title: Byla C-476/06 2006 m. lapkričio 21 d. Efeteio Athinon (Graikija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje K.P. MARINOPOULOS — Anonimos Etairia EMPORIAS KAI DIANOMIS FARMAKEFTIKON PROIONDON prieš GLAXOSMITHKLINE Anonimi Emporiki Viomichaniki Etairia Farmakeftikon Proiondon

text:
               27.1.2007

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 20/8

         2006 m. lapkričio 21 d.Efeteio Athinon (Graikija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje K.P. MARINOPOULOS — Anonimos Etairia EMPORIAS KAI DIANOMIS FARMAKEFTIKON PROIONDON prieš GLAXOSMITHKLINE Anonimi Emporiki Viomichaniki Etairia Farmakeftikon Proiondon

   (Byla C-476/06)
   (2007/C 20/11)
   Proceso kalba: graikų
   Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas
   Efeteio Athinon
   Šalys pagrindinėje byloje

      Ieškovė: K.P. MARINOPOULOS — Anonimos Etairia EMPORIAS KAI DIANOMIS FARMAKEFTIKON PROIONDON

      Atsakovė: GLAXOSMITHKLINE Anonimi Emporiki Viomichaniki Etairia Farmakeftikon Proiondon
   Prejudiciniai klausimai

               1)

               Ar įmonės, užimančios dominuojančią padėtį, atsisakymas įvykdyti visus jai pateiktus didmenininkių užsakymus, siekiant suvaržyti farmacijos produktų didmenininkių eksportą ir apriboti lygiagrečia prekyba daromą žalą, ipso facto yra piktnaudžiavimas EB 82 straipsnio prasme? Ar atsakymas į šį klausimą priklauso nuo to, kad dėl kainų skirtumų Europos Sąjungoje, atsirandančių dėl valstybės kišimosi arba, kitaip tariant, dėl to, kad farmacijos produktų rinkoje nėra tikros konkurencijos sąlygų, o, atvirkščiai, ši rinka pasižymi dideliu valstybės kišimusi, lygiagreti prekyba yra ypač pelninga didmenininkams? Galiausiai, ar būtų teisinga, jei nacionalinis teismas taikytų Bendrijos konkurencijos teisės normas rinkose, veikiančiose konkurencijos sąlygomis, ir rinkose, kuriose konkurencija iškraipoma dėl valstybės kišimosi?

               2)

               Jei Teisingumo Teismas nustatytų, kad dėl pirmiau minėtų priežasčių lygiagrečios prekybos ribojimai, kurių imasi dominuojanti įmonė, ne visada yra piktnaudžiavimas, tuomet kaip turėtų būti nustatytas galimas piktnaudžiavimas?

         Konkrečiai kalbant:

               2.1)

               Ar vidutinio nacionalinio suvartojimo procentinės dalies viršijimas ir (arba) dominuojančią padėtį užimančios įmonės patirti nuostoliai, palyginti su bendrąja apyvarta ir bendruoju pelnu, yra tinkami kriterijai? Jei atsakymas būtų teigiamas, tuomet kaip reikėtų nustatyti viršytą procentinę dalį ir nuostolius, pastaruosius išreiškiant procentu nuo apyvartos ir bendrojo pelno, kuriuos viršijus nagrinėjami veiksmai būtų laikomi piktnaudžiavimu?

               2.2)

               Ar galima laikytis požiūrio, pagrįsto interesų palyginimu, ir, jei taip, kokie interesai turi būti palyginti?
               Dar konkrečiau kalbant:

                           a)

                           Ar atsakymas priklauso nuo to, kad galutinis vartotojas pacientas gauna ribotos finansinės naudos iš lygiagrečios prekybos? ir

                           b)

                           Ar reikia atsižvelgti į tai ir, jei taip, — kiek, kad socialinio draudimo institucijos suinteresuotos gauti pigesnius vaistus?

               2.3)

               Į kokius dar kriterijus ar požiūrius būtų galima atsižvelgti pagrindinėje byloje?


title: Byla C-244/04 Europos Bendrijų Komisijos 2004 m. birželio 8 d. pareikštas ieškinys Vokietijos Federacinei Respublikai

text:
               11.9.2004

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 228/20

         Europos Bendrijų Komisijos 2004 m. birželio 8 d. pareikštas ieškinys Vokietijos Federacinei Respublikai
   (Byla C-244/04)
   (2004/C 228/40)
   2004 m. birželio 8 d. Europos Bendrijų Teisingumo Teisme buvo pareikštas Europos Bendrijų Komisijos, atstovaujamos Komisijos juridinio skyriaus tarnautojų Gerald Braun ir Enrico Traversa, nurodžiusių adresą dokumentams įteikti Liuksemburge, ieškinys Vokietijos Federacinei Respublikai.
   Europos Bendrijų Komisija Teisingumo Teismo prašo:

               1)

               pripažinti, kad Vokietijos Federacinė Respublika pažeidė EB sutarties 49 straipsnį tuo, kad leisdama aplinkraščius neproporcingai riboja darbuotojų, kurie yra trečiųjų valstybių piliečiai, komandiravimą paslaugų teikimo sistemoje;

               2)

               priteisti iš Vokietijos Federacinės Respublikos bylinėjimosi išlaidas.

         Teisiniai pagrindai ir pagrindiniai argumentai
   Darbuotojai, kurie yra trečiosios valstybės piliečiai, komandiruojami į Vokietiją teikti paslaugas, privalo gauti darbo vizą („Arbeitsvisum“), kuri išduodama tik su sąlyga, kad iki komandiruotės darbuotojas ne mažiau kaip metus dirbo komandiruojančioje įmonėje.
   Tiek išankstinės darbo vizos išdavimo procedūra, pagrįsta vidaus administracijos sprendimais, tiek šios vizos išdavimas tik nuolatiniams darbuotojams („Stammarbeitnehmer“) nepateisinamai ir neproporcingai ribojo paslaugų teikimo laisvę.


title: Byla C-229/05 P 2007 m. sausio 18 d. Teisingumo Teismo (pirmoji kolegija) sprendimas Osman Ocalan, veikiantis Kurdistano darbininkų partijos (Kurdistan Workers' Party) (PKK) vardu, Serif Vanly, veikiantis Kurdistano nacionalinio kongreso (Kurdistan National Congress) (KNK) vardu prieš Europos Sąjungos Tarybą, Jungtinę Didžiosios Britanijos ir Šiaurės Airijos Karalystę, Europos Bendrijų Komisiją (Apeliacinis skundas — Specialios ribojančios priemonės, taikomos tam tikriems asmenims ir susivienijimams siekiant kovoti su terorizmu — Ieškinys dėl panaikinimo — Priimtinumas)

text:
               10.3.2007

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 56/5

         2007 m. sausio 18 d. Teisingumo Teismo (pirmoji kolegija) sprendimas Osman Ocalan, veikiantis Kurdistano darbininkų partijos (Kurdistan Workers' Party) (PKK) vardu, Serif Vanly, veikiantis Kurdistano nacionalinio kongreso (Kurdistan National Congress) (KNK) vardu prieš Europos Sąjungos Tarybą, Jungtinę Didžiosios Britanijos ir Šiaurės Airijos Karalystę, Europos Bendrijų Komisiją

   (Byla C-229/05 P) (1)

   (Apeliacinis skundas - Specialios ribojančios priemonės, taikomos tam tikriems asmenims ir susivienijimams siekiant kovoti su terorizmu - Ieškinys dėl panaikinimo - Priimtinumas)
   (2007/C 56/08)
   Proceso kalba: anglų
   Šalys

      Apeliantai: Osman Ocalan, veikiantis Kurdistano darbininkų partijos (Kurdistan Workers' Party) (PKK) vardu, Serif Vanly, veikiantis Kurdistano nacionalinio kongreso (Kurdistan National Congress) (KNK) vardu, atstovaujami QC M. Muller, barristers E. Grieves ir P. Moser bei solicitor J. G. Peirce

      Kitos proceso šalys: Europos Sąjungos Taryba, atstovaujama E. Finnegan ir M. Bishop, Jungtinė Didžiosios Britanijos ir Šiaurės Airijos Karalystė, atstovaujama R. Caudwell, Europos Bendrijų Komisija
   Dalykas
   Apeliacinis skundas, pareikštas dėl 2005 m. vasario 15 d. Pirmosios instancijos teismo (antroji kolegija) nutarties PKK ir KNK prieš Tarybą (T-229/02), kuria atmetamas kaip nepagrįstas ieškinys dėl 2002 m. gegužės 2 d. Tarybos sprendimo 2002/334/EB, įgyvendinančio Reglamento (EB) Nr. 2580/2001 dėl specialių ribojančių priemonių, taikomų tam tikriems asmenims ir susivienijimams siekiant kovoti su terorizmu, 2 straipsnio 3 dalį ir panaikinančio sprendimą 2001/927/EB (OL L 116, p. 33), panaikinimo — Veiksnumas ir teisė pareikšti ieškinį
   Rezoliucinė dalis

               1.

               Panaikinti 2005 m. vasario 15 d. Europos Bendrijų Pirmosios instancijos teismo nutartį PKK ir KNK prieš Tarybą (T-229/02) tiek, kiek ja atmetamas Osman Ocalan Kurdistan Workers's Party (PKK) vardu pateiktas ieškinys.

               2.

               Atmesti likusią ieškinio dalį.

               3.

               Priteisti iš Serif Vanly Kurdistan National Congress (KNK) vardu pateikto apeliacinio skundo nagrinėjimo išlaidas.

               4.

               Atmesti Osman Ocalan PKK vardu pareikštą ieškinį kaip nepriimtiną tiek, kiek jis pateiktas dėl 2002 m. gegužės 2 d. Tarybos sprendimo 2002/334/EB, įgyvendinančio Reglamento (EB) Nr. 2580/2001 dėl specialių ribojančių priemonių, taikomų tam tikriems asmenims ir susivienijimams siekiant kovoti su terorizmu, 2 straipsnio 3 dalį ir panaikinančio sprendimą 2001/927/EB.

               5.

               Pripažinti Osman Ocalan PKK vardu pareikštą ieškinį priimtinu tiek, kiek jis pateiktas dėl 2002 m. birželio 17 d. Tarybos sprendimo 2002/460/EB, įgyvendinančio Reglamento Nr. 2580/2001 dėl specialių ribojančių priemonių, taikomų tam tikriems asmenims ir subjektams siekiant kovoti su terorizmu, 2 straipsnio 3 dalį ir panaikinančio sprendimą 2002/334/EB. Grąžinti bylą nagrinėti Europos Bendrijų Pirmosios instancijos teismui, kad jis priimtų sprendimą dėl esmės.

               6.

               Atidėti PKK vardu veikiančio Osman Ocalan bylinėjimosi išlaidų sprendimo klausimą.

      (1)  OL C 86, 2006 4 8.


title: Byla C-494/11 P: 2012 m. birželio 15 d. Teisingumo Teismo nutartis byloje Otis Luxembourg Sàrl, buvusi General Technic-Otis Sàrl, Otis SA, Otis GmbH & Co. OHG, Otis BV, Otis Elevator Company prieš Europos Komisiją (Apeliacinis skundas — Konkurencija — Karteliai — Liftų ir eskalatorių montavimo ir priežiūros rinka — Baudos — Patronuojanti bendrovė ir dukterinės bendrovės — Neteisėtų veiksmų priskyrimas)

text:
               24.11.2012

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 366/21

         2012 m. birželio 15 d. Teisingumo Teismo nutartis byloje Otis Luxembourg Sàrl, buvusi General Technic-Otis Sàrl, Otis SA, Otis GmbH & Co. OHG, Otis BV, Otis Elevator Company prieš Europos Komisiją

   (Byla C-494/11 P) (1)

   (Apeliacinis skundas - Konkurencija - Karteliai - Liftų ir eskalatorių montavimo ir priežiūros rinka - Baudos - Patronuojanti bendrovė ir dukterinės bendrovės - Neteisėtų veiksmų priskyrimas)
   2012/C 366/36
   Proceso kalba: anglų

      Šalys

      Apeliantės: Otis Luxembourg Sàrl, buvusi General Technic-Otis Sàrl, Otis SA, Otis GmbH & Co. OHG, Otis BV, Otis Elevator Company, atstovaujamos advokatų A. Winckler ir D. Gerard, solisitorių J. Temple Lang ir C. Cook

      Kita proceso šalis: Europos Komisija, atstovaujama A. Bouquet, R. Sauer ir J. Bourke

      Dalykas

   Apeliacinis skundas dėl 2011 m. liepos 13 d. Bendrojo Teismo (aštuntoji kolegija) sprendimo byloje General Technic-Otis ir kt. prieš Komisiją (sujungtos bylos T-141/07, T-142/07, T-145/07 ir T-146/07), kuriuo Bendrasis Teismas atmetė ieškinį dėl 2007 m. vasario 21 d. Komisijos sprendimo C(2007) 512 galutinis dėl EB 81 straipsnio taikymo procedūros (byla COMP/E-1/38.823 — PO/Liftai ir eskalatoriai), susijusio su karteliu liftų ir eskalatorių montavimo bei priežiūros Belgijoje, Vokietijoje, Liuksemburge ir Nyderlanduose rinkoje dėl manipuliavimo konkursais, rinkų pasidalijimo, kainų nustatymo, projektų ir susijusių sutarčių skyrimo ir pasikeitimo informacija, dalinio panaikinimo ir, nepatenkinus primojo prašymo, ieškovei skirtos baudos panaikinimo arba sumažinimo — Patronuojančios bendrovės atsakomybė už jos dukterinių bendrovių kartelinius pažeidimus

      Rezoliucinė dalis

               1.

               Atmesti apeliacinį skundą.

               2.

               Otis Luxembourg Sàrl, Otis SA, Otis GmbH & Co. OHG, Otis BV, Otis Elevator Company padengia bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 347, 2011 11 26.


title: Byla T-237/14: 2014 m. balandžio 17 d. pareikštas ieškinys byloje Steinbeis Papier/Komisija

text:
               14.7.2014

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 223/16

         2014 m. balandžio 17 d. pareikštas ieškinys byloje Steinbeis Papier/Komisija

   (Byla T-237/14)
   2014/C 223/21
   Proceso kalba: vokiečių

      Šalys

      Ieškovė: Steinbeis Papier GmbH (Gliukštatas, Vokietija), atstovaujama advokatų H. Janssen ir G. Engel

      Atsakovė: Europos Komisija

      Reikalavimai

   Ieškovė Bendrojo Teismo prašo:

               —

               panaikinti 2013 m. gruodžio 18 d. Europos Komisijos sprendimą byloje „valstybės pagalba SA.33995 (2013/C) – Parama iš atsinaujinančių energijos išteklių pagamintai elektros energijai ir Atsinaujinančiosios energijos įstatymu (EEG) sumažintas papildomas mokestis daug energijos naudojančioms įmonėms“;

               —

               priteisti iš atsakovės bylinėjimosi išlaidas.

      Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

   Grįsdama ieškinį ieškovė remiasi trimis pagrindais.

               1.

               Pirmasis ieškinio pagrindas, susijęs su SESV 107 straipsnio 1 dalies pažeidimu

                           —

                           Ieškovė tvirtina, kad ginčijamas sprendimas prieštarauja SESV 107 straipsnio 1 daliai, nes Vokietijos atsinaujinančios energijos įstatyme (Gesetz für den Vorrang erneuerbarer Energien; toliau – EEG) kompensavimo sistema netaikoma iš valstybės išteklių ir nėra kontroliuojama valstybės. Faktinės aplinkybės, reikšmingos šių priemonių kvalifikavimui, buvo nustatytos ikiteisminėje procedūroje tarp Komisijos ir Vokietijos. Nėra jokių abejonių, kurias turėtų išaiškinti Komisija taikant procedūrą pagal SESV 108 straipsnio 2 dalį ir Reglamento (EB) Nr. 659/1999, nustatančio išsamias EB Sutarties 93 straipsnio taikymo taisykles (1), 4 straipsnio 4 dalį.

               2.

               Antrasis ieškinio pagrindas, susijęs su SESV 108 straipsnio 1 dalies ir teisinio saugumo principo pažeidimu

                           —

                           Ieškovė tvirtina, kad Komisija, peržiūrėdama jos preliminarų EEG vertinimą kaip pagalbą ir taikydama naujos pagalbos procedūrą pagal Reglamento Nr. 659/1999 4 straipsnio 4 dalį, o ne esamos pagalbos procedūrą pagal Reglamento Nr. 659/1999 17 ir paskesnius straipsnius, nesilaikė SESV 108 straipsnio 1 dalies ir teisinio saugumo principo. Šiuo aspektu ji tvirtina, kad 2002 m. gegužės 22 d. sprendime Komisija nelaikė 2000 m. EEG pagalba, kaip tai suprantama pagal SESV 107 straipsnio 1 dalį, nes nebuvo pervestos valstybės lėšos. 2012 m. EEG padarytų 2000 m. EEG pakeitimų nepakanka atsižvelgiant į 2002 m. gegužės 22 d. Komisijos sprendimą. Todėl Komisija galėjo remtis procedūros pagal SESV 108 straipsnio 1 dalį teisinio aiškinimo pasikeitimu nenumatant pareigų ieškovei.

               3.

               Trečiasis ieškinio pagrindas, susijęs su Pagrindinių teisių chartijos 41 straipsnio ir teisės būti išklausytam pažeidimu

                           —

                           Ieškovė taip pat tvirtina, kad atsakovė priėmė sprendimą nesuteikus jai galimybės pateikti savo pastabas.

      (1)  1999 m. kovo 22 d. Tarybos reglamentas (EB) Nr. 659/1999, nustatantis išsamias EB Sutarties 93 straipsnio taikymo taisykles (OL L 83, p. 1; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 8 sk., 1 t., p. 339)


title: Byla T-583/10: 2012 m. rugsėjo 26 d. Bendrojo Teismo nutartis byloje Deutsche Telekom prieš VRDT — TeliaSonera Denmark (magenta spalvos atspalvis)

text:
               17.11.2012

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 355/37

         2012 m. rugsėjo 26 d. Bendrojo Teismo nutartis byloje Deutsche Telekom prieš VRDT — TeliaSonera Denmark (magenta spalvos atspalvis)

   (Byla T-583/10) (1)

   2012/C 355/78
   Proceso kalba: anglų
   Antrosios kolegijos pirmininkas nutartimi nurodė išbraukti bylą iš registro.

      (1)  OL C 55, 2011 2 19.


title: Byla C-430/15: 2015 m. rugpjūčio 5 d. Supreme Court of the United Kingdom (Jungtinė Karalystė) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Secretary of State for Work and Pensions/L. Tolley (velionė, atstovaujama asmeninio atstovo)

text:
               28.9.2015

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 320/23

         2015 m. rugpjūčio 5 d.Supreme Court of the United Kingdom (Jungtinė Karalystė) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Secretary of State for Work and Pensions/L. Tolley (velionė, atstovaujama asmeninio atstovo)

   (Byla C-430/15)
   (2015/C 320/32)
   Proceso kalba: anglų

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Supreme Court of the United Kingdom

      Šalys pagrindinėje byloje

      Kasatorius: Secretary of State for Work and Pensions

      Kita kasacinio proceso šalis: L. Tolley (velionė, atstovaujama asmeninio atstovo)

      Prejudiciniai klausimai

               1.

               Ar Jungtinės Karalystės neįgaliųjų asmenų pragyvenimo pašalpos su slauga susijusi dalis tinkamai priskiriama prie invalidumo išmokų, o ne prie ligos išmokų pinigais, kaip jos suprantamos pagal Reglamentą Nr. 1408/71 (1)?

               2.

                           i)

                           Ar asmeniui, kuris netenka teisės į Jungtinės Karalystės mokamą neįgaliųjų asmenų pragyvenimo pašalpą pagal Jungtinės Karalystės nacionalinę teisę, nes persikelia gyventi į kitą valstybę narę, ir kuris prieš persikeldamas nutraukia visą profesinę veiklą, tačiau pagal Jungtinės Karalystės socialinės apsaugos sistemą lieka apdraustas nuo senatvės rizikos, nustoja galioję Jungtinės Karalystės teisės aktai, kaip tai suprantama pagal Reglamento Nr. 1408/71 13 straipsnio 2 dalies f punktą?

                           ii)

                           Ar tokiam asmeniui bet kuriuo atveju ir toliau taikomi Jungtinės Karalystės teisės aktai, atsižvelgiant į reglamento VI priedo įrašo dėl Jungtinės Karalystės 19 punkto c papunktį?

                           iii)

                           Jeigu tokiam asmeniui nustoja galioję Jungtinės Karalystės teisės aktai, kaip tai suprantama pagal 13 straipsnio 2 dalies f punktą, ar Jungtinė Karalystė pagal VI priedo 20 punktą privalo ar jai tik leidžiama jam taikyti reglamento III dalies 1 skyriaus nuostatas?

               3.

                           i)

                           Ar Sprendime Dodl pateikta plati pagal darbo sutartį dirbančio asmens sąvoka taikoma kalbant apie reglamento 19–22 straipsnius, kai prieš išvykdamas gyventi į kitą valstybę narę asmuo nutraukia visą profesinę veiklą, nepaisant to, kad III dalies 1 skyriuje išdėstytos skirtingos nuostatos dėl pagal darbo sutartį dirbančių ir savarankiškai dirbančių asmenų ir dėl bedarbių?

                           ii)

                           Jeigu ji taikoma, ar toks asmuo turi teisę eksportuoti išmoką pagal 19 arba 22 straipsnį? Ar 22 straipsnio 1 dalies b punktu užtikrinama, kad nacionaliniuose teisės aktuose nustatytu gyvenamosios vietos reikalavimu, taikomu, kai gyvenamoji vieta perkeliama į kitą valstybę narę, nebūtų panaikinta pareiškėjo teisė į NAPP su slauga susijusią dalį?

      (1)  1971 m. birželio 14 d. Tarybos Reglamentas (EEB) Nr. 1408/71 dėl socialinės apsaugos sistemų taikymo pagal darbo sutartį dirbantiems asmenims ir jų šeimos nariams, judantiems Bendrijoje (OL L 149, p. 2; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 5 sk., 1 t., p. 35).


title: Byla T-454/08 2008 m. spalio 6 d. pareikštas ieškinys byloje Grand Hotel Abi d'Oru prieš Komisiją

text:
               22.11.2008

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 301/59

         2008 m. spalio 6 d. pareikštas ieškinys byloje Grand Hotel Abi d'Oru prieš Komisiją

   (Byla T-454/08)
   (2008/C 301/98)
   Proceso kalba: italų
   Šalys

      Ieškovė: Grand Hotel Abi d'Oru SpA (Olbija, Italija), atstovaujama advokatų D. Dodaro, S. Cianciullo

      Atsakovė: Europos Bendrijų Komisija
   Ieškovės reikalavimai

               —

               Panaikinti sprendimą tiek, kiek jame:

                           a)

                           patvirtinama, kad „valstybės pagalba suteikta pagal 1998 m. Regiono įstatymą Nr. 9, kurį Italija neteisėtai taikė Sprendimu Nr. 33/6 ir Nuomone Nr. 1, yra nesuderinama su bendrąja rinka, nebent pagalbos gavėjas pateikė pagalbos prašymą pagal šią schemą prieš pradedant darbus susijusius su pradiniu investicijų projektu“ (sprendimo 1 straipsnis);

                           b)

                           nurodyta, kad „Italijos Respublika turi susigrąžinti iš gavėjų nesuderinamą pagalbą, skirtą pagal 1 straipsnyje numatytą schemą“ (sprendimo 2 straipsnio 1 dalis);

                           c)

                           numatyta, kad „Italijos Respublika panaikina visus mokėjimus atliktus įgyvendinant pagalbą pagal 1 straipsnyje numatytą schemą nuo šio sprendimo priėmimo dienos“ (sprendimo 2 straipsnio 4 dalis);

               —

               ieškovė taip pat prašo priteisti iš Komisijos bylinėjimosi išlaidas.

         Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai
   Šioje byloje ginčijamas tas pats sprendimas kaip bylose T-394/08 Sardinijos regionas prieš Komisiją, T-408/08 S. F. Turistico Immobiliare prieš Komisiją ir T-436/08 Studio Vacanze prieš Komisiją.
   Teisiniai pagrindai ir pagrindiniai argumentai yra tokie patys kaip pateikti šiose bylose.


title: 2004 m. birželio 2 d. Pirmosios Instancijos Teismo nutartis, Byloje T-123/03 Pfizer Ltd prieš Europos Bendrijų Komisiją (Žmonėms skirti vaistai — Pagal Direktyvos 2001/83/EB 30 straipsnį procedūros, numatytos šios Direktyvos 32 straipsnyje, pradėjimas — Ieškinys dėl panaikinimo — Aktas, dėl kurio gali būti pareikštas ieškinys — Paruošiamasis aktas — Nepriimtinumas)

text:
               11.9.2004

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 228/42

      PIRMOSIOS INSTANCIJOS TEISMO NUTARTIS

   2004 m. birželio 2 d.
   Byloje T-123/03 Pfizer Ltd prieš Europos Bendrijų Komisiją (1)

   (Žmonėms skirti vaistai - Pagal Direktyvos 2001/83/EB 30 straipsnį procedūros, numatytos šios Direktyvos 32 straipsnyje, pradėjimas - Ieškinys dėl panaikinimo - Aktas, dėl kurio gali būti pareikštas ieškinys - Paruošiamasis aktas - Nepriimtinumas)
   (2004/C 228/95)
   Bylos kalba: anglų
   Byloje T-123/03 Pfizer Ltd, įsteigta Sandwich, Kent (Jungtinė Karalystė), atstovaujama D. Anderson, QC, barister K. Bacon, solicitors I. Dodds-Smith ir T. Fox prieš Europos Bendrijų Komisiją (atstovai: H. Støvlbaek ir X. Lewis, nurodžiusių adresą dokumentams įteikti Liuksemburge) dėl 2003 m. sausio 6 d. Komisijos sprendimo pradėti procedūrą dėl Lopid perdavimą Europos vaistų vertinimo agentūrai (EMEA) pagal 2001 m. lapkričio 6 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2001/83/EB dėl Bendrijos kodekso, reglamentuojančio žmonėms skirtus vaistus (OL L 311, 67 p.) 30 straipsnį, panaikinimo, Pirmosios instancijos teismas (ketvirtoji kolegija), susidedantis iš pirmininko H. Legal, teisėjų V. Tiili ir M. Vilaras; sekretorius: H. Jung, priėmė nutartį, kurios rezoliucinėje dalyje nurodyta:

               1)

               Atmesti ieškinį kaip nepriimtiną;

               2)

               Priteisti iš pareiškėjo bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 171, 2003 7 19.


title: Byla T-293/06 2006 m. spalio 19 d. pareikštas ieškinys byloje NBC Fourth Realty Corp. prieš VRDT — Regalado Pareja and Pedrol (PK MAX)

text:
               16.12.2006

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 310/23

         2006 m. spalio 19 d. pareikštas ieškinys byloje NBC Fourth Realty Corp. prieš VRDT — Regalado Pareja and Pedrol (PK MAX)

   (Byla T-293/06)
   (2006/C 310/44)
   Kalba, kuria surašytas ieškinys: anglų
   Šalys

      Ieškovė: NBC Fourth Realty Corp. (Las Vegas, JAV), atstovaujama Solicitors A. Woodgate, A. Smith

      Atsakovė: Vidaus rinkos derinimo tarnyba (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui)

      Kita procedūros Apeliacinėje taryboje šalis: Miguel Isaias Regalado Pareja and Bibiana Pedrol, prekyboje naudojanti pavadinimą Rosell (Alikantė, Ispanija)
   Ieškovės reikalavimai

               —

               Panaikinti 2006 m. liepos 5 d. VRDT Pirmosios apeliacinės tarybos sprendimą byloje R 397/2005-1.

               —

               Priteisti iš Vidaus rinkos derinimo tarnybos bylinėjimosi išlaidas, įskaitant procedūros Apeliacinėje taryboje išlaidas.

         Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

      Bendrijos prekių ženklo paraišką pateikęs asmuo: Miguel Isaias Regalado Pareja and Bibiana Pedrol, prekyboje naudojantis pavadinimą Rosell.

      Prašomas įregistruoti Bendrijos prekių ženklas: vaizdinis tamsiai mėlynos spalvos Bendrijos prekių ženklas PK MAX 3, 25 ir 28 klasės prekėms ir paslaugoms byloje R 397/2005-1.

