title: Byla T-763/18: 2018 m. gruodžio 30 d. pareikštas ieškinys byloje Lazarus Szolgáltató és Kereskedelmi / Europos Komisija

text:
               18.3.2019

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 103/47

      2018 m. gruodžio 30 d. pareikštas ieškinys byloje Lazarus Szolgáltató és Kereskedelmi / Europos Komisija

      (Byla T-763/18)
      (2019/C 103/62)
      Proceso kalba: vengrų

         Šalys

         Ieškovė: Lazarus Szolgáltató és Kereskedelmi Kft. (Lazarus Kft.) (Bėkėšas, Vengrija), atstovaujama advokato L. Szabó

         Atsakovė: Europos Komisija

         Reikalavimai

      Ieškovė Bendrojo Teismo prašo:

                  —

                  visų pirma, pripažinti 2011 m. liepos 20 d. Komisijos priimtą sprendimą byloje SA. 29432 — CP 290/2009 — Vengrija — Tariamai neteisėta pagalba įdarbinant neįgalius darbuotojus dėl diskriminacinio teisės aktų pobūdžio (toliau – pagrindinis ginčijamas sprendimas).

                  —

                  nepatenkinus pirmojo reikalavimo, panaikinti 2017 m. sausio 25 d. Komisijos priimtą sprendimą byloje SA. 45498 (FC/2016) — OPS Újpest-lift Kft. skundas dėl valstybės pagalbos, suteiktos įmonėms, 2006–2012 metais įdarbinusioms neįgalius darbuotojus (toliau – papildomai ginčijamas sprendimas).

                  —

                  priteisti iš Komisijos bylinėjimosi išlaidas.

         Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

      Grįsdama ieškinį ieškovė nurodo po pagrindą dėl kiekvieno iš reikalavimų.

                  1.

                  Pirmasis ieškinio pagrindas, nurodytas dėl pagrindinio reikalavimo, grindžiamas klaidingais teisės taikymu ir turimų įrodymų vertinimu.
                  Vengrijos valdžios institucijos, pažeidusios SESV 107 straipsnio 1 dalį, suteikė neteisėtą valstybės pagalbą 21 įmonei, kurios konkuruoja su ieškove. Ši pagalba buvo skirta ne tik papildomoms išlaidoms dėl neįgalių darbuotojų darbo, bet ir bendroms pagalbą gavusių įmonių išlaidoms padengti, todėl ja iškraipyta konkurencija. Pagrindiniame ginčijamame sprendime Komisija nurodė, kad bendra įmonėms suteiktos pagalbos suma neviršija pagal Bendrojo bendrosios išimties reglamento (1) 41 ir 42 straipsnį leidžiamos suteikti visos sumos ir todėl iš pirmo žvilgsnio ginčijama pagalba yra suderinama su bendrąja rinka pagal SESV 107 straipsnio 3 dalį. Pagrindiniame ginčijamame sprendime neatsižvelgiama į nacionalinių priemonių, kuriomis pagalba suteikiama pažeidžiant ieškovės procedūrines teises, numatytas SESV 108 straipsnio 2 dalyje, neigiamą poveikį ieškovei.

                  2.

                  Antrasis ieškinio pagrindas, nurodytas dėl papildomo reikalavimo, grindžiamas klaidingais teisės taikymu ir turimų įrodymų vertinimu
                  Komisija padarė teisės klaidą ir akivaizdžiai iškraipė turimus įrodymus, kai papildomai ginčijamame sprendime konstatavo, kad OPS Újpest-lift Kft. skunde nenurodyta naujų faktinių ar teisinių aplinkybių, dėl kurių Komisija galėtų pakeisti savo vertinimą byloje SA. 29432 — CP 290/2009. Papildomai ginčijamame neatsižvelgiama į nacionalinių priemonių, kuriomis pagalba suteikiama pažeidžiant ieškovės procedūrines teises, numatytas SESV 108 straipsnio 2 dalyje, neigiamą poveikį ieškovei.

         (1)  2008 m. rugpjūčio 6 d. Komisijos reglamentas (EB) Nr. 800/2008, skelbiantis tam tikrų rūšių pagalbą suderinama su bendrąja rinka taikant Sutarties 87 ir 88 straipsnius (Bendrasis bendrosios išimties reglamentas) (OL L 214, 2008, p. 3).


title: Byla T-13/19: 2019 m. sausio 8 d. pareikštas ieškinys byloje Čekijos Respublika / Komisija

text:
               18.3.2019

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 103/48

      2019 m. sausio 8 d. pareikštas ieškinys byloje Čekijos Respublika / Komisija

      (Byla T-13/19)
      (2019/C 103/63)
      Proceso kalba: čekų

         Šalys

         Ieškovė: Čekijos Respublika, atstovaujama M. Smolek, J. Vláčil ir O. Serdula

         Atsakovė: Europos Komisija

         Reikalavimai

      Ieškovė Bendrojo Teismo prašo:

                  —

                  pripažinti, kad Europos Komisija pažeidė savo įsipareigojimus pagal Europos Sąjungos Sutarties 4 straipsnio 3 dalį, atsižvelgiant į Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijos 47 straipsnį, kai Čekijos Respublikai sąlygiškai pervedus 40 482 255 CZK dydžio tradicines nuosavas lėšas, ji nepradėjo procedūros prieš Čekijos Respubliką dėl įsipareigojimų neįvykdymo arba tos sumos negrąžino,

                  —

                  priteisti iš Europos Komisijos bylinėjimosi išlaidas.

         Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

      Grįsdama ieškinį ieškovė remiasi vienu pagrindu.
      Čekijos Respublika yra įsitikinusi, kad Europos Komisijos pareiga imtis nurodytų veiksmų kyla iš Europos Sąjungos Sutarties 4 straipsnio 3 dalyje numatyto lojalaus bendradarbiavimo principo, atsižvelgiant į Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijos 47 straipsnyje numatytą teisę į veiksmingą teisminę gynybą.
      Kadangi pagal Teisingumo Teismo jurisprudenciją (1) tik Teisingumo Teismas per procedūrą dėl įsipareigojimų neįvykdymo gali spręsti valstybės narės ir Europos Komisijos ginčą dėl tradicinių nuosavų išteklių, Europos Komisija dėl sąlyginio mokėjimo turi nedelsdama tokią procedūrą pradėti, arba, jei mano, kad nėra pagrindo tokią procedūrą pradėti, sąlygiškai sumokėtą sumą turi grąžinti.
      Čekijos Respublika ginčijamą sumą sąlygiškai pervedė į Europos Komisijos sąskaitą 2015 m. Vis dėlto Europos Komisija nepradėjo procedūros prieš Čekijos Respubliką dėl įsipareigojimų neįvykdymo ir sąlygiškai pervestos sumos negrąžino, nors Čekijos Respublika to formaliai prašė. Todėl Čekijos Respublika mano, kad yra tenkinamos sąlygos konstatuoti Komisijos neveikimą.

         (1)  Žr. 2017 m. spalio 25 d. Sprendimą Slovakia / Komisija (C-593/15 P ir C-594/15 P, EU:C:2017:800) ir 2017 m. spalio 25 d. Sprendimą Rumunija / Komisija (C-599/15 P, EU:C:207:801).


title: Byla T-25/19: 2019 m. sausio 11 d. pareikštas ieškinys byloje AD / ECHA

text:
               18.3.2019

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 103/49

      2019 m. sausio 11 d. pareikštas ieškinys byloje AD / ECHA

      (Byla T-25/19)
      (2019/C 103/64)
      Proceso kalba: anglų

         Šalys

         Ieškovas: AD, atstovaujama advokatų L. Levi ir N. Flandin

         Atsakovė: Europos cheminių medžiagų agentūra (ECHA)

         Reikalavimai

      Ieškovė Bendrojo Teismo prašo:

                  —

                  panaikinti 2018 m. kovo 28 d. atsakovės sprendimą nepratęsti ieškovės darbo sutarties su ECHA;

                  —

                  panaikinti pranešimą apie laisvą vietą, kurį ECHA paskelbė 2018 m. kovo 9 d. dėl sutartininko darbo vietos (FG II lygis) tiek, kiek jame siūloma darbo vieta, su kuria susijusios darbo užduotys atitinka ieškovės darbo vietos užduotis, vykdytas pagal laikinojo sutartininko sutartį;

                  —

                  prireikus, panaikinti atsakovės 2018 m. spalio 1 d. sprendimą, apie kurį ieškovei pranešta 2018 m. spalio 2 d., kuriuo atmetamas ieškovės skundas dėl sprendimo nepratęsti sutarties;

                  —

                  nurodyti atlyginti ieškovės patirtą turtinę ir neturtinę žalą;

                  —

                  priteisti iš atsakovės visas bylinėjimosi išlaidas.

         Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

      Grįsdama ieškinį ieškovė remiasi penkiais pagrindais.

                  1.

                  Pirmasis ieškinio pagrindas grindžiamas tuo, kad buvo pažeistos ECHA nustatytos darbo instrukcijos, susijusios su darbo sutarties pratęsimo arba nepratęsimo procedūra bei vienodo požiūrio ir nediskriminavimo principas.

                  2.

                  Antrasis ieškinio pagrindas grindžiamas pareigos sprendimą pakankamai motyvuoti pažeidimu.

                  3.

                  Trečiasis ieškinio pagrindas grindžiamas tuo, kad buvo pažeistos gynybos teisės ir konkrečiai teisė būti išklausytam.

                  4.

                  Ketvirtasis ieškinio pagrindas grindžiamas pareigos rūpintis pažeidimu.

                  5.

                  Penktajame ieškinio pagrinde teigiama, kad motyvai, kuriuos ECHA nurodė pateisindama darbo sutarties nepratęsimą, yra akivaizdžiai klaidingi ir rodo, kad yra piktnaudžiaujama valdžia.


title: Byla C-221/18 P: 2018 gruodžio 13 d. Teisingumo Teismo nutartis byloje Électricité de France (EDF) / Europos Komisija, Prancūzijos Respublika (Apeliacinis skundas — Teisingumo Teismo procedūros reglamento 181 straipsnis — Valstybės pagalba — Pirmasis Europos Komisijos sprendimas — Su vidaus rinka nesuderinama valstybės pagalbos priemonė — Europos Sąjungos Bendrojo Teismo atliktas panaikinimas — Europos Sąjungos Teisingumo Teismo atliktas patvirtinimas — Antrasis Komisijos sprendimas — Su vidaus rinka nesuderinama valstybės pagalbos priemonė — Ieškinio dėl panaikinimo atmetimas — SESV 266 straipsnis — Pirmojo Bendrojo Teismo sprendimo „res judicata“ galios pažeidimas — Įrodymų iškraipymas — Bendrojo Teismo atliktas Komisijai tenkančios kruopštaus ir nešališko tyrimo pareigos nesilaikymas — Nepakankamas motyvavimas — Priemonės kvalifikavimas — Nauja arba esama pagalba)

text:
               18.3.2019

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 103/6

      2018 gruodžio 13 d. Teisingumo Teismo nutartis byloje Électricité de France (EDF) / Europos Komisija, Prancūzijos Respublika

      (Byla C-221/18 P) (1)

      ((Apeliacinis skundas - Teisingumo Teismo procedūros reglamento 181 straipsnis - Valstybės pagalba - Pirmasis Europos Komisijos sprendimas - Su vidaus rinka nesuderinama valstybės pagalbos priemonė - Europos Sąjungos Bendrojo Teismo atliktas panaikinimas - Europos Sąjungos Teisingumo Teismo atliktas patvirtinimas - Antrasis Komisijos sprendimas - Su vidaus rinka nesuderinama valstybės pagalbos priemonė - Ieškinio dėl panaikinimo atmetimas - SESV 266 straipsnis - Pirmojo Bendrojo Teismo sprendimo „res judicata“ galios pažeidimas - Įrodymų iškraipymas - Bendrojo Teismo atliktas Komisijai tenkančios kruopštaus ir nešališko tyrimo pareigos nesilaikymas - Nepakankamas motyvavimas - Priemonės kvalifikavimas - Nauja arba esama pagalba))
      (2019/C 103/06)
      Proceso kalba: prancūzų

         Šalys

         Apeliantė: Électricité de France (EDF), atstovaujama advokato M. Debroux

         Kitos proceso šalys: Europos Komisija, atstovaujama É. Gippini Fournier, B. Stromsky ir D. Recchia, Prancūzijos Respublika

         Rezoliucinė dalis

                  1.

                  Atmesti ieškinį.

                  2.

                  Priteisti iš Électricité de France (EDF) bylinėjimosi išlaidas.

         (1)  OL C 182, 2018 5 28.


title: Byla C-561/18: 2018 m. rugsėjo 4 d. Verwaltungsgericht Berlin (Vokietija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Solvay Chemicals GmbH / Bundesrepublik Deutschland

text:
               18.3.2019

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 103/6

      2018 m. rugsėjo 4 d.Verwaltungsgericht Berlin (Vokietija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Solvay Chemicals GmbH / Bundesrepublik Deutschland

      (Byla C-561/18)
      (2019/C 103/07)
      Proceso kalba: vokiečių

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

         Verwaltungsgericht Berlin

         Šalys pagrindinėje byloje

         Ieškovė: Solvay Chemicals GmbH

         Atsakovė: Bundesrepublik Deutschland

      2019 m. vasario 6 d. nutartimi Teisingumo Teismas (pirmoji kolegija) konstatavo:
      2012 m. birželio 21 d. Komisijos reglamento (ES) Nr. 601/2012 dėl išmetamųjų šiltnamio efektą sukeliančių dujų kiekio stebėsenos ir ataskaitų teikimo pagal Europos Parlamento ir Tarybos direktyvą 2003/87/EB 49 straipsnio 1 dalies antros pastraipos ir IV priedo 20 punkto B dalies nuostatos negalioja tiek, kiek pagal jas į natrio karbonato gamybos įrenginio emisijas sistemiškai įtraukiamas į kitą įrenginį nusodinto kalcio karbonatui gaminti perduotas anglies dioksidas (CO2), nepaisant to, ar jis išmetamas į atmosferą, ar ne.


title: Byla C-674/18: 2018 m. spalio 30 d. Bundesarbeitsgericht (Vokietija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje EM / TMD Friction GmbH

text:
               18.3.2019

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 103/7

      2018 m. spalio 30 d.Bundesarbeitsgericht (Vokietija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje EM / TMD Friction GmbH

      (Byla C-674/18)
      (2019/C 103/08)
      Proceso kalba: vokiečių

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

         Bundesarbeitsgericht

         Šalys pagrindinėje byloje

         Ieškovas: EM

         Atsakovė: TMD Friction GmbH

         Prejudiciniai klausimai

                  1.

