1982 m. birželio 10 d. Teisingumo Teismo (trečioji kolegija) sprendimas. # Compagnie Interagra SA prieš Europos Bendrijų Komisiją. # Byla 217/81.


1984 m. liepos 12 d. Teisingumo Teismo (penktoji kolegija) sprendimas. # SARL Prodest prieš Caisse primaire d'assurance maladie de Paris. # Prašymas priimti prejudicinį sprendimą: Commission de première instance du contentieux de la sécurité sociale et de la mutualité sociale agricole de Paris - Prancūzija. # Laisvas darbuotojų judėjimas. # Byla 237/83.


2013 m. liepos 11 d. Bendrojo Teismo (aštuntoji kolegija) sprendimas. # Belgische Vereniging van handelaars in- en uitvoerders geslepen diamant (BVGD) prieš Europos Komisiją. # Sujungtos bylos T-104/07 ir T-339/08.


Teisingumo Teismo (penktoji kolegija) sprendimas 2004 m. balanžio 1 d. # Freiburger Kommunalbauten GmbH Baugesellschaft & Co. KG prieš Ludger Hofstetter ir Ulrike Hofstetter. # Prašymas priimti prejudicinį sprendimą: Bundesgerichtshof - Vokietija. # Direktyva 93/13/EEB. # Byla C-237/02.


title: 2008 m. liepos 17 d. Teisingumo Teismo (antroji kolegija) sprendimas. # Franco Campoli prieš Europos Bendrijų Komisiją. # Apeliacinis skundas - Pareigūnai - Atlyginimas - Pensija - Korekcinio koeficiento, apskaičiuoto pagal gyvenamosios vietos šalies vidutines pragyvenimo išlaidas, taikymas - Pereinamojo laikotarpio sistema, nustatyta Pareigūnų tarnybos nuostatus iš dalies keičiančiu reglamentu - Prieštaravimas dėl teisėtumo. # Byla C-71/07 P.

text:
      TEISINGUMO TEISMO (antroji kolegija) SPRENDIMAS
      2008 m. liepos 17 d.
      Byla C‑71/07 P
      Franco Campoli
      prieš
      Europos Bendrijų Komisiją
      „Apeliacinis skundas – Pareigūnai – Atlyginimas – Pensija – Korekcinio koeficiento, apskaičiuoto pagal gyvenamosios vietos šalies vidutines pragyvenimo išlaidas, taikymas – Pereinamojo laikotarpio sistema, nustatyta Pareigūnų tarnybos nuostatus iš dalies keičiančiu reglamentu – Prieštaravimas dėl teisėtumo“
      Dalykas: Apeliacinis skundas, pareikštas dėl 2006 m. lapkričio 29 d. Pirmosios instancijos teismo sprendimo Campoli prieš Komisiją (T‑135/05, Rink. VT p. I‑A‑2‑0000 ir II‑A‑2‑0000), kuriuo šį sprendimą prašoma panaikinti. Komisijos pareikštas priešpriešinis
         apeliacinis skundas.

      Sprendimas: Atmesti apeliacinį skundą ir priešpriešinį apeliacinį skundą.

      Santrauka
      1.        Apeliacinis skundas – Priešpriešinis apeliacinis skundas – Dalykas – Pagrindinio apeliacinio skundo pripažinimas nepriimtinu
            – Nepriimtinumas
      (Teisingumo Teismo statuto 56 straipsnio antroji pastraipa ir 61 straipsnis)
      2.        Pareigūnai – Pensijos – Korekcinis koeficientas
      (Pareigūnų tarnybos nuostatų 82 straipsnio 1 ir 3 dalys; XIII priedo 20 straipsnio 1 dalis ir 24 straipsnio 2 dalis ; Tarybos
            reglamentas Nr. 723/2004)
      3.        Pareigūnai – Pensijos – Korekcinis koeficientas
      (Pareigūnų tarnybos nuostatų 83 straipsnio 1 dalies pirmoji pastraipa; XIII priedo 20 straipsnis; Tarybos reglamentas Nr. 723/2004)
      1.        Iš Teisingumo Teismo statuto 61 straipsnio matyti, kad kiekvienu apeliaciniu skundu turi būti siekiama panaikinti Pirmosios
         instancijos teismo sprendimą ar jo dalį, o panaikinimo atveju Teisingumo Teismas gali arba pats paskelbti galutinį sprendimą
         byloje, jei toje bylos stadijoje tai galima padaryti, arba grąžinti bylą Pirmosios instancijos teismui.

      Todėl priepriešinis apeliacinis skundas, kuriuo siekiama ne panaikinti skundžiamą sprendimą, bet nepriimtinu pripažinti pareikštą
         pagrindinį apeliacinį skundą, yra nepriimtinas.

      2.        Pareigūnų pensijoms taikomas vienas korekcinis koeficientas šaliai gali būti tinkamas rodiklis, iš tikrųjų apytikriai atspindintis
         pragyvenimo išlaidas valstybėje narėje.

      Atsižvelgiant į tai, kad iš tikrųjų vienas korekcinis koeficientas šaliai yra apytikris, turi būti pripažinta, jog tikslas
         užtikrinti tam tikrą buvusių pareigūnų, gyvenančių skirtingose valstybėse narėse, vienodą perkamąją galią pasiekiamas, jei
         vienas korekcinis koeficientas nustatomas laikantis jo reprezentatyvų pobūdį užtikrinančių kriterijų. Taigi korekcinių koeficientų
         pagal pragyvenimo išlaidas gyvenamosios vietos valstybėje narėje, palyginti su pragyvenimo išlaidomis Belgijoje, apskaičiavimo
         mechanizmas („šalies metodas“) atspindi pragyvenimo išlaidas valstybės viduje ne mažiau reprezentatyviai negu šių korekcinių
         koeficientų apskaičiavimas pagal pragyvenimo išlaidas gyvenamosios vietos šalies sostinėje, palyginti su pragyvenimo išlaidomis
         Briuselyje („sostinės metodas“).

      Kadangi dėl to „šalies metodas“ yra tinkamas apskaičiavimo būdas, kad kiek įmanoma būtų užtikrinta vienoda pensininkų perkamoji
         galia, Bendrijos teisės aktų leidėjas nepažeidė vienodo požiūrio principo, kai, priimdamas Reglamentą Nr. 723/2004, iš dalies
         keičiantį Pareigūnų tarnybos nuostatus ir kitų tarnautojų įdarbinimo sąlygas, ir nustatydamas korekcinius koeficientus pereinamojo
         laikotarpio pensijų sistemai, „sostinės metodą“ pakeitė „šalies metodu“.

      3.        Reglamente Nr. 723/2004, iš dalies keičiančiame Pareigūnų tarnybos nuostatus ir kitų tarnautojų įdarbinimo sąlygas, įtvirtintas
         Bendrijos teisės aktų leidėjo sprendimas reformuoti pensijų sistemą panaikinant korekcinius koeficientus nuo 2004 m. gegužės
         1 d. įgytoms teisėms į pensiją neprieštarauja vienodo požiūrio principui. Nors korekcinių koeficientų sistema ir todėl tam
         tikra perkamosios galios pusiausvyra pagal pensininko gyvenamosios vietos valstybę narę paremta ankstesnė pensijų sistema
         yra tinkama priemonė įgyvendinti minėtą principą, iš to negalima daryti išvados, kad bet kuri kita sistema su šiuo principu
         nesuderinama.

      Iš tikrųjų pensijų sistema, kuria siekiama nustatyti vienodą perkamąją galią, yra tik viena iš priemonių, galinčių užtikrinti
         vienodo požiūrio principo laikymąsi. Šio principo taip pat laikomasi, jeigu yra sistema, pagal kurią pensininkai už panašias
         įmokas gauna tokią pačią nominaliąją pensiją.

      Pereinamojo laikotarpio sistema nustatytas mažiausias 100 % korekcinis koeficientas tam tikriems pensininkams tik pagreitina
         korekcinių koeficientų panaikinimą, kurį numato galutinė sistema.

      Kadangi galutine naująja pensijų sistema, kurią nustato iš dalies pakeisti Tarnybos nuostatai, jau nesiekiama užtikrinti pensininkų,
         nepaisant jų gyvenamosios vietos, vienodos perkamosios galios ir todėl ji neprieštarauja vienodo požiūrio principui, pereinamojo
         laikotarpio sistema, kuri tik pagreitina pensijos pagal „vieną“ sumą principo įgyvendinimą pensininkų, kuriems šis principas
         palankus, naudai, negali diskriminuoti.