre (ANETT) prieš Administración del Estado

text:
               4.12.2010

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 328/16

         2010 m. rugsėjo 17 d.Tribunal Supremo (Ispanija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Asociación Nacional de Expendedores de Tabaco y Timbre (ANETT) prieš Administración del Estado

   (Byla C-456/10)
   ()
   2010/C 328/30
   Proceso kalba: ispanų

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Tribunal Supremo

      Šalys pagrindinėje byloje

      Kasatorė: Asociación Nacional de Expendedores de Tabaco y Timbre (ANETT)

      Kita šalis: Administración del Estado

      Prejudicinis klausimas

   Ar Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo 34 straipsnis (buvęs EB [28] straipsnis) turi būti aiškinamas taip, kad pagal Ispanijos vidaus teisę tabako parduotuvių savininkams nustatytas draudimas importuoti tabako gaminius iš kitų valstybių narių yra pagal Sutartį draudžiami kiekybinis importo apribojimas arba lygiaverčio poveikio priemonė?


title: Byla T-564/10: 2010 m. gruodžio 15 d. pareikštas ieškinys byloje Quimitécnica.com e de Mello prieš Komisiją

text:
               19.2.2011

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 55/25

         2010 m. gruodžio 15 d. pareikštas ieškinys byloje Quimitécnica.com e de Mello prieš Komisiją

   (Byla T-564/10)
   2011/C 55/46
   Proceso kalba: portugalų

      Šalys

      Ieškovės: Quimitécnica.com — Comércio e Indústria Química, SA (Lordelo, Portugalija) ir José de Mello — Sociedade Gestora de Participações Sociais, SA (Lisabona, Portugalija), atstovaujamos advokato J. Calheiros

      Atsakovė: Europos Komisija

      Ieškovių reikalavimai

   Ieškovės Bendrojo Teismo prašo:

               —

               Remiantis SESV 264 straipsniu iš dalies panaikinti 2010 m. spalio 8 d. laišku, kurio numeris BUDG/C5/MG s737983, apskaitos pareigūno priimtą Komisijos sprendimą, nes juo reikalaujama, jog reikiamą finansinę garantiją suteiktų bankas, ilgą laiką gavęs „AA“ finansinį įvertinimą;

               —

               priteisti iš Komisijos bylinėjimosi išlaidas.

      Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

   Ieškiniu pagrįsti ieškovės pateikia tokius pagrindus:
   1.
         Pirmasis pagrindas, susijęs su esminių procedūros reikalavimų pažeidimu — 2010 m. spalio 8 d. priimto sprendimo nemotyvavimas.

   Dėstydamos šį pagrindą, ieškovės teigia:

               —

               Pagal SESV 296 straipsnį visi teisės aktai, įskaitant ir sprendimus, turi būti motyvuoti; 2010 m. spalio 8 d. priimtame sprendime nepateikti jokie motyvai, susiję su garantiją suteikiančio banko finansiniu įvertinimu.

               —

               Atsižvelgiant į reikalaujamo įvertinimo dydį tokie motyvai turėjo būti pateikti, tuo labiau, kad naudojantis diskrecija pareiga motyvuoti yra griežtesnė, nei tuo atveju kai naudojamasi susieta kompetencija.

               —

               Be to, sprendime nenurodyta jokia Sąjungos teisės taisyklė (ir net jokia grynai vidaus taisyklė), kuria būtų galima pagrįsti tokį reikalavimą; todėl sprendimas yra nemotyvuotas ir dėl šio aspekto jis turi būti panaikintas.

         2.
         Antrasis pagrindas, susijęs su Sutarties pažeidimu — proporcingumo principas.

   Dėstydamos šį pagrindą ieškovės teigia:

               —

               Remiantis Komisijos Reglamento (EB, Euratomas) Nr. 2342/2002 85 straipsniu, kad gautų papildomą sumokėjimo terminą, „siekiant apsaugoti Bendrijų teises, skolininkas pateikia institucijos apskaitos pareigūnui priimtiną finansinę garantiją, kuri padengia negrąžintą skolą, kurią sudaro pradinė skolos suma ir palūkanos“; palūkanos, kurias siekiama apsaugoti ta garantija, yra Bendrijos teisės, šiuo atveju teisė gauti jai priklausančią sumą.

               —

               Pirmuoju prašymu suteikta banko garantija, atitinkanti Komisijos reikalaujamo modelio savybes, yra tinkamas ir adekvatus būdas užtikrinti mokėtinos sumos sumokėjimą; iš esmės Portugalijos teisės sistema (taip pat iš esmės ir kitų valstybių narių) pačiais įvairiausiais tikslai pripažįsta banko garantijos pateikimą, įskaitant ir teismų sprendimų vykdymui sustabdyti.

               —

               Šioje byloje ieškovių siūlomą garantiją, kurios Komisija nepriėmė, būtų išdavęs Banco Comercial Português, S.A. — Europos Sąjungoje buveinę turinti kredito institucija, kuriai taikomos pačios Sąjungos institucijų nustatytos priežiūros ir konsolidavimo taisyklės; todėl niekaip negalima pagrįsti, remiantis Bendrijos teisių apsauga, atsisakymo sutikti, kad garantiją suteiktų šis bankas, ir reikalavimo, kad garantiją sutiktų bankas, ilgą laiką gaudavęs „AA“ finansinį įvertinimą.

               —

               Prie to dar reikia pridėti konjunktūrinę aplinkybę, kuri žinoma plačiajai visuomenei, kad Portugalijos bankų finansiniam įvertinimui neseniai įtakos padarė Portugalijos Respublikos įvertinimo pakeitimas; taigi šiuo metu nėra jokio
                     Portugalijoje buveinę turinčio
                   banko, kuris atitiktų Komisijos sprendimu reikalaujamus įvertinimo kriterijus (ilgalaikis „AA“).

               —

               Darytina išvada, kad ginčijamas sprendimas neatitinka būtinumo kriterijaus (kuris yra svarbus proporcingumo principo aspektas), nes iš visų galimų priemonių Komisija pasirinko tą, kuri esant dabartinei konjunktūrai, labiausiai pažeidžia ieškovių interesus.

               —

               Taigi yra akivaizdus neproporcingumas tarp Komisijos nustatyto reikalavimo (Europos valstybės banko, ilga laiką gaunančio „AA“ finansinį įvertinimą, suteikta garantija) ir siekiamo tikslo (Komisijos teisės gauti mokėtiną sumą apsauga), todėl ginčijamas sprendimas dėl šio aspekto turi būti panaikintas.


title: Byla T-174/16: 2016 m. balandžio 18 d. pareikštas ieškinys byloje Wessel-Werk/EUIPO – Wolf PVG (Dulkių siurblio antgaliai)

text:
               13.6.2016

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 211/62

      2016 m. balandžio 18 d. pareikštas ieškinys byloje Wessel-Werk/EUIPO – Wolf PVG (Dulkių siurblio antgaliai)

      (Byla T-174/16)
      (2016/C 211/77)
      Kalba, kuria surašytas ieškinys: vokiečių

         Šalys

         Ieškovė: Wessel-Werk GmbH (Reichshofas, Vokietija), atstovaujama advokato C. Becker

         Atsakovė: Europos Sąjungos intelektinės nuosavybės tarnyba (EUIPO)

         Kita procedūros Apeliacinėje taryboje šalis: Wolf PVG GmbH & Co. KG (Flotas, Vokietija)

         Su procedūra EUIPO susijusi informacija

         Dizaino, dėl kurio kilo ginčas, savininkė: ieškovė

         Dizainas, dėl kurio kilo ginčas: Bendrijos dizainas Nr. 725932-0004 (Dulkių siurblio antgalis)

         Ginčijamas sprendimas: 2016 m. vasario 18 d. EUIPO trečiosios apeliacinės tarybos sprendimas byloje R 1652/2014-3

         Reikalavimai

      Ieškovė Bendrojo Teismo prašo:

                  —

                  panaikinti ginčijamą sprendimą,

                  —

                  priteisti iš atsakovės ir kitos procedūros Apeliacinėje taryboje šalies bylinėjimosi išlaidas.

         Pagrindai, kuriais remiamasi

                  —

                  Reglamento Nr. 6/2002 25 straipsnio 1 dalies b punkto pažeidimas,

                  —

                  Reglamento Nr. 6/2002 63 straipsnio 1 dalies pažeidimas,

                  —

                  Reglamento Nr. 6/2002 62 straipsnio pažeidimas.


title: Byla C-548/08: 2009 m. lapkričio 12 d. Teisingumo Teismo aštuntosios kolegijos pirmininko nutartis byloje Europos Bendrijų Komisija prieš Švedijos Karalystę

text:
               27.2.2010

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 51/28

         2009 m. lapkričio 12 d. Teisingumo Teismo aštuntosios kolegijos pirmininko nutartis byloje Europos Bendrijų Komisija prieš Švedijos Karalystę

   (Byla C-548/08) (1)

   2010/C 51/46

      Proceso kalba: švedų

   Aštuntosios kolegijos pirmininkas nutartimi nurodė išbraukti bylą iš registro.

      (1)  OL C 32, 2009 2 7.


title: Byla T-115/16: 2016 m. kovo 18 d. pareikštas ieškinys byloje Sandvik Intellectual Property/EUIPO – Unipapel (ADVEON)

text:
               13.6.2016

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 211/54

      2016 m. kovo 18 d. pareikštas ieškinys byloje Sandvik Intellectual Property/EUIPO – Unipapel (ADVEON)

      (Byla T-115/16)
      (2016/C 211/68)
      Kalba, kuria surašytas ieškinys: anglų

         Šalys

         Ieškovė: Sandvik Intellectual Property AB (Sandvikenas, Švedija), atstovaujama advokato S. Maaßen

         Atsakovė: Europos Sąjungos intelektinės nuosavybės tarnyba (EUIPO)

         Kita procedūros Apeliacinėje taryboje šalis: Unipapel Industria, Comercio y Servicios, SL (Madridas, Ispanija)

         Su procedūra EUIPO susijusi informacija

         Prekių ženklo, dėl kurio kilo ginčas, savininkė: ieškovė

         Prekių ženklas, dėl kurio kilo ginčas: tarptautinė žodinio prekių ženklo ADVEON, užrašyto standartiniu šriftu, registracija nurodant Europos Sąjungą – tarptautinė registracija Nr. 1 164 374, nurodant Europos Sąjungą

         Procedūra EUIPO: protesto procedūra

         Ginčijamas sprendimas: 2016 m. sausio 15 d. EUIPO ketvirtosios apeliacinės tarybos sprendimas byloje R 738/2015-4

         Reikalavimai

      Ieškovė Bendrojo Teismo prašo:

                  —

                  panaikinti ginčijamą sprendimą,

                  —

                  pakeisti ginčijamą sprendimą taip, kad protestas būtų atmestas ir būtų leista tarptautinėje prekių ženklo Nr. IR 1164374 registracijoje nurodyti Europos Sąjungą,

                  —

                  priteisti iš EUIPO bylinėjimosi išlaidas arba,

                  —

                  priteisti iš kitos procedūros Apeliacinėje taryboje šalies bylinėjimosi išlaidas,

                  —

                  sustabdyti bylos nagrinėjimą, kol Teisingumo Teismas priims sprendimą dėl 2015 m. gruodžio 7 d.Högsta domstolen (Švedija) pateikto prašymo priimti prejudicinį sprendimą byloje Länsförsäkringar AB prieš A/S Matek (byla C-654/15).