                  Ar pagal 2001 m. kovo 12 d. Tarybos direktyvos 2001/23/EB (1) dėl valstybių narių įstatymų, skirtų darbuotojų teisių apsaugai įmonių, verslo arba įmonių ar verslo dalių perdavimo atveju, suderinimo 3 straipsnio 4 dalį įmonės perdavimo atveju po bankroto bylos įmonės perdavėjui iškėlimo pagal nacionalinę teisę, pagal kurią įmonės perdavimo atveju Direktyvos 2001/23/EB 3 straipsnio 1 ir 3 dalys iš esmės taikomos ir darbuotojų teisėms į senatvės, invalidumo išmokas arba į išmokas netekus maitintojo pagal papildomų pensijų sistemas bendrovėje arba tarp bendrovių, yra leidžiamas toks apribojimas, kai perėmėjas neatsako už teises į pensijos išmokas, grindžiamas darbo stažu, įgytu iki bankroto bylos iškėlimo?

                  2.

                  Jei į pirmąjį prejudicinį klausimą būtų atsakyta teigiamai:
                  Ar priemonės, pagal Direktyvos 2001/23/EB 3 straipsnio 4 dalies b punktą būtinos, kad būtų ginami darbuotojų interesai, susiję su turimomis arba būsimomis jų teisėmis į senatvės išmokas pagal papildomų pensijų sistemas bendrovėje arba tarp bendrovių, įmonės perdavimo atveju po bankroto bylos įmonės perdavėjui iškėlimo turi užtikrinti apsaugos lygį, reikalaujamą 2008 m. spalio 22 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2008/94/EB (2) dėl darbuotojų apsaugos jų darbdaviui tapus nemokiam 8 straipsniu?

                  3.

                  Jeigu į antrąjį klausimą būtų atsakyta neigiamai:
                  Ar Direktyvos 2001/23/EB 3 straipsnio 4 dalies b punktą reikia aiškinti taip, kad yra imtasi priemonių, būtinų, kad būtų ginami darbuotojų interesai, susiję su turimomis arba būsimomis jų teisėmis į senatvės išmokas pagal papildomų pensijų sistemas bendrovėje arba tarp bendrovių, jei nacionalinėje teisėje yra numatyta, kad:

                              —

                              pareiga ateityje mokėti senatvės išmoką, mokamą pagal papildomų pensijų sistemą bendrovėje arba tarp bendrovių, perduodamos bankrutuojančios įmonės darbuotojui iš esmės pereina įmonės perėmėjui,

                              —

                              už būsimas teises į pensijų išmokas įmonės perėmėjas atsako tiek, kiek šios teisės yra grindžiamos darbo stažu įmonėje, įgytu po to, kai buvo iškelta bankroto byla,

                              —

                              pagal nacionalinę teisę paskirta bankroto draudimo įstaiga tokiu atveju neatsako už būsimų teisių į pensijų išmokas dalį, įgytą prieš bankroto bylos iškėlimą, ir

                              —

                              prieš bankroto bylos iškėlimą įgytos būsimų teisių į pensijų išmokas dalies vertės darbuotojas gali pareikalauti per perdavėjo bankroto procesą?

                  4.

                  Ar, jei pagal nacionalinę teisę įmonės perdavimo atveju Direktyvos 2001/23/EB 3 straipsnis ir 4 straipsnis turi būti taikomi ir vykstant bankroto procesui, Direktyvos 2001/23/EB 5 straipsnio 2 dalies a punktas yra taikomas darbuotojų teisėms į pensijų išmokas pagal papildomų pensijų sistemas bendrovėje arba tarp bendrovių, kai šios teisės yra atsiradusios prieš bankroto bylos iškėlimą, tačiau pagrindu darbuotojams gauti išmokas jos tampa tik tuo momentu, kai įvyksta draudžiamasis įvykis, t. y. vėliau?

                  5.

                  Jei į antrąjį arba ketvirtąjį prejudicinius klausimus būtų atsakyta teigiamai:
                  Ar 2008 m. spalio 22 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2008/94/EB dėl darbuotojų apsaugos jų darbdaviui tapus nemokiam 8 straipsnyje numatytas minimalus apsaugos lygis, kurį valstybės narės privalo užtikrinti, apima ir įsipareigojimą užtikrinti tas teises į pensijų išmokas, kurios bankroto bylos iškėlimo momentu pagal nacionalinę teisę dar nebuvo tapusios neatšaukiamomis ir kurios pagal įstatymą apskritai tampa neatšaukiamomis tik todėl, kad darbo santykių pabaiga nebūna susijusi su bankrotu?

                  6.

                  Jei į penktąjį prejudicinį klausimą būtų atsakyta teigiamai:
                  Kokiomis aplinkybėmis dėl darbdavio nemokumo buvusio darbuotojo patirti profesinės pensijos išmokų nuostoliai gali būti laikomi akivaizdžiai neproporcingais ir valstybės narės įgyja pareigą dėl to užtikrinti Direktyvos 2008/94/EB 8 straipsnyje numatytą minimalią apsaugą, nors darbuotojas gaus ne mažiau kaip pusę jam pagal įgytas teises į pensiją mokėtinų išmokų?

                  7.

                  Jei į penktąjį prejudicinį klausimą būtų atsakyta teigiamai:
                  Ar yra laikytina, kad pagal Direktyvos 2001/23/EB 3 straipsnio 4 dalies b punktą arba Direktyvos 2001/23/EB 5 straipsnio 2 dalies a punktą būtina – Direktyvos 2008/94/EB 8 straipsnyje numatytai apsaugai prilygstanti – darbuotojų teisių į pensijų išmokas apsauga yra užtikrinta ir tuomet, jei ji išplaukia ne iš nacionalinės teisės, o tik iš tiesioginio Direktyvos 2008/94/EB 8 straipsnio taikymo?

                  8.

                  Jei į septintąjį prejudicinį klausimą būtų atsakyta teigiamai:
                  Ar Direktyvos 2008/94/EB 8 straipsnis turi tiesioginį poveikį, kuriuo atskiras darbuotojas gali remtis nacionaliniame teisme, ir tuomet, kai šis darbuotojas gauna ne mažiau kaip pusę jam pagal įgytas teises į pensiją mokėtinų išmokų, bet jo dėl darbdavio nemokumo patirti nuostoliai vis vien yra laikytini neproporcingais?

                  9.

                  Jei į aštuntąjį prejudicinį klausimą būtų atsakyta teigiamai:
                  Ar pagal privatinę teisę organizuota įstaiga, kurią valstybė narė – darbdaviams privalomai – paskyrė profesinių pensijų bankroto draudimo įstaiga, kurią prižiūri valstybinė finansinių paslaugų priežiūros institucija ir kuri pagal viešosios teisės nuostatas iš darbdavių renka bankroto draudimui reikalingas įmokas ir, kaip institucija, išleisdama administracinį aktą gali sukurti priverstinio vykdymo sąlygas, yra valstybės narės viešojo sektoriaus institucija?

         (1)  OL L 82, 2001, p. 16; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 5 sk., 4 t., p. 98.

         (2)  OL L 283, 2008, p. 36.


title: Byla C-675/18: 2018 m. spalio 30 d. Bundesarbeitsgericht (Vokietija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje FL / TMD Friction EsCo GmbH

text:
               18.3.2019

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 103/9

      2018 m. spalio 30 d.Bundesarbeitsgericht (Vokietija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje FL / TMD Friction EsCo GmbH

      (Byla C-675/18)
      (2019/C 103/09)
      Proceso kalba: vokiečių

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

         Bundesarbeitsgericht

         Šalys pagrindinėje byloje

         Ieškovas: FL

         Atsakovė: TMD Friction EsCo GmbH

         Prejudiciniai klausimai

                  1.

                  Ar pagal 2001 m. kovo 12 d. Tarybos direktyvos 2001/23/EB (1) dėl valstybių narių įstatymų, skirtų darbuotojų teisių apsaugai įmonių, verslo arba įmonių ar verslo dalių perdavimo atveju, suderinimo 3 straipsnio 4 dalį įmonės perdavimo atveju po bankroto bylos įmonės perdavėjui iškėlimo pagal nacionalinę teisę, pagal kurią įmonės perdavimo atveju Direktyvos 2001/23/EB 3 straipsnio 1 ir 3 dalys iš esmės taikomos ir darbuotojų teisėms į senatvės, invalidumo išmokas arba į išmokas netekus maitintojo pagal papildomų pensijų sistemas bendrovėje arba tarp bendrovių, yra leidžiamas toks apribojimas, kai perėmėjas neatsako už teises į pensijos išmokas, grindžiamas darbo stažu, įgytu iki bankroto bylos iškėlimo?

                  2.

                  Jei į pirmąjį prejudicinį klausimą būtų atsakyta teigiamai:
                  Ar priemonės, pagal Direktyvos 2001/23/EB 3 straipsnio 4 dalies b punktą būtinos, kad būtų ginami darbuotojų interesai, susiję su turimomis arba būsimomis jų teisėmis į senatvės išmokas pagal papildomų pensijų sistemas bendrovėje arba tarp bendrovių, įmonės perdavimo atveju po bankroto bylos įmonės perdavėjui iškėlimo turi užtikrinti apsaugos lygį, reikalaujamą 2008 m. spalio 22 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2008/94/EB (2) dėl darbuotojų apsaugos jų darbdaviui tapus nemokiam 8 straipsniu?

                  3.

                  Jeigu į antrąjį klausimą būtų atsakyta neigiamai:
                  Ar Direktyvos 2001/23/EB 3 straipsnio 4 dalies b punktą reikia aiškinti taip, kad yra imtasi priemonių, būtinų, kad būtų ginami darbuotojų interesai, susiję su turimomis arba būsimomis jų teisėmis į senatvės išmokas pagal papildomų pensijų sistemas bendrovėje arba tarp bendrovių, jei nacionalinėje teisėje yra numatyta, kad:

                              —

                              pareiga ateityje mokėti senatvės išmoką, mokamą pagal papildomų pensijų sistemą bendrovėje arba tarp bendrovių, perduodamos bankrutuojančios įmonės darbuotojui iš esmės pereina įmonės perėmėjui,

                              —

                              už teises į pensijų išmokas, kurių dydis, be kita ko, nustatomas pagal darbo stažą įmonėje ir darbo užmokestį tuo momentu, kai įvyksta draudžiamasis įvykis, įmonės perėmėjas atsako tiek, kiek šios teisės yra grindžiamos darbo stažu įmonėje, įgytu po to, kai buvo iškelta bankroto byla,

                              —

                              už tą teisių į pensijų išmokas dalį, kuri buvo įgyta prieš bankroto bylos iškėlimą, tokiu atveju atsako pagal nacionalinę teisę paskirta bankroto draudimo įstaiga tiek, kiek šių išmokų dydis yra nustatomas pagal darbuotojo darbo užmokestį, gaunamą bankroto bylos iškėlimo momentu, ir

                              —

                              nei perėmėjas, nei bankroto draudimo įstaiga neatsako už teisių į pensijų išmokas padidėjimą dėl padidinto darbo užmokesčio, kuris buvo padidintas po bankroto bylos iškėlimo, bet už iki šio momento įgytą darbo stažą įmonėje,

                              —

                              darbuotojas gali pareikalauti šio savo teisių į pensijų išmokas vertės skirtumo per perdavėjo bankroto procesą?

                  4.

                  Ar, jei pagal nacionalinę teisę įmonės perdavimo atveju Direktyvos 2001/23/EB 3 straipsnis ir 4 straipsnis turi būti taikomi ir vykstant bankroto procesui, Direktyvos 2001/23/EB 5 straipsnio 2 dalies a punktas yra taikomas darbuotojų teisėms į pensijų išmokas pagal papildomų pensijų sistemas bendrovėje arba tarp bendrovių, kai šios teisės yra atsiradusios prieš bankroto bylos iškėlimą, tačiau pagrindu darbuotojams gauti išmokas jos tampa tik tuo momentu, kai įvyksta draudžiamasis įvykis, t. y. vėliau?

                  5.

                  Jei į antrąjį arba ketvirtąjį prejudicinius klausimus būtų atsakyta teigiamai:
                  Ar 2008 m. spalio 22 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2008/94/EB dėl darbuotojų apsaugos jų darbdaviui tapus nemokiam 8 straipsnyje numatytas minimalus apsaugos lygis, kurį valstybės narės privalo užtikrinti, apima ir bankroto bylos iškėlimo momentu įgytą teisių į pensijų išmokas dalį, kuri atsiranda tik todėl, kad darbo santykių pabaiga nėra susijusi su bankrotu?

                  6.

                  Jei į penktąjį prejudicinį klausimą būtų atsakyta teigiamai:
                  Kokiomis aplinkybėmis dėl darbdavio nemokumo buvusio darbuotojo patirti profesinės pensijos išmokų nuostoliai gali būti laikomi akivaizdžiai neproporcingais ir valstybės narės įgyja pareigą dėl to užtikrinti Direktyvos 2008/94/EB 8 straipsnyje numatytą minimalią apsaugą, nors buvęs darbuotojas gauna ne mažiau kaip pusę jam pagal įgytas teises į pensiją mokėtinų išmokų?

                  7.

                  Jei į penktąjį prejudicinį klausimą būtų atsakyta teigiamai:
                  Ar yra laikytina, kad pagal Direktyvos 2001/23/EB 3 straipsnio 4 dalies b punktą arba Direktyvos 2001/23/EB 5 straipsnio 2 dalies a punktą būtina – Direktyvos 2008/94/EB 8 straipsnyje numatytai apsaugai prilygstanti – darbuotojų teisių į pensijų išmokas apsauga yra užtikrinta ir tuomet, jei ji išplaukia ne iš nacionalinės teisės, o tik iš tiesioginio Direktyvos 2008/94/EB 8 straipsnio taikymo?

