title: Byla T-201/17: 2019 m. vasario 12 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Printeos/Komisija [«Deliktinė atsakomybė — Konkurencija — Karteliai — Sprendimas, kuriuo konstatuojamas SESV 101 straipsnio pažeidimas — Baudos — Teismo sprendimas, kuriuo iš dalies panaikinamas Komisijos sprendimas — Pagrindinės baudos sumos grąžinimas — Delspinigiai — Pakankamai aiškus teisės normos, suteikiančios teisių privatiems asmenims, pažeidimas — Priežastinis ryšys — Žala — SESV 266 straipsnis — Deleguotojo reglamento (ES) Nr. 1268/2012 90 straipsnio 4 dalies a punkto antras sakinys»]

text:
               1.4.2019

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 122/15

      2019 m. vasario 12 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Printeos/Komisija
      (Byla T-201/17) (1)

      (Deliktinė atsakomybė - Konkurencija - Karteliai - Sprendimas, kuriuo konstatuojamas SESV 101 straipsnio pažeidimas - Baudos - Teismo sprendimas, kuriuo iš dalies panaikinamas Komisijos sprendimas - Pagrindinės baudos sumos grąžinimas - Delspinigiai - Pakankamai aiškus teisės normos, suteikiančios teisių privatiems asmenims, pažeidimas - Priežastinis ryšys - Žala - SESV 266 straipsnis - Deleguotojo reglamento (ES) Nr. 1268/2012 90 straipsnio 4 dalies a punkto antras sakinys)
      (2019/C 122/17)
      Proceso kalba: ispanų

         Šalys

         Ieškovė: Printeos, SA (Alkala de Henares, Ispanija), atstovaujama advokatų H. Brokelmann ir P. Martínez-Lage Sobredo

         Atsakovė: Europos Komisija, atstovaujama F. Dintilhac ir F. Jimeno Fernández

         Dalykas

      Visų pirma SESV 268 straipsniu pagrįstas prašymas atlyginti žalą, atsiradusią dėl Komisijos atsisakymo sumokėti ieškovei delspinigius nuo pagrindinės baudos sumos, kuri buvo grąžinta po to, kai 2016 m. gruodžio 13 d. Sprendimu Printeos ir kt./Komisija (T-95/15, EU:T:2016:722) buvo panaikintas 2014 m. gruodžio 10 d. Sprendimas C(2014) 92 95final dėl bylos nagrinėjimo pagal [SESV] 101 straipsnį ir EEE susitarimo 53 straipsnį (AT.39780 — Vokai), arba SESV 263 straipsniu pagrįstas prašymas panaikinti 2017 m. sausio 26 d. Komisijos sprendimą atsisakyti mokėti minėtus delspinigius.

         Rezoliucinė dalis

                  1.

                     Europos Sąjunga, atstovaujama Europos Komisijos, vykdydama 2016 m. gruodžio 13 d. Sprendimą Printeos ir kt./Komisija (T-95/15), turi Printeos, SA atlyginti dėl šiai bendrovei nepervestos 184 592,95 EUR sumos, kuri jai turėjo būti pervesta kaip delspinigiai, priskaičiuoti nuo 2015 m. kovo 9 d. iki 2017 m. vasario 1 d. pagal SESV 266 straipsnio pirmą pastraipą, patirtą žalą.

                  2.

                     Nuo 1 punkte nurodytos atlygintinos žalos nuo šio sprendimo paskelbimo iki visiško sumokėjimo pradedami skaičiuoti delspinigiai, taikant palūkanų normą, kurią Europos Centrinis Bankas (ECB) taiko savo pagrindinėms refinansavimo operacijoms, padidintą 3,5 procentinio punkto.

                  3.

                     Atmesti likusią ieškinio dalį.

                  4.

                     Priteisti iš Komisijos bylinėjimosi išlaidas.

         (1)  OL C 168, 2017 5 29.


title: Byla T-453/17: 2019 m. vasario 12 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje TV/Taryba [«Viešoji tarnyba — Bandomajam laikotarpiui paskirti pareigūnai — Bandomasis laikotarpis — Bandomojo laikotarpio ataskaita — Ataskaitų komiteto nuomonė — Atleidimas iš darbo pasibaigus bandomajam laikotarpiui — Profesinių savybių reikalavimų neatitikimas — Pareigūnų tarnybos nuostatų 34 straipsnis — Akivaizdi vertinimo klaida — Pareiga motyvuoti»]

text:
               1.4.2019

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 122/16

      2019 m. vasario 12 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje TV/Taryba
      (Byla T-453/17) (1)

      (Viešoji tarnyba - Bandomajam laikotarpiui paskirti pareigūnai - Bandomasis laikotarpis - Bandomojo laikotarpio ataskaita - Ataskaitų komiteto nuomonė - Atleidimas iš darbo pasibaigus bandomajam laikotarpiui - Profesinių savybių reikalavimų neatitikimas - Pareigūnų tarnybos nuostatų 34 straipsnis - Akivaizdi vertinimo klaida - Pareiga motyvuoti)
      (2019/C 122/18)
      Proceso kalba: prancūzų

         Šalys

         Ieškovas: TV, atstovaujamas advokatų L. Levi ir A. Blot

         Atsakovė: Europos Sąjungos Taryba, atstovaujama M. Bauer ir R. Meyer

         Dalykas

      SESV 270 straipsniu grindžiamas prašymas, kuriuo prašoma, pirma, panaikinti 2016 m. rugpjūčio 19 d. Tarybos sprendimą atleisti ieškovą iš darbo pasibaigus jo bandomajam laikotarpiui ir 2017 m. balandžio 11 d. Tarybos sprendimą, kuriuo buvo atmestas ieškovo skundas, ir, antra, atlyginti neturtinę žalą, kurią ieškovas tariamai patyrė dėl šių sprendimų.

         Rezoliucinė dalis

                  1.

                     Atmesti ieškinį.

                  2.

                     Priteisti iš TV bylinėjimosi išlaidas.

         (1)  OL C 347, 2017 10 16.


title: Byla T-796/17: 2019 m. vasario 14 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Mouldpro/EUIPO — Wenz Kunststoff (MOULDPRO) [«Europos Sąjungos prekių ženklas — Registracijos pripažinimo negaliojančia procedūra — Žodinis Europos Sąjungos prekių ženklas MOULDPRO — Absoliutus negaliojimo pagrindas — Nesąžiningas naudojimas — Reglamento (ES) 2017/1001 59 straipsnio 1 dalies b punktas — Santykiniai negaliojimo pagrindai — Reglamento 2017/1001 60 straipsnio 1 dalies b punktas ir 8 straipsnio 3 dalis — Reglamento 2017/1001 60 straipsnio 1 dalies c punktas ir 8 straipsnio 4 dalis»]

text:
               1.4.2019

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 122/17

      2019 m. vasario 14 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Mouldpro/EUIPO — Wenz Kunststoff (MOULDPRO)
      (Byla T-796/17) (1)

      (Europos Sąjungos prekių ženklas - Registracijos pripažinimo negaliojančia procedūra - Žodinis Europos Sąjungos prekių ženklas MOULDPRO - Absoliutus negaliojimo pagrindas - Nesąžiningas naudojimas - Reglamento (ES) 2017/1001 59 straipsnio 1 dalies b punktas - Santykiniai negaliojimo pagrindai - Reglamento 2017/1001 60 straipsnio 1 dalies b punktas ir 8 straipsnio 3 dalis - Reglamento 2017/1001 60 straipsnio 1 dalies c punktas ir 8 straipsnio 4 dalis)
      (2019/C 122/19)
      Proceso kalba: anglų

         Šalys

         Ieškovė: Mouldpro ApS (Balerupas, Danija), atstovaujama advokato W. Rebernik

         Atsakovė: Europos Sąjungos intelektinės nuosavybės tarnyba (EUIPO), atstovaujama P. Sipos ir D. Walicka

         Kita procedūros EUIPO apeliacinėje taryboje šalis, įstojusi į bylą Bendrajame Teisme: Wenz Kunststoff GmbH & Co. KG (Liudenšeidas, Vokietija), atstovaujama advokatų J. Bühling ir D. Graetsch

         Dalykas

      Ieškinys dėl 2017 m. spalio 16 d. EUIPO ketvirtosios apeliacinės tarybos sprendimo (byla R 2153/2015-4), susijusio su registracijos pripažinimo negaliojančia procedūra tarp Mouldpro ir Wenz Kunststoff.

         Rezoliucinė dalis

                  1.

                     Atmesti ieškinį.

                  2.

                     Priteisti iš Mouldpro ApS bylinėjimosi išlaidas.

         (1)  OL C 32, 2018 1 29.


title: Byla T-823/17: 2019 m. vasario 13 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Etnia Dreams/EUIPO — Poisson (Etnik) [«Europos Sąjungos prekių ženklas — Protesto procedūra — Žodinio Europos Sąjungos prekių ženklo „Etnik“ paraiška — Ankstesnis Europos Sąjungos prekių ženklas — Santykinis atmetimo pagrindas — Ankstesnio prekių ženklo nenurodymas proteste — Gero administravimo principas — Teisė į veiksmingą teisinę gynybą — Procesinis lygiateisiškumas — Sąžiningumo principas — Teisėti lūkesčiai»]

text:
               1.4.2019

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 122/18

      2019 m. vasario 13 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Etnia Dreams/EUIPO — Poisson (Etnik)
      (Byla T-823/17) (1)

      (Europos Sąjungos prekių ženklas - Protesto procedūra - Žodinio Europos Sąjungos prekių ženklo „Etnik“ paraiška - Ankstesnis Europos Sąjungos prekių ženklas - Santykinis atmetimo pagrindas - Ankstesnio prekių ženklo nenurodymas proteste - Gero administravimo principas - Teisė į veiksmingą teisinę gynybą - Procesinis lygiateisiškumas - Sąžiningumo principas - Teisėti lūkesčiai)
      (2019/C 122/20)
      Proceso kalba: ispanų

         Šalys

         Ieškovė: Etnia Dreams, SL (Valensija, Ispanija), atstovaujama advokato P. Gago Comes

         Atsakovė: Europos Sąjungos intelektinės nuosavybės tarnyba (EUIPO), atstovaujama S. Palmero Cabezas

         Kita procedūros EUIPO apeliacinėje taryboje šalis, įstojusi į bylą Bendrajame Teisme: Serge Poisson (Limal, Belgija)

         Dalykas

      Ieškinys dėl 2017 m. spalio 19 d. EUIPO ketvirtosios apeliacinės tarybos sprendimo (byla R 880/2017-4), susijusio su protesto procedūra tarp Etnia Dreams ir S. Poisson.

         Rezoliucinė dalis

                  1.

                     Atmesti ieškinį.

                  2.

                     Priteisti iš Etnia Dreams SL bylinėjimosi išlaidas.

         (1)  OL C 72, 2018 2 26.


title: Byla T-231/18: 2019 m. vasario 12 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Et Djili Soy Dzhihangir Ibryam/EUIPO — Lupu (Djili) [«Europos Sąjungos prekių ženklas — Protesto procedūra — Vaizdinio Europos Sąjungos prekių ženklo „Djili“ paraiška — Ankstesnis nacionalinis žodinis prekių ženklas GILLY — Santykinis atmetimo pagrindas — Galimybė supainioti — Reglamento (ES) 2017/1001 8 straipsnio 1 dalies b punktas»]

text:
               1.4.2019

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 122/18

      2019 m. vasario 12 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Et Djili Soy Dzhihangir Ibryam/EUIPO — Lupu (Djili)
      (Byla T-231/18) (1)

      (Europos Sąjungos prekių ženklas - Protesto procedūra - Vaizdinio Europos Sąjungos prekių ženklo „Djili“ paraiška - Ankstesnis nacionalinis žodinis prekių ženklas GILLY - Santykinis atmetimo pagrindas - Galimybė supainioti - Reglamento (ES) 2017/1001 8 straipsnio 1 dalies b punktas)
      (2019/C 122/21)
      Proceso kalba: anglų

         Šalys

         Ieškovė: Et Djili Soy Dzhihangir Ibryam (Dulovas, Bulgarija), atstovaujama advokato C.-R. Romițan

         Atsakovė: Europos Sąjungos intelektinės nuosavybės tarnyba, atstovaujama iš pradžių D. Gája ir D. Walicka, vėliau D. Gája ir H. O’Neill

         Kita procedūros EUIPO apeliacinėje taryboje šalis, įstojusi į bylą Bendrajame Teisme: Victor Lupu (Bukareštas, Rumunija)

         Dalykas

      Ieškinys dėl 2018 m. sausio 31 d. EUIPO penktosios apeliacinės tarybos sprendimo (byla R 1902/2017-5), susijusio su protesto procedūra tarp V. Lupu ir Et Djili Soy Dzhihangir Ibryam.

         Rezoliucinė dalis

                  1.

                     Atmesti ieškinį.

                  2.

                     Priteisti iš Et Djili Soy Dzhihangir Ibryam bylinėjimosi išlaidas.

         (1)  OL C 200, 2018 6 11.


title: Byla T-278/18: 2019 m. vasario 13 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Nemius Group/EUIPO (DENTALDISK) [«Europos Sąjungos prekių ženklas — Žodinio Europos Sąjungos prekių ženklo DENTALDISK paraiška — Absoliutus atmetimo pagrindas — Aprašomasis pobūdis — Reglamento (ES) 2017/1001 7 straipsnio 1 dalies c punktas»]

text:
               1.4.2019

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 122/19

      2019 m. vasario 13 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Nemius Group/EUIPO (DENTALDISK)
      (Byla T-278/18) (1)

      (Europos Sąjungos prekių ženklas - Žodinio Europos Sąjungos prekių ženklo DENTALDISK paraiška - Absoliutus atmetimo pagrindas - Aprašomasis pobūdis - Reglamento (ES) 2017/1001 7 straipsnio 1 dalies c punktas)
      (2019/C 122/22)
      Proceso kalba: vokiečių

         Šalys

         Ieškovė: Nemius Group GmbH (Obertshauzenas, Vokietija), atstovaujama advokato C. Bildhäuser

         Atsakovė: Europos Sąjungos intelektinės nuosavybės tarnyba (EUIPO), atstovaujama A. Sesma Merino ir D. Walicka

         Dalykas

      Ieškinys dėl 2018 m. sausio 30 d. EUIPO penktosios apeliacinės tarybos sprendimo (byla R 741/2017-5), susijusio su prašymu įregistruoti žodinį prekių ženklą DENTALDISK kaip Europos Sąjungos prekių ženklą.

         Rezoliucinė dalis

                  1.

                     Atmesti ieškinį.

                  2.

                     Nemius Group GmbH padengia savo ir Europos Sąjungos intelektinės nuosavybės tarnybos (EUIPO) patirtas bylinėjimosi išlaidas.

         (1)  OL C 221, 2018 6 25.


title: Byla T-63/19: 2019 m. sausio 31 d. pareikštas ieškinys byloje Rot Front/EUIPO — Kondyterska korporatsiia „Roshen“ (РОШЕН)

text:
               1.4.2019

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 122/21

      2019 m. sausio 31 d. pareikštas ieškinys byloje Rot Front/EUIPO — Kondyterska korporatsiia „Roshen“ (РОШЕН)
      (Byla T-63/19)
      (2019/C 122/24)
      Kalba, kuria surašytas ieškinys: anglų

         Šalys

         Ieškovė: Rot Front OAO (Maskva, Rusija), atstovaujama advokatų M. Geitz ir J. Stock

         Atsakovė: Europos Sąjungos intelektinės nuosavybės tarnyba (EUIPO)

         Kita procedūros Apeliacinėje taryboje šalis: Dochirnie pidpryiemstvo Kondyterska korporatsiia „Roshen“ (Kijevas, Ukraina)

         Su procedūra EUIPO susijusi informacija

         Prekių ženklo, dėl kurio kilo ginčas, savininkė: kita procedūros Apeliacinėje taryboje šalis

         Prekių ženklas, dėl kurio kilo ginčas: vaizdinis prekių ženklas РОШЕН, kurio tarptautinė registracija galioja Europos Sąjungoje –Europos Sąjungoje galiojantis tarptautinis prekių ženklas Nr. 11 233 784

         Procedūra EUIPO: protesto procedūra

         Ginčijamas sprendimas: 2018 m. lapkričio 16 d. EUIPO antrosios apeliacinės tarybos sprendimas byloje R 1872/2018-2

         Reikalavimai

      Ieškovė Bendrojo Teismo prašo:

                  —

                  panaikinti ginčijamą sprendimą,

                  —

                  priteisti iš atsakovės bylinėjimosi išlaidas.

         Pagrindai, kuriais remiamasi

                  —

                  Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) 2017/1001 94 straipsnio 1 dalies, 47 straipsnio 5 dalies ir 8 straipsnio 1 dalies b punkto pažeidimas.


title: Byla T-66/19: 2019 m. vasario 4 d. pareikštas ieškinys byloje Vlaamse Gemeenschap ir Vlaams Gewest/Parlamentas ir Taryba

text:
               1.4.2019

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 122/22

      2019 m. vasario 4 d. pareikštas ieškinys byloje Vlaamse Gemeenschap ir Vlaams Gewest/Parlamentas ir Taryba
      (Byla T-66/19)
      (2019/C 122/25)
      Proceso kalba: nyderlandų

         Šalys

         Ieškovai: Vlaamse Gemeenschap ir Vlaams Gewest, atstovaujami advokatų T. Eyskens, N. Bonbled ir P. Geysens

         Atsakovai: Europos Parlamentas ir Europos Sąjungos Taryba

         Reikalavimai

      Ieškovai Bendrojo Teismo prašo:

                  —

                  pripažinti ieškinį priimtinu ir pagrįstu;

                  —

                  panaikinti Reglamentą (ES) 2018/1724;

                  —

                  priteisti iš Europos Parlamento ir Tarybos bylinėjimosi išlaidas.

         Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

      Grįsdami ieškinį ieškovai remiasi penkiais pagrindais.

                  1.

                  Pirmasis ieškinio pagrindas: ESS 4 straipsnio 2 dalies pažeidimas
                  Reglamentu (ES) 2018/1724 (1) nustatyti lingvistiniai reikalavimai prieštarauja Belgijos Konstitucijoje įtvirtintoms nacionalinėms kalbų vartojimo taisyklėms, taikytinoms administracinių klausimų atveju. Ši vidaus kalbų vartojimo tvarka yra Belgijos valstybės pagrindinių politinių ir konstitucinių struktūrų dalis ir nacionalinio Belgijos valstybės savitumo dalis. Taigi Reglamentas 2018/1724 prieštarauja ESS 4 straipsnio 2 daliai, pagal kurią Sąjunga gerbia nacionalinį valstybių narių savitumą.

                  2.

                  Antrasis ieškinio pagrindas: ESS 5 straipsnio 1 ir 4 dalių pažeidimas, taip pat Protokolo Nr. 2 dėl subsidiarumo ir proporcingumo principų taikymo pažeidimas
                  Reglamentu 2018/1724 nustatyti lingvistiniai reikalavimai nesuderinami nei su kompetencijos suteikimo principu (1), nei su proporcingumo principu (2).

                              (1)

                              Pagal nė vieną Sutarties nuostatą Sąjungai nesuteikiama įgaliojimų reglamentuoti kalbų vartojimą valstybių narių valdžios institucijose.

                              (2)

                              Pareiga viešai pateikti vertimą „Sąjungos oficialiąja kalba, kurią plačiai supranta kuo daugiau tarpvalstybinių naudotojų“ (Reglamento 2018/1724 12 straipsnio 1 dalis) nesuderinama su proporcingumo principu ir nepagrindžia šio principo. Reglamentu 2018/1724 nustatyti lingvistiniai reikalavimai yra neproporcingi atsižvelgiant į siekiamą tikslą.

                  3.

                  Trečiasis ieškinio pagrindas: ESS 3 straipsnio 3 dalies Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijos 22 straipsnio, bendrojo nediskriminavimo dėl kalbos principo ir vienodo požiūrio į valstybes nares principo pažeidimas
                  Reglamentas 2018/1724 prieštarauja ESS 3 straipsnio 3 daliai, Chartijos 22 straipsniui, bendrajam nediskriminavimo dėl kalbos principui ir vienodo požiūrio į valstybes nares principui dėl to, kad šis reglamentas atgraso piliečius, norinčius įsikurti valstybėje narėje, kuri nėra jų valstybė narė, mokytis tos valstybės oficialiosios kalbos arba vienos iš oficialių kalbų, o, be to, kad pagal šį reglamentą numatytas visuotinis vienos bendravimo kalbos, kuri taip de facto tampa Europos institucijų ir viešųjų įstaigų kalba, vartojimas.

                  4.

                  Ketvirtasis ieškinio pagrindas: bendrųjų teisinio saugumo ir teisinio aiškumo principų, taip pat 2016 m. balandžio 13 d. Europos Parlamento, Europos Sąjungos Tarybos ir Europos Komisijos tarpinstitucinio susitarimo dėl geresnės teisėkūros 2 punkto pažeidimas
                  Reglamentu 2018/1724 valstybėms narėms nustatyti lingvistiniai reikalavimai akivaizdžiai prieštarauja aiškumo, tikslumo, numatomumo ir nuoseklumo principams. Reglamentu 2018/1724 nustatyta vertimo pareiga yra neaiški, netiksli, nenuspėjama ir nenuosekli, atsižvelgiant į kalbą, į kurią turi būti verčiama..

                  5.

                  Penktasis ieškinio pagrindas: SESV 291 straipsnio 2 dalies pažeidimas
                  Įgyvendinant Reglamente 2018/1724 nustatytą vertimo pareigą reikia patikimai ir aiškiai nustatyti kalbą, į kurią reikia versti. Šiuo klausimu Reglamente 2018/1724 įtvirtintos institucinės taisyklės taip pat yra labai netikslios. Taigi Reglamente 2018/1724 taip pat nesilaikoma subtilios institucinės pusiausvyros, numatytos SESV 291 straipsnyje ir Reglamente (ES) Nr. 182/2011 (2) (Reglamentas dėl komiteto procedūros), nes pagal jį Europos Komisijai faktiškai leidžiama apeiti Reglamente Nr. 182/2011 nustatytą procedūrą ir neoficialiai priimti taisykles.

         (1)  2018 m. spalio 2 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (ES) 2018/1724 kuriuo sukuriami bendrieji skaitmeniniai vartai, skirti suteikti prieigą prie informacijos, procedūrų ir pagalbos bei problemų sprendimo paslaugų, ir kuriuo iš dalies keičiamas Reglamentas (ES) Nr. 1024/2012 (OL L 295. 2018, p. 1).

         (2)  2011 m. vasario 16 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (ES) Nr. 182/2011, kuriuo nustatomos valstybių narių vykdomos Komisijos naudojimosi įgyvendinimo įgaliojimais kontrolės mechanizmų taisyklės ir bendrieji principai (OL L 55, 2011 2 28, p. 13).


title: Byla T-70/19: 2019 m. vasario 6 d. pareikštas ieškinys byloje Nosio/EUIPO — Passi (LA PASSIATA)

text:
               1.4.2019

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 122/23

      2019 m. vasario 6 d. pareikštas ieškinys byloje Nosio/EUIPO — Passi (LA PASSIATA)
      (Byla T-70/19)
      (2019/C 122/26)
      Kalba, kuria surašytas ieškinys: anglų

         Šalys

         Ieškovė: Nosio SpA (Mecokorona, Italija), atstovaujama advokatų J. Graffer ir A. Ottolini

         Atsakovė: Europos Sąjungos intelektinės nuosavybės tarnyba (EUIPO)

         Kita procedūros Apeliacinėje taryboje šalis: Passi AG (Rotristas, Šveicarija)

         Su procedūra EUIPO susijusi informacija

         Prekių ženklo, dėl kurio kilo ginčas, paraišką pateikęs asmuo: ieškovė Bendrajame Teisme

         Prekių ženklas, dėl kurio kilo ginčas: žodinio Europos Sąjungos prekių ženklo LA PASSIATA paraiška — Registracijos paraiška Nr.14 593 131

         Procedūra EUIPO: protesto procedūra

         Ginčijamas sprendimas: 2018 m. lapkričio 5 d. EUIPO antrosios apeliacinės tarybos sprendimas byloje R 928/2018-2

         Reikalavimai

      Ieškovė Bendrojo Teismo prašo:

                  —

                  panaikinti ginčijamą sprendimą,

                  —

                  priteisti iš kitų proceso šalių bylinėjimosi išlaidas.

         Pagrindas, kuriuo remiamasi

                  —

                  Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) 2017/1001 8 straipsnio 1 dalies b punkto pažeidimas.


title: Byla T-73/19: 2019 m. vasario 7 d. pareikštas ieškinys byloje Bergslagernas Järnvaru/EUIPO — Scheppach Fabrikation von Holzbearbeitungsmaschinen (Medienos skėlimo įrankiai)

text:
               1.4.2019

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 122/25

      2019 m. vasario 7 d. pareikštas ieškinys byloje Bergslagernas Järnvaru/EUIPO — Scheppach Fabrikation von Holzbearbeitungsmaschinen (Medienos skėlimo įrankiai)
      (Byla T-73/19)
      (2019/C 122/28)
      Kalba, kuria surašytas ieškinys: anglų

         Šalys

         Ieškovė:
         Bergslagernas Järnvaruaktiebolag (Saltsjö-Boo, Švedija), atstovaujama advokatų S. Kirschstein-Freund, V. Dalichau ir B. Breitinger

         Atsakovė: Europos Sąjungos intelektinės nuosavybės tarnyba (EUIPO)

         Kita procedūros Apeliacinėje taryboje šalis: Scheppach Fabrikation von Holzbearbeitungsmaschinen GmbH (Ichenhauzenas, Vokietija)

         Su procedūra EUIPO susijusi informacija

         Dizaino, dėl kurio kilo ginčas, savininkas: ieškovė

         Dizainas, dėl kurio kilo ginčas: Europos Sąjungos dizainas Nr. 1289 243-0001

         Ginčijamas sprendimas: 2018 m. lapkričio 23 d. EUIPO trečiosios apeliacinės tarybos sprendimas byloje R 1455/2018-3

         Reikalavimai

      Ieškovė Bendrojo Teismo prašo:

                  —

                  panaikinti ginčijamą sprendimą,

                  —

                  papildomai, pakeisti ginčijamą sprendimą ir pripažinti, kad apeliacija pagrįsta,

                  —

                  priteisti iš EUIPO bylinėjimosi išlaidas, patirtas per apeliacinę procedūrą EUIPO ir per procesą Bendrajame Teisme.

         Pagrindai, kuriais remiamasi

                  —

                  Tarybos reglamento Nr. 6/2002 62 straipsnio pažeidimas,

                  —

                  Tarybos reglamento Nr. 6/2002 6 straipsnio 1 dalies pažeidimas.


title: Byla T-76/19: 2019 m. vasario 7 d. pareikštas ieškinys byloje Pontinova/EUIPO — Ponti & Partners (pontinova))

text:
               1.4.2019

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 122/26

      2019 m. vasario 7 d. pareikštas ieškinys byloje Pontinova/EUIPO — Ponti & Partners (pontinova))
      (Byla T-76/19)
      (2019/C 122/29)
      Kalba, kuria surašytas ieškinys: anglų

         Šalys

         Ieškovė:
         Pontinova AG (Ciurichas, Šveicarija), atstovaujama advokato K. Loth

         Atsakovė: Europos Sąjungos intelektinės nuosavybės tarnyba (EUIPO)

         Kita procedūros Apeliacinėje taryboje šalis: Ponti & Partners, SLP (Barselona, Ispanija)

         Su procedūra EUIPO susijusi informacija

         Pareiškėja: ieškovė Bendrajame Teisme

         Prekių ženklas, dėl kurio kilo ginčas: vaizdinio Europos Sąjungos prekių ženklo „pontinova“ paraiška — Registracijos paraiška Nr. 15 878 085

         Procedūra EUIPO: protesto procedūra

         Ginčijamas sprendimas: 2018 m. lapkričio 27 d. EUIPO penktosios apeliacinės tarybos sprendimas byloje R 566/2018-5

         Reikalavimai

      Ieškovė Bendrojo Teismo prašo:

                  —

                  panaikinti ginčijamą sprendimą,

                  —

                  priteisti ieškovės naudai bylinėjimosi išlaidas.

         Pagrindas, kuriuo remiamasi

                  —

                  Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) 2017/1001 8 straipsnio 1 dalies b punkto pažeidimas.


title: Byla T-78/19: 2019 m. vasario 8 d. pareikštas ieškinys byloje Lidl Stiftung/EUIPO — Plásticos Hidrosolubles (green cycles)

text:
               1.4.2019

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 122/27

      2019 m. vasario 8 d. pareikštas ieškinys byloje Lidl Stiftung/EUIPO — Plásticos Hidrosolubles (green cycles)
      (Byla T-78/19)
      (2019/C 122/30)
      Kalba, kuria surašytas ieškinys: anglų

         Šalys

         Ieškovė: Lidl Stiftung & Co. KG (Nekarzulmas, Vokietija), atstovaujama advokatų A. Marx ir K. Bonhagen

         Atsakovė: Europos Sąjungos intelektinės nuosavybės tarnyba (EUIPO)

         Kita procedūros Apeliacinėje taryboje šalis: Plásticos Hidrosolubles, SL (Rafelbuñol, Ispanija)

         Su procedūra EUIPO susijusi informacija

         Prekių ženklo, dėl kurio kilo ginčas, savininkė: kita procedūros Apeliacinėje taryboje šalis

         Prekių ženklas, dėl kurio kilo ginčas: mėlynos, pilkos ir baltos spalvų vaizdinis Europos Sąjungos prekių ženklas „green cycles“ — Europos Sąjungos prekių ženklas Nr. 8807265

         Procedūra EUIPO: registracijos panaikinimo procedūra

         Ginčijamas sprendimas: 2018 m. lapkričio 29 d. EUIPO penktosios apeliacinės tarybos sprendimas byloje R 778/2018-5

         Reikalavimai

      Ieškovė Bendrojo Teismo prašo:

                  —

                  panaikinti ginčijamą sprendimą,

                  —

                  priteisti iš atsakovės bylinėjimosi išlaidas,

                  —

                  priteisti iš Plásticos Hidrosolubles, SL bylinėjimosi EUIPO išlaidas.

         Pagrindas, kuriuo remiamasi

                  —

                  Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) 2017/1001 18 straipsnio 1 dalies, siejamos su Deleguotojo reglamento 2018/625 10 straipsnio 3 ir 4 dalimis, pažeidimas.


title: Byla T-80/19: 2019 m. vasario 12 d. pareikštas ieškinys byloje Dekoback/EUIPO — DecoPac (DECOPAC)

text:
               1.4.2019

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 122/27

      2019 m. vasario 12 d. pareikštas ieškinys byloje Dekoback/EUIPO — DecoPac (DECOPAC)
      (Byla T-80/19)
      (2019/C 122/31)
      Kalba, kuria surašytas ieškinys: vokiečių

         Šalys

         Ieškovė: Dekoback GmbH (Helmstadt-Bargen, Vokietija), atstovaujama advokato V. von Moers

         Atsakovė: Europos Sąjungos intelektinės nuosavybės tarnyba (EUIPO)

         Kita procedūros Apeliacinėje taryboje šalis: DecoPac, Inc. (Anoka, Minesota, Jungtinės Valstijos)

         Su procedūra EUIPO susijusi informacija

         Prekių ženklo, dėl kurio kilo ginčas, savininkė: kita procedūros Apeliacinėje taryboje šalis.

         Prekių ženklas, dėl kurio kilo ginčas: žodinis Sąjungos prekių ženklas DECOPAC — Sąjungos prekių ženklas Nr. 160 747.

         Procedūra EUIPO: registracijos panaikinimo procedūra.

         Ginčijamas sprendimas: 2018 m. lapkričio 26 d. EUIPO penktosios apeliacinės tarybos sprendimas byloje R 1795/2017-5.

         Reikalavimai

      Ieškovė Bendrojo Teismo prašo:

                  —

                  pripažinti ginčijamą sprendimą negaliojančiu ir visiškai panaikinti kitai procedūros Apeliacinėje taryboje šaliai įregistruotą prekės ženklą DECOPAC.

         Pagrindai, kuriais remiamasi

                  —

                  Verslo duomenų konfidencialumo nebuvimas.

                  —

                  Teisės būti išklausytam pažeidimas.

                  —

                  Pakankamo sąskaitų kiekio nepateikimas.

                  —

                  Prekės ženklo nenaudojimas kaip įmonės prekės ženklo.

                  —

                  Pardavimas vartotojams planuotas, bet nevykdytas.

                  —

                  Būtinybė skirstyti į valgomas ir nevalgomas dekoracijas.


title: Byla T-131/17: 2019 m. vasario 6 d. Bendrojo Teismo nutartis byloje Argus Security Projects/EIVT

text:
               1.4.2019

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 122/32

      2019 m. vasario 6 d. Bendrojo Teismo nutartis byloje Argus Security Projects/EIVT
      (Byla T-131/17) (1)

      (2019/C 122/37)
      Proceso kalba: prancūzų
      Devintosios kolegijos pirmininkas nutartimi nurodė išbraukti bylą iš registro.

         (1)  OL C 129, 2017 4 24.


title: Sujungtos bylos C-116/16 ir C-117/16: 2019 m. vasario 26 d. Teisingumo Teismo (didžioji kolegija) sprendimas byloje (Østre Landsret (Danija) prašymai priimti prejudicinį sprendimą) Skatteministeriet/T Danmark (C-116/16), Y Denmark Aps (C-117/16) (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą — Teisės aktų derinimas — Bendra mokesčių sistema, taikoma įvairių valstybių narių patronuojančiosioms ir patronuojamosioms bendrovėms — Direktyva 90/435/EEB — Valstybės narės bendrovių pelno, paskirstyto kitų valstybių narių bendrovėms, neapmokestinimas — Tikrasis paskirstyto pelno savininkas — Piktnaudžiavimas teise — Valstybėje narėje įsteigta bendrovė, kitoje valstybėje narėje įsteigtai asocijuotai bendrovei pervedanti dividendus, kurių visa suma ar beveik visa suma vėliau pervedama už Europos Sąjungos teritorijos ribų — Patronuojamoji bendrovė, kuriai nustatyta pareiga išskaičiuoti pelno mokestį prie šaltinio)

text:
               15.4.2019

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 139/7

      2019 m. vasario 26 d. Teisingumo Teismo (didžioji kolegija) sprendimas byloje (Østre Landsret (Danija) prašymai priimti prejudicinį sprendimą) Skatteministeriet/T Danmark (C-116/16), Y Denmark Aps (C-117/16)
      (Sujungtos bylos C-116/16 ir C-117/16) (1)

      (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą - Teisės aktų derinimas - Bendra mokesčių sistema, taikoma įvairių valstybių narių patronuojančiosioms ir patronuojamosioms bendrovėms - Direktyva 90/435/EEB - Valstybės narės bendrovių pelno, paskirstyto kitų valstybių narių bendrovėms, neapmokestinimas - Tikrasis paskirstyto pelno savininkas - Piktnaudžiavimas teise - Valstybėje narėje įsteigta bendrovė, kitoje valstybėje narėje įsteigtai asocijuotai bendrovei pervedanti dividendus, kurių visa suma ar beveik visa suma vėliau pervedama už Europos Sąjungos teritorijos ribų - Patronuojamoji bendrovė, kuriai nustatyta pareiga išskaičiuoti pelno mokestį prie šaltinio)
      (2019/C 139/04)
      Proceso kalba: danų

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Østre Landsret

         Šalys pagrindinėje byloje

      Ieškovė: Skatteministeriet

         Atsakovės: T Danmark (C-116/16), Y Denmark Aps (C-117/16)

         Rezoliucinė dalis

                  1.

                  Sujungti bylas C-116/16 ir C-117/16, kad būtų priimtas bendras sprendimas.

                  2.

                  Bendrąjį Sąjungos teisės principą, kad teisės subjektai neturi sukčiaudami ar piktnaudžiaudami pasinaudoti Sąjungos teisės normomis, reikia aiškinti taip, kad nacionalinės valdžios institucijos ir teismai turi atsisakyti leisti mokesčių mokėtojui sukčiaujant ar piktnaudžiaujant pasinaudoti 1990 m. liepos 23 d. Tarybos direktyvos 90/435/EEB dėl bendrosios mokesčių sistemos, taikomos įvairių valstybių narių patronuojančioms ir dukterinėms bendrovėms, iš dalies pakeistos 2003 m. gruodžio 22 d. Tarybos direktyva 2003/123/EB, 5 straipsnyje numatytu atleidimu nuo mokesčio prie šaltinio už pelną, patronuojamosios bendrovės paskirstytą savo patronuojančiajai bendrovei, net ir nesant nacionalinės teisės ar sutartyje įtvirtintų nuostatų dėl tokio atsisakymo.

                  3.

                  Siekiant įrodyti piktnaudžiavimą, reikia, pirma, kad būtų visuma objektyvių aplinkybių, iš kurių matytųsi, kad, nepaisant formalaus Sąjungos teisės aktuose numatytų sąlygų laikymosi, šiais teisės aktais siekiamas tikslas nebuvo įvykdytas, ir, antra, kad būtų subjektyvus aspektas, pasireiškiantis siekiu gauti naudos iš Sąjungos teisės aktų, dirbtinai sukuriant sąlygas, kurių reikia jai gauti. Tam tikra įrodymų visuma gali paliudyti piktnaudžiavimo teise buvimą, jei šie įrodymai yra objektyvūs ir nuoseklūs. Tokie įrodymai, be kita ko, gali būti ekonominio pateisinimo neturinčių bendrovių tarpininkių buvimas, taip pat visiškai formalus bendrovių grupės struktūros, finansinio darinio ir paskolų pobūdis.

                  4.

                  Siekdama bendrovei atsisakyti pripažinti tikrosios dividendų savininkės statusą ar nustatyti piktnaudžiavimo teise buvimą, nacionalinė valdžios institucija neturi nustatyti bendrovės (-ių), kurią (-ias) ji laiko tikrąja šių dividendų savininke.

                  5.

                  Esant situacijai, kai Direktyvoje 90/435, iš dalies pakeistoje Direktyva 2003/123, numatyta atleidimo nuo mokesčio prie šaltinio už dividendus, kuriuos bendrovė, valstybės narės rezidentė, pervedė bendrovei, kitos valstybės narės rezidentei, sistema netaikytina dėl sukčiavimo ar piktnaudžiavimo, kaip tai suprantama pagal šios direktyvos 1 straipsnio 2 dalį, konstatavimo, SESV įtvirtintomis laisvėmis negali būti remiamasi siekiant užginčyti pirmosios valstybės narės teisės aktus, reglamentuojančius šių dividendų apmokestinimą.

         (1)  OL C 270, 2016 7 25.


title: Byla C-465/16 P: 2019 m. vasario 28 d. Teisingumo Teismo (trečioji kolegija) sprendimas byloje Europos Sąjungos Taryba/Growth Energy, Renewable Fuels Association, Europos Komisija, ePURE, de Europese Producenten Unie van Hernieuwbare Ethanol (Apeliacinis skundas — Dempingas — Įgyvendinimo reglamentas (ES) Nr. 157/2013 — Jungtinių Amerikos Valstijų kilmės bioetanolio importas — Galutinis antidempingo muitas — Visai šaliai nustatytas dempingo skirtumas — Ieškinys dėl panaikinimo — Asociacijos, atstovaujančios neeksportuojantiems gamintojams ir pardavėjams ir (arba) maišytojams — Teisė pareikšti ieškinį — Tiesioginė sąsaja — Konkreti sąsaja)

text:
               15.4.2019

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 139/8

      2019 m. vasario 28 d. Teisingumo Teismo (trečioji kolegija) sprendimas byloje Europos Sąjungos Taryba/Growth Energy, Renewable Fuels Association, Europos Komisija, ePURE, de Europese Producenten Unie van Hernieuwbare Ethanol
      (Byla C-465/16 P) (1)

      (Apeliacinis skundas - Dempingas - Įgyvendinimo reglamentas (ES) Nr. 157/2013 - Jungtinių Amerikos Valstijų kilmės bioetanolio importas - Galutinis antidempingo muitas - Visai šaliai nustatytas dempingo skirtumas - Ieškinys dėl panaikinimo - Asociacijos, atstovaujančios neeksportuojantiems gamintojams ir pardavėjams ir (arba) maišytojams - Teisė pareikšti ieškinį - Tiesioginė sąsaja - Konkreti sąsaja)
      (2019/C 139/05)
      Proceso kalba: anglų

         Šalys

         Apeliantė: Europos Sąjungos Taryba, atstovaujama S. Boelaert, padedamos advokato N. Tuominen

         Kitos proceso šalys: Growth Energy, Renewable Fuels Association, atstovaujamos advokatės P. Vander Schueren, padedamos advokatų N. Mizulin ir M. Peristeraki, Europos Komisija, atstovaujama T. Maxian Rusche ir M. França, ePURE, de Europese Producenten Unie van Hernieuwbare Ethanol, atstovaujamos advokatų O. Prost ir A. Massot

         Rezoliucinė dalis

                  1.

                  Panaikinti 2016 m. birželio 9 d. Europos Sąjungos Bendrojo Teismo sprendimą Growth Energy ir Renewable Fuels Association/Taryba (T-276/13, EU:T:2016:340), išskyrus jo dalį, kuria atmestas Growth Energy ir Renewable Fuels Association, kaip procedūra suinteresuotųjų šalių, pareikštas individualus ieškinys.

                  2.

                  Atmesti Growth Energy ir Renewable Fuels Association ieškinį dėl panaikinimo kaip nepriimtiną, kiek jos šį ieškinį pareiškė atstovaudamos atrinktų JAV bioetanolio gamintojų interesams.

                  3.

                  Grąžinti bylą Europos Sąjungos Bendrajam Teismui, kad jis priimtų sprendimą dėl Growth Energy ir Renewable Fuels Association ieškinio dėl panaikinimo priimtinumo, kiek jos šį ieškinį pareiškė atstovaudamos pardavėjų ir (arba) maišytojų Murex ir CHS interesams.

                  4.

                  Atidėti bylinėjimosi išlaidų klausimo nagrinėjimą.

         (1)  OL C 402, 2016 10 31.


title: Byla C-466/16 P: 2019 m. vasario 28 d. Teisingumo Teismo (trečioji kolegija) sprendimas byloje Europos Sąjungos Taryba/Marquis Energy LLC, Europos Komisija, ePURE, de Europese Producenten Unie van Hernieuwbare Ethanol (Apeliacinis skundas — Dempingas — Įgyvendinimo reglamentas (ES) Nr. 157/2013 — Jungtinių Amerikos Valstijų kilmės bioetanolio importas — Galutinis antidempingo muitas — Visai šaliai nustatytas dempingo skirtumas — Ieškinys dėl panaikinimo — Neeksportuojantis gamintojas — Teisė pareikšti ieškinį — Tiesioginė sąsaja)

text:
               15.4.2019

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 139/9

      2019 m. vasario 28 d. Teisingumo Teismo (trečioji kolegija) sprendimas byloje Europos Sąjungos Taryba/Marquis Energy LLC, Europos Komisija, ePURE, de Europese Producenten Unie van Hernieuwbare Ethanol
      (Byla C-466/16 P) (1)

      (Apeliacinis skundas - Dempingas - Įgyvendinimo reglamentas (ES) Nr. 157/2013 - Jungtinių Amerikos Valstijų kilmės bioetanolio importas - Galutinis antidempingo muitas - Visai šaliai nustatytas dempingo skirtumas - Ieškinys dėl panaikinimo - Neeksportuojantis gamintojas - Teisė pareikšti ieškinį - Tiesioginė sąsaja)
      (2019/C 139/06)
      Proceso kalba: anglų

         Šalys

         Apeliantė: Europos Sąjungos Taryba, atstovaujama S. Boelaert, padedamos advokato N. Tuominen

         Kitos proceso šalys: Marquis Energy LLC, atstovaujama advokatės P. Vander Schueren, padedamos advokatų N. Mizulin ir M. Peristeraki, Europos Komisija, atstovaujama T. Maxian Rusche ir M. França, ePURE, de Europese Producenten Unie van Hernieuwbare Ethanol, atstovaujama advokatų O. Prost ir A. Massot

         Rezoliucinė dalis

                  1.

                  Panaikinti 2016 m. birželio 9 d. Europos Sąjungos Bendrojo Teismo sprendimą Marquis Energy/Taryba (T-277/13, nepaskelbtas Rink., EU:T:2016:343).

                  2.

                  Atmesti Marquis Energy LLC ieškinį dėl panaikinimo kaip nepriimtiną.

                  3.

                  Marquis Energy LLC padengia savo bylinėjimosi išlaidas ir iš jos priteisiamos Europos Sąjungos Tarybos bylinėjimosi išlaidos, patirtos pirmojoje instancijoje ir apeliaciniame procese.

                  4.

                  Europos Komisija padengia savo bylinėjimosi išlaidas, patirtas pirmojoje instancijoje ir apeliaciniame procese.

         (1)  OL C 402, 2016 10 31.


title: Byla C-135/17: 2019 m. vasario 26 d. Teisingumo Teismo (didžioji kolegija) sprendimas byloje (Bundesfinanzhof (Vokietija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) X-GmbH/Finanzamt Stuttgart — Körperschaften (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą — Laisvas kapitalo judėjimas — Kapitalo judėjimas tarp valstybių narių ir trečiųjų šalių — „Standstill“ išlyga — Valstybės narės nacionalinės teisės nuostatos, susijusios su tarpinėmis bendrovėmis, įsteigtomis trečiosiose šalyse — Šių teisės nuostatų pakeitimas, po kurio iš naujo pradėjo galioti ankstesnės teisės nuostatos — Trečiojoje šalyje įsteigtos bendrovės pajamos, gautos iš valstybėje narėje įsteigtos bendrovės valdomų skolų — Tokių pajamų įtraukimas į mokesčių mokėtojo, valstybės narės rezidento mokesčių tikslais, mokesčio bazę — Laisvo kapitalo judėjimo apribojimas — Pateisinimas)

text:
               15.4.2019

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 139/10

      2019 m. vasario 26 d. Teisingumo Teismo (didžioji kolegija) sprendimas byloje (Bundesfinanzhof (Vokietija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) X-GmbH/Finanzamt Stuttgart — Körperschaften
      (Byla C-135/17) (1)

      (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą - Laisvas kapitalo judėjimas - Kapitalo judėjimas tarp valstybių narių ir trečiųjų šalių - „Standstill“ išlyga - Valstybės narės nacionalinės teisės nuostatos, susijusios su tarpinėmis bendrovėmis, įsteigtomis trečiosiose šalyse - Šių teisės nuostatų pakeitimas, po kurio iš naujo pradėjo galioti ankstesnės teisės nuostatos - Trečiojoje šalyje įsteigtos bendrovės pajamos, gautos iš valstybėje narėje įsteigtos bendrovės valdomų skolų - Tokių pajamų įtraukimas į mokesčių mokėtojo, valstybės narės rezidento mokesčių tikslais, mokesčio bazę - Laisvo kapitalo judėjimo apribojimas - Pateisinimas)
      (2019/C 139/07)
      Proceso kalba: vokiečių

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Bundesfinanzhof

         Šalys pagrindinėje byloje

         Ieškovė: X-GmbH

         Atsakovė: Finanzamt Stuttgart — Körperschaften

         Rezoliucinė dalis

                  1.

                  SESV 64 straipsnio 1 dalyje numatytą „standstill“ išlygą reikia aiškinti taip, kad SESV 63 straipsnio 1 dalis neturi įtakos taikant kapitalo judėjimo į trečiąsias šalis ar iš jų, susijusio su tiesioginėmis investicijomis, apribojimą, kuris iš esmės galiojo 1993 m. gruodžio 31 d. pagal valstybės narės teisės aktus, nors šio apribojimo taikymo sritis po šios datos buvo išplėsta kapitalo dalims, nesusijusioms su tiesioginėmis investicijomis.

                  2.

                  „Standstill“ išlygą, numatytą SESV 64 straipsnio 1 dalyje, reikia aiškinti taip, kad SESV 63 straipsnio 1 dalyje nustatytas draudimas taikomas kapitalo judėjimo į trečiąsias šalis ar iš jų, susijusio su tiesioginėmis investicijomis, apribojimui, kai nacionalinės mokesčių teisės nuostatos, kuriose nustatytas šis apribojimas, po 1993 m. gruodžio 31 d. buvo iš esmės pakeistos, nes buvo priimtas įstatymas, kuris įsigaliojo, bet buvo pakeistas anksčiau, nei pradėtas taikyti praktikoje, teisės nuostatomis, iš esmės identiškomis toms, kurios buvo taikomos 1993 m. gruodžio 31 d., numačius, kad šio įstatymo taikymas pagal nacionalinę teisę buvo atidėtas, t. y. jis, nepaisant įsigaliojimo, nebuvo taikomas tarptautiniam kapitalo judėjimui, numatytam SESV 64 straipsnio 1 dalyje, o tai turi patikrinti prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas.

                  3.

                  SESV 63 straipsnio 1 dalį reikia aiškinti taip, kad ji nedraudžia valstybės narės teisės nuostatų, pagal kurias trečiojoje šalyje įsteigtos bendrovės pajamos, gautos ne iš pačios bendrovės veiklos, kaip „investicinio pobūdžio tarpinės pajamos“, kaip tai suprantama pagal šias teisės nuostatas, proporcingai turimoms kapitalo dalims įtraukiamos į šios valstybės narės rezidento mokesčių mokėtojo mokesčio bazę, kai šiam mokesčių mokėtojui priklauso ne mažiau kaip 1 % šios bendrovės kapitalo dalių ir kai šioms pajamoms toje trečiojoje šalyje taikomas mažesnis apmokestinimo lygis nei atitinkamoje valstybėje narėje, nebent egzistuoja teisinis pagrindas, be kita ko, numatantis sutartinius įsipareigojimus, leidžiančius šios valstybės nacionalinėms mokesčių institucijoms prireikus patikrinti informacijos, susijusios su šia bendrove, pateiktos siekiant įrodyti, kad šio mokesčių mokėtojo turimos šios bendrovės kapitalo dalys nėra dirbtinis darinys, tikrumą.

         (1)  OL C 221, 2017 7 10.


title: Byla C-388/17: 2019 m. vasario 28 d. Teisingumo Teismo (devintoji kolegija) sprendimas byloje (Högsta förvaltningsdomstolen (Švedija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Konkurrensverket/SJ AB (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą — Viešųjų pirkimų procedūros transporto sektoriuose — Direktyva 2004/17/EB — Taikymo sritis — 5 straipsnis — Veikla, skirta tinklams, kuriais siekiama visuomenei teikti paslaugas geležinkelių transporto srityje, teikti arba eksploatuoti — Valstybinės geležinkelių įmonės, teikiančios transporto paslaugas, sudaromos sutartys dėl jai priklausančių traukinių valymo — Išankstinio skelbimo nebuvimas)

text:
               15.4.2019

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 139/11

      2019 m. vasario 28 d. Teisingumo Teismo (devintoji kolegija) sprendimas byloje (Högsta förvaltningsdomstolen (Švedija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Konkurrensverket/SJ AB
      (Byla C-388/17) (1)

      (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą - Viešųjų pirkimų procedūros transporto sektoriuose - Direktyva 2004/17/EB - Taikymo sritis - 5 straipsnis - Veikla, skirta tinklams, kuriais siekiama visuomenei teikti paslaugas geležinkelių transporto srityje, teikti arba eksploatuoti - Valstybinės geležinkelių įmonės, teikiančios transporto paslaugas, sudaromos sutartys dėl jai priklausančių traukinių valymo - Išankstinio skelbimo nebuvimas)
      (2019/C 139/08)
      Proceso kalba: švedų

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Högsta förvaltningsdomstolen

         Šalys pagrindinėje byloje

         Ieškovė: Konkurrensverket

         Atsakovė: SJ AB

         Rezoliucinė dalis

                  1.

                  2004 m. kovo 31 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2004/17/EB dėl subjektų, vykdančių veiklą vandens, energetikos, transporto ir pašto paslaugų sektoriuose, vykdomų pirkimų tvarkos derinimo 5 straipsnio 1 dalies antra pastraipa turi būti aiškinama taip, kad geležinkelių transporto paslaugų srityje egzistuoja tinklas, kaip tai suprantama pagal šią nuostatą, kai, taikant nacionalinės teisės aktus, kuriais perkeliama 2012 m. lapkričio 21 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2012/34/ES, kuria sukuriama bendra Europos geležinkelių erdvė, transporto paslaugos teikiamos geležinkelio infrastruktūroje, prižiūrimoje nacionalinės institucijos, kuri paskirsto šios infrastruktūros pajėgumus, net jei privalo patenkinti geležinkelio įmonių prašymus, kol nepasiektos šių pajėgumų ribos.

                  2.

                  Direktyvos 2004/17 5 straipsnio 1 dalies pirma pastraipa turi būti aiškinama taip, kad geležinkelio įmonės vykdoma veikla, kuri apima transporto paslaugų teikimą visuomenei naudojantis teise naudotis geležinkelių tinklu, yra „tinklų eksploatavimas“, kaip tai suprantama pagal šią direktyvą.

         (1)  OL C 293, 2017 9 4.


title: Byla C-497/17: 2019 m. vasario 26 d. Teisingumo Teismo (didžioji kolegija) sprendimas byloje (Cour administrative d'appel de Versailles (Prancūzija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Oeuvre d’assistance aux bêtes d’abattoirs (OABA)/Ministre de l'Agriculture et de l'Alimentation, Bionoor, Ecocert France, Institut national de l’origine et de la qualité (INAO) (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą — SESV 13 straipsnis — Gyvūnų gerovė — Reglamentas (EB) Nr. 1099/2009 — Žudomų gyvūnų apsauga — Tam tikri skerdimo metodai, būtini religinėms apeigoms atlikti — Reglamentas (EB) Nr. 834/2007 — 3 straipsnis ir 14 straipsnio 1 dalies b punkto viii papunktis — Suderinamumas su ekologine gamyba — Reglamentas (EB) Nr. 889/2008 — 57 straipsnio pirma pastraipa — Europos Sąjungos ekologinės gamybos logotipas)

text:
               15.4.2019

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 139/12

      2019 m. vasario 26 d. Teisingumo Teismo (didžioji kolegija) sprendimas byloje (Cour administrative d'appel de Versailles (Prancūzija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Oeuvre d’assistance aux bêtes d’abattoirs (OABA)/Ministre de l'Agriculture et de l'Alimentation, Bionoor, Ecocert France, Institut national de l’origine et de la qualité (INAO)
      (Byla C-497/17) (1)

      (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą - SESV 13 straipsnis - Gyvūnų gerovė - Reglamentas (EB) Nr. 1099/2009 - Žudomų gyvūnų apsauga - Tam tikri skerdimo metodai, būtini religinėms apeigoms atlikti - Reglamentas (EB) Nr. 834/2007 - 3 straipsnis ir 14 straipsnio 1 dalies b punkto viii papunktis - Suderinamumas su ekologine gamyba - Reglamentas (EB) Nr. 889/2008 - 57 straipsnio pirma pastraipa - Europos Sąjungos ekologinės gamybos logotipas)
      (2019/C 139/09)
      Proceso kalba: prancūzų

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Cour administrative d'appel de Versailles

         Šalys pagrindinėje byloje

         Ieškovė: Oeuvre d’assistance aux bêtes d’abattoirs (OABA)

         Atsakovė: Ministre de l'Agriculture et de l'Alimentation, Bionoor, Ecocert France, Institut national de l’origine et de la qualité (INAO)

         Rezoliucinė dalis

      2007 m. birželio 28 d. Tarybos reglamentas (EB) Nr. 834/2007 dėl ekologinės gamybos ir ekologiškų produktų ženklinimo ir panaikinantis Reglamentą (EEB) Nr. 2092/91, visų pirma jo 3 straipsnis ir 14 straipsnio 1 dalies b punkto viii papunktis, siejamas su SESV 13 straipsniu, turi būti aiškinamas taip, kad pagal jį neleidžiama ES ekologinės gamybos logotipu, nurodytu 2008 m. rugsėjo 5 d. Komisijos reglamento (EB) Nr. 889/2008, kuriuo nustatomos išsamios Tarybos reglamento (EB) Nr. 834/2007 dėl ekologinės gamybos ir ekologiškų produktų ženklinimo įgyvendinimo taisyklės dėl ekologinės gamybos, ženklinimo ir kontrolės, iš dalies pakeisto 2010 m. kovo 24 d. Reglamentu (ES) Nr. 271/2010, 57 straipsnio pirmoje pastraipoje, ženklinti produktų iš gyvūnų, kuriems buvo atliktas ritualinis skerdimas be išankstinio apsvaiginimo laikantis 2009 m. rugsėjo 24 d. Tarybos reglamente (EB) Nr. 1099/2009 dėl žudomų gyvūnų apsaugos, visų pirma jo 4 straipsnio 4 dalyje, nustatytų sąlygų.

         (1)  OL C 347, 2017 10 16.


title: Byla C-505/17 P: 2019 m. vasario 28 d. Teisingumo Teismo (devintoji kolegija) sprendimas byloje Groupe Léa Nature/Europos Sąjungos intelektinės nuosavybės tarnyba (EUIPO), Debonair Trading Internacional Lda (Apeliacinis skundas — Europos Sąjungos prekių ženklas — Reglamentas (EB) Nr. 207/2009 — 8 straipsnio 1 dalies b punktas ir 5 dalis — Vaizdinis prekių ženklas, kuriame yra žodiniai elementai „SO’BiO ētic“ — Žodiniai ir vaizdiniai Bendrijos ir nacionaliniai ir prekių ženklai, kuriuose yra žodinis elementas „SO… ?“ — Savininko protestas — Atsisakymas registruoti)

text:
               15.4.2019

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 139/13

      2019 m. vasario 28 d. Teisingumo Teismo (devintoji kolegija) sprendimas byloje Groupe Léa Nature/Europos Sąjungos intelektinės nuosavybės tarnyba (EUIPO), Debonair Trading Internacional Lda
      (Byla C-505/17 P) (1)

      (Apeliacinis skundas - Europos Sąjungos prekių ženklas - Reglamentas (EB) Nr. 207/2009 - 8 straipsnio 1 dalies b punktas ir 5 dalis - Vaizdinis prekių ženklas, kuriame yra žodiniai elementai „SO’BiO ētic“ - Žodiniai ir vaizdiniai Bendrijos ir nacionaliniai ir prekių ženklai, kuriuose yra žodinis elementas „SO… ?“ - Savininko protestas - Atsisakymas registruoti)
      (2019/C 139/10)
      Proceso kalba: anglų

         Šalys

         Apeliantė: Groupe Léa Nature, atstovaujama advokato E. Baud

         Kitos proceso šalys: Europos Sąjungos intelektinės nuosavybės tarnyba (EUIPO), atstovaujama K. Markakis ir D. Botis, Debonair Trading Internacional Lda, atstovaujama baristerio T. Alkin

         Rezoliucinė dalis

                  1.

                  Atmesti apeliacinį skundą.

                  2.

                  Priteisti iš Groupe Léa Nature SA padengti savo, Debonair Trading Internacional Lda ir Europos Sąjungos intelektinės nuosavybės tarnybos (EUIPO) patirtas bylinėjimosi išlaidas.

         (1)  OL C 437, 2017 12 18.


title: Byla C-563/17: 2019 m. vasario 27 d. Teisingumo Teismo (antroji kolegija) sprendimas byloje (Supremo Tribunal Administrativo (Portugalija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Associação Peço a Palavra ir kt./Conselho de Ministros (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą — Įsisteigimo laisvė — Reglamentas (EB) Nr. 1008/2008 — Oro transporto bendrovė — Reprivatizavimo procedūra — Akcijų, sudarančių iki 61 % akcinio kapitalo, pardavimas — Sąlygos — Reikalavimas išlaikyti buveinę ir administracijos centrą valstybėje narėje — Pareiga teikti viešąsias paslaugas — Reikalavimas išlaikyti ir plėtoti dabartinį nacionalinį veiklos centrą (anglų. k. hub))

text:
               15.4.2019

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 139/13

      2019 m. vasario 27 d. Teisingumo Teismo (antroji kolegija) sprendimas byloje (Supremo Tribunal Administrativo (Portugalija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Associação Peço a Palavra ir kt./Conselho de Ministros
      (Byla C-563/17) (1)

      (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą - Įsisteigimo laisvė - Reglamentas (EB) Nr. 1008/2008 - Oro transporto bendrovė - Reprivatizavimo procedūra - Akcijų, sudarančių iki 61 % akcinio kapitalo, pardavimas - Sąlygos - Reikalavimas išlaikyti buveinę ir administracijos centrą valstybėje narėje - Pareiga teikti viešąsias paslaugas - Reikalavimas išlaikyti ir plėtoti dabartinį nacionalinį veiklos centrą (anglų. k. hub))
      (2019/C 139/11)
      Proceso kalba: portugalų

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Supremo Tribunal Administrativo

         Šalys pagrindinėje byloje

         Ieškovai: Associação Peço a Palavra, João Carlos Constantino Pereira Osório, Maria Clara Marques Pires Sarmento Franco, Sofia da Silva Santos Arauz, Maria João Galhardas Fitas
      Atsakovė: Conselho de Ministros

         dalyvaujant: Parpública — Participações Públicas SGPS SA, TAP — Transportes Aéreos Portugueses SGPS SA

         Rezoliucinė dalis

                  1.

                  2006 m. gruodžio 12 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2006/123/EB dėl paslaugų vidaus rinkoje turi būti aiškinama taip, kad ji nėra svarbi nagrinėjant, ar Sąjungos teisę atitinka tam tikri reikalavimai, susiję su oro transporto bendrovės vykdoma veikla, nustatyti kvalifikuotosios šios bendrovės akcijų paketo dalies pirkėjui, ypač reikalavimas jam vykdyti pareigas teikti viešąsias paslaugas ir išlaikyti bei plėtoti dabartinį šios bendrovės nacionalinį veiklos centrą (anglų k. hub).

                  2.

                  SESV 49 straipsnis turi būti aiškinamas taip, jog pagal jį nedraudžiama, kad specifikacijose, kuriose nustatytos oro transporto bendrovės reprivatizavimo procedūros sąlygos, būtų numatytas:

                              —

                              akcijų, dėl kurių taikoma ši reprivatizavimo procedūra, pirkėjui taikomas reikalavimas būti pajėgiam užtikrinti, kad bus vykdomos šiai oro transporto bendrovei tenkančios pareigos teikti viešąsias paslaugas, ir

                              —

                              šiam pirkėjui taikomas reikalavimas išlaikyti šios oro transporto bendrovės buveinę ir administracijos centrą atitinkamoje valstybėje narėje, nes, tos bendrovės pagrindinę verslo vietą perkėlus iš šios valstybės narės, ji prarastų skrydžių teises, kurias jai suteikia dvišaliai tos valstybės narės ir trečiosios valstybės, su kuria ji palaiko ypatingus istorinius, kultūrinius ir socialinius ryšius, susitarimai, o tai turi patikrinti prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas.
                              SESV 49 straipsnis turi būti aiškinamas taip, kad pagal jį draudžiama specifikacijose įtvirtinti akcijų pirkėjui reikalavimą užtikrinti, kad bus išlaikytas ir plėtojamas dabartinis nacionalinis veiklos centras (anglų k. hub).

         (1)  OL C 424, 2017 12 11.


title: Byla C-567/17: 2019 m. vasario 28 d. Teisingumo Teismo (trečioji kolegija) sprendimas byloje (Lietuvos vyriausiojo administracinio teismo (Lietuva) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) UAB „Bene Factum“/Valstybinė mokesčių inspekcija prie Lietuvos Respublikos finansų ministerijos (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą — Mokesčių teisės nuostatos — Akcizai — Direktyva 92/83/EEB — 27 straipsnio 1 dalies b punktas — Atleidimo nuo mokesčio atvejai — Sąvoka „žmonėms vartoti neskirti produktai“ — Vertinimo kriterijai)

text:
               15.4.2019

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 139/14

      2019 m. vasario 28 d. Teisingumo Teismo (trečioji kolegija) sprendimas byloje (Lietuvos vyriausiojo administracinio teismo (Lietuva) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) UAB „Bene Factum“/Valstybinė mokesčių inspekcija prie Lietuvos Respublikos finansų ministerijos
      (Byla C-567/17) (1)

      (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą - Mokesčių teisės nuostatos - Akcizai - Direktyva 92/83/EEB - 27 straipsnio 1 dalies b punktas - Atleidimo nuo mokesčio atvejai - Sąvoka „žmonėms vartoti neskirti produktai“ - Vertinimo kriterijai)
      (2019/C 139/12)
      Proceso kalba: lietuvių

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Lietuvos vyriausiasis administracinis teismas

         Šalys pagrindinėje byloje

         Pareiškėja: UAB „Bene Factum“

         Atsakovė: Valstybinė mokesčių inspekcija prie Lietuvos Respublikos finansų ministerijos

         Rezoliucinė dalis

                  1.

                  1992 m. spalio 19 d. Tarybos direktyvos 92/83/EEB dėl akcizų už alkoholį ir alkoholinius gėrimus struktūrų suderinimo 27 straipsnio 1 dalies b punktas turi būti aiškinamas taip, kad jis taikomas pagal valstybės narės reikalavimus denatūruotam etilo alkoholiui, esančiam kosmetikos ar burnos higienos produktuose, kurie, nors tiesiogiai nėra skirti žmonėms vartoti, kai kurių asmenų vartojami kaip alkoholiniai gėrimai.

                  2.

                  Direktyvos 92/83 27 straipsnio 1 dalies b punktas turi būti aiškinamas taip, kad jis taikomas pagal valstybės narės reikalavimus denatūruotam etilo alkoholiui, esančiam kosmetikos ar burnos higienos produktuose, kurie, nors tiesiogiai nėra skirti žmonėms vartoti, kai kurių asmenų vartojami kaip alkoholiniai gėrimai, jeigu asmuo, importuojantis juos iš vienos valstybės narės tam, kad kiti asmenys paskirties valstybėje narėje juos platintų galutiniams vartotojams, žinodamas apie jų vartojimą taip pat kaip alkoholinių gėrimų, užsako juos pagaminti ir paženklinti etiketėmis atsižvelgdamas į šią aplinkybę, kad padidėtų jų pardavimas.

         (1)  OL C 402, 2017 11 27.


title: Byla C-579/17: 2019 m. vasario 28 d. Teisingumo Teismo (antroji kolegija) sprendimas byloje (Arbeits- und Sozialgericht Wien (Austrija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) BUAK Bauarbeiter-Urlaubs- u. Abfertigungskasse/Gradbeništvo Korana d.o.o. (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą — Teismų bendradarbiavimas civilinėse bylose — Reglamentas (ES) Nr. 1215/2012 — 1 straipsnio 1 dalis — Taikymo sritis — Civilinės ir komercinės bylos — 1 straipsnio 2 dalis — Sritys, kurioms reglamentas netaikomas — Socialinė apsauga — 53 straipsnis — Prašymas išduoti pažymą, patvirtinančią, kad kilmės teismo sprendimas yra vykdytinas — Teismo sprendimas dėl reikalavimo sumokėti priemoką už atostoginius, kurį socialinės apsaugos institucija pareiškia darbdaviui dėl darbuotojų komandiravimo — Teismo, į kurį kreipiamasi, vykdoma teisminė veikla)

text:
               15.4.2019

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 139/15

      2019 m. vasario 28 d. Teisingumo Teismo (antroji kolegija) sprendimas byloje (Arbeits- und Sozialgericht Wien (Austrija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) BUAK Bauarbeiter-Urlaubs- u. Abfertigungskasse/Gradbeništvo Korana d.o.o.
      (Byla C-579/17) (1)

      (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą - Teismų bendradarbiavimas civilinėse bylose - Reglamentas (ES) Nr. 1215/2012 - 1 straipsnio 1 dalis - Taikymo sritis - Civilinės ir komercinės bylos - 1 straipsnio 2 dalis - Sritys, kurioms reglamentas netaikomas - Socialinė apsauga - 53 straipsnis - Prašymas išduoti pažymą, patvirtinančią, kad kilmės teismo sprendimas yra vykdytinas - Teismo sprendimas dėl reikalavimo sumokėti priemoką už atostoginius, kurį socialinės apsaugos institucija pareiškia darbdaviui dėl darbuotojų komandiravimo - Teismo, į kurį kreipiamasi, vykdoma teisminė veikla)
      (2019/C 139/13)
      Proceso kalba: vokiečių

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Arbeits- und Sozialgericht Wien

         Šalys pagrindinėje byloje

         Ieškovė: BUAK Bauarbeiter-Urlaubs- u. Abfertigungskasse

         Atsakovė: Gradbeništvo Korana d.o.o.

         Rezoliucinė dalis

      2012 m. gruodžio 12 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) Nr. 1215/2012 dėl jurisdikcijos ir teismo sprendimų civilinėse ir komercinėse bylose pripažinimo ir vykdymo 1 straipsnis turi būti aiškinamas taip, kad ieškinys, kuriuo viešosios teisės reglamentuojama kolektyvinė institucija reikalavimą sumokėti skolą — priemokas už atostoginius — pareiškia darbdaviui, kai į valstybę narę komandiruojami arba darbui šioje valstybėje narėje atlikti perleidžiami joje nuolatinės darbo vietos neturintys darbuotojai, arba darbdaviui, kurio įmonės buveinė yra ne minėtos valstybės narės teritorijoje, kai įdarbinami toje pačioje valstybėje narėje nuolatinę darbo vietą turintys darbuotojai, patenka į šio reglamento taikymo sritį, jeigu tokio ieškinio vykdymo tvarka nenukrypstama nuo bendrųjų teisės normų ir, be kita ko, neatmetama galimybė teismui, į kurį kreipiamasi, peržiūrėti duomenų, kuriais patvirtinamas minėtas reikalavimas, pagrįstumo, o tai turi patikrinti prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas.

         (1)  OL C 424, 2017 12 11.


title: Byla C-581/17: 2019 m. vasario 26 d. Teisingumo Teismo (didžioji kolegija) sprendimas byloje (Finanzgericht Baden-Württemberg (Vokietija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Martin Wächtler/Finanzamt Konstanz (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą — Europos bendrijos bei jos valstybių narių ir Šveicarijos Konfederacijos susitarimas dėl laisvo asmenų judėjimo — Fizinio asmens gyvenamosios vietos perkėlimas iš valstybės narės į Šveicariją — Nerealizuoto kapitalo prieaugio, susijusio su bendrovės akcijomis, apmokestinimas — Tiesioginiai mokesčiai — Laisvas savarankiškai dirbančių asmenų judėjimas — Vienodas požiūris)

text:
               15.4.2019

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 139/16

      2019 m. vasario 26 d. Teisingumo Teismo (didžioji kolegija) sprendimas byloje (Finanzgericht Baden-Württemberg (Vokietija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Martin Wächtler/Finanzamt Konstanz
      (Byla C-581/17) (1)

      (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą - Europos bendrijos bei jos valstybių narių ir Šveicarijos Konfederacijos susitarimas dėl laisvo asmenų judėjimo - Fizinio asmens gyvenamosios vietos perkėlimas iš valstybės narės į Šveicariją - Nerealizuoto kapitalo prieaugio, susijusio su bendrovės akcijomis, apmokestinimas - Tiesioginiai mokesčiai - Laisvas savarankiškai dirbančių asmenų judėjimas - Vienodas požiūris)
      (2019/C 139/14)
      Proceso kalba: vokiečių

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Finanzgericht Baden-Württemberg

         Šalys pagrindinėje byloje

         Ieškovas: Martin Wächtler

         Atsakovė: Finanzamt Konstanz

         Rezoliucinė dalis

      1999 m. birželio 21 d. Liuksemburge pasirašyto Europos bendrijos bei jos valstybių narių ir Šveicarijos Konfederacijos susitarimo dėl laisvo asmenų judėjimo nuostatas reikia aiškinti taip, kad jos draudžia valstybės narės apmokestinimo tvarką, pagal kurią, esant tokiai situacijai, kai valstybės narės pilietis, fizinis asmuo, vykdantis ekonominę veiklą Šveicarijos Konfederacijos teritorijoje, savo gyvenamąją vietą perkelia iš valstybės narės, kurios apmokestinimo tvarka nagrinėjama, į Šveicariją, numatoma perkėlimo momentu išieškoti mokestį, mokėtiną už nerealizuotą kapitalo prieaugį, susijusį su akcijomis, kurios priklauso šiam piliečiui, nors jei gyvenamoji vieta išlieka toje pačioje valstybėje narėje mokestis išieškomas tik kapitalo prieaugio gavimo momentu, t. y. perleidžiant atitinkamas akcijas.

         (1)  OL C 13, 2018 1 15.


title: Byla C-670/17 P: 2019 m. vasario 27 d. Teisingumo Teismo (pirmoji kolegija) sprendimas byloje Graikijos Respublika/Europos Komisija (Apeliacinis skundas — Europos žemės ūkio orientavimo ir garantijų fondas (EŽŪOGF) — Orientavimo skyrius — Finansinės paramos sumažinimas — Reglamentas (EB) Nr. 1260/1999 — Veiksmų programa — Finansinės korekcijos — 39 straipsnis — Teisinis pagrindas — Pereinamojo laikotarpio nuostatos)

text:
               15.4.2019

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 139/17

      2019 m. vasario 27 d. Teisingumo Teismo (pirmoji kolegija) sprendimas byloje Graikijos Respublika/Europos Komisija
      (Byla C-670/17 P) (1)

      (Apeliacinis skundas - Europos žemės ūkio orientavimo ir garantijų fondas (EŽŪOGF) - Orientavimo skyrius - Finansinės paramos sumažinimas - Reglamentas (EB) Nr. 1260/1999 - Veiksmų programa - Finansinės korekcijos - 39 straipsnis - Teisinis pagrindas - Pereinamojo laikotarpio nuostatos)
      (2019/C 139/15)
      Proceso kalba: graikų

         Šalys

         Apeliantė: Graikijos Respublika, atstovaujama G. Kanellopoulos, A. Vasilopoulou ir I. Pachi

         Kita proceso šalis: Europos Komisija, atstovaujama D. Triantafyllou ir J. Aquilina

         Rezoliucinė dalis

                  1.

                  Panaikinti 2017 m. rugsėjo 19 d. Europos Sąjungos Bendrojo Teismo sprendimą Graikija/Komisija (T-327/15, nepaskelbtas Rink., EU:T:2017:631).

                  2.

                  Panaikinti 2015 m. kovo 25 d. Komisijos įgyvendinimo sprendimą C(2015) 1936 final dėl finansinio koregavimo taikymo EŽŪOGF Orientavimo skyriaus lėšoms, skirtoms veiksmų programai CCI 2000GR061RO021 (Graikija — 1 tikslas — kaimo atkūrimas).

                  3.

                  Įpareigoti Europos Komisiją padengti savo ir Graikijos Respublikos bylinėjimosi išlaidas, patirtas pirmojoje instancijoje ir per apeliacinį procesą.

         (1)  OL C 42, 2018 2 5.


title: Byla C-9/18: 2019 m. vasario 28 d. Teisingumo Teismo (septintoji kolegija) sprendimas (Oberlandesgericht Karlsruhe (Vokietija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) baudžiamojoje byloje prieš Detlef Meyn (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą — Transportas — Direktyva 2006/126/EB — Vairuotojo pažymėjimų tarpusavio pripažinimas — Atsisakymas pripažinti kitoje valstybėje narėje išduotą vairuotojo pažymėjimą — Teisė vairuoti, nustatyta remiantis vairuotojo pažymėjimu)

text:
               15.4.2019

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 139/18

      2019 m. vasario 28 d. Teisingumo Teismo (septintoji kolegija) sprendimas (Oberlandesgericht Karlsruhe (Vokietija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) baudžiamojoje byloje prieš Detlef Meyn
      (Byla C-9/18) (1)

      (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą - Transportas - Direktyva 2006/126/EB - Vairuotojo pažymėjimų tarpusavio pripažinimas - Atsisakymas pripažinti kitoje valstybėje narėje išduotą vairuotojo pažymėjimą - Teisė vairuoti, nustatyta remiantis vairuotojo pažymėjimu)
      (2019/C 139/16)
      Proceso kalba: vokiečių

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Oberlandesgericht Karlsruhe

         Šalis pagrindinėje baudžiamojoje byloje

      Detlef Meyn

         Rezoliucinė dalis

      2006 m. gruodžio 20 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2006/126/EB dėl vairuotojo pažymėjimų nuostatos turi būti aiškinamos taip, kad jos nedraudžia valstybei narei atsisakyti pripažinti jos teritorijoje įprastinę gyvenamąją vietą turinčio asmens vairuotojo pažymėjimą, išduotą kitoje valstybėje narėje, nepatikrinus tinkamumo vairuoti, remiantis kitoje valstybėje narėje išduotu vairuotojo pažymėjimu, kuris, savo ruožtu, buvo išduotas keičiant trečiosios valstybės vairuotojo pažymėjimą.

         (1)  OL C 134, 2018 4 16.


title: Byla C-14/18 P: 2019 m. vasario 28 d. Teisingumo Teismo (šeštoji kolegija) sprendimas byloje Alfamicro — Sistemas de computadores, Sociedade Unipessoal, Lda./Europos Komisija (Apeliacinis skundas — Arbitražinė išlyga — SESV 272 straipsnis — Sąvoka „ieškinys dėl pripažinimo“ — SESV 263 straipsnis — Sąvoka „administracinis sprendimas“ — Pagal Konkurencingumo ir inovacijų bendrąją programą (KIP) (2007 — 2013) sudarytas dotacijos susitarimas — Audito ataskaitos, kuriose pripažintas kai kurių išlaidų netinkamumas finansuoti)

text:
               15.4.2019

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 139/18

      2019 m. vasario 28 d. Teisingumo Teismo (šeštoji kolegija) sprendimas byloje Alfamicro — Sistemas de computadores, Sociedade Unipessoal, Lda./Europos Komisija
      (Byla C-14/18 P) (1)

      (Apeliacinis skundas - Arbitražinė išlyga - SESV 272 straipsnis - Sąvoka „ieškinys dėl pripažinimo“ - SESV 263 straipsnis - Sąvoka „administracinis sprendimas“ - Pagal Konkurencingumo ir inovacijų bendrąją programą (KIP) (2007 - 2013) sudarytas dotacijos susitarimas - Audito ataskaitos, kuriose pripažintas kai kurių išlaidų netinkamumas finansuoti)
      (2019/C 139/17)
      Proceso kalba: portugalų

         Šalys

         Apeliantė: Alfamicro — Sistemas de computadores, Sociedade Unipessoal, Lda., atstovaujama advokatų G. Gentil Anastácio ir D. Pirra Xarepe

         Kita proceso šalis: Europos Komisija, atstovaujama J. Estrada de Solà ir M. M. Farrajota

         Rezoliucinė dalis

                  1.

                  Atmesti apeliacinį skundą.

                  2.

                  Priteisti iš Alfamicro — Sistemas de computadores, Sociedade Unipessoal bylinėjimosi išlaidas.

         (1)  OL C 72, 2018 2 26.


title: Sujungtos bylos C-202/18 ir C-238/18: 2019 m. vasario 26 d. Teisingumo Teismo (didžioji kolegija) sprendimas byloje Ilmārs Rimšēvičs (C-202/18), Europos Centrinis Bankas (ECB) (C-238/18)/Latvijos Respublika (Europos centrinių bankų sistema — Ieškinys, grindžiamas Europos centrinių bankų sistemos ir Europos Centrinio Banko statuto 14 straipsnio 2 dalies antros pastraipos pažeidimu — Nacionalinės valdžios institucijos sprendimas nušalinti nuo pareigų nacionalinio centrinio banko valdytoją)

text:
               15.4.2019

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 139/19

      2019 m. vasario 26 d. Teisingumo Teismo (didžioji kolegija) sprendimas byloje Ilmārs Rimšēvičs (C-202/18), Europos Centrinis Bankas (ECB) (C-238/18)/Latvijos Respublika
      (Sujungtos bylos C-202/18 ir C-238/18) (1)

      (Europos centrinių bankų sistema - Ieškinys, grindžiamas Europos centrinių bankų sistemos ir Europos Centrinio Banko statuto 14 straipsnio 2 dalies antros pastraipos pažeidimu - Nacionalinės valdžios institucijos sprendimas nušalinti nuo pareigų nacionalinio centrinio banko valdytoją)
      (2019/C 139/18)
      Proceso kalba: latvių

         Šalys

         Ieškovai: Ilmārs Rimšēvičs, atstovaujamas advokatų S. Vārpiņš, M. Kvēps, I. Pazare (byla C-202/18), Europos Centrinis Bankas (ECB), atstovaujamas C. Zilioli, K. Kaiser ir C. Kroppenstedt, padedamų advokatų D. Sarmiento Ramírez-Escudero ir V. Čuske-Jurjeva (byla C-238/18)

         Atsakovė: Latvijos Respublika, atstovaujama I. Kucina ir J. Davidoviča

         Rezoliucinė dalis

                  1.

                  Sujungti bylas C-202/18 ir C-238/18, kad būtų bendrai priimamas sprendimas.

                  2.

                  Panaikinti 2018 m. vasario 19 d. Korupcijas novēršanas un apkarošanas birojs (Korupcijos prevencijos ir kovos su korupcija tarnyba, Latvija) sprendimą tiek, kiek juo uždrausta Ilmārs Rimšēvičs eiti Latvijos centrinio banko valdytojo pareigas.

                  3.

                  Latvijos Respublika padengia savo bylinėjimosi išlaidas ir iš jos priteisiamos Europos Centrinio Banko (ECB) bylinėjimosi išlaidos.

         (1)  OL C 161, 2018 5 7.


title: Byla C-278/18: 2019 m. vasario 28 d. Teisingumo Teismo (aštuntoji kolegija) sprendimas byloje (Supremo Tribunal Administrativo (Portugalija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Manuel Jorge Sequeira Mesquita/Fazenda Pública (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą — Pridėtinės vertės mokestis (PVM) — Šeštoji direktyva 77/388/EEB — Neapmokestinimas — 13 straipsnio B skirsnio b punktas — Nekilnojamojo turto finansinė nuoma arba nuoma — Sąvoka — Sutartis dėl teisės eksploatuoti vynuogynais apsodintus žemės ūkio paskirties žemės sklypus perleidimo)

text:
               15.4.2019

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 139/20

      2019 m. vasario 28 d. Teisingumo Teismo (aštuntoji kolegija) sprendimas byloje (Supremo Tribunal Administrativo (Portugalija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Manuel Jorge Sequeira Mesquita/Fazenda Pública
      (Byla C-278/18) (1)

      (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą - Pridėtinės vertės mokestis (PVM) - Šeštoji direktyva 77/388/EEB - Neapmokestinimas - 13 straipsnio B skirsnio b punktas - Nekilnojamojo turto finansinė nuoma arba nuoma - Sąvoka - Sutartis dėl teisės eksploatuoti vynuogynais apsodintus žemės ūkio paskirties žemės sklypus perleidimo)
      (2019/C 139/19)
      Proceso kalba: portugalų

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Supremo Tribunal Administrativo

         Šalys pagrindinėje byloje

         Ieškovas: Manuel Jorge Sequeira Mesquita

         Atsakovė: Fazenda Pública

         Rezoliucinė dalis

      1977 m. gegužės 17 d. Tarybos šeštosios direktyvos 77/388/EEB dėl valstybių narių įstatymų, susijusių su apyvartos mokesčiais, suderinimo — bendra pridėtinės vertės mokesčio sistema: vienodas apskaičiavimo pagrindas 13 straipsnio B skirsnio b punktas turi būti aiškinamas taip, kad minėtoje nuostatoje numatytas nekilnojamojo turto finansinės nuomos ir nuomos neapmokestinimas pridėtinės vertės mokesčiu yra taikomas sutarčiai dėl teisės eksploatuoti vynuogynais apsodintus žemės ūkio paskirties žemės sklypus perleidimo vynininkystės sektoriuje veiklą vykdančiai bendrovei, sudarytai vienų metų laikotarpiui, kuris gali būti automatiškai pratęstas tokiam pačiam laikotarpiui, pagal kurią kiekvienų metų pabaigoje turi būti sumokamas atitinkamas nuomos mokestis.

         (1)  OL C 259, 2018 7 23.


title: Byla C-771/18: 2018 m. gruodžio 7 d. pareikštas ieškinys byloje Europos Komisija/Vengrija

text:
               15.4.2019

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 139/20

      2018 m. gruodžio 7 d. pareikštas ieškinys byloje Europos Komisija/Vengrija
      (Byla C-771/18)
      (2019/C 139/20)
      Proceso kalba: vengrų

         Šalys

         Ieškovė: Europos Komisija, atstovaujama O. Bennet ir K. Talabér-Ritz

         Atsakovė: Vengrija

         Ieškovės reikalavimai

      Komisija Teisingumo Teismo prašo:

                  —

                  pripažinti, kad Vengrija neįvykdė įsipareigojimų pagal 2009 m. liepos 13 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (EB) Nr. 714/2009 dėl prieigos prie tarpvalstybinių elektros energijos mainų tinklo sąlygų, panaikinančio Reglamentą (EB) Nr. 1228/2003 (1), 14 straipsnio 1 dalį ir 2009 m. liepos 13 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (EB) Nr. 715/2009 dėl teisės naudotis gamtinių dujų perdavimo tinklais sąlygų, panaikinančio Reglamentą (EB) Nr. 1775/2005 (2), 13 straipsnio 1 dalį, nes neatsižvelgė į faktiškai sistemų operatorių patirtas išlaidas;

                  —

                  pripažinti, kad Vengrija neįvykdė įsipareigojimų pagal 2009 m. liepos 13 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2009/72/EB dėl elektros energijos vidaus rinkos bendrųjų taisyklių, panaikinančios Direktyvą 2003/54/EB (3), 37 straipsnio 17 dalį ir 2009 m. liepos 13 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2009/73/EB dėl gamtinių dujų vidaus rinkos bendrųjų taisyklių, panaikinančios Direktyvą 2003/55/EB (4), 41 straipsnio 17 dalį, nes nenustatė tinkamo mechanizmo, užtikrinančio teisę apskųsti nacionalinės reguliavimo institucijos sprendimus, kaip reikalaujama pagal nurodytas direktyvų 2009/72/EB ir 2009/73/EB nuostatas;

                  —

                  priteisti iš Vengrijos bylinėjimosi išlaidas.

         Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

      Reglamento (EB) Nr. 714/2009 14 straipsnio 1 dalyje ir Reglamento (EB) Nr. 715/2009 13 straipsnio 1 dalyje įtvirtintas tarifų už naudojimąsi tinklų sistema pagrindimo sąnaudomis principas.
      Nepaisant to, pagal Vengrijoje galiojančius Elektros energijos įstatymą ir Gamtinių dujų įstatymą nacionalinei reguliavimo institucijai neleidžiama nustatant tarifus už naudojimąsi tinklais atsižvelgti į visas faktines sistemų operatorių turėtas išlaidas, pavyzdžiui, specialųjį elektros energijos tinklų mokestį ir išlaidas, susijusias su banko operacijų komisiniais mokesčiais.
      Komisija mano, kad jokia objektyvi priežastis nepaaiškina, kodėl nacionalinė reguliavimo institucija negali atsižvelgti į minėtas išlaidas nustatydama tarifus už naudojimąsi tinklais.
      Be to, remiantis Direktyvos 2009/72/EB 37 straipsnio 17 dalimi ir Direktyvos 2009/73/EB 41 straipsnio 17 dalimi valstybės narės turi užtikrinti kad nacionaliniu lygmeniu veiktų tinkami mechanizmai, kuriuos taikant šalis, kurios atžvilgiu reguliavimo institucija priima sprendimą, turėtų teisę paduoti apeliaciją nuo suinteresuotųjų šalių ir nuo bet kokios vyriausybės nepriklausomai institucijai.
      Komisijos nuomone, Vengrija nenustatė tinkamo mechanizmo, kuris užtikrintų teisę apskųsti nacionalinės reguliavimo institucijos sprendimus.

         (1)  OL L 211, 2009, p. 15.

         (2)  OL L 211, 2009, p. 36.

         (3)  OL L 211, 2009, p. 55.

         (4)  OL L 211, 2009, p. 94.


title: Byla C-777/18: 2018 m. gruodžio 11 d. Szombathelyi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság (Vengrija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje WO/Vas Megyei Kormányhivatal

text:
               15.4.2019

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 139/22

      2018 m. gruodžio 11 d. Szombathelyi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság (Vengrija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje WO/Vas Megyei Kormányhivatal
      (Byla C-777/18)
      (2019/C 139/21)
      Proceso kalba: vengrų

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Szombathelyi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság

         Šalys pagrindinėje byloje

         Pareiškėjas: WO

         Atsakovė: Vas Megyei Kormányhivatal

         Prejudiciniai klausimai

                  1.

                  Ar nacionalinės teisės nuostatomis, kokios nagrinėjamos pagrindinėje byloje, pagal kurias tarpvalstybinių sveikatos priežiūros paslaugų išlaidų kompensavimo srityje neįtraukiama galimybė a posteriori suteikti leidimą be išankstinio leidimo gauti sveikatos priežiūros paslaugas, teikiamas kitoje valstybėje narėje, net ir tuo atveju, kai laukiant išankstinio leidimo kyla realus pavojus, kad paciento sveikatos būklė negrįžtamai pablogės, nenustatomas apribojimas, prieštaraujantis Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo (SESV) 56 straipsniui?

                  2.

                  Ar valstybėje narėje nustatyta leidimų išdavimo sistema, kurią taikant tarpvalstybinių sveikatos priežiūros paslaugų išlaidų kompensavimo srityje neįtraukiama galimybė a posteriori suteikti leidimą net ir tuo atveju, kai laukiant išankstinio leidimo kyla realus pavojus, kad paciento sveikatos būklė negrįžtamai pablogės, atitinka 2011 m. kovo 9 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2011/24/ES (1) dėl pacientų teisių į tarpvalstybines sveikatos priežiūros paslaugas įgyvendinimo 8 straipsnio 1 dalyje nustatytus būtinumo ir proporcingumo principus, taip pat laisvo pacientų judėjimo principą?

                  3.

                  Ar nacionalinės teisės nuostatos, pagal kurias, nepaisant prašymą suteikti gydymą pateikusio paciento sveikatos būklės, nustatomas 31 dienos procedūrinis terminas kompetentingai institucijai išduoti išankstinį leidimą ir 23 dienų terminas prašymui atmesti, atitinka 2011 m. kovo 9 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2011/24/ES dėl pacientų teisių į tarpvalstybines sveikatos priežiūros paslaugas įgyvendinimo 9 straipsnio 3 dalyje nustatytą reikalavimą nustatyti protingus procedūrinius terminus, kuriais būtų atsižvelgiama į konkrečią [paciento] sveikatos būklę ir skubą bei individualias aplinkybes? Atsižvelgdama į prašymą institucija gali patikrinti, ar prašomas gydymas yra įtrauktas į paciento socialinį draudimą, ir, jei taip, ar jį per mediciniškai pagrįstą laikotarpį gali suteikti viešosiomis lėšomis finansuojamas sveikatos priežiūros paslaugų teikėjas, o jei ne, institucija tikrina paciento nurodyto teikėjo teikiamų paslaugų kokybę, saugumą ir išlaidų veiksmingumą.

                  4.

                  Ar 2004 m. balandžio 29 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (EB) Nr. 883/2004 (2) dėl socialinės apsaugos sistemų koordinavimo 20 straipsnio 1 dalį reikia aiškinti taip, kad tarpvalstybinių sveikatos priežiūros paslaugų išlaidų kompensavimo galima prašyti tik tokiu atveju, jei pacientas kompetentingai įstaigai pateikia prašymą išduoti išankstinį leidimą? Ar vis dėlto remiantis 20 straipsnio 1 dalimi tokiu atveju siekiant išlaidų kompensavimo galima pateikti prašymą leidimą išduoti a posteriori?

                  5.

                  Ar 2004 m. balandžio 29 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (EB) Nr. 883/2004 dėl socialinės apsaugos sistemų koordinavimo 20 straipsnio 1 dalies taikymo sritis apima atvejį, kai pacientas į kitą valstybę narę vyksta susitaręs dėl konkretaus sveikatos patikrinimo vizito ir laikinai kitai dienai po sveikatos patikrinimo jam paskirto vizito galimai operacijai ar medicininei intervencijai atlikti, ir kad dėl paciento sveikatos būklės operacija ar medicininė intervencija veiksmingai atliekama? Ar tokiu atveju pagal 20 straipsnio 1 dalį galima siekiant išlaidų kompensavimo pateikti prašymą leidimą išduoti a posteriori?

                  6.

                  Ar planinio gydymo sąvoka, kaip ji suprantama pagal 2009 m. rugsėjo 16 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (EB) Nr. 987/2009 (3), nustatančio Reglamento (EB) Nr. 883/2004 dėl socialinės apsaugos sistemų koordinavimo įgyvendinimo tvarką, 26 straipsnį, apima atvejį, kai pacientas į kitą valstybę narę vyksta susitaręs dėl konkretaus sveikatos patikrinimo vizito, ir laikinai kitai dienai po sveikatos patikrinimo jam paskirto vizito galimai operacijai ar medicininei intervencijai atlikti, ir kad dėl paciento sveikatos būklės operacija ar medicininė intervencija veiksmingai atliekama? Ar tokiu atveju pagal 26 straipsnį galima siekiant išlaidų kompensavimo pateikti prašymą leidimą išduoti a posteriori? Ar 26 straipsnio 3 dalyje nurodyto skubaus gyvybiškai būtino gydymo atveju ir 26 straipsnio 1 dalyje įvardytu atveju pagal nagrinėjamