title: Byla C-215/19: 2020 m. liepos 2 d. Teisingumo Teismo (dešimtoji kolegija) sprendimas (Korkein hallinto-oikeus (Suomija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) byloje, kurią inicijavo Veronsaajien oikeudenvalvontayksikkö (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą – Pridėtinės vertės mokestis (PVM) – Direktyva 2006/112/EB – Paslaugų teikimas – 135 straipsnio 1 dalies l punktas – Neapmokestinimas PVM – Nekilnojamojo turto nuoma – Sąvoka „nekilnojamasis turtas“ – Netaikymas – 47 straipsnis – Apmokestinamųjų sandorių vieta – Su nekilnojamuoju turtu susijusių paslaugų teikimas – Įgyvendinimo reglamentas (ES) Nr. 282/2011 – 13b ir 31a straipsniai – Serverių spintos – Patalpinimo duomenų centre paslaugos)

text:
               2020 8 24

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 279/10

      2020 m. liepos 2 d. Teisingumo Teismo (dešimtoji kolegija) sprendimas (Korkein hallinto-oikeus (Suomija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) byloje, kurią inicijavo Veronsaajien oikeudenvalvontayksikkö

      (Byla C-215/19) (1)

      (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą - Pridėtinės vertės mokestis (PVM) - Direktyva 2006/112/EB - Paslaugų teikimas - 135 straipsnio 1 dalies l punktas - Neapmokestinimas PVM - Nekilnojamojo turto nuoma - Sąvoka „nekilnojamasis turtas“ - Netaikymas - 47 straipsnis - Apmokestinamųjų sandorių vieta - Su nekilnojamuoju turtu susijusių paslaugų teikimas - Įgyvendinimo reglamentas (ES) Nr. 282/2011 - 13b ir 31a straipsniai - Serverių spintos - Patalpinimo duomenų centre paslaugos)
      (2020/C 279/14)
      Proceso kalba: suomių

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

         Korkein hallinto-oikeus

         Šalys pagrindinėje byloje

         Veronsaajien oikeudenvalvontayksikkö

         dalyvaujant: A Oy

         Rezoliucinė dalis

                  1.

                  2006 m. lapkričio 28 d. Tarybos direktyvos 2006/112/EB dėl pridėtinės vertės mokesčio bendros sistemos, iš dalies pakeistos 2008 m. vasario 12 d. Tarybos direktyva 2008/8/EB, 135 straipsnio 1 dalies l punktas turi būti aiškinamas taip, kad patalpinimo duomenų centre paslaugos, kai šių paslaugų teikėjas savo klientams suteikia galimybę naudotis serverių spintomis tam, kad jose įrengtų savo serverius, ir teikia jiems prekes ir papildomas paslaugas, kaip antai elektros energiją ir įvairias paslaugas, skirtas užtikrinti šių serverių naudojimui optimaliomis sąlygomis, nėra nekilnojamojo turto nuomos paslaugos, kurioms taikomas šioje nuostatoje numatytas neapmokestinimas pridėtinės vertės mokesčiu, nes (tai turi patikrinti prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas), pirma, šis paslaugų teikėjas nesuteikia vien pasyviai savo klientams ploto ar vietos, užtikrindamas jiems teisę užimti jį taip, lyg jie būtų savininkai, ir, antra, serverių spintos nėra pastato, kuriame jos įrengtos, sudedamoji dalis ir taip pat nėra ten įrengtos stacionariai.

                  2.

                  Direktyvos 2006/112, iš dalies pakeistos Direktyva 2008/8, 47 straipsnis ir 2011 m. kovo 15 d. Tarybos įgyvendinimo reglamento (ES) Nr. 282/2011, kuriuo nustatomos Direktyvos 2006/112 įgyvendinimo priemonės, iš dalies pakeisto 2013 m. spalio 7 d. Tarybos įgyvendinimo reglamentu (ES) Nr. 1042/2013, 31a straipsnis turi būti aiškinami taip, kad patalpinimo duomenų centre paslaugos, kai šių paslaugų teikėjas savo klientams suteikia galimybę naudotis serverių spintomis, kad ten įrengtų savo serverius, ir teikia jiems prekes ir papildomas paslaugas, kaip antai elektros energiją ir įvairias paslaugas, skirtas šių serverių naudojimui optimaliomis sąlygomis užtikrinti, nėra su nekilnojamuoju turtu susijusios paslaugos, kaip tai suprantama pagal šias nuostatas, kai klientai neturi išimtinės teisės naudotis pastato dalimi, kurioje yra įrengtos serverių spintos, o tai turi patikrinti prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas.

         (1)  OL C 164, 2019 5 13.


title: Byla C-231/19: 2020 m. liepos 2 d. Teisingumo Teismo (pirmoji kolegija) sprendimas byloje (Upper Tribunal (Tax and Chancery Chamber) (Jungtinė Karalystė) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Blackrock Investment Management (UK) Limited / Commissioners for Her Majesty's Revenue and Customs (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą – Apmokestinimas – Pridėtinės vertės mokestis (PVM) – Direktyva 2006/112/EB – Neapmokestinimas – 135 straipsnio 1 dalies g punktas – Specialių investicinių fondų valdymo sandorių neapmokestinimas – Viena paslauga, naudojama specialiems investiciniams fondams ir kitiems fondams valdyti)

text:
               2020 8 24

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 279/11

      2020 m. liepos 2 d. Teisingumo Teismo (pirmoji kolegija) sprendimas byloje (Upper Tribunal (Tax and Chancery Chamber) (Jungtinė Karalystė) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Blackrock Investment Management (UK) Limited / Commissioners for Her Majesty's Revenue and Customs

      (Byla C-231/19) (1)

      (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą - Apmokestinimas - Pridėtinės vertės mokestis (PVM) - Direktyva 2006/112/EB - Neapmokestinimas - 135 straipsnio 1 dalies g punktas - Specialių investicinių fondų valdymo sandorių neapmokestinimas - Viena paslauga, naudojama specialiems investiciniams fondams ir kitiems fondams valdyti)
      (2020/C 279/15)
      Proceso kalba: anglų

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

         Upper Tribunal (Tax and Chancery Chamber)

         Šalys pagrindinėje byloje

         Apeliantė: Blackrock Investment Management (UK) Limited

         Atsakovai apeliaciniame procese: Commissioners for Her Majesty's Revenue and Customs

         Rezoliucinė dalis

      2006 m. lapkričio 28 d. Tarybos direktyvos 2006/112/EB dėl pridėtinės vertės mokesčio bendros sistemos 135 straipsnio 1 dalies g punktas turi būti aiškinamas taip, kad vienai valdymo paslaugai, kurią trečiajam asmeniui priklausanti informacinė platforma teikia fondų, kuriuos apima specialūs investiciniai fondai ir kiti fondai, valdymo bendrovei, netaikomas šioje nuostatoje numatytas neapmokestinimas.

         (1)  OL C 172, 2019 5 20.


title: Byla C-380/19: 2020 m. birželio 25 d. Teisingumo Teismo (šeštoji kolegija) sprendimas byloje (Oberlandesgericht Düsseldorf (Vokietija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Bundesverband der Verbraucherzentralen und Verbraucherverbände – Verbraucherzentrale Bundesverband e.V. / Deutsche Apotheker- und Ärztebank eG (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą – Vartotojų apsauga – Direktyva 2013/11/ES – Alternatyvus ginčų sprendimas – 13 straipsnio 1 ir 2 dalys – Privaloma informacija – Informacijos prieinamumas)

text:
               2020 8 24

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 279/12

      2020 m. birželio 25 d. Teisingumo Teismo (šeštoji kolegija) sprendimas byloje (Oberlandesgericht Düsseldorf (Vokietija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Bundesverband der Verbraucherzentralen und Verbraucherverbände – Verbraucherzentrale Bundesverband e.V. / Deutsche Apotheker- und Ärztebank eG

      (Byla C-380/19) (1)

      (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą - Vartotojų apsauga - Direktyva 2013/11/ES - Alternatyvus ginčų sprendimas - 13 straipsnio 1 ir 2 dalys - Privaloma informacija - Informacijos prieinamumas)
      (2020/C 279/16)
      Proceso kalba: vokiečių

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

         Oberlandesgericht Düsseldorf

         Šalys pagrindinėje byloje

         Ieškovė: Bundesverband der Verbraucherzentralen und Verbraucherverbände – Verbraucherzentrale Bundesverband e.V.

         Atsakovė: Deutsche Apotheker- und Ärztebank eG

         Rezoliucinė dalis

      2013 m. gegužės 21 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2013/11/ES dėl alternatyvaus vartotojų ginčų sprendimo, kuria iš dalies keičiami Reglamentas (EB) Nr. 2006/2004 ir Direktyva 2009/22/EB (Direktyva dėl vartotojų AGS), 13 straipsnio 1 ir 2 dalys turi būti aiškinamos taip, kad komercinės veiklos subjektas, savo interneto svetainėje skelbiantis pirkimo–pardavimo ar paslaugų teikimo sutarčių bendrąsias sąlygas, tačiau per šią svetainę nesudarantis sutarčių su vartotojais, šiose sąlygose privalo nurodyti informaciją apie alternatyvaus ginčų sprendimo subjektą ar subjektus, kurio ar kurių paslaugomis jis naudojasi, kai įsipareigoja arba yra įpareigotas naudotis to alternatyvaus ginčų sprendimo subjekto ar tų subjektų paslaugomis ginčams su vartotojais spręsti. Šiuo atveju nepakanka, kad šis komercinės veiklos subjektas pateiktų šią informaciją kituose jo interneto svetainėje prieinamuose dokumentuose ar kituose šios svetainės skirtukuose arba pateiktų šią informaciją vartotojui nuo bendrųjų sąlygų atskirame dokumente, sudarydamas sutartį, kuriai taikomos tos sąlygos.

         (1)  OL C 288, 2019 8 26.


title: Byla C-477/19: 2020 m. liepos 2 d. Teisingumo Teismo (septintoji kolegija) sprendimas byloje (Verwaltungsgericht Wien (Austrija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) IE / Magistrat der Stadt Wien (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą – Natūralių buveinių ir laukinės faunos bei floros apsauga – Direktyva 92/43/EEB – 12 straipsnio 1 dalis – Griežtos gyvūnų rūšių apsaugos sistema – IV priedas – „Cricetus cricetus“ (balėsas) – Poilsio ir veisimosi vietos – Pažeidimas arba naikinimas – Paliktos vietos)

text:
               2020 8 24

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 279/12

      2020 m. liepos 2 d. Teisingumo Teismo (septintoji kolegija) sprendimas byloje (Verwaltungsgericht Wien (Austrija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) IE / Magistrat der Stadt Wien

      (Byla C-477/19) (1)

      (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą - Natūralių buveinių ir laukinės faunos bei floros apsauga - Direktyva 92/43/EEB - 12 straipsnio 1 dalis - Griežtos gyvūnų rūšių apsaugos sistema - IV priedas - „Cricetus cricetus“ (balėsas) - Poilsio ir veisimosi vietos - Pažeidimas arba naikinimas - Paliktos vietos)
      (2020/C 279/17)
      Proceso kalba: vokiečių

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

         Verwaltungsgericht Wien

         Šalys pagrindinėje byloje

         Pareiškėjas: IE

         Atsakovas: Magistrat der Stadt Wien

         Rezoliucinė dalis

      1992 m. gegužės 21 d. Tarybos direktyvos 92/43/EEB dėl natūralių buveinių ir laukinės faunos bei floros apsaugos 12 straipsnio 1 dalies d punktas turi būti aiškinamas taip, kad šioje nuostatoje vartojama „poilsio vietų“ sąvoka apima ir poilsio vietas, kuriomis nebesinaudoja viena iš saugomų gyvūnų rūšių, nurodytų minėtos direktyvos IV priedo a punkte, kaip antai Cricetus cricetus (balėsas), jeigu yra pakankamai didelė tikimybė, kad minėta rūšis grįš į šias poilsio vietas, o tai turi patikrinti prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas.

         (1)  OL C 328, 2019 9 30.


title: Byla C-684/19: 2020 m. liepos 2 d. Teisingumo Teismo (dešimtoji kolegija) sprendimas byloje (Oberlandesgericht Düsseldorf (Vokietija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) mk advokaten GbR / MBK Rechtsanwälte GbR (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą – Prekių ženklai – Direktyva 2008/95/EB – 5 straipsnio 1 dalis – Žymens, tapataus kito asmens prekių ženklui arba į jį panašaus, naudojimas prekybos veikloje prekėms arba paslaugoms, tapačioms toms, kurioms šis prekių ženklas buvo įregistruotas, arba į jas panašioms – Sąvokos „naudoti“ apimtis – Skelbimas interneto svetainėje, skelbiamas prekybos veiklą vykdančio asmens užsakymu ir vėliau perimtas kitose interneto svetainėse)

text:
               2020 8 24

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 279/13

      2020 m. liepos 2 d. Teisingumo Teismo (dešimtoji kolegija) sprendimas byloje (Oberlandesgericht Düsseldorf (Vokietija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) mk advokaten GbR / MBK Rechtsanwälte GbR

      (Byla C-684/19) (1)

      (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą - Prekių ženklai - Direktyva 2008/95/EB - 5 straipsnio 1 dalis - Žymens, tapataus kito asmens prekių ženklui arba į jį panašaus, naudojimas prekybos veikloje prekėms arba paslaugoms, tapačioms toms, kurioms šis prekių ženklas buvo įregistruotas, arba į jas panašioms - Sąvokos „naudoti“ apimtis - Skelbimas interneto svetainėje, skelbiamas prekybos veiklą vykdančio asmens užsakymu ir vėliau perimtas kitose interneto svetainėse)
      (2020/C 279/18)
      Proceso kalba: vokiečių

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

         Oberlandesgericht Düsseldorf

         Šalys pagrindinėje byloje

         Ieškovė: mk advokaten GbR

         Atsakovė: MBK Rechtsanwälte GbR

         Rezoliucinė dalis

      2008 m. spalio 22 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2008/95/EB valstybių narių teisės aktams, susijusiems su prekių ženklais, suderinti 5 straipsnio 1 dalis turi būti aiškinama taip, kad prekybos veiklą vykdantis asmuo, kuris užsakė paskelbti interneto svetainėje skelbimą, pažeidžiantį kito asmens teises į prekių ženklą, nenaudoja šiam prekių ženklui tapataus žymens, kai kitų interneto svetainių valdytojai perima šį skelbimą ir savo iniciatyva ir savo vardu paskelbia jį šiose kitose interneto svetainėse.