                  8.

                  Jei į septintąjį prejudicinį klausimą būtų atsakyta teigiamai:
                  Ar Direktyvos 2008/94/EB 8 straipsnis turi tiesioginį poveikį, kuriuo atskiras darbuotojas gali remtis nacionaliniame teisme, ir tuomet, kai šis darbuotojas gauna ne mažiau kaip pusę jam pagal įgytas teises į pensiją mokėtinų išmokų, bet jo dėl darbdavio nemokumo patirti nuostoliai vis vien yra laikytini neproporcingais?

                  9.

                  Jei į aštuntąjį prejudicinį klausimą būtų atsakyta teigiamai:
                  Ar pagal privatinę teisę organizuota įstaiga, kurią valstybė narė – darbdaviams privalomai – paskyrė profesinių pensijų bankroto draudimo įstaiga, kurią prižiūri valstybinė finansinių paslaugų priežiūros institucija ir kuri pagal viešosios teisės nuostatas iš darbdavių renka bankroto draudimui reikalingas įmokas ir, kaip institucija, išleisdama administracinį aktą gali sukurti priverstinio vykdymo sąlygas, yra valstybės narės viešojo sektoriaus institucija?

         (1)  OL L 82, 2001, p. 16; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 5 sk., 4 t., p. 98.

         (2)  OL L 283, 2008, p. 36.


title: Byla C-719/18: 2018 m. lapkričio 15 d. Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio (Italija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Vivendi SA / Autorità per le Garanzie nelle Comunicazioni

text:
               18.3.2019

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 103/11

      2018 m. lapkričio 15 d.Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio (Italija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Vivendi SA / Autorità per le Garanzie nelle Comunicazioni

      (Byla C-719/18)
      (2019/C 103/10)
      Proceso kalba: italų

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

         Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio

         Šalys pagrindinėje byloje

         Pareiškėja: Vivendi SA

         Atsakovė: Autorità per le Garanzie nelle Comunicazioni

         Prejudiciniai klausimai

                  1.

                  Ar, nepaisant to, kad valstybės narės turi teisę nustatyti, kada bendrovės užima dominuojančią padėtį (ir nustatyti joms konkrečius įpareigojimus), Sąjungos teisei, visų pirma SESV 63 straipsnyje įtvirtintam laisvo kapitalo judėjimo principui, prieštarauja ginčijamo sprendimo priėmimo metu galiojusi 2005 m. liepos 31 d.Decreto legislativo n. 177 (Įstatyminis dekretas Nr. 177) 43 straipsnio 11 dalies nuostata, pagal kurią „bendrovės, įskaitant kontroliuojamąsias ar asocijuotąsias bendroves, kurių pajamos, gaunamos iš elektroninių ryšių sektoriaus, kaip apibrėžta 2003 m. rugpjūčio 1 d.Decreto legislativo n. 259 (Įstatyminis dekretas Nr. 259) 18 straipsnyje, viršija 40 % visų iš šio sektoriaus gaunamų pajamų, negali integruotoje ryšių sistemoje gauti pajamų, kurios sudarytų daugiau kaip 10 % tos sistemos“? Šis klausimas teikiamas turint omenyje, kad, vadovaujantis Codice delle comunicazioni elettroniche (Elektroninių ryšių kodeksas) 18 straipsniu, minėtas sektorius aprėpia tik rinkas, kurioms taikomas ex ante reguliavimas, nepaisant to, kad visuotinai žinoma, jog informavimas (kurio pliuralizmą siekiama užtikrinti šia teisės norma) vis didėja dėl to, kad auga naudojimosi internetu, asmeniniais kompiuteriais ir mobiliojo ryšio telefonais mastas, todėl neracionalu į šį sektorių neįtraukti, inter alia, mažmeninių mobiliojo ryšio paslaugų vien dėl to, kad jos yra teikiamos įprastomis rinkos sąlygomis. Be to, kaip nurodyta pirmiau, turi būti atsižvelgiama į tai, kad, kaip tik pradėjus nagrinėti šią bylą, Institucija apibrėžė elektroninių ryšių sektoriaus ribas minėto 43 straipsnio 11 dalies taikymo tikslais, atsižvelgdama tik į tas rinkas, kurios buvo bent vieną kartą ištirtos po Elektroninių ryšių kodekso įsigaliojimo, t. y. nuo 2003 m. iki šiol, ir į pajamas, nustatytas paskutinio patikrinimo, atlikto 2015 m., metu.

                  2.

                  Ar, vadovaujantis Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo (SESV) 49 ir 56 straipsniuose nustatytais įsisteigimo laisvės ir laisvės teikti paslaugas principais, Direktyvos 2002/21/EB (1) 15 ir 16 straipsnių nuostatomis dėl radijo ir audiovizualinės žiniasklaidos paslaugų, kuriomis siekiama užtikrinti pliuralizmą ir žodžio laisvę, ir ES teisės sistemoje įtvirtintu proporcingumo principu, draudžiama taikyti tokias nacionalinės teisės nuostatas dėl radijo ir audiovizualinės žiniasklaidos paslaugų, kokios yra išdėstytos Italijoje galiojančio [Įstatyminio dekreto Nr. 177] 43 straipsnio 11 ir 14 dalyse, pagal kurias pajamos, svarbios nustatant antrąją 10 % ribą, apskaičiuojamos įtraukiant ir bendroves, kurios nėra kontroliuojamos ar patiriančios lemiamą įtaką, o tik „susijusios“, kaip tai suprantama pagal Codice civile (Civilinis kodeksas) 2359 straipsnį (kuriuo remiamasi 43 straipsnio 14 dalyje), nors šių bendrovių skleidžiamai informacijai negali būti daroma jokia įtaka?

                  3.

                  Ar, vadovaujantis Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo (SESV) 49 ir 56 straipsniuose nustatytais įsisteigimo laisvės ir laisvės teikti paslaugas principais, Direktyvos 2002/21/EB 15 ir 16 straipsniais, Audiovizualinės žiniasklaidos paslaugų direktyvoje 2010/13/ES (2) bei Direktyvoje 2002/21/EB nustatytais informacijos šaltinių pliuralizmo apsaugos ir konkurencijos radijo bei televizijos sektoriuje principais, yra draudžiamos tokios nacionalinės teisės nuostatos kaip 2005 m. Įstatyminio dekreto Nr. 177 43 straipsnio 9 ir 11 dalys, pagal kurias „subjektams, kurie turi būti įtraukti į pagal 1997 m. liepos 31 d.Legge n. 249 (Įstatymas Nr. 249) 1 straipsnio 6 dalies a punkto 5 papunktį įsteigtą ryšių operatorių registrą“ (t. y. 9 dalyje minimiems subjektams, kuriems pagal galiojančius įstatymus suteikiama kompetentingų institucijų ar kitų administravimo įstaigų koncesija arba leidimas, taip pat bendrovėms, kurioms yra suteikta įvairiais būdais transliuojamos reklamos koncesija, leidybos bendrovėms ir pan.) yra taikomi visiškai kitokie apribojimai (atitinkamai 20 % ir 10 %) nei pirmiau (11 dalyje) apibrėžtame elektroninių ryšių sektoriuje dirbančioms bendrovėms?

         (1)  2002 m. kovo 7 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2002/21/EB dėl elektroninių ryšių tinklų ir paslaugų bendrosios reguliavimo sistemos (Pagrindų direktyva) (OL L 108, 2002, p. 33; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k. 13 sk., 29 t., p. 349).

         (2)  2010 m. kovo 10 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2010/13/ES dėl valstybių narių įstatymuose ir kituose teisės aktuose išdėstytų tam tikrų nuostatų, susijusių su audiovizualinės žiniasklaidos paslaugų teikimu, derinimo (Audiovizualinės žiniasklaidos paslaugų direktyva) (OL L 95, 2010, p. 1).


title: Byla C-760/18: 2018 m. gruodžio 4 d. Monomeles Protodikeio Lasithiou (Graikija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje M.V. ir kt. / Organismos Topikis Aftodioikisis (O.T.A.) „Dimos Agiou Nikolaou“

text:
               18.3.2019

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 103/12

      2018 m. gruodžio 4 d.Monomeles Protodikeio Lasithiou (Graikija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje M.V. ir kt. / Organismos Topikis Aftodioikisis (O.T.A.) „Dimos Agiou Nikolaou“

      (Byla C-760/18)
      (2019/C 103/11)
      Proceso kalba: graikų

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

         Monomeles Protodikeio Lasithiou (Graikija)

         Šalys pagrindinėje byloje

         Ieškovai: M.V. ir kt.

         Atsakovas: Organismos Topikis Aftodioikisis (O.T.A.) „Dimos Agiou Nikolaou“

         Prejudiciniai klausimai

                  1.

                  Ar Bendrojo susitarimo dėl darbo pagal terminuotas darbo sutartis, sudaryto 1999 m. kovo 18 d. ir įtraukto į 1999 m. birželio 28 d. Tarybos direktyvos 1999/70/EB dėl ETUC, UNICE ir CEEP bendrojo susitarimo dėl darbo pagal terminuotas sutartis (OL L 175, [1999], p. 43; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k. 5 sk., 3 t., p. 368) priedą, tikslą ir veiksmingumą pažeidžia minėtą susitarimą į nacionalinę teisę perkeliančių nacionalinės teisės nuostatų aiškinimas, pagal kurį Bendrojo susitarimo 1 punkte ir 5 punkto 2 dalyje vartojama „paeiliui“ sudaromų terminuotų darbo sutarčių sąvoka neapima miesto tvarkymo ir švaros sektoriaus darbuotojų darbo sutarčių automatiško pratęsimo, numatyto aiškiai nustatytoje įstatymo nuostatoje, kaip antai Įstatymo Nr. 4099/2012 167 straipsnyje, motyvuojant tuo, kad tai yra ne rašytinis naujos terminuotos darbo sutarties sudarymas, o jau esamos sutarties termino pratęsimas?

                  2.

                  Ar tuo atveju, kai miesto tvarkymo ir švaros sektoriaus darbuotojų įdarbinimui nustatyta ir taikoma praktika prieštarauja priemonėms, neleidžiančioms piktnaudžiauti paeiliui sudarant terminuotas darbo sutartis, numatytoms į nacionalinę teisę perkeliant Bendrojo susitarimo 5 punkto 1 dalį, nacionaliniam teismui tenkanti pareiga aiškinti nacionalinę teisę taip, kad ji atitiktų Sąjungos teisę, apima pareigą nacionalinės teisės nuostatą, kaip antai Įstatymo 2112/1920 8 straipsnio 3 dalį, taikyti kaip anksčiau egzistavusią ir vis dar galiojančią lygiavertę teisinę priemonę, kaip ji suprantama pagal Bendrojo susitarimo 5 punkto 1 dalį, ir dėl to galima paeiliui sudarytas terminuotas darbo sutartis, kurios skirtos patenkinti vietos valdžios institucijų nuolatinius ilgalaikius miesto tvarkymo ir švaros poreikius, teisingai teisiškai kvalifikuoti kaip neterminuotas darbo sutartis?

                  3.

                  Jei atsakymas į pirmesnį klausimą teigiamas, ar reikia pripažinti, kad nacionalinio teismo pareigą aiškinti nacionalinę teisę taip, kad ji atitiktų Sąjungos teisę, pernelyg riboja konstitucinė nuostata, kaip antai išdėstyta 2001 m. peržiūrėtos Graikijos Konstitucijos 103 straipsnio 7 ir 8 dalyse, kuria visiškai draudžiama minėtai nuostatai galiojant sudarytas viešojo sektoriaus terminuotas darbo sutartis pakeisti į neterminuotas darbo sutartis ir dėl to neįmanoma taikyti anksčiau egzistavusios ir vis dar galiojančios lygiavertės teisinės priemonės, kaip ji suprantama pagal Bendrojo susitarimo 5 punkto 1 dalį, kaip antai Įstatymo 2112/1920 8 straipsnio 3 dalies, ir nėra galimybės paeiliui sudarytų terminuotų darbo sutarčių, skirtų tenkinti nuolatinius ir ilgalaikius vietos valdžios institucijų poreikius miesto tvarkymo ir švaros srityje teismo tvarka teisiškai perkvalifikuoti į neterminuotas darbo sutartis, net ir tuomet, kai jos skirtos nuolatiniams ilgalaikiams poreikiams tenkinti?


title: Byla C-827/18: 2018 m. gruodžio 24 d. Amtsgericht Kamenz (Vokietija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje MC / ND

text:
               18.3.2019

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 103/13

      2018 m. gruodžio 24 d.Amtsgericht Kamenz (Vokietija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje MC / ND

      (Byla C-827/18)
      (2019/C 103/12)
      Proceso kalba: vokiečių

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

         Amtsgericht Kamenz

         Šalys pagrindinėje byloje

         Ieškovas: MC

         Atsakovas: ND

         Prejudicinis klausimas

      Ar ginčijamą pagrindinį reikalavimą, kurį sudaro 535 EUR suma, grindžiamą 2016 m. vasario 10 d. notaro patvirtinta pirkimo–pardavimo sutartimi dėl Grossröhrsdorf esančio gyvenamojo nekilnojamojo turto, patenkančio į Amtsgericht Kamenz (Kamenzo apylinkės teismas) jurisdikciją, įsigijimo, kuris konkrečiai kyla iš nuosavybės teisių ir teisių naudotis šiuo gyvenamuoju nekilnojamuoju turtu perdavimo ieškovui 2016 m. balandžio 1 d., kaip tai nustatyta minėtos sutarties 6 straipsnyje, ir pagal kurį turi būti mokami nuompinigiai, kurią minėto gyvenamojo nekilnojamojo turto nuomininkas šią dieną sumokėjo atsakovei, turi būti reikalaujama įvykdyti pareiškiant ieškinį, kurio dalykas yra daiktinės teisės į nekilnojamąjį turtą arba nekilnojamojo turto nuoma, kaip tai suprantama pagal Lugano konvencijos (1) 22 straipsnį, arba, ar Vokietijos teismo tarptautinė jurisdikcija turi būti išvesta iš kitos Lugano konvencijos nuostatos, arba, ar yra pateisinama atsakovės gyvenamosios vietos valstybės Šveicarijos teismo tarptautinė jurisdikcija (Lugano konvencijos 2 straipsnio 1 dalies, siejamos su šios konvencijos 5 straipsnio 1 dalimi, nuostatos)?