      Ženklo ar žymens, kuriuo remiamasi protesto procedūroje, savininkas: ieškovė

      Ženklas ar žymuo, kuriuo remiamasi protesto procedūroje: Nacionalinis žodinis prekių ženklas T.K. MAXX 35 klasės prekėms ir paslaugoms, Bendrijos žodinis prekių ženklas T.K. MAX 3, 14, 18, 25, 28 ir 35 klasės prekėms ir paslaugoms bei ankstesni neįregistruoti to paties pavadinimo nacionaliniai žodiniai prekių ženklai, naudojami prekyboje Airijoje, Jungtinėje Karalystėje ir Nyderlanduose

      Protestų skyriaus sprendimas: Patenkinti protestą

      Apeliacinės tarybos sprendimas: Patenkinti apeliaciją ir grąžinti sprendimą Protesto skyriui, kad būtų išnagrinėti likusieji protesto pagrindai

      Ieškinio pagrindai: Reglamento (EB) Nr. 40/94 (1) 8 straipsnio 1 dalies b punkto pažeidimas.
   Ieškovė teigia, kad Apeliacinė taryba padarė teisės klaidą, darydama išvadą, kad tarp ankstesnio ir ginčijamo prekių ženklų nebuvo supainiojimo galimybės. Konkrečiai kalbant, ieškovė teigia, kad Apeliacinė taryba neteisingai aiškino apsaugotų paslaugų vartotojo sąvoką, nes ji akivaizdžiai suklydo vertindama atitinkamų prekių ženklų vizualinius, fonetinius ir konceptualinius panašumus. Be to, Apeliacinė taryba tariamai neteisingai įvertino ankstesnio prekių ženklo apsaugos mastą atsižvelgiant į šio ženklo reputaciją ir (arba) jam būdingą išskirtinumą. Galiausia ieškovė teigia, kad Apeliacinė taryba neteisingai nustatė Reglamento (EB) Nr. 40/94 8 straipsnio 1 dalies b punkto nuostatas papildančius reikalavimus.

      (1)  1993 m. gruodžio 20 d. Tarybos reglamentas (EB) Nr. 40/94 dėl Bendrijos prekių ženklo (OL L 11, 1994, p. 1)


title: Byla C-22/10 P: 2010 m. spalio 27 d. Teisingumo Teismo (penktoji kolegija) nutartis byloje REWE-Zentral AG prieš Vidaus rinkos derinimo tarnybą (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui), Aldi Einkauf GmbH & Co. OHG (Apeliacinis skundas — Bendrijos prekių ženklas — Protesto procedūra — Prašymas įregistruoti žodinį prekių ženklą Clina — Ankstesnis žodinis Bendrijos prekių ženklas CLINAIR — Atsisakymas registruoti — Santykinis atmetimo pagrindas — Galimybės supainioti nagrinėjimas — Reglamentas (EB) Nr. 40/94 — 8 straipsnio 1 dalies b punktas)

text:
               26.2.2011

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 63/15

         2010 m. spalio 27 d. Teisingumo Teismo (penktoji kolegija) nutartis byloje REWE-Zentral AG prieš Vidaus rinkos derinimo tarnybą (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui), Aldi Einkauf GmbH & Co. OHG

   (Byla C-22/10 P) (1)

   (Apeliacinis skundas - Bendrijos prekių ženklas - Protesto procedūra - Prašymas įregistruoti žodinį prekių ženklą Clina - Ankstesnis žodinis Bendrijos prekių ženklas CLINAIR - Atsisakymas registruoti - Santykinis atmetimo pagrindas - Galimybės supainioti nagrinėjimas - Reglamentas (EB) Nr. 40/94 - 8 straipsnio 1 dalies b punktas)
   2011/C 63/27
   Proceso kalba: vokiečų

      Šalys

      Apeliantė: REWE-Zentral AG, atstovaujama Rechtsanwälte M. Kinkeldey ir A. Bognár

      Kitos proceso šalys: Vidaus rinkos derinimo tarnyba (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui), atstovaujama R. Pethke, Aldi Einkauf GmbH & Co. OHG, atstovaujama Rechtsanwalt N. Lützenrath

      Dalykas

   Apeliacinis skundas dėl 2009 m. lapkričio 11 d. Pirmosios instancijos teismo (šeštoji kolegija) sprendimo REWE-Zentral prieš VRDT (T-150/08), kuriuo Pirmosios instancijos teismas atmetė ieškinį dėl panaikinimo, pareikštą dėl 2008 m. vasario 15 d. VRDT ketvirtosios apeliacinės tarybos sprendimo atsisakyti įregistruoti žodinį žymenį „Clina“ kaip Bendrijos prekių ženklą tam tikroms 3 ir 21 klasių prekėms, patenkinant ankstesnio žodinio Bendrijos prekių ženklo CLINAIR savininko protestą — Galimybė supainioti du prekių ženklus — Bendras reikšmingų aplinkybių neįvertinimas nagrinėjant galimybę supainioti — Reglamento (EB) Nr. 40/94 8 straipsnio 1 dalies b punkto pažeidimas

      Rezoliucinė dalis

               1.

               Atmesti apeliacinį skundą.

               2.

               Priteisti iš REWE-Zentral AG bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 80, 2010 3 27.


title: Byla C-374/06 2006 m. rugsėjo 14 d. Finanzgericht Düsseldorf (Vokietija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje BATIG Gesellschaft für Beteiligungen mbH prieš Hauptzollamt Bielefeld

text:
               30.12.2006

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 326/25

         2006 m. rugsėjo 14 d.Finanzgericht Düsseldorf (Vokietija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje BATIG Gesellschaft für Beteiligungen mbH prieš Hauptzollamt Bielefeld

   (Byla C-374/06)
   (2006/C 326/49)
   Proceso kalba: vokiečių
   Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Finanzgericht Düsseldorf (Vokietija)
   Šalys pagrindinėje byloje
   Ieškovė: BATIG Gesellschaft für Beteiligungen mbH
   Atsakovė: Hauptzollamt Bielefeld
   Prejudiciniai klausimai
   Ar 1992 m. vasario 25 d. Tarybos direktyva 92/12/EEB (1) dėl bendros tvarkos, susijusios su akcizais apmokestinamais produktais, jų laikymu, judėjimu ir kontrole, turi būti aiškinama taip, kad valstybė narė, kuri tabako produktams taikomą akcizą surinko išleisdama fiskalinius ženklus, turi minėtam fiskalinius ženklus įsigijusiam asmeniui grąžinti už juos sumokėtą sumą, jei šiais fiskaliniais ženklais pažymėtiems tabako produktams kitoje valstybėje narėje neteisėtai panaikinamas laikino akcizo mokėjimo atidėjimo režimas, ir todėl ši valstybė narė surenka tabako gaminiams taikomą akcizą iš ten įsisteigusio ūkio subjekto, kuris išsiuntė tabako produktus, taikant laikino akcizo mokėjimo atidėjimo režimą Bendrijos viduje?

      (1)  OL L 76, p. 1.


title: Byla C-317/12: 2013 m. spalio 3 d. Teisingumo Teismo (šeštoji kolegija) sprendimas ( Svea hovrätt — Švedija prašymas priimti prejudicinį sprendimą) baudžiamojoje byloje prieš Daniel Lundberg (Kelių transportas — Reglamentas (EB) Nr. 561/2006 — Pareiga naudoti tachografą — Išimtis krovinių vežimui nekomerciniais tikslais — Sąvoka — Privataus asmens, kaip ralio lenktynių automobilio vairuotojo mėgėjo, atliktas vežimas per laisvalaikio veiklą, iš dalies finansuojamą trečiųjų asmenų subsidijomis)

text:
               23.11.2013

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 344/33

         2013 m. spalio 3 d. Teisingumo Teismo (šeštoji kolegija) sprendimas (Svea hovrätt — Švedija prašymas priimti prejudicinį sprendimą) baudžiamojoje byloje prieš Daniel Lundberg
   (Byla C-317/12) (1)

   (Kelių transportas - Reglamentas (EB) Nr. 561/2006 - Pareiga naudoti tachografą - Išimtis krovinių vežimui nekomerciniais tikslais - Sąvoka - Privataus asmens, kaip ralio lenktynių automobilio vairuotojo mėgėjo, atliktas vežimas per laisvalaikio veiklą, iš dalies finansuojamą trečiųjų asmenų subsidijomis)
   2013/C 344/56
   Proceso kalba: švedų

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Svea hovrätt

      Šalis pagrindinėje baudžiamojoje byloje

      Daniel Lundberg

      Dalykas

   Prašymas priimti prejudicinį sprendimą — Svea Hovrätt — 1985 m. gruodžio 20 d. Tarybos reglamento (EEB) Nr. 3821/85 dėl kelių transporto priemonėse naudojamų tachografų (OL L 370, p. 8; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 7 sk., 1 t., p. 227) 3 straipsnio pirmos pastraipos ir 2006 m. kovo 15 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (EB) Nr. 561/2006 dėl tam tikrų su kelių transportu susijusių socialinių teisės aktų suderinimo ir iš dalies keičiančio Tarybos reglamentus (EEB) Nr. 3821/85 ir (EB) Nr. 2135/98 bei panaikinančio Reglamentą (EEB) Nr. 3820/85 (OL L 102, p. 1) 3 straipsnio h punkto išaiškinimas — Nuo pareigos transporto priemonėse, kurių masė neviršija 7,5 t, įrengti ir naudoti tachografus nukrypti leidžianti nuostata — Krovinių vežimas ne komerciniais tikslais — Privataus asmens, kaip ralio lenktynių automobilio vairuotojo mėgėjo, atliktas krovinių vežimas per laisvalaikio veiklą, iš dalies finansuojamą privačių asmenų ir įmonių subsidijomis.

      Rezoliucinė dalis

   Sąvoka „krovinių vežimas nekomerciniais tikslais“, įtvirtinta 2006 m. kovo 15 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (EB) Nr. 561/2006 dėl tam tikrų su kelių transportu susijusių socialinių teisės aktų suderinimo ir iš dalies keičiančio Tarybos reglamentus (EEB) Nr. 3821/85 ir (EB) Nr. 2135/98 bei panaikinančio Reglamentą (EEB) Nr. 3820/85 3 straipsnio h punkte, turi būti aiškinama taip, kad ji apima krovinių vežimą, atliktą privataus asmens savo sąskaita tik per laisvalaikio veiklą, kai ši iš dalies finansuojama trečiųjų asmenų subsidijomis ir už šį vežimą nemokamas joks atlygis.

      (1)  OL C 258, 2012 8 25.


title: Byla C-466/14: 2014 m. spalio 10 d.Amtsgericht Rüsselsheim (Vokietija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Dieter Wedzel, Karin Wedzel/Condor Flugdienst GmbH

text:
               2.3.2015

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 73/9

      2014 m. spalio 10 d.Amtsgericht Rüsselsheim (Vokietija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Dieter Wedzel, Karin Wedzel/Condor Flugdienst GmbH

      (Byla C-466/14)
      (2015/C 073/13)
      Proceso kalba: vokiečių

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Amtsgericht Rüsselsheim

         Šalys pagrindinėje byloje

         Ieškovai: Dieter Wedzel, Karin Wedzel

         Atsakovė: Condor Flugdienst GmbH

      2014 m. gruodžio 9 d. Teisingumo Teismo nutartimi byla išbraukta iš Teisingumo Teismo registro.


title: Byla T-782/16: 2016 m. lapkričio 9 d. pareikštas ieškinys byloje Timberland Europe/Komisija

text:
               16.1.2017

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 14/48

         2016 m. lapkričio 9 d. pareikštas ieškinys byloje Timberland Europe/Komisija

   (Byla T-782/16)
   (2017/C 014/58)
   Proceso kalba: anglų

      Šalys

      Ieškovė: Timberland Europe BV (Enschedė, Nyderlandai), atstovaujama advokato E. Vermulst

      Atsakovė: Europos Komisija

      Reikalavimai

   Ieškovė Bendrojo Teismo prašo:

               —

               panaikinti 2016 m. rugpjūčio 18 d. Komisijos įgyvendinimo reglamentą (ES) 2016/1395, kuriuo iš naujo nustatomas galutinis antidempingo muitas, galutinai surenkamas laikinasis muitas, nustatytas tam tikrai importuojamai Kinijos Liaudies Respublikos kilmės avalynei su batviršiais iš odos, pagamintai bendrovių „Buckinghan Shoe Mfg Co., Ltd.“, „Buildyet Shoes Mfg.“, „DongGuan Elegant Top Shoes Co. Ltd“, „Dongguan Stella Footwear Co Ltd“, „Dongguan Taiway Sports Goods Limited“, „Foshan City Nanhai Qun Rui Footwear Co.“, „Jianle Footwear Industrial“, „Sihui Kingo Rubber Shoes Factory“, „Synfort Shoes Co. Ltd.“, „Taicang Kotoni Shoes Co. Ltd.“, „Wei Hao Shoe Co. Ltd.“, „Wei Hua Shoe Co. Ltd.“, „Win Profile Industries Ltd“, ir kuriuo įgyvendinamas Teisingumo Teismo sprendimas sujungtose bylose C-659/13 ir C-34/14(OL L 225, p. 52),

               —

               panaikinti 2016 m. rugsėjo 13 d. Komisijos įgyvendinimo reglamentą (ES) 2016/1647, kuriuo iš naujo nustatomas galutinis antidempingo muitas ir galutinai surenkamas laikinasis muitas, nustatytas tam tikrai importuojamai Vietnamo kilmės avalynei su odiniais batviršiais, pagamintai bendrovių „Best Royal Co. Ltd“, „Lac Cuong Footwear Co., Ltd“, „Lac Ty Co., Ltd“, „Saoviet Joint Stock Company“ („Megastar Joint Stock Company“), „VMC Royal Co Ltd“, „Freetrend Industrial Ltd.“ ir jos susijusios bendrovės „Freetrend Industrial A (Vietnam) Co, Ltd.“, „Fulgent Sun Footwear Co., Ltd“, „General Shoes Ltd“, „Golden Star Co, Ltd“, „Golden Top Company Co., Ltd“, „Kingmaker Footwear Co. Ltd.“, „Tripos Enterprise Inc.“, „Vietnam Shoe Majesty Co., Ltd“, ir kuriuo įgyvendinamas Teisingumo Teismo sprendimas sujungtose bylose C-659/13 ir C-34/14 (OL L 245, p. 16),

               —

               panaikinti 2016 m. rugsėjo 28 d. Komisijos įgyvendinimo reglamentą (ES) 2016/1731, kuriuo iš naujo nustatomas galutinis antidempingo muitas ir galutinai surenkamas laikinasis muitas, nustatytas tam tikrai importuojamai Kinijos Liaudies Respublikos ir Vietnamo kilmės avalynei su odiniais batviršiais, pagamintai bendrovių „General Footwear Ltd“ (Kinija), „Diamond Vietnam Co Ltd“ ir „Ty Hung Footgearmex/Footwear Co. Ltd“, ir kuriuo įgyvendinamas Teisingumo Teismo sprendimas sujungtose bylose C-659/13 ir C-34/14 (OL L 262, p. 4) ir

               —

               priteisti iš Europos Kosmisijos ieškovės bylinėjimosi išlaidas.

      Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

   Grįsdama ieškinį ieškovė remiasi penkiais pagrindais.

               1.

