title: Byla T-621/16: 2016 m. rugpjūčio 29 d. pareikštas ieškinys byloje České dráhy/Komisija

text:
               24.10.2016

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 392/46

         2016 m. rugpjūčio 29 d. pareikštas ieškinys byloje České dráhy/Komisija

   (Byla T-621/16)
   (2016/C 392/60)
   Proceso kalba: čekų

      Šalys

      Ieškovė: České dráhy a.s. (Praha, Čekijos Respublika), atstovaujama advokatų K. Muzikář ir J. Kindl

      Atsakovė: Europos Komisija

      Reikalavimai

               —

               Panaikinti 2016 m. birželio 22 d. Komisijos sprendimą C(2016) 3993 final byloje AT.40401 — Twins, kuriuo nurodoma atlikti patikrinimą pagal 2002 m. gruodžio 16 d. Tarybos reglamento (EB) Nr. 1/2003 dėl konkurencijos taisyklių, nustatytų Sutarties 81 ir 82 straipsniuose, įgyvendinimo 20 straipsnio 4 dalį;

               —

               priteisti iš Komisijos visas bylinėjimosi išlaidas.

      Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

   Grįsdama ieškinį ieškovė remiasi penkiais pagrindais.

               1.

               Pirmasis ieškinio pagrindas, susijęs su tuo, kad ginčijamas sprendimas priimtas remiantis dokumentais, gautais per ankstesnį patikrinimą České dráhy komercinėse patalpose, kuris atliktas vadovaujantis neteisėtu sprendimu. Europos Komisija negalėjo naudotis taip gautais dokumentais, net ir priimdama šioje byloje pareikštu ieškiniu ginčijamą sprendimą.

               2.

               Antrasis ieškinio pagrindas, susijęs su tuo, kad dokumentus, kuriais remiantis priimtas ginčijamas sprendimas, Europos Komisija gavo per ankstesnį patikrinimą, kurio dalykas neapėmė tų dokumentų, taigi neteisėtai.

               3.

               Trečiasis ieškinio pagrindas, susijęs su tuo, kad ginčijamas Europos Komisijos sprendimas ir susijęs patikrinimas yra neproporcingas kišimasis į ieškovės privačios veiklos sritį. Europos Komisija priėmė ginčijamą sprendimą neturėdama teisiškai leistinų dokumentų, Komisija nepriimtinai plačiai apibrėžė patikrinimo dalyką ir viršijo savo tyrimo įgaliojimus.

               4.

               Ketvirtasis ieškinio pagrindas, susijęs su tuo, kad ginčijamame sprendime netinkamai apibrėžtas tyrimo dalykas ir tikslas, nes, be kita ko, jame neleistinai plačiai apibrėžtas laikotarpis, su kuriuo susijęs tyrimas, ir netinkamai išdėstyti motyvai.

               5.

               Penktasis ieškinio pagrindas, susijęs su tuo, kad dėl ginčijamo sprendimo ir susijusio tyrimo neleistinai apribotos ieškovo pagrindinės teisės ir laisvės, garantuojamos pagal ES pagrindinių teisių chartijos 7 straipsnį (arba Europos žmogaus teisių ir pagrindinių laisvių apsaugos konvencijos 8 straipsnį) ir ES pagrindinių teisių chartijos 48 straipsnį (arba Europos žmogaus teisių ir pagrindinių laisvių apsaugos konvencijos 6 straipsnį).


title: Byla C-573/12: 2014 m. liepos 1 d. Teisingumo Teismo (didžioji kolegija) sprendimas byloje ( Förvaltningsrätten i Linköping (Švedija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Ålands Vindkraft AB/Energimyndigheten (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą — Nacionalinė paramos schema, numatanti žaliųjų sertifikatų, kuriais galima prekiauti, išdavimą įrenginiams, kuriais gaminama elektros energija iš atsinaujinančių energijos išteklių — Elektros energijos tiekėjų ir tam tikrų vartotojų pareiga kiekvienais metais grąžinti kompetentingai valdžios institucijai tam tikrą žaliųjų sertifikatų kvotą — Atsisakymas išduoti žaliuosius sertifikatus gamybos įrenginiams, esantiems ne atitinkamoje valstybėje narėje — Direktyva 2009/28/EB — 2 straipsnio antrosios pastraipos k punktas ir 3 straipsnio 3 dalis — Laisvas prekių judėjimas — SESV 34 straipsnis)

text:
               1.9.2014

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 292/4

         2014 m. liepos 1 d. Teisingumo Teismo (didžioji kolegija) sprendimas byloje (Förvaltningsrätten i Linköping (Švedija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Ålands Vindkraft AB/Energimyndigheten

   (Byla C-573/12) (1)

   ((Prašymas priimti prejudicinį sprendimą - Nacionalinė paramos schema, numatanti žaliųjų sertifikatų, kuriais galima prekiauti, išdavimą įrenginiams, kuriais gaminama elektros energija iš atsinaujinančių energijos išteklių - Elektros energijos tiekėjų ir tam tikrų vartotojų pareiga kiekvienais metais grąžinti kompetentingai valdžios institucijai tam tikrą žaliųjų sertifikatų kvotą - Atsisakymas išduoti žaliuosius sertifikatus gamybos įrenginiams, esantiems ne atitinkamoje valstybėje narėje - Direktyva 2009/28/EB - 2 straipsnio antrosios pastraipos k punktas ir 3 straipsnio 3 dalis - Laisvas prekių judėjimas - SESV 34 straipsnis))
   2014/C 292/04
   Proceso kalba: švedų

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Förvaltningsrätten i Linköping

      Šalys pagrindinėje byloje

      Ieškovė: Ålands Vindkraft AB

      Atsakovė: Energimyndigheten

      Rezoliucinė dalis

               1.

               2009 m. balandžio 23 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2009/28/EB dėl skatinimo naudoti atsinaujinančių išteklių energiją, iš dalies keičiančios bei vėliau panaikinančios direktyvas 2001/77/EB ir 2003/30/EB 2 straipsnio antrosios pastraipos k punkto ir 3 straipsnio 3 dalies nuostatos turi būti aiškinamos taip, kad jomis valstybei narei leidžiama įtvirtinti paramos schemą, kaip antai nagrinėjamą pagrindinėje byloje, pagal kurią sertifikatai, kuriais gali būti prekiaujama, išduodami elektros energijos, pagamintos iš atsinaujinančių išteklių, gamintojams atsižvelgiant vien į elektros energiją, pagamintą iš šių išteklių šios valstybės teritorijoje, ir pagal kurią tiekėjams ir tam tikriems vartotojams numatyta pareiga kiekvienais metais kompetentingai valdžios institucijai grąžinti tam tikrą kiekį tokių sertifikatų, atitinkančių dalį viso jų elektros energijos tiekimo ar suvartojimo.

               2.

               SESV 34 straipsnis turi būti aiškinamas taip, kad juo nedraudžiami nacionalinės teisės aktai, kaip antai nagrinėjami pagrindinėje byloje, kuriuose numatytas sertifikatų, kuriais galima prekiauti, suteikimas žaliosios elektros energijos gamintojams atsižvelgiant vien į žaliąją elektros energiją, pagamintą atitinkamoje valstybėje narėje, ir kurioje elektros energijos tiekėjams ir kai kuriems vartotojams numatyta pareiga kiekvienais metais grąžinti kompetentingai valdžios institucijai tam tikrą kiekį tokių sertifikatų, sudarančių dalį viso jų elektros energijos tiekimo ar sunaudojimo, o nevykdant šios pareigos taikomas specialus mokestis.

               3.

               Nacionalinis teismas, atsižvelgdamas į visas reikšmingas aplinkybes, tarp kurių, be kita ko, gali būti Sąjungos teisės norminis kontekstas, kuriam priskirtini pagrindinėje byloje nagrinėjami teisės aktai, privalo patikrinti, ar minėti teisės aktai, atsižvelgiant į jų teritorinio taikymo apimtį, atitinka reikalavimus, išplaukiančius iš teisinio saugumo principo.

      (1)  OL C 38, 2013 2 9.


title: 2005 m. vasario 16 d. Pirmosios Instancijos Teismo nutartis, Byloje T-142/03 Fost Plus VZW prieš Europos Bendrijų Komisiją (Ieškinys dėl panaikinimo — Juridinio asmens pareikštas ieškinys — Konkrečiai su juo susijęs teisės aktas — Sprendimas 2003/82/EB — Pakuočių atliekų ir pakuočių medžiagų panaudojimo ir perdirbimo tikslai — Direktyva 94/62/EB — Nepriimtinumas)

text:
               28.5.2005

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 132/28

      PIRMOSIOS INSTANCIJOS TEISMO NUTARTIS

   2005 m. vasario 16 d.
   Byloje T-142/03 Fost Plus VZW prieš Europos Bendrijų Komisiją
       (1)

   (Ieškinys dėl panaikinimo - Juridinio asmens pareikštas ieškinys - Konkrečiai su juo susijęs teisės aktas - Sprendimas 2003/82/EB - Pakuočių atliekų ir pakuočių medžiagų panaudojimo ir perdirbimo tikslai - Direktyva 94/62/EB - Nepriimtinumas)
   (2005/C 132/50)
   Proceso kalba: olandų
   Byloje T-142/03 Fost Plus VZW, įsteigta Briuselyje (Belgija), atstovaujama advokatų P. Wytinck ir H. Viaene, prieš Europos Bendrijų Komisiją, atstovaujamą M. van Beek ir M. Konstantidinis, nurodžiusių adresą dokumentams įteikti Liuksemburge, dėl 2003 m. sausio 29 d. Komisijos sprendimo 2003/82/EB, patvirtinančio pagal Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 94/62/EB dėl pakuočių ir pakuočių atliekų (OL L 31, p. 32) 6 straipsnio 6 dalį Belgijos praneštą priemonę, 1 straipsnio panaikinimo Pirmosios instancijos teismas (trečioji kolegija), kurį pasitarimo metu sudarė kolegijos pirmininkas J. Azizi, teisėjai M. Jaeger ir F. Dehousse; sekretorius H. Jung, 2005 m. vasario 16 d. priėmė nutartį, kurios rezoliucinėje dalyje nurodyta:

               1)

               Atmesti ieškinį kaip nepriimtiną.

               2)

               Ieškovė padengia savo ir atsakovės patirtas bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 146, 2003 6 21.


title: 2005 m. lapkričio 10 d.  Teisingumo Teismo sprendimas (pirmoji kolegija), Byloje C-29/04 Europos Bendrijų Komisija prieš Austrijos Respubliką (Valstybės įsipareigojimų neįvykdymas — Direktyvos 92/50/EEB 8 straipsnis, 11 straipsnio 1 dalis ir 15 straipsnio 2 dalis — Viešojo paslaugų pirkimo sutarčių sudarymo procedūra — Sutartis dėl atliekų šalinimo — Konkurso nepaskelbimas)

text:
               14.1.2006

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 10/3

      TEISINGUMO TEISMO SPRENDIMAS

   (pirmoji kolegija)
   2005 m. lapkričio 10 d.
   Byloje C-29/04 Europos Bendrijų Komisija prieš Austrijos Respubliką (1)

   (Valstybės įsipareigojimų neįvykdymas - Direktyvos 92/50/EEB 8 straipsnis, 11 straipsnio 1 dalis ir 15 straipsnio 2 dalis - Viešojo paslaugų pirkimo sutarčių sudarymo procedūra - Sutartis dėl atliekų šalinimo - Konkurso nepaskelbimas)
   (2006/C 10/05)
   Proceso kalba: vokiečių
   Byloje C-29/04 dėl 2004 m. sausio 28 d. pagal EB 226 straipsnį pareikšto ieškinio dėl įsipareigojimų neįvykdymo, Europos Bendrijų Komisija, atstovaujama K. Wiedner, prieš Austrijos Respubliką, atstovaujamą M. Fruhmann, Teisingumo Teismas (pirmoji kolegija), kurį sudaro kolegijos pirmininkas P. Jann, teisėjai K. Schiemann (pranešėjas), J. N. Cunha Rodrigues, K. Lenaerts ir M. Ilešič, generalinis advokatas L. A. Geelhoed, sekretorius R. Grass, 2005 m. lapkričio 10 d. priėmė sprendimą, kurio rezoliucinėje dalyje nurodyta:

               1.

               Kadangi sutartis dėl Mödling miesto atliekų šalinimo buvo sudaryta nesilaikant 1992 m. birželio 18 d. Tarybos direktyvos 92/50/EEB dėl viešojo paslaugų pirkimo sutarčių sudarymo tvarkos derinimo 8 straipsnyje, 11 straipsnio 1 dalyje ir 15 straipsnio 2 dalyje numatytų procedūros ir paskelbimo taisyklių, Austrijos Respublika neįvykdė įsipareigojimų pagal šią direktyvą.

               2.