         (1)  OL C 413, 2019 12 9.


title: Byla C-36/20 PPU: 2020 m. birželio 25 d. Teisingumo Teismo (ketvirtoji kolegija) sprendimas byloje (Juzgado de Instrucción n° 3 de San Bartolomé de Tirajana (Ispanija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) dėl VL (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą – Prejudicinio sprendimo priėmimo skubos tvarka procedūra – Prieglobsčio ir imigracijos politika – Tarptautinės apsaugos suteikimo ir panaikinimo bendra tvarka – Direktyva 2013/32/ES – 6 straipsnis – Galimybė naudotis procedūra – Tarptautinės apsaugos prašymo pateikimas kompetentingai pagal nacionalinę teisę tokius prašymus registruoti institucijai – Prašymo pateikimas kitoms institucijoms, galinčioms gauti tokių prašymų, bet neturinčioms kompetencijos juos registruoti – Sąvoka „kitos institucijos“ – 26 straipsnis – Sulaikymas – Normos dėl tarptautinės apsaugos prašytojų priėmimo – Direktyva 2013/33/ES – 8 straipsnis – Prašytojo sulaikymas – Sulaikymo motyvai – Sprendimas sulaikyti prašytoją dėl to, kad humanitarinės pagalbos centre trūksta vietos jam apgyvendinti)

text:
               2020 8 24

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 279/14

      2020 m. birželio 25 d. Teisingumo Teismo (ketvirtoji kolegija) sprendimas byloje (Juzgado de Instrucción no 3 de San Bartolomé de Tirajana (Ispanija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) dėl VL

      (Byla C-36/20 PPU) (1)

      (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą - Prejudicinio sprendimo priėmimo skubos tvarka procedūra - Prieglobsčio ir imigracijos politika - Tarptautinės apsaugos suteikimo ir panaikinimo bendra tvarka - Direktyva 2013/32/ES - 6 straipsnis - Galimybė naudotis procedūra - Tarptautinės apsaugos prašymo pateikimas kompetentingai pagal nacionalinę teisę tokius prašymus registruoti institucijai - Prašymo pateikimas kitoms institucijoms, galinčioms gauti tokių prašymų, bet neturinčioms kompetencijos juos registruoti - Sąvoka „kitos institucijos“ - 26 straipsnis - Sulaikymas - Normos dėl tarptautinės apsaugos prašytojų priėmimo - Direktyva 2013/33/ES - 8 straipsnis - Prašytojo sulaikymas - Sulaikymo motyvai - Sprendimas sulaikyti prašytoją dėl to, kad humanitarinės pagalbos centre trūksta vietos jam apgyvendinti)
      (2020/C 279/19)
      Proceso kalba: ispanų

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

         Juzgado de Instrucción no 3 de San Bartolomé de Tirajana

         Šalys pagrindinėje byloje

      VL

         dalyvaujant: Ministerio Fiscal

         Rezoliucinė dalis

                  1.

                  2013 m. birželio 26 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2013/32/ES dėl tarptautinės apsaugos suteikimo ir panaikinimo bendros tvarkos 6 straipsnio 1 dalies antra pastraipa turi būti aiškinama taip, kad ikiteisminio tyrimo teismas, į kurį kreiptasi, kad jis priimtų sprendimą dėl neteisėtai šalyje esančio trečiosios šalies piliečio sulaikymo siekiant jį grąžinti, yra viena iš šioje nuostatoje nurodytų „kitų institucijų“, kurios gali gauti tarptautinės apsaugos prašymų, tačiau pagal nacionalinę teisę nėra kompetentingos juos registruoti.

                  2.

                  Direktyvos 2013/32 6 straipsnio 1 dalies antra ir trečia pastraipos turi būti aiškinamos taip, kad ikiteisminio tyrimo teismas, kaip „kita institucija“, kaip tai suprantama pagal šią nuostatą, turi, pirma, informuoti neteisėtai šalyje esančius trečiųjų šalių piliečius apie tarptautinės apsaugos prašymo pateikimo tvarką ir, antra, jei toks asmuo išreiškė ketinimą pateikti tokį prašymą, perduoti bylą kompetentingai registruoti tokius prašymus institucijai, kad šis asmuo galėtų pasinaudoti 2013 m. birželio 26 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2013/33/ES, kuria nustatomos normos dėl tarptautinės apsaugos prašytojų priėmimo, 17 straipsnyje numatytomis materialinėmis priėmimo sąlygomis ir sveikatos priežiūra.

                  3.

                  Direktyvos 2013/32 26 straipsnis ir Direktyvos 2013/33 8 straipsnis turi būti aiškinami taip, kad neteisėtai šalyje esantis trečiosios šalies pilietis, pareiškęs norą prašyti tarptautinės apsaugos „kitoje institucijoje“, kaip tai suprantama pagal Direktyvos 2013/32 6 straipsnio 1 dalies antrą pastraipą, gali būti sulaikytas tik dėl Direktyvos 2013/33 8 straipsnio 3 dalyje numatytų priežasčių.

         (1)  OL C 137, 2020 4 27.


title: Byla C-319/19: 2019 m. balandžio 17 d. Sofiyski gradski sad (Bulgarija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje KPKONPI / ZV, AX, „Meditsinski tsentar po dermatologia i estetichna meditsina PRIMA DERM“ OOD

text:
               2020 8 24

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 279/14

      2019 m. balandžio 17 d.Sofiyski gradski sad (Bulgarija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje KPKONPI / ZV, AX, „Meditsinski tsentar po dermatologia i estetichna meditsina PRIMA DERM“ OOD

      (Byla C-319/19)
      (2020/C 279/20)
      Proceso kalba: bulgarų

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

         Sofiyski gradski sad

         Šalys pagrindinėje byloje

         Ieškovė: Komisia za protivodeystvie na koruptsiata i otnemane na nezakonno pridobito imushtestvo (KPKONPI)

         Atsakovai: ZV, AX, „Meditsinski tsentar po dermatologia i estetichna meditsina PRIMA DERM“ OOD

         Prejudiciniai klausimai

                  1.

                  Ar neteisėtai įgyto turto konfiskavimas yra baudžiamojo, kaip tai suprantama pagal 2014 m. balandžio 3 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvą 2014/42/ES (1) dėl nusikaltimų priemonių ir pajamų iš nusikaltimų įšaldymo ir konfiskavimo Europos Sąjungoje, ar civilinio pobūdžio priemonė, jei:

                              A)

                              nacionaliniame įstatyme nurodytas turto konfiskavimo tikslas yra bendroji prevencija, taigi galimybių neteisėtai įgyti turtą ir juo disponuoti apribojimas, nenustatant, kad konfiskavimas būtų siejamas su nusikalstamos veikos arba kito teisės pažeidimo padarymu arba egzistuotų tiesioginis arba netiesioginis ryšys tarp teisės pažeidimo ir įgyto turto;

                              B)

                              konfiskavimu keliama grėsmė ne konkrečiam turto objektui, o I) visam tiriamo asmens turtui, II) turtinėms trečiųjų (fizinių ir juridinių) asmenų, atlygintinai arba neatlygintinai įsigijusių turtą iš tiriamo asmens, teisėms ir III) turtinėms asmenų, kurie su tiriamu asmeniu arba trečiaisiais asmenims yra pasirašę sutartį, teisėms;

                              C)

                              vienintelė konfiskavimo sąlyga yra nepaneigiamos viso turto, kurio teisėta kilmė nenustatyta, neteisėtumo prezumpcijos įtvirtinimas (prieš tai nepateikus sąvokų „teisėta / neteisėta kilmė“ apibrėžties);

                              D)

                              nesant tiriamo asmens įgyto turto kilmės įrodymų visų susijusių asmenų (tiriamo asmens, trečiųjų asmenų ir asmenų, su kuriais jie pasirašė sutartis) įsigyto turto teisėtumas praėjusių dešimties metų laikotarpiu įvertinamas iš naujo, nors konkrečios turtinės teisės įgijimo metu tokios pareigos įrodyti nebuvo?

                  2.

                  Ar Direktyvos 2014/42/ЕS 8 straipsnyje nustatyti savininkų ir trečiųjų asmenų garantuotų teisių minimalieji standartai turi būti aiškinami taip, kad pagal juos leidžiamą nacionalinė teisė ir nacionalinė jurisprudencija, kuriose numatomas konfiskavimas nesant atitinkamų direktyvos 4, 5 ir 6 straipsniuose numatytų sąlygų, jei baudžiamasis procesas prieš atitinkamą asmenį nesant nusikalstamos veikos sudėties (teismui patvirtinus) yra nutrauktas arba asmuo dėl nusikalstamos veikos sudėties nebuvimo yra išteisintas?

                  3.

                  Visų pirma, ar Direktyvos 2014/42/ЕS 8 straipsnis turi būti aiškinamas taip, kad jame įtvirtintos nuteisto asmens, kurio turtas turi būti konfiskuojamas, teisių garantijos turi būti taikomos ir tokio kaip šis lygiagrečiai su baudžiamuoju procesu ir nepriklausomai nuo jo vykstančio proceso atveju?

                  4.

                  Ar Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijos 48 straipsnio 1 dalyje įtvirtinta nekaltumo prezumpcija, Chartijos 48 straipsnio 2 dalyje įtvirtinta teisės į gynybą užtikrinimo nuostata ir numatytas veiksmingumo principas turi būti aiškinami taip, kad jais leidžiamas toks nacionalinis reglamentavimas, koks yra nagrinėjamas šioje byloje, kuriuo:

                              —

                              įtvirtinama nenustatytos arba neįrodytos turto kilmės kriminalinio pobūdžio prezumpcija (Zakon za otnemane v polza na darzhavata na nezakonno pridobito imushtestvo [otm.] (Neteisėtai įgyto turto konfiskavimo įstatymas [panaikintas], toliau – ZOPDNPI) 1 straipsnio 2 dalis);

                              —

                              įtvirtinama pagrįsto įtarimo, kad turtas įgytas neteisėtai, prezumpcija (ZOPDNPI (panaikintas) 21 straipsnio 2 dalis);

                              —

                              pareiga įrodyti turto ir lėšų jam įsigyti kilmę numatoma ne tik tiriamam asmeniui, bet ir tretiesiems asmenims, kurie turi įrodyti ne savo turto kilmę, o jo teisinio pirmtako turto kilmę, net jei įsigyta neatlygintinai;

                              —

                              „turto neatitikimas“ numatomas kaip vienintelis ir lemiamas neteisėtai įgyto turto egzistavimo įrodymas;

                              —

                              pareiga įrodyti numatoma visiems susijusiems asmenims, o ne tik nuteistajam, net prieš priimant apkaltinamąjį nuosprendį arba nepriklausomai nuo jo;

                              —

                              leidžiama taikyti teisinio ir ekonominio tyrimo metodiką, kuria grindžiamas neteisėto atitinkamo turto pobūdžio įtarimas ir turto vertė, kai įtarimas klausimą iš esmės nagrinėjančiam teismui yra privalomas, nors jis negali vykdyti visavertės teisminės šios metodikos taikymo ir turinio kontrolės?

                  5.

                  Ar 2014 m. balandžio 3 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2014/42/ES dėl nusikaltimų priemonių ir pajamų iš nusikaltimų įšaldymo ir konfiskavimo Europos Sąjungoje 5 straipsnio 1 dalis turi būti aiškinama taip, kad ja leidžiama vadovaujantis nacionaliniu įstatymu pagrįstą įtarimą (grindžiamą proceso metu apibendrintomis ir teismo vertintomis aplinkybėmis), kad turtas įgytas dėl nusikalstamos veikos, pakeisti turto prieaugio kilmės neteisėtumo įtarimu (prezumpcija), kuris grindžiamas tik nustatytu faktu, kad prieaugis yra didesnis nei nacionaliniame įstatyme numatyta vertė (pavyzdžiui, 75 000 EUR per dešimt metų)?

                  6.

                  Ar teisė į nuosavybę, įtvirtinta Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijos 17 straipsnyje, kaip bendrasis Europos Sąjungos teisės principas, turi būti aiškinama taip, kad pagal ją leidžiamas toks kaip šioje byloje nagrinėjamas nacionalinis reglamentavimas, kuriuo:

                              —

                              įtvirtinama nepaneigiama prezumpcija dėl neteisėtai įgyto turto turinio ir apimties (ZOPDNPI (panaikintas) 63 straipsnio 2 dalis);

                              —

                              įtvirtinama nepaneigiama įsigijimo ir naudojimo sandorių negaliojimo prezumpcija (ZOPDNPI (panaikinto) 65 straipsnis), arba

                              —

                              trečiųjų asmenų, turinčių savarankiškas su konfiskuoti numatytu turtu susijusias teises arba reiškiančių į jas pretenzijas, teisės yra ribojamos dėl ZOPDNPI (panaikintas) 76 straipsnio 1 dalyje numatytos jų informavimo apie bylą procedūros?