               Pirmasis ieškinio pagrindas susijęs su tuo, kad Komisija neturėjo kompetencijos iš pradžių priimti ginčijamų reglamentų.

               2.

               Antrasis ieškinio pagrindas susijęs su tuo, kad Komisija nenurodė tikslaus teisinio pagrindo priimdama ginčijamus reglamentus ir taip pažeidė SESV 296 straipsnį ir ieškovės teisę į gynybą bei teisę į veiksmingą teisminę apsaugą.

               3.

               Trečiasis ieškinio pagrindas susijęs su tuo, kad užbaigtos avalinės procedūros atnaujinimas ir baigusių galioti antidempingo muitų ieškovės tiekėjams pritaikymas atgaline data i) neturi pagrindo, yra pagrįsti akivaizdžia SESV 266 straipsnio ir Pagrindinio reglamento taikymo klaida ir jais pažeidžiamas Pagrindinis reglamentas, ii) yra nesuderinami su teisėtų lūkesčių apsaugos, teisinio saugumo ir negaliojimo atgaline data principais ir iii) yra nesuderinami su SESV 266 straipsniu, pažeidė SESV 5 straipsnio 4 dalį ir yra įgyvendinti Komisijai piktnaudžiaujant įgaliojimais.

               4.

               Ketvirtasis ieškinio pagrindas susijęs su tuo, kad muitų taikymas atgaline data trijuose ginčijamuose reglamentuose yra diskriminuojantis ieškovę.

               5.

               Penktasis ieškinio pagrindas susijęs tuo, kad rinkos ekonomika ir ieškovės tiekėjų prašymai nagrinėti individualiai buvo vertinami diskriminuojant ir tai buvo padaryta Komisijai piktnaudžiaujant įgaliojimais.


title: 2006 m. vasario 16 d.  Teisingumo Teismo sprendimas (pirmoji kolegija), Byloje C-215/04 (dėl  Østre Landsret  prašymo priimti prejudicinį sprendimą):  Marius Pedersen A/S prieš Miljøstyrelsen  (Atliekos — Atliekų vežimas — Panaudojimui skirtos atliekos —  Pranešėjo  sąvoka — Pranešėjui nustatyti įpareigojimai)

text:
               8.4.2006

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 86/6

      TEISINGUMO TEISMO SPRENDIMAS

   (pirmoji kolegija)
   2006 m. vasario 16 d.
   Byloje C-215/04 (dėl Østre Landsret prašymo priimti prejudicinį sprendimą): Marius Pedersen A/S prieš Miljøstyrelsen
       (1)

   (Atliekos - Atliekų vežimas - Panaudojimui skirtos atliekos - „Pranešėjo“ sąvoka - Pranešėjui nustatyti įpareigojimai)
   (2006/C 86/10)
   Proceso kalba: danų
   Byloje C-215/04 dėl 2004 m. gegužės 14 d.Østre Landsret (Danija) sprendimu, kurį Teisingumo Teismas gavo 2004 m. gegužės 21 d., pagal EB 234 straipsnį pateikto prašymo priimti prejudicinį sprendimą byloje Marius Pedersen A/S prieš Miljøstyrelsen, Teisingumo Teismas (pirmoji kolegija), kurį sudaro kolegijos pirmininkas P. Jann, teisėjai K. Schiemann (pranešėjas), N. Colneric, J. N. Cunha Rodrigues ir E. Levits, generalinis advokatas P. Léger, posėdžio sekretorė M. Ferreira, vyriausioji administratorė, 2006 m. vasario 16 d. priėmė sprendimą, kurio rezoliucinėje dalyje nurodyta:

               1.

               1993 m. vasario 1 d. Tarybos reglamento (EEB) Nr. 259/93 dėl atliekų vežimo Europos Bendrijos viduje, į Bendriją ir iš jos priežiūros ir kontrolės 2 straipsnio g punkto ii papunkčio sąvoka „kai to taikyti negalima“ turi būti aiškinama taip, jog vien tai, kad asmuo yra licenciją turintis surinkėjas, savaime nesuteikia jam pranešėjo apie panaudojimui skirtų atliekų vežimą statuso. Tačiau tokios aplinkybės, kai atliekų gamintojas nėra žinomas arba gamintojų yra tiek daug ir jų atliekų gamyba tokia maža, kad būtų neprotinga, jei apie atliekų eksportą jie praneštų individualiai, gali pateisinti, kad licenciją turintis surinkėjas būtų laikomas pranešėju apie panaudojimui skirtų atliekų vežimą.

               2.

               Siunčiančioji kompetentinga institucija pagal Reglamento Nr. 259/93 7 straipsnio 4 dalies a punkto pirmą įtrauką gali pareikšti prieštaravimą dėl atliekų vežimo, neturėdama informacijos apie jų apdorojimą paskirties valstybėje. Tačiau iš pranešėjo negalima reikalauti, kad jis įrodytų, jog panaudojimas paskirties valstybėje bus lygiavertis tam, kurį numato siunčiančiosios valstybės teisės aktai.

               3.

               Reglamento Nr. 259/93 6 straipsnio 5 dalies pirma įtrauka turi būti aiškinama taip, kad pareiga pateikti informaciją apie atliekų sudėtį nėra atlikta, jei pranešėjas pareiškia apie atliekų rūšį, nurodydamas, kad tai yra „elektronikos laužas“.

               4.

               Reglamento Nr. 259/93 7 straipsnio 2 dalyje nustatytas terminas prasideda, kai paskirties valstybės kompetentingos institucijos išsiunčia patvirtinimą apie pranešimo gavimą, net jei siunčiančiosios institucijos mano, kad gavo nevisą 6 straipsnio 5 dalyje nurodytą informaciją. Šio termino pabaigos pasekmė yra ta, kad kompetentingos institucijos nebegali pareikšti prieštaravimų arba iš pranešėjo prašyti papildomos informacijos.

      (1)  OL C 190, 2004 7 24.


title: Byla C-362/16: 2017 m. gruodžio 7 d. Rechtbank van Koophandel Antwerpen (Belgija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Dyson Ltd, Dyson BV/NV BSH Home Appliances

text:
               13.3.2017

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 78/10

         2017 m. gruodžio 7 d.Rechtbank van Koophandel Antwerpen (Belgija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Dyson Ltd, Dyson BV/NV BSH Home Appliances

   (Byla C-362/16)
   (2017/C 078/14)
   Proceso kalba: nyderlandų

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Rechtbank van Koophandel Antwerpen

      Šalys pagrindinėje byloje

      Ieškovės: Dyson Ltd, Dyson BV

      Atsakovė: NV BSH Home Appliances

      Prejudiciniai klausimai

               1.

               Ar tikslus Dulkių siurblių reglamento (1) laikymasis (nepapildant jo II priede nustatytų etikečių informacija apie testų atlikimo sąlygas, kuriomis remiantis priskiriama energijos vartojimo efektyvumo klasei pagal I priedą) gali būti laikomas klaidinančiu informacijos neatskleidimu, kaip jis suprantamas pagal Nesąžiningos komercinės veiklos direktyvos (2) 7 straipsnį?

               2.

               Ar pagal Dulkių siurblių reglamentą draudžiama papildyti etiketę kitais simboliais, kuriais pateikiama ta pati informacija?

      (1)  2013 m. gegužės 3 d. Komisijos deleguotasis reglamentas (ES) Nr. 665/2013, kuriuo įgyvendinant Europos Parlamento ir Tarybos direktyvą 2010/30/EB nustatomi dulkių siurblių ekologinio projektavimo reikalavimai (OL L 192, 2013, p. 1).

      (2)  2005 m. gegužės 11 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2005/29/EB dėl nesąžiningos įmonių komercinės veiklos vartotojų atžvilgiu vidaus rinkoje ir iš dalies keičianti Tarybos direktyvą 84/450/EEB, Europos Parlamento ir Tarybos direktyvas 97/7/EB, 98/27/EB bei 2002/65/EB ir Europos Parlamento ir Tarybos reglamentą (EB) Nr. 2006/2004 („Nesąžiningos komercinės veiklos direktyva“) (OL L 149, 2005, p. 22).


title: Byla T-59/08 2008 m. vasario 7 d. pareikštas ieškinys byloje Nute Partecipazioni e La Perla prieš VRDT — Worldgem Brands (NIMEI LA PERLA MODERN CLASSIC)

text:
               12.4.2008

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 92/39

         2008 m. vasario 7 d. pareikštas ieškinys byloje Nute Partecipazioni e La Perla prieš VRDT — Worldgem Brands (NIMEI LA PERLA MODERN CLASSIC)

   (Byla T-59/08)
   (2008/C 92/78)
   Kalba, kuria surašytas ieškinys: italų
   Šalys

      Ieškovė: Nute Partecipazioni SpA (Bolonija, Italija), atstovaujama advokatų R. Morresi ir A. Dal Ferro

      Atsakovė: Vidaus rinkos derinimo tarnyba (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui) (VRDT)

      Kita procedūros Apeliacinėje taryboje šalis: Worldgem Brands Srl (Olmo di Creazzo, Italia)
   Ieškovės reikalavimai

               —

               Pirmiausia panaikinti ir pakeisti 2007 m. lapkričio 19 d. VRDT antrosios apeliacinės tarybos sprendimą dėl klaidingo 1993 m. gruodžio 20 d. Tarybos reglamento (EB) Nr. 40/94 dėl Bendrijos prekių ženklo 8 straipsnio 5 dalies taikymo ir dėl šio reglamento 63 straipsnio 6 dalies bei 73 ir 74 straipsnių pažeidimo.

               —

               Nepatenkinus pirmojo reikalavimo, panaikinti 2007 m. lapkričio 19 d. VRDT antrosios apeliacinės tarybos sprendimą dėl klaidingo Reglamento (EB) Nr. 40/94 8 straipsnio 5 dalies taikymo ir dėl šio reglamento 63 straipsnio 6 dalies bei 73 ir 74 straipsnių pažeidimo.

               —

               Nepatenkinus antrojo reikalavimo, panaikinti ir (arba) pakeisti 2007 m. lapkričio 19 d. VRDT antrosios apeliacinės tarybos sprendimą dėl klaidingo Reglamento (EB) Nr. 40/94 8 straipsnio 1 dalies b punkto taikymo ir dėl šio reglamento 63 straipsnio 6 dalies bei 73 ir 74 straipsnių pažeidimo.

               —

               Bet kuriuo atveju priteisti solidariai iš VRDT ir Worldgem Brands Srl visas bylinėjimosi išlaidas, įskaitant išlaidas, patirtas vykstant procedūrai VRDT antrojoje apeliacinėje taryboje.

         Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

      Įregistruotas Bendrijos prekių ženklas, dėl kurio pateiktas prašymas pripažinti jo registraciją negaliojančia: Žodinis Bendrijos prekių ženklas „NIMEI LA PERLA MODERN CLASSIC“ (paraiška Nr. 713 446) 14 klasės prekėms. Dėl šio prekių ženklo jau buvo pateiktas pirmasis prašymas pripažinti jo registraciją negaliojančia. Pirmosios instancijos teismas sprendimu byloje La Perla prieš VRDT — Worldgem Brands, T-137/05 (1), panaikino pirmosios apeliacinės tarybos sprendimą atmesti šį pirmąjį prašymą.

      Bendrijos prekių ženklo savininkas: WORLDGEM BRANDS Srl.

      Šalis, prašanti pripažinti Bendrijos prekių ženklo registraciją negaliojančia: ieškovė.

      Šalies, prašančios pripažinti registraciją negaliojančia, prekių ženklo suteikiamos teisės: kelių vaizdinių itališkų prekių ženklų „PERLA“ 3, 9, 14, 16, 18, 24, 25 ir 35 klasių prekėms geras vardas.

      Anuliavimo skyriaus sprendimas: patenkinti prašymą ir pripažinti nagrinėjamo Bendrijos prekių ženklo registraciją negaliojančia.

      Apeliacinės tarybos sprendimas: panaikinti ginčijamą sprendimą ir iš dalies patenkinti prašymą pripažinti registraciją negaliojančia.

      Ieškinio pagrindai: Įstatymo pažeidimas ir klaidingas Reglamento (EB) Nr. 40/94 dėl Bendrijos prekių ženklo 63, 73 ir 74 straipsnių aiškinimas ir taikymas. Subsidiariai įstatymo pažeidimas ir klaidingas to paties reglamento 8 straipsnio 1 dalies b punkto taikymas.

      (1)  Dar nepaskelbtas Rinkinyje.


title: Byla T-439/05  2005 m. gruodžio 13 d.  pareikštas ieškinys byloje  Royal Bank of Scotland prieš VRDT

text:
               25.3.2006

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 74/22

         2005 m. gruodžio 13 d. pareikštas ieškinys byloje Royal Bank of Scotland prieš VRDT

   (Byla T-439/05)
   (2006/C 74/44)
   Kalba, kuria surašytas ieškinys: anglų
   Šalys

      Ieškovas: The Royal Bank of Scotland Group plc (Edinburgas, Jungtinė Karalystė), atstovaujamas solicitor J. Hull

      Atsakovė: Vidaus rinkos derinimo tarnyba (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui)

      Kita proceso šalis Apeliacinėje taryboje: Lombard Risk Systems Limited ir Lombard Risk Consultants Limited (Londonas, Jungtinė Karalystė)
   Ieškovo reikalavimai

               —

               Panaikinti 2005 m. liepos 21 d. Vidaus rinkos derinimo tarnybos (VRDT) ketvirtosios apeliacinės tarybos sprendimą (Byla R 370/2004-4) dėl protesto procedūros Nr. B 370959, apie kurį buvo pranešta 2005 m. spalio 13 d.; ir

               —

               Priteisti iš VRDT bylinėjimosi išlaidas.

         Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

      Bendrijos prekių ženklo paraišką pateikęs asmuo: Ieškovas

      Prašomas įregistruoti Bendrijos prekių ženklas: žodinis prekių ženklas „LOMBARD DIRECT“ 35, 36 ir 42 klasių paslaugoms — paraiškos Nr. 1 523 992

      Prekių ženklo ar žymens, kuriuo remiamasi protesto procese, savininkas: Lombard Risk Systems Limited ir Lombard Risk Consultants Limited

      Ženklas ar žymuo, kuriuo remiamasi: Bendrijos ir nacionalinis žodinis prekių ženklas „LOMBARD RISK“ ir „LOMBARD GROUP OF COMPANIES“ 9, 36 ir 41 klasių prekėms ir paslaugoms

      Protestų skyriaus sprendimas: protestą patenkinti dalies ginčijamų paslaugų atžvilgiu

      Apeliacinės tarybos sprendimas: apeliaciją atmesti

      Ieškinio pagrindai: Tarybos reglamento Nr. 40/94 8 straipsnio 1 dalies b punkto pažeidimas, kadangi Apeliacinė taryba, vertindama, ar buvo suklaidinimo galimybė tarp panašių prekių ženklų, padarė teisės klaidą, kadangi ji nusprendė, kad įmanoma jog suklaidinimas gali atsirasti ir, kad suklaidinimo galimybė neatmestina. Ieškovo teigimu Taryba, reikalaudama iš jo įrodyti, kad nebuvo suklaidinimo galimybės, perkėlė jam įrodinėjimo pareigą. Be to, Apeliacinė taryba nepateikė tinkamų argumentų, pagrindžiančių jos sprendimą, o tai prieštarauja Reglamento 73 straipsniui.


title: 2006 m. liepos 31 d. ELPA priežiūros institucijos Norvegijos Karalystei pateiktas ieškinys, (Byla E-2/06)

text:
               26.10.2006

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 258/27

         2006 m. liepos 31 d. ELPA priežiūros institucijos Norvegijos Karalystei pateiktas ieškinys
   (Byla E-2/06)
   (2006/C 258/11)
   ELPA priežiūros institucija, atstovaujama Niels Fenger, veikiančio ELPA priežiūros institucijos, 35, Rue Belliard, B-1040 Brussels, vardu, 2006 m. liepos 31 d. pateikė ieškinį Norvegijos Karalystei ELPA teisme.
   Ieškovas reikalauja, kad Teismas:

               1.

               Paskelbtų, kad Norvegijos Karalystė pažeidė EEE susitarimo 31 ir 40 straipsnius toliau taikydama priemones, numatytas 1917 m. gruodžio 14 d. Įstatyme Nr. 16, kuriame privačioms ir visoms įmonėms, kurios yra EEE susitarimo Susitariančiosios Šalys, numatyta teikti riboto laikotarpio lengvatas teisei naudoti krioklius elektros energijos gamybai, ir kuriame reikalaujama, kad įmonės, išskyrus Norvegijos valstybės įmones, kurioms lengvatos taikomos neribotą laikotarpį, pasibaigus lengvatos taikymo laikotarpiui visą įrangą neatlygintinai perduotų Norvegijos valstybei.
               bei

               2.

               Nurodytų Norvegijos Karalystei sumokėti bylinėjimosi išlaidas.

      Teisinis ir faktinis pagrindas bei teismui pateikti ieškinį pagrindžiantys paaiškinimai:

               —

               Byla yra susijusi su hidroelektrinių nuosavybės teisių perdavimu Norvegijos valstybei be kompensacijos pasibaigus lengvatos taikymo laikotarpiui. Šis perdavimas Norvegijos teisėje vadinamas „reversija“ (norvegiškai — hjemfall), net jei valstybė praeityje niekada neturėjo nuosavybės teisių į krioklį ar hidroelektrinės įrangą.

               —

               Pagal 1917 m. gruodžio 14 d. Įstatymą Nr. 16 („Pramonės licencijavimo įstatymas“), lengvatos naudotis kriokliais ir hidroelektrinės įranga taikymo laikotarpis yra neribotas įmonėms, kurių ne mažiau kaip 2/3 priklauso Norvegijos valstybei, apskričių savivaldybėms arba savivaldybėms, tačiau jis ribotas visiems kitiems, įskaitant visas įmones, kuriose savininkai iš kitų EEE valstybių, atskirai ar kartu su Norvegijos privačiais savininkais, turi daugiau kaip 1/3 akcinio kapitalo.

               —

               Svarbu tai, kad reversija taikoma tik pastarajai kategorijai.

               —

               ELPA priežiūros institucijos nuomone, tai reiškia, kad tokia reversija, kokia taikoma dabar, diskriminuoja savininkus iš kitų EEE valstybių, o tai pažeidžia EEE susitarimo 31 ir 40 straipsnius.

               —

               ELPA priežiūros institucija laikosi pozicijos, kad šis skirtingų sąlygų taikymas nėra objektyviai pateisinamas ir nepatenka į EEE susitarimo 125 straipsnio taikymo sritį.


title: Byla T-675/14: 2016 m. kovo 3 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Ispanija/Komisija (EŽŪOGF — Garantijų skyrius — EŽŪGF ir EŽŪFKP — Nefinansuojamos išlaidos — Ispanijos patirtos išlaidos — Fiksuoto dydžio finansinės pataisos — Ad hoc finansinės pataisos — Finansinės pataisos išplėtimas ir taikymas praėjus Reglamento (EB) Nr. 885/2006 11 straipsnio 1 dalyje numatytam pranešimo laikotarpiui)

text:
               18.4.2016

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 136/31

         2016 m. kovo 3 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Ispanija/Komisija

   (Byla T-675/14) (1)

   ((EŽŪOGF - Garantijų skyrius - EŽŪGF ir EŽŪFKP - Nefinansuojamos išlaidos - Ispanijos patirtos išlaidos - Fiksuoto dydžio finansinės pataisos - Ad hoc finansinės pataisos - Finansinės pataisos išplėtimas ir taikymas praėjus Reglamento (EB) Nr. 885/2006 11 straipsnio 1 dalyje numatytam pranešimo laikotarpiui))
   (2016/C 136/44)
   Proceso kalba: ispanų

      Šalys

      Ieškovė: Ispanijos Karalystė, atstovaujama abogado del Estado M. J. García-Valdecasas Dorrego

      Atsakovė: Europos Komisija, atstovaujama I. Galindo Martín ir D. Triantafyllou

      Ieškovės pusėje į bylą įstojusi šalis: Latvijos Respublika, atstovaujama I. Kalniņš ir D. Pelše

      Dalykas

   Prašymas panaikinti 2014 m. liepos 9 d. Komisijos įgyvendinimo sprendimą 2014/458/ES dėl valstybių narių patirtų tam tikrų išlaidų nefinansavimo Europos Sąjungos lėšomis iš Europos žemės ūkio orientavimo ir garantijų fondo (EŽŪOGF) Garantijų skyriaus, Europos žemės ūkio garantijų fondo (EŽŪGF) ir Europos žemės ūkio fondo kaimo plėtrai (EŽŪFKP), kiek jis susijęs su Ispanijos Karalystės patirtomis 2 713 208,07 EUR išlaidomis.

      Rezoliucinė dalis

               1.

               Atmesti ieškinį.

               2.

               Ispanijos Karalystė padengia savo ir Europos Komisijos patirtas bylinėjimosi išlaidas.

               3.

               Latvijos Respublika padengia savo bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 388, 2014 11 3.


title: Byla C-422/17: 2017 m. liepos 13 d. Naczelny Sąd Administracyjny (Lenkija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Szef Krajowej Administracji Skarbowej/Skarpa Travel sp. z o.o. w Krakowie

text:
               23.10.2017

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 357/3

         2017 m. liepos 13 d.Naczelny Sąd Administracyjny (Lenkija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Szef Krajowej Administracji Skarbowej/Skarpa Travel sp. z o.o. w Krakowie

   (Byla C-422/17)
   (2017/C 357/04)
   Proceso kalba: lenkų

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Naczelny Sąd Administracyjny

      Šalys pagrindinėje byloje

      Ieškovas: Szef Krajowej Administracji Skarbowej

      Atsakovė: Skarpa Travel sp. z o.o. w Krakowie

      Prejudiciniai klausimai

               1.

               Ar 2006 m. lapkričio 28 d. Tarybos direktyvos 2006/112/EB dėl pridėtinės vertės mokesčio bendros sistemos (1) <…> nuostatas reikia aiškinti taip, kad mokestinė prievolė dėl turizmo paslaugas teikiančio apmokestinamojo asmens gautų avansų, apmokestinamų pagal Direktyvos 2006/11/EB 306–310 straipsniuose kelionių agentūroms taikomą specialią schemą, atsiranda Direktyvos 2006/112/EB 65 straipsnyje nustatytu momentu?

               2.

               Jeigu į pirmąjį klausimą būtų atsakyta teigiamai, ar Direktyvos 2006/112/EB 65 straipsnį reikia aiškinti taip, kad apmokestinimo tikslais turizmo paslaugas teikiančio apmokestinamojo asmens gautas avansas, apmokestinamas pagal Direktyvos 2006/112/EB 306–310 straipsniuose kelionių agentūroms taikomą specialią schemą, mažinamas atimant išlaidas, apie kurias kalbama Direktyvos 2006/112/EB 308 straipsnyje, kurias apmokestinamasis asmuo faktiškai patiria iki avanso gavimo momento?

      (1)  OL L 347, p. 1.


title: Byla F-113/11: 2013 m. vasario 21 d. Tarnautojų teismo (pirmoji kolegija) nutartis byloje Marcuccio prieš Komisiją (Viešoji tarnyba — Procedūros reglamento 34 straipsnio 1 ir 6 dalys — Ieškinys, pateiktas faksu per terminą pareikšti ieškiniui — Advokato parašas, kuris skiriasi nuo parašo, esančio paštu atsiųstame ieškinio originale — Vėlavimas pareikšti ieškinį — Akivaizdus nepriimtinumas)

text:
               20.4.2013

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 114/46

         2013 m. vasario 21 d. Tarnautojų teismo (pirmoji kolegija) nutartis byloje Marcuccio prieš Komisiją

   (Byla F-113/11) (1)

   (Viešoji tarnyba - Procedūros reglamento 34 straipsnio 1 ir 6 dalys - Ieškinys, pateiktas faksu per terminą pareikšti ieškiniui - Advokato parašas, kuris skiriasi nuo parašo, esančio paštu atsiųstame ieškinio originale - Vėlavimas pareikšti ieškinį - Akivaizdus nepriimtinumas)
   2013/C 114/70
   Proceso kalba: italų

      Šalys

      Ieškovas: Luigi Marcuccio (Trikazė, Italija), atstovaujamas advokato G. Cipressa

      Atsakovė: Europos Komisija, atstovaujama C. Berardis-Kayser ir J. Baquero Cruz, padedamų advokato A. Dal Ferro

      Dalykas

   Viešoji tarnyba — Prašymas panaikinti Komisijos implicitinį sprendimą atmesti ieškovo prašymą sumokėti neišmokėtą darbo užmokestį už 2010 m. rugpjūčio mėnesį.

      Rezoliucinė dalis

               1.

               Atmesti ieškinį kaip akivaizdžiai nepriimtiną.

               2.

               L. Marcuccio padengia savo ir Europos Komisijos patirtas bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 25, 2012 1 28, p. 69.


title: Byla C-529/10: 2010 m. lapkričio 16 d. Corte suprema di cassazione (Italija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Ministero dell’Economia e delle Finanze, Agenzia delle Entrate prieš Safilo Spa

text:
               29.1.2011

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 30/22

         2010 m. lapkričio 16 d.Corte suprema di cassazione (Italija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Ministero dell’Economia e delle Finanze, Agenzia delle Entrate prieš Safilo Spa

   (Byla C-529/10)
   ()
   2011/C 30/36
   Proceso kalba: italų

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Corte suprema di cassazione (Italija)

      Šalys pagrindinėje byloje

      Kasatoriai: Ministero dell’Economia e delle Finanze, Agenzia delle Entrate

   Kita šalis: Safilo Spa

      Prejudiciniai klausimai

               1.

               Ar kovos su piktnaudžiavimu mokesčių srityje principas, įtvirtintas teismo sprendimuose Halifax ir Part Service (bylos C-255/02 ir C-425/06), yra vienas iš bendrųjų Bendrijos principų tik suderintų mokesčių srityje ir tose srityse, kurias reglamentuoja antrinė Bendrijos teisė, ar vis dėlto, darant prielaidą, kad pažeidžiamos pagrindinės teisės, šis principas taikomas ir Bendrijos lygiu nesuderintų mokesčių, t. y. tiesioginių mokesčių srityje, kai apmokestinami tarpvalstybinio pobūdžio ekonominiai sandoriai, pavyzdžiui, kai akcinė bendrovė iš kitos bendrovės, turinčios buveinę kitoje valstybėje narėje ar trečiojoje valstybėje, įsigyja naudojimo teises?

               2.

               Nepaisant atsakymo į pirmąjį klausimą, ar egzistuoja Bendrijos reikšmės interesas, kad valstybė narė numatytų tinkamas priemones kovai su mokesčių slėpimu Bendrijos lygiu nesuderintų mokesčių srityje? Ar su tokiu interesu yra nesuderinama tai, kad mokesčių amnestijos srityje netaikomas kovos su piktnaudžiavimu mokesčių srityje principas, kuris įtvirtintas ir kaip nacionalinės teisės norma, ir ar tokiu atveju pažeidžiami principai, kuriuos galima išvesti iš Europos Sąjungos sutarties 4 straipsnio 3 dalies?

               3.

               Ar iš principų, reglamentuojančių bendrąją rinką, galima išvesti draudimą numatyti ne tik specialias priemones visiškai atsisakyti reikalavimų sumokėti mokestį, bet taip pat specialią priemonę mokestiniams ginčams išspręsti, kurios taikymas ribojamas laiko atžvilgiu ir kuriai taikoma sąlyga sumokėti tik dalį mokėtino mokesčio, kuri aiškiai yra mažesnė už jį patį?

               4.

               Ar nediskriminavimo principu ir nuostatomis valstybės pagalbos srityje draudžiama mokestinių ginčų išsprendimo tvarka, kuri nagrinėjama šioje byloje?

               5.

               Ar veiksmingo Bendrijos teisės taikymo principu draudžiama įvesti specialią procedūrą, kurios taikymas ribojamas laiko atžvilgiu, pagal kurią teisėtumo (ir visų pirma tinkamo Bendrijos teisės aiškinimo ir taikymo) kontrolė nepatenka į pagrindinę bylą galutine instancija nagrinėjančio teismo kompetenciją, kuris turi pareigą Europos Sąjungos Teisingumo Teismui pateikti prejudicinius klausimus dėl galiojimo ir aiškinimo?


title: Byla T-200/06 2006 m. liepos 26 d. pareikštas ieškinys byloje IBERDROLA prieš Europos Bendrijų Komisiją

text:
               30.9.2006

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 237/9

         2006 m. liepos 26 d. pareikštas ieškinys byloje IBERDROLA prieš Europos Bendrijų Komisiją

   (Byla T-200/06)
   (2006/C 237/17)
   Proceso kalba: ispanų
   Šalys

      Ieškovė: IBERDROLA S.A. (Bilbao, Ispanija), atstovaujama advokatų J. Alfaro Aguila-Real, P. Liñán Hernández, S. Martínez Lage, H. Brokelmann ir J. Ruiz Calzado

      Atsakovė: Europos Bendrijų Komisija
   Ieškovės reikalavimai

               —

               Panaikinti ginčijamą sprendimą.