               Priteisti iš Austrijos Respublikos bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 71, 2004 3 20.


title: 2004 m. gruodžio 2 d. Teisingumo Teismo sprendimas (trečioji kolegija), Byloje C-41/02 Europos Bendrijų Komisija prieš Nyderlandų Karalystę (Valstybės įsipareigojimų neįvykdymas — EB sutarties 30 ir 36 straipsniai (po pakeitimo – EB sutarties 28 ir 30 straipsniai) — Vitaminais arba mineralinėmis druskomis papildyti maisto produktai — Nacionaliniai teisės aktai, pagal kuriuos maisto produktų prekyba priklauso nuo maistinių medžiagų poreikio — Lygiaverčio poveikio priemonės — Pateisinimas — Visuomenės sveikata — Proporcingumas)

text:
               22.1.2005

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 19/1

      TEISINGUMO TEISMO SPRENDIMAS

   (trečioji kolegija)
   2004 m. gruodžio 2 d.
   Byloje C-41/02 Europos Bendrijų Komisija prieš Nyderlandų Karalystę (1)

   (Valstybės įsipareigojimų neįvykdymas - EB sutarties 30 ir 36 straipsniai (po pakeitimo – EB sutarties 28 ir 30 straipsniai) - Vitaminais arba mineralinėmis druskomis papildyti maisto produktai - Nacionaliniai teisės aktai, pagal kuriuos maisto produktų prekyba priklauso nuo maistinių medžiagų poreikio - Lygiaverčio poveikio priemonės - Pateisinimas - Visuomenės sveikata - Proporcingumas)
   (2005/C 19/02)
   Proceso kalba: olandų
   Byloje C-41/02 Europos Bendrijų Komisija, atstovaujama H. van Lier ir H. M. H. Speyart, prieš Nyderlandų Karalystę, atstovaujamą H. G. Sevenster ir S. Terstal, dėl dėl 2002 m. vasario 13 d. pareikšto ieškinio dėl įsipareigojimų neįvykdymo pagal EB sutarties 226 straipsnį,, Teisingumo Teismas (trečioji kolegija), susidedantis iš kolegijos pirmininko A. Rosas, teisėjų A. Borg Barthet, J.-P. Puissochet, J. Malenovský (pranešėjas) ir U. Lõhmus; generalinis advokatas: M. Poiares Maduro, sekretorius: sekretoriaus pavaduotojas H. von Holstein, 2004 m. gruodžio 2 d. priėmė sprendimą, kurio rezoliucinėje dalyje nurodyta:

               1)

               Taikydama administracinę praktiką, pagal kurią Nyderlandų Karalystėje galima prekiauti kasdieninio vartojimo maisto produktais, papildytais vitaminu A (retinoidų forma), vitaminu D, folio rūgštimi, selenu, variu ar cinku, kurie yra teisėtai pagaminti arba prekiaujami kitose valstybėse narėse ir kurie nėra nei pakaitiniai, nei atstatyti produktai 1996 m. gegužės 24 d. Warenwetbesluit Toevoeging micro-voedingsstoffen aan levensmiddelen (Warenwet įgyvendinantis nutarimas dėl maisto produktų papildymo maistinėmis mikromedžiagomis) 1 straipsnio 1 dalies c ir d punktų prasme, tik jeigu šis papildymas atitinka Nyderlandų gyventojų maistinių medžiagų poreikį, ir, be to, net nepatikrinus, ar šie papildyti maisto produktai galėtų būti jau prekiaujamų maisto produktų, kuriuos būtina papildyti šiomis maisto medžiagomis, pakaitalu, Nyderlandų Karalystė neįvykdė savo įsipareigojimų pagal EB sutarties 30 straipsnį (po pakeitimo – EB sutarties 28 straipsnis).

               2)

               Priteisti iš Nyderlandų Karalystės bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 109, 2002 5 4.


title: Byla F-20/13: 2014 m. vasario 13 d. Tarnautojų teismo nutartis byloje Moës prieš Komisiją

text:
               29.3.2014

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 93/29

         2014 m. vasario 13 d. Tarnautojų teismo nutartis byloje Moës prieš Komisiją

   (Byla F-20/13) (1)

   2014/C 93/50
   Proceso kalba: prancūzų
   Trečiosios kolegijos pirmininkas nutartimi nurodė išbraukti bylą iš registro.

      (1)  OL C 114, 2013 4 20, p. 48.


title: Byla C-451/06 2007 m. gruodžio 6 d. Teisingumo Teismo (trečioji kolegija) sprendimas ( Unabhängiger Finanzsenat, Außenstelle Wien (Austrija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Gabriele Walderdorff prieš Finanzamt Waldviertel (Šeštoji PVM direktyva — 13 straipsnio B skirsnio b punktas — Atleidimas nuo mokesčio — Nekilnojamojo turto nuomos sandoriai — Teisės žvejoti nuoma)

text:
               26.1.2008

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 22/11

         2007 m. gruodžio 6 d. Teisingumo Teismo (trečioji kolegija) sprendimas (Unabhängiger Finanzsenat, Außenstelle Wien (Austrija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Gabriele Walderdorff prieš Finanzamt Waldviertel

   (Byla C-451/06) (1)

   (Šeštoji PVM direktyva - 13 straipsnio B skirsnio b punktas - Atleidimas nuo mokesčio - Nekilnojamojo turto nuomos sandoriai - Teisės žvejoti nuoma)
   (2008/C 22/21)
   Proceso kalba: vokiečių
   Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas
   Unabhängiger Finanzsenat, Außenstelle Wien
   Šalys pagrindinėje byloje

      Ieškovė: Gabriele Walderdorff
   Atsakovė: Finanzamt Waldviertel
   Dalykas
   Prašymas priimti prejudicinį sprendimą — Unabhängiger Finanzsenat, Außenstelle Wien — 1977 m. gegužės 17 d. Šeštosios Tarybos direktyvos 77/388/EEB dėl valstybių narių apyvartos mokesčių įstatymų derinimo — Bendra pridėtinės vertės mokesčio sistema: vienodas vertinimo pagrindas (OL L 145, p. 1) 13 straipsnio B skirsnio b punkto išaiškinimas — Atleidimas nuo PVM — Su nekilnojamuoju turtu susijusio paslaugų teikimo sąvoka — Teisės žvejoti nuoma ir perleidimas už užmokestį
   Rezoliucinė dalis
   1977 m. gegužės 17 d. Šeštosios Tarybos direktyvos 77/388/EEB dėl valstybių narių apyvartos mokesčių įstatymų derinimo — Bendra pridėtinės vertės mokesčio sistema: vienodas vertinimo pagrindas 13 straipsnio B skirsnio b punktas turi būti aiškinamas taip, kad teisės žvejoti suteikimas už užmokestį, sudarant nuomos sutartį 10-čiai metų, jeigu ją suteikė žemės sklypo, kur yra vandens telkinys, kurio atžvilgiu suteikta ši teisė, savininkas, taip pat teisės žvejoti valstybiniame vandens telkinyje turėtojas, nėra nekilnojamojo turto nuoma, nes nesuteikiama teisė naudotis šiuo nekilnojamuoju turtu ir teisė neleisti jokiam kitam asmeniui ja pasinaudoti.

      (1)  OL C 326, 2006 12 30.


title: Byla T-370/07 2007 m. rugsėjo 26 d. pareikštas ieškinys byloje Patrick Holding prieš VRDT — Cassera (Patrick Exclusive)

text:
               24.11.2007

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 283/36

         2007 m. rugsėjo 26 d. pareikštas ieškinys byloje Patrick Holding prieš VRDT — Cassera (Patrick Exclusive)

   (Byla T-370/07)
   (2007/C 283/65)
   Kalba, kuria surašytas ieškinys: anglų
   Šalys

      Ieškovė: Patrick Holding ApS (Fredensborgas, Danija), atstovaujama advokato J. Løje

      Atsakovė: Vidaus rinkos derinimo tarnyba (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui) (VRDT).

      Kita procedūros Apeliacinėje taryboje šalis: Casserra SpA (Milanas, Italija)
   Ieškovės reikalavimai

               —

               panaikinti 2007 m. liepos 26 d. Vidaus rinkos derinimo tarnybos (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui) antrosios apeliacinės tarybos sprendimą byloje R 1447/2005-2;

               —

               įpareigoti atsakovę įregistruoti ginčijamą prekių ženklą;

               —

               priteisti iš atsakovės bylinėjimosi išlaidas.

         Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai
   Bendrijos prekių ženklo paraišką pateikęs asmuo: Patrick Holding ApS

      Prašomas įregistruoti Bendrijos prekių ženklas: vaizdinis Bendrijos prekių ženklas „PATRICK EXCLUSIVE“ 25 klasės prekėms — paraiška Nr. 2946424
   Ženklo ar žymens, kuriuo remiamasi protesto procese, savininkas: Casserra SpA

      Ženklas ar žymuo, kuriuo remiamasi protesto procese: žodinis Bendrijos prekių ženklas „G. Patrick“ 25 klasės prekėms ir žodinis nacionalinis ir tarptautinis prekių ženklas „G. Patrick“ 24 ir 25 klasių prekėms

      Protestų skyriaus sprendimas: patenkinti protestą

      Apeliacinės tarybos sprendimas: atmesti apeliaciją

      Ieškinio pagrindai: Reglamento (EB) Nr. 40/94 8 straipsnio 1 dalies b punkto pažeidimas


title: Byla C-618/10: 2010 m. gruodžio 29 d. Audiencia Provincial de Barcelona (Ispanija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Banco Español de Crédito, S.A. prieš Joaquín Calderón Camino

text:
               26.3.2011

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 95/2

         2010 m. gruodžio 29 d.Audiencia Provincial de Barcelona (Ispanija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Banco Español de Crédito, S.A. prieš Joaquín Calderón Camino

   (Byla C-618/10)
   2011/C 95/03
   Proceso kalba: ispanų

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Audiencia Provincial de Barcelona

      Šalys pagrindinėje byloje

      Apeliantas: Banco Español de Crédito, S.A.

      Atsakovas: Joaquín Calderón Camino

      Prejudiciniai klausimai

               1.

               Ar Bendrijos teisė, būtent vartotojų ir naudotojų teisė, pažeidžiama tuo atveju, kai nacionalinis teismas bet kurioje proceso stadijoje nesprendžia ex officio ir ab limine litis, ar vartojimo kredito sutartyje numatyta sąlyga dėl palūkanų už pradelstas įmokas (nagrinėjamu atveju 29 %) yra negaliojanti ir ar ją reikia pakeisti? Ar teismas, nepažeisdamas Bendrijos teisės aktais (pripažintų) vartotojų teisių, gali sieti galimą tokios sąlygos nagrinėjimą su skolininko iniciatyva (jam pasinaudojant atitinkama procesine užginčijimo priemone)?

               2.

               Kaip Direktyvos 93/13/EEB (1) 6 straipsnio 1 dalies ir Direktyvos 2009/22/EEB (2) 2 straipsnio atžvilgiu teisingai aiškinti 2007 m. Karaliaus įstatyminio dekreto Nr. 1 83 straipsnį (anksčiau — 1984 m. liepos19 d. Bendrojo įstatymo Nr. 26 dėl vartotojų ir naudotojų apsaugos 8 straipsnis)? Kokia šiuo atžvilgiu Direktyvos 93/13/EEB 6 straipsnio 1 dalies, kur numatyta, kad nesąžiningos sutarties sąlygos „nėra privalomos vartotojui“, taikymo sritis?

               3.

               Ar galima netaikyti teisminės kontrolės ex officio ir ab limine litis, kai ieškovas ieškinyje aiškiai nurodo palūkanų už pradelstas įmokas normą, reikalavimo sumą, įskaitant pagrindinį reikalavimą ir palūkanas, sutartines netesybas ir išlaidas, palūkanų normą ir laikotarpį, už kurį prašoma tokių palūkanų (arba nuorodą, kad pagal kilmės valstybės narės teisės aktus prie pagrindinės sumos automatiškai pridedamos įstatymų numatytos palūkanos), ieškinio pagrindą, įskaitant aplinkybių, kuriomis grindžiamas reikalavimas ir reikalaujamos palūkanos, apibūdinimą bei aiškiai įvardijama, ar tai yra įstatymu ar sutartimi numatytos palūkanos, palūkanų kapitalizavimas ar paskolos palūkanų norma, ar jas apskaičiavo ieškovas ir kokiu procentu jos viršija Europos Centrinio Banko bazinę normą, kaip numatyta Bendrijos reglamente dėl Europos mokėjimo įsakymo procedūros (3)?

               4.

               Ar Direktyvos 2008/48/EB (4), nors ir neperkeltos į nacionalinę teisę, 5 straipsnio 1 dalies l ir m punktais, 6 straipsnio 1 dalies i punktu ir 10 straipsnio 2 dalie l punktu, kur daroma nuoroda į „tikslinimo tvarką“, reikalaujama, kad finansų įstaiga į sutartį specialiai įtrauktų ir paryškintų (o ne sutarties tekste nurodytų visiškai neišskiriant) kaip „Informaciją prieš sudarant sutartį“ nuostatas dėl palūkanų normos už pradelstas įmokas, jas pateikiant aiškiai išskirtoje vietoje, taip pat nuostatas dėl apskaičiuojant tokias palūkanas taikomų kriterijų (finansinės, išieškojimo išlaidos ir t. t.); be to, ar ji turi į sutartį įtraukti įspėjimą dėl su šiomis išlaidomis susijusių pasekmių?

               5.

               Ar Direktyvos 2008/48/EEB 6 straipsnio 2 dalis apima reikalavimą pranešti apie išankstinį paskolos ar kredito sutarties nutraukimą, kai dėl to bus taikomos palūkanos už pradelstas įmokas? Ar Direktyvos 2008/48/EEB 7 straipsnyje numatytas nepagrįsto praturtėjimo draudimo principas taikomas tuo atveju, kai kredito įstaiga siekia ne tik atgauti prekę (paskolos sumą), bet ir nori, kad būtų taikomos itin didelės palūkanos už pradelstas įmokas?

               6.

               Nesant perkėlimo į vidaus teisę nuostatos, atsižvelgiant į Direktyvos 2005/29/EB (5) 11 straipsnio 2 dalį, ar teismas gali ex officio nuspręsti, kad praktika įtraukti į sutartį sąlygą dėl palūkanų už pradelstas įmokas yra nesąžininga?

      (1)  1993 m. balandžio 5 d. Tarybos direktyva 93/13/EEB dėl nesąžiningų sąlygų sutartyse su vartotojais (OL L 95, p. 29; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 15 sk., 2 t., p. 288).

      (2)  2009 m. balandžio 23 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2009/22/EB dėl ieškinių dėl uždraudimo ginant vartotojų interesus (OL L 110, p. 30).

      (3)  2006 m. gruodžio 12 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (EB) Nr. 1896/2006, nustatantis Europos mokėjimo įsakymo procedūrą (OL L 399, p. 1).

      (4)  2008 m. balandžio 23 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2008/48/EB dėl vartojimo kredito sutarčių ir panaikinanti Tarybos direktyvą 87/102/EEB (OL L 133, p. 66).

      (5)  2005 m. gegužės 11 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2005/29/EB dėl nesąžiningos įmonių komercinės veiklos vartotojų atžvilgiu vidaus rinkoje ir iš dalies keičianti Tarybos direktyvą 84/450/EEB, Europos Parlamento ir Tarybos direktyvas 97/7/EB, 98/27/EB bei 2002/65/EB ir Europos Parlamento ir Tarybos reglamentą (EB) Nr. 2006/2004 (OL L 149, p. 22).


title: Byla F-105/12: 2012 m. rugsėjo 27 d. pareikštas ieškinys byloje ZZ prieš Europolą

text:
               26.1.2013

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 26/70

         2012 m. rugsėjo 27 d. pareikštas ieškinys byloje ZZ prieš Europolą

   (Byla F-105/12)
   2013/C 26/143
   Proceso kalba: olandų

      Šalys

      Ieškovas: ZZ, atstovaujamas advokatų W. J. Dammingh ir N. D. Dane

      Atsakovas: Europos policijos biuras (Europolas)

      Ginčo dalykas bei aprašymas

   Europolo sprendimo, priimto įgyvendinant 2010 m. birželio 29 d. Tarnautojų teismo sprendimą byloje Knöll prieš Europolą, F-44/09, kuriuo Europolas ieškovui suteikė vienkartinę sumą, kuria siekiama kompensuoti jam sprendimu, kuris buvo panaikintas minėtu teismo sprendimu, padarytus nuostolius atlyginti, panaikinimas

      Ieškovės reikalavimai

               —

               Panaikinti 2011 m. lapkričio 28 d. sprendimą, kuriuo atsakovas ieškovui skyrė 20 000 eurų nuostoliams, kuriuos jis patyrė, atlyginti ir visiškai įgyvendinti ankstesnį Tarnautojų teismo sprendimą bei 2012 m. birželio 29 d. sprendimą, kuriuo ieškovo pateiktas skundas dėl 2011 m. lapkričio 28 d. sprendimo buvo atmestas.

               —

               Įpareigoti Europolą atlyginti bylinėjimosi išlaidas, įskaitant atlyginimą atstovui.


title: Byla T-167/07: 2011 m. balandžio 13 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Far Eastern New Century prieš Tarybą (Dempingas — Polietileno tereftalato importas iš Taivano — Dempingo skirtumo nustatymas — Asimetrinis skaičiavimo metodas — Eksporto kainų, kurios skiriasi pagal pirkėjus ir laikotarpius, struktūra — Dempingo skirtumas, kurio reali apimtis negali būti nustatoma pagal simetrinius skaičiavimo metodus — Pareiga motyvuoti)

text:
               28.5.2011

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 160/15

         2011 m. balandžio 13 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Far Eastern New Century prieš Tarybą

   (Byla T-167/07) (1)

   (Dempingas - Polietileno tereftalato importas iš Taivano - Dempingo skirtumo nustatymas - Asimetrinis skaičiavimo metodas - Eksporto kainų, kurios skiriasi pagal pirkėjus ir laikotarpius, struktūra - Dempingo skirtumas, kurio reali apimtis negali būti nustatoma pagal simetrinius skaičiavimo metodus - Pareiga motyvuoti)
   2011/C 160/17
   Proceso kalba: anglų

      Šalys

      Ieškovė: Far Eastern New Century Corp., buvusi Far Eastern Textile Ltd (Taipei, Taivanas), atstovaujama advokato P. De Baere

      Atsakovė: Europos Sąjungos Taryba, atstovaujama J.-P. Hix ir B. Driessen, padedamų advokato G. Berrisch

      Atsakovės pusėje į bylą įstojusi šalis: Europos Komisija, iš pradžių atstovaujama H. van Vliet et K. Talabér-Ritz, vėliau — H. van Vliet ir M. França

      Dalykas

   Prašymas panaikinti 2007 m. vasario 22 d. Tarybos reglamentą (EB) Nr. 192/2007, nustatantį galutinį antidempingo muitą tam tikram Indijos, Indonezijos, Malaizijos, Korėjos Respublikos, Tailando ir Taivano kilmės importuojamam polietileno tereftalatui (PET) pasibaigus priemonių galiojimo termino peržiūrai ir dalinei tarpinei peržiūrai pagal Reglamento (EB) Nr. 384/96 11 straipsnio 2 dalį ir 11 straipsnio 3 dalį, (OL L 59, p. 1).

      Sprendimo rezoliucinė dalis

               1.

               Atmesti ieškinį.

               2.

               Far Eastern New Century Corp. padengia savo ir Europos Sąjungos Tarybos bylinėjimosi išlaidas.

               3.

               Europos Komisija padengia savo bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 170, 2007 7 21.


title: Byla C-145/12 P: 2012 m. lapkričio 15 d. Teisingumo Teismo nutartis byloje Neubrandenburger Wohnungsgesellschaft mbH prieš Europos Komisiją, Bavaria Immobilien Beteiligungsgesellschaft mbH & Co. Objekte Neubrandenburg KG, Bavaria Immobilien Trading GmbH & Co. Immobilien Leasing Objekt Neubrandenburg KG (Apeliacinis skundas — Valstybės pagalba — Suinteresuotumas pareikšti ieškinį — Oficialios tyrimo procedūros pradėjimas — Nereikalingumas priimti sprendimą)

text:
               13.4.2013

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 108/9

         2012 m. lapkričio 15 d. Teisingumo Teismo nutartis byloje Neubrandenburger Wohnungsgesellschaft mbH prieš Europos Komisiją, Bavaria Immobilien Beteiligungsgesellschaft mbH & Co. Objekte Neubrandenburg KG, Bavaria Immobilien Trading GmbH & Co. Immobilien Leasing Objekt Neubrandenburg KG

   (Byla C-145/12 P) (1)

   (Apeliacinis skundas - Valstybės pagalba - Suinteresuotumas pareikšti ieškinį - Oficialios tyrimo procedūros pradėjimas - Nereikalingumas priimti sprendimą)
   2013/C 108/18
   Proceso kalba: vokiečių

      Šalys

      Apeliantė: Neubrandenburger Wohnungsgesellschaft mbH, atstovaujama advokatų M. Núñez Müller ir J. Dammann de Chapto,

      Kitos proceso šalys: Europos Komisija, atstovaujama B. Martenczuk ir T. Maxian Rusche; Bavaria Immobilien Beteiligungsgesellschaft mbH & Co. Objekte Neubrandenburg KG, Bavaria Immobilien Trading GmbH & Co. Immobilien Leasing Objekt Neubrandenburg KG, atstovaujamos advokato C. Von Donat

      Dalykas

   Apeliacinis skundas pateiktas dėl 2012 m. sausio 9 d. Bendrojo Teismo (penktoji kolegija) nutarties Neubrandenburger Wohnungsgesellschaft prieš Komisiją (T-407/09), kuria Teismas atmetė kaip nepriimtiną apeliantės ieškinį, kuriuo prašoma panaikinti tariamą Komisijos sprendimą, pateiktą 2009 m. liepos 29 d. rašte, kuriame nurodyta, jog tam tikroms ieškovės būstų pirkimo — pardavimo sutartims, sudarytoms privatizuojant valstybei priklausančius būstus Noibrandenburge, EB 87 straipsnio 1 dalis netaikoma, ir pripažinti, kad Komisija nesiėmė veiksmų, kaip tai suprantama pagal EB 232 straipsnį, nes nepateikė savo nuomonės apie šias sutartis pagal 1999 m. kovo 22 d. Tarybos reglamento (EB) Nr. 659/1999, nustatančio išsamias (EB 88) straipsnio taikymo taisykles (OL L 83, p. 1; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 8 sk., 1 t., p. 339), 4 straipsnį — SESV 263 straipsnio ketvirtos pastraipos ir 265 straipsnio bei teisės į veiksmingą ieškinį pažeidimas — Nepakankamas Bendrojo Teismo nutarties motyvavimas

      Rezoliucinė dalis

               1.

               Nereikia priimti sprendimo dėl šio apeliacinio skundo.

               2.

               Neubrandenburger Wohnungsgesellschaft mbH, Europos Komisija, Bavaria Immobilien Beteiligungsgesellschaft mbH & Co. Objekte Neubrandenburg KG ir Bavaria Immobilien Trading GmbH & Co. Immobilien Leasing Objekt Neubrandenburg KG kiekviena padengia savo bylinėjimosi išlaidas, susijusias su šiuo apeliaciniu skundu.

      (1)  OL C 138, 2012 5 12.


title: Byla T-127/06  2006 m. balandžio 28 d.  pareikštas ieškinys byloje  Kapman prieš VRDT (mėlynos spalvos pjūklo geležtės atvaizdas)

text:
               1.7.2006

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 154/20

         2006 m. balandžio 28 d. pareikštas ieškinys byloje Kapman prieš VRDT (mėlynos spalvos pjūklo geležtės atvaizdas)

   (Byla T-127/06)
   (2006/C 154/50)
   Proceso kalba: anglų
   Šalys

      Ieškovė: Kapman A. B. (Sandviken, Švedija), atstovaujama advokato R. Almaraz Palmero

      Atsakovė: Vidaus rinkos derinimo tarnyba (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui)
   Ieškovės reikalavimai

               —

               Panaikinti 2006 m. vasario 10 d. VRDT antros apeliacinės tarybos sprendimą byloje R 303/2004–2;

               —

               Įpareigoti Vidaus rinkos derinimo tarnybą grąžinti ieškovo sumokėtą žyminį mokestį už apeliacinį skundą;

               —

               Priteisti iš Vidaus rinkos derinimo tarnybos ginčo, įskaitant proceso Apeliacinėje taryboje, išlaidas.

         Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

      Prašomas įregistruoti Bendrijos prekių ženklas: vaizdinis prekių ženklas, kurį mėlynos spalvos pjūklo geležtė, 8 klasės prekėms (pjūklo geležtės (rankiniams įrankiams) — paraiška Nr. 2 532 497

      Eksperto sprendimas: atmesti paraišką

      Apeliacinės tarybos sprendimas: atmesti apeliaciją

      Ieškinio pagrindai: Tarybos reglamento Nr. 40/94 7 straipsnio 1 dalies b punkto pažeidimas, nes formos ir spalvos derinys sukelia išskirtinį vizualinį įspūdį atitinkamai visuomenės daliai, t. y. ne vidutiniam vartotojui, o profesionaliems meistrams.


title: Byla C-613/10: 2011 m. balandžio 15 d. Teisingumo Teismo (septintoji kolegija) nutartis byloje ( Commissione tributaria provinciale di Parma (Italija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Danilo Debiasi prieš Agenzia delle Entrate, Ufficio di Parma (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą — Akivaizdus nepriimtinumas)

text:
               6.8.2011

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 232/11

         2011 m. balandžio 15 d. Teisingumo Teismo (septintoji kolegija) nutartis byloje (Commissione tributaria provinciale di Parma (Italija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Danilo Debiasi prieš Agenzia delle Entrate, Ufficio di Parma

   (Byla C-613/10) (1)

   (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą - Akivaizdus nepriimtinumas)
   2011/C 232/19
   Proceso kalba: italų

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Commissione tributaria provinciale di Parma

      Šalys

      Ieškovas: Danilo Debiasi

      Atsakovė: Agenzia delle Entrate Ufficio di Parma

      Dalykas

   Prašymas priimti prejudicinį sprendimą — Commissione tributaria provinciale di Parma — 1977 m. gegužės 17 d. Šeštosios Tarybos direktyvos dėl valstybių narių apyvartos mokesčių įstatymų derinimo — Bendra pridėtinės vertės mokesčio sistema: vienodas vertinimo pagrindas (OL L 145, p. 1; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 9 sk., 1 t., p. 23) 13 straipsnio A punkto aiškinimas — Perkant sumokėto mokesčio atskaita — Valstybinės arba privačios medicinos įstaigos, vykdančios neapmokestinamą veiklą — Nacionalinės teisės aktai, pagal kuriuos draudžiama atskaityti mokestį, sumokėtą perkant neapmokestinamai veiklai skirtas prekes arba paslaugas

      Rezoliucinė dalis

   2010 m. liepos 7 d. Commissione tributaria provinciale di Parma (Italija) sprendimu pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą yra akivaizdžiai nepriimtinas.

      (1)  OL C 80, 2011 3 12.


title: Byla F-74/09: 2009 m. rugsėjo 10 d. pareikštas ieškinys byloje Gowitzke prieš Europolą

text:
               7.11.2009

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 267/85

         2009 m. rugsėjo 10 d. pareikštas ieškinys byloje Gowitzke prieš Europolą

   (Byla F-74/09)
   2009/C 267/154
   Proceso kalba: olandų

      Šalys

      Ieškovas: Werner Siegfried Gowitzke (Haga, Nyderlandai), atstovaujamas advokato D.C. Coppens

      Atsakovas: Europolas

      Ginčo dalykas bei aprašymas

   Prašymas panaikinti 2009 m. birželio 5 d. Europolo sprendimą, kuriuo buvo atmestas ieškovo prašymas pakeisti jo priskyrimą 5 lygio 1 pakopai.

      Ieškovo reikalavimai

               —

               Panaikinti Europolo sprendimą, kuriuo buvo atmestas ieškovo prašymas pakeisti jo priskyrimą 5 lygio 1 pakopai;

               —

               Priteisti iš atsakovo bylinėjimosi išlaidas.


title: Byla C-150/04 Europos Bendrijų Komisijos 2004 m. kovo 23 d. pareikštas ieškinys Danijos Karalystei

text:
               24.7.2004

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 190/3

         Europos Bendrijų Komisijos 2004 m. kovo 23 d. pareikštas ieškinys Danijos Karalystei
   (Byla C-150/04)
   (2004/C 190/06)
   2004 m. kovo 23 d. Europos Bendrijų Teisingumo Teisme buvo pareikštas Europos Bendrijų Komisijos, atstovaujamos R. Lyal ir S. Tams, nurodžiusios adresą dokumentams įteikti Liuksemburge, ieškinys Danijos Karalystei.
   Europos Bendrijų Komisija Teisingumo Teismo prašo:

               1)

               pripažinti, kad Danijos Karalystė, priimdama ir palikdama galioti teisės aktus, susijusius su gyvybės draudimo ir pensijų sistema, pagal kuriuos mokesčių išskaitymas ir atleidimas nuo mokesčių (Pensionsbeskatningsloven įstatymo 18 ir 19 straipsniai) taikomas tik tų įmokų atžvilgiu, kurios yra mokamos pagal sutartis, sudarytas su Danijoje įsisteigusiomis pensijų institucijomis, kai tuo tarpu tokia mokesčio lengvata netaikoma įmokoms, mokamoms pagal sutartis, sudarytas su kitose valstybėse narėse įsisteigusiomis pensijų institucijomis (53A ir 53B straipsniai), neįvykdė savo įsipareigojimų pagal ES sutarties 39, 43, 49 ir 56 straipsnius;

               2)

               priteisti iš Danijos Karalystės bylinėjimosi išlaidas.

         Teisiniai pagrindai ir pagrindiniai argumentai
   Danijos teisės aktai dėl inter alia mokesčių išskaitymų iš įmokų į gyvybės draudimo ir pensijų draudimo sistemas, prieštarauja EB sutarties 57 straipsnio nuostatoms, reglamentuojančioms laisvę teikti paslaugas, laisvą darbuotojų judėjimą, įsisteigimo laisvę bei laisvą kapitalo judėjimą ir todėl negali būti pateisinami viršesniu viešuoju interesu, kaip numato Teisingumo Teismo praktika.
   Laisvė teikti paslaugas (EB sutarties 49 straipsnis)
   Neleidžiant išskaityti mokesčių ir neatleidžiant nuo mokesčių už įmokas, sumokėtas į užsienyje veikiančių pensijų draudimo sistemas, sukuria tokią situaciją, kai Danijoje gyvenantys apdrausti asmenys negali dalyvauti pensijų draudimo sistemose kitose pensijų institucijose, įsisteigusiose ne Danijoje. Užsienio pensijų institucijos de facto netenka galimybės siūlyti savo paslaugas Danijos rinkoje. Todėl įsisteigimo Danijoje reikalavimas sudaro laisvės teikti paslaugas ne iš kitos nei Danija valstybės narės, apribojimą.
   Laisvas darbuotojų judėjimas ir įsisteigimo laisvė (EB sutarties 39 ir 43 straipsniai)
   Danijos teisės normos, neleidžiančios daryti išskaitymo, kai įmokos yra mokamos į užsienio pensijų draudimo sistemas, iš esmės pažeidžia darbuotojų migrantų ir savarankiškai dirbančių asmenų, atvykstančių iš kitų valstybių narių, interesus. Darbuotojai ir savarankiškai dirbantys asmenys, kurie atvyksta į Daniją ir kurie jau dalyvauja pensijų draudimo sistemose kitose valstybėse narėse, norėdami gauti tokias pačias mokesčių lengvatas kaip ir darbuotojai, kurie dalyvauja pensijų draudimo sistemose Danijoje, turi prisijungti prie naujos Danijoje įsisteigusios pensijų institucijos įkurtos pensijų draudimo sistemos.
   Laisvas kapitalo judėjimas (EB sutarties 56 straipsnis)
   Reikalavimas, kad tam, kad apdraustas asmuo galėtų gauti mokesčio lengvatą, pensijų institucija turi būti įsisteigusi Danijoje, neleidžia apdraustiems asmenims dalyvauti kitose valstybėse narėse įsisteigusių pensijų institucijų, sukurtose pensijų draudimo sistemose. Todėl Danijos nuostatos riboja laisvą kapitalo judėjimą mokant įmokas į pensijų draudimo sistemas ir gaunant iš jų išmokas.
   Pagrindai dėl viršesnių viešųjų interesų

               —

               Veiksminga mokesčių priežiūra

         Poreikis užtikrinti veiksmingą mokesčių priežiūrą, kuriuo remiasi Danijos Vyriausybė, negali pateisinti Danijos nuostatų dėl mokesčių išskaitymo, kurios apriboja pirma minėtas laisves. Šios nuostatos prieštarauja proporcingumo principui, kadangi veiksminga mokesčių priežiūra ir mokesčių vengimo prevencija gali būti užtikrinama mažiau ribojančiomis priemonėmis nei Danijos teisės normos, pvz. reikalavimu, kad norėdami gauti mokesčių išskaitymo lengvatą, mokesčių mokėtojai turi pateikti pagrindžiančius dokumentus arba reikalavimu bendradarbiauti su kitų valstybių narių mokesčių institucijomis pagal 1977 m. gruodžio 19 d. Tarybos direktyvą Nr. 77/799/EEB (1) dėl valstybių narių kompetentingų institucijų tarpusavio pagalbos tiesioginio apmokestinimo srityje.

               —

               Mokesčių sistemos nuoseklumas

         Teisingumo Teismo praktikoje yra pripažinta, kad norint užtikrinti mokesčių sistemos nuoseklumą reikia, kad valstybė narė leidžianti daryti mokesčių išskaitymus nuo įmokų, mokamų į kitoje valstybėje narėje esančias pensijų draudimo sistemas, turi turėti galimybę apmokestinti tokių pensijų draudimo sistemų išmokas.
   Nuoseklumas turi būti užtikrinamas to individualaus mokesčių mokėtojo lygmenyje, o tarp mokesčių išskaitymų nuo įmokų į pensijų draudimo sistemas ir šių sistemų išmokų apmokestinimo turi būti glaudus ryšys.
   Komisijos nuomone, įmokų ir išmokų atžvilgiu taikomas mokesčių simetriškumas vietos ir užsienio sistemose nėra pakankamas, kai vietos įmokų sistemoms leidžiama išskaityti mokesčius arba atleisti nuo mokesčių, o išmokos yra apmokestinamos, o užsienio sistemų atveju nesuteikiamas mokesčių išskaitymas ir neapmokestinamos išmokos.
   Vietos pensijų institucijoje sukurtai pensijų draudimo sistemai taikomą mokesčių lengvatą, visų pirma, sudaro atleidimas nuo tokio dydžio mokesčio, kokia yra įmoka. Atleidimas nuo mokesčio daro vietos pensijų draudimo sistemas ypač patrauklias, net jeigu išmokos yra apmokestinamos vėliau. Tai, kad egzistuoja apmokestinimo „simetriškumas“, užsienio pensijų sistemoms negali atstoti prarastos mokesčių lengvatos.
   Danija turi pripažinti, kad kitose valstybėse narėse įsisteigusių pensijų institucijų sukurtoms draudimo sistemoms turi būti taikomos tokios pačios mokesčių lengvatos kaip ir vietos pensijų draudimo sistemoms. Tik tais atvejais, kai Danija neturi teisės apmokestinti kitų pensijų draudimo sistemų išmokų, gali būti tinkama kelti klausimą dėl mokesčių sistemos nuoseklumo. Nepriklausomai nuo to, ar pensijų sistema yra įsteigta Danijoje ar kitoje valstybėje, Danija gali apmokestinti visas jų išmokas Danijoje gyvenantiems apdraustiems asmenims. Danija netenka šios teisės tik tuomet, kai apdraustas asmuo persikelia gyventi į kitą šalį.
   Komisija taip pat teigia, kad Danijos mokesčių sistemos būtinas nuoseklumas nebuvo užtikrintas, kadangi Danija sudarė konvencijas su kitomis šalimis dėl dvigubo apmokestinimo vengimo, o tai reiškia, kad mokesčių sistemos nuoseklumas nėra užtikrinamas individualių mokesčių mokėtojų lygmenyje glaudaus ryšio tarp išskaitymo iš įmokų bei sistemos išmokų apmokestinimo pagalba.
   OECD pavyzdį atitinkančios konvencijos dėl dvigubo apmokestinimo vengimo užtikrina, kad pensijų draudimo išmokos nebūtų vienu metu apmokestinamos šalyje, kurioje apdraustasis gyvena, ir šalyje, kurioje pensijų institucija yra įsisteigusi. Pagal šias konvencijas pensijų draudimo sistemų išmokos gali būti apmokestinamos tik šalyje, kurioje gyvena pensijas gaunantis asmuo. Šie susitarimai rodo, kad Danija atsisakė teisės apmokestinti Danijoje įsisteigusių pensijų institucijų išmokas. Taip yra nepriklausomai nuo to, ar įmokoms į pensijų draudimo sistemas taikomas mokesčių išskaitymas Danijoje. Kita vertus, Danija gali apmokestinti visas Danijoje gyvenantiems apdraustiems asmenims mokamas pensijų išmokas, net jeigu įmokos į sistemą buvo daromos vienoje kurioje nors valstybėje, konvencijos šalyje.
   Kitos konvencijos dėl dvigubo apmokestinimo vengimo apima nuostatas, kurios leidžia apdraustiems asmenims daryti išskaitymus nuo įmokų į užsienio pensijų draudimo sistemas. Todėl iš tokios šalies į Daniją atvykstantys asmenys gali išlaikyti savo pensijų draudimo sistemą savo gyvenamojoje valstybėje ir Danijoje apmokestinamas pajamas sumažinti sistemoms sumokėtų įmokų dydžiu. Šiose konvencijose esančios nuostatos dėl išskaitymo rodo, kad Danijos teisės normos, neleidžiančios mokesčių išskaitymo nuo įmokų, į užsienio pensijų sistemas, joms prieštarauja.

      (1)  OL L 336, p. 15.


title: Byla T-106/14: 2014 m. vasario 14 d. pareikštas ieškinys byloje Universal Utility International/VRDT (Greenworld)

text:
               12.5.2014

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 142/37

         2014 m. vasario 14 d. pareikštas ieškinys byloje Universal Utility International/VRDT (Greenworld)

   (Byla T-106/14)
   2014/C 142/48
   Proceso kalba: vokiečių

      Šalys

      Ieškovė: Universal Utility International GmbH & Co.KG (Karstas, Vokietija), atstovaujama advokato J. Mietzel

      Atsakovė: Vidaus rinkos derinimo tarnyba (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui)

      Reikalavimai

   Ieškovė Bendrojo Teismo prašo:

               —

               panaikinti 2013 m. gruodžio 13 d. Vidaus rinkos derinimo tarnybos (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui) ketvirtosios apeliacinės tarybos sprendimą byloje R 1658/2013-4,

               —

               nepatenkinus šio reikalavimo, panaikinti ginčijamą sprendimą tiek, kiek juo buvo pritarta paraiškos dėl 35 ir 39 klasių paslaugų atmetimui,

               —

               nepatenkinus ir šio reikalavimo, panaikinti ginčijamą sprendimą tiek, kiek juo buvo pritarta paraiškos dėl 35 klasės paslaugų atmetimui,

               —

               priteisti iš VRDT bylinėjimosi išlaidas, įskaitant išlaidas, patirtas per apeliacinę procedūrą.

      Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

      Bendrijos prekių ženklas, su kuriuo susijęs ieškinys: žodinis prekių ženklas „Greenworld“ 4, 35 ir 39 klasių prekėms ir paslaugoms – Bendrijos prekių ženklo paraiška Nr. 11 616 588.

      Eksperto sprendimas: atmesti paraišką.

      Apeliacinės tarybos sprendimas: atmesti apeliaciją.

      Ieškinio pagrindai:

               —

               Reglamento Nr. 40/94 7 straipsnio 1 dalies c punkto pažeidimas.

               —

               Reglamento Nr. 40/94 7 straipsnio 1 dalies b punkto pažeidimas.


title: Byla T-405/07 2007 m. lapkričio 14 d. pareikštas ieškinys byloje Caisse Fédérale du Crédit Mutuel Centre Est Europe prieš VRDT (P@YWEB CARD)

text:
               12.1.2008

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 8/21

         2007 m. lapkričio 14 d. pareikštas ieškinys byloje Caisse Fédérale du Crédit Mutuel Centre Est Europe prieš VRDT (P@YWEB CARD)

   (Byla T-405/07)
   (2008/C 8/37)
   Kalba, kuria surašytas ieškinys: prancūzų
   Šalys

      Ieškovė: Caisse Fédérale du Crédit Mutuel Centre Est Europe (Strasbūras, Prancūzija), atstovaujama advokatų P. Greffe ir J. Schouman

      Atsakovė: Vidaus rinkos derinimo tarnyba (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui)
   Ieškovės reikalavimai

               —

               Panaikinti 2007 m. liepos 10 d. VRDT Pirmosios apeliacinės tarybos sprendimą, kuris buvo įteiktas 2007 m. rugsėjo 14 d., byla R 119/2007-1, kuriuo atsisakyta įregistruoti jos paraišką Bendrijos prekių ženklui P@YWEB CARD, paraiškos Nr. 3 861 044, skirtą visoms prekėms ir paslaugoms, priklausančioms 9, 36 ir 38 klasėms.

               —

               Įregistruoti paraišką Bendrijos prekių ženklui P@YWEB CARD Nr. 3 861 044 visoms nurodytoms prekėms ir paslaugoms.

         Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

      Prašomas įregistruoti Bendrijos prekių ženklas: žodinis prekių ženklas „P@YWEB CARD“ 9, 36 ir 38 klasių prekėms ir paslaugoms — paraiška Nr. 3 861 044

      Eksperto sprendimas: atmesti paraišką

      Apeliacinės tarybos sprendimas: atmesti apeliaciją

      Ieškinio pagrindai: Tarybos reglamento (EB) Nr. 40/94 (1) 7 straipsnio 1 dalies b ir c punktų pažeidimas, nes, ieškovės teigimu ir prieštaraujant skundžiamo sprendimo argumentams, terminas „P@YWEB CARD“ nėra apibūdinamasis, tačiau, priešingai, nurodytų prekių ir paslaugų atžvilgiu yra skiriamasis.

      (1)  1993 m. gruodžio 20 d. Tarybos reglamentas (EB) Nr. 40/94 dėl Bendrijos prekių ženklo (OL L 11, 1994, p. 1).


title: Byla C-9/07 2007 m. rugsėjo 27 d. Teisingumo Teismo (septintoji kolegija) sprendimas Europos Bendrijų Komisija prieš Prancūzijos Respubliką (Valstybės įsipareigojimų neįvykdymas — Direktyva 2002/74/EB — Darbuotojų apsauga jų darbdaviui tapus nemokiam — Neperkėlimas per nustatytą terminą)

text:
               8.12.2007

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 297/18

         2007 m. rugsėjo 27 d. Teisingumo Teismo (septintoji kolegija) sprendimas Europos Bendrijų Komisija prieš Prancūzijos Respubliką

   (Byla C-9/07) (1)

   (Valstybės įsipareigojimų neįvykdymas - Direktyva 2002/74/EB - Darbuotojų apsauga jų darbdaviui tapus nemokiam - Neperkėlimas per nustatytą terminą)
   (2007/C 297/28)
   Proceso kalba: prancūzų
   Šalys

      Ieškovė: Europos Bendrijų Komisija, atstovaujama J. Enegren ir G. Rozet

      Atsakovė: Prancūzijos Respublika, atstovaujama G. de Bergues ir O. Christmann
   Dalykas
   Valstybės įsipareigojimų neįvykdymas — 2002 m. rugsėjo 23 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvą 2002/74/EB, iš dalies keičiančią Tarybos direktyvą 80/987/EEB dėl valstybių narių įstatymų, susijusių su darbuotojų apsauga jų darbdaviui tapus nemokiam, suderinimo (OL L 270, p. 10), įgyvendinančių nuostatų nepriėmimas per nustatytą terminą
   Rezoliucinė dalis

               1.

               Nepriėmusi 2002 m. rugsėjo 23 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvą 2002/74/EB, iš dalies keičiančią Tarybos direktyvą 80/987/EEB dėl valstybių narių įstatymų, susijusių su darbuotojų apsauga jų darbdaviui tapus nemokiam, suderinimo, įgyvendinančių įstatymų ir kitų teisės aktų, Prancūzijos Respublika neįvykdė įsipareigojimų pagal šią direktyvą.

               2.

               Priteisti iš Prancūzijos Respublikos bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 69, 2007 3 24.


title: Byla C-337/07 2007 m. liepos 20 d. Verwaltungsgericht Stuttgart (Vokietija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Ibrahim Altun prieš Stadt Böblingen

text:
               10.11.2007

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 269/18

         2007 m. liepos 20 d.Verwaltungsgericht Stuttgart (Vokietija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Ibrahim Altun prieš Stadt Böblingen

   (Byla C-337/07)
   (2007/C 269/35)
   Proceso kalba: vokiečių
   Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Verwaltungsgericht Stuttgart (Vokietija)
   Šalys pagrindinėje byloje

      Pareiškėjas: Ibrahim Altun

      Atsakovas: Stadt Böblingen
   Prejudiciniai klausimai

               1.

               Ar siekiant įgyti EEB ir Turkijos asociacijos tarybos sprendimo Nr. 1/80 7 straipsnio pirmajame sakinyje numatytas teises reikalaujama, kad „pagrindinis teisių turėtojas“, pas kurį šeimos narys teisėtai gyvena trejus metus, atitiktų ATS 7 straipsnio pirmajame sakinyje nustatytas sąlygas per visą šį laikotarpį?

               2.

               Ar tam, kad šeimos narys gautų ATS Nr. 1/80 7 straipsnio pirmajame sakinyje numatytas teises, pakanka, jog „pagrindinis teisių turėtojas“ šiuo laikotarpiu dvejus metus ir šešis mėnesius dirbo pas skirtingus darbdavius ir galiausiai šešis mėnesius yra bedarbis ne savo noru ir tokiu lieka dar ir ilgesniam laikui?

               3.

               Ar ATS Nr. 1/80 7 straipsnio pirmuoju sakiniu taip pat gali remtis asmuo, kuris kaip šeimos narys gavo leidimą atvykti apsigyventi pas tokį Turkijos pilietį, kurio teisė gyventi ir teisė teisėtai dirbti valstybės narės darbo rinkoje pagrįsta tik politinio prieglobsčio dėl politinio persekiojimo Turkijoje suteikimu?

               4.

               Jeigu į 3 klausimą būtų atsakyta teigiamai: ar šeimos narys ir tuomet gali remtis ATS Nr. 1/80 7 straipsnio pirmuoju sakiniu, kai politinio prieglobsčio suteikimas ir juo pagrįsta „pagrindinio teisių turėtojo“ (šiuo atveju — tėvo) teisė gyventi ir teisė teisėtai dirbti valstybės narės darbo rinkoje paremta neteisingais duomenimis?

               5.

               Jeigu į 4 klausimą būtų atsakyta neigiamai: ar tokiu atveju prieš atsisakant suteikti šeimos nariams ATS Nr. 1/80 7 straipsnio pirmajame sakinyje numatytas teises reikalaujama, kad pirmiau būtų formaliai atimtos arba panaikintos „pagrindinio teisių turėtojo“ (šiuo atveju — tėvo) teisės?


title: Byla F-11/11: 2012 m. vasario 8 d. Tarnautojų teismo (pirmoji kolegija) sprendimas byloje Bouillez ir kt. prieš Tarybą (Viešoji tarnyba — Pareigūnai — Pareigų paaukštinimas — 2010 m. pareigų paaukštinimo procedūra — Atsisakymas paaukštinti pareigas — AST lygio pareigūnų nuopelnų palyginimas pagal jų karjeros raidą — Institucijos pareiga netaikyti neteisėtos Nuostatų įgyvendinimo normos)

text:
               28.4.2012

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 126/26

         2012 m. vasario 8 d. Tarnautojų teismo (pirmoji kolegija) sprendimas byloje Bouillez ir kt. prieš Tarybą

   (Byla F-11/11) (1)

   (Viešoji tarnyba - Pareigūnai - Pareigų paaukštinimas - 2010 m. pareigų paaukštinimo procedūra - Atsisakymas paaukštinti pareigas - AST lygio pareigūnų nuopelnų palyginimas pagal jų karjeros raidą - Institucijos pareiga netaikyti neteisėtos Nuostatų įgyvendinimo normos)
   2012/C 126/48
   Proceso kalba: prancūzų

      Šalys

      Ieškovai: Vincent Bouillez ir kt. (Overeisė, Belgija), atstovaujami advokatų S. Orlandi, A. Coolen, J.-N. Louis ir É. Marchal

      Atsakovė: Europos Sąjungos Taryba, atstovaujama M. Bauer ir J. Herrmann

      Dalykas

   Prašymas panaikinti Paskyrimų tarnybos sprendimą 2010 m. nepaaukštinti ieškovų pareigų paskiriant juos į aukštesnį lygį.

      Sprendimo rezoliucinė dalis

               1.

               Atmesti ieškinį.

               2.

               Įpareigoti Europos Sąjungos Tarybą padengti savo ir ieškovų bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 139, 2011 5 7, p. 30.


title: Byla C-48/12: 2012 m. sausio 31 d. pareikštas ieškinys byloje Europos Komisija prieš Lenkijos Respubliką

text:
               17.3.2012

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 80/13

         2012 m. sausio 31 d. pareikštas ieškinys byloje Europos Komisija prieš Lenkijos Respubliką
   (Byla C-48/12)
   2012/C 80/19
   Proceso kalba: lenkų

      Šalys

      Ieškovė: Europos Komisija, atstovaujama P. Hetsch, S. Petrova ir K. Herrmann

      Atsakovė: Lenkijos Respublika

      Ieškovės reikalavimai

               —

               Pripažinti, kad Lenkijos Respublika, nepriėmusi visų įstatymų ir kitų teisės aktų, būtinų įgyvendinti 2008 m. gegužės 21 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvą 2008/50/EB dėl aplinkos oro kokybės ir švaresnio oro Europoje (1), arba bet kokiu atveju nepranešusi apie juos Komisijai, neįvykdė įsipareigojimų pagal šios direktyvos 33 straipsnio 1 dalį.

               —

               Pagal SESV 260 straipsnio 3 dalį, neįvykdžius pareigos pranešti apie Direktyvą 2008/50/EB į nacionalinę teisę perkeliančias priemones, skirti Lenkijos Respublikai periodinę 71 521,38 EUR dydžio už dieną baudą, skaičiuojamą nuo teismo sprendimo paskelbimo šioje byloje.

               —

               Priteisti iš Lenkijos Respublikos bylinėjimosi išlaidas.

      Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

   Komisija kaltina Lenkijos Respubliką neįvykdžius Direktyvos 2008/50/EB (toliau –CAFE direktyva) 33 straipsnio 1 dalyje numatytos pareigos.
   CAFE direktyva Sąjungos mastu yra pagrindinis su oro tarša susijęs teisinis instrumentas, kuriuo siekiama apsaugoti aplinką ir žmonių sveikatą. Joje, be kita ko, nustatomos ore esančių kietųjų dalelių, kurios yra labiausiai žmonių sveikatai kenkiančios medžiagos, vertinimo ir matavimo taisyklės. Direktyva įpareigoja valstybes nares iki 2015 m. kietųjų dalelių PM 2,5 poveikio koncentraciją sumažinti iki 25 mikrogramų/m3. Be to, joje numatoma, kad 2010 m. sausio 1 d. turi būti pasiekta 25 mikrogramų/m3 PM 2,5 siektina vertė. Iki 2015 m. valstybės narės turi užtikrinti, kad leistina PM 2,5 vertė būtų lygi 25 mikrogramų/m3 (1 etapas), o antrajame etape (iki 2020 m.) — 20 mikrogramų/m3. CAFE direktyva taip pat įpareigoja valstybes nares informuoti visuomenę apie oro kokybę ir kitas jos pagrindu priimtas priemones (26 ir paskesni straipsniai).
   Pagal CAFE direktyvos 33 straipsnio 1 dalį Lenkijos Respublika iki 2010 m. birželio 11 d. turėjo priimti ir įgyvendinti direktyvą perkeliančias nacionalinės teisės normas.
   Lenkijos Respublika į savo teisinę sistemą neperkėlė ir neįgyvendino visų būtinų nuostatų. Aplinkos ministerijos projekto dėl Aplinkosaugos įstatymo ir kitų įstatymų pakeitimo gairių paruošimas nėra Direktyvos 2008/50/EB 33 straipsnio 1 dalyje numatytos pareigos įgyvendinimas.
   Lenkijos valdžios institucijos Komisiją informavo tik apie dalinį CAFE direktyvos 6 straipsnio 1 dalies ir 23 straipsnio įgyvendinimą priėmus 2009 m. liepos 17 d. Įstatymo dėl šiltnamio efektą sukeliančių dujų ir kitų medžiagų emisijų administravimo sistemos 13 ir 15 straipsnius ir jais sukūrus sieros dioksido (SO2) ir azoto oksido (NO) emisijų administravimo sistemą bei numačius pareigą paruošti nacionalinio sumažinimo plano projektą.

      (1)  OL L 152, p. 1.


title: Byla T-730/15 P P: 2017 m. kovo 2 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje DI/EASO (Apeliacinis skundas — Viešoji tarnyba — EASO darbuotojai — Sutartininkas — Terminuota sutartis — Bandomasis laikotarpis — Sprendimas atleisti iš darbo — Ieškinys dėl panaikinimo ir žalos atlyginimo — Ieškinio atmetimas dėl akivaizdaus nepriimtinumo pirmojoje instancijoje — Ieškinio ir skundo atitikties taisyklė — Pareigūnų tarnybos nuostatų 91 straipsnio 2 dalis)

text:
               18.4.2017

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 121/27

         2017 m. kovo 2 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje DI/EASO

   (Byla T-730/15 P P) (1)

   ((Apeliacinis skundas - Viešoji tarnyba - EASO darbuotojai - Sutartininkas - Terminuota sutartis - Bandomasis laikotarpis - Sprendimas atleisti iš darbo - Ieškinys dėl panaikinimo ir žalos atlyginimo - Ieškinio atmetimas dėl akivaizdaus nepriimtinumo pirmojoje instancijoje - Ieškinio ir skundo atitikties taisyklė - Pareigūnų tarnybos nuostatų 91 straipsnio 2 dalis))
   (2017/C 121/39)
   Proceso kalba: anglų

      Šalys

      Apeliantas: DI, atstovaujamas advokatų I. Vlaic ir G. Iliescu

      Kita proceso šalis: Europos prieglobsčio paramos biuras (EASO), atstovaujamas W. Stevens, padedamo advokatų D. Waelbroeck ir A. Duron

      Dalykas

   Apeliacinis skundas dėl 2015 m. spalio 15 d. Europos Sąjungos Tarnautojų teismo (antroji kolegija) nutarties DI/EASO (F-113/13, EU:F:2015:120) panaikinimo.

      Rezoliucinė dalis

               1.

               Panaikinti 2015 m. spalio 15 d. Europos Sąjungos Tarnautojų teismo (antroji kolegija) nutartį DI/EASO (F-113/13).

               2.

               Grąžinti bylą kitai Bendrojo Teismo kolegijai nei ta, kuri priėmė sprendimą dėl šio apeliacinio skundo.

               3.

               Atidėti klausimo dėl bylinėjimosi išlaidų nagrinėjimą.

      (1)  OL C 98, 2016 3 14.


title: Byla C-49/12: 2013 m. rugsėjo 12 d. Teisingumo Teismo (trečioji kolegija) sprendimas byloje ( Østre Landsret (Danija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) The Commissioners for Her Majesty's Revenue & Customs prieš Sunico ApS, M & B Holding ApS, Sunil Kumar Harwani (Teismų bendradarbiavimas civilinėse bylose — Jurisdikcija ir teismo sprendimų civilinėse ir komercinėse bylose pripažinimas bei vykdymas — Reglamentas (EB) Nr. 44/2001 — 1 straipsnio 1 dalis — Taikymo sritis — Sąvoka „civilinės ir komercinės bylos“ — Valdžios institucijos pareikštas ieškinys — Žala, padaryta dėl trečiojo asmens, kuris neapmokestinamas PVM, sukčiavimo mokesčių srityje)

text:
               9.11.2013

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 325/6

         2013 m. rugsėjo 12 d. Teisingumo Teismo (trečioji kolegija) sprendimas byloje (Østre Landsret (Danija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) The Commissioners for Her Majesty's Revenue & Customs prieš Sunico ApS, M & B Holding ApS, Sunil Kumar Harwani

   (Byla C-49/12) (1)

   (Teismų bendradarbiavimas civilinėse bylose - Jurisdikcija ir teismo sprendimų civilinėse ir komercinėse bylose pripažinimas bei vykdymas - Reglamentas (EB) Nr. 44/2001 - 1 straipsnio 1 dalis - Taikymo sritis - Sąvoka „civilinės ir komercinės bylos“ - Valdžios institucijos pareikštas ieškinys - Žala, padaryta dėl trečiojo asmens, kuris neapmokestinamas PVM, sukčiavimo mokesčių srityje)
   2013/C 325/08
   Proceso kalba: danų

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Østre Landsret

      Šalys pagrindinėje byloje

      Ieškovė: The Commissioners for Her Majesty's Revenue & Customs

      Atsakovės: Sunico ApS, M & B Holding ApS, Sunil Kumar Harwani

      Dalykas

   Prašymas priimti prejudicinį sprendimą — Østre Landsret — 2000 m. gruodžio 22 d. Tarybos reglamento (EB) Nr. 44/2001 dėl jurisdikcijos ir teismo sprendimų civilinėse ir komercinėse bylose pripažinimo ir vykdymo (OL L 12, p. 1; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 19 sk., 4 t., p. 42) 1 straipsnio aiškinimas — Taikymo sritis — Ar į šią taikymo sritį patenka ieškinys dėl žalos atlyginimo, kurį dėl pridėtinės vertės mokesčio nesumokėjimo vienos valstybės narės mokesčių institucija pareiškė fiziniams ir juridiniams asmenims, atitinkamai gyvenantiems arba įsteigtiems kitoje valstybėje narėje, ir kuris grindžiamas tariamu „unlawful means conspiracy“, patenkančiu į deliktinės atsakomybės („tort“) teisės taikymo sritį.

      Rezoliucinė dalis

   Sąvoka „civilinės ir komercinės bylos“, kaip ji suprantama pagal 2000 m. gruodžio 22 d. Tarybos reglamento (EB) Nr. 44/2001 dėl jurisdikcijos ir teismo sprendimų civilinėse ir komercinėse bylose pripažinimo ir vykdymo 1 straipsnio 1 dalį, turi būti aiškinama kaip apimanti ieškinį, kuriame vienos valstybės narės valdžios institucija pareiškia reikalavimą kitoje valstybėje narėje atitinkamai gyvenantiems ar įsteigtiems fiziniams ir juridiniams asmenims dėl žalos, padarytos sukčiavimo susitarimu dėl pridėtinės vertės mokesčio, mokėtino pirmojoje valstybėje narėje, atlyginimo.

      (1)  OL C 118, 2012 4 21.


title: Byla C-17/17: 2017 m. sausio 16 d. Court of Appeal (Jungtinė Karalystė) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Grenville Hampshire/The Board of the Pension Protection Fund

text:
               13.3.2017

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 78/15

         2017 m. sausio 16 d.Court of Appeal (Jungtinė Karalystė) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Grenville Hampshire/The Board of the Pension Protection Fund

   (Byla C-17/17)
   (2017/C 078/21)
   Proceso kalba: anglų

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Court of Appeal

      Šalys pagrindinėje byloje

      Apeliantas: Grenville Hampshire

      Atsakovas: The Board of the Pension Protection Fund

      Prejudiciniai klausimai

               1.

               Ar pagal Direktyvos 80/987/EEB (1) 8 straipsnį (dabar pakeistą Direktyvos 2008/94/EB (2) 8 straipsniu) valstybės narės turi užtikrinti, kad bankrutavus darbdaviui kiekvienas darbuotojas gautų ne mažiau kaip 50 % įgytos teisės gauti senatvės išmokas vertės (išskyrus vienintelę išimtį piktnaudžiavimo atvejais, kuriems taikomas tos direktyvos 10 straipsnio a punktas)?

               2.

               Jeigu atsakymas būtų neigiamas, atsižvelgiant į nacionalinių teismų nustatytas faktines bylos aplinkybes, ar pagal Direktyvos 80/987/EEB 8 straipsnį valstybei narei pakanka turėti apsaugos sistemą, pagal kurią darbuotojai paprastai gautų daugiau nei 50 % įgytos teisės gauti senatvės išmokas vertės, tačiau kai kurie darbuotojai gautų mažiau nei 50 % dėl:

                           i)

                           darbuotojams mokamos kompensacijos dydžio viršutinės finansinės ribos (visų pirma darbuotojams, kurie darbdavio bankroto momentu nėra sulaukę jų pensijų sistemai įprasto pensinio amžiaus); ir (arba)

                           ii)

                           taisyklių, ribojančių kasmetinį darbuotojams mokamos kompensacijos didinimą arba kasmetinį jų teisės pervertinimą iki pensinio amžiaus?

               3.

               Ar Direktyvos 80/987/EEB 8 straipsnis šios bylos aplinkybėmis veikia tiesiogiai?

      (1)  1980 m. spalio 20 d. Tarybos direktyva 80/987/EEB dėl valstybių narių įstatymų, susijusių su darbuotojų apsauga jų darbdaviui tapus nemokiam, suderinimo (OL L 283, 1980, p. 23; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 5 sk., 1 t., p. 217).

      (2)  2008 m. spalio 22 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2008/94/EB dėl darbuotojų apsaugos jų darbdaviui tapus nemokiam (OL L 283, 2008, p. 36).


title: Byla C-508/07 P 2008 m. spalio 8 d. Teisingumo Teismo aštuntosios kolegijos pirmininko nutartis byloje Cain Cellars, Inc. prieš Vidaus rinkos derinimo tarnybą (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui)

text:
               10.1.2009

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 6/18

         2008 m. spalio 8 d. Teisingumo Teismo aštuntosios kolegijos pirmininko nutartis byloje Cain Cellars, Inc. prieš Vidaus rinkos derinimo tarnybą (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui)

   (Byla C-508/07 P) (1)

   (2009/C 6/32)

      Proceso kalba: vokiečių

   Aštuntosios kolegijos pirmininkas nutartimi nurodė išbraukti bylą iš registro.

      (1)  OL C 22, 2008 1 26.


title: Byla T-54/09: 2009 m. vasario 11 d. pareikštas ieškinys byloje XXXLutz Marken prieš VRDT – Natura Selection (Linea Natur hat immer Stil)

text:
               18.4.2009

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 90/30

         2009 m. vasario 11 d. pareikštas ieškinys byloje XXXLutz Marken prieš VRDT – Natura Selection (Linea Natur hat immer Stil)
   (Byla T-54/09)
   2009/C 90/48
   Kalba, kuria surašytas ieškinys: vokiečių

      Šalys

      Ieškovė: XXXLutz Marken GmbH (Velsas, Austrija), atstovaujama advokato H. Pannen

      Atsakovė: Vidaus rinkos derinimo tarnyba (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui)

      Kita procedūros Apeliacinėje taryboje šalis: Natura Selection SL (Barselona, Ispanija)

      Ieškovės reikalavimai

               —

               Panaikinti 2008 m. lapkričio 28 d. VRDT antrosios apeliacinės tarybos sprendimą byloje R 1787/2007-2.

               —

               Priteisti iš VRDT bylinėjimosi išlaidas.

      Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

      Bendrijos prekių ženklo paraišką pateikęs asmuo: ieškovė.

      Prašomas įregistruoti Bendrijos prekių ženklas: vaizdinis prekių ženklas „LineaNatura Natur hat immer Stil“ 8, 14, 16, 20, 21, 24, 25 ir 27 klasių prekėms (paraiška Nr. 4 626 693).

      Prekių ženklo ar žymens, kuriuo grindžiamas protestas, savininkas: Natura Selection S. L.

      Prekių ženklas ar žymuo, kuriuo grindžiamas protestas: vaizdinis prekių ženklas „natura selection“ (Bendrijos prekių ženklas Nr. 2 016 384) 3, 14, 16, 20, 25, 35, 38, 39 ir 42 klasių prekėms ir paslaugoms bei kiti Bendrijos ir Ispanijos prekių ženklai, kuriuose yra žodis „natura“, 3, 14, 16, 20, 21, 24, 25, 27, 28, 35, 39 ir 42 klasių prekėms ir paslaugoms.

      Protestų skyriaus sprendimas: patenkinti protestą.

      Apeliacinės tarybos sprendimas: atmesti apeliaciją.

      Ieškinio pagrindai: Reglamento (EB) Nr. 40/94 (1) 8 straipsnio 1 dalies b punkto pažeidimas, nes nėra galimybės supainioti minimus prekių ženklus.

      (1)  1993 m. gruodžio 20 d. Tarybos reglamentas (EB) Nr. 40/94 dėl Bendrijos prekių ženklo (OL L 11, p. 1; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 17 sk., 1 t., p. 146).


title: Byla T-8/13: 2015 m. gegužės 21 d. Bendrojo Teismo nutartis byloje ClientEarth ir kt./Komisija

text:
               13.7.2015

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 228/25

         2015 m. gegužės 21 d. Bendrojo Teismo nutartis byloje ClientEarth ir kt./Komisija

   (Byla T-8/13) (1)

   (2015/C 228/32)
   Proceso kalba: anglų
   Septintosios kolegijos pirmininkas nutartimi nurodė išbraukti bylą iš registro.

      (1)  OL C 71, 2013 3 9.


title: Byla T-506/12 P: 2015 m. gruodžio 3 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Cuallado Martorell/Komisija (Apeliacinis skundas — Viešoji tarnyba — Pareigūnai — Įdarbinimas — Atviras konkursas, skirtas sudaryti ispanų kalbos teisininkų lingvistų rezervo sąrašą — Atrankos komisijos sprendimas, kuriuo patvirtinama, kad asmuo neišlaikė paskutinio testo raštu ir kuriuo jam neleidžiama laikyti testo žodžiu — Pareigūnų tarnybos nuostatų 90 straipsnio 2 dalis — Ieškinio priimtinumas pirmojoje instancijoje — Pareiga motyvuoti — Atsisakymas pateikti ieškovei ištaisytus testus raštu — Galimybė susipažinti su dokumentais)

text:
               25.1.2016

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 27/30

         2015 m. gruodžio 3 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Cuallado Martorell/Komisija

   (Byla T-506/12 P) (1)

   ((Apeliacinis skundas - Viešoji tarnyba - Pareigūnai - Įdarbinimas - Atviras konkursas, skirtas sudaryti ispanų kalbos teisininkų lingvistų rezervo sąrašą - Atrankos komisijos sprendimas, kuriuo patvirtinama, kad asmuo neišlaikė paskutinio testo raštu ir kuriuo jam neleidžiama laikyti testo žodžiu - Pareigūnų tarnybos nuostatų 90 straipsnio 2 dalis - Ieškinio priimtinumas pirmojoje instancijoje - Pareiga motyvuoti - Atsisakymas pateikti ieškovei ištaisytus testus raštu - Galimybė susipažinti su dokumentais))
   (2016/C 027/33)
   Proceso kalba: ispanų

      Šalys

      Apeliantė: Eva Cuallado Martorell (Valensija, Ispanija), atstovaujama advokato C. Pinto Cañón

      Kita proceso šalis: Europos Komisija, atstovaujama J. Baquero Cruz ir G. Gattinara

      Dalykas

   Apeliacinis skundas dėl 2012 m. rugsėjo 18 d. Europos Sąjungos tarnautojų teismo (antroji kolegija) sprendimo Cuallado Martorell/Komisija (F-96/09, Rink. VT, EU:F:2012:129) panaikinimo.

      Rezoliucinė dalis

               1.

               Panaikinti 2012 m. rugsėjo 18 d. Europos Sąjungos tarnautojų teismo (antroji kolegija) sprendimą Cuallado Martorell/Komisija (F-96/09, Rink. VT, EU:F:2012:129), kiek jame pripažįstama, kad ieškinys nepriimtinas, nes jame prašoma panaikinti sprendimą leisti ieškovei laikyti testą žodžiu ir atitinkamai rezervo sąrašą.

               2.

               Atmesti likusią apeliacinio skundo dalį.

               3.

               Grąžinti bylą Tarnautojų teismui.

               4.

               Atidėti klausimo dėl bylinėjimosi išlaidų nagrinėjimą.

      (1)  OL C 135, 2014 5 5.


title: Byla C-504/08 2008 m. lapkričio 20 d. pareikštas ieškinys byloje Europos Bendrijų Komisija prieš Ispanijos Karalystę

text:
               10.1.2009

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 6/17

         2008 m. lapkričio 20 d. pareikštas ieškinys byloje Europos Bendrijų Komisija prieš Ispanijos Karalystę

   (Byla C-504/08)
   (2009/C 6/30)
   Proceso kalba: ispanų
   Šalys

      Ieškovė: Europos Bendrijų Komisija, atstovaujama P. Dejmek ir E. Adsera Ribera

      Atsakovė: Ispanijos Karalystė
   Ieškovės reikalavimai

               —

               Pripažinti, kad nepriėmusi įstatymų ir kitų teisės aktų, būtinų 2006 m. rugpjūčio 1 d. Komisijos direktyvai 2006/70/EB (1), nustatančiai Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2005/60/EB įgyvendinimo priemones, susijusias su „politikoje dalyvaujančių asmenų“ apibrėžimu, ir supaprastinto deramo klientų tikrinimo procedūroms taikomus techninius kriterijus bei išimtis, suteikiamas dėl to, kad finansine veikla verčiamasi retai arba labai ribotai (OL 214, p. 29) įgyvendinti, Ispanijos Karalystė neįvykdė savo įsipareigojimų pagal šios direktyvos 5 straipsnį.

               —

               Priteisti iš Ispanijos Karalystės bylinėjimosi išlaidas.

         Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai
   Terminas perkelti Direktyvą 2006/70EB į vidaus teisę baigėsi 2007 m. gruodžio 15 dieną.

      (1)  OL L 214, p. 29.


title: Byla C-415/15 P: 2017 m. kovo 15 d. Teisingumo Teismo (pirmoji kolegija) sprendimas byloje Stichting Woonpunt, Woningstichting Haag Wonen, Stichting Woonbedrijf SWS.Hhvl/Europos Komisija, Belgijos Karalystė, Vereniging van Institutionele Beleggers in Vastgoed, Nederland (IVBN) (Apeliacinis skundas — Valstybės pagalba — Esama pagalba — SESV 108 straipsnio 1 dalis — Pagalbos sistemos, skirtos socialinio būsto bendrovėms — Reglamentas (EB) Nr. 659/1999 — 17, 18 ir 19 straipsniai — Komisijos atliekamas esamos pagalbos sistemos suderinamumo su vidaus rinka vertinimas — Atitinkamų priemonių pasiūlymas — Nacionalinių valdžios institucijų prisiimti įsipareigojimai laikytis Sąjungos teisės — Sprendimas dėl suderinamumo — Teisminės kontrolės apimtis — Teisinės pasekmės)

text:
               15.5.2017

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 151/7

         2017 m. kovo 15 d. Teisingumo Teismo (pirmoji kolegija) sprendimas byloje Stichting Woonpunt, Woningstichting Haag Wonen, Stichting Woonbedrijf SWS.Hhvl/Europos Komisija, Belgijos Karalystė, Vereniging van Institutionele Beleggers in Vastgoed, Nederland (IVBN)

   (Byla C-415/15 P) (1)

   ((Apeliacinis skundas - Valstybės pagalba - Esama pagalba - SESV 108 straipsnio 1 dalis - Pagalbos sistemos, skirtos socialinio būsto bendrovėms - Reglamentas (EB) Nr. 659/1999 - 17, 18 ir 19 straipsniai - Komisijos atliekamas esamos pagalbos sistemos suderinamumo su vidaus rinka vertinimas - Atitinkamų priemonių pasiūlymas - Nacionalinių valdžios institucijų prisiimti įsipareigojimai laikytis Sąjungos teisės - Sprendimas dėl suderinamumo - Teisminės kontrolės apimtis - Teisinės pasekmės))
   (2017/C 151/09)
   Proceso kalba: nyderlandų

      Šalys

      Apeliantės: Stichting Woonpunt, Woningstichting Haag Wonen, Stichting Woonbedrijf SWS.Hhvl, atstovaujamos advocaten L. Hancher, E. Besselink ir P. Glazener

      Kitos proceso šalys: Europos Komisija, atstovaujama S. Noë ir P.J. Loewenthal, Belgijos Karalystė, Vereniging van Institutionele Beleggers in Vastgoed, Nederland (IVBN), atstovaujamos advocaat M. Meulenbelt

      Rezoliucinė dalis

               1.

               Panaikinti 2015 m. gegužės 12 d. Europos Sąjungos Bendrojo Teismo nutartį Stichting Woonpunt ir kt./Komisija (T-203/10 RENV, nepaskelbta Rink., EU:T:2015:286).

               2.

               Grąžinti bylą Europos Sąjungos Bendrajam Teismui.

               3.

               Atidėti klausimo dėl bylinėjimosi išlaidų nagrinėjimą.

      (1)  OL C 337, 2015 10 12.


title: Byla T-202/01 2006 m. birželio 22 d. Pirmosios instancijos teismo nutartis byloje Free Trade Foods prieš Komisiją ( Ieškinys dėl panaikinimo — Ieškinys dėl nuostolių atlyginimo — EB/užjūrio šalių ir teritorijų kilmės kumuliacijos cukrus — Apsaugos priemonė — Ieškovės neveikimas — Nereikalingumas priimti sprendimą )

text:
               16.9.2006

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 224/41

         2006 m. birželio 22 d. Pirmosios instancijos teismo nutartis byloje Free Trade Foods prieš Komisiją

   (Byla T-202/01) (1)

   („Ieškinys dėl panaikinimo - Ieškinys dėl nuostolių atlyginimo - EB/užjūrio šalių ir teritorijų kilmės kumuliacijos cukrus - Apsaugos priemonė - Ieškovės neveikimas - Nereikalingumas priimti sprendimą“)
   (2006/C 224/89)
   Proceso kalba: olandų
   Šalys

      Ieškovė: Free Trade Foods NV (Curaçao, Nyderlandų Antilai), atstovaujama iš pradžių advokatų M. Slotboom ir N. Helder, vėliau advokato M. Slotboom

      Atsakovė: Europos Bendrijų Komisija, atstovaujama T. van Rijn

      Atsakovės pusėje į bylą įstojusi šalis: Ispanijos Karalystė, atstovaujama N. Díaz Abad
   Dalykas
   Prašymas panaikinti 2001 m. birželio 29 d. Komisijos reglamentą (EB) Nr. 1325/2001, pratęsiantį apsaugos priemonių taikymą EB/užjūrio šalių ir teritorijų kilmės kumuliacijos cukraus sektoriaus produktų importui iš užjūrio šalių ir teritorijų laikotarpiui nuo 2001 m. liepos 1 d. iki gruodžio 1 d. (OL L 177, p. 57) ir prašymas atlyginti nuostolius, ieškovės tariamai patirtus dėl skundžiamo reglamento priėmimo.
   Rezoliucinė dalis

               1.

               Nėra reikalo priimti sprendimą dėl šio ieškinio.

               2.

               Ieškovė padengia savo ir atsakovės bylinėjimosi išlaidas. Ispanijos Karalystė padengia savo bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 303, 2001 10 27.


title: Byla C-571/10: 2012 m. balandžio 24 d. Teisingumo Teismo (didžioji kolegija) sprendimas byloje ( Tribunale di Bolzano (Italija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Servet Kamberaj prieš Istituto per l'Edilizia Sociale della Provincia autonoma di Bolzano (IPES), Giunta della Provincia autonoma di Bolzano, Provincia Autonoma di Bolzano (Laisvės, saugumo ir teisingumo erdvė — Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijos 34 straipsnis — Direktyva 2003/109/EB — Trečiųjų šalių piliečių, kurie yra ilgalaikiai gyventojai, statusas — Teisė į vienodą požiūrį socialinės apsaugos, socialinės pagalbos ir socialinio saugumo srityse — Vienodo požiūrio principo išimties taikymas su socialine pagalba ir socialine apsauga susijusių priemonių atveju — „Esminių išmokų“ neįtraukimas į šios išimties taikymo sritį — Nacionalinės teisės aktai, kuriuose numatyta būsto parama mažiausiai pajamų gaunantiems nuomininkams — Trečiųjų šalių piliečiams skirtų lėšų suma, nustatoma taikant skirtingą svertinį vidurkį — Paraiškos gauti būsto paramą atmetimas dėl to, kad išnaudotas trečiųjų šalių piliečiams skirtas biudžetas)

text:
               16.6.2012

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 174/9

         2012 m. balandžio 24 d. Teisingumo Teismo (didžioji kolegija) sprendimas byloje (Tribunale di Bolzano (Italija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Servet Kamberaj prieš Istituto per l'Edilizia Sociale della Provincia autonoma di Bolzano (IPES), Giunta della Provincia autonoma di Bolzano, Provincia Autonoma di Bolzano

   (Byla C-571/10) (1)

   (Laisvės, saugumo ir teisingumo erdvė - Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijos 34 straipsnis - Direktyva 2003/109/EB - Trečiųjų šalių piliečių, kurie yra ilgalaikiai gyventojai, statusas - Teisė į vienodą požiūrį socialinės apsaugos, socialinės pagalbos ir socialinio saugumo srityse - Vienodo požiūrio principo išimties taikymas su socialine pagalba ir socialine apsauga susijusių priemonių atveju - „Esminių išmokų“ neįtraukimas į šios išimties taikymo sritį - Nacionalinės teisės aktai, kuriuose numatyta būsto parama mažiausiai pajamų gaunantiems nuomininkams - Trečiųjų šalių piliečiams skirtų lėšų suma, nustatoma taikant skirtingą svertinį vidurkį - Paraiškos gauti būsto paramą atmetimas dėl to, kad išnaudotas trečiųjų šalių piliečiams skirtas biudžetas)
   2012/C 174/12
   Proceso kalba: italų

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Tribunale di Bolzano

      Šalys pagrindinėje byloje

      Ieškovas: Servet Kamberaj

      Atsakovai: Istituto per l’Edilizia sociale della Provincia autonoma di Bolzano (IPES), Giunta della Provincia autonoma di Bolzano, Provincia autonoma di Bolzano

      dalyvaujant: Associazione Porte Aperte/Offene Türen, Human Rights International, Associazione Volontarius, Fondazione Alexander Langer

      Dalykas

   Prašymas priimti prejudicinį sprendimą — Tribunale di Bolzano — Kalbinių mažumų apsauga — Provincijos teisės aktas, kuriuo įgyvendinamas pagrindinis nacionalinės konstitucinės santvarkos kalbinių mažumų apsaugos principas — Socialinė politika — Skirtingų proporcingumo koeficientų taikymas, nustatant sumas, skirtinas subsidijoms būstams Sąjungos ir trečiųjų šalių piliečiams — Skirtingi atrankos kriterijai, taikomi Sąjungos ir trečiųjų šalių piliečiams skiriant subsidijas būstams — Suderinamumas su ESS 2 ir 6 straipsniais ir Pagrindinių teisių chartijos 21 ir 34 straipsniais — Suderinamumas su SESV 18, 45 ir 49 straipsniais — Suderinamumas su 2000 m. birželio 29 d. Tarybos direktyva 2000/43/EB, įgyvendinančia vienodo požiūrio principą asmenims nepriklausomai nuo jų rasės arba etninės priklausomybės (OL L 180, p. 22; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 20 sk., 1 t., p. 23) ir su 2003 m. lapkričio 25 d. Tarybos direktyva 2003/109/EB dėl trečiųjų valstybių piliečių, kurie yra ilgalaikiai gyventojai, statuso (OL L 16, 2004, p. 44; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 19 sk., 6 t., p. 272) — Tiesioginis Sąjungos teisės nuostatų taikymas — Suderinamumas su EŽTK 14 straipsniu ir EŽTK protokolo Nr. 12 1 straipsniu — Tiesioginis EŽTK taikymas pagal ESS 6 straipsnį — Sankcijos, taikomos pagal Direktyvos 2000/43/EB 15 straipsnį.

      Rezoliucinė dalis

               1.

               Pirmasis ir ketvirtasis–septintasis klausimai, kuriuos byloje C-571/10 pateikė Tribunale di Bolzano, nepriimtini.

               2.

               ESS 6 straipsnio 3 dalyje daroma nuoroda į 1950 m. lapkričio 4 d. Romoje pasirašytą Europos žmogaus teisių ir pagrindinių laisvių apsaugos konvenciją (EŽTK) nereikalaujama, kad, esant nacionalinės teisės normos ir šios konvencijos kolizijai, nacionalinis teismas tiesiogiai taikytų šios konvencijos nuostatas ir netaikytų su ja nesuderinamos nacionalinės teisės normos.

               3.

               2003 m. lapkričio 25 d. Tarybos direktyvos 2003/109/EB dėl trečiųjų valstybių piliečių, kurie yra ilgalaikiai gyventojai, statuso 11 straipsnio 1 dalies d punktą reikia aiškinti taip, kad pagal jį draudžiami nacionalinės ar regiono teisės aktai, kaip antai nagrinėjami pagrindinėje byloje, kuriuose, kiek tai susiję su būsto paramos skyrimu, numatytas skirtingas, palyginti su toje pačioje provincijoje ar regione gyvenančiais atitinkamos valstybės narės piliečiais, požiūris į trečiosios šalies pilietį, turintį pagal šios direktyvos nuostatas suteiktą ilgalaikio gyventojo statusą, skirstant tokiai paramai skirtas lėšas ir su sąlyga, kad ši parama priskirtina prie kurios nors iš šioje nuostatoje nurodytų trijų kategorijų ir netaikoma minėto straipsnio 4 dalis.

      (1)  OL C 46, 2011 2 12.


title: Byla C-700/15: 2015 m. gruodžio 31 d. Vrhovno sodišče Republike Slovenije (Slovėnija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje LEK Farmacevtska Družba d.d./Slovėnijos Respublika

text:
               29.3.2016

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 111/6

         2015 m. gruodžio 31 d.Vrhovno sodišče Republike Slovenije (Slovėnija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje LEK Farmacevtska Družba d.d./Slovėnijos Respublika

   (Byla C-700/15)
   (2016/C 111/08)
   Proceso kalba: slovėnų

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Vrhovno sodišče Republike Slovenije

      Šalys pagrindinėje byloje

      Pareiškėja: LEK Farmacevtska Družba d. d.

      Atsakovė: Slovėnijos Respublika

      Prejudiciniai klausimai

               1.

               Ar KN 30 skirsnio nuostatas galima aiškinti taip, kad šiame skirsnyje negalima klasifikuoti produkto, kurio pagrindinė sudedamoji dalis yra veiklioji medžiaga (probiotinės bakterijos), esanti maisto papilduose, klasifikuojamuose KN 2106 90 98 tarifinėje pozicijoje?

               2.

               Ar tam, kad produktas galėtų būti klasifikuojamas KN 30 skirsnyje pakanka, kad gamintojas pristatytų šį produktą, kuriame yra veikliosios medžiagos, bendrai naudingos sveikatai ir dažnai esančios maisto papilduose, kaip vaistą, vykdytų jo, kaip tokio rinkodarą ir jį pardavinėtų?

               3.

               Ar atsižvelgiant į Europos Sąjungos teisės vaistų rinkos reglamentavimo srityje evoliuciją formuluotė „aiškiai apibrėžta terapinė ar profilaktinė paskirtis“, kuri pagal nusistovėjusią Europos Sąjungos Teisingumo Teismo praktiką yra klasifikavimo 30 skirsnyje sąlyga, turi būti aiškinama taip, kad ji atitinka vaistų sąvoka, kaip ji suprantama pagal Sąjungos normas žmonėms skirtų vaistų srityje?


title: Sujungtos bylos C-55/07 ir C-56/07 2008 m. balandžio 24 d. Teisingumo Teismo (trečioji kolegija) sprendimas bylose ( Landesgericht Bozen (Italija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Othmar Michaeler (C-55/07 ir C-56/07), Subito GmbH (C-55/07 ir C-56/07), Ruth Volgger (C-56/07) prieš Arbeitsinspektorat der Autonomen Provinz Bozen (Amt für sozialen Arbeitsschutz), Autonome Provinz Bozen (Direktyva 97/81/EB — Vienodas požiūris į visą ir ne visą darbo dieną dirbančius darbuotojus — Diskriminacija — Administracinė kliūtis, galinti apriboti darbo ne visą darbo dieną galimybes)

text:
               7.6.2008

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 142/8

         2008 m. balandžio 24 d. Teisingumo Teismo (trečioji kolegija) sprendimas bylose (Landesgericht Bozen (Italija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Othmar Michaeler (C-55/07 ir C-56/07), Subito GmbH (C-55/07 ir C-56/07), Ruth Volgger (C-56/07) prieš Arbeitsinspektorat der Autonomen Provinz Bozen (Amt für sozialen Arbeitsschutz), Autonome Provinz Bozen

   (Sujungtos bylos C-55/07 ir C-56/07) (1)

   (Direktyva 97/81/EB - Vienodas požiūris į visą ir ne visą darbo dieną dirbančius darbuotojus - Diskriminacija - Administracinė kliūtis, galinti apriboti darbo ne visą darbo dieną galimybes)
   (2008/C 142/11)
   Proceso kalba: vokiečių
   Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas
   Landesgericht Bozen
   Šalys pagrindinėje byloje

      Ieškovai: Othmar Michaeler (C-55/07 ir C-56/07) Subito GmbH (C-55/07 ir C-56/07), Ruth Volgger (C-56/07)

      Atsakovės: Arbeitsinspektorat der Autonomen Provinz Bozen (Amt für sozialen Arbeitsschutz), Autonome Provinz Bozen

   Dalykas
   Prašymas priimti prejudicinį sprendimą — Landesgericht Bozen — Bendrijos teisės, būtent EB 137 straipsnio, ir 1997 m. gruodžio 15 d Tarybos direktyvos 97/81/EB dėl Bendrojo susitarimo dėl darbo ne visą darbo dieną, kurį sudarė Europos pramonės ir darbdavių konfederacijų sąjunga (UNICE), Europos įmonių, kuriose dalyvauja valstybė, centras (CEEP) ir Europos profesinių sąjungų konfederacija (ETUC) — Priedas: Bendrasis susitarimas dėl darbo ne visą darbo dieną (OL L 14, p. 9) išaiškinimas — Nacionalinės teisės nuostatos, numatančios darbdavio pareigą persiųsti darbuotojų, įdarbintų ne visą darbo dieną, darbo sutarties kopijas kompetentingai nacionalinei institucijai ir administracinę sankciją šios pareigos nevykdymo atveju — Valstybių narių pareiga pašalinti teisinio ir administracinio pobūdžio kliūtis, galinčias apriboti darbo ne visą darbo dieną galimybes — Visą ir ne visą darbo dieną dirbančių darbuotojų nediskriminavimo principas
   Rezoliucinė dalis
   Prie 1997 m. gruodžio 15 d. Tarybos direktyvos 97/81/EB dėl Bendrojo susitarimo dėl darbo ne visą darbo dieną, kurį sudarė Europos pramonės ir darbdavių konfederacijų sąjunga (UNICE), Europos įmonių, kuriose dalyvauja valstybė, centras (CEEP) ir Europos profesinių sąjungų konfederacija (ETUC), pridėto Bendrojo susitarimo dėl darbo ne visą darbo dieną, kurį sudarė Europos pramonės ir darbdavių konfederacijų sąjunga (UNICE), Europos įmonių, kuriose dalyvauja valstybė, centras (CEEP) ir Europos profesinių sąjungų konfederacija (ETUC), 5 straipsnio 1 dalies a punktą reikia aiškinti kaip draudžiantį tokius nacionalinės teisės aktus, kokie nagrinėjami pagrindinėje byloje, kuriuose nustatyta pareiga per 30 dienų nuo darbo sutarties dėl darbo ne visą darbo dieną sudarymo persiųsti jos kopiją administracijai.

      (1)  OL C 95, 2007 4 28.


title: Byla C-44/14: 2014 m. sausio 27 d. pareikštas ieškinys byloje Ispanijos Karalystė prieš Europos Parlamentą ir Europos Sąjungos Tarybą

text:
               8.3.2014

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 71/13

      2014 m. sausio 27 d. pareikštas ieškinys byloje Ispanijos Karalystė prieš Europos Parlamentą ir Europos Sąjungos Tarybą

      (Byla C-44/14)
      (2014/C 71/22)
      Proceso kalba: ispanų

         Šalys

         Ieškovė: Ispanijos Karalystė, atstovaujama A. Rubio González

         Atsakovė: Europos Parlamentas ir Europos Sąjungos Taryba

         Ieškovės reikalavimai

                  —

                  Panaikinti 2013 m. spalio 22 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) Nr. 1052/2013 (1), kuriuo sukuriama Europos sienų stebėjimo sistema (Eurosur), 19 punktą.

                  —

                  Priteisti iš atsakovių institucijų bylinėjimosi išlaidas.

         Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

            Šengeno protokolo 4 straipsnio, skaitomo kartu su šio protokolo 5 straipsniu, pažeidimas.

         Eurosur reglamento 19 straipsnyje įtvirtinta ad hoc procedūra, kaip Jungtinė Karalystė ir Airija gali dalyvauti Eurosur veikloje bendradarbiavimo susitarimų pagrindu. Tačiau, numatyta šių valstybių narių dalyvavimo procedūra patenka į Šengeno protokolo 4 straipsnio taikymo sritį, o pagal jį Jungtinė Karalystė ir Airija prilyginamos trečiosioms Europos Sąjungos šalims.

         (1)  OL L 295, p. 11.


title: Byla C-189/04: Graikijos Respublikos 2004 m. balandžio 22 d. pareikštas ieškinys Europos Bendrijų Komisijai

text:
               10.7.2004

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 179/3

         Graikijos Respublikos 2004 m. balandžio 22 d. pareikštas ieškinys Europos Bendrijų Komisijai
   (Byla C-189/04)
   (2004/C 179/06)
   2004 m. balandžio 22 d. Europos Bendrijų Teisingumo Teisme buvo pareikštas Graikijos Respublikos, atstovaujamos Užsienio reikalų ministerijos specialios teisės tarnybos Bendrijos teisės skyriaus teisininko Panagiotis Mylonopoulos ir Valstybės teisės tarybos konsultanto Vasileios Kyriazopoulos, nurodžiusiųjų adresą dokumentams įteikti Graikijos ambasadoje Liuksemburge, 27 rue Marie-Adélaïde, ieškinys Europos Bendrijų Komisijai.
   Pareiškėjas Teisingumo Teismo prašo:

               —

               paskelbti niekiniu Komisijos sprendimą dėl 565 656,80 eurų (Graikijos Respublikos užsienio reikalų ministerijai dalyvauti bendros Europos Sąjungos valstybių diplomatinės atstovybės Abuja (Nigerija), steigimo projekte) kompensavimo iš bendros 1 653 298,54 eurų sumos, skirtos kontinentinės Graikijos regiono palaikymo programai;

               —

               priteisti iš Komisijos bylinėjimosi išlaidas.

         Teisiniai pagrindai ir pagrindiniai argumentai
   Graikijos Respublika teigia, kad Komisija tinkamai neatsižvelgė į tai, kad Graikija neratifikavo Papildomo supratimo memorandumo, kas reiškia, kad Graikijos Respublika atsisako dalyvauti Abuja II projekte.
   Be to, atsakovas taip pat neatkreipė pakankamai dėmesio į Graikijos Respublikos įsipareigojimų, kylančių iš jos dalyvavimo pagal Abuja I projektą, pripažinimą iš esmės.
   Šiuo klausimu Graikijos Respublika tvirtina, kad Komisija pažeidė sumų grąžinimo operacijas reguliuojančius principus, o būtent, skolinių įsipareigojimų skaičiavimo, panaikinimo ir tvirtinimo principus bei principus, reguliuojančius sumų grąžinimą kompensavimo būdu.
   Atsižvelgiant į tai, kas pirmiau išdėstyta, Graikijos Respublika tvirtina, kad priimdama sprendimą dėl Graikijos Respublikos sumų kompensavimo, Komisija pažeidė materialinės teisės normas, o būtent, Reglamento Nr. 3342/02 ir pirminio supratimo memorandumo 15 straipsnio nuostatas.


title: Byla T-193/16: 2017 m. vasario 28 d. Bendrojo Teismo nutartis byloje NG/Europos Vadovų Taryba (Ieškinys dėl panaikinimo — 2016 m. kovo 18 d. ES ir Turkijos pareiškimas — Pranešimas spaudai — Sąvoka „tarptautinis susitarimas“ — Akto autoriaus identifikavimas — Akto taikymo sritis — Europos Vadovų Tarybos posėdis — Europos Sąjungos valstybių narių ar jų vyriausybių vadovų susitikimas, įvykęs Europos Sąjungos Tarybos patalpose — Sąjungos valstybių narių atstovų statusas per susitikimą su trečiosios šalies atstovu — SESV 263 straipsnio pirma pastraipa — Jurisdikcijos neturėjimas)

text:
               18.4.2017

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 121/31

         2017 m. vasario 28 d. Bendrojo Teismo nutartis byloje NG/Europos Vadovų Taryba

   (Byla T-193/16) (1)

   ((Ieškinys dėl panaikinimo - 2016 m. kovo 18 d. ES ir Turkijos pareiškimas - Pranešimas spaudai - Sąvoka „tarptautinis susitarimas“ - Akto autoriaus identifikavimas - Akto taikymo sritis - Europos Vadovų Tarybos posėdis - Europos Sąjungos valstybių narių ar jų vyriausybių vadovų susitikimas, įvykęs Europos Sąjungos Tarybos patalpose - Sąjungos valstybių narių atstovų statusas per susitikimą su trečiosios šalies atstovu - SESV 263 straipsnio pirma pastraipa - Jurisdikcijos neturėjimas))
   (2017/C 121/45)
   Proceso kalba: anglų

      Šalys

      Ieškovas: NG, atstovaujamas solisitoriaus B. Burns ir baristerių P. O’Shea ir I. Whelan

      Atsakovė: Europos Vadovų Taryba, atstovaujama K. Pleśniak, Á. de Elera-San Miguel Hurtado ir S. Boelaert

      Dalykas

   Pagal SESV 263 straipsnį pateiktas prašymas panaikinti 2016 m. kovo 18 d. Europos Vadovų Tarybos ir Turkijos Respublikos tariamai sudarytą susitarimą „2016 m. kovo 18 d. ES ir Turkijos pareiškimas“.

      Rezoliucinė dalis

               1.

               Atmesti ieškinį dėl to, kad Bendrasis Teismas neturi jurisdikcijos jį nagrinėti.

               2.

               Nėra reikalo priimti sprendimo dėl NQ, NR, NS, NT, NU ir NV, taip pat Amnesty International, Belgijos Karalystės, Graikijos Respublikos ir Europos Komisijos pateiktų prašymų įstoti į bylą.

               3.

               NF ir Europos Vadovų Taryba padengia savo bylinėjimosi išlaidas.

               4.

               NQ, NR, NS, NT, NU ir NV, taip pat Amnesty International, Belgijos Karalystė, Graikijos Respublika ir Komisija padengia savo bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 232, 2016 6 27.


title: Byla C-174/07 2007 m. kovo 30 d. pareikštas ieškinys byloje Europos Bendrijų Komisija prieš Italijos Respubliką

text:
               23.6.2007

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 140/12

         2007 m. kovo 30 d. pareikštas ieškinys byloje Europos Bendrijų Komisija prieš Italijos Respubliką

   (Byla C-174/07)
   (2007/C 140/20)
   Proceso kalba: italų
   Šalys

      Ieškovė: Europos Bendrijų Komisija, atstovaujama E. Traversa ir M. Alfonso

      Atsakovė: Italijos Respublika
   Ieškovės reikalavimai

               —

               Pripažinti, kad 2003 m. gruodžio 24 d. Įstatymo Nr. 350 (2004 m. mokesčių įstatymas) 2 straipsnio 44 dalimi 2002 m. gruodžio 27 d. Įstatymo Nr. 289 (2003 m. mokesčių įstatymas) 8 ir 9 straipsniuose numatytą „mokesčių amnestiją“ pritaikiusi ir 2002 metais bei aiškiai ir bendrai numačiusi atsisakymą apmokestinti per 2002 mokestinius metus įvykdytus apmokestinamuosius sandorius, Italijos Respublika neįvykdė įsipareigojimų pagal 2006 m. lapkričio 28 d. Tarybos direktyvos 2006/112/EB (1) dėl pridėtinės vertės mokesčio bendros sistemos 2 straipsnio 1 dalies a, c ir d punktus ir XI antraštinės dalies 193 — 273 straipsnius, kurie panaikino ir pakeitė 1977 m. gegužės 17 d. Šeštosios Tarybos direktyvos 77/388/EEB (2) dėl valstybių narių apyvartos mokesčių derinimo (Bendra pridėtinės vertės mokesčio sistema: vienodas vertinimo pagrindas) 2 ir 22 straipsnius, bei pagal EB sutarties 10 straipsnį.

               —

               Priteisti iš Italijos Respublikos bylinėjimosi išlaidas.

         Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

               1.

               Komisija pažymi, kad Bendrijos teisės aktų leidėjas valstybėms narėms nustatė dvigubą pareigą, t. y. ne tik priimti visus Šeštąją PVM direktyvą įgyvendinančius nacionalinės teisės aktus, bet taip pat imtis visų administracinio pobūdžio priemonių, būtinų užtikrinti, kad PVM apmokestinamieji asmenys vykdytų pagal šią Šeštąją direktyvą tenkančias pareigas, visų pirma, pareigą mokėti nustatytą mokestį už per tam tikrą laiko tarpą įvykdytus apmokestinamuosius sandorius. Bendrijos teisės aktų leidėjo atliktas PVM derinimas netektų prasmės bei bet kokios praktinės naudos, jei iš nacionalinių mokesčių administravimo institucijų nebūtų reikalaujama įdiegti veiksmingos apmokestinimo ir mokesčių kontrolės sistemos, skirtos užtikrinti, kad „mokestis būtų renkamas vienodai visose valstybėse narėse“, kaip nurodyta Šeštosios direktyvos keturioliktoje „konstatuojamoje dalyje“.

               2.

               Italijos Įstatymo Nr. 289/2002 8 ir 9 straipsniuose įtvirtintos nuostatos labai viršija Bendrijos teisės aktų leidėjo valstybėms narėms suteiktos administracinės diskrecijos ribas. Iš tiesų, užuot šią diskreciją naudojusi veiksmingesnei mokesčių kontrolei pasiekti, Italijos valstybė šiuo įstatymu realiai įtvirtino bendrą, nediskriminacinio pobūdžio bei tariamą atsisakymą atlikti bet kokią apmokestinimo ir priežiūros veiklą PVM srityje, taip tiesiogiai pažeisdama Šeštosios direktyvos 22 straipsnio reikalavimus, ir todėl neįvykdė bendros 2 straipsnyje nustatytos pareigos PVM apmokestinti visus apmokestinamuosius sandorius. Italijos teisės aktų leidėjas visiems jos kompetencijoje mokesčių srityje esantiems PVM apmokestinamiems asmenims suteikė galimybę per kelis mokestinius laikotarpius visiškai išvengti bet kokios galimos mokesčių kontrolės. Apmokestinamasis asmuo tokią reikšmingą lengvatą gali gauti sumokėjęs pagal visiškai su PVM, kurį būtų reikėję sumokėti nuo per atitinkamus mokestinius metus apmokestinamojo asmens parduotų prekių ar suteiktų paslaugų kainos, nesusijusį standartinį metodą apskaičiuotą sumą.

               3.

               Toks radikalus „atskyrimas“ tarp pagal įprastas PVM taisykles apskaičiuotos mokesčio sumos ir „quantum“, kuris turi būti sumokėtas, kad būtų taikoma „automatiška amnestija“ (condono tombale), yra ypač akivaizdus tuo atveju, kai apmokestinamasis asmuo nepristato mokesčių deklaracijos. Tuo atveju, jei mokesčių mokėtojas yra fizinis asmuo, kiekvienais mokestiniais metais jis gali ištaisyti savo padėtį, sumokėjęs 1 500 eurų, o jei bendrovė — 3 000 eurų. Jokio ryšio tarp apmokestinamo įvykdytų (bet nedeklaruotų) sandorių pagrindo nebuvimą taip pat parodo „automatišką“ amnestiją, kuri suteikiama pateikus papildomus paaiškinimus, reglamentuojanti tvarka. Suma, kurią mokesčių mokėtojas turi sumokėti tam, kad jam būtų pritaikyta amnestija, apskaičiuojama procentais (2 %) nuo PVM, mokėtinam kiekvienais mokestiniais metais pardavus prekes ar suteikus paslaugas (arba nuo netinkamai atskaityto perkant pirkimo PVM per tą patį mokestinį laikotarpį).

               4.

               Šis bendras ir galimas atsisakymas atlikti bet kokią priežiūros veiklą gali lemti didelius tinkamo bendros PVM sistemos veikimo iškraipymus. Konkrečiai kalbant juo pažeidžiamas mokesčių neutralumo principas, kuris draudžia tuos pačius sandorius vykdančius ūkio subjektus PVM surinkimo srityje traktuoti skirtingai. Iš tiesų bet kokia išimtis iš veiksmingo PVM taikymo ir surinkimo taisyklės, pirma, sukeltų didelę žalą tiek Italijos, tiek kitų valstybių narių įmonėms, apmokestintoms pagal įprastą pridėtinės vertės mokesčio sistemą, antra, pažeistų Šeštosios direktyvos ketvirtojoje „konstatuojamoje dalyje“ įtvirtintą „sąžiningos konkurencijos“ bendroje rinkoje principą.

      (1)  OL L 347, p. 1.

      (2)  OL L 145, p. 1.