                  7.

                  Ar Direktyvos 2014/42/ЕS 6 straipsnio 2 dalies ir 8 straipsnio 1–10 dalių nuostatos yra tiesiogiai veikiančios tik tiek, kiek jose yra numatytos garantijos ir apsaugos priemonės asmenims, kurių atžvilgiu vykdomas konfiskavimas, arba bona fide tretiesiems asmenims?

         (1)  OL L 127, 2014, p. 39.


title: Byla C-798/19 P: 2019 m. spalio 29 d. Paix et justice pour les juifs séfarades en Israël pateiktas apeliacinis skundas dėl 2019 m. rugsėjo 5 d. Bendrojo Teismo (pirmoji kolegija) priimtos nutarties byloje T-337/19 Paix et justice pour les juifs séfarades en Israël / Komisija ir Europos Taryba

text:
               2020 8 24

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 279/16

      2019 m. spalio 29 d.Paix et justice pour les juifs séfarades en Israël pateiktas apeliacinis skundas dėl 2019 m. rugsėjo 5 d. Bendrojo Teismo (pirmoji kolegija) priimtos nutarties byloje T-337/19 Paix et justice pour les juifs séfarades en Israël / Komisija ir Europos Taryba

      (Byla C-798/19 P)
      (2020/C 279/21)
      Proceso kalba: prancūzų

         Šalys

         Apeliantė: Paix et justice pour les juifs séfarades en Israël, atstovaujama advokato R. Paternel

         Kitos proceso šalys: Europos Komisija, Europos Taryba
      2020 m. gegužės 27 d. nutartimi Teisingumo Teismas (septintoji kolegija) atmetė atmetė apeliacinį skundą kaip akivaizdžiai nepriimtiną.


title: Byla C-893/19 P: 2019 m. gruodžio 3 d. Roxtec AB pateiktas apeliacinis skundas dėl 2019 m. rugsėjo 24 d. Bendrojo Teismo (antroji kolegija) priimto sprendimo byloje T-261/18, Roxtec / EUIPO – Wallmax

text:
               2020 8 24

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 279/16

      2019 m. gruodžio 3 d.Roxtec AB pateiktas apeliacinis skundas dėl 2019 m. rugsėjo 24 d. Bendrojo Teismo (antroji kolegija) priimto sprendimo byloje T-261/18, Roxtec / EUIPO – Wallmax

      (Byla C-893/19 P)
      (2020/C 279/22)
      Proceso kalba: anglų

         Šalys

         Apeliantė: Roxtec AB, atstovaujama advokatų T. Lampel, K. Wagner, J. Olsson

         Kitos proceso šalys: Europos Sąjungos intelektinės nuosavybės tarnyba, Wallmax Srl

      2020 m. kovo 12 d. nutartimi Teisingumo Teismas (prašymus priimti apeliacinį skundą nagrinėjanti kolegija) nusprendė nepriimti apeliacinio skundo ir nurodyti apeliantei padengti savo išlaidas.


title: Byla C-80/20: 2020 m. vasario 12 d. Tribunalul Bucureşti (Rumunija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Wilo Salmson France SAS / Agenţia Naţională de Administrare Fiscală – Direcţia Generală Regională a Finanţelor Publice Bucureşti, Agenţia Naţională de Administrare Fiscală – Direcţia Generală Regională a Finanţelor Publice Bucureşti – Administraţia Fiscală pentru Contribuabili Nerezidenţi

text:
               2020 8 24

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 279/17

      2020 m. vasario 12 d.Tribunalul Bucureşti (Rumunija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Wilo Salmson France SAS / Agenţia Naţională de Administrare Fiscală – Direcţia Generală Regională a Finanţelor Publice Bucureşti, Agenţia Naţională de Administrare Fiscală – Direcţia Generală Regională a Finanţelor Publice Bucureşti – Administraţia Fiscală pentru Contribuabili Nerezidenţi

      (Byla C-80/20)
      (2020/C 279/23)
      Proceso kalba: rumunų

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

         Tribunalul Bucureşti

         Šalys pagrindinėje byloje

         Pareiškėja: Wilo Salmson France SAS

         Atsakovai: Agenţia Naţională de Administrare Fiscală – Direcţia Generală Regională a Finanţelor Publice Bucureşti, Agenţia Naţională de Administrare Fiscală – Direcţia Generală Regională a Finanţelor Publice Bucureşti – Administraţia Fiscală pentru Contribuabili Nerezidenţi

         Prejudiciniai klausimai

                  1.

                  Ar, aiškinant Direktyvos 2006/112/EB (1)
                     167 straipsnį, kartu su 178 straipsniu, atsižvelgiant į PVM sistemos taikymo tvarką, reikia atskirti momentą, kai atsiranda teisė į PVM atskaitą, nuo momento, kai ta teise pasinaudojama?
                  Tuo tikslu reikia išaiškinti, ar teisę į PVM atskaitą galima įgyvendinti, kai nėra išrašyta (galiojanti) įsigytų prekių pirkimo fiskalinė sąskaita faktūra.

                  2.

                     Tas pačias nuostatas aiškinant kartu su Direktyvos 2008/9/EB (2)
                     14 straipsnio 1 dalies a punkto pirmu sakiniu, kuriuo proceso momentu reikia remtis siekiant įvertinti teisės į PVM grąžinimą įgyvendinimo tvarkingumą?
                  Tuo tikslu reikia išaiškinti, ar galima prašymą grąžinti apskaičiuotiną PVM pateikti prieš prasidedant PVM grąžinimo laikotarpiui, jeigu sąskaita faktūra buvo išrašyta per PVM grąžinimo laikotarpį?

                  3.

                     Tas pačias Direktyvos 2008/9/EB 14 straipsnio 1 dalies a punkto pirmo sakinio nuostatas siejant su Direktyvos 2006/112/EB 167 straipsniu ir 178 straipsniu, koks yra sąskaitų faktūrų, išrašytų už prekes, įsigytas iki PVM grąžinimo laikotarpio, anuliavimo ir naujų sąskaitų faktūrų išrašymo poveikis teisės į su tokiu įsigijimu susijusio PVM grąžinimo įgyvendinimui?
                  Tuo tikslu reikia išaiškinti, ar tuo atveju, jeigu tiekėjas anuliuotų pirmines prekių įsigijimo sąskaitas faktūras ir vėliau išrašytų naujas sąskaitas faktūras, prekes ar paslaugas gaunančio asmens teisės prašyti sugrąžinti pirkimo PVM įgyvendinimas turėtų būti susietas su naujų sąskaitų faktūrų data. Nagrinėjama situacija, kai pirminių sąskaitų faktūrų anuliavimas ir naujų sąskaitų išrašymas patenka ne į prekes ar paslaugas gaunančio asmens kontrolės sritį, o tiktai į tiekėjo diskrecijos sritį.

                  4.

                  Ar pagal nacionalinės teisės aktus tokiu atveju, kai sąskaita faktūra yra teisingai išrašyta per prašymo pateikimo laikotarpį, Direktyvoje [2008/9/EB] numatyta teisė į PVM grąžinimą gali būti suteikiama tik įvykdžius sąlygą, kad būtų atsiradusi prievolė apskaičiuoti PVM?

         (1)  2006 m. lapkričio 28 d. Tarybos direktyva 2006/112/EB dėl pridėtinės vertės mokesčio bendros sistemos (OL L 347, 2006, p. 1).

         (2)  2008 m. vasario 12 d. Tarybos direktyva 2008/9/EB, nustatanti Direktyvoje 2006/112/EB numatyto pridėtinės vertės mokesčio grąžinimo apmokestinamiesiems asmenims, kurie nėra įsisteigę PVM grąžinančioje valstybėje narėje, o yra įsisteigę kitoje valstybėje narėje, išsamias taisykles (OL L 44, 2008, p. 23).


title: Byla C-81/20: 2020 m. vasario 12 d. Tribunalul Bucureşti (Rumunija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje SC Mitliv Exim SRL / Agenţia Naţională de Administrare Fiscală, Direcţia Generală de Administrare a Marilor Contribuabili

text:
               2020 8 24

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 279/18

      2020 m. vasario 12 d.Tribunalul Bucureşti (Rumunija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje SC Mitliv Exim SRL / Agenţia Naţională de Administrare Fiscală, Direcţia Generală de Administrare a Marilor Contribuabili

      (Byla C-81/20)
      (2020/C 279/24)
      Proceso kalba: rumunų

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

         Tribunalul Bucureşti

         Šalys pagrindinėje byloje

         Pareiškėja: SC Mitliv Exim SRL

         Atakovai: Agenţia Naţională de Administrare Fiscală, Direcţia Generală de Administrare a Marilor Contribuabili

         Prejudiciniai klausimai

                  1.

                  Ar pagal 2006 m. lapkričio 28 d. Direktyvos 2006/112/EB dėl pridėtinės vertės mokesčio bendros sistemos (1) 2 straipsnio ir 273 straipsnio, Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijos 50 straipsnio ir SESV 325 straipsnio nuostatas, susijusias su pagrindinėje byloje nagrinėjamomis aplinkybėmis, yra draudžiami tokie nacionalinės teisės aktai, koks aptariamas pagrindinėje byloje, pagal kuriuos leidžiama priimti ir (arba) taikyti sankcijas mokesčių mokėtojui juridiniam asmeniui, kuriam dėl tos pačios materialiosios sudėties mokesčių vengimo veikos lygiagrečiai iškelta tiek administracinė byla, tiek baudžiamoji byla, tokioje situacijoje, kai, vadovaujantis Europos Sąjungos teismo jurisprudencijoje nustatytais kriterijais, vykstant administraciniam procesui skirta sankcija gali būti kvalifikuojama ir kaip baudžiamojo pobūdžio sankcija, ir kokia apimtimi visos šios vienu metu susiklosčiusios situacijos tampa per didele našta aptariamam mokesčių mokėtojui?

                  2.

                  Ar, atsižvelgiant į atsakymą į pirmą klausimą, Europos Sąjungos teisės aktus reikia aiškinti taip, kad jais yra draudžiami tokie nacionalinės teisės aktai, koks nagrinėjamas pagrindinėje byloje, pagal kurį valstybei, veikiančiai per savo mokesčių administratorių, yra leidžiama, vykstant administraciniam procesui, nagrinėjant tos pačios materialiosios sudėties veiką – mokesčių vengimą – neatsižvelgti į sumą, kuri jau buvo sumokėta atlyginant dėl nusikalstamos veikos padarytą žalą, kuria tuo pačiu metu atlyginta mokestinė žala, ir dėl tos priežasties tam tikrą nustatytą laikotarpį neleisti disponuoti ta suma, o vėliau, vykstant administraciniam procesui, nustatyti mokesčių mokėtojui ir papildomas mokestines prievoles, susijusias su jau grąžinta skola?

         (1)  2006 m. lapkričio 28 d. Tarybos direktyva 2006/112/EB dėl pridėtinės vertės mokesčio bendros sistemos (OL L 347, 2006, p. 1).


title: Byla C-99/20: 2020 m. vasario 24 d. Curtea de Apel Alba Iulia (Rumunija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Siebenburgisches Nugat SRL, Hans Draser Internationales Marketing / Direcţia Generală Regională a Finanţelor Publice Braşov, Agenţia Naţională de Administrare Fiscală – Direcţia Generală a Vămilor – Direcţia Regională Vamală Braşov – Biroul Vamal de Interior Sibiu

text:
               2020 8 24

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 279/18

      2020 m. vasario 24 d.Curtea de Apel Alba Iulia (Rumunija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Siebenburgisches Nugat SRL, Hans Draser Internationales Marketing / Direcţia Generală Regională a Finanţelor Publice Braşov, Agenţia Naţională de Administrare Fiscală – Direcţia Generală a Vămilor – Direcţia Regională Vamală Braşov – Biroul Vamal de Interior Sibiu

      (Byla C-99/20)
      (2020/C 279/25)
      Proceso kalba: rumunų

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

         Curtea de Apel Alba Iulia

         Šalys pagrindinėje byloje

         Pareiškėjos: Siebenburgisches Nugat SRL, Hans Draser Internationales Marketing

         Atsakovės: Direcţia Generală Regională a Finanţelor Publice Braşov, Agenţia Naţională de Administrare Fiscală – Direcţia Generală a Vămilor – Direcţia Regională Vamală Braşov – Biroul Vamal de Interior Sibiu

         Prejudicinis klausimas

      Ar Reglamento Nr. 2658/87 (1) I priede pateikta Kombinuotoji nomenklatūra turi būti aiškinama taip, kad šioje byloje nagrinėjamos prekės, kurių bendrinis pavadinimas „užuolaidų karnizų komplektų dalys, t. y. gatavi vamzdžiai (dažyti, nikeliuoti, chromuoti)“, turi būti priskiriamos prie šios nomenklatūros 8302 41 90 subpozicijos, ar prie 7306 30 77 subpozicijos?

         (1)  1987 m. liepos 23 d. Tarybos reglamentas (EEB) Nr. 2658/87 dėl tarifų ir statistinės nomenklatūros bei dėl Bendrojo muitų tarifo (OL L 256, 1987, p. 1; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 2 sk., 2 t., p. 382).


title: Byla C-116/20: 2020 m. vasario 28 d. Curtea de Apel Timişoara (Rumunija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje SC Avio Lucos SRL / Agenţia de Plăţi şi Intervenţie pentru Agricultură – Centrul judeţean Dolj, Agenţia de Plăţi şi Intervenţie pentru Agricultură (APIA) – Aparat Central

text:
               2020 8 24

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 279/19

      2020 m. vasario 28 d.Curtea de Apel Timişoara (Rumunija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje SC Avio Lucos SRL / Agenţia de Plăţi şi Intervenţie pentru Agricultură – Centrul judeţean Dolj, Agenţia de Plăţi şi Intervenţie pentru Agricultură (APIA) – Aparat Central

      (Byla C-116/20)
      (2020/C 279/26)
      Proceso kalba: rumunų

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

         Curtea de Apel Timişoara

         Šalys pagrindinėje byloje

         Apeliantė: SC Avio Lucos SRL

         Kitos apeliacinio proceso šalys: Agenţia de Plăţi şi Intervenţie pentru Agricultură – Centrul judeţean Dolj, Agenţia de Plăţi şi Intervenţie pentru Agricultură (APIA) – Aparat Central

         Prejudiciniai klausimai

                  1)

                  Ar pagal finansinei paramai 2014 žemės ūkio metais taikomą [Sąjungos] teisę – būtent Reglamentą (EB) Nr. 73/2009 (1) ir Reglamentą (EB) Nr. 1122/2009 (2) – draudžiama nacionalinės teisės aktais nustatyti pareigą įrodyti teisę naudotis žemės plotu, kai siekiama gauti finansinę paramą, susijusią su išmokos už plotą schemomis?

                  2)

                  Jei pirmajame klausime nurodyti nacionalinės teisės aktai pagal minėtą [Sąjungos] teisę nedraudžiami, ar konkrečiu atveju, kai teisę eksploatuoti žemės ūkio paskirties plotą išmokos gavėjas pagrindė pateikdamas koncesijos sutartį dėl ganyklų ploto (pagal šią sutartį pareiškėjas savo rizika ir savo naudai įgijo teisę eksploatuoti ganyklas už tam tikrą mokestį), pagal [Sąjungos] teisę (įskaitant proporcingumo principą) draudžiami nacionalinės teisės aktai, kuriuose nustatyta sąlyga, kad sudaryta koncesijos sutartis laikoma galiojanti, tik jei būsimas koncesininkas yra gyvulių augintojas arba jų savininkas?

                  3)

                  Ar į žemės ūkio veiklos apibrėžtį, nurodytą Reglamento (EB) Nr. 73/2009 2 straipsnyje, patenka išmokos už plotą gavėjo veikla, kai išmokos gavėjas, sudaręs koncesijos sutartį dėl ganyklų tam, kad įgytų teisę šį plotą eksploatuoti ir teisę į išmoką 2014 žemės ūkio metais, vėliau sudaro bendradarbiavimo sutartį su gyvulių augintojas, pagal kurią jiems leidžia pagal koncesijos sutartį gautame žemės plote nemokamai ganyti gyvulius, tačiau pasilieka teisę naudotis žeme, įpareigojęs netrukdyti ganyti gyvulius ir rūpintis ganyklų žemės tvarkymu?

                  4)

                  Kiek tai susiję su galutinio teismo sprendimo res judicata galia (nagrinėjant ginčą, kurio metu prašyta panaikinti sprendimą dėl daugiamečių sankcijų taikymo), kai tuo sprendimu pripažinta, kad paraiška išmokai gauti nepriimtina, nes nesilaikyta nacionalinės teisės nuostatose įtvirtinto reikalavimo įrodyti teisę eksploatuoti (naudoti) žemės plotą, dėl kurio prašyta skirti išmoką už plotą 2014 žemės ūkio metais, suteikiančio dokumento teisėtumą, – ar pagal [Sąjungos] teisę draudžiama nacionalinės teisės nuostatas, kaip antai Civilinio proceso kodekso 431 straipsnio 2 dalį, aiškinti taip, kad šio nacionalinio reikalavimo, taikyto 2014 žemės ūkio metais, atitikties [Sąjungos] teisei negalima vertinti nagrinėjant naują ginčą dėl už tuos pačius 2014 žemės ūkio metus pareiškėjai nepagrįstai sumokėtų sumų susigrąžinimo akto teisėtumo, kai tas aktas pagrįstas tomis pačiomis faktinėmis aplinkybėmis ir nacionalinės teisės aktais, kurie jau buvo nagrinėti ankstesniame galutiniame teismo sprendime?

         (1)  2009 m. sausio 19 d. Tarybos reglamentas (EB) Nr. 73/2009, nustatantis bendrąsias tiesioginės paramos schemų ūkininkams pagal bendrą žemės ūkio politiką taisykles ir nustatantis tam tikras paramos schemas ūkininkams, iš dalies keičiantis Reglamentus (EB) Nr. 1290/2005, (EB) Nr. 247/2006, (EB) Nr. 378/2007 ir panaikinantis Reglamentą (EB) Nr. 1782/2003 (OL L 30, 2009, p. 16).

         (2)  2009 m. lapkričio 30 d. Komisijos reglamentas (EB) Nr. 1122/2009 kuriuo nustatomos išsamios Tarybos reglamento (EB) Nr. 73/2009 įgyvendinimo taisyklės, susijusios su kompleksiniu paramos susiejimu, moduliavimu ir integruota administravimo ir kontrolės sistema pagal tame reglamente numatytas ūkininkams skirtas tiesioginės paramos schemas, ir Tarybos reglamento (EB) Nr. 1234/2007 įgyvendinimo taisyklės, susijusios su kompleksiniu paramos susiejimu pagal vyno sektoriui numatytą paramos schemą (OL L 316, 2009, p. 65).


title: Byla C-145/20: 2020 m. kovo 24 d. Obersten Gerichtshofs (Austrija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje DS / Porsche Inter Auto GmbH & Co KG ir Volkswagen AG

text:
               2020 8 24

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 279/20

      2020 m. kovo 24 d.Obersten Gerichtshofs (Austrija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje DS / Porsche Inter Auto GmbH & Co KG ir Volkswagen AG

      (Byla C-145/20)
      (2020/C 279/27)
      Proceso kalba: vokiečių

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

         Obersten Gerichtshof

         Šalys pagrindinėje byloje

         Ieškovė: DS

         Atsakovės: Porsche Inter Auto GmbH & Co KG, Volkswagen AG

         Prejudiciniai klausimai

                  1.

                  Ar 1999 m. gegužės 25 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 1999/44/EB dėl vartojimo prekių pardavimo ir susijusių garantijų tam tikrų aspektų (1) (OL L 171, 1999 7 7, p. 12; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 15 sk., 4 t., p. 223) 2 straipsnio 2 dalies d punktas turi būti aiškinamas taip, kad variklinė transporto priemonė, patenkanti į 2007 m. birželio 20 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (EB) Nr. 715/2007 dėl variklinių transporto priemonių tipo patvirtinimo atsižvelgiant į išmetamųjų teršalų kiekį iš lengvųjų keleivinių ir komercinių transporto priemonių (Euro 5 ir Euro 6) ir dėl transporto priemonių remonto ir priežiūros informacijos prieigos (2) taikymo sritį, pasižymi tokia kokybe, kuri paprastai yra būdinga tokio paties pobūdžio prekėms ir kurios vartotojas gali pagrįstai tikėtis, jeigu transporto priemonėje sumontuotas draudžiamas valdiklis, kaip jis suprantamas pagal Reglamento (EB) Nr. 715/2007 3 straipsnio 10 punktą ir 5 straipsnio 2 dalį, tačiau, nepaisant to, transporto priemonės tipui yra išduotas tikras EB tipo patvirtinimas ir todėl ši transporto priemonė gali dalyvauti eisme?

                  2.

                  Ar Reglamento (EB) Nr. 715/2007 5 straipsnio 2 dalies a punktas turi būti aiškinamas taip, kad šio reglamento 3 straipsnio 10 punkte apibrėžtas valdiklis, sukonstruotas taip, kad išmetamųjų dujų recirkuliacija ne laboratorijos sąlygomis, t. y. realaus važiavimo sąlygomis visiškai veikia tik tada, kai lauko temperatūra yra 15–33o C, pagal šio reglamento 5 straipsnio 2 dalies a punktą gali būti leidžiamas, ar minėtoji išimtį reglamentuojanti nuostata negali būti a priori taikoma vien todėl, kad išmetamųjų dujų recirkuliacija sureguliuota taip, jog visiškai veiktų tik esant sąlygoms, kurios dalyje Europos Sąjungos būna tik maždaug pusę metų?

                  3.

                  Ar Direktyvos 1999/44/EB 3 straipsnio 6 dalis turi būti aiškinama taip, kad neatitikimas, kurį sudaro pagal Reglamento (EB) Nr. 715/2007 3 straipsnio 10 punktą, siejamą su 5 straipsnio 2 dalimi, draudžiamo valdiklio sumontavimas transporto priemonėje, laikytinas nedideliu, kaip tai suprantama pagal šią nuostatą, tada, kai perėmėjas transporto priemonę įsigijo žinodamas, kad toks valdiklis yra ir kaip jis veikia?

         (1)  OL L 171, 1999, p. 12; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 15 sk., 4 t., p. 223.

         (2)  OL L 171, 2007 6 29, p. 1.


title: Byla C-148/20: 2020 m. kovo 16 d. Amtsgericht Köln (Vokietija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje AC / Deutsche Lufthansa AG

text:
               2020 8 24

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 279/21

      2020 m. kovo 16 d.Amtsgericht Köln (Vokietija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje AC / Deutsche Lufthansa AG

      (Byla C-148/20)
      (2020/C 279/28)
      Proceso kalba: vokiečių

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

         Amtsgericht Köln

         Šalys pagrindinėje byloje

         Ieškovas: AC

         Atsakovė: Deutsche Lufthansa AG

         Prejudiciniai klausimai

      Ar Direktyva (ES) 2016/681 (1) suderinama su Pagrindinių teisių chartijos (toliau – Chartija) 7 ir 8 straipsniais, atsižvelgiant į šiuos aspektus:

                  1.

                  Ar pagal direktyvą perduodami PNR duomenys atsižvelgiant į Chartijos 7 ir 8 straipsnius yra pakankamai tiksliai apibrėžti?

                  2.

                  Ar direktyvoje, kiek tai susiję su jos taikymo sritimi, atsižvelgiant į Chartijos 7 ir 8 straipsnius pagal skrydžių pobūdį ir grėsmės lygį tam tikroje šalyje, taip pat kiek tai susiję su palyginimu su duomenimis duomenų bazėse ir pavyzdžiais, pakankamai objektyviai diferencijuojamas PNR duomenų rinkimas ir perdavimas?

                  3.

                  Ar bendra nediferencijuojama visų PNR duomenų saugojimo trukmė suderinama su Chartijos 7 ir 8 straipsniais?

                  4.

                  Ar atsižvelgiant į Chartijos 7 ir 8 straipsnius direktyvoje numatyta pakankama procesinė keleivių apsauga, kiek tai susiję su saugomų PNR duomenų naudojimu?

                  5.

                  Ar atsižvelgiant į Chartijos 7 ir 8 straipsnius direktyvoje tinkamai užtikrinamas Europos pagrindinių teisių apsaugos lygis, kai trečiosios valstybės perduoda PNR duomenis trečiųjų šalių valdžios institucijoms?

         (1)  2016 m. balandžio 27 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva (ES) 2016/681 dėl keleivio duomenų įrašo (PNR) duomenų naudojimo teroristinių nusikaltimų ir sunkių nusikaltimų prevencijos, nustatymo, tyrimo ir patraukimo už juos baudžiamojon atsakomybėn tikslais (OL L 119, 2016, p. 132).


title: Byla C-149/20: 2020 m. kovo 16 d. Amtsgericht Köln (Vokietija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje DF / Deutsche Lufthansa AG

text:
               2020 8 24

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 279/21

      2020 m. kovo 16 d.Amtsgericht Köln (Vokietija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje DF / Deutsche Lufthansa AG

      (Byla C-149/20)
      (2020/C 279/29)
      Proceso kalba: vokiečių

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

         Amtsgericht Köln

         Šalys pagrindinėje byloje

         Ieškovas: DF

         Atsakovė: Deutsche Lufthansa AG

         Prejudiciniai klausimai

      Ar Direktyva (ES) 2016/681 (1) suderinama su Pagrindinių teisių chartijos (toliau – Chartija) 7 ir 8 straipsniais, atsižvelgiant į šiuos aspektus:

                  1.

                  Ar pagal direktyvą perduodami PNR duomenys atsižvelgiant į Chartijos 7 ir 8 straipsnius yra pakankamai tiksliai apibrėžti?

                  2.

                  Ar direktyvoje, kiek tai susiję su jos taikymo sritimi, atsižvelgiant į Chartijos 7 ir 8 straipsnius pagal skrydžių pobūdį ir grėsmės lygį tam tikroje šalyje, taip pat kiek tai susiję su palyginimu su duomenimis duomenų bazėse ir pavyzdžiais, pakankamai objektyviai diferencijuojamas PNR duomenų rinkimas ir perdavimas?

                  3.

                  Ar bendra nediferencijuojama visų PNR duomenų saugojimo trukmė suderinama su Chartijos 7 ir 8 straipsniais?

                  4.

                  Ar atsižvelgiant į Chartijos 7 ir 8 straipsnius direktyvoje numatyta pakankama procesinė keleivių apsauga, kiek tai susiję su saugomų PNR duomenų naudojimu?

                  5.

                  Ar atsižvelgiant į Chartijos 7 ir 8 straipsnius direktyvoje tinkamai užtikrinamas Europos pagrindinių teisių apsaugos lygis, kai trečiosios valstybės perduoda PNR duomenis trečiųjų šalių valdžios institucijoms?