               —

               Priteisti iš Komisijos visas bylinėjimosi išlaidas.

         Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai
   Šis ieškinys pareikštas dėl 2006 m. balandžio 25 d. Komisijos sprendimo (Byla COMP/M.4110 — E.ON/ENDESA), paskelbiančio koncentraciją, kuria E.ON AG siekia įgyti kontrolę visų įmonės Endesa S.A. akcijų atžvilgiu, suderinama su bendrąja rinka.
   Ieškovė šiuo požiūriu patikslina, kad, jos manymu, ginčijamame sprendime neatsižvelgta į egzistuojantį rimtą pavojų, kad konkurencijos tarp pagrindinių Europos rinkos ūkio subjektų santykiuose atsiras suderintos pasekmės, kurių negalima nenagrinėti, kai vykdomas tokios svarbos ir savybių sandoris, darantis poveikį įmonėms, užimančioms dominuojančią padėtį dviejose pagrindinėse nacionalinės energetikos rinkose.
   Grįsdama savo ieškinį ieškovė nurodo, kad atsakovė:

               —

               Pažeidė gero administravimo principą, nes šališkai ir nepakankamai ištyrė atitinkamų rinkų veikimą ir šio sandorio poveikį šioms rinkoms.

               —

               Padarė teisės klaidą, nes pažeisdama susijungimų reglamentą ir Bendrijos teismų praktiką, išnagrinėjo sandorį remdamasi statiška rinkų vizija.

               —

               Neįvykdė pareigos užtikrinti vieningą normų dėl koncentracijų kontrolės ir piktnaudžiavimo dominuojančia padėtimi taikymą, nes nagrinėdama sandorį, apie kurį buvo pranešta, ir suteikdama leidimą, neišnagrinėjo ENDESA įsigijimui numatytų E.ON fondų kilmės siekiant nustatyti, ar tokia koncentracija galėjo atsirasti dėl piktnaudžiavimo dominuojančia padėtimi.

               —

               Padarė keletą akivaizdžių vertinimo klaidų ir neatsižvelgė į susijusius įrodymus, nes nusprendė, kad sandorio suderinamumas nekelia rimtų abejonių ir priėmė jį vykdyti leidžiantį sprendimą pirmojoje stadijoje. Šiuo klausimu pažymėtina, kad nors ginčijamas sprendimas buvo priimtas remiantis nauju susijungimų reglamentu, reikalaujančiu atlikti sudėtingesnį ir išsamesnį tyrimą, tačiau jame:

                           —

                           visiškai neatsižvelgta į neigiamus sandorio padarinius nacionalinių didmeninės prekybos rinkų integravimosi procesui, kuris pasibaigs vieningos Europos dujų ir elektros rinkos įgyvendinimu;

                           —

                           nepakankamai įvertintas numatyto sandorio poveikis atsirandančiai Europos elektros tiekimo tarptautinėms įmonėms rinkai,

                           —

                           teigiama, kad neatsižvelgiant į padėtį Europos rinkoje ir ekonominę galią, E.ON nebuvo potencialiai reikšminga ENDESA konkurentė Ispanijos elektros gamybos ir dujų tiekimo rinkose,

                           —

                           padaryta išvada, kad sandoris nesustiprins dominuojančios padėties Vokietijos rinkoje ir, kad išnykus neseniai į šią rinką atėjusiai ENDESA, konkurencinė padėtis nepakis.

         Galiausiai, ieškovė nurodo pareigos motyvuoti teisės aktus pažeidimą.


title: Byla C-170/15 P: 2015 m. balandžio 14 d. Enercon GmbH pateiktas apeliacinis skundas dėl 2015 m. sausio 28 d. Bendrojo Teismo (ketvirtoji kolegija) priimto sprendimo byloje T-655/13 Enercon GmbH/Vidaus rinkos derinimo tarnyba (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui)

text:
               18.4.2016

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 136/6

         2015 m. balandžio 14 d.Enercon GmbH pateiktas apeliacinis skundas dėl 2015 m. sausio 28 d. Bendrojo Teismo (ketvirtoji kolegija) priimto sprendimo byloje T-655/13 Enercon GmbH/Vidaus rinkos derinimo tarnyba (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui)

   (Byla C-170/15 P)
   (2016/C 136/10)
   Proceso kalba: vokiečių

      Šalys

      Apeliantė: Enercon GmbH, atstovaujama advokato R. Böhm

      Kita proceso šalis: Vidaus rinkos derinimo tarnyba (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui)
   Europos Sąjungos Teisingumo Teismas (šeštoji kolegija) 2016 m. sausio 21 d. nutartimi atmetė apeliacinį skundą ir nurodė apeliantei padengti savo bylinėjimosi išlaidas.


title: Byla C-36/16: 2017 m. gegužės 11 d. Teisingumo Teismo (antroji kolegija) sprendimas byloje (Naczelny Sąd Administracyjny (Lenkija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Minister Finansów/Posnania Investment SA (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą — Apmokestinimas — Bendra pridėtinės vertės mokesčio sistema — Direktyva 2006/112/EB — 2 straipsnio 1 dalies a punktas — 14 straipsnio 1 dalis — Apmokestinamieji sandoriai — Sąvoka „prekių tiekimas už atlygį“ — Nekilnojamojo turto perdavimas valstybei ar teritorinei savivaldai siekiant padengti mokestinę skolą — Netaikymas)

text:
               24.7.2017

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 239/10

         2017 m. gegužės 11 d. Teisingumo Teismo (antroji kolegija) sprendimas byloje (Naczelny Sąd Administracyjny (Lenkija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Minister Finansów/Posnania Investment SA

   (Byla C-36/16) (1)

   ((Prašymas priimti prejudicinį sprendimą - Apmokestinimas - Bendra pridėtinės vertės mokesčio sistema - Direktyva 2006/112/EB - 2 straipsnio 1 dalies a punktas - 14 straipsnio 1 dalis - Apmokestinamieji sandoriai - Sąvoka „prekių tiekimas už atlygį“ - Nekilnojamojo turto perdavimas valstybei ar teritorinei savivaldai siekiant padengti mokestinę skolą - Netaikymas))
   (2017/C 239/12)
   Proceso kalba: lenkų

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Naczelny Sąd Administracyjny

      Šalys pagrindinėje byloje

      Ieškovas: Minister Finansów

      Atsakovė: Posnania Investment SA

      Rezoliucinė dalis

   2006 m. lapkričio 28 d. Tarybos direktyvos 2006/112/EB dėl pridėtinės vertės mokesčio bendros sistemos 2 straipsnio 1 dalies a punktas ir 14 straipsnio 1 dalis turi būti aiškinami taip, kad PVM apmokestinamo asmens nekilnojamojo turto nuosavybės teisės perdavimas valstybės narės iždui ar šios valstybės teritoriniam savivaldos vienetui mainais už mokesčių skolą, kaip nurodyta pagrindinėje byloje, nėra PVM apmokestinamas prekių tiekimas už atlygį.

      (1)  OL C 145, 2016 4 25.


title: Byla C-584/12 P: 2012 m. gruodžio 13 d. El Corte Inglés, S.A. pateiktas apeliacinis skundas dėl 2012 m. rugsėjo 27 d. Bendrojo Teismo (šeštoji kolegija) priimto sprendimo byloje T-357/09 Pucci International prieš VRDT — El Corte Inglés (Emidio Tucci)

text:
               2.3.2013

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 63/10

         2012 m. gruodžio 13 d.El Corte Inglés, S.A. pateiktas apeliacinis skundas dėl 2012 m. rugsėjo 27 d. Bendrojo Teismo (šeštoji kolegija) priimto sprendimo byloje T-357/09 Pucci International prieš VRDT — El Corte Inglés (Emidio Tucci)

   (Byla C-584/12 P)
   2013/C 63/17
   Proceso kalba: ispanų

      Šalys

      Apeliantė: El Corte Inglés, S.A., atstovaujama advokatų J. L. Rivas Zurdo ir E. Seijo Veiguela

      Kitos proceso šalys: Vidaus rinkos derinimo tarnyba (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui) ir Emilio Pucci International BV

      Apeliantės reikalavimai

               —

               Panaikinti 2012 m. rugsėjo 27 d. Bendrojo Teismo sprendimą byloje T-357/09,

               —

               nurodyti VRDT padengti El Corte Inglés, S.A. bylinėjimosi išlaidas,

               —

               nurodyti Emilio Pucci International BV padengti El Corte Inglés, S.A. bylinėjimosi išlaidas.

      Apeliacinio skundo pagrindai ir pagrindiniai argumentai

   Protestą pateikusi šalis neįrodė, kad prekių ženklas buvo naudojamas akiniams, kaip tai nustatė VRDT apeliacinė taryba. Būtent šis kriterijus, t. y., kad paprastas prekių ženklo pavaizdavimas nuotraukose ar šalia jų nelaikomas naudojimu, nurodytas Bendrojo Teismo sprendimo T-39/10 (1) 31 punkte. Taigi ginčijamame sprendime Bendrasis Teismas negalėjo nurodyti, kad įrodyta, jog prekių ženklas Nr. 274991 naudotas 9 klasei priskiriamai prekei — akiniams.
   Pagal Reglamento Nr. 40/94 (2) 8 straipsnio 1 dalies b punktą ir su jo taikymu susijusią teismo praktiką reikalaujama, kad galimybė supainioti būtų vertinama bendrai, atsižvelgiant į visus nagrinėjamam atvejui svarbius veiksnius. VRDT antroji apeliacinė taryba nusprendė, kad prekių pobūdis, paskirtis ir naudojimas skyrėsi ir šiuos argumentus tinkamai pagrindė (ginčijamo sprendimo 102 punktas). Kosmetikos arba juvelyrinės prekės gali būti siejamos su mados sektoriumi, kuris yra platus ir nevienalytis, tačiau tai nereiškia, kad šios prekės susijusios arba kad jas reikia laikyti panašiomis į 18, 24 ir 25 klasių prekes.
   Reglamento Nr. 207/2009 (3) 8 straipsnio 5 dalies taikymas kitoms 9 klasės prekėms (akiniams), 14 klasės prekėms (juvelyriniams dirbiniams, bižuterijai ir laikrodžiams) ir higieniniam popieriui (16 klasė) nėra pakankamai pagrįstas ir paremtas byloje T-357/09 (4) ieškovės pateiktomis, tačiau neįrodytomis prielaidomis. Šį argumentą dar labiau patvirtina tai, kad, kaip nurodyta minėto sprendimo 70 ir 71 punktuose, negalima atsižvelgti į paprastas prielaidas ar jų per se taikyti gerai žinomiems prekių ženklams; būsima rizika turi būti nurodyta ir įrodyta, tačiau nagrinėjamu atveju ieškovė to nepadarė.

      (1)  2012 m. rugsėjo 27 d. Bendrojo Teismo sprendimas El Corte Inglés prieš VRDT, dar nepaskelbtas Rinkinyje.

      (2)  1993 m. gruodžio 20 d. Tarybos reglamentas (EB) Nr. 40/94 dėl Bendrijos prekių ženklo (OL L 11, p. 11; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 17 sk., 1 t., p. 146).

      (3)  2009 m. vasario 26 d. Tarybos reglamentas (EB) Nr. 207/2009 dėl Bendrijos prekių ženklo (OL L 78, p. 1).

      (4)  2012 m. rugsėjo 27 d. Bendrojo Teismo sprendimas Pucci Internacional prieš VRDT — El Corte Inglés (Emidio Tucci), dar nepaskelbtas Rinkinyje.


title: Byla C-517/04  2006 m. birželio 8 d.  Teisingumo Teismo (antroji kolegija) sprendimas ( College van Beroep voor het bedrijfsleven  —  Nyderlandai  prašymas priimti prejudicinį sprendimą)  Visserijbedrijf D.J. Koornstra & Zn. VOF prieš Productschap Vis  (Mokestis už krevečių pervežimą žvejybos laivu, registruotu valstybėje narėje, kuris yra skirtas krevečių nusunkino ir lukštenimo veiklai finansuoti toje pačioje valstybėje narėje — EB 25 straipsnis — Muitams lygiaverčio poveikio mokėjimas — EB 90 straipsnis — Vidaus mokesčiai)

text:
               29.7.2006

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 178/4

         2006 m. birželio 8 d. Teisingumo Teismo (antroji kolegija) sprendimas (College van Beroep voor het bedrijfsleven — Nyderlandai prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Visserijbedrijf D.J. Koornstra & Zn. VOF prieš Productschap Vis

   (Byla C-517/04) (1)

   (Mokestis už krevečių pervežimą žvejybos laivu, registruotu valstybėje narėje, kuris yra skirtas krevečių nusunkino ir lukštenimo veiklai finansuoti toje pačioje valstybėje narėje - EB 25 straipsnis - Muitams lygiaverčio poveikio mokėjimas - EB 90 straipsnis - Vidaus mokesčiai)
   (2006/C 178/06)
   Proceso kalba: olandų
   Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas
   College van Beroep voor het bedrijfsleven
   Šalys pagrindinėje byloje
   Ieškovė: Visserijbedrijf D.J. Koornstra & Zn. VOF
   Atsakovė: Productschap Vis
   Dalykas
   Prašymas priimti prejudicinį sprendimą — College van Beroep voor het bedrijfsleven — Ginčijamo valstybės narės mokesčio, kurį įmonės turi mokėti už krevečių pervežimą laivu, registruotu šioje valstybėje narėje, atitikimas Bendrijos teisei, ypač EB sutarties 25 ir 90 straipsniams — Tokios įmonės mokėtinas mokestis už bet kur kitur Bendrijoje pervežtas krevetes — Krevečių nusunkimo ir lukštenimo veiklai toje pačioje valstybėje narėje finansuoti skirtas mokestis — Lygiaverčio poveikio mokestis — Mokestis, taikytinas įmonėms ar produktams?
   Rezoliucinė dalis
   Pagal identiškus kriterijus valstybės narės viešosios teisės reglamentuojamos organizacijos nustatytas mokestis už nacionalinei rinkai ar eksportui į kitas valstybes nares skirtus nacionalinius gaminius yra EB 23 ir EB 25 straipsniais draudžiamas eksporto muitui lygiaverčio poveikio mokėjimas, jei pajamomis iš šios rinkliavos finansuojama veikla, skirta vien nacionalinei rinkai skirtiems nacionaliniams gaminiams, ir jei lengvatos, kylančios dėl pajamų iš šios rinkliavos paskirties, padengia visą šiems gaminiams tenkančią naštą. Kita vertus, tokia rinkliava pažeistų EB 90 straipsnyje įtvirtintą diskriminavimo draudimą, jei lengvatos, kurias sudaro pajamų iš šios rinkliavos priskyrimo perdirbtiems arba nacionalinėje rinkoje parduodamiems nacionaliniams gaminiams, padengtų tik dalį šiems gaminiams tenkančios naštos.

      (1)  OL C 69, 2005 3 19.


title: Byla C-621/15: 2015 m. lapkričio 23 d. Cour de cassation (Prancūzija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje W ir kt./Sanofi Pasteur MSD SNC, Caisse primaire d'assurance maladie des Hauts-de-Seine, Caisse Carpimko

text:
               8.2.2016

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 48/18

         2015 m. lapkričio 23 d.Cour de cassation (Prancūzija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje W ir kt./Sanofi Pasteur MSD SNC, Caisse primaire d'assurance maladie des Hauts-de-Seine, Caisse Carpimko

   (Byla C-621/15)
   (2016/C 048/25)
   Proceso kalba: prancūzų

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Cour de cassation

      Šalys pagrindinėje byloje

      Ieškovės: W ir kt.

      Atsakovės: Sanofi Pasteur MSD SNC, Caisse primaire d'assurance maladie des Hauts-de-Seine, Caisse Carpimko

      Prejudiciniai klausimai

               1.

               Ar pagal 1985 m. liepos 25 d. Tarybos direktyvos 85/374/EEB dėl valstybių narių įstatymų ir kitų teisės aktų, reglamentuojančių atsakomybę už gaminius su trūkumais, derinimo (1) 4 straipsnį farmacijos laboratorijų atsakomybės už jų gaminamas vakcinas srityje draudžiamas toks įrodinėjimo būdas, kai bylą iš esmės nagrinėjantis teismas, naudodamasis savo diskrecija, gali nuspręsti, kad ieškovo nurodytos faktinės aplinkybės yra pagrįstos, tikslios ir neprieštaringos prielaidos, kurios įrodo vakcinos trūkumą ir priežastinį ryšį tarp jo ir ligos, neatsižvelgiant į tai, kad remiantis medicininiais tyrimais nenustatytas ryšys tarp vakcinavimo ir susirgimo?

               2.

               Jei atsakymas į pirmąjį klausimą neigiamas, ar pagal tos Direktyvos 85/374 4 straipsnį draudžiama prielaidų sistema, pagal kurią priežastinis ryšys tarp vakcinos trūkumo ir nukentėjusio asmens patirtos žalos visada laikomas įrodytu, jeigu yra tam tikri priežastingumo požymiai?

               3.

               Jei atsakymas į pirmąjį klausimą teigiamas, ar tos Direktyvos 85/374 4 straipsnis turi būti aiškinamas taip, kad priežastinis ryšys, kurio įrodinėjimo pareiga tenka nukentėjusiam asmeniui, tarp vakcinos trūkumo ir jo patirtos žalos yra įrodytas tik tuo atveju, jeigu šis ryšys įrodytas moksliniu požiūriu?

      (1)  OL L 210, p. 29; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 15 sk., 1 t., p. 257.


title: Byla C-225/13: 2014 m. balandžio 9 d. Teisingumo Teismo (antroji kolegija) sprendimas byloje ( Conseil d'État (Belgija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Ville d'Ottignies-Louvain-la-Neuve, Michel Tillieut, Willy Gregoire, Marc Lacroix/Région wallonne (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą — Aplinka — Atliekos — Direktyva 75/442/EEB — 7 straipsnio 1 dalis — Tvarkymo planas — Tinkamos atliekų šalinimo vietos ir įrengimai — Sąvoka „atliekų tvarkymo planas“  — Direktyva 1999/31/EB — 8 ir 14 straipsniai — Sąvartynai, kuriems šios direktyvos perkėlimo metu jau išduoti leidimai arba kurie jau eksploatuojami)

text:
               10.6.2014

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 175/13

         2014 m. balandžio 9 d. Teisingumo Teismo (antroji kolegija) sprendimas byloje (Conseil d'État (Belgija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Ville d'Ottignies-Louvain-la-Neuve, Michel Tillieut, Willy Gregoire, Marc Lacroix/Région wallonne

   (Byla C-225/13) (1)

   ((Prašymas priimti prejudicinį sprendimą - Aplinka - Atliekos - Direktyva 75/442/EEB - 7 straipsnio 1 dalis - Tvarkymo planas - Tinkamos atliekų šalinimo vietos ir įrengimai - Sąvoka „atliekų tvarkymo planas“ - Direktyva 1999/31/EB - 8 ir 14 straipsniai - Sąvartynai, kuriems šios direktyvos perkėlimo metu jau išduoti leidimai arba kurie jau eksploatuojami))
   2014/C 175/15
   Proceso kalba: prancūzų

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Conseil d'État

      Šalys pagrindinėje byloje

      Ieškovai: Ville d'Ottignies-Louvain-la-Neuve, Michel Tillieut, Willy Gregoire, Marc Lacroix

      Atsakovas: Région wallonne

      dalyvaujant: Shanks SA

      Dalykas

   Prašymas priimti prejudicinį sprendimą – Conseil d'État – 1975 m. liepos 15 d. Tarybos direktyvos 75/442/EEB dėl atliekų (OL L 194, p. 39; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 15 sk., 1 t., p. 23) 7 straipsnio bei 2001 m. birželio 27 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2001/42/EB dėl tam tikrų planų ir programų pasekmių aplinkai vertinimo (OL L 197, p. 30; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 15 sk., 6 t., p. 157) 2 straipsnio a punkto išaiškinimas – Atliekų šalinimas – Atliekų valdymo plano sąvoka – Nacionalinės teisės akto nuostata, pagal kurią leidimas gali būti išduodamas tik minėtame atliekų tvarkymo plane nurodytiems techninio užpylimo žemėmis centrams – Nukrypti leidžianti nuostata, pagal kurią įsigaliojus atliekų valdymo planui leidžiama atnaujinti leidimus, suteiktus techninio užpylimo žemėmis centrams prieš šio plano įsigaliojimą – Plano ir programos sąvoka

      Rezoliucinė dalis

   1975 m. liepos 15 d. Tarybos direktyvos 75/442/EEB dėl atliekų, iš dalies pakeistos 1996 m. gegužės 24 d. Komisijos sprendimu 96/350/EB, 7 straipsnio 1 dalis turi būti aiškinama taip, kad „atliekų tvarkymo planu“, kaip jis suprantamas pagal šią Direktyvos 75/442, iš dalies pakeistos Sprendimu 96/350, nuostatą, negalima laikyti norminio nacionalinės teisės akto nuostatos, kaip antai nagrinėjamos pagrindinėje byloje, kurioje numatyta, kad, nukrypstant nuo taisyklės, pagal kurią leidimas gali būti išduodamas tik pagal šį straipsnį reikalaujamame atliekų tvarkymo plane nurodytiems techninio užpylimo žemėmis centrams, tokie iki šio atliekų tvarkymo plano įsigaliojimo leidimus gavę centrai po šio įsigaliojimo gali gauti naujus leidimus tuose pačiuose žemės sklypuose.
   1999 m. balandžio 26 d. Tarybos direktyvos 1999/31/EB dėl atliekų sąvartynų, iš dalies pakeistos 2011 m. gruodžio 5 d. Tarybos direktyva 2011/97/ES, 8 straipsniu nedraudžiama tokia norminio nacionalinės teisės akto nuostata, kurios teisinis pagrindas gali būti šios direktyvos 14 straipsnis ir kuri gali būti taikoma sąvartynams, kuriems šios direktyvos perkėlimo į nacionalinės teisės aktus metu jau buvo išduoti leidimai arba kurie jau buvo eksploatuojami, jeigu jie atitinka šiame 14 straipsnyje nurodytus kitus reikalavimus, o tai patikrinti turi prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas.

      (1)  OL C 207, 2013 7 20.


title: Byla F-137/14: 2014 m. gruodžio 8 d. pareikštas ieškinys byloje ZZ/Komisija

text:
               2.2.2015

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 34/54

         2014 m. gruodžio 8 d. pareikštas ieškinys byloje ZZ/Komisija

   (Byla F-137/14)
   (2015/C 034/67)
   Proceso kalba: vokiečių

      Šalys

      Ieškovas: ZZ, atstovaujamas advokato H. Tettenborn

      Atsakovė: Europos Komisija

      Ginčo dalykas bei aprašymas

   Panaikinti 2014 m. sausio 29 d. Europos išorės veiksmų tarnybos (SEAE) sprendimą, kuriuo nutraukiami ją ir ieškovą siejantis neterminuoti darbo santykiai, ir prašymas atlyginti ieškovui padarytą moralinę žalą.

      Ieškovės reikalavimai

   Ieškovas prašo:

               —

               panaikinti SEAE sprendimą, apie kurį ieškovui buvo pranešta 2014 m. sausio 29 d. SEAE raštu, pagal kurį ją su ieškovu siejantys darbo santykiai bus nutraukti 2014 m. rugpjūčio 31 d. vidurnaktį taikant išankstinio 7 mėnesių įspėjimo terminą;

               —

               įpareigoti SEAE pervesti ieškovui atitinkamą nuostolių atlyginimo sumą, kurią turi nustatyti Tarnautojų teismas, atlyginti moralinę žalą, kurią jis patyrė dėl pirmoje reikalavimų dalyje nurodyto SEAE sprendimo;

               —

               įpareigoti SEAE atlyginti visą ieškovo patirtą turtinę žalą, konkrečiai pervedant visą nesumokėtą atlyginimą ir padengti visas ieškovo išlaidas, turėtas dėl neteisėtų SEAE veiksmų (atskaičius visas gautas nedarbo išmokas arba, prireikus, gautas pajamas už darbą);
               nepatenkinus šio reikalavimo, tuo atveju, jei dėl faktinių ar teisinių aplinkybių ieškovas nebus grąžintas į savo darbą ir (arba) nebus įdarbintas SEAE ankstesnėmis sąlygomis, įpareigoti SEAE atlyginti ieškovo patirtą turtinę žalą dėl to, kad buvo neteisėtai nutraukta jo profesinė veikla, atlyginant nuostolius sumai, atitinkančiai skirtumą tarp pajamų, kurias jis galėjo iš tikrųjų tikėtis ir pajamų, kurias ieškovas būtų gavęs, jei jo sutartis nebūtų buvusi nutraukta, atsižvelgiant į pensijos ir kitas išmokas, kurias jis galėjo gauti ir

               —

               priteisti iš SEAE bylinėjimosi išlaidas.


title: Byla F-79/15: 2015 m. gegužės 26 d. pareikštas ieškinys byloje ZZ/ECB

text:
               24.8.2015

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 279/57

         2015 m. gegužės 26 d. pareikštas ieškinys byloje ZZ/ECB

   (Byla F-79/15)
   (2015/C 279/73)
   Proceso kalba: prancūzų

      Šalys

      Ieškovė: ZZ, atstovaujama advokato S. Pappas

      Atsakovas: Europos Centrinis Bankas

      Ginčo dalykas bei aprašymas

   Europos Centrinio Banko sprendimo, kuriuo užbaigiama procedūra dėl ieškovės ligos pripažinimo profesine, panaikinimas ir prašymas atlyginti tariamai jos patirtą turtinę ir neturtinę žalą.

      Ieškovės reikalavimai

               —

               Panaikinti ginčijamą sprendimą.

               —

               Priteisti iš Europos Centrinio Banko 30  000 EUR patirtos turtinės ir neturtinės žalos atlyginimą.

               —

               Priteisti iš Europos Centrinio Banko bylinėjimosi išlaidas.


title: Byla C-63/06 Lietuvos vyriausiasis administracinis teismas  2005 m. gruodžio 20 d.  nutartimi pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje UAB Profisa prieš Muitinės departamentą prie Lietuvos Respublikos finansų ministerijos

text:
               8.4.2006

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 86/14

         Lietuvos vyriausiasis administracinis teismas 2005 m. gruodžio 20 d. nutartimi pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje UAB Profisa prieš Muitinės departamentą prie Lietuvos Respublikos finansų ministerijos
   (Byla C-63/06)
   (2006/C 86/26)
   Proceso kalba: lietuvių

      Lietuvos vyriausiasis administracinis teismas2005 m. gruodžio 20 d. nutartimi kreipėsi į Europos Bendrijų Teisingumo Teismą su prašymu, kurį Teisingumo Teismo sekretoriatas gavo 2006 2 3, priimti prejudicinį sprendimą byloje UAB Profisa prieš Muitinės departamentą prie Lietuvos Respublikos finansų ministerijos.

      Lietuvos vyriausiasis administracinis teismas prašo Teisingumo Teismo atsakyti į šį klausimą:
   Ar, atsižvelgiant į 1992 m. spalio 19 d. Tarybos direktyvos 92/83/EEB (1) dėl akcizo mokesčio alkoholiui ir alkoholiniams gėrimams struktūrų suderinimo teksto skirtingomis kalbomis skirtumus, šios Direktyvos 27 straipsnio 1 dalies f punktas turėtų būti aiškinamas, kaip įpareigojantis valstybes nares atleisti nuo akcizų į Europos Bendrijų muitų teritoriją įvežamą etilo alkoholį, esantį šokolado gaminiuose, skirtuose tiesioginiam vartojimui, kai alkoholio kiekis neviršija 8,5 litrų šimte kilogramų produkto šokolado gaminiuose?