         Pagrindas, kuriuo remiamasi

                  —

                  Reglamento Nr. 207/2009 8 straipsnio 1 dalies b punkto pažeidimas.


title: Byla T-213/05 Jean-Luc Delplancke ir Matteo Governatori 2005 m. gegužės 26 d. pareikštas ieškinys Europos Bendrijų Komisijai

text:
               6.8.2005

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 193/37

         Jean-Luc Delplancke ir Matteo Governatori 2005 m. gegužės 26 d. pareikštas ieškinys Europos Bendrijų Komisijai
   (Byla T-213/05)
   (2005/C 193/63)
   Proceso kalba: prancūzų
   2005 m. gegužės 26 d. Europos Bendrijų Pirmosios instancijos teisme buvo pareikštas Jean-Luc Delplancke, gyvenančio Braine-le-Comte (Belgija) ir Matteo Governatori, gyvenančio Saint-Josse-ten-Node (Belgija), atstovaujamų advokatų Sébastien Orlandi, Xavier Martin, Albert Coolen, Jean-Noël Louis ir Etienne Marchal, nurodžiusių adresą dokumentams įteikti Liuksemburge, ieškinys Europos Bendrijų Komisijai.
   Ieškovas Pirmosios instancijos teismo prašo:

               —

               panaikinti sprendimus skirti ieškovus Europos Bendrijų pareigūnais tiek, kiek juose lygis nustatomas pagal Pareigūnų tarnybos nuostatų XIII priedo 12 straipsnį;

               —

               priteisti iš Komisijos bylinėjimosi išlaidas.

         Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai
   Pagrindai ir pagrindiniai argumentai yra tokie patys kaip bylose T-130/05, T-160/05, T-162/05, T-170/05, T-183/05 ir panašūs į nurodytus bylose T-58/05, T-164/05, T-192/05 ir T-201/05.


title: Byla C-151/13: 2014 m. kovo 27 d. Teisingumo Teismo (šeštoji kolegija) sprendimas byloje ( Cour administrative d'appel de Versailles (Prancūzija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Le Rayon d'Or SARL/Ministre de l'Économie et des Finances (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą — Apmokestinimas — PVM — Taikymo sritis — Apmokestinamosios vertės nustatymas — „Tiesiogiai su kaina susijusios subsidijos“ sąvoka — Nacionalinės sveikatos draudimo kasos mokama fiksuota suma prižiūrimų vyresnio amžiaus asmenų apgyvendinimo įstaigoms)

text:
               19.5.2014

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 151/6

         2014 m. kovo 27 d. Teisingumo Teismo (šeštoji kolegija) sprendimas byloje (Cour administrative d'appel de Versailles (Prancūzija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Le Rayon d'Or SARL/Ministre de l'Économie et des Finances

   (Byla C-151/13) (1)

   ((Prašymas priimti prejudicinį sprendimą - Apmokestinimas - PVM - Taikymo sritis - Apmokestinamosios vertės nustatymas - „Tiesiogiai su kaina susijusios subsidijos“ sąvoka - Nacionalinės sveikatos draudimo kasos mokama fiksuota suma prižiūrimų vyresnio amžiaus asmenų apgyvendinimo įstaigoms))
   2014/C 151/07
   Proceso kalba: prancūzų

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Cour administrative d'appel de Versailles

      Šalys pagrindinėje byloje

      Ieškovė:
      Le Rayon d'Or SARL

      Atsakovas:
      Ministre de l'Économie et des Finances

      Dalykas

   Prašymas priimti prejudicinį sprendimą – Cour administrative d'appel de Versailles – 1977 m. gegužės 17 d. Šeštosios Tarybos direktyvos 77/388/EEB dėl valstybių narių apyvartos mokesčių įstatymų derinimo – Bendra pridėtinės vertės mokesčio sistema: vienodas vertinimo pagrindas (OL L 145, p. 1; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 9 sk., 1 t., p. 23) 11 straipsnio A skirsnio 1 dalies a punkto, pakartoto 2006 m. lapkričio 28 d. Tarybos direktyvos 2006/112/EB dėl pridėtinės vertės mokesčio bendros sistemos (OL L 347, p. 1) 73 straipsnyje, aiškinimas – PVM taikymo sritis – Tiesiogiai su priežiūros paslaugų kaina susijusi subsidija – Prižiūrimų vyresnio amžiaus asmenų apgyvendinimo įstaigoms ligonių kasų mokamos „fiksuotos priežiūrai skirtos sumos“ įtraukimas

      Rezoliucinė dalis

   1977 m. gegužės 17 d. Šeštosios Tarybos direktyvos 77/388/EEB dėl valstybių narių apyvartos mokesčių įstatymų derinimo – Bendra pridėtinės vertės mokesčio sistema: vienodas vertinimo pagrindas 11 straipsnio A skirsnio 1 dalies a punktas ir 2006 m. lapkričio 28 d. Tarybos direktyvos 2006/112/EB dėl pridėtinės vertės mokesčio bendros sistemos 73 straipsnis aiškintini taip, kad fiksuotos sumos mokėjimas, kaip antai pagrindinėje byloje nagrinėjama „fiksuota priežiūrai skirta suma“, yra atlygis už prižiūrimų vyresnio amžiaus asmenų apgyvendinimo įstaigos atlygintinai suteiktas priežiūros paslaugas joje gyvenantiems asmenims ir dėl to patenka į pridėtinės vertės mokesčio taikymo sritį.

      (1)  OL C 171, 2013 6 15.


title: Byla F-90/14: 2015 m. balandžio 27 d. Tarnautojų teismo (trečioji kolegija) nutartis byloje Meyer/Komisija (Viešoji tarnyba — Laikinasis tarnautojas — Darbo užmokestis — Šeimos išmokos — Atsisakymas mokėti išmoką už išlaikomą vaiką — Pareigūnų tarnybos nuostatų VII priedo 2 straipsnio 3 dalies b punktas — 18 – 26 metų amžiaus vaikas, kuris studijuoja ar lanko profesinio mokymo kursus — Mokymosi pašalpa — Nuostatų VII priedo 3 straipsnio 1 dalis — Vaikas, reguliariai visą dieną lankantis mokymo įstaigą — Mokymosi pertrauka — Akivaizdžiai nepagrįstas ieškinys)

text:
               15.6.2015

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 198/50

         2015 m. balandžio 27 d. Tarnautojų teismo (trečioji kolegija) nutartis byloje Meyer/Komisija

   (Byla F-90/14) (1)

   ((Viešoji tarnyba - Laikinasis tarnautojas - Darbo užmokestis - Šeimos išmokos - Atsisakymas mokėti išmoką už išlaikomą vaiką - Pareigūnų tarnybos nuostatų VII priedo 2 straipsnio 3 dalies b punktas - 18 – 26 metų amžiaus vaikas, kuris studijuoja ar lanko profesinio mokymo kursus - Mokymosi pašalpa - Nuostatų VII priedo 3 straipsnio 1 dalis - Vaikas, reguliariai visą dieną lankantis mokymo įstaigą - Mokymosi pertrauka - Akivaizdžiai nepagrįstas ieškinys))
   (2015/C 198/69)
   Proceso kalba: vokiečių

      Šalys

      Ieškovas: Ronald Meyer (Talinas, Estija), atstovaujamas advokato H.-R. Iltin

      Atsakovė: Europos Komisija, atstovaujama J. Currall ir T. S. Bohr

      Bylos dalykas

   Prašymas, pirma, panaikinti sprendimą neskirti ieškovui išmokos už išlaikomą vaiką nuo 2013 m. rugsėjo 1 d., nes jo vaikas nebetęsia „studijų arba nesiekia įgyti profesinių žinių“, kaip tai suprantama pagal Pareigūnų tarnybos nuostatų VII priedo 2 straipsnį, ir, antra, įpareigoti jo darbdavį ir toliau mokėti šią išmoką ir padengti visas medicinines išlaidas jo vaikui atgaline data nuo 2013 m. rugsėjo 1 d.

      Rezoliucinė dalis

               1.

               Atmesti ieškinį.

               2.

               R. Meyer padengia savo ir Europos Komisijos nurodytas bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 448, 2014 12 15, p. 39.


title: Byla T-206/15: 2015 m. balandžio 23 d. pareikštas ieškinys byloje Intercon/Komisija

text:
               6.7.2015

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 221/24

         2015 m. balandžio 23 d. pareikštas ieškinys byloje Intercon/Komisija

   (Byla T-206/15)
   (2015/C 221/33)
   Proceso kalba: lenkų

      Šalys

      Ieškovė: Intercon Sp. z o.o. (Lodzė, Lenkija), atstovaujama advokato B. Eger

      Atsakovė: Europos Komisija

      Reikalavimai

   Ieškovė Bendrojo Teismo prašo:

               —

               pripažinti, kad lėšos, kurias Europos Komisija išmokėjo ieškovei dėl šios dalyvavimo projekte, kuriam taikomas Susitarimas VPH2- 224635, yra išlaidos, atitinkančios šio susitarimo bendrųjų sąlygų II.14 straipsnį ir todėl ieškovė neprivalo jų grąžinti,

               —

               priteisti iš Europos Komisijos bylinėjimosi išlaidas,

               —

               sustabdyti skundžiamo sprendimo vykdymą.

      Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

   Grįsdama ieškinį ieškovė remiasi vienu pagrindu, susijusiu su susitarimo šalių tarpusavio lojalumo principo ir ūkio subjekto pasitikėjimo Komisija principo pažeidimu.