         (1)  2016 m. balandžio 27 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva (ES) 2016/681 dėl keleivio duomenų įrašo (PNR) duomenų naudojimo teroristinių nusikaltimų ir sunkių nusikaltimų prevencijos, nustatymo, tyrimo ir patraukimo už juos baudžiamojon atsakomybėn tikslais (OL L 119, 2016, p. 132).


title: Byla C-150/20: 2020 m. kovo 17 d. Amtsgericht Köln (Vokietija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje BD / Deutsche Lufthansa AG

text:
               2020 8 24

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 279/22

      2020 m. kovo 17 d.Amtsgericht Köln (Vokietija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje BD / Deutsche Lufthansa AG

      (Byla C-150/20)
      (2020/C 279/30)
      Proceso kalba: vokiečių

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

         Amtsgericht Köln

         Šalys pagrindinėje byloje

         Ieškovas: BD

         Atsakovė: Deutsche Lufthansa AG

         Prejudiciniai klausimai

      Ar Direktyva (ES) 2016/681 (1) suderinama su Pagrindinių teisių chartijos (toliau – Chartija) 7 ir 8 straipsniais, atsižvelgiant į šiuos aspektus:

                  1.

                  Ar pagal direktyvą perduodami PNR duomenys atsižvelgiant į Chartijos 7 ir 8 straipsnius yra pakankamai tiksliai apibrėžti?

                  2.

                  Ar direktyvoje, kiek tai susiję su jos taikymo sritimi, atsižvelgiant į Chartijos 7 ir 8 straipsnius pagal skrydžių pobūdį ir grėsmės lygį tam tikroje šalyje, taip pat kiek tai susiję su palyginimu su duomenimis duomenų bazėse ir pavyzdžiais, pakankamai objektyviai diferencijuojamas PNR duomenų rinkimas ir perdavimas?

                  3.

                  Ar bendra nediferencijuojama visų PNR duomenų saugojimo trukmė suderinama su Chartijos 7 ir 8 straipsniais?

                  4.

                  Ar atsižvelgiant į Chartijos 7 ir 8 straipsnius direktyvoje numatyta pakankama procesinė keleivių apsauga, kiek tai susiję su saugomų PNR duomenų naudojimu?

                  5.

                  Ar atsižvelgiant į Chartijos 7 ir 8 straipsnius direktyvoje tinkamai užtikrinamas Europos pagrindinių teisių apsaugos lygis, kai trečiosios valstybės perduoda PNR duomenis trečiųjų šalių valdžios institucijoms?

         (1)  2016 m. balandžio 27 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva (ES) 2016/681 dėl keleivio duomenų įrašo (PNR) duomenų naudojimo teroristinių nusikaltimų ir sunkių nusikaltimų prevencijos, nustatymo, tyrimo ir patraukimo už juos baudžiamojon atsakomybėn tikslais (OL L 119, 2016, p. 132).


title: Byla C-152/20: 2020 m. kovo 30 d. Tribunalul Mureş (Rumunija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje DG, EH / SC Gruber Logistics SRL

text:
               2020 8 24

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 279/23

      2020 m. kovo 30 d.Tribunalul Mureş (Rumunija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje DG, EH / SC Gruber Logistics SRL

      (Byla C-152/20)
      (2020/C 279/31)
      Proceso kalba: rumunų

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

         Tribunalul Mureş

         Šalys pagrindinėje byloje

         Ieškovai: DG, EH

         Atsakovė: SC Gruber Logistics SRL

         Prejudiciniai klausimai

                  1)

                  Ar 2008 m. birželio 17 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (EB) Nr. 593/2008 8 straipsnis turi būti aiškinamas taip, kad dėl individualiai darbo sutarčiai taikytinos teisės pasirinkimo atmetama galimybė taikyti valstybės, kurioje darbuotojas įprastai atliko darbą, teisę, ar taip, kad dėl taikytinos teisės pasirinkimo atmetama galimybė taikyti šio reglamento 8 straipsnio 1 dalies antrą sakinį?

                  2)

                  Ar 2008 m. birželio 17 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (EB) Nr. 593/2008 8 straipsnis turi būti aiškinamas taip, kad valstybėje, kurioje darbuotojas įprastai atliko darbą, taikomas minimalus darbo užmokestis yra teisė, jam suteikiama pagal „nuostat[a]s, nuo kurių negalima nukrypti susitarimu pagal teisę, kuri nepasirinkus teisės būtų taikoma“, kaip tai suprantama pagal reglamento 8 straipsnio 1 dalies antrą sakinį?

                  3)

                  Ar 2008 m. birželio 17 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (EB) Nr. 593/2008 (1) 3 straipsnis turi būti aiškinamas taip, kad pagal jį draudžiama Rumunijos darbo kodekso nuostatų nurodymą individualioje darbo sutartyje laikyti prilygstančiu Rumunijos teisės pasirinkimui, kai Rumunijoje žinoma, kad įstatymuose yra nustatyta
                        pareiga
                      šią taikytinos teisės pasirinkimo sąlygą įtraukti į individualią darbo sutartį? Kitaip tariant, ar 2008 m. birželio 17 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (EB) Nr. 593/2008 3 straipsnis turi būti aiškinamas taip, kad pagal jį draudžiamos nacionalinės teisės nuostatos ir praktika, pagal kurias į individualias darbo sutartis privaloma įtraukti sąlygą, kad pasirinkta Rumunijos teisė?

         (1)  2008 m. birželio 17 d. Europos Parlamento ir Tarybos Reglamento (EB) Nr. 593/2008 dėl sutartinėms prievolėms taikytinos teisės („Roma I“) (OL L 177, 2008, p. 6).


title: Byla C-157/20: 2020 m. balandžio 3 d. Landgericht Düsseldorf (Vokietija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje FI / Eurowings GmbH

text:
               2020 8 24

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 279/23

      2020 m. balandžio 3 d.Landgericht Düsseldorf (Vokietija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje FI / Eurowings GmbH

      (Byla C-157/20)
      (2020/C 279/32)
      Proceso kalba: vokiečių

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

         Landgericht Düsseldorf

         Šalys pagrindinėje byloje

         Apeliantas: FI

         Kita apeliacinio proceso šalis: Eurowings GmbH

         Prejudicinis klausimas

      Ar skrydį vykdančio oro vežėjo darbuotojų (šiuo atveju – keleivių salono įgulos narių) profesinės sąjungos organizuotas streikas yra „ypatinga aplinkybė“, kaip ji suprantama pagal Reglamento (EB) Nr. 261/2004 (1) 5 straipsnio 3 dalį?

         (1)  2004 m. vasario 11 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (EB) Nr. 261/2004, nustatantis bendras kompensavimo ir pagalbos keleiviams taisykles atsisakymo vežti ir skrydžių atšaukimo arba atidėjimo ilgam laikui atveju, panaikinantis Reglamentą (EEB) Nr. 295/91 (OL L 46, 2004, p. 1; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 7 sk., 8 t., p. 10).


title: Byla C-177/20: 2020 m. balandžio 7 d. Győri Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság (Vengrija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje „Grossmania“ Mezőgazdasági Termelő és Szolgáltató Kft. / Vas Megyei Kormányhivatal

text:
               2020 8 24

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 279/24

      2020 m. balandžio 7 d.Győri Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság (Vengrija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje „Grossmania“ Mezőgazdasági Termelő és Szolgáltató Kft. / Vas Megyei Kormányhivatal

      (Byla C-177/20)
      (2020/C 279/33)
      Proceso kalba: vengrų

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

         Győri Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság

         Šalys pagrindinėje byloje

         Pareiškėja: „Grossmania“ Mezőgazdasági Termelő és Szolgáltató Kft.

         Atsakovė: Vas Megyei Kormányhivatal

         Prejudicinis klausimas

      Ar SESV 267 straipsnis turėtų būti aiškinamas taip, kad tuo atveju, jei Europos Sąjungos Teisingumo Teismas prejudiciniame sprendime konstatavo, jog tam tikra valstybės narės teisės nuostata yra nesuderinama su Sąjungos teise, ši teisės nuostata taip pat negali būti taikoma vėlesnėse nacionalinėse administracinėse procedūrose ar teismo procesuose, neatsižvelgiant į tai, kad tokios vėlesnės procedūros ar proceso faktinės aplinkybės nėra visiškai tapačios ankstesnės prejudicinio sprendimo priėmimo procedūros aplinkybėms?


title: Byla C-178/20: 2020 m. balandžio 7 d. Fővárosi Törvényszék (anksčiau Fővárosi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság) (Vengrija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Pharma Expressz Szolgáltató és Kereskedelmi Kft / Országos Gyógyszerészeti és Élelmezés-egészségügyi Intézet

text:
               2020 8 24

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 279/24

      2020 m. balandžio 7 d.Fővárosi Törvényszék (anksčiau Fővárosi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság) (Vengrija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Pharma Expressz Szolgáltató és Kereskedelmi Kft / Országos Gyógyszerészeti és Élelmezés-egészségügyi Intézet

      (Byla C-178/20)
      (2020/C 279/34)
      Proceso kalba: vengrų

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

         Fővárosi Törvényszék (anksčiau Fővárosi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság)

         Šalys pagrindinėje byloje

         Pareiškėja: Pharma Expressz Szolgáltató és Kereskedelmi Kft

         Atsakovė: Országos Gyógyszerészeti és Élelmezés-egészségügyi Intézet

         Prejudiciniai klausimai

                  1.

                  Ar pagal Direktyvos 2001/83 (1) 70–73 straipsnius vaistus, kuriems įsigyti vienoje valstybėje narėje nereikia gydytojo recepto, taip pat privaloma laikyti nereceptiniais vaistais kitoje valstybėje narėj, net tuo atveju, kai toje kitoje valstybėje narėje neišduotas leidimas prekiauti atitinkamais vaistais ir jie nėra klasifikuoti?

                  2.

                  Ar siekiant užtikrinti SESV 36 straipsnyje nurodomą žmonių sveikatos ir gyvybės apsaugą yra pateisinamas kiekybinis apribojimas, pagal kurį užsakyti ir pacientui išduoti vaistus, kuriais prekiauti leidimas nesuteiktas vienoje valstybėje narėje, tačiau suteiktas kitoje [EEE valstybėje narėje], galima tik jeigu yra gydytojo receptas ir pateikta farmacijos institucijos deklaracija, net tuo atveju, kai šie vaistai toje kitoje valstybėje narėje įregistruoti kaip nereceptiniai?

         (1)  2001 m. lapkričio 6 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2001/83/EB dėl Bendrijos kodekso, reglamentuojančio žmonėms skirtus vaistus (OL L 311, 2001, p. 67; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 13 sk., 27 t., p. 69).


title: Byla C-189/20: 2020 m. gegužės 5 d. Oberster Gerichtshof (Austrija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Laudamotion GmbH / Verein für Konsumenteninformation

text:
               2020 8 24

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 279/25

      2020 m. gegužės 5 d.Oberster Gerichtshof (Austrija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Laudamotion GmbH / Verein für Konsumenteninformation

      (Byla C-189/20)
      (2020/C 279/35)
      Proceso kalba: vokiečių

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

         Oberster Gerichtshof

         Šalys pagrindinėje byloje

         Kasatorė ir atsakovė: Laudamotion GmbH

         Kita kasacinio proceso šalis ir ieškovė: Verein für Konsumenteninformation

         Prejudiciniai klausimai

                  1.

                  Ar Reglamento (ES) Nr. 1215/2012 (1) nuostatas, visų pirma 25 straipsnį, 17 straipsnio 3 dalį, 19 straipsnį, taip pat atsižvelgiant į 67 straipsnį, reikia aiškinti taip, kad jomis draudžiamas tarptautinių susitarimų dėl jurisdikcijos pagal Direktyvą 93/13/EEB (2) arba pagal atitinkamas įgyvendinančias nacionalinės teisės normas vertinimas dėl nesąžiningumo?

                  2.

                  Ar Reglamento (ES) Nr. 1215/2012 25 straipsnio 1 dalies pirmo sakinio pabaigą („išskyrus atvejus, kai pagal tos valstybės narės teisę susitarimas yra niekinis turinio galiojimo atžvilgiu“) reikia aiškinti taip, kad šia nuostata suteikiama galimybė vertinti turinį pagal valstybės narės, dėl kurios jurisdikcijos buvo susitarta, nacionalinę teisę, net ir peržengiant suderintos teisės srities ribas?

                  3.

                  Jei į pirmąjį ir antrąjį klausimus būtų atsakyta neigiamai:
                  Ar vertinimui dėl nesąžiningumo pagal Direktyvą 93/13/EEB taikytinos direktyvą įgyvendinančios nacionalinės teisės normos nustatomos pagal valstybės narės, dėl kurios jurisdikcijos buvo susitarta, teisę ar pagal valstybės narės, kurioje buvo iškelta byla, lex causae?

         (1)  2012 m. gruodžio 12 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas dėl jurisdikcijos ir teismo sprendimų civilinėse ir komercinėse bylose pripažinimo ir vykdymo (OL L 351, 2012, p. 1).

         (2)  1993 m. balandžio 5 d. Tarybos direktyva dėl nesąžiningų sąlygų sutartyse su vartotojais (OL L 95, 1993, p. 29; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 15 sk., 2 t., p. 288).


title: Byla C-190/20: 2020 m. gegužės 5 d. Bundesgerichtshof (Vokietija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje DocMorris NV / Apothekerkammer Nordrhein

text:
               2020 8 24

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 279/26

      2020 m. gegužės 5 d.Bundesgerichtshof (Vokietija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje DocMorris NV / Apothekerkammer Nordrhein

      (Byla C-190/20)
      (2020/C 279/36)
      Proceso kalba: vokiečių

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

         Bundesgerichtshof

         Šalys pagrindinėje byloje

         Atsakovė ir kasatorė: DocMorris NV

         Ieškovas ir kita kasacinio proceso šalis: Apothekerkammer Nordrhein

         Prejudicinis klausimas

      Ar su Direktyvos 2001/83/EB (1) VIII antraštinės dalies nuostatomis, visų pirma su 87 straipsnio 3 dalimi, suderinama situacija, kai nacionalinės teisės norma (nagrinėjamu atveju – HWG [Heilmittelwerbegesetz (Vaistų reklamos įstatymas, toliau – HWG)] 7 straipsnio 1 dalies pirmas sakinys) yra aiškinama taip, kad kitoje valstybėje narėje įsteigtai užsakomosios prekybos paštu vaistinei draudžiama vilioti klientus žaidimu prizams laimėti, jeigu dalyvauti žaidime gali asmenys, pateikę žmonėms skirto receptinio vaisto receptą, žadamas prizas yra ne vaistas, o kitas daiktas (nagrinėjamu atveju – 2 500 EUR vertės elektrinis dviratis ir elektriniai dantų šepetėliai), ir nereikia nuogąstauti, kad skatinama vartoti vaistus neprotingai arba per daug dažnai?

         (1)  2001 m. lapkričio 6 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2001/83/EB dėl Bendrijos kodekso, reglamentuojančio žmonėms skirtus vaistus (OL L 311, 2001, p. 67; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 13 sk., 27 t., p. 69).


title: Byla C-197/20: 2020 m. gegužės 7 d. Finanzgericht Hamburg (Vokietija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje KAHL GmbH & Co KG / Hauptzollamt Hannover

text:
               2020 8 24

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 279/26

      2020 m. gegužės 7 d.Finanzgericht Hamburg (Vokietija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje KAHL GmbH & Co KG / Hauptzollamt Hannover

      (Byla C-197/20)
      (2020/C 279/37)
      Proceso kalba: vokiečių

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

         Finanzgericht Hamburg

         Šalys pagrindinėje byloje

         Pareiškėja: KAHL GmbH & Co KG

         Atsakovė: Hauptzollamt Hannover

         Prejudiciniai klausimai

                  1.

                  Ar Kombinuotosios nomenklatūros 1521 90 99 subpozicijos (1) aiškinamosios pastabos (2) taikomos tiek, kiek jose vartojamas žodis „išlydytas“?

                  2.

                  Jeigu į pirmąjį prejudicinį klausimą būtų atsakyta neigiamai: ar sąvoka „žaliaviniai“, kaip ji suprantama pagal Kombinuotosios nomenklatūros 1521 90 91 subpoziciją, turi būti aiškinama taip, kad eksporto šalyje išlydytas bičių vaškas, iš kurio lydant buvo mechaniškai pašalinti svetimkūniai, tačiau šiek tiek svetimkūnių bičių vaške liko, gali būti priskiriamas šiai subpozicijai?

         (1)  Europos Sąjungos kombinuotosios nomenklatūros paaiškinimai (OL C 119, 2019, p. 1).

         (2)  1987 m. liepos 23 d. Tarybos reglamentas (EEB) Nr. 2658/87 dėl tarifų ir statistinės prekių nomenklatūros bei dėl Bendrojo muitų tarifo (OL L 256, 1987, p. 1; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 2 sk., 2 t., p. 382), iš dalies pakeistas 2019 m. spalio 9 d. Komisijos įgyvendinimo reglamentu (ES) 2019/1776, kuriuo iš dalies keičiamas Tarybos reglamento (EEB) Nr. 2658/87 dėl tarifų ir statistinės nomenklatūros bei dėl Bendrojo muitų tarifo I priedas (OL L 280, 2019, p. 1).


title: Byla C-210/20: 2020 m. kovo 30 d. Consiglio di Stato (Italija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Rad Service Srl Unipersonale ir kt. / Del Debbio SpA ir kt.

text:
               2020 8 24

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 279/27

      2020 m. kovo 30 d.Consiglio di Stato (Italija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Rad Service Srl Unipersonale ir kt. / Del Debbio SpA ir kt.
      (Byla C-210/20)
      (2020/C 279/38)
      Proceso kalba: italų

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

         Consiglio di Stato

         Šalys pagrindinėje byloje

         Apeliantės: Rad Service Srl Unipersonale, Cosmo Ambiente Srl, Cosmo Scavi Srl

         Kitos apeliacinio proceso šalys: Del Debbio SpA, Gruppo Sei Srl, Ciclat Val di Cecina Soc. Coop., Daf Costruzioni Stradali Srl, atstovaujanti laikinai įmonių grupei, kurią sudaro GARC SpA ir Edil Moter Srl

         Prejudicinis klausimas

      Ar pagal 2014 m. vasario 26 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2014/24/ES (1) 63 straipsnį, nustatantį rėmimosi kitų subjektų pajėgumu institutą, ir Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo (SESV) 49 ir 56 straipsniuose nurodytus įsisteigimo laisvės ir paslaugų teikimo laisvės principus draudžiama taikyti Italijos nacionalinės teisės nuostatas, reglamentuojančias rėmimąsi kitų subjektų pajėgumu ir pašalinimą iš pirkimo sutarties skyrimo procedūrų, įtvirtintas 2016 m. balandžio 18 d. Įstatyminiu dekretu Nr. 50 nustatyto Viešojo pirkimo sutarčių kodekso 89 straipsnio 1 dalies ketvirtajame sakinyje, pagal kurias tuo atveju, kai pagalbinė įmonė pateikia melagingą pareiškimą dėl įsiteisėjusių apkaltinamųjų nuosprendžių, kuriais galbūt galima įrodyti, kad padarytas rimtas profesinis nusižengimas, perkančioji organizacija visais atvejais turi pašalinti iš konkurso jame dalyvaujantį ekonominės veiklos vykdytoją, nereikalaudama ar nesuteikdama jam galimybės nurodyti kitą tinkamą pagalbinę įmonę, kuri pakeistų pirmąją, kaip tai nustatyta kitais atvejais, kai subjektai, kurių pajėgumu ketina remtis ekonominės veiklos vykdytojas, netenkina atitinkamo atrankos kriterijaus arba dėl kurių yra privalomų pašalinimo pagrindų?

         (1)  2014 m. vasario 26 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2014/24/ES dėl viešųjų pirkimų, kuria panaikinama Direktyva 2004/18/EB (OL L 94, 2014, p. 65).


title: Byla C-215/20: 2020 m. gegužės 19 d. Verwaltungsgericht Wiesbaden (Vokietija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje JV / Vokietijos Federacinė Respublika

text:
               2020 8 24

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 279/27

      2020 m. gegužės 19 d.Verwaltungsgericht Wiesbaden (Vokietija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje JV / Vokietijos Federacinė Respublika

      (Byla C-215/20)
      (2020/C 279/39)
      Proceso kalba: vokiečių

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

         Verwaltungsgericht Wiesbaden

         Šalys pagrindinėje byloje

         Ieškovas: JV

         Atsakovė: Vokietijos Federacinė Respublika

         Prejudiciniai klausimai

                  1.

                  Ar Direktyva (ES) 2016/681 (1) (toliau – PNR direktyva), pagal kurią oro transporto įmonės visų be išimties keleivių duomenų įrašus perduoda valstybių narių įsteigtiems informacijos apie keleivius skyriams ir juose duomenų įrašai nesant pagrindo naudojami atliekant automatizuotą duomenų bazių ir kriterijų palyginimą, o vėliau saugomi penkerius metus, atsižvelgiant į PNR direktyva siekiamą tikslą ir į apibrėžtumo ir proporcingumo reikalavimus, yra suderinama su Pagrindinių teisių chartija, ypač su šios chartijos 7, 8 ir 52 straipsniais?

                  2.

                  Visų pirma:

                              a)

                              ar PNR direktyvos 3 straipsnio 9 punktas kartu su šios direktyvos II priedu tiek, kiek juose įtvirtinta, jog sąvoka „sunkūs nusikaltimai“, kaip ji suprantama pagal PNR direktyvą, reiškia II priede išvardytus nusikaltimus, už kuriuos pagal valstybės narės nacionalinę teisę baudžiama laisvės atėmimo bausme arba įsakymu sulaikyti, kurio ilgiausias terminas – bent treji metai, atsižvelgiant į pakankamo apibrėžtumo ir proporcingumo reikalavimą, yra suderinamas su Pagrindinių teisių chartijos 7 ir 8 straipsniais?

                              b)

                              ar perduotini keleivio duomenų įrašai (toliau – PNR duomenys), jei kartu su jais turi būti perduoti vardas ir pavardė (PNR direktyvos straipsnio 1 dalies pirmas sakinys kartu su šios direktyvos I priedo 4 punktu), informacija apie dažnai lėktuvais keliaujančius piliečius ir į laisvos formos teksto laukelį įrašytos bendros pastabos (PNR direktyvos 8 straipsnio 1 dalies pirma pastraipa kartu šios direktyvos I priedo 12 punktu), yra pakankamai apibrėžti, kad būtų galima pateisinti Pagrindinių teisių chartijos 7 ir 8 straipsnių apribojimą?

                              c)

                              ar su Pagrindinių teisių chartijos 7 ir 8 straipsniais ir PNR direktyvos tikslais suderinama tai, kad renkami ne tik keleivio, bet ir trečiųjų asmenų, pavyzdžiui, kelionių agentūros / kelionių agento (PNR direktyvos I priedo 9 punktas), nepilnamečius lydinčių (PNR direktyvos I priedo 12 punktas) ir kartu keliaujančių asmenų (PNR direktyvos I priedo 17 punktas) duomenys?

                              d)

                              ar PNR direktyva, atsižvelgiant į tai, kad pagal jos nuostatas perduodami, tvarkomi ir saugomi nepilnamečių keleivių duomenys, yra suderinama su Pagrindinių teisių chartijos 7, 8 ir 24 straipsniais?

                              e)

                              ar PNR direktyvos 8 straipsnio 2 dalis kartu su PNR direktyvos I priedo 18 punktu, pagal kurią oro transporto bendrovė API duomenis, net jei jie yra tokie patys, kaip ir PNR duomenys, perduoda valstybių narių informacijos apie keleivius skyriams, atsižvelgiant į duomenų kiekio mažinimo principą, yra suderinama su Pagrindinių teisių chartijos 8 ir 52 straipsniais?

                              f)

                              ar PNR direktyvos 6 straipsnio 4 dalis, kurios nuostatos skirtos kriterijams, pagal kuriuos yra lyginami duomenų įrašai, apibrėžti, yra pakankamas teisės akte nustatytas teisėtas pagrindas, kaip tai suprantama pagal Pagrindinių teisių chartijos 8 straipsnio 2 dalį ir 52 straipsnį ir SESV 16 straipsnio 2 dalį?

                              g)

                              ar PNR direktyvos 12 straipsniu Pagrindinių teisių chartijos 7 ir 8 straipsniai ribojami tik tiek, kiek griežtai būtina, jei valstybių narių informacijos apie keleivius skyriuose perduoti duomenys saugomi penkerius metus?

                              h)

                              ar dėl nuasmeninimo pagal PNR direktyvos 12 straipsnio 2 dalį asmens duomenų kiekis sumažinamas tik tiek, kiek yra būtina vadovaujantis Pagrindinių teisių chartijos 8 ir 52 straipsniais, jeigu tai yra tiesiog suteikiami pseudonimai, kurių galima bet kada atsisakyti?

                              i)

                              ar Pagrindinių teisių chartijos 7, 8 ir 47 straipsniai turi būti aiškinami taip, kad pagal juos reikalaujama, jog keleiviai, kurių duomenys atliekant keleivių duomenų tvarkymą yra nuasmeninami (PNR direktyvos 12 straipsnio 3 dalis), būtų apie tai informuojami ir jiems taip būtų užtikrinta galimybė pasinaudoti teismine priežiūra?

                  3.

                  Ar PNR direktyvos 11 straipsnis, leidžiantis PNR duomenis perduoti trečiosioms šalims, kuriose nėra pakankamo duomenų apsaugos lygio, yra suderinamas su Pagrindinių teisių chartijos 7 ir 8 straipsniais?

                  4.

                  Ar pagal PNR direktyvos 6 straipsnio 4 dalies ketvirtąjį sakinį yra užtikrinama pakankama apsauga nuo specialių kategorijų asmens duomenų tvarkymo, kaip tai suprantama pagal Reglamento (ES) 2016/679 (2) (toliau – BDAR) 9 straipsnį ir Direktyvos (ES) 2016/680 (3) (toliau – Direktyva (ES) 2016/680) 10 straipsnį, jei kartu su laisvos formos teksto laukelyje „bendros pastabos“ (PNR direktyvos I priedo 12 punktas) pateikta informacija gali būti perduoti, pavyzdžiui, pageidavimai dėl maisto, iš kurių galima daryti išvadas dėl tokių specialių kategorijų asmens duomenų?

                  5.

                  Ar yra suderinama su BDAR 13 straipsniu, jei oro transporto bendrovės savo interneto svetainėse atkreipia keleivių dėmesį tik į nacionalinį įgyvendinimo įstatymą (šiuo atveju – 2017 m. birželio 6 d.Gesetz über die Verarbeitung von Fluggastdaten zur Umsetzung der Richtlinie (EU) 2016/681 (Įstatymas dėl keleivių duomenų tvarkymo įgyvendinant Direktyvą (ES) 2016/681), BGBl I, p. 1484)?

         (1)  2016 m. balandžio 27 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva dėl [keleivio duomenų įrašo (PNR) duomenų naudojimo] teroristinių nusikaltimų ir sunkių nusikaltimų prevencijos, nustatymo, tyrimo ir patraukimo už juos baudžiamojon atsakomybėn tikslais (OL L 119, 2016, p. 132).

         (2)  2016 m. balandžio 27 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas dėl fizinių asmenų apsaugos tvarkant asmens duomenis ir dėl laisvo tokių duomenų judėjimo ir kuriuo panaikinama Direktyva 95/46/EB (OL L 119, 2016, p. 1).

         (3)  2016 m. balandžio 27 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva dėl fizinių asmenų apsaugos kompetentingoms institucijoms tvarkant asmens duomenis nusikalstamų veikų prevencijos, tyrimo, atskleidimo ar baudžiamojo persekiojimo už jas arba bausmių vykdymo tikslais ir dėl laisvo tokių duomenų judėjimo, ir kuria panaikinamas Tarybos pamatinis sprendimas 2008/977/TVR (OL L 119, 2016, p. 89).


title: Byla C-216/20: 2020 m. gegužės 7 d. Finanzgericht Hamburg (Vokietija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje C.E. Roeper GmbH / Hauptzollamt Hamburg

text:
               2020 8 24

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 279/29

      2020 m. gegužės 7 d.Finanzgericht Hamburg (Vokietija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje C.E. Roeper GmbH / Hauptzollamt Hamburg

      (Byla C-216/20)
      (2020/C 279/40)
      Proceso kalba: vokiečių

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

         Finanzgericht Hamburg

         Šalys pagrindinėje byloje

         Pareiškėja: C.E. Roeper GmbH

         Atsakovė: Hauptzollamt Hamburg

         Prejudiciniai klausimai

                  1.

                  Ar Kombinuotosios nomenklatūros 1521 90 99 subpozicijos (1) aiškinamosios pastabos (2) taikomos tiek, kiek jose vartojamas žodis „išlydytas“?

                  2.

                  Jeigu į pirmąjį prejudicinį klausimą būtų atsakyta neigiamai: ar sąvoka „žaliaviniai“, kaip ji suprantama pagal Kombinuotosios nomenklatūros 1521 90 91 subpoziciją, turi būti aiškinama taip, kad eksporto šalyje išlydytas bičių vaškas, iš kurio lydant buvo mechaniškai pašalinti svetimkūniai, tačiau šiek tiek svetimkūnių bičių vaške liko, gali būti priskiriamas šiai subpozicijai?

         (1)  Europos Sąjungos kombinuotosios nomenklatūros paaiškinimai (OL C 119, 2019, p. 1).

         (2)  1987 m. liepos 23 d. Tarybos reglamentas (EEB) Nr. 2658/87 dėl tarifų ir statistinės prekių nomenklatūros bei dėl Bendrojo muitų tarifo (OL L 256, 1987, p. 1; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 2 sk., 2 t., p. 382), iš dalies pakeistas 2019 m. spalio 9 d. Komisijos įgyvendinimo reglamentu (ES) 2019/1776, kuriuo iš dalies keičiamas Tarybos reglamento (EEB) Nr. 2658/87 dėl tarifų ir statistinės nomenklatūros bei dėl Bendrojo muitų tarifo I priedas (OL L 280, 2019, p. 1).


title: Byla C-220/20: 2020 m. gegužės 28 d. Ufficio del Giudice di Pace di Lanciano (Italija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje XX / OO

text:
               2020 8 24

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 279/29

      2020 m. gegužės 28 d.Ufficio del Giudice di Pace di Lanciano (Italija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje XX / OO

      (Byla C-220/20)
      (2020/C 279/41)
      Proceso kalba: italų

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

         Ufficio del Giudice di Pace di Lanciano

         Šalys pagrindinėje byloje

         Ieškovė: XX

         Atsakovė: OO

         Įstojusi į bylą šalis: WW

         Prejudicinis klausimas

      Ar Europos Sąjungos sutarties 2 straipsniui, 4 straipsnio 3 daliai, 6 straipsnio 1 daliai ir 9 straipsniui, Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo 67 straipsnio 1 ir 4 dalims, 81 ir 82 straipsniams, siejamiems su Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijos 1, 6, 20, 21, 31, 34, 45 ir 47 straipsniais, prieštarauja tokios kartu aiškinamos vidaus teisės nuostatos, kaip 2020 m. kovo 17 d. Įstatyminis dekretas Nr. 18, 2020 m. sausio 31 d. Ministrų tarybos sprendimas, kuriuo šešiems mėnesiams iki 2020 m. liepos 31 d. paskelbta nepaprastoji sveikatos padėtis valstybėje, 2020 m. gegužės 19 d. Įstatyminio dekreto Nr. 34 14 ir 263 straipsniai, kuriais iki 2021 m. sausio 31 d. pratęsta dėl Covid-19 paskelbta nepaprastoji sveikatos padėtis valstybėje ir paralyžiuojamas Italijos teismų civilinių ir baudžiamųjų bylų nagrinėjimas ir administracinė veikla, nes šiomis nacionalinėmis nuostatomis pažeidžiamas prašymą priimti prejudicinį sprendimą teikiančio teismo nepriklausomumas, teisingo proceso principas ir su jais susijusios teisės: asmenų orumas, laisvė, saugumas, lygybė prieš įstatymą, nediskriminavimas, tinkamos darbo sąlygos, teisė į socialinio draudimo išmokas, teisė laisvai judėti ir gyventi šalyje?


title: Byla C-222/20: 2020 m. gegužės 27 d. Verwaltungsgericht Wiesbaden (Vokietija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje OC / Vokietijos Federacinė Respublika

text:
               2020 8 24

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 279/30

      2020 m. gegužės 27 d.Verwaltungsgericht Wiesbaden (Vokietija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje OC / Vokietijos Federacinė Respublika

      (Byla C-222/20)
      (2020/C 279/42)
      Proceso kalba: vokiečių

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

         Verwaltungsgericht Wiesbaden

         Šalys pagrindinėje byloje

         Ieškovas: OC

         Atsakovė: Vokietijos Federacinė Respublika

         Prejudiciniai klausimai

                  1.

                  Ar SESV 21 ir 67 straipsniai turi būti aiškinami taip, kad pagal juos draudžiama nacionalinė nuostata, kurioje, taikant Direktyvos (ES) 2016/681 (1) (toliau – PNR direktyva) 2 straipsnio 1 dalies įvadinę nuostatą, taip pat skrydžių Europos Sąjungoje atveju numatyta, kad oro vežėjai visų be išimties keleivių duomenų įrašo duomenis turi perduoti valstybių narių įsteigtiems informacijos apie keleivius skyriams ir juose nesant priežasčių šie duomenys (išskyrus susijusius su kelionės lėktuvu užsisakymu) turi būti saugomi ir naudojami atliekant automatizuotą duomenų bazių ir kriterijų palyginimą, o paskui saugomi (šiuo atveju Gesetz über die Verarbeitung von Fluggastdaten zur Umsetzung der Richtlinie [EU] 2016/681 (Įstatymo dėl keleivių duomenų tvarkymo įgyvendinant 2017 m. birželio 6 d. direktyvą (ES) 2016/681) (BGBl. I, p. 1484) 2 straipsnio 3 dalis, kuri buvo pakeista 2017 m. birželio 6 d. įstatymo (BGBl. I, p. 1484) 2 straipsniu (toliau – FlugDaG))?

                  2.

                  Ar remiantis Pagrindinių teisių chartijos 7 ir 8 straipsniais darytina išvada, kad įgyvendinimo nacionalinės teisės aktuose (šiuo atveju – FlugDaG 4 straipsnio 1 dalis) dėl PNR direktyvos 3 straipsnio 9 dalies kartu su šios direktyvos II priedu galutinai ir aiškiai turi būti įtvirtintos šalyje taikytinos baudžiamosios teisės normos, susijusios su PNR direktyvoje apibrėžtomis nusikalstamomis veikomis?

                  3.

                  Ar Pagrindinių teisių chartijos 7 ir 8 straipsnius reikia aiškinti taip, kad pagal juos yra draudžiama valstybės narės nacionalinė teisės norma (šiuo atveju – FlugDaG 6 straipsnio 4 dalis), leidžianti atitinkamos valstybės narės institucijoms perduotus PNR duomenis tvarkyti ir kitais nei tik teroristinių nusikaltimų ir sunkių nusikaltimų prevencijos, nustatymo, tyrimo ir patraukimo už juos baudžiamojon atsakomybėn tikslais, jei nustatytais faktais kartu su kita informacija yra grindžiami įtarimai dėl konkrečios kitos nusikalstamos veikos?

                  4.

                  Ar PNR direktyvos 2 straipsnio 1 dalies įvadinė nuostata, leidžianti priimti nacionalinės teisės aktų nuostatas, pagal kurias PNR direktyva turi būti taikoma ir skrydžiams Europos Sąjungos viduje (šiuo atveju – FlugDaG 2 straipsnio 1 dalis) ir kuriomis vadovaujantis PNR duomenys Europoje renkami du kartus (PNR duomenis renka šalis, iš kurios išvykstama, ir šalis, į kurią vykstama), atsižvelgiant į duomenų kiekio mažinimo principą, yra suderinama su Pagrindinių teisių chartijos 7 ir 8 straipsniais?

                  5.

                  Tuo atveju, jei PNR direktyva aukštesnę galią turinčios teisės normos (žr. Verwaltungsgericht Wiesbaden2020 m. gegužės 13 d. Sprendimą, bylos Nr. 6 K 805/19.WI) nepažeidžiamos ir dėl to ji gali būti taikoma:

                              a)

                              ar PNR direktyvos 7 straipsnio 4 ir 5 dalis reikia aiškinti taip, kad pagal jas draudžiama valstybės narės nacionalinė teisės norma (šiuo atveju – FlugDaG 6 straipsnio 4 dalis), leidžianti atitinkamos valstybės narės institucijoms perduotus PNR duomenis tvarkyti ir kitais ne tik teroristinių nusikaltimų ir sunkių nusikaltimų prevencijos, nustatymo, tyrimo ir patraukimo už juos baudžiamojon atsakomybėn tikslais, jei nustatytais faktais kartu su kita informacija yra grindžiami įtarimai dėl konkrečios kitos nusikalstamos veikos (vadinamasis atsitiktinis nustatymas)?

                              b)

                              ar valstybės narės praktika į PNR direktyvos 7 straipsnio 1 dalyje nurodytų kompetentingų institucijų sąrašą įtraukti instituciją (šiuo atveju – Bundesamt für Verfassungsschutz), kuri pagal nacionalinę teisę (šiuo atveju – Gesetz über die Zusammenarbeit des Bundes und der Länder in Angelegenheiten des Verfassungsschutzes und das Bundesamt für Verfassungsschutz (Įstatymas dėl federalinės valstybės ir federacinių žemių bendradarbiavimo konstitucinės apsaugos klausimais) 5 straipsnio 1 dalis kartu su 3 straipsnio 1 dalimi) dėl nacionalinio atskyrimo reikalavimo neturi policijos įgaliojimų, yra suderinama su PNR direktyvos 7 straipsnio 2 dalimi?

         (1)  2016 m. balandžio 27 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva dėl [keleivio duomenų įrašo (PNR) duomenų naudojimo] teroristinių nusikaltimų ir sunkių nusikaltimų prevencijos, nustatymo, tyrimo ir patraukimo už juos baudžiamojon atsakomybėn tikslais (OL L 119, 2016, p. 132).


title: Byla C-224/20: 2020 m. gegužės 29 d. Sø- og Handelsretten (Danija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Merck Sharp & Dohme BV, Merck Sharp & Dohme Corp., MSD DANMARK ApS, MSD Sharp & Dohme GmbH, Novartis AG, FERRING LÆGEMIDLER A/S ir H. Lundbeck A/S / Abacus Medicine A/S, Paranova Danmark A/S ir 2CARE4 ApS

text:
               2020 8 24

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 279/31

      2020 m. gegužės 29 d.Sø- og Handelsretten (Danija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Merck Sharp & Dohme BV, Merck Sharp & Dohme Corp., MSD DANMARK ApS, MSD Sharp & Dohme GmbH, Novartis AG, FERRING LÆGEMIDLER A/S ir H. Lundbeck A/S / Abacus Medicine A/S, Paranova Danmark A/S ir 2CARE4 ApS

      (Byla C-224/20)
      (2020/C 279/43)
      Proceso kalba: danų

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

         Sø- og Handelsretten

         Šalys pagrindinėje byloje

         Ieškovės: Merck Sharp & Dohme BV, Merck Sharp & Dohme Corp., MSD DANMARK ApS, MSD Sharp & Dohme GmbH, Novartis AG, FERRING LÆGEMIDLER A/S ir H. Lundbeck A/S

         Atsakovės: Abacus Medicine A/S, Paranova Danmark A/S ir 2CARE4 ApS

         Prejudiciniai klausimai

                  1.

                  Ar Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2015/2436/ES (1) dėl prekių ženklų 15 straipsnio 2 dalį ir Europos Parlamento ir Tarybos reglamento 2017/1001/ES (2) dėl ES prekių ženklo 15 straipsnio 2 dalį reikia aiškinti taip, kad prekių ženklo savininkas gali protestuoti dėl vaisto, kurį paralelinis importuotojas perpakavo į naują išorinę pakuotę ant jos vėl uždėjęs prekių ženklą, komercializavimo, jeigu:

                              i)

                              importuotojas gali supakuoti vaistą taip, kad vaistu būtų galima prekiauti ir būtų galima faktiškai patekti į importo valstybės narės rinką, t. y. jis gali atidaryti originalią išorinę pakuotę, ant vidinės pakuotės uždėti naujas etiketes ir (arba) pakeisti informacinį lapelį nauju, o vėliau sandariai užklijuoti originalią išorinę pakuotę panaudodamas naują įtaisą, skirtą patikrinti, ar pakuotė nebuvo pažeista, kaip nurodyta 2001 m. lapkričio 6 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2001/83/EB (3) dėl vaistų (su pakeitimais, padarytais Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2011/62/ES (4)) 47a straipsnyje ir Komisijos deleguotojo reglamento (ES) 2016/161 (5) dėl apsaugos priemonių ant vaistų pakuočių, 16 straipsnyje?

                              ii)

                              importuotojas negali supakuoti vaisto taip, kad vaistu būtų galima prekiauti ir būtų galima faktiškai patekti į importo valstybės narės rinką, t. y. jis negali atidaryti originalios išorinės pakuotės, ant vidinės pakuotės uždėti naujas etiketes ir (arba) pakeisti informacinį lapelį nauju, o vėliau sandariai užklijuoti originalią išorinę pakuotę panaudodamas naują įtaisą, skirtą patikrinti, ar pakuotė nebuvo pažeista, kaip nurodyta 2001 m. lapkričio 6 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2001/83/EB dėl vaistų (su pakeitimais, padarytais Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2011/62/ES) 47a straipsnyje ir Komisijos deleguotojo reglamento (ES) 2016/161 dėl apsaugos priemonių ant vaistų pakuočių, 16 straipsnyje?

                  2.

                  Ar Europos Parlamento ir Tarybos direktyvą 2001/83/EB dėl vaistų (su pakeitimais, padarytais Direktyva 2011/62/ES), įskaitant, pirmiausia, 47a straipsnį ir 54 straipsnio o punktą, reikia aiškinti taip, kad naujas įtaisas, pagal kurį galima patikrinti, ar pakuotė nebuvo pažeista (pakuotės apsauginis įtaisas), uždėtas ant originalios vaistų pakuotės (kai pakuotė atidaroma, uždedamos papildomos etiketės ir originalus pakuotės apsauginis įtaisas yra visiškai arba iš dalies uždengiamas ir (arba) nuimamas), remiantis 47a straipsnio 1 dalies b punktu „yra [lygiavertis] toms apsaugos priemonėms, kuriomis galima patikrinti vaisto autentiškumą, jį identifikuoti, ir nustatyti, ar nebuvo pažeista pakuotė“ ir, remiantis 47a straipsnio 1 dalies b punkto ii papunkčiu, „yra vienodai [veiksmingas], kad būtų galima patikrinti vaistų autentiškumą ir juos identifikuoti bei nustatyti, ar nebuvo pažeista vaistų pakuotė“, jeigu ant vaistų pakuotės a) yra matomų požymių, kad originalus pakuotės apsauginis įtaisas buvo pažeistas arba b) tai galima nustatyti produktą palietus, be kita ko,

                              i)

                              gamintojams, didmeniniams platintojams, vaistininkams ir asmenims, turintiems leidimą arba įgaliotiems tiekti vaistą visuomenei, atliekant privalomą pakuotės apsauginio įtaiso patikrinimą (žr. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2011/62/ES 54a straipsnio 2 dalies d punktą ir Komisijos deleguotojo reglamento 2016/161 10 straipsnio b punktą ir 25 bei 30 straipsnius) arba

                              ii)

                              po to, kai vaistų pakuotė buvo atidaryta, pavyzdžiui, paciento?

                  3.

                  Jei atsakymas į 2 klausimą būtų neigiamas:
                  Ar Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2015/2436/ES dėl prekių ženklų 15 straipsnį, Europos Parlamento ir Tarybos reglamento 2017/1001/ES dėl ES prekių ženklo 15 straipsnį ir SESV 36 ir 34 straipsnius tada reikia aiškinti taip, kad perpakavimas į naują išorinę pakuotę laikomas objektyviai būtinu tam, kad būtų galima faktiškai patekti į importo valstybės rinką tada, kai paralelinis importuotojas negali uždėti papildomų etikečių ir užklijuoti originalios pakuotės pagal 2001 m. lapkričio 6 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2001/83/EB dėl vaistų (su pakeitimais, padarytais Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2011/62/ES) 47a straipsnį, t. y. negali to padaryti taip, kad ant vaistų pakuotės a) nebūtų matomų požymių, kad pakuotės apsauginis įtaisas buvo pažeistas, arba b) tai galima nustatyti produktą palietus, kaip aprašyta 2 klausime, tokiu būdu, kuris neatitinka 47a straipsnio?

                  4.

                  Ar Europos Parlamento ir Tarybos direktyvą 2001/83/EB dėl vaistų (su pakeitimais, padarytais Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2011/62/ES) ir Komisijos deleguotąjį reglamentą (ES) 2016/161, siejamus su SESV 34 ir 36 straipsniais ir Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2015/2436/ES dėl prekių ženklų 15 straipsnio 2 dalimi, reikia aiškinti taip, kad valstybė narė (Danijoje – Lægemiddelstyrelsen (Danijos vaistų agentūra)) turi teisę nustatyti gaires, pagal kurias paprastai būtų vykdomas perpakavimas į išorines pakuotes, tačiau tik padavus prašymą išimtiniais atvejais (pavyzdžiui, kai kyla pavojus vaisto tiekimui) būtų leidžiama papildomas etiketes uždėti ir pakuotę perklijuoti, ant originalios išorinės pakuotės uždedant naujas apsaugos priemones, ar vis dėlto tai, kad valstybė narė tokias gaires paskelbia ir taiko, yra nesuderinama su SESV 34 ir 36 straipsniais ir (arba) su Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2001/83/EB dėl vaistų 47a straipsniu ir Komisijos deleguotojo reglamento (ES) 2016/161 16 straipsniu?

                  5.

                  Ar Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2015/2436/ES dėl prekių ženklų 15 straipsnio 2 dalį ir Europos Parlamento ir Tarybos reglamento 2017/1001/ES dėl ES prekių ženklo 15 straipsnio 2 dalį, siejamus su SESV 34 ir 36 straipsniais, reikia aiškinti taip, kad paralelinio importuotojo pagal valstybės narės nustatytas gaires vykdomas perpakavimas į naujas pakuotes, kaip nurodyta 4-ajame klausime, pagal Europos Sąjungos Teisingumo Teismo jurisprudenciją yra laikytinas būtinu,

                              i)

                              kai gairės yra suderinamos su SESV 34 ir 36 straipsniais ir Europos Sąjungos Teisingumo Teismo jurisprudencija dėl vaistų paralelinio importo?

                              ii)

                              kai gairės yra nesuderinamos su SESV 34 ir 36 straipsniais ir Europos Sąjungos Teisingumo Teismo jurisprudencija dėl vaistų paralelinio importo?

                  6.

                  Ar SESV 34 ir 36 straipsnius reikia aiškinti taip, kad vaisto perpakavimas į naują išorinę pakuotę privalo būti objektyviai būtinas tam, kad būtų galima faktiškai patekti į importo valstybės rinką, net jeigu paralelinis importuotojas nededa originalaus prekių ženklo (produkto pavadinimo) ir vietoj jo ant naujos išorinės pakuotės deda produkto pavadinimą, kuriame prekių ženklo savininko produkto prekių ženklas nėra panaudotas („de-branding“)?

                  7.

                  Ar Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2015/2436/ES dėl prekių ženklų 15 straipsnio 2 dalį ir Europos Parlamento ir Tarybos reglamento 2017/1001/ES dėl ES prekių ženklo 15 straipsnio 2 dalį reikia aiškinti taip, kad prekių ženklo savininkas gali protestuoti dėl tolesnio vaisto komercializavimo, jeigu paralelinis importuotojas perpakavo vaistą į naują išorinę pakuotę ir ant pakuotės uždėjo tik prekių ženklo savininko produkto prekių ženklą, o kitų prekių ženklų ir (arba) komercinių nuorodų, kurias prekių ženklo savininkas buvo uždėjęs ant originalios pakuotės, neuždėjo?

         (1)  2015 m. gruodžio 16 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva (ES) 2015/2436, valstybių narių teisės aktams, susijusiems su prekių ženklais, suderinti (OL L 336, 2015, p. 1).

         (2)  2017 m. birželio 14 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (ES) 2017/1001 dėl Europos Sąjungos prekių ženklo (OL L 154, 2017, p. 1).

         (3)  2001 m. lapkričio 6 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2001/83/EB dėl Bendrijos kodekso, reglamentuojančio žmonėms skirtus vaistus (OL L 311, 2001, p. 67; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 13 sk., 27 t., p. 69).

         (4)  2011 m. birželio 8 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2011/62/ES, kuria iš dalies keičiamos Direktyvos 2001/83/EB dėl Bendrijos kodekso, reglamentuojančio žmonėms skirtus vaistus, nuostatos dėl falsifikuotų vaistų patekimo į teisėtą tiekimo tinklą prevencijos (OL L 174, 2011, p. 74).

         (5)  2015 m. spalio 2 d. Komisijos deleguotasis reglamentas (ES) 2016/161, kuriuo nustatomos išsamios apsaugos priemonių ant žmonėms skirtų vaistų pakuotės naudojimo taisyklės ir taip papildoma Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2001/83/EB (OL L 32, 2016, p. 1).


title: Byla C-232/20: 2020 m. birželio 3 d. Landesarbeitsgericht Berlin-Brandenburg (Vokietija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje NP / Daimler AG

text:
               2020 8 24

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 279/33

      2020 m. birželio 3 d.Landesarbeitsgericht Berlin-Brandenburg (Vokietija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje NP / Daimler AG

      (Byla C-232/20)
      (2020/C 279/44)
      Proceso kalba: vokiečių

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

         Landesarbeitsgericht Berlin-Brandenburg

         Šalys pagrindinėje byloje

         Ieškovas: NP

         Atsakovė: Daimler AG, Mercedes-Benz Werk Berlin

         Prejudiciniai klausimai

                  1.

                  Ar laikinojo darbuotojo paskyrimas į įmonę laikinojo darbo naudotoją nebelaikytinas „laikinu“, kaip tai suprantama pagal Direktyvos dėl darbo per laikinojo įdarbinimo įmones (1) 1 straipsnį, kai darbuotojas įdarbinamas darbo vietoje, kuri yra nuolatinė ir į kurią darbuotojas paskiriamas ne pavaduoti kitą asmenį?

                  2.

                  Ar laikinojo darbuotojo paskyrimas laikotarpiui, neviršijančiam 55 mėnesių, nebelaikytinas „laikinu“, kaip tai suprantama pagal Direktyvos dėl darbo per laikinojo įdarbinimo įmones 1 straipsnį?

                  3.

                  Jeigu atsakymas į pirmąjį ir (arba) antrąjį klausimus būtų teigiamas, kyla šie papildomi klausimai:

                              3.1.

                              Ar laikinasis darbuotojas turi teisę į darbo santykių atsiradimą su įmone laikinojo darbo naudotoja, net jei nacionalinės teisės aktuose tokios sankcijos iki 2017 m. balandžio 1 d. nebuvo numatyta?

                              3.2.

                              Ar tokia nacionalinės teisės norma, kaip antai Arbeitnehmerüberlassungsgesetz (Darbuotojų paskyrimo dirbti įstatymas) 19 straipsnio 2 dalis, pažeidžia Direktyvos dėl darbo per laikinojo įdarbinimo įmones 1 straipsnį, jeigu pagal ją maksimali 18 mėnesių individualaus paskyrimo dirbti trukmė nustatoma tik nuo 2017 m. balandžio 1 d., aiškiai nurodant, kad į ankstesnius paskyrimo dirbti laikotarpius neatsižvelgiama, nors jeigu į ankstesnius laikotarpius būtų atsižvelgta, paskyrimas dirbti nebegalėtų būti kvalifikuojamas kaip laikinas?

                              3.3.

                              Ar kolektyvinės sutarties šalims galima leisti pratęsti maksimalią individualaus paskyrimo dirbti trukmę? Jei atsakymas būtų teigiamas: ar tai taikoma ir toms kolektyvinės sutarties šalims, kurios atsakingos ne už konkretaus laikinojo darbuotojo darbo santykius, o už sektorių, kuriam priklauso įmonė laikinojo darbo naudotoja?

         (1)  2008 m. lapkričio 19 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2008/104/EB dėl darbo per laikinojo įdarbinimo įmones (OL L 327, 2008, p. 9).


title: Byla C-248/20: 2020 m. birželio 9 d. Högsta förvaltningsdomstolen (Švedija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Skatteverket / Skellefteå Industrihus Aktiebolag

text:
               2020 8 24

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 279/34

      2020 m. birželio 9 d.Högsta förvaltningsdomstolen (Švedija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Skatteverket / Skellefteå Industrihus Aktiebolag

      (Byla C-248/20)
      (2020/C 279/45)
      Proceso kalba: švedų

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

         Högsta förvaltningsdomstolen

         Šalys pagrindinėje byloje

         Apeliantas: Skatteverket

         Kita apeliacinio proceso šalis: Skellefteå Industrihus Aktiebolag

         Prejudicinis klausimas

      Ar su PVM direktyva (1), visų pirma su jos 137, 168, 184–187, 189 ir 192 straipsniais, suderinama tai, kad turto savininkas, kuris pasirinko pastato statybos apmokestinimą ir atskaitė pirkimo mokestį, sumokėtą už įsigijimus, susijusius su statybos projektu, turi nedelsdamas grąžinti visą pirkimo mokesčio sumą su palūkanomis, nes mokestinė prievolė baigiasi dėl statybos projekto nutraukimo prieš pastato užbaigimą ir todėl nėra nuomos?

         (1)  2006 m. lapkričio 28 d. Tarybos direktyva 2006/112/EB dėl pridėtinės vertės mokesčio bendros sistemos (OL L 347, 2006, p. 1).