      (1)  OL L 316, p. 21


title: Byla C-145/06 ir 146/06 2007 m. liepos 5 d. Teisingumo Teismo (trečioji kolegija) sprendimas ( Commissione tributaria di secondo grado di Trento (Italija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Fendt Italiana Srl prieš Agenzia Dogane Ufficio Dogane di Trento (Direktyva 2003/96/EB — Bendrijos energetikos produktų ir elektros energijos mokesčių struktūra — Direktyvos taikymo sritis — Mineralinės alyvos — Tepalinės alyvos, naudojamos ne variklių degalams ar krosnių kurui, o kitiems tikslams — Netaikymas — Direktyvos 92/81/EEB panaikinimas — Nacionalinė apmokestinimo schema)

text:
               25.8.2007

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 199/11

         2007 m. liepos 5 d. Teisingumo Teismo (trečioji kolegija) sprendimas (Commissione tributaria di secondo grado di Trento (Italija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Fendt Italiana Srl prieš Agenzia Dogane Ufficio Dogane di Trento

   (Byla C-145/06 ir 146/06) (1)

   (Direktyva 2003/96/EB - Bendrijos energetikos produktų ir elektros energijos mokesčių struktūra - Direktyvos taikymo sritis - Mineralinės alyvos - Tepalinės alyvos, naudojamos ne variklių degalams ar krosnių kurui, o kitiems tikslams - Netaikymas - Direktyvos 92/81/EEB panaikinimas - Nacionalinė apmokestinimo schema)
   (2007/C 199/17)
   Proceso kalba: italų
   Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas
   Commissione tributaria di secondo grado di Trento (Italija)
   Šalys pagrindinėje byloje

      Ieškovė: Fendt Italiana Srl

      Atsakovė: Agenzia Dogane Ufficio Dogane di Trento
   Dalykas
   Prašymas priimti prejudicinį sprendimą — Commissione tributaria di secondo grado di Trento — 2003 m. spalio 27 d. Tarybos direktyvos 2003/96/EB, pakeičiančios Bendrijos energetikos produktų ir elektros energijos mokesčių struktūrą (OL L 283, p. 51), aiškinimas — Tepalinių alyvų, skirtų naudoti ne kaip variklių degalus ar krosnių kurą, apmokestinimą numatančio nacionalinio įstatymo suderinamumas
   Rezoliucinė dalis
   2003 m. spalio 27 d. Tarybos direktyva 2003/96/EB pakeičianti Bendrijos energetikos produktų ir elektros energijos mokesčių struktūrą, su pakeitimais, padarytais 2004 m. balandžio 29 d. Tarybos direktyva 2004/75/EB, turi būti aiškinama kaip nedraudžianti nacionalinės teisės aktų, pavyzdžiui tokių, kaip nagrinėjami pagrindinėje byloje, kurie numato tepalinių alyvų apmokestinimą vartojimo mokesčiu, jei šios alyvos yra skirtos, parduodamos ar naudojamos ne variklių degalams ar krosnių kurui, o kitiems tikslams.

      (1)  OL C 143, 2006 06 17.


title: Byla T-38/06 2008 m. rugsėjo 11 d. Pirmosios instancijos teismo nutartis byloje Italija prieš Komisiją

text:
               22.11.2008

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 301/62

         2008 m. rugsėjo 11 d. Pirmosios instancijos teismo nutartis byloje Italija prieš Komisiją

   (Byla T-38/06) (1)

   (2008/C 301/110)

      Proceso kalba: italų

   Antrosios kolegijos pirmininkas nurodė išbraukti bylą iš registro.

      (1)  OL C 74, 2006 3 25.


title: Byla T-358/11: 2011 m. birželio 27 d. pareikštas ieškinys byloje Italija prieš Komisiją

text:
               27.8.2011

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 252/44

         2011 m. birželio 27 d. pareikštas ieškinys byloje Italija prieš Komisiją

   (Byla T-358/11)
   2011/C 252/96
   Proceso kalba: italų

      Šalys

      Ieškovė: Italijos Respublika, atstovaujama avvocato dello Stato P. Marchini

      Atsakovė: Europos Komisija

      Reikalavimai

   Ieškovė Bendrojo Teismo prašo:

               —

               panaikinti šiuos teisės aktus: i) 2011 m. balandžio 15 d. Europos Komisijos įgyvendinimo sprendimą C(2011) 2517 dėl Italijos patirtų tam tikrų išlaidų nefinansavimo Europos Sąjungos lėšomis iš Europos žemės ūkio orientavimo ir garantijų fondo (EŽŪOGF) Garantijų skyriaus, kiek tai susiję su viešojo cukraus sandėliavimo 2006 finansiniais metais (10 % finansinis pataisymas, atitinkantis 171 418,00 EUR), 2007 finansiniais metais (10 % finansinis pataisymas, atitinkantis 182 006,00 EUR), 2008 finansiniais metais (10 % finansinis pataisymas, atitinkantis 111 062,00 EUR), 2009 finansiniais metais (10 % finansinis pataisymas, atitinkantis 34 547,00 EUR) dėl „sandėliavimo išlaidų padidėjimo 35 %“, 2006 finansiniais metais (5 % finansinis pataisymas, atitinkantis 781 044,00 EUR) dėl „pavėluotai atliktos inventorizacijos kontrolės“, kaip numatyta šio sprendimo priede (anksčiau — 1 straipsnis), kiek jis neatitinka Europos Sąjungos teisės normų; ii) 2011 m. sausio 3 d. Europos Komisijos žemės ūkio ir kaimo plėtros generalinio direktorato (Direktoratas J, Žemės ūkio išlaidų auditas) laišką Nr. ARES (2011) 2287 ir prie jo pridėto priedo 2 punktą, kuriame išdėstyti galutiniai motyvai, kuriais grindžiama galutinė pozicija, susijusi su Taikinimo institucijos pranešimu byloje 10/IT/435, kiek jis susijęs su sprendimu; iii) 2010 m. vasario 3 d. Europos Komisijos žemės ūkio ir kaimo plėtros generalinio direktorato (Direktoratas J, Žemės ūkio išlaidų auditas) laišką Nr. ARES (2010) 57525 ir prie jo pridėtą priedą, kuriame išdėstyti nefinansavimo Europos Sąjungos lėšomis motyvai, kiek jis susijęs su sprendimu,

               —

               nepatenkinus šio reikalavimo, pripažinti Reglamentą (EB) Nr. 915/2006 negaliojančiu.

      Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

   Grįsdama ieškinį ieškovė remiasi šešiais pagrindais.
   Pirmasis ieškinio pagrindas, susijęs su esminių procedūrinių reikalavimų pažeidimu (SESV 269 straipsnis, anksčiau EB 253 straipsnis), konkrečiai su tuo, kad neatliktas preliminarus tyrimas dėl finansinio pataisymo, susijusio su „sandėliavimo išlaidų padidėjimu 35 % 2006, 2007, 2008, 2009 finansiniais metais“.
   Italijos vyriausybės nuomone, Komisija tinkamai neišnagrinėjo informacijos, pateiktos Agea [žemės ūkio mokėjimo agentūra], kuri parodo, kad buvo atliktas rinkos tyrimas ir kad buvo žinomos padidėjusios sandėliavimo nuomos priežastys, susijusios su sudėtinga situacija cukraus sandėliavimo patalpų rinkoje nuo 2005 m.
   Antrasis ieškinio pagrindas, susijęs su esminių procedūrinių reikalavimų pažeidimu (SESV 269 straipsnis, anksčiau EB 253 straipsnis), konkrečiai su tuo, kad nebuvo pateikti finansinio pataisymo, susijusio su „sandėliavimo išlaidų padidėjimu 35 % 2006, 2007, 2008, 2009 finansiniais metais“, motyvai.
   Italijos vyriausybės nuomone, Komisija nepaaiškino, kodėl, jos manymu, Agea pareigūnų argumentai ir vieno iš didžiausių sandėliavimu užsiimančio ūkio subjekto tarifas nebuvo tinkami įrodymai, kad cukraus gamybos įmonės bendrai prašė padidinti kainas iki 50 %.
   Trečiasis ieškinio pagrindas, susijęs su Reglamento (EB) Nr. 884/2006 8 straipsnio ir jo I priedo, Reglamento (EB) Nr. 2148/1996, iš dalies pakeisto Komisijos reglamento (EB) Nr. 915/2006 priedu, 4 straipsnio pažeidimu ir klausiniu aiškinimu bei teisinio saugumo principo, teisės aktų negaliojimo atgal ir teisėtų lūkesčių principo pažeidimu, kiek tai susiję su 5 % finansiniu pataisymu 2006 finansiniais metais dėl „pavėluotai atliktos inventorizacijos kontrolės“.
   Italijos vyriausybė tvirtina, kad Komisija pažeidė pereinamojo laikotarpio nuostatas, numatytas Reglamento Nr. 884/2006 priedo AII skyriaus 5 punkte. Atsižvelgiant į tai, kad Agea jau atliko kontrolę pagal Italijos teisės normas ir pateikė šią kontrolę patvirtinančius įrodymus, būtent deklaracijas ir įrašus, Komisijos atstovams atliekant patikrinimą 2007 m. gegužės mėn., turėjo būti taikomos pereinamojo laikotarpio nuostatos, netaikant sankcijų Italijos valstybės atžvilgiu, kuri dėl koordinavimo problemų su Agecontrol galėjo būti įpareigota pateikti dokumentų santrauką 2007 m. vasario mėn. Italijos vyriausybė nurodo, kad buvo pažeisti teisinio saugumo, teisės aktų negaliojimo atgal, teisėtų lūkesčių apsaugos ir proporcingumo principai, remiantis tuo, kad buvo reikalaujama atlikti operacijų, kurios jau buvo seniai atliktos, inventorizaciją tuo metu, kai šie reglamentai įsigaliojo 2006 m. birželio 23 ir 24 d., (ypač Reglamento Nr. 915/2006 priedas) ir iškart prieš uždarant sąskaitas 2006 m. rugsėjo 30 d.
   Ketvirtasis ieškinio pagrindas, susijęs su esminių procedūrinių reikalavimų pažeidimu (SESV 269 straipsnis, anksčiau EB 253 straipsnis), konkrečiai su tuo, kad nebuvo pateikti 5 % finansinio pataisymo 2006 finansiniais metais dėl „pavėluotai atliktos inventorizacijos kontrolės“.
   Italijos vyriausybė tvirtina, kad Komisija nepateikė tinkamų motyvų, kodėl buvo atmestas Taikinimo institucijos pasiūlymas, kiek pagal šį pasiūlymą nauja taisyklė, įtvirtinta Reglamente (EB) Nr. 915/2006, nustatanti inventorizavimo terminą, cukraus sandėliavimui turėjo būti taikoma tik nuo šio reglamento įsigaliojimo, o ne visiems 2006 finansiniams metams, todėl finansinis pataisymas turėtų būti sumažintas (apytikriai 8 mėn.).
   Penktasis ieškinio pagrindas, susijęs su teiginiu, kad Reglamentas (EB) Nr. 915/2006 yra neteisėtas.
   Italijos vyriausybė tvirtina, kad šis reglamentas yra neteisėtas tiek, kiek jame nustatyta pareiga atlikti inventorizaciją: likusių atsargų 2004–2005 prekybos metais (2005 m. rugsėjo 30 d.); pradinių atsargų — 2005–2006 prekybos metais (2005 m. spalio 1 d.) ir likusių atsargų — 2005–2006 prekybos metais (2006 m. rugsėjo 30 d.) 2006 metais, likus tik trims mėnesiams iki naujos inventorizacijos termino. Italijos vyriausybė mano, kad privalomų veiksmų numatymas reglamente įvykių, kurie jau įvyko ir yra užbaigti, atžvilgiu ir atitinkamai jų neįvykdžius sankcijų skyrimas, taikant finansinio pataisymo procedūrą, prieštarauja Bendrijos teisės bendriesiems principams.
   Šeštasis ieškinio pagrindas, susijęs su esminių procedūrinių reikalavimų pažeidimu ir tuo, kad nebuvo pateikti motyvai ir pakankami įrodymai (SESV 269 straipsnis, anksčiau EB 253 straipsnis).
   Italijos vyriausybė tvirtina, kad Komisija iškraipė faktus tiek, kiek ji taikė finansinius pataisymus, remdamasi klaidinga prielaida, pasiūlyta DG AGRI, nes Agea neatliko patikrinimo, kiek cukraus buvo įvežta ir kiek išvežta, „apytikriai 127 000 tonų cukraus buvo išvežta (oficialiai svoris nebuvo patikrintas)“. Taip pat Italijos vyriausybė teigia, kad nebuvo pateikta pakankamai įrodymų pagrįsti teiginį, kad „nebuvo atlikta metinė inventorizacija... kai buvo atliekamos sandėliavimo operacijos“ arba kad „apytikriai 127 000 tonų cukraus buvo išvežta (oficialiai svoris nebuvo patikrintas) tarp 2006 m. rugsėjo 30 d. (data, kurią inventorizacija turėjo būti atlikta) ir 2007 m. vasario mėn.“. Atsižvelgiant į dokumentus, kuriuos kaip įrodymus Komisijos tarnyboms pateikė Agea, t. y. ataskaitas, parodančias kiekvienos siuntos cukraus įvežimo, išvežimo ir sandėliavimo duomenis, Komisija negali teigti priešingai, nepateikdama įrodymų.
   Septintasis ieškinio pagrindas, susijęs su esminių procedūrinių reikalavimų pažeidimu ir tuo, kad nebuvo pateikti motyvai ir pakankami įrodymai (SESV 269 straipsnis, anksčiau EB 253 straipsnis), kiek tai susiję su tariama grėsme, kad fondas patirs nuostolių.
   Italijos vyriausybės manymu, sprendimas yra netinkamai nepagrįstas, nes nebuvo įvertintas inspekcijų ir kontrolės, susijusių su cukraus įvežimu ir išvežimu ir sandėliavimo kiekiu per mėnesį, kurias atliko Agea, veiksmingumas.


title: Byla T-516/08: 2010 m. kovo 24 d. Bendrojo Teismo nutartis byloje Eriksen prieš Komisiją (Ieškinys dėl žalos atlyginimo — Branduolinės avarijos Tulyje (Grenlandija) pasekmės visuomenės sveikatai — Direktyva 96/29/Euratomas — Komisijos priemonių prieš valstybę narę nepriėmimas — Akivaizdžiai teisiškai nepagrįstas ieškinys)

text:
               22.5.2010

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 134/34

         2010 m. kovo 24 d. Bendrojo Teismo nutartis byloje Eriksen prieš Komisiją

   (Byla T-516/08) (1)

   (Ieškinys dėl žalos atlyginimo - Branduolinės avarijos Tulyje (Grenlandija) pasekmės visuomenės sveikatai - Direktyva 96/29/Euratomas - Komisijos priemonių prieš valstybę narę nepriėmimas - Akivaizdžiai teisiškai nepagrįstas ieškinys)
   2010/C 134/58
   Proceso kalba: anglų

      Šalys

      Ieškovas: Heinz Helmuth Eriksen (Ebeltoftas, Danija), atstovaujamas advokato I. Anderson

      Atsakovė: Europos Komisija, atstovaujama E. White ir M. Patakia

      Dalykas

   Ieškinys dėl žalos, patirtos dėl to, kad Komisija tariamai nepriėmė būtinų priemonių, kad įpareigotų Danijos Karalystę priimti įstatymus ir kitus teisės aktus 1996 m. gegužės 13 d. Tarybos direktyvai 96/29/Euratomas, nustatančiai pagrindinius darbuotojų ir gyventojų sveikatos apsaugos nuo jonizuojančiosios spinduliuotės saugos standartus (OL L 159, p. 1; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 5 sk., 2 t., p. 291), įgyvendinti ir taikyti šias nuostatas nuo branduolinės avarijos Tulyje (Grenlandija) nukentėjusiems darbuotojams, atlyginimo.

      Rezoliucinė dalis

               1.

               Atmesti ieškinį.

               2.

               Priteisti iš Heinz Helmuth Eriksen bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 44, 2009 2 21.