               —

               Komisija neatsižvelgė į jokias pastabas ar dokumentus, kuriuos gavėja pateikė 2014 m. rugpjūčio 14 d. raštu. Komisija rėmėsi susitarimo II priedo 22.II.5 straipsniu, pagal kurį ji turi teisę neatsižvelgti į pavėluotai pateiktus teiginius ir įrodymus. Tačiau Komisija taip pasielgė nepagrįstai, nes ji pati paprašė gavėjos pateikti naujų pastabų. Tokiu atveju visiškai neatsižvelgus į naujus įrodymus ir pastabas akivaizdžiai pažeistas susitarimo šalių tarpusavio lojalumo principas ir ūkio subjekto pasitikėjimo Komisija principas.


title: Byla T-293/09: 2009 m. liepos 29 d. pareikštas ieškinys byloje CNIEL prieš Komisiją

text:
               10.10.2009

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 244/9

         2009 m. liepos 29 d. pareikštas ieškinys byloje CNIEL prieš Komisiją

   (Byla T-293/09)
   2009/C 244/14
   Proceso kalba: prancūzų

      Šalys

      Ieškovas: Centre National Interprofessionnel de l’Économie Laitière (CNIEL) (Paryžius, Prancūzija), atstovaujamas advokatų A. Cabanes ir V. Kostrzewski-Pugnat

      Atsakovė: Europos Bendrijų Komisija

      Ieškovo reikalavimai

               —

               Panaikinti 2008 m. gruodžio 10 d. Komisijos priimtą sprendimą byloje N 561/2008 — Prancūzija (IPO veiksmai).

               —

               Nepatenkinus šio reikalavimo, įpareigoti Komisiją pradėti formalią pagalbos tyrimo procedūrą pagal EB sutarties 88 straipsnio 2 dalį.

               —

               Priteisti iš atsakovės bylinėjimosi išlaidas.

      Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

   Šiuo ieškiniu ieškovas prašo panaikinti 2008 m. gruodžio 10 d. Komisijos sprendimą C(2008) 7846, galutinis, (1) kuriuo Komisija nusprendė, kad veiksmų, kurių gali imtis Prancūzijos žemės ūkio tarpšakinės profesinės sąjungos, schema, kurią sudaro techninė pagalba, pagalba kokybiškų žemės ūkio produktų gamybai ir pardavimui, tyrimui, vystymui ir reklamai, skirtiems pirminiams gamintojams ir įmonėms, veikiančioms žemės ūkio perdirbimo ir pardavimo srityse, ir kuri finansuojama iš bendru kelių ministerijų nutarimu privalomomis pripažintų savanoriškų įmokų, kurias moka šių tarpšakinių profesinių organizacijų nariai, yra su bendrąja rinka suderinama valstybės pagalba.
   Ieškovas savo ieškinį grindžia trimis pagrindais:

               —

               akivaizdžia vertinimo klaida, pažeidžiančia EB 87 straipsnio 1 dalį, nes privalomos savanoriškos įmokos nėra valstybės ištekliai, valstybei priskiriamos priimtos priemonės, ir jos nesukuria naudos galutiniams pagalbos gavėjams;

               —

               pareigos motyvuoti pažeidimu, nes Komisija nenurodė priežasčių, dėl kurių ji privalomas savanoriškas įmokas pripažino valstybės ištekliais, ir dėl to buvo daroma įtaka valstybių narių tarpusavio prekybai ir buvo iškraipoma konkurencija;

               —

               EB 88 straipsnio 3 dalies pažeidimu, nes Komisija nepradėjo formalios pagalbos tyrimo procedūros pagal EB 88 straipsnio 2 dalį, nors buvo didelių sunkumų vertinant nagrinėjamos veiksmų schemos pobūdį.

      (1)  OL C 116, 2009, p. 14.


title: Byla C-205/10 P: 2010 m. balandžio 30 d. Heinz Helmuth Eriksen pateiktas apeliacinis skundas dėl 2010 m. kovo 24 d. Bendrojo Teismo (ketvirtoji kolegija) priimtos nutarties byloje T-516/08, Heinz Helmuth Eriksen prieš Europos Komisiją

text:
               17.7.2010

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 195/6

         2010 m. balandžio 30 d. Heinz Helmuth Eriksen pateiktas apeliacinis skundas dėl 2010 m. kovo 24 d. Bendrojo Teismo (ketvirtoji kolegija) priimtos nutarties byloje T-516/08, Heinz Helmuth Eriksen prieš Europos Komisiją

   (Byla C-205/10 P)
   2010/C 195/10
   Proceso kalba: anglų

      Šalys

      Apeliantas: Heinz Helmuth Eriksen, atstovaujamas advokato I. Anderson

      Kita proceso šalis: Europos Komisija

      Apelianto reikalavimai

   Apeliantas Teisingumo Teismo prašo:

               —

               Panaikinti visą 2010 m. kovo 24 d. Bendrojo Teismo sprendimą ir nutartį, kuriais apelianto ieškinys atmetamas kaip akivaizdžiai nepriimtinas ir jam nurodoma sumokėti bylinėjimosi išlaidas.

               —

               Pripažinti apelianto apeliacinio skundo priimtinumą ir nurodyti Komisijai apeliantui sumokėti:

                           a)

                           800 000 EUR arba kitą sumą, kurią Teisingumo Teismas laikytų teisinga ir sąžininga, už buvusį, esamą ir būsimą skausmą, kančias bei pasitenkinimo gyvenimu sumažėjimą dėl sunkių jo sveikatos sutrikimų, kurie atsirado Komisijai savavališkai ir neteisėtai atsisakius užtikrinti Tulio specialioms pagalbos teikimo komandoms Direktyvoje 96/29 (1) numatytą medicininę priežiūrą dėl radiacijos sukeltų ligų.

                           b)

                           Būsimas išlaidas gydymo įstaigoms arba priežiūros teikėjams gydymui ir vaistams, kurių reikia a punkte nurodytiems sveikatos sutrikimams palengvinti ir (ar) gydyti ir kurių jis negali gauti savo valstybės narės suvisuomenintoje medicinos sistemoje.

                           c)

                           Priteisti iš Komisijos apelianto dėl ieškinio nagrinėjimo Bendrajame Teisme ir šiame procese patirtas pagrįsto dydžio bylinėjimosi išlaidas.

      Apeliacinio skundo pagrindai ir pagrindiniai argumentai

               1.

               Bendrasis Teismas suklydo atmetęs apelianto ieškinį dėl neturtinės žalos atlyginimo kaip nepriimtiną ir iškreipė jo reikalavimų ir ieškinio pagrindų esmę. Dėl šio iškreipimo Bendrasis Teismas nepripažino Komisijos neveikimo, dėl kurio išnyko darbuotojų ir gyventojų vienodų sveikatos apsaugos radioaktyviųjų nelaimingų atsitikimų, sukeltų branduolinės energijos naudojimo kariniais tikslais, atvejais standartų prasmė, savavališkų ir nesąžiningų pateisinimų neteisėtais.

               2.

               Valstybėms narėms bendrų teisinių principų netaikymas — Bendrasis Teismas neįvertino neteisėto Komisijos kruopštumo trūkumo, nerūpestingumo ir blogo administravimo vadovaujantis valstybių narių teisės sistemoms bendrais teisės principais tam, kad nustatytų administracijos atsakomybę už privatiems asmenims padarytą žalą, kaip numatyta EAEB sutarties 188 straipsnyje.

               3.

               Netinkamas išimtinės Komisijos kompetencijos konkurencijos išimčių srityje taikymas skundo dėl sveikatos apsaugos taisyklių priimtinumui, be to, Bendrasis Teismas klaidingai nagrinėjo Komisijos Tulio radioaktyviajam nelaimingam atsitikimui taikytą karinę išimtį dėl įsipareigojimų pagal sveikatos apsaugos direktyvą atsižvelgęs į Komisijos plačią ir išimtinę diskreciją įgyvendinant ES konkurencijos politiką savo nuožiūra suteikti išimtis neteisėtiems prekybos susitarimams. Bendrasis Teismas neatsižvelgė į Teisingumo Teismo sprendimus kitose ES srityse, kuriose Komisija tokios išimtinės diskrecijos neturi, o ieškinys dėl Komisijos neveikimo nebuvo pripažintas akivaizdžiai nepriimtinu.
               Bendrasis Teismas neatsižvelgė į aplinkybę, kad Komisija neturi išimtinės ir neribotos diskrecijos taikyti vienodų sveikatos apsaugos standartų, turint omeny, kad EAEB sutartyje kompetencija taikyti išimtis apibrėžiama ribotai ir numatomi specifiniai privačių asmenų skundų dėl Komisijos neveikimo srityse, kuriose nustatytos apsaugos priemonės, būdai. Tai apima taip pat ir atvejus, kai Komisijos sprendimas neveikti buvo skirtas kitai šaliai.

               4.

               Bendrasis Teismas nepatikrino, ar Komisijos sprendimas neveikti prieštaravo specialiam EAEB sutarties tikslui apsaugoti darbuotojų ir gyventojų sveikatą.
               Bendrasis Teismas taip pat suklydo nepatikrinęs, ar Komisijos sprendimas neveikti pažeidė EAEB sutarties tikslus nustatyti ir užtikrinti vienodų sveikatos apsaugos standartų taikymą siekiant apsaugoti darbuotojus ir gyventojus nuo ilgalaikio jonizuojančiosios spinduliuotės poveikio. Todėl Bendrasis Teismas neatsižvelgė į Komisijos pareigą pagal EAEB sutartį užtikrinti tinkamą sutarties nuostatų, įskaitant ir įtvirtintą atsargumo principą, taikymą.

      (1)  1996 m. gegužės 13 d. Tarybos direktyva 96/29/Euratomas, nustatanti pagrindinius darbuotojų ir gyventojų sveikatos apsaugos nuo jonizuojančiosios spinduliuotės saugos standartus (OL L 159, p. 1; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 5 sk., 2 t., p. 291).


title: Byla T-340/06 2008 m. liepos 2 d. Pirmosios instancijos teismo sprendimas byloje Stradivarius España prieš VRDT — Ricci (Stradivari 1715) (Bendrijos prekių ženklas — Protesto procedūra — Paraiška įregistruoti vaizdinį Bendrijos prekių ženklą Stradivari 1715 — Ankstesni vaizdiniai Bendrijos prekių ženklai Stradivarius — Santykinis atmetimo pagrindas — Galimybė suklaidinti — Reglamento (EB) Nr. 40/94 8 straipsnio 1 dalies b punktas)

text:
               15.8.2008

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 209/49

         2008 m. liepos 2 d. Pirmosios instancijos teismo sprendimas byloje Stradivarius España prieš VRDT — Ricci (Stradivari 1715)

   (Byla T-340/06) (1)

   (Bendrijos prekių ženklas - Protesto procedūra - Paraiška įregistruoti vaizdinį Bendrijos prekių ženklą Stradivari 1715 - Ankstesni vaizdiniai Bendrijos prekių ženklai Stradivarius - Santykinis atmetimo pagrindas - Galimybė suklaidinti - Reglamento (EB) Nr. 40/94 8 straipsnio 1 dalies b punktas)
   (2008/C 209/85)
   Proceso kalba: italų
   Šalys

      Ieškovė: Stradivarius España (Arteixo, Ispanija), atstovaujama advokatų G. Marín Raigal ir P. López Ronda

      Atsakovė: Vidaus rinkos derinimo tarnyba (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui), atstovaujama O. Montalto ir A. Sempio

      Kita proceso VRDT apeliacinėje taryboje šalis: Cristina Ricci (Redželas, Italija), atstovaujama advokatų P. Roncaglia, G. Lazzaretti, M. Boretto ir E. Gavuzzi
   Dalykas
   Ieškinys dėl 2006 m. rugsėjo 7 d. VRDT pirmosios apeliacinės tarybos sprendimo (byla R 1024/2005–1), susijusio su protesto procedūra tarp Stradivarius España, SA ir Cristina Ricci, panaikinimo.
   Rezoliucinė dalis

               1.

               Atmesti ieškinį.

               2.

                  Stradivarius España, SA padengia bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 326, 2006 12 30.


title: Byla T-77/10: 2010 m. vasario 18 d. pareikštas ieškinys byloje Certmedica International prieš VRDT — Lehning Entreprise (L112)

text:
               1.5.2010

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 113/53

         2010 m. vasario 18 d. pareikštas ieškinys byloje Certmedica International prieš VRDT — Lehning Entreprise (L112)

   (Byla T-77/10)
   2010/C 113/85
   Kalba, kuria surašytas ieškinys: vokiečių

      Šalys

      Ieškovė: Certmedica International GmbH (Ašafenburgas, Vokietija), atstovaujama advokato P. Pfortner

      Atsakovė: Vidaus rinkos derinimo tarnyba (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui)

      Kita procedūros Apeliacinėje taryboje šalis: Lehning Entreprise SARL (Sainte Barbe, Prancūzija)

      Ieškovės reikalavimai

               —

               Panaikinti 2009 m. gruodžio 9 d. Vidaus rinkos derinimo tarnybos (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui) antrosios apeliacinės tarybos sprendimą byloje R 934/2009-2 (įteiktas 2009 m. gruodžio 21 d.) tiek, kiek juo Bendrijos prekių ženklo „L112“ (EU 002349728) registracija 5 klasės prekėms: „Farmacijos ir veterinarijos preparatai; geriami medicinos preparatai; maisto papildai medicinos reikmėms“ pripažinta negaliojančia;
               nepatenkinus šio reikalavimo, panaikinti 2009 m. gruodžio 9 d. Vidaus rinkos derinimo tarnybos (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui) antrosios apeliacinės tarybos sprendimą byloje R 934/2009-2 (įteiktas 2009 m. gruodžio 21 d.) tiek, kiek juo Bendrijos prekių ženklo „L112“ (EU 002349728) registracija 5 klasės prekėms: „Geriami medicinos preparatai; maisto papildai medicinos reikmėms“ pripažinta negaliojančia;
               nepatenkinus šių dviejų reikalavimų, panaikinti 2009 m. gruodžio 9 d. Vidaus rinkos derinimo tarnybos (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui) antrosios apeliacinės tarybos sprendimą byloje R 934/2009-2 (įteiktas 2009 m. gruodžio 21 d.) tiek, kiek juo Bendrijos prekių ženklo „L112“ (EU 002349728) registracija 5 klasės prekėms „Geriami medicinos preparatai“ pripažinta negaliojančia.

               —

               Atmesti Prancūzijos prekių ženklu „L.114“ (F 1 312 700) pagrįstą prašymą pripažinti Bendrijos prekių ženklo „L112“ (EU 002349728) registraciją negaliojančia ir įregistruoti Bendrijos prekių ženklą „L112“ šioms prekėms:

                  „5 klasė: farmacijos ir veterinarijos preparatai bei higienos preparatai; geriami medicinos preparatai; maisto papildai medicinos reikmėms, dietiniai maisto koncentratai, pagaminti iš vėžiagyvių (kaip chitozanas)
                  29 klasė: maisto koncentratai, pagaminti iš vėžiagyvių (kaip chitozanas)“

               nepatenkinus šio reikalavimo, atmesti Prancūzijos prekių ženklu „L.114“ (F 1 312 700) pagrįstą prašymą pripažinti Bendrijos prekių ženklo „L112“ (EU 002349728) registraciją negaliojančia tiek, kiek juo prašyta pripažinti prekių ženklo „L112“ registraciją 5 klasės prekėms: „Geriami medicinos preparatai; maisto papildai medicinos reikmėms“ negaliojančia ir įregistruoti Bendrijos prekių ženklą „L112“ šioms prekėms:

                  „5 klasė: higienos preparatai; geriami medicinos preparatai; maisto papildai medicinos reikmėms, dietiniai maisto koncentratai, pagaminti iš vėžiagyvių (kaip chitozanas)
                  29 klasė: maisto koncentratai, pagaminti iš vėžiagyvių (kaip chitozanas)“

               nepatenkinus šių dviejų reikalavimų, atmesti Prancūzijos prekių ženklu „L.114“ (F 1 312 700) pagrįstą prašymą pripažinti Bendrijos prekių ženklo „L112“ (EU 002349728) registraciją tiek, kiek juo prašyta panaikinti prekių ženklo „L112“ registraciją 5 klasės prekėms „Geriami medicinos preparatai“ negaliojančia ir įregistruoti Bendrijos prekių ženklą „L112“ šioms prekėms:

                  „5 klasė: higienos preparatai; geriami medicinos preparatai; maisto papildai medicinos reikmėms, dietiniai maisto koncentratai, pagaminti iš vėžiagyvių (kaip chitozanas)
                  29 klasė: maisto koncentratai, pagaminti iš vėžiagyvių (kaip chitozanas)“.

               —

               Priteisti iš šalies, prašančios pripažinti Bendrijos prekių ženklo registraciją negaliojančia, visas bylinėjimosi išlaidas, kurias ieškovė patyrė prekių ženklo registracijos pripažinimo negaliojančia arba apeliacinėje procedūroje;
               nepatenkinus šio reikalavimo, priteisti iš šalies, prašančios pripažinti Bendrijos prekių ženklo registraciją negaliojančia, tik tas bylinėjimosi išlaidas, kurios susijusios su prekių ženklo „L112“ (EU 002349728) prekėms „farmacijos preparatai“ registracijos pripažinimu negaliojančia (20 %);
               nepatenkinus šių dviejų reikalavimų, priteisti iš šalies, prašančios pripažinti Bendrijos prekių ženklo registraciją negaliojančia, tik tas bylinėjimosi išlaidas, kurios susijusios su prekių ženklo „L112“ (EU 002349728) prekėms: „farmacijos preparatai, maisto papildai medicinos reikmėms“ registracijos pripažinimu negaliojančia (30 %).

      Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

      Įregistruotas Bendrijos prekių ženklas, dėl kurio pateiktas prašymas pripažinti jo registraciją negaliojančia: žodinis Bendrijos prekių ženklas Nr. 2 349 728 5 ir 29 klasių prekėms

      Bendrijos prekių ženklo savininkė: ieškovė

      Šalis, prašanti pripažinti Bendrijos prekių ženklo registraciją negaliojančia: Lehning Entreprise SARL

      Prekių ženklas, kuriuo remiasi šalis, prašanti pripažinti registraciją negaliojančia: žodinis Prancūzijos prekių ženklas „L.114“ (prekių ženklas Nr. 1 312 700); prašymas pripažinti prekių ženklo registraciją negaliojančia susijęs tik su tam tikromis 5 klasės prekėmis

      Anuliavimo skyriaus sprendimas: patenkinti prašymą pripažinti prekių ženklo registraciją negaliojančia ir iš dalies pripažinti nagrinėjamo Bendrijos prekių ženklo registraciją negaliojančia

      Apeliacinės tarybos sprendimas: iš dalies patenkinti ieškovės apeliaciją

      Ieškinio pagrindai:

               —

               procedūroje dėl registracijos pripažinimo negaliojančia šalis, prašanti pripažinti Bendrijos prekių ženklo registraciją negaliojančia, nepateikė Prancūzijos prekių ženklo „L.114“ naudojimo įrodymų;

               —

               prekės nepanašios į klasifikuojamas 5 klasėje;

               —

               Apeliacinė tarnyba neteisingai vertino žymenų panašumą.


title: Byla T-164/16: 2017 m. gegužės 17 d. Bendrojo Teismo nutartis byloje Piper Verlag/EUIPO (THE TRAVEL EPISODES) (Europos Sąjungos prekių ženklas — Vaizdinio Europos Sąjungos prekių ženklo THE TRAVEL EPISODES paraiška — Absoliutus atmetimo pagrindas — Prašymas pakeisti sprendimą — Aktas, kurio negali priimti Apeliacinė taryba — Formos reikalavimų nesilaikymas — Nepriimtinumas)

text:
               17.7.2017

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 231/23

         2017 m. gegužės 17 d. Bendrojo Teismo nutartis byloje Piper Verlag/EUIPO (THE TRAVEL EPISODES)

   (Byla T-164/16) (1)

   ((Europos Sąjungos prekių ženklas - Vaizdinio Europos Sąjungos prekių ženklo THE TRAVEL EPISODES paraiška - Absoliutus atmetimo pagrindas - Prašymas pakeisti sprendimą - Aktas, kurio negali priimti Apeliacinė taryba - Formos reikalavimų nesilaikymas - Nepriimtinumas))
   (2017/C 231/28)
   Proceso kalba: vokiečių

      Šalys

      Ieškovė: Piper Verlag GmbH (Miunchenas, Vokietija), atstovaujama advokato F. Oster

      Atsakovė: Europos Sąjungos intelektinės nuosavybės tarnyba, atstovaujama H. Kunz

      Dalykas

   Ieškinys dėl 2016 m. vasario 15 d. EUIPO ketvirtosios apeliacinės tarybos sprendimo (byla R 1099/2015-4), susijusio su prašymu įregistruoti vaizdinį žymenį THE TRAVEL EPISODES kaip Europos Sąjungos prekių ženklą.