         (1)  Lugano konvencijos dėl jurisdikcijos ir teismo sprendimų civilinėse ir komercinėse bylose pripažinimo ir vykdymo (Lugano II konvencija), OL L 147, 2009, p. 5.


title: Byla C-17/19: 2019 m. sausio 10 d. Cour de cassation (Prancūzija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Bouygues travaux publics, Elco construct Bucarest, Welbond armatures

text:
               18.3.2019

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 103/14

      2019 m. sausio 10 d.Cour de cassation (Prancūzija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Bouygues travaux publics, Elco construct Bucarest, Welbond armatures

      (Byla C-17/19)
      (2019/C 103/13)
      Proceso kalba: prancūzų

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

         Cour de cassation

         Šalys pagrindinėje byloje

         Kasatorės, kaltinamosios: Bouygues travaux publics, Elco construct Bucarest, Welbond armatures

         Prejudicinis klausimas

      Ar 1972 m. kovo 21 d. Tarybos reglamento (EEB) Nr. 574/72 (1), nustatančio Reglamento Nr. 1408/71 dėl socialinės apsaugos sistemų taikymo pagal darbo sutartį dirbantiems asmenims, savarankiškai dirbantiems asmenims ir jų šeimos nariams, judantiems Bendrijoje, įgyvendinimo tvarką, iš dalies pakeisto ir atnaujinto 1996 m. gruodžio 2 d. Tarybos reglamentu (EB) Nr. 118/97 (2), iš dalies pakeistu 2005 m. balandžio 13 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentu (EB) Nr. 647/2005 (3), 11 straipsnis ir 2009 m. rugsėjo 16 d. Europos Parlamento ir Tarybos Reglamento (EB) Nr. 987/2009 (4), nustatančio Reglamento (EB) Nr. 883/2004 įgyvendinimo tvarką, 19 straipsnis turi būti aiškinami taip, kad E 101 formos pažyma, valstybės narės kompetentingos valdžios institucijos paskirtos įstaigos išduota pagal Reglamento Nr. 1408/71, iš dalies pakeisto ir atnaujinto Reglamentu Nr. 118/97, iš dalies pakeistu 2005 m. balandžio 13 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentu (EB) Nr. 647/2005, 14 straipsnio 1 ir 2 dalis, arba A1 pažyma, išduota pagal 2004 m. balandžio 29 d. Europos Parlamento ir Tarybos Reglamento Nr. 883/2004 dėl socialinės apsaugos sistemų koordinavimo 13 straipsnio 1 dalį, privaloma valstybės narės, kurioje dirbama, teismams, nustatant teisės aktus, taikytinus ne tik dėl socialinio draudimo sistemos, bet ir dėl darbo teisės, kai tuose aktuose nustatytos darbdavių pareigos ir darbuotojų teisės, todėl, pasibaigus pagal rungimosi principą vykstantiems teisminiams ginčams, tie teismai gali į tokias pažymas neatsižvelgti tik tuo atveju, jeigu, ištyrę nusikalstamos veikos tyrimo metu surinktus konkrečius įrodymus ir nustatę, kad tos pažymos buvo gautos ar jomis buvo remtasi sukčiaujant, ir jeigu jas išdavusi institucija, į kurią kreiptasi, į tai neatsižvelgė, per protingą laikotarpį nustato objektyvų sukčiavimo elementą – kad nepaisyta sąlygų, nustatytų vienoje ar kitoje iš pirmiau nurodytų 1972 m. kovo 21 d. Tarybos reglamento (EEB) Nr. 574/72, nustatančio 1971 m. birželio 14 d. Reglamento Nr. 1408/71 įgyvendinimo tvarką, ir 2009 m. rugsėjo 16 d. Europos Parlamento ir Tarybos Reglamento (EB) Nr. 987/2009, nustatančio Reglamento (EB) Nr. 883/2004 įgyvendinimo tvarką, nuostatų, ir subjektyvų sukčiavimo elementą – persekiojamo asmens siekį apeiti tos pažymos išdavimo sąlygas arba jų išvengti, siekiant gauti su ja susijusią naudą?

         (1)  OL L 74, p. 1; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 5 sk., 1 t., p. 83.

         (2)  1996 m. gruodžio 2 d. Tarybos reglamentas (EB) Nr. 118/97 iš dalies keičiantis ir atnaujinantis Reglamentą (EEB) Nr. 1408/71 dėl socialinės apsaugos sistemų taikymo pagal darbo sutartį dirbantiems asmenims, savarankiškai dirbantiems asmenims ir jų šeimos nariams, judantiems Bendrijoje, ir Reglamentą (EEB) Nr. 574/72, nustatantį Reglamento (EEB) Nr. 1408/71 įgyvendinimo tvarką (OL L 28, p. 1; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 5 sk., 3 t., p. 3).

         (3)  2005 m. balandžio 13 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (EB) Nr. 647/2005, iš dalies keičiantis Tarybos reglamentus (EEB) Nr. 1408/71 dėl socialinės apsaugos sistemų taikymo pagal darbo sutartį dirbantiems asmenims, savarankiškai dirbantiems asmenims ir jų šeimos nariams, judantiems Bendrijoje, ir (EEB) Nr. 574/72, nustatantį Reglamento (EEB) Nr. 1408/71 įgyvendinimo tvarką (OL L 117, p. 1).

         (4)  OL L 284, p. 1.


title: Byla C-19/19: 2019 m. sausio 11 d. Cour de cassation (Belgija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Belgijos valstybė / likviduojama bendrovė Pantochim SA,

text:
               18.3.2019

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 103/15

      2019 m. sausio 11 d.Cour de cassation (Belgija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Belgijos valstybė / likviduojama bendrovė Pantochim SA,

      (Byla C-19/19)
      (2019/C 103/14)
      Proceso kalba: prancūzų

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

         Cour de cassation

         Šalys pagrindinėje byloje

         Kasatorė: Belgijos valstybė

         Kita kasacinio proceso šalis: likviduojama bendrovė Pantochim SA

         Prejudiciniai klausimai

                  —

                  Ar nuostata, pagal kurią skolinis reikalavimas, kurį buvo paprašyta vykdyti, „yra traktuojamas kaip valstybės narės, kurioje yra institucijos, į kurią kreipiamasi, buveinė, reikalavimas“, kaip nustatyta 2008 m. gegužės 26 d. Tarybos direktyvos 2008/55/EB (1) dėl tarpusavio pagalbos vykdant reikalavimus, susijusius su tam tikromis rinkliavomis, muitais, mokesčiais ir kitomis priemonėmis, 6 straipsnio [antroje pastraipoje], kuria buvo pakeista 1976 m. kovo 15 d. Tarybos direktyvos 76/308/EEB (2) dėl savitarpio pagalbos vykdant reikalavimus, susijusius su tam tikromis rinkliavomis, muitais ir mokesčiais bei kitomis priemonėmis, 6 straipsnio 2 dalis, turi būti aiškinama taip, kad prašančiosios valstybės skolinis reikalavimas yra prilyginamas prašomosios valstybės skoliniam reikalavimui, todėl prašančiosios valstybės skolinis reikalavimas tampa prašomosios valstybės skoliniu reikalavimu?

                  —

                  Ar terminas „privilegija“, vartojamas 2008 m. gegužės 26 d. Tarybos direktyvos 2008/55/EB 10 straipsnyje ir, iki kodifikavimo, 1976 m. kovo 15 d. Tarybos direktyvos 76/308/EEB 10 straipsnyje, turi būti suprantamas kaip su skoliniu reikalavimu susieta pirmumo teisė, konkurencijos atveju suteikianti pirmenybę prieš kitus skolinius reikalavimus, ar kaip bet koks mechanizmas, kurį taikant konkurencijos atveju skolinio reikalavimo suma sumokama pirmumo tvarka?

                  —

                  Ar mokesčių administratoriaus teisė 2004 m. lapkričio 27 d. Programinio įstatymo 334 straipsnyje nustatytomis sąlygomis atlikti kreditorių reikalavimų įskaitymą konkurencijos atveju turi būti traktuojama kaip privilegija, kaip tai suprantama pagal minėtų direktyvų 10 straipsnį?

         (1)  OL L 150, p. 28.

         (2)  OL L 73, p. 18; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 2 sk., 1 t., p. 44. Direktyvoje 2008/55/EB nurodyta (žr. 3 išnašą), kad Direktyvos 76/308/EEB pradinis pavadinimas buvo pakeistas Direktyva 79/1071/EEB (OL L 331, p. 10; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 2 sk., 1 t., p. 299), Direktyva 92/12/EEB (OL L 76, p. 1; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 9 sk., 1 t., p. 179) ir Direktyva 2001/44/EB (OL L 175, p. 17; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 2 sk., 12 t., p. 27).


title: Byla C-29/19: 2019 m. sausio 16 d. Bundessozialgericht (Vokietija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje ZP / Bundesagentur für Arbeit

text:
               18.3.2019

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 103/15

      2019 m. sausio 16 d.Bundessozialgericht (Vokietija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje ZP / Bundesagentur für Arbeit

      (Byla C-29/19)
      (2019/C 103/15)
      Proceso kalba: vokiečių

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

         Bundessozialgericht

         Šalys pagrindinėje byloje

         Ieškovas, kita kasacinio proceso šalis ir kasatorius: ZP

         Atsakovė, kasatorė ir kita kasacinio proceso šalis: Bundesagentur für Arbeit

         Prejudiciniai klausimai

                  1.

                  Ar Reglamento (EB) 883/2004 (1) 62 straipsnio 1 dalį, siejamą su Reglamento (EB) 883/2004 62 straipsnio 2 dalimi, reikia aiškinti taip, kad darbuotojui netekus darbo valstybės narės, kurioje darbuotojas gyvena, kompetentinga įstaiga, apskaičiuodama išmokas, privalo remtis „darbo užmokesčiu“, kurį atitinkamas asmuo „gavo“ už savo paskutinį darbą šios įstaigos teritorijoje, ir tada, kai pagal kompetentingai įstaigai taikomas nacionalinės teisės nuostatas dėl nedarbo išmokų į šį darbo užmokestį neįmanoma atsižvelgti dėl pernelyg trumpos jo gavimo trukmės ir kai yra numatyta fiktyvaus išmokų apskaičiavimo alternatyva?

                  2.

                  Ar Reglamento (EB) 883/2004 62 straipsnio 1 dalį, siejamą su Reglamento (EB) 883/2004 62 straipsnio 2 dalimi, reikia aiškinti taip, kad darbuotojui netekus darbo valstybės narės, kurioje darbuotojas gyvena, kompetentinga įstaiga, apskaičiuodama išmokas, privalo remtis „darbo užmokesčiu“, kurį atitinkamas asmuo „gavo“ už savo paskutinį darbą šios įstaigos teritorijoje, ir tada, kai pagal kompetentingai įstaigai taikomas nacionalinės teisės nuostatas dėl nedarbo išmokų šis darbo užmokestis, kuriuo remiantis apskaičiuojamos išmokos, dėl laiku neįvykusio atsiskaitymo negali būti įtrauktas į įskaitytiną laikotarpį ir kai yra numatyta fiktyvaus išmokų apskaičiavimo alternatyva?

         (1)  2004 m. balandžio 29 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (EB) Nr. 883/2004 dėl socialinės apsaugos sistemų koordinavimo (OL L 166, p. 1; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 5 sk., 5 t., p. 72).


title: Byla C-30/19: 2019 m. sausio 10 d. Högsta domstolen (Švedija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Diskrimineringsombudsmannen / Braathens Regional Aviation AB

text:
               18.3.2019

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 103/16

      2019 m. sausio 10 d.Högsta domstolen (Švedija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Diskrimineringsombudsmannen / Braathens Regional Aviation AB

      (Byla C-30/19)
      (2019/C 103/16)
      Proceso kalba: švedų

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

         Högsta domstolen

         Šalys pagrindinėje byloje

         Apeliantas: Diskrimineringsombudsmannen

         Atsakovė: Braathens Regional Aviation AB

         Prejudicinis klausimas

      Ar byloje dėl Direktyvoje 2000/43/EB (1) nustatyto draudimo pažeidimo, kurioje nukentėjęs asmuo reikalauja sumokėti kompensaciją už diskriminaciją, tam, kad būtų laikomas įvykdytas 15 straipsnyje nustatytas reikalavimas taikyti veiksmingas, proporcingas ir atgrasančias nuobaudas, valstybė narė privalo, kai to prašo nukentėjęs asmuo, visais atvejais išnagrinėti, ar buvo diskriminacija, ir prireikus konstatuoti, kad diskriminacija buvo, nepaisant to, ar diskriminacija kaltinamas asmuo pripažino ar ne, kad buvo diskriminacija?

         (1)  2000 m. birželio 29 d. Tarybos Direktyva 2000/43/EB įgyvendinanti vienodo požiūrio principą asmenims nepriklausomai nuo jų rasės arba etninės priklausomybės (OL L 180, 2000, p. 22; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 20 sk., 1 t., p. 23).


title: Byla C-35/19: 2019 m. sausio 21 d. Tribunal de première instance de Liège (Belgija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje BU / Belgijos valstybė

text:
               18.3.2019

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 103/17

      2019 m. sausio 21 d.Tribunal de première instance de Liège (Belgija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje BU / Belgijos valstybė

      (Byla C-35/19)
      (2019/C 103/17)
      Proceso kalba: prancūzų

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

         Tribunal de première instance de Liège

         Šalys pagrindinėje byloje

         Ieškovė: BU

         Atsakovė: Belgijos valstybė

         Prejudicinis klausimas

      Ar 1992 m. Pajamų mokesčio kodekso 38 straipsnio 1 dalies 4 punktu pažeidžiami Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo 45 ir kiti straipsniai (laisvo darbuotojų judėjimo principas) ir 56 ir kiti straipsniai (laisvo paslaugų teikimo principas), nes pagal Belgijos teisės aktus neapmokestinamos tik Iždo, t. y. Belgijos valstybės, mokamos negalios pašalpos taip sukuriant diskriminaciją tarp Belgijos rezidento mokesčių mokėtojo, gaunančio Belgijos valstybės pagal jos teisės aktus mokamas neapmokestinamas negalios pašalpas, ir Belgijos rezidento mokesčių mokėtojo, gaunančio kitos Europos Sąjungos valstybės narės mokamas apmokestinamas išmokas nedarbingumui kompensuoti?


title: Byla C-46/19 P: 2019 m. sausio 25 d. Europos Sąjungos Tarybos pateiktas apeliacinis skundas dėl 2018 m. lapkričio 15 d. Bendrojo Teismo (trečioji išplėstinė kolegija) priimto sprendimo byloje T-316/14, Kurdistan Workers' Party (PKK) / Taryba

text:
               18.3.2019

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 103/17

      2019 m. sausio 25 d. Europos Sąjungos Tarybos pateiktas apeliacinis skundas dėl 2018 m. lapkričio 15 d. Bendrojo Teismo (trečioji išplėstinė kolegija) priimto sprendimo byloje T-316/14, Kurdistan Workers' Party (PKK) / Taryba

      (Byla C-46/19 P)
      (2019/C 103/18)
      Proceso kalba: anglų

         Šalys

         Apeliantė: Europos Sąjungos Taryba, atstovaujama B. Driessen, S. Van Overmeire

         Kitos proceso šalys: Kurdistan Workers' Party (PKK), Europos Komisija, Jungtinė Didžiosios Britanijos ir Šiaurės Airijos Karalystė

         Apeliantės reikalavimai

      Apeliantė Teisingumo Teismo prašo:

                  —

                  panaikinti skundžiamą Bendrojo Teismo sprendimą,

                  —

                  priimti galutinį sprendimą dėl šiame apeliaciniame skunde keliamų klausimų ir atmesti PKK ieškinį ir

                  —

                  priteisti iš PKK Tarybos šiame apeliaciniame procese ir byloje T-316/14 patirtas bylinėjimosi išlaidas.

         Apeliacinio skundo pagrindai ir pagrindiniai argumentai

      Taryba teigia, kad Bendrasis Teismas skundžiamame sprendime padarė šias klaidas:

                  —

                  pirmasis pagrindas grindžiamas tuo, kad Bendrasis Teismas klaidingai kvalifikavo ginčijamus sprendimus kaip vien pagal Bendrosios pozicijos 2001/931 (1) 1 straipsnio 6 dalį priimtus sprendimus,

                  —

                  antrasis pagrindas grindžiamas tuo, kad Bendrasis Teismas padarė klaidingą išvadą, jog JAV sprendimais negalėjo būti grindžiamas pirminis įtraukimas į sąrašą,

                  —

                  trečiasis pagrindas grindžiamas tuo, kad Bendrasis Teismas klaidingai nusprendė, jog Taryba nepaaiškino, kodėl JAV sprendimus ir Jungtinės Karalystės vidaus reikalų ministro įsakymą pripažino kompetentingos institucijos sprendimais, kaip tai suprantama pagal Bendrosios pozicijos 2001/931 1 straipsnio 4 dalį,

                  —

                  ketvirtasis pagrindas grindžiamas tuo, kad Bendrasis Teismas klaidingai taikė Teisingumo Teismo sprendimo LTTE (2) 55 punktą nagrinėjamai bylai,

                  —

                  penktasis pagrindas grindžiamas tuo, kad Bendrasis Teismas klaidingai taikė Sprendimo LTTE 71 punktą nagrinėjamai bylai,

                  —

                  šeštasis pagrindas grindžiamas tuo, kad Bendrasis Teismas klaidingai taikė Bendrosios pozicijos 2001/931 1 straipsnio 4 dalį ir Sprendimo LTTE 55 punktą,

                  —

                  septintasis pagrindas grindžiamas tuo, kad Bendrasis Teismas klaidingai konstatavo, kad Taryba 2015 m. kovo 27 d. rašte negalėjo atsakyti į PKK laišką.

         (1)  2001 m. gruodžio 27 d. Tarybos bendroji pozicija dėl konkrečių priemonių taikymo kovojant su terorizmu (OL L 344, 2001, p. 93; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 18 sk., 1 t., p. 217).

         (2)  Byla C-599/14 P, Taryba / LTTE, EU:C:2017:583.


title: Byla C-69/19: 2019 m. sausio 29 d. Credito Fondiario SpA pateiktas apeliacinis skundas dėl 2018 m. lapkričio 19 d. Bendrojo Teismo (aštuntoji kolegija) nutarties byloje T-661/16 Credito Fondiario / BPV

text:
               18.3.2019

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 103/18

      2019 m. sausio 29 d.Credito Fondiario SpA pateiktas apeliacinis skundas dėl 2018 m. lapkričio 19 d. Bendrojo Teismo (aštuntoji kolegija) nutarties byloje T-661/16 Credito Fondiario / BPV

      (Byla C-69/19)
      (2019/C 103/19)
      Proceso kalba: italų

         Šalys

         Apeliantė: Credito Fondiario SpA, atstovaujama advokatų F. Sciaudone, F. Iacovone, S. Frazzani ir A. Neri

         Kita proceso šalis: Bendra pertvarkymo valdyba (BPV)

         Dalyvaujant: Italijos Respublikai, Europos Komisijai

         Apeliantės reikalavimai

                  —

                  panaikinti skundžiamą nutartį ir grąžinti bylą Bendrajam Teismui;

                  —

                  priteisti iš BPV bylinėjimosi išlaidas, patirtas apeliacinėje instancijoje ir nagrinėjant bylą T-661/16;

                  —

                  nepatenkinus šių reikalavimų, panaikinti skundžiamą nutartį tiek, kiek ja Credito Fondiario įpareigota padengti BPV bylinėjimosi išlaidas, ir priimti sprendimą dėl bylinėjimosi išlaidų pirmojoje instancijoje vadovaujantis teisingumo principu.

         Apeliacinio skundo pagrindai ir pagrindiniai argumentai

      Apeliantė mano, kad skundžiamoje nutartyje yra daug teisės klaidų – tiek vertinimo, tiek procedūrinių.
      I.   Klaidingas teisinis faktinių aplinkybių kvalifikavimas. Motyvų nenurodymas.

      Bendrasis Teismas klaidingai kvalifikavo bylos faktines aplinkybes pagal jurisprudenciją, kurioje numatyta, kad tuo atveju, kai nagrinėjamas aktas nebuvo paskelbtas arba kai apie jį nebuvo pranešta, ieškinio pareiškimo terminas pradedamas skaičiuoti nuo to momento, kai suinteresuotasis asmuo tiksliai susipažino su tokio akto turiniu ir motyvais, su sąlyga, kad jis kreipėsi dėl akto teksto per protingą terminą.
      Visų pirma, Bendrasis Teismas klaidingai nusprendė, kad apeliantė susipažino su dviem BPV sprendimais per du 2016 m. gegužės 3 d. ir 2016 m. gegužės 27 d. Italijos banko raštus. Be to, Bendrasis Teismas klaidingai nusprendė, kad apeliantė per protingą terminą nesiėmė veiksmų tam, kad gautų tuos du BPV sprendimus. Bendrasis Teismas nepakankamai atsižvelgė į teisinio netikrumo aplinkybes. Todėl jis klaidingai konstatavo, kad, atsižvelgiant į specifines konkretaus atvejo aplinkybes, ieškinys buvo pareikštas pavėluotai.
      II.   Klaidingas jurisprudencijos, susijusios su „protingu terminu“, aiškinimas ir taikymas

      Bendrojo Teismo vertinimas, kad ieškinys buvo pareikštas pavėluotai, taip pat yra susijęs su jurisprudencijos, susijusios su protingo termino, per kurį suinteresuotasis asmuo turi imtis veiksmų tam, kad gautų apskųstiną sprendimą, klaidingu aiškinimu (ir dėl to klaidingu jos taikymu šioje byloje).
      III.   Apeliantės teisių į gynybą pažeidimas. Bendrojo Teismo procedūros reglamento 126 straipsnio pažeidimas ir klaidingas taikymas

      Nors Bendrasis Teismas ėmėsi daug tyrimo ir proceso organizavimo priemonių, jis nepaprašė šalių pateikti pastabų dėl to, ar ieškinys buvo pareikštas laiku. Bendrasis Teismas vėlavimo pareikšti ieškinį klausimą pirmą kartą išnagrinėjo nutartyje ir tuo rėmėsi atmesdamas ieškinį, nesuteikdamas šalims, ypač ieškovei, galimybės pateikti savo argumentus ir paprieštarauti šiuo klausimu.
      Be to, Bendrasis Teismas priėmė nutartį taikydamas Bendrojo Teismo procedūros reglamento 126 straipsnį, nors dėl įvairių priežasčių buvo aišku, kad nepriimtinumo pagrindas, kuriuo grindžiama nutartis atmesti ieškinį, nebuvo akivaizdus.
      Todėl Bendrasis Teismas pažeidė apeliantės teises į gynybą.
      IV.   Klaidingas reikalavimo, pareikšto pagal SESV 277 straipsnį, nepriimtinumo vertinimas

      Kadangi Bendrasis Teismai klaidingai nusprendė, kad reikalavimas dėl panaikinimo yra nepriimtinas, tai automatiškai reiškia, kad nutartis yra neteisėta tiek, kiek joje Bendrasis Teismas nusprendė, kad apeliantės reikalavimas pripažinti Reglamentą 2015/63 (1) neteisėtu yra nepriimtinas. Iš tiesų, Bendrasis Teismas konstatavo, kad antrasis reikalavimas yra būtinai papildomas pagrindinio reikalavimo dėl panaikinimo atžvilgiu ir kad dėl to akivaizdus reikalavimo dėl panaikinimo nepriimtinumas automatiškai lemia akivaizdų reikalavimo pripažinti, kad Reglamentas 2015/63 yra neteisėtas, nepriimtinumą.
      V.   Klaidingas vertinimas, susijęs su bylinėjimosi išlaidų priteisimu. Bendrojo Teismo procedūros reglamento 134 ir 135 straipsnių pažeidimas ir neteisingas taikymas

      Papildomai apeliantė skundžia nutartį tiek, kiek Bendrasis Teismas nurodė jai padengti BPV patirtas bylinėjimosi išlaidas.
      Apeliantės nuomone, siekiant teisingumo, Bendrasis Teismas turėjo taikyti Bendrojo Teismo procedūros reglamento 135 straipsnį ir kompensuoti bylinėjimosi išlaidas pagal Bendrojo Teismo procedūros reglamento 135 straipsnio 1 dalį arba, prireikus, įpareigoti BPV padengti bent dalį apeliantės patirtų bylinėjimosi išlaidų, kaip numatyta Bendrojo Teismo procedūros reglamento 135 straipsnio 2 dalyje.

         (1)  2014 m. spalio 21 d. Komisijos deleguotasis reglamentas (ES) 2015/63, kuriuo papildomos Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2014/59/ES nuostatos dėl ex ante įnašų, skirtų pertvarkymo finansavimo struktūroms (OL L 11, 2015, p. 44).


title: Byla C-157/17: 2018 m. gruodžio 12 d Teisingumo Teismo pirmininko nutartis byloje (Hoge Raad der Nederlanden (Nyderlandai) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) X / Staatssecretaris van Financiën, dalyvaujant: Nederlandse Orde van Belastingadviseurs, Loyens Loeff NV

text:
               18.3.2019

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 103/20

      2018 m. gruodžio 12 d Teisingumo Teismo pirmininko nutartis byloje (Hoge Raad der Nederlanden (Nyderlandai) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) X / Staatssecretaris van Financiën, dalyvaujant: Nederlandse Orde van Belastingadviseurs, Loyens Loeff NV

      (Byla C-157/17) (1)

      (2019/C 103/20)
      Proceso kalba: nyderlandų
      Teisingumo Teismo pirmininkas nutartimi nurodė išbraukti bylą iš registro.

         (1)  OL C 168, 2017 5 29.


title: Byla C-76/18: 2018 m. gruodžio 11 d. Teisingumo Teismo pirmininko nutartis byloje Europos Komisija / Austrijos Respublika, palaikoma Prancūzijos Respublikos

text:
               18.3.2019

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 103/20

      2018 m. gruodžio 11 d. Teisingumo Teismo pirmininko nutartis byloje Europos Komisija / Austrijos Respublika, palaikoma Prancūzijos Respublikos

      (Byla C-76/18) (1)

      (2019/C 103/21)
      Proceso kalba: vokiečių
      Teisingumo Teismo pirmininkas nutartimi nurodė išbraukti bylą iš registro.

         (1)  OL C 112, 2018 3 26.


title: Byla C-77/18: 2018 m. gruodžio 11 d. Teisingumo Teismo pirmininko nutartis byloje Europos Komisija / Austrijos Respublika, palaikoma Prancūzijos Respublikos

text:
               18.3.2019

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 103/20

      2018 m. gruodžio 11 d. Teisingumo Teismo pirmininko nutartis byloje Europos Komisija / Austrijos Respublika, palaikoma Prancūzijos Respublikos

      (Byla C-77/18) (1)

      (2019/C 103/22)
      Proceso kalba: vokiečių
      Teisingumo Teismo pirmininkas nutartimi nurodė išbraukti bylą iš registro.

         (1)  OL C 112, 2018 3 26.


title: Byla C-79/18: 2018 m. gruodžio 11 d. Teisingumo Teismo pirmininko nutartis byloje Europos Komisija / Austrijos Respublika, palaikoma Prancūzijos Respublikos

text:
               18.3.2019

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 103/21

      2018 m. gruodžio 11 d. Teisingumo Teismo pirmininko nutartis byloje Europos Komisija / Austrijos Respublika, palaikoma Prancūzijos Respublikos

      (Byla C-79/18) (1)

      (2019/C 103/23)
      Proceso kalba: vokiečių
      Teisingumo Teismo pirmininkas nutartimi nurodė išbraukti bylą iš registro.

         (1)  OL C 112, 2018 3 26.


title: Byla C-487/18: 2018 m. gruodžio 17 d. Teisingumo Teismo pirmininko nutartis byloje Europos Komisija / Austrijos Respublika

text:
               18.3.2019

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 103/21

      2018 m. gruodžio 17 d. Teisingumo Teismo pirmininko nutartis byloje Europos Komisija / Austrijos Respublika

      (Byla C-487/18) (1)

      (2019/C 103/25)
      Proceso kalba: vokiečių
      Teisingumo Teismo pirmininkas nutartimi nurodė išbraukti bylą iš registro.

         (1)  OL C 328, 2018 9 17.


title: Byla C-685/18: 2018 m. gruodžio 21 d. Teisingumo Teismo pirmininko nutartis byloje (High Court (Irlande) (Airija)) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Minister for Justice and Equality / ND

text:
               18.3.2019

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 103/21

      2018 m. gruodžio 21 d. Teisingumo Teismo pirmininko nutartis byloje (High Court (Irlande) (Airija)) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Minister for Justice and Equality / ND

      (Byla C-685/18) (1)

      (2019/C 103/26)
      Proceso kalba: anglų
      Teisingumo Teismo pirmininkas nutartimi nurodė išbraukti bylą iš registro.

         (1)  OL C 16, 2019 1 14.


title: Byla T-177/16: 2019 m. vasario 5 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Mema / BAVT (Braeburn 78 (11078)) (Augalų veislės — Prašymas suteikti augalų veislių teisinę apsaugą Bendrijoje veislei ‘Braeburn 78 (11078)’ — Kitos ekspertizės tarnybos paskyrimas — Vertinimo, kurį turi atlikti Apeliacinė taryba, apimtis — Pareiga motyvuoti)

text:
               18.3.2019

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 103/22

      2019 m. vasario 5 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Mema / BAVT (Braeburn 78 (11078))

      (Byla T-177/16) (1)

      ((Augalų veislės - Prašymas suteikti augalų veislių teisinę apsaugą Bendrijoje veislei ‘Braeburn 78 (11078)’ - Kitos ekspertizės tarnybos paskyrimas - Vertinimo, kurį turi atlikti Apeliacinė taryba, apimtis - Pareiga motyvuoti))
      (2019/C 103/27)
      Proceso kalba: vokiečių

         Šalys

         Ieškovė: Mema GmbH LG (Terlanas, Italija), atstovaujama advokatų B. Breitinger ir S. Kirschstein-Freund

         Atsakovė: Bendrijos augalų veislių tarnyba (BAVT), atstovaujama M. Ekvad, F. Mattina, O. Lamberti ir U. Braun-Mlodecka, padedamų advokatų A. von Mühlendahl ir H. Hartwig

         Dalykas

      Ieškinys dėl 2015 m. gruodžio 15 d. BAVT apeliacinės tarybos sprendimo (byla A 001/2015), susijusio su paraiška suteikti augalų veislių teisinę apsaugą Bendrijoje augalo veislei ‘Braeburn 78’.

         Rezoliucinė dalis

                  1.

                  Panaikinti 2015 m. gruodžio 15 d. Bendrijos augalų veislių tarnybos (BAVT) apeliacinės tarybos sprendimą (byla A 001/2015), susijusį su paraiška suteikti augalų veislių teisinę apsaugą Bendrijoje augalo veislei ‘Braeburn 78’.

                  2.

                  Atmesti likusią ieškinio dalį.

                  3.

                  Priteisti iš BAVT bylinėjimosi išlaidas.

         (1)  OL C 211, 2016 6 13.


title: Byla T-487/16: 2019 m. vasario 7 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Arango Jaramillo ir kt. / EIB (Viešoji tarnyba — EIB personalas — Pensijos — 2008 m. reforma — Įmokų padidėjimas — Vėlesni darbo užmokesčio lapeliai — Asmens nenaudai priimto akto nebuvimas — Nepriimtinumas)

text:
               18.3.2019

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 103/22

      2019 m. vasario 7 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Arango Jaramillo ir kt. / EIB

      (Byla T-487/16) (1)

      ((Viešoji tarnyba - EIB personalas - Pensijos - 2008 m. reforma - Įmokų padidėjimas - Vėlesni darbo užmokesčio lapeliai - Asmens nenaudai priimto akto nebuvimas - Nepriimtinumas))
      (2019/C 103/28)
      Proceso kalba: prancūzų

         Šalys

         Ieškovai: Oscar Orlando Arango Jaramillo (Liuksemburgas, Liuksemburgas), ir 33 kiti ieškovai, kurių pavardės nurodytos sprendimo priede, atstovaujami advokatų B. Cortese, C. Cortese ir F. Spitaleri

         Atsakovas: Europos investicijų bankas, atstovaujamas iš pradžių C. Gómez de la Cruz, T. Gilliams ir G. Nuvoli, vėliau T. Gilliams, G. Faedo ir J. Klein, padedamų P.-E. Partsch

         Dalykas

      SESV 270 straipsniu ir Europos Sąjungos Teisingumo Teismo statuto 50a straipsniu grindžiamas prašymas, pirma, panaikinti EIB „sprendimus“, pateiktus ieškovų 2011 m. vasario mėn. darbo užmokesčio lapeliuose, padidinančius jų įmokas į pensijų sistemą nuo 9 iki 10 % ir, antra, priteisti iš EIB vieną simbolinį eurą kaip kompensaciją už ieškovų tariamai patirtą neturtinę žalą.

         Rezoliucinė dalis

                  1.

                  Atmesti ieškinį kaip nepriimtiną.

                  2.

                  Oscar Orlando Arango Jaramillo ir kiti Europos investicijų banko (EIB) tarnautojai, kurių pavardės nurodytos priede, padengia savo ir EIB patirtas bylinėjimosi išlaidas.

         (1)  OL C 211, 2011 7 16 (byla iš pradžių užregistruota Europos Sąjungos tarnautojų teisme numeriu F-58/11, o 2016 m. rugsėjo 1 d. perduota nagrinėti Europos Sąjungos Bendrajam Teismui).


title: Byla T-11/17: 2019 m. vasario 7 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje RK / Taryba (Viešoji tarnyba — Pareigūnai — Pareigūnų tarnybos nuostatų 42c straipsnis — Išleidimas atostogų tarnybos interesais — Vienodas požiūris — Draudimas diskriminuoti dėl amžiaus — Akivaizdi vertinimo klaida — Teisė būti išklausytam — Rūpestingumo pareiga — Atsakomybė)

text:
               18.3.2019

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 103/23

      2019 m. vasario 7 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje RK / Taryba

      (Byla T-11/17) (1)

      ((Viešoji tarnyba - Pareigūnai - Pareigūnų tarnybos nuostatų 42c straipsnis - Išleidimas atostogų tarnybos interesais - Vienodas požiūris - Draudimas diskriminuoti dėl amžiaus - Akivaizdi vertinimo klaida - Teisė būti išklausytam - Rūpestingumo pareiga - Atsakomybė))
      (2019/C 103/29)
      Proceso kalba: prancūzų

         Šalys

         Ieškovė: RK, atstovaujama iš pradžių advokatų L. Levi ir A. Tymen, vėliau L. Levi

         Atsakovė: Europos Sąjungos Taryba, atstovaujama M. Bauer ir R. Meyer

         Atsakovės pusėje į bylą įstojusi šalis: Europos Parlamentas, atstovaujamas A. Troupiotis ir J. A. Steele

         Dalykas

      SESV 270 straipsniu grindžiamas prašymas, pirma, panaikinti Tarybos sprendimą be datos išleisti ieškovę atostogų tarnybos interesais pagal Europos Sąjungos pareigūnų tarnybos nuostatų 42c straipsnį ir, jei reikia, panaikinti 2016 m. rugsėjo 27 d. sprendimą, kuriuo atmestas ieškovės pateiktas skundas, ir, antra, atlyginti ieškovės galimai patirtą žalą.

         Rezoliucinė dalis

                  1.

                  Atmesti ieškinį.

                  2.

                  RK padengia 80 % savo bylinėjimosi išlaidų.

                  3.

                  Europos Sąjungos Taryba padengia savo bylinėjimosi išlaidas ir 20 % RK patirtų bylinėjimosi išlaidų.

                  4.

                  Europos Parlamentas padengia savo bylinėjimosi išlaidas

         (1)  OL C 95, 2017 3 27.


title: Byla T-117/17: 2019 m. sausio 17 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Proximus / Taryba (Viešasis paslaugų pirkimas — Viešojo pirkimo sutarčių sudarymas derybų būdu — Ekonomiškai naudingiausias pasiūlymas — Konkurso dalyvio pasiūlymo atmetimas — Perkančiosios organizacijos diskrecija — Vertinimo metodo teisėtumas — Patikimas finansų valdymo principas)

text:
               18.3.2019

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 103/24

      2019 m. sausio 17 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Proximus / Taryba

      (Byla T-117/17) (1)

      ((Viešasis paslaugų pirkimas - Viešojo pirkimo sutarčių sudarymas derybų būdu - Ekonomiškai naudingiausias pasiūlymas - Konkurso dalyvio pasiūlymo atmetimas - Perkančiosios organizacijos diskrecija - Vertinimo metodo teisėtumas - Patikimas finansų valdymo principas))
      (2019/C 103/30)
      Proceso kalba: anglų

         Šalys

         Ieškovė: Proximus SA/NV (Briuselis, Belgija), atstovaujama advokato B. Schutyser

         Atsakovė: Europos Sąjungos Taryba, atstovaujama A. Jaume ir S. Cholakova, padedamų advokatų P. de Bandt, P. Teerlinck ir M. Gherghinaru

         Dalykas

      SESV 263 straipsniu grindžiamas prašymas panaikinti 2016 m. gruodžio 23d. Tarybos sprendimą paskirti pagrindinę sutartį dėl paslaugų teikimo kibernetinio saugumo srityje kitam konkurso dalyviui [konfidencialu].

         Rezoliucinė dalis

                  1.

                  Atmesti ieškinį.

                  2.

                  Priteisti iš Proximus SA/NV bylinėjimosi išlaidas, įskaitant susijusias su laikinųjų apsaugos priemonių taikymo procedūra.

         (1)  OL C 151, 2017 5 15.


title: Byla T-166/17: 2019 m. sausio 22 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje EKETA / Komisija (Arbitražinė išlyga — Sutartis Sensation, sudaryta pagal Šeštąją bendrąją programą — Finansuotinos išlaidos — Atsakovės išduota debeto aviza iš anksto sumokėtų sumų grąžinimui — Laiko apskaitos žiniaraščių patikimumas — Interesų konfliktas)

text:
               18.3.2019

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 103/24

      2019 m. sausio 22 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje EKETA / Komisija

      (Byla T-166/17) (1)

      ((Arbitražinė išlyga - Sutartis Sensation, sudaryta pagal Šeštąją bendrąją programą - Finansuotinos išlaidos - Atsakovės išduota debeto aviza iš anksto sumokėtų sumų grąžinimui - Laiko apskaitos žiniaraščių patikimumas - Interesų konfliktas))
      (2019/C 103/31)
      Proceso kalba: graikų

         Šalys

         Ieškovė: Ethniko Kentro Erevnas kai Technologikis Anaptyxis (EKETA) (Salonikai, Graikija), atstovaujama advokatų V. Christianos ir S. Paliou

         Atsakovė: Europos Komisija, iš pradžių atstovaujama A Katsimerou, O. Verheecke ir J. Estrada de Solà, vėliau – A Katsimerou, A. Kyratsou ir O. Verheecke

         Dalykas

      SESV 272 straipsniu grindžiamas prašymas, pirma, pripažinti, kad Europos Komisijos reikalavimas, nurodytas 2016 m. lapkričio 29 d. Komisijos debeto avizoje Nr. 3241615291, pagal kurį ieškovė turi jai grąžinti 197 799,52 euro sumą, kurią ji gavo kaip subsidiją studijai dėl tyrimų projekto Sensation, yra nepagrįstas, kiek tai susiję su 179 101,34 euro suma ir, antra, pripažinti, kad ginčytina suma yra finansuotinos išlaidos ir ieškovė jos neprivalo grąžinti.

         Rezoliucinė dalis

                  1.

                  Priteisti iš Europos Komisijos sumokėti Ethniko Kentro Erevnas kai Technologikis Anaptyxis (EKETA), pirma, 19 522,57 euro sumą, kuri yra finansuotinos personalo išlaidos kartu su susijusiomis netiesioginėmis išlaidomis bei delspinigius nuo šios sumos, skaičiuojamus nuo 2017 m. gegužės 12 d. iki visiško šios sumos grąžinimo ir taikant 3,50 % palūkanų normą, antra, delspinigius nuo 2 950 eurų sumos, skaičiuojamus nuo 2017 m. gegužės 12 d. iki 2017 m. lapkričio 28 d. ir taikant 3,50 % palūkanų normą, ir, trečia, delspinigius nuo 8 988,21 euro sumos, skaičiuojamus nuo 2017 m. gegužės 12 d. iki 2017 m. spalio 2 d. ir taikant 3,50 % palūkanų normą.

                  2.

                  Atmesti likusią ieškinio dalį.

                  3.

                  EKETA padengia savo bylinėjimosi išlaidas ir iš jos priteisiami devyni dešimtadaliai Komisijos patirtų išlaidų, pastaroji padengia vieną dešimtadalį savo bylinėjimosi išlaidų.

         (1)  OL C 151, 2017 5 15.


title: Byla T-198/17: 2019 m. sausio 22 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje EKETA / Komisija (Arbitražinė išlyga — Sutartis Actibio, sudaryta pagal Septintąją bendrąją programą — Finansuotinos išlaidos — Atsakovės išduota debeto aviza iš anksto sumokėtų sumų grąžinimui — Laiko apskaitos žiniaraščių patikimumas — Interesų konfliktas)

text:
               18.3.2019

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 103/25

      2019 m. sausio 22 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje EKETA / Komisija

      (Byla T-198/17) (1)

      ((Arbitražinė išlyga - Sutartis Actibio, sudaryta pagal Septintąją bendrąją programą - Finansuotinos išlaidos - Atsakovės išduota debeto aviza iš anksto sumokėtų sumų grąžinimui - Laiko apskaitos žiniaraščių patikimumas - Interesų konfliktas))
      (2019/C 103/32)
      Proceso kalba: graikų

         Šalys

         Ieškovė: Ethniko Kentro Erevnas kai Technologikis Anaptyxis (EKETA) (Salonikai, Graikija), atstovaujama advokatų V. Christianos ir S. Paliou

         Atsakovė: Europos Komisija, atstovaujama A Katsimerou, A. Kyratsou ir O. Verheecke

         Dalykas

      SESV 272 straipsniu grindžiamas prašymas, pirma, pripažinti, kad Europos Komisijos reikalavimas, nurodytas 2016 m. lapkričio 29 d. Komisijos debeto avizoje Nr. 3241615335, pagal kurį ieškovė turi jai grąžinti 38 241 euro sumą, kurią ji gavo kaip subsidiją studijai dėl projekto Actibio, yra nepagrįstas, kiek tai susiję su 9 353,56 euro suma ir, antra, pripažinti, kad ši suma yra finansuotinos išlaidos ir ieškovė jos neprivalo grąžinti.

         Rezoliucinė dalis

                  1.

                  Atmesti ieškinį.

                  2.

                  Priteisti iš Ethniko Kentro Erevnas kai Technologikis Anaptyxis (EKETA) bylinėjimosi išlaidas.

         (1)  OL C 151, 2017 5 15.


title: Byla T-215/17: 2019 m. sausio 31 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Pear Technologies / EUIPO – Apple (PEAR) (Europos Sąjungos prekių ženklas — Protesto procedūra — Vaizdinio Europos Sąjungos prekių ženklo PEAR paraiška — Ankstesnis vaizdinis Europos Sąjungos prekių ženklas, vaizduojantis obuolį — Santykinis atmetimo pagrindas — Žymenų panašumo nebuvimas — Reglamento (EB) Nr. 207/2009 8 straipsnio 5 dalis (dabar – Reglamento (ES) 2017/1001 8 straipsnio 5 dalis))

text:
               18.3.2019

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 103/26

      2019 m. sausio 31 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Pear Technologies / EUIPO – Apple (PEAR)

      (Byla T-215/17) (1)

      ((Europos Sąjungos prekių ženklas - Protesto procedūra - Vaizdinio Europos Sąjungos prekių ženklo PEAR paraiška - Ankstesnis vaizdinis Europos Sąjungos prekių ženklas, vaizduojantis obuolį - Santykinis atmetimo pagrindas - Žymenų panašumo nebuvimas - Reglamento (EB) Nr. 207/2009 8 straipsnio 5 dalis (dabar – Reglamento (ES) 2017/1001 8 straipsnio 5 dalis)))
      (2019/C 103/33)
      Proceso kalba: anglų

         Šalys

         Ieškovė: Pear Technologies Ltd (Makao, Kinija), atstovaujama solisitoriaus J. Coldham ir QC E. Himsworth

         Atsakovė: Europos Sąjungos intelektinės nuosavybės tarnyba (EUIPO), atstovaujama M. Fischer ir H. O’Neill

         Kita procedūros EUIPO apeliacinėje taryboje šalis, įstojusi į bylą Bendrajame Teisme: Apple Inc. (Kupertinas, Kalifornija, Jungtinės Valstijos), atstovaujama solisitorių J. Olsen ir P. Andreottola ir baristerio G. Tritton

         Dalykas

      Ieškinys dėl 2017 m. sausio 18 d. EUIPO penktosios apeliacinės tarybos sprendimo (byla R 860/2016-5), susijusio su protesto procedūra tarp Apple ir Pear Technologies.

         Rezoliucinė dalis

                  1.

                  Panaikinti 2017 m. sausio 18 d. Europos Sąjungos intelektinės nuosavybės tarnybos (EUIPO) penktosios apeliacinės tarybos sprendimą (byla R 860/2016-5).

                  2.

                  EUIPO padengia savo ir pusę Pear Technologies Ltd patirtų bylinėjimosi išlaidų.

                  3.

                  Apple Inc. padengia savo ir pusę Pear Technologies Ltd patirtų bylinėjimosi išlaidų.

         (1)  OL C 168, 2017 5 29.


title: Byla T-287/17: 2019 m. vasario 7 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Swemac Innovation / EUIPO – SWEMAC Medical Appliances (SWEMAC) (Europos Sąjungos prekių ženklas — Registracijos pripažinimo negaliojančia procedūra — Žodinis Europos Sąjungos prekių ženklas SWEMAC — Ankstesnis nacionalinis bendrovės pavadinimas arba komercinis pavadinimas „SWEMAC Medical Appliances AB“ — Santykinis atmetimo pagrindas — Apribojimai dėl neprieštaravimo — Reglamento (EB) Nr. 207/2009 53 straipsnio 1 dalies c punktas (dabar – Reglamento (ES) 2017/1001 60 straipsnio 1 dalies c punktas) — Galimybė supainioti — Reglamento Nr. 207/2009 54 straipsnio 2 dalis (dabar – Reglamento 2017/1001 61 straipsnio 2 dalis) — Reglamento Nr. 207/2009 8 straipsnio 4 dalis (dabar – Reglamento 2017/1001 8 straipsnio 4 dalis) — Pirmą kartą Bendrajame Teisme pateikti įrodymai)

text:
               18.3.2019

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 103/27

      2019 m. vasario 7 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Swemac Innovation / EUIPO – SWEMAC Medical Appliances (SWEMAC)

      (Byla T-287/17) (1)

      ((Europos Sąjungos prekių ženklas - Registracijos pripažinimo negaliojančia procedūra - Žodinis Europos Sąjungos prekių ženklas SWEMAC - Ankstesnis nacionalinis bendrovės pavadinimas arba komercinis pavadinimas „SWEMAC Medical Appliances AB“ - Santykinis atmetimo pagrindas - Apribojimai dėl neprieštaravimo - Reglamento (EB) Nr. 207/2009 53 straipsnio 1 dalies c punktas (dabar – Reglamento (ES) 2017/1001 60 straipsnio 1 dalies c punktas) - Galimybė supainioti - Reglamento Nr. 207/2009 54 straipsnio 2 dalis (dabar – Reglamento 2017/1001 61 straipsnio 2 dalis) - Reglamento Nr. 207/2009 8 straipsnio 4 dalis (dabar – Reglamento 2017/1001 8 straipsnio 4 dalis) - Pirmą kartą Bendrajame Teisme pateikti įrodymai))
      (2019/C 103/34)
      Proceso kalba: anglų

         Šalys

         Ieškovė: Swemac Innovation AB (Linšiopingas, Švedija), atstovaujama advokato G. Nygren

         Atsakovė: Europos Sąjungos intelektinės nuosavybės tarnyba (EUIPO), atstovaujama J. Crespo Carrillo

         Kita procedūros EUIPO apeliacinėje taryboje šalis, įstojusi į bylą Bendrajame Teisme: SWEMAC Medical Appliances AB (Tebis, Švedija), atstovaujama advokato P. Jonsell

         Dalykas

      Ieškinys, pateiktas dėl 2017 m. vasario 24 d. EUIPO penktosios apeliacinės tarybos sprendimo (byla R 3000/2014-5), susijusio su registracijos pripažinimo negaliojančia procedūra tarp Swemac Innovation ir SWEMAC Medical Appliances.

         Rezoliucinė dalis

                  1.

                  Atmesti ieškinį.

                  2.

                  Swemac Innovation AB padengia bylinėjimosi išlaidas, įskaitant būtinąsias išlaidas, kurias SWEMAC Medical Appliances AB patyrė per procedūrą Europos Sąjungos intelektinės nuosavybės tarnybos (EUIPO) apeliacinėje taryboje.

         (1)  OL C 213, 2017 7 3.


title: Byla T-290/17: 2019 m. sausio 30 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Stavytskyi / Taryba (Bendra užsienio ir saugumo politika — Ribojamosios priemonės, taikomos atsižvelgiant į padėtį Ukrainoje — Lėšų įšaldymas — Asmenų, subjektų ir įstaigų, kurių lėšos ir ekonominiai ištekliai įšaldyti, sąrašas — Ieškovo pavardės palikimas sąraše — Pareiga motyvuoti — Neteisėtumu grindžiamas prieštaravimas — Proporcingumo principas — Teisinis pagrindas — Akivaizdi vertinimo klaida — „Ne bis in idem“ principas)

text:
               18.3.2019

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 103/27

      2019 m. sausio 30 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Stavytskyi / Taryba

      (Byla T-290/17) (1)

      ((Bendra užsienio ir saugumo politika - Ribojamosios priemonės, taikomos atsižvelgiant į padėtį Ukrainoje - Lėšų įšaldymas - Asmenų, subjektų ir įstaigų, kurių lėšos ir ekonominiai ištekliai įšaldyti, sąrašas - Ieškovo pavardės palikimas sąraše - Pareiga motyvuoti - Neteisėtumu grindžiamas prieštaravimas - Proporcingumo principas - Teisinis pagrindas - Akivaizdi vertinimo klaida - „Ne bis in idem“ principas))
      (2019/C 103/35)
      Proceso kalba: anglų

         Šalys

         Ieškovas: Edward Stavytskyi (Briuselis, Belgija), atstovaujamas solisitoriaus J. Grayston, advokatų P. Gjørtler, G. Pandey ir D. Rovetta

         Atsakovė: Europos Sąjungos Taryba, atstovaujama V. Piessevaux ir J.-P. Hix

         Atsakovės pusėje į bylą įstojusi šalis: Europos Komisija, atstovaujama E. Paasivirta ir L. Baumgart

         Dalykas

      Pagal SESV 263 straipsnį pateiktas prašymas panaikinti 2017 m. kovo 3 d. Tarybos sprendimą (BUSP) 2017/381, kuriuo iš dalies keičiamas Sprendimas 2014/119/BUSP dėl ribojamųjų priemonių, taikytinų tam tikriems asmenims, subjektams ir įstaigoms atsižvelgiant į padėtį Ukrainoje (OL L 58, 2017, p. 34), ir 2017 m. kovo 3 d. Tarybos įgyvendinimo reglamentą (ES) 2017/374, kuriuo įgyvendinamas Reglamentas (ES) Nr. 208/2014 dėl ribojamųjų priemonių, taikytinų tam tikriems asmenims, subjektams ir įstaigoms atsižvelgiant į padėtį Ukrainoje (OL L 58, 2017, p. 1), tiek, kiek ieškovo pavardė palikta asmenų, subjektų ir įstaigų, kuriems taikomos šios ribojamosios priemonės, sąraše.

         Rezoliucinė dalis

                  1.

                  Panaikinti 2017 m. kovo 3 d. Tarybos sprendimą (BUSP) 2017/381, kuriuo iš dalies keičiamas Sprendimas 2014/119/BUSP dėl ribojamųjų priemonių, taikytinų tam tikriems asmenims, subjektams ir įstaigoms atsižvelgiant į padėtį Ukrainoje, ir 2017 m. kovo 3 d. Tarybos įgyvendinimo reglamentą (ES) 2017/374, kuriuo įgyvendinamas Reglamentas (ES) Nr. 208/2014 dėl ribojamųjų priemonių, taikytinų tam tikriems asmenims, subjektams ir įstaigoms atsižvelgiant į padėtį Ukrainoje, tiek, kiek Edward Stavytskyi pavardė palikta asmenų, subjektų ir įstaigų, kuriems taikomos šios ribojamosios priemonės, sąraše.

                  2.

                  Europos Sąjungos Taryba padengia savo bylinėjimosi išlaidas ir iš jos priteisiamos E. Stavytskyi bylinėjimosi išlaidos.

                  3.

                  Europos Komisija padengia savo bylinėjimosi išlaidas.

         (1)  OL C 231, 2017 7 17.


title: Byla T-461/17: 2019 m. vasario 6 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje TN / ENISA (Viešoji tarnyba — Laikinieji tarnautojai — Įdarbinimas — Pranešimas apie laisvą darbo vietą — Skyriaus vadovo pareigos — Įtraukimas į rezervo sąrašą — Pasiūlyto įsipareigojimo priėmimas — Pasiūlymo įdarbinti atsiėmimas — Įdarbinimo sąlygos — Rekomendacijos — KTĮS 12 straipsnis — Akivaizdi vertinimo klaida — Asmens duomenų tvarkymas — Teisė būti išklausytam — Atsakomybė)

text:
               18.3.2019

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 103/29

      2019 m. vasario 6 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje TN / ENISA

      (Byla T-461/17) (1)

      ((Viešoji tarnyba - Laikinieji tarnautojai - Įdarbinimas - Pranešimas apie laisvą darbo vietą - Skyriaus vadovo pareigos - Įtraukimas į rezervo sąrašą - Pasiūlyto įsipareigojimo priėmimas - Pasiūlymo įdarbinti atsiėmimas - Įdarbinimo sąlygos - Rekomendacijos - KTĮS 12 straipsnis - Akivaizdi vertinimo klaida - Asmens duomenų tvarkymas - Teisė būti išklausytam - Atsakomybė))
      (2019/C 103/37)
      Proceso kalba: anglų

         Šalys

         Ieškovas: TN, atstovaujamas advokatų L. Levi ir A. Blot

         Atsakovė: Europos Sąjungos tinklų ir informacijos apsaugos agentūra (ENISA), atstovaujama A. Ryan, padedamo advokatų D. Waelbroeck ir A. Duron

         Dalykas

      SESV 270 straipsniu grindžiamas prašymas, pirma, panaikinti 2016 m. lapkričio 25 d. ENISA sprendimą, kuriuo atšaukiamas pasiūlymas dėl darbo, pagal kurį ieškovas turėjo būti paskirtas „Bendrovių tarnybų ir suinteresuotųjų šalių santykių“ skyriaus viršininku, taip pat panaikinti 2017 m. balandžio 20 d. sprendimą atmesti ieškovo skundą ir, antra, atlyginti ieškovui turtinę ir neturtinę žalą, kurią jis be kita ko tariamai patyrė dėl neteisėto šio pasiūlymo atsiėmimo.

         Rezoliucinė dalis

                  1.

                  Atmesti ieškinį.

                  2.

                  TN padengia bylinėjimosi išlaidas.

         (1)  OL C 347, 2017 10 16.


title: Byla T-549/17: 2019 m. vasario 7 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Duym / Taryba (Viešoji tarnyba — Pareigūnai — Skyriaus vadovo paskyrimo procedūra — Pranešimas apie laisvą darbo vietą — Kandidatūros atmetimas — Kito kandidato paskyrimas — Pareiga motyvuoti — Gero administravimo principas — Tarnybos interesas — Akivaizdi vertinimo klaida — Nediskriminavimo principas)

text:
               18.3.2019

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 103/30

      2019 m. vasario 7 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Duym / Taryba

      (Byla T-549/17) (1)

      ((Viešoji tarnyba - Pareigūnai - Skyriaus vadovo paskyrimo procedūra - Pranešimas apie laisvą darbo vietą - Kandidatūros atmetimas - Kito kandidato paskyrimas - Pareiga motyvuoti - Gero administravimo principas - Tarnybos interesas - Akivaizdi vertinimo klaida - Nediskriminavimo principas))
      (2019/C 103/38)
      Proceso kalba: prancūzų

         Šalys

         Ieškovas: Frederik Duym (Ostendė, Belgija), atstovaujamas advokato M. Velardo

         Atsakovė: Europos Sąjungos Taryba, atstovaujama M. Bauer ir R. Meyer

         Dalykas

      SESV 270 straipsniu grindžiamas prašymas panaikinti patariamojo atrankos komiteto sprendimą, apie kurį ieškovui pranešta 2016 m. spalio 7 d., kuriuo atmesta jo kandidatūra Tarybos Nyderlandų kalbos skyriaus vadovo pareigoms užimti, ir vėlesnį 2016 m. gruodžio 20 d. Tarybos paskyrimų tarnybos sprendimą paskirti į minėtas pareigas A.

         Rezoliucinė dalis

                  1.

                  Atmesti ieškinį.

                  2.

                  Priteisti iš Frederik Duym jo paties ir Europos Sąjungos Tarybos patirtas bylinėjimosi išlaidas.

         (1)  OL C 347, 2017 10 16.


title: Byla T-559/17: 2019 m. sausio 31 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Abdulkarim / Europos Taryba (Bendra užsienio ir saugumo politika — Ribojamosios priemonės Sirijai — Lėšų įšaldymas — Vertinimo klaida — Panaikinimo padarinių pakeitimas laiko atžvilgiu)

text:
               18.3.2019

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 103/30

      2019 m. sausio 31 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Abdulkarim / Europos Taryba

      (Byla T-559/17) (1)

      ((Bendra užsienio ir saugumo politika - Ribojamosios priemonės Sirijai - Lėšų įšaldymas - Vertinimo klaida - Panaikinimo padarinių pakeitimas laiko atžvilgiu))
      (2019/C 103/39)
      Proceso kalba: prancūzų

         Šalys

         Ieškovas: Mouhamad Wael Abdulkarim (Dubajus, Jungtiniai Arabų Emyratai), atstovaujamas advokatų J.-P. Buyle ir L. Cloquet

         Atsakovė: Europos Sąjungos Taryba, iš pradžių atstovaujama M. Veiga ir I. Pouli, vėliau – I. Pouli ir V. Piessevaux

         Dalykas

      SESV 263 straipsniu grindžiamas prašymas panaikinti 2017 m. gegužės 29 d. Tarybos sprendimą (BUSP) 2017/917, kuriuo iš dalies keičiamas Sprendimas 2013/255/BUSP dėl ribojamųjų priemonių Sirijai (OL L 139, 2017, p. 62), 2017 m. gegužės 29 d. Tarybos įgyvendinimo reglamentą (ES) 2017/907, kuriuo įgyvendinamas Reglamentas (ES) Nr. 36/2012 dėl ribojamųjų priemonių, atsižvelgiant į padėtį Sirijoje (OL L 139, 2017, p. 15), 2018 m. gegužės 28 d. Tarybos sprendimą (BUSP) 2018/778, kuriuo iš dalies keičiamas Sprendimas 2013/255/BUSP dėl ribojamųjų priemonių Sirijai (OL L 131, 2018, p. 16) ir 2018 m. gegužės 28 d. Tarybos įgyvendinimo reglamentą (ES) 2018/774, kuriuo įgyvendinamas Reglamentas (ES) Nr. 36/2012 dėl ribojamųjų priemonių, atsižvelgiant į padėtį Sirijoje (OL L 131, 2018, p. 1), kiek šie teisės aktai susiję su ieškovu.

         Rezoliucinė dalis

                  1.

                  Panaikinti 2017 m. gegužės 29 d. Tarybos sprendimą (BUSP) 2017/917, kuriuo iš dalies keičiamas Sprendimas 2013/255/BUSP dėl ribojamųjų priemonių Sirijai, 2018 m. gegužės 28 d. Tarybos sprendimą (BUSP) 2018/778, kuriuo iš dalies keičiamas Sprendimas 2013/255/BUSP dėl ribojamųjų priemonių Sirijai ir 2012 m. sausio 18 d. Tarybos reglamentą (ES) Nr. 36/2012 dėl ribojamųjų priemonių, atsižvelgiant į padėtį Sirijoje, kuriuo panaikinamas Reglamentas (ES) Nr. 442/2011, su paskutiniais pakeitimais, padarytais 2017 m. gegužės 29 d. Tarybos įgyvendinimo reglamentu (ES) 2017/907, kuriuo įgyvendinamas Reglamentas (ES) Nr. 36/2012 dėl ribojamųjų priemonių, atsižvelgiant į padėtį Sirijoje ir 2018 m. gegužės 28 d. Tarybos įgyvendinimo reglamentu (ES) 2018/774, kuriuo įgyvendinamas Reglamentas (ES) Nr. 36/2012 dėl ribojamųjų priemonių, atsižvelgiant į padėtį Sirijoje, kiek šie teisės aktai susiję su Mouhamad Wael Abdulkarim.

                  2.

                  Sprendimai 2017/917 ir 2018/778, kiek jie susiję su M. W. Abdulkarim, turi likti galioti, kol pasibaigs terminas apeliaciniam skundui pateikti arba, jei toks skundas bus pateiktas per šį terminą, kol šis apeliacinis skundas bus atmestas.

                  3.

                  Europos Sąjungos Taryba padengia savo ir M. W. Abdulkarim patirtas bylinėjimosi išlaidas.

         (1)  OL C 347, 2017 10 16.


title: Byla T-580/17: 2019 m. vasario 6 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Karp / Parlamentas (Viešoji tarnyba — Sutartininkai — Priskyrimas — Europos Sąjungos pareigūnų tarnybos nuostatų 90 straipsnio 2 dalis — Per anksti pateiktas skundas — Ikiteisminės procedūros pažeidimai — Nepriimtinumas — Teisių gynimo priemonių autonomija — Sutartininko pagalbinėms užduotims, įdarbinto pakeisti darbuotoją motinystės atostogose, sutarties nepratęsimas — Pareiga motyvuoti — Paeiliui sudarytos terminuotos sutartys — Piktnaudžiavimas teise — Teisė būti išklausytam — Atsakomybė)

text:
               18.3.2019

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 103/31

      2019 m. vasario 6 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Karp / Parlamentas

      (Byla T-580/17) (1)

      ((Viešoji tarnyba - Sutartininkai - Priskyrimas - Europos Sąjungos pareigūnų tarnybos nuostatų 90 straipsnio 2 dalis - Per anksti pateiktas skundas - Ikiteisminės procedūros pažeidimai - Nepriimtinumas - Teisių gynimo priemonių autonomija - Sutartininko pagalbinėms užduotims, įdarbinto pakeisti darbuotoją motinystės atostogose, sutarties nepratęsimas - Pareiga motyvuoti - Paeiliui sudarytos terminuotos sutartys - Piktnaudžiavimas teise - Teisė būti išklausytam - Atsakomybė))
      (2019/C 103/40)
      Proceso kalba: anglų

         Šalys

         Ieškovas: Kevin Karp (Briuselis, Belgija), atstovaujamas advokatų N. Lambers ir R. Ben Ammar

         Atsakovas: Europos Parlamentas, atstovaujamas Í. Ní Riagáin Düro ir M. Windisch

         Dalykas

      Pagal SESV 270 straipsnį pateiktas prašymas, pirma, panaikinti Parlamento sprendimą, kuriuo ieškovas priskirtas prie II pareigų grupės 4 lygio 1 pakopos 2016 m. gegužės 12 d. sudarius sutartininko sutartį, kurios galiojimas baigėsi 2016 m. lapkričio 11 d., ir, antra, atlyginti ieškovui turtinę ir neturtinę žalą, kurią jis patyrė dėl tokio priskyrimo ir jo sutarties nepratęsimo.

         Rezoliucinė dalis

                  1.

                  Atmesti ieškinį.

                  2.

                  Priteisti iš Kevin Karp bylinėjimosi išlaidas.

         (1)  OL C 412, 2017 12 4.


title: Byla T-604/17: 2019 m. sausio 31 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Thun / EUIPO (Žuvis) (Bendrijos dizainas — Registruotasis Bendrijos dizainas — Prašymo pratęsti registracijos galiojimo terminą nebuvimas — Dizaino išbraukimas pasibaigus registracijai — „Restitutio in integrum“ prašymas — Kumuliacinės sąlygos — Rūpestingumo pareiga — Įgaliojimų delegavimas — Teisės praradimas)

text:
               18.3.2019

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 103/32

      2019 m. sausio 31 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Thun / EUIPO (Žuvis)

      (Byla T-604/17) (1)

      ((Bendrijos dizainas - Registruotasis Bendrijos dizainas - Prašymo pratęsti registracijos galiojimo terminą nebuvimas - Dizaino išbraukimas pasibaigus registracijai - „Restitutio in integrum“ prašymas - Kumuliacinės sąlygos - Rūpestingumo pareiga - Įgaliojimų delegavimas - Teisės praradimas))
      (2019/C 103/41)
      Proceso kalba: italų

         Šalys

         Ieškovė: Thun SpA (Bolcanas, Italija), atstovaujama advokatės B. Giordano

         Atsakovė: Europos Sąjungos intelektinės nuosavybės tarnyba, atstovaujama L. Rampini

         Dalykas

      Ieškinys dėl 2017 m. birželio 9 d. EUIPO trečiosios apeliacinės tarybos sprendimo (byla R 1680/2016-3), susijusio su restitutio in integrum prašymu.

         Rezoliucinė dalis

                  1.

                  Atmesti ieškinį.

                  2.

                  Priteisti iš Thun SpA bylinėjimosi išlaidas.

         (1)  OL C 369, 2017 10 30.


title: Byla T-656/17: 2019 m. vasario 7 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Sumol + Compal Marcas / EUIPO – Jacob (Dr. Jacob’s essentials) (Europos Sąjungos prekių ženklas — Protesto procedūra — Vaizdinio Europos Sąjungos prekių ženklo „Dr. Jacob’s essentials“ paraiška — Ankstesnis tarptautinis žodinis prekių ženklas COMPAL ESSENCIAL — Ankstesni nacionaliniai ir tarptautiniai vaizdiniai prekių ženklai „FRUTA essencial“ ir „Compal FRUTA essencial“ — Santykinis atmetimo pagrindas — Galimybė supainioti — Reglamento (EB) Nr. 207/2009 8 straipsnio 1 dalies b punktas (dabar – Reglamento 2017/1001 8 straipsnio 1 dalies b punktas)

text:
               18.3.2019

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 103/33

      2019 m. vasario 7 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Sumol + Compal Marcas / EUIPO – Jacob (Dr. Jacob’s essentials)

      (Byla T-656/17) (1)

      ((Europos Sąjungos prekių ženklas - Protesto procedūra - Vaizdinio Europos Sąjungos prekių ženklo „Dr. Jacob’s essentials“ paraiška - Ankstesnis tarptautinis žodinis prekių ženklas COMPAL ESSENCIAL - Ankstesni nacionaliniai ir tarptautiniai vaizdiniai prekių ženklai „FRUTA essencial“ ir „Compal FRUTA essencial“ - Santykinis atmetimo pagrindas - Galimybė supainioti - Reglamento (EB) Nr. 207/2009 8 straipsnio 1 dalies b punktas (dabar – Reglamento 2017/1001 8 straipsnio 1 dalies b punktas))
      (2019/C 103/42)
      Proceso kalba: anglų

         Šalys

         Ieškovė: Sumol + Compal Marcas, SA (Karnkasidė, Portugalija), atstovaujama advokato A. De Sampaio

         Atsakovė: Europos Sąjungos intelektinės nuosavybės tarnyba, atstovaujama A. De Sampaio

         Kita procedūros EUIPO apeliacinėje taryboje šalis, įstojusi į bylą Bendrajame Teisme: Ludwig Manfred Jacob (Heidesheimas, Vokietija), atstovaujama advokato W. Berlit

         Dalykas

      Ieškinys dėl 2017 m. liepos 11 d. EUIPO penktosios apeliacinės tarybos sprendimo (byla R 2067/2016-5), susijusio su protesto procedūra tarp Sumol + Compal Marcas ir L. M. Jacob.

         Rezoliucinė dalis

                  1.

                  Panaikinti 2017 m. liepos 11 d. Europos Sąjungos intelektinės nuosavybės tarnybos (EUIPO) penktosios apeliacinės tarybos sprendimą (byla R 2067/2016-5).

                  2.

                  EUIPO padengia savo ir Sumol + Compal Marcas, SA patirtas bylinėjimosi išlaidas.

                  3.

                  Ludwig Manfred Jacob padengia savo bylinėjimosi išlaidas.

         (1)  OL C 402, 2017 11 27.