      Rezoliucinė dalis

               1.

               Atmesti ieškinį.

               2.

               Priteisti iš Piper Verlag GmbH bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 200, 2016 6 6.


title: Byla C-159/10 ir C-160/10: 2011 m. liepos 21 d. Teisingumo Teismo (antroji kolegija) sprendimas byloje ( Verwaltungsgericht Frankfurt am Main (Vokietija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Gerhard Fuchs (C-159/10), Peter Köhler (C-160/10) prieš Land Hessen (Direktyva 2000/78/EB — 6 straipsnio 1 dalis — Diskriminavimo dėl amžiaus draudimas — Privalomas prokurorų išėjimas į pensiją sulaukus 65 m. amžiaus — Teisėti tikslai, pateisinantys nevienodą požiūrį dėl amžiaus — Teisės aktų nuoseklumas)

text:
               10.9.2011

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 269/14

         2011 m. liepos 21 d. Teisingumo Teismo (antroji kolegija) sprendimas byloje (Verwaltungsgericht Frankfurt am Main (Vokietija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Gerhard Fuchs (C-159/10), Peter Köhler (C-160/10) prieš Land Hessen

   (Byla C-159/10 ir C-160/10) (1)

   (Direktyva 2000/78/EB - 6 straipsnio 1 dalis - Diskriminavimo dėl amžiaus draudimas - Privalomas prokurorų išėjimas į pensiją sulaukus 65 m. amžiaus - Teisėti tikslai, pateisinantys nevienodą požiūrį dėl amžiaus - Teisės aktų nuoseklumas)
   2011/C 269/21
   Proceso kalba: vokiečių

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Verwaltungsgericht Frankfurt am Main

      Šalys pagrindinėje byloje

      Ieškovai: Gerhard Fuchs (C-159/10), Peter Köhler (C-160/10)

      Atsakovė: Land Hessen

      Dalykas

   Prašymas priimti prejudicinį sprendimą — Verwaltungsgericht Frankfurt am Main — 2000 m. lapkričio 27 d. Tarybos direktyvos 2000/78/EB, nustatančios vienodo požiūrio užimtumo ir profesinėje srityje bendruosius pagrindus (OL L 303, p. 16; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 5 sk., 4 t., p. 79), 6 straipsnio išaiškinimas — Diskriminacijos dėl amžiaus draudimas — Nacionalinis reglamentavimas, pagal kurį 65 metų amžiaus sulaukęs valstybės tarnautojas automatiškai išeina į pensiją — Nevienodą požiūrį dėl amžiaus pateisinantys teisėti tikslai.

      Rezoliucinė dalis

               1.

               2000 m. lapkričio 27 d. Tarybos direktyva 2000/78/EB, nustatančia vienodo požiūrio užimtumo ir profesinėje srityje bendruosius pagrindus, nedraudžiamas toks įstatymas, kaip antai Heseno federalinės žemės tarnautojų įstatymas (Hessisches Beamtengesetz), iš dalies pakeistas 2009 m. gruodžio 14 d. įstatymu, kuriame numatytas privalomas tarnautojų, šiuo atveju prokurorų, išėjimas į pensiją jiems sulaukus 65 m. amžiaus, suteikiant galimybę toliau dirbti, kai to reikia dėl tarnybos intereso, kol sulauks maksimalaus 68 m. amžiaus, jeigu šiuo įstatymu siekiama nustatyti subalansuotą amžiaus struktūrą, siekiant skatinti jaunimo įdarbinimą, gerinti personalo administravimą ir vengti galimų ginčų dėl darbuotojo tinkamumo tarnybai nuo tam tikro amžiaus ir jeigu šio tikslo siekiama tinkamomis ir būtinomis priemonėmis.

               2.

               Norint įrodyti, kad aptariama priemonė yra tinkama ir būtina, ji neturi būti nepagrįsta, atsižvelgiant į siekiamą tikslą, ir turi būti pateisinta įrodymais, kurių įrodomąją vertę privalo įvertinti nacionalinis teismas.

               3.

               Toks įstatymas, kaip antai Heseno federalinės žemės tarnautojų įstatymas (Hessisches Beamtengesetz), iš dalies pakeistas 2009 m. gruodžio 14 d. įstatymu, kuriame numatytas prokurorų privalomas išėjimas į pensiją jiems sulaukus 65 m. amžiaus, nėra nenuoseklus vien dėl to: kad juo leidžiama kai kuriais atvejais dirbti iki 68 m. amžiaus; kad jame, be kita ko, numatytos nuostatos, skirtos riboti išėjimą į pensiją nesulaukus 65 m. amžiaus; kad kituose atitinkamos valstybės narės teisės aktuose numatyta galimybė kai kuriems, ypač renkamiems, tarnautojams toliau dirbti tarnyboje sulaukus šio amžiaus; ir kad laipsniškai nuo 65 m. iki 67 m. ilginamas išėjimo į pensiją amžius.

      (1)  OL C 161, 2010 6 19.


title: 2004 m. gruodžio 9 d. Teisingumo Teismo sprendimas (pirmoji kolegija), Byloje C-19/02 (dėl Oberster Gerichtshof prašymo priimti prejudicinį sprendimą): Viktor Hlozek prieš Roche Austria Gesellschaft mbH (Socialinė politika — Darbuotojai vyrai ir moterys — Vienodas darbo užmokestis — Darbo užmokestis — Sąvoka — Kolektyvine sutartimi nustatyta pereinamojo laikotarpio pensija (Überbrückungsgeld) — Socialinis planas, sudarytas dėl įmonės restruktūrizavimo — Išmokos darbuotojams, sulaukusiems tam tikro amžiaus atleidimo iš darbo dieną — Teisė į išmoką, suteikiama atleidžiamiems darbuotojams vyrams ir moterims, sulaukus skirtingo amžiaus — Atsižvelgimas į nacionalinės teisės aktais nustatytą skirtingą pensinį amžių vyrams ir moterims)

text:
               19.2.2005

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 45/1

      TEISINGUMO TEISMO SPRENDIMAS

   (pirmoji kolegija)
   2004 m. gruodžio 9 d.
   Byloje C-19/02 (dėl
         Oberster Gerichtshof
       prašymo priimti prejudicinį sprendimą):
         Viktor Hlozek prieš Roche Austria Gesellschaft mbH

       (1)

   (Socialinė politika - Darbuotojai vyrai ir moterys - Vienodas darbo užmokestis - Darbo užmokestis - Sąvoka - Kolektyvine sutartimi nustatyta pereinamojo laikotarpio pensija (Überbrückungsgeld) - Socialinis planas, sudarytas dėl įmonės restruktūrizavimo - Išmokos darbuotojams, sulaukusiems tam tikro amžiaus atleidimo iš darbo dieną - Teisė į išmoką, suteikiama atleidžiamiems darbuotojams vyrams ir moterims, sulaukus skirtingo amžiaus - Atsižvelgimas į nacionalinės teisės aktais nustatytą skirtingą pensinį amžių vyrams ir moterims)
   (2005/C 45/02)
   Proceso kalba: vokiečių
   Byloje C-19/02 dėl Oberster Gerichtshof (Austrija) 2001 m. gruodžio 20 d. sprendimu, kurį Teisingumo Teismas gavo 2002 m. sausio 29 d., pagal EB sutarties 234 straipsnį pateikto prašymo priimti prejudicinį sprendimą byloje Viktor Hlozek prieš Roche Austria Gesellschaft mbH Teisingumo Teismas (pirmoji kolegija), kurį sudaro kolegijos pirmininkas P. Jann, teisėjai A. Rosas (pranešėjas), R. Silva de Lapuerta, K. Lenaerts ir S. von Bahr; generalinė advokatė: J. Kokott, sekretorė: vyriausioji administratorė M.-F. Contet, 2004 m. gruodžio 9 d. priėmė sprendimą, kurio rezoliucinėje dalyje nurodyta:
   Nagrinėjama pagrindinėje byloje pereinamojo laikotarpio pensija yra „darbo užmokestis“ EB sutarties 141 straipsnio ir 1975 m. vasario 10 d. Tarybos direktyvos 75/117/EEB dėl valstybių narių įstatymų, skirtų vienodo vyrų ir moterų darbo užmokesčio principo taikymui, suderinimo 1 straipsnio prasme. Šiomis pagrindinės bylos aplinkybėmis šios nuostatos nedraudžia taikyti socialinį planą, numatantį nevienodą požiūrį į darbuotojus vyrus ir moteris dėl amžiaus, kurio sulaukus suteikiama teisė į pereinamojo laikotarpio pensiją, kadangi šie darbuotojai vyrai ir moterys pagal nacionalinę įstatymu nustatytą ankstyvo išėjimo į pensiją sistemą, yra skirtingoje padėtyje teisės į minėtą pensiją sąlygų atžvilgiu.

      (1)  OL C 109, 2002 5 4.


title: Byla C-30/09: 2009 m. spalio 15 d. Teisingumo Teismo (šeštoji kolegija) sprendimas byloje Europos Bendrijų Komisija prieš Portugalijos Respubliką (Valstybės įsipareigojimų neįvykdymas — Direktyva 96/82/EB — 11 straipsnis — Išorės avariniai planai)

text:
               5.12.2009

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 297/16

         2009 m. spalio 15 d. Teisingumo Teismo (šeštoji kolegija) sprendimas byloje Europos Bendrijų Komisija prieš Portugalijos Respubliką

   (Byla C-30/09) (1)

   (Valstybės įsipareigojimų neįvykdymas - Direktyva 96/82/EB - 11 straipsnis - Išorės avariniai planai)
   2009/C 297/19
   Proceso kalba: portugalų

      Šalys

      Ieškovė: Europos Bendrijų Komisija, atstovaujama A. Sipos ir P. Guerra e Andrade

      Atsakovė: Portugalijos Respublika, atstovaujama L. Inez Fernandes

      Dalykas

   Valstybės įsipareigojimų neįvykdymas — 1996 m. gruodžio 9 d. Tarybos direktyvos 96/82/EB dėl didelių, su pavojingomis medžiagomis susijusių avarijų pavojaus kontrolės (OL L 10, p. 13; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 5 sk., 2 t., p. 410), su pakeitimais, padarytais Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2003/105/EB (OL L 345, p. 97; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 5 sk., 4 t., p. 398), 11 straipsnio pažeidimas — Išorės avarinių planų neparengimas tam tikruose objektuose

      Rezoliucinė dalis

               1.

               Neįgyvendinusi 1996 m. gruodžio 9 d. Tarybos direktyvos 96/82/EB dėl didelių, su pavojingomis medžiagomis susijusių avarijų pavojaus kontrolės, su pakeitimais, padarytais 2003 m. gruodžio 16 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2003/105/EB, 11 straipsnyje nustatytų priemonių, Portugalijos Respublika neįvykdė įsipareigojimų pagal tą straipsnį.

               2.

               Priteisti iš Portugalijos Respublikos bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 82, 2009 4 4.


title: Byla T-678/13: 2013 m. gruodžio 13 d. pareikštas ieškinys byloje AEMN prieš Parlamentą

text:
               22.3.2014

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 85/20

         2013 m. gruodžio 13 d. pareikštas ieškinys byloje AEMN prieš Parlamentą

   (Byla T-678/13)
   2014/C 85/35
   Proceso kalba: prancūzų

      Šalys

      Ieškovė: Alliance européenne des mouvements nationaux (AEMN) (Matzenheim, Prancūzija), atstovaujama advokato J.-P. Le Moigne

      Atsakovas: Europos Parlamentas

      Reikalavimai

   Ieškovė Bendrojo Teismo prašo:

               —

               panaikinti 2013 m. spalio 14 d. sprendimą Nr. 110 655, kuriuo nustatyta Europos Parlamento skirta galutinė 186 292,12 euro išmoka Alliance Européenne des Mouvements Nationaux už 2012 m. ir kuriuo dėl tos priežasties nuspręsta, kad Alliance Européenne des Mouvements Nationaux turi grąžinti 45 476,00 eurus atsižvelgiant į tai, kad ieškove esančiai asociacijai jau buvo skirta 231 412,80 euro suma,

               —

               priteisti iš Europos Parlamento visas bylinėjimosi išlaidas ir tuo pagrindu sumokėti Alliance Européenne des Mouvements Nationaux20 000,00 eurų.

      Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

   Ieškiniui pagrįsti ieškovė nurodo keturis pagrindus.

               1.

               Ieškinio pirmasis pagrindas susijęs su teisės akto autoriaus kompetencijos nebuvimu, nes tą aktą pasirašęs asmuo neturi jokių įgaliojimų priimti, pasirašyti ir pranešti apie ginčijamą sprendimą.

               2.

               Ieškinio antrasis pagrindas susijęs su esminių procedūrinių reikalavimų pažeidimu, nes Parlamentas nesuteikė ieškovei galimybės išreikšti nuomonę apie konstatuotus pažeidimus.

               3.

               Ieškinio trečiasis pagrindas susijęs su teisės normų pažeidimu, nes:

                           —

                           įnašai natūra yra įprasta finansavimo forma,

                           —

                           ieškovė patyrė diskriminacinį požiūrį į jos biudžetą, palyginti su kitomis Europos politinėmis partijomis,

                           —

                           nebuvo laikytasi teisės būti išklausytam prieš taikant individualią nepalankią priemonę.

               4.

               Ieškinio ketvirtasis pagrindas susijęs su piktnaudžiavimu įgaliojimais, nes Parlamentas panaudojo finansinius suvaržymus siekdamas apriboti politinės partijos, kurios idealams nepritaria tam tikras Parlamento narių skaičius, veiklos priemones.


title: Byla F-22/07 2008 m. rugsėjo 4 d. Tarnautojų teismo sprendimas byloje Lafili prieš Komisiją (Viešoji tarnyba — Pareigūnai — Reglamento (EEB, Euratomas) Nr. 723/2004 įsigaliojimas — Pareigūnų tarnybos nuostatų 44 ir 46 straipsniai — Pareigūnų tarnybos nuostatų XIII priedo 7 straipsnis — Pareigų paaukštinimas — Klasifikavimas — Daugiklis)

text:
               6.12.2008

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 313/56

         2008 m. rugsėjo 4 d. Tarnautojų teismo sprendimas byloje Lafili prieš Komisiją

   (Byla F-22/07) (1)

   (Viešoji tarnyba - Pareigūnai - Reglamento (EEB, Euratomas) Nr. 723/2004 įsigaliojimas - Pareigūnų tarnybos nuostatų 44 ir 46 straipsniai - Pareigūnų tarnybos nuostatų XIII priedo 7 straipsnis - Pareigų paaukštinimas - Klasifikavimas - Daugiklis)
   (2008/C 313/100)
   Proceso kalba: prancūzų
   Šalys

      Ieškovas: Paul Lafili (Genkas, Belgija), atstovaujamas advokatų G. Vandersanden ir L. Levi

      Atsakovė: Europos Bendrijų Komisija, atstovaujama J. Currall, H. Kraemer ir K. Herrmann
   Dalykas
   Sprendimo priskirti ieškovą į AD 13 lygį ir suteikti 5 pakopą, pateikto 2006 m. gegužės 11 d. Personalo ir administracijos generalinio direktorato rašte bei 2006 m. birželio mėn. darbo užmokesčio lapelyje ir vėlesniuose darbo užmokesčio lapeliuose, panaikinimas tiek, kiek šiuo sprendimu pažeidžiami Pareigūnų tarnybos nuostatų 44 ir 46 straipsniai bei jų XIII priedo 7 straipsnis
   Sprendimo rezoliucinė dalis

               1.

               Panaikinti 2006 m. gegužės 11 d. Europos Bendrijų Komisijos Personalo ir administracijos generalinio direktorato A 6 skyriaus „Karjeros sistema, vertinimas ir paaukštinimas“ vadovo sprendimą.

               2.

               P. Lafili padengia pusę savo bylinėjimosi išlaidų.

               3.

               Europos Bendrijų Komisija padengia savo bylinėjimosi išlaidas ir pusę P. Lafili patirtų bylinėjimosi išlaidų.

      (1)  OL C 95, 2007 4 28, p. 59.


title: Byla C-191/09: 2009 m. gegužės 29 d. Europos Sąjungos Tarybos pateiktas apeliacinis skundas dėl 2009 m. kovo 10 d. Pirmosios instancijos teismo (antroji kolegija) priimto sprendimo byloje T-249/06 Interpipe Nikopolsky Seamless Tubes Plant Niko Tube ZAT (Interpipe Niko Tube ZAT), buvusi Nikopolsky Seamless Tubes Plant Niko Tube ZAT, Interpipe Nizhnedneprovsky Tube Rolling Plant VAT (Interpipe NTRP VAT), buvusi Nizhnedneprovsky Tube-Rolling Plant VAT prieš Europos Sąjungos Tarybą

text:
               15.8.2009

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 193/7

         2009 m. gegužės 29 d. Europos Sąjungos Tarybos pateiktas apeliacinis skundas dėl 2009 m. kovo 10 d. Pirmosios instancijos teismo (antroji kolegija) priimto sprendimo byloje T-249/06 Interpipe Nikopolsky Seamless Tubes Plant Niko Tube ZAT (Interpipe Niko Tube ZAT), buvusi Nikopolsky Seamless Tubes Plant „Niko Tube“ ZAT, Interpipe Nizhnedneprovsky Tube Rolling Plant VAT (Interpipe NTRP VAT), buvusi Nizhnedneprovsky Tube-Rolling Plant VAT prieš Europos Sąjungos Tarybą
   (Byla C-191/09)
   2009/C 193/07
   Proceso kalba: anglų

      Šalys

      Apeliantė: Europos Sąjungos Taryba, atstovaujama J.-P. Hix ir advokato G. Berrisch

      Kitos proceso šalys: Interpipe Nikopolsky Seamless Tubes Plant Niko Tube ZAT (Interpipe Niko Tube ZAT), buvusi Nikopolsky Seamless Tubes Plant „Niko Tube“ ZAT, Interpipe Nizhnedneprovsky Tube Rolling Plant VAT (Interpipe NTRP VAT), buvusi Nizhnedneprovsky Tube-Rolling Plant VAT prieš Europos Sąjungos Tarybą

      Apeliantės reikalavimai

   Apeliantė Teisingumo Teismo prašo:

               —

               Panaikinti 2009 m. kovo 10 d. Pirmosios instancijos teismo sprendimą tiek, kiek juo, pirma, panaikinamas ginčijamo reglamento 1 straipsnis tiek, kiek ieškovių pirmoje instancijoje gaminamiems produktams nustatytas antidempingo muitas eksportui į Europos Bendriją viršija antidempingo muitą, kuris būtų nustatytas, jei eksporto kainos nebūtų koreguotos atsižvelgiant į komisinius, kai pardavimai buvo vykdomi tarpininkaujant susijusiam prekybininkui Sepco SA (ginčijamo sprendimo rezoliucinės dalies 1 punktas), ir, antra, tiek, kiek juo nurodyta Tarybai padengti savo bei ketvirtadalį ieškovių pirmoje instancijoje patirtų bylinėjimosi išlaidų.

               —

               Priimti galutinį sprendimą.

               —

               Priteisti iš ieškovių pirmoje instancijoje apeliacinėje ir pirmoje instancijose patirtas bylinėjimosi išlaidas.

      Apeliacinio skundo pagrindai ir pagrindiniai argumentai

   Taryba Pirmosios instancijos teismą kaltiną tuo, kad jis padarė teisės klaidų:

               1.

               pagal analogiją taikydamas teismo praktiką dėl vieno ekonominio vieneto sąvokos bazinio antidempingo reglamento (1) 2 straipsnio 2 dalies i punktui, nes neatsižvelgė į tai, kad normaliosios vertės apskaičiavimą ir eksporto kainos apskaičiavimą bei klausimą, ar galima atlikti koregavimus, reglamentuoja skirtingos normos; taip pat šis teismas neįvykdė pareigos motyvuoti;

               2.

               aiškindamas įrodinėjimo pareigą institucijoms atliekant koregavimą pagal bazinio reglamento 2 straipsnio 10 dalies i punktą, nes netaikė įprastų įrodinėjimo pareigos taisyklių antidempingo muitų bylose ir todėl padarė teisės klaidą, nes netaikė tinkamų teisminės kontrolės normų, reglamentuojančių institucijų atliekamą ekonominį vertinimą;

               3.

               taikydamas neteisingą teisinį kriterijų vertindamas institucijos sprendimą atlikti koregavimą pagal 2 straipsnio 10 dalies i punktą, nes šį sprendimą jis nagrinėjo remdamasis prielaida, kad vieno ekonominio vieneto sąvoka taikoma normaliosios vertės ir eksporto kainos palyginimui;

               4.

               nuspręsdamas, kad institucijos padarė akivaizdžią vertinimo klaidą taikydamos bazinio reglamento 2 straipsnio 10 dalies pirmąją pastraipą;

               5.

               per griežtai aiškindamas reikalavimus pateikti informaciją;

               6.

               neteisingai taikydamas teisinį kriterijų dėl teisės į gynybą pažeidimo, nors teisingai jį nustatė;

               7.

               įvertindamas tvirtinamą procedūros pažeidimo poveikį, nes rėmėsi teisiškai klaidingais konstatavimais dėl koregavimo, atlikto pagal 2 straipsnio 10 dalies i punktą, teisėtumo.

      (1)  1995 m. gruodžio 22 d. Tarybos reglamentas (EB) Nr. 384/96 dėl apsaugos nuo importo dempingo kaina iš Europos bendrijos narėmis nesančių valstybių


title: Byla C-371/06 2006 m. rugsėjo 12 d. Hoge Raad der Nederlanden pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Benetton Group SpA prieš G-Star International BV

text:
               2.12.2006

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 294/23

         2006 m. rugsėjo 12 d. Hoge Raad der Nederlanden pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Benetton Group SpA prieš G-Star International BV
   (Byla C-371/06)
   (2006/C 294/41)
   Proceso kalba: olandų
   Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas
   Hoge Raad der Nederlanden
   Šalys pagrindinėje byloje
   Ieškovė: Benetton Group SpA
   Atsakovė: G-Star International BV
   Prejudiciniai klausimai

               1)

               Ar 3 straipsnio 1 dalies e punkto pirmąją įtrauką (1) reikia aiškinti taip, kad joje įtvirtintas atsisakymo registruoti pagrindas visada užkerta kelią formos kaip prekių ženklo įregistravimui, jei prekė yra tokios rūšies, jog tik — arba didele dalimi — jos išvaizda ir jos forma savo grožiu ir originalumu lemia jos rinkos vertę, ar vis dėlto šis atsisakymo registruoti pagrindas netaikomas, jei iki pateikiant paraišką registruoti atitinkamos formos patrauklumą visuomenei daugiausia lėmė jos pripažinimas skiriamuoju požymiu?

               2)

               Jeigu į pirmąjį klausimą būtų atsakyta, kaip išdėstyta antroje alternatyvoje, kokio laipsnio patrauklumas reikalingas, kad atsisakymo registruoti pagrindas nebūtų taikomas?

      (1)  1988 m. gruodžio 21 d. Pirmoji Tarybos direktyva 89/104/EEB valstybių narių įstatymams, susijusiems su prekių ženklais, suderinti (OL L 40, 1989, p. 1).


title: Byla C-404/08 2008 m. rugsėjo 18 d. Oberlandesgericht Naumburg (Vokietija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Investitionsbank Sachsen-Anhalt — Anstalt der Norddeutschen Landesbank — Girozentrale prieš Bezirksrevisorin beim Landgericht Magdeburg für die Landeskasse des Landes Sachsen-Anhalt

text:
               20.12.2008

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 327/10

         2008 m. rugsėjo 18 d.Oberlandesgericht Naumburg (Vokietija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Investitionsbank Sachsen-Anhalt — Anstalt der Norddeutschen Landesbank — Girozentrale prieš Bezirksrevisorin beim Landgericht Magdeburg für die Landeskasse des Landes Sachsen-Anhalt

   (Byla C-404/08)
   (2008/C 327/16)
   Proceso kalba: vokiečių
   Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas
   Oberlandesgericht Naumburg
   Šalys pagrindinėje byloje
   Ieškovas: Investitionsbank Sachsen-Anhalt — Anstalt der Norddeutschen Landesbank — Girozentrale
   Atsakovė: Bezirksrevisorin beim Landgericht Magdeburg für die Landeskasse des Landes Sachsen-Anhalt
   Prejudiciniai klausimai

               1.

               Ar EB 86 straipsnio 1 dalį kartu su EB 81 straipsnio 1 dalies a ir d punktais bei 2 dalimi reikia aiškinti taip, kad Saksonijos-Anhalto žemės jos įsteigtam Investitionsbank pagal 2003 m. gruodžio 18 d. Lydinčiojo Investitionsbank įstatymo (Investitionsbank Begleitgesetz; Saksonijos-Anhalto žemės oficialusis leidinys Nr. 47/2003, p. 371) 6 straipsnio 1 dalį suteiktas atleidimas nuo bylinėjimosi išlaidų ir teismo mokesčių yra niekinis?

               2.

               Jei į pirmą klausimą būtų atsakyta neigiamai: ar Bendrijos teisės konkurencijos taisykles pagal EB 86 straipsnio 2 dalies pirmą sakinį reikia aiškinti taip, kad Investitionsbank kaip Saksonijos-Anhalto žemė nuo bylinėjimosi išlaidų ir teismo mokesčių atleidžiamas tik tuomet, kai pagal 2003 m. gruodžio 30 d. Nutarimo dėl Investitionsbank Sachsen-Anhalt įsteigimo (Verordnung über die Errichtung der Investitionsbank Sachsen-Anhalt; Saksonijos-Anhalto žemės oficialusis leidinys, 2004, p. 20), iš dalies pakeisto 2006 m. gruodžio 2 d. Pakeitimo nutarimu (Saksonijos-Anhalto žemės oficialusis leidinys, p. 534), 6 straipsnį vykdo viešosios valdžios funkcijas?


title: Byla C-90/08 P: 2009 m. kovo 5 d. Teisingumo Teismo (aštuntoji kolegija) nutartis byloje K & L Ruppert Stiftung & Co. Handels-KG prieš Vidaus rinkos derinimo tarnybą (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui) (Apeliacinis skundas — Bendrijos prekių ženklas — Vaizdinio Bendrijos prekių ženklo CORPO LIVRE paraiška — Ankstesnio nacionalinio ir tarptautinio žodinio prekių ženklo LIVRE savininko protestas — Pavėluotas ankstesnio prekių naudojimo įrodymų pateikimas — Protesto atmetimas)

text:
               20.6.2009

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 141/21

         2009 m. kovo 5 d. Teisingumo Teismo (aštuntoji kolegija) nutartis byloje K & L Ruppert Stiftung & Co. Handels-KG prieš Vidaus rinkos derinimo tarnybą (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui)
   (Byla C-90/08 P) (1)

   (Apeliacinis skundas - Bendrijos prekių ženklas - Vaizdinio Bendrijos prekių ženklo CORPO LIVRE paraiška - Ankstesnio nacionalinio ir tarptautinio žodinio prekių ženklo LIVRE savininko protestas - Pavėluotas ankstesnio prekių naudojimo įrodymų pateikimas - Protesto atmetimas)
   2009/C 141/37
   Proceso kalba: vokiečių

      Šalys

      Apeliantė: K & L Ruppert Stiftung & Co. Handels-KG, atstovaujama advokatės D. Spohn

      Kitos proceso šalys: Vidaus rinkos derinimo tarnyba (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui), atstovaujama G. Schneider; Natália Cristina Lopes de Almeida Cunha; Cláudia Couto Simões; Marly Lima Jatobá

      Dalykas

   Apeliacinis skundas dėl 2007 m. gruodžio 12 d. Pirmosios instancijos teismo (antroji kolegija) sprendimo byloje T-86/05 (K & L Ruppert Stiftung prieš VRDT — Lopes de Almeida Cunha ir kt.), kuriuo Pirmosios instancijos teismas atmetė nacionalinio ir tarptautinio žodinio prekių ženklo „LIVRE“ 25 klasės prekėms savininkės ieškinį su prašymu panaikinti 2004 m. gruodžio 7 d. VRDT pirmosios apeliacinės tarybos sprendimą atmesti jos skundą dėl protestų skyriaus sprendimo, kuriuo buvo atmestas jos protestas dėl vaizdinio Bendrijos prekių ženklo „CORPO LIVRE“ registracijos 18 ir 25 klasių prekėms — Protesto procedūra — Protesto atmetimas, pavėluotai pateikus ankstesnio prekių ženklo naudojimo įrodymą.

      Rezoliucinė dalis

               1.

               Atmesti apeliacinį skundą.

               2.

               Priteisti iš K & L Ruppert Stiftung & Co. Handels-KG bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 142, 2008 6 7.


title: Byla T-33/12: 2013 m. vasario 8 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Piotrowski prieš VRDT (Bendrijos prekių ženklas — Tarptautinė registracija, nurodant Europos Bendriją — Žodinis prekių ženklas MEDIGYM — Absoliutus atmetimo pagrindas — Apibūdinamasis pobūdis — Reglamento (EB) Nr. 207/2009 7 straipsnio 1 dalies c punktas — Teisė būti išklausytam — Reglamento (EB) Nr. 207/2009 75 straipsnio antrasis sakinys)

text:
               6.4.2013

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 101/17

         2013 m. vasario 8 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Piotrowski prieš VRDT

   (Byla T-33/12) (1)

   (Bendrijos prekių ženklas - Tarptautinė registracija, nurodant Europos Bendriją - Žodinis prekių ženklas MEDIGYM - Absoliutus atmetimo pagrindas - Apibūdinamasis pobūdis - Reglamento (EB) Nr. 207/2009 7 straipsnio 1 dalies c punktas - Teisė būti išklausytam - Reglamento (EB) Nr. 207/2009 75 straipsnio antrasis sakinys)
   2013/C 101/37
   Proceso kalba: vokiečių

      Šalys

      Ieškovė: Elke Piotrowski (Fyrnheimas, Vokietija), atstovaujama advokato J. Albrecht

      Atsakovė: Vidaus rinkos derinimo tarnyba (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui), atstovaujama M. Lenz ir G. Schneider

      Dalykas

   Ieškinys dėl 2011 m. lapkričio 18 d. Vidaus rinkos derinimo tarnybos (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui) ketvirtosios apeliacinės tarybos sprendimo byloje R 734/2011-4, susijusio su žodinio žymens MEDIGYM tarptautine registracija, nurodant Europos Bendriją.

      Rezoliucinė dalis

               1.

               Atmesti ieškinį

               2.

               Elke Piotrowski padengia bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 80, 2012 3 17.


title: Byla C-115/16: 2016 m. vasario 25 d. Østre Landsret (Danija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje N Luxembourg 1/Skatteministeriet

text:
               25.7.2016

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 270/17

         2016 m. vasario 25 d.Østre Landsret (Danija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje N Luxembourg 1/Skatteministeriet

   (Byla C-115/16)
   (2016/C 270/28)
   Proceso kalba: danų

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Østre Landsret

      Šalys pagrindinėje byloje

      Ieškovė: N Luxembourg 1

      Atsakovė: Skatteministeriet

      Prejudiciniai klausimai

               1.

               Ar Direktyvos 2003/49/EB (1) 1 straipsnio 1 dalį, siejamą su tos direktyvos 1 straipsnio 4 dalimi, reikia aiškinti taip, kad pagal ją bendrovė, valstybės narės rezidentė, kuriai taikomas direktyvos 3 straipsnis ir kuri tokiomis aplinkybėmis, kokios nagrinėjamos šioje byloje, gauna palūkanų iš dukterinės bendrovės kitoje valstybėje narėje, yra tų palūkanų „tikrasis savininkas“, kaip tai suprantama pagal direktyvą?

                           1.1.

                           Ar Direktyvos 2003/49/EB 1 straipsnio 1 dalyje, siejamoje su tos direktyvos 1 straipsnio 4 dalimi, vartojamą „tikrojo savininko“ sąvoką reikia aiškinti atsižvelgiant į atitinkamą sąvoką 1977 m. EBPO pavyzdinės sutarties dėl apmokestinimo 11 straipsnyje?

                           1.2.

                           Jeigu į 1 klausimo 1 dalį būtų atsakyta teigiamai, ar šią sąvoką reikėtų aiškinti atsižvelgiant tik į 1977 m. Pavyzdinės sutarties dėl apmokestinimo 11 straipsnio komentarą (8 dalis) ar aiškinant galima atsižvelgti ir į paskesnius komentarus, tarp jų – 2003 m. papildymus dėl „bendrovių tarpininkių“ (8.1 dalis, dabar 10.1 dalis) ir 2014 m. papildymus dėl „sutartinių ar įstatyminių prievolių“ (10.2 dalis)?

                           1.3.

                           Jeigu aiškinant galima atsižvelgti ir į 2003 m. komentarus, ar tam, kad bendrovė būtų laikoma nesančia „tikruoju savininku“, kaip tai suprantama pagal Direktyvą 2003/49/EB, lėšos turėjo būti faktiškai nukreiptos asmenims, kurie valstybėje, kurios rezidentas yra palūkanų mokėtojas, laikomi aptariamų palūkanų „tikraisiais savininkais“, ir – jei taip – ar taikoma papildoma sąlyga, kad faktinis perdavimas turėjo įvykti maždaug palūkanų sumokėjimo momentu ir (arba) jis turėjo įvykti kaip palūkanų sumokėjimas?

                                       1.3.1.

                                       Kokią reikšmę šiuo atžvilgiu turi tai, jei paskolai naudojamas akcinis kapitalas, jei aptariamos palūkanos įskaitomos pagrindinei sumai („rolled up“), jei palūkanų gavėjas vėliau atliko perdavimą grupės viduje savo patronuojančiajai bendrovei, kuri yra tos pačios valstybės rezidentė, siekdamas pakoreguoti pajamas mokesčių tikslais pagal toje valstybėje galiojančias taisykles, jei aptariamos palūkanos toliau paverčiamos skolinančios bendrovės akciniu kapitalu, jei palūkanų gavėjas turėjo sutartinę ar įstatyminę prievolę perduoti palūkanas kitam asmeniui ir jei dauguma asmenų, valstybėje, kurios rezidentas yra palūkanas mokantis asmuo, laikomų palūkanų „tikraisiais savininkais“, yra kitų valstybių narių ar kitų valstybių, su kuriomis Danija yra sudariusi dvigubo apmokestinimo išvengimo sutartį, rezidentai, kad pagal Danijos apmokestinimo teisės aktus nebūtų pagrindo išskaičiuoti mokestį prie šaltinio, jei tie asmenys būtų buvę skolintojai ir todėl būtų tiesiogiai gavę palūkanas?

                           1.4.

                           Kokią reikšmę atsakymui į klausimą, ar palūkanų gavėjas turi būti laikomas „tikruoju savininku“, kaip tai suprantama pagal direktyvą, turi tai, jei, išnagrinėjęs bylos faktus, prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas nusprendžia, kad gavėjas – neturintis sutartinės ar įstatyminės prievolės perduoti gautas palūkanas kitam asmeniui – neturėjo „neribotos“ teisės „naudotis“ palūkanomis, kaip nurodyta 2014 m. komentaruose dėl 1977 m. Pavyzdinės sutarties dėl apmokestinimo?

               2.

               Ar tai, kad, taikydama nacionalines nuostatas dėl sukčiavimo ar piktnaudžiavimo prevencijos, valstybė narė remiasi direktyvos 5 straipsnio 1 dalimi arba 2 dalimi, reiškia, kad ta valstybė narė priėmė konkrečią nacionalinę nuostatą, kuria įgyvendinamas direktyvos 5 straipsnis, arba kad nacionalinėje teisėje yra bendrų nuostatų ar principų dėl sukčiavimo, piktnaudžiavimo ar mokesčių vengimo, kuriuos galima aiškinti remiantis 5 straipsniu?

                           2.1.

                           Jeigu į 2 klausimą būtų atsakyta teigiamai, ar Pelno mokesčio įstatymo 2 straipsnio 2 dalies d punktą, kuriame numatyta, kad ribota mokestinė atsakomybė dėl palūkanų pajamų neapima „palūkanų, kurios neapmokestinamos <…> pagal Direktyvą 2003/49/EB dėl bendros apmokestinimo sistemos, taikomos palūkanų ir autorinių atlyginimų mokėjimams tarp skirtingų valstybių narių asocijuotų bendrovių“, tuomet galima laikyti konkrečia nacionaline nuostata, nurodyta direktyvos 5 straipsnyje?

               3.

               Ar nuostata, esanti dvigubo apmokestinimo išvengimo sutartyje, sudarytoje dviejų valstybių narių ir parengtoje remiantis EBPO pavyzdine sutartimi, pagal kurią palūkanų apmokestinimas priklauso nuo to, ar palūkanų gavėjas laikomas tikruoju palūkanų savininku, yra sutartyje įtvirtinta kovos su piktnaudžiavimu nuostata, numatyta direktyvos 5 straipsnyje?

               4.

               Ar pagal Direktyvą 2003/49/EB tai piktnaudžiavimas ir kt., jeigu valstybėje narėje, kurios rezidentas yra palūkanų mokėtojas, leidžiama mokesčio atskaita palūkanoms, o valstybėje narėje, kurios rezidentas yra palūkanų gavėjas, palūkanos neapmokestinamos?

               5.

               Ar valstybė narė, kuri nenori pripažinti, kad kitos valstybės narės bendrovė yra tikrasis palūkanų savininkas, ir teigia, kad kitos valstybės narės bendrovė yra vadinamoji dirbtinė bendrovė tarpininkė, pagal Direktyvą 2003/49/EB arba EB 10 straipsnį privalo nurodyti, ką ji tokiu atveju laiko tikruoju savininku?

               6.

               Jeigu bendrovė, valstybės narės rezidentė (patronuojančioji bendrovė), faktiškai nelaikoma neapmokestinama mokesčiu prie šaltinio pagal Direktyvą 2003/49/EB dėl palūkanų, gautų iš bendrovės, kitos valstybės narės rezidentės (dukterinės bendrovės), ir pastarosios valstybės narės patronuojančioji bendrovė laikoma turinčia ribotą mokestinę atsakomybę dėl tų palūkanų toje valstybėje narėje, ar pagal EB 43 straipsnį, siejamą su EB 48 straipsniu, draudžiami teisės aktai, kuriais remdamasi pastaroji valstybė narė reikalauja, kad išskaityti mokestį prie šaltinio turinti bendrovė (dukterinė bendrovė), praleidusi reikalaujamo mokesčio prie šaltinio sumokėjimo terminą, sumokėtų delspinigius, kurių tarifas didesnis, nei delspinigių tarifas, kurį valstybė narė taiko pelno mokesčio reikalavimams (be kita ko, dėl palūkanų pajamų), pateiktiems bendrovei, rezidentei toje pačioje valstybėje narėje?

               7.

               Jeigu bendrovė, valstybės narės rezidentė (patronuojančioji bendrovė), faktiškai nelaikoma neapmokestinama mokesčiu prie šaltinio pagal Direktyvą 2003/49/EB dėl palūkanų, gautų iš bendrovės, kitos valstybės narės rezidentės (dukterinės bendrovės), ir pastarosios valstybės narės patronuojančioji bendrovė laikoma ribotą mokestinę atsakomybę dėl tų palūkanų toje valstybėje narėje turinčiu apmokestinamuoju asmeniu, ar pagal EB 43 straipsnį, siejamą su 48 straipsniu (arba EB 56 straipsniu), vertinant kartu ar atskirai, draudžiami teisės aktai, pagal kuriuos:

                           a)

                           pastaroji valstybė narė reikalauja, kad palūkanas mokantis asmuo išskaitytų mokestį prie šaltinio nuo palūkanų, ir laiko tą asmenį atsakingu valdžios institucijoms dėl neišskaityto mokesčio prie šaltinio, kai tokios prievolės išskaityti mokestį prie šaltinio nėra, jei palūkanų gavėjas yra pastarosios valstybės narės rezidentas?

                           b)

                           pastarosios valstybės narės patronuojančioji bendrovė neturėtų sumokėti pelno mokesčio avansu per pirmuosius dvejus mokestinius metus ir turėtų pradėti mokėti pelno mokestį tik daug vėliau, nei sueina mokesčio prie šaltinio mokėjimo terminas?

                     ES Teisingumo Teismo prašoma, kad atsakymas į 7 klausimą apimtų atsakymą į 6 klausimą.

      (1)  2003 m. birželio 3 d. Tarybos direktyva 2003/49/EB dėl bendros apmokestinimo sistemos, taikomos palūkanų ir autorinių atlyginimų mokėjimams tarp skirtingų valstybių narių asocijuotų bendrovių (OL L 157, 2003, p. 49; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 9 sk., 1 t., p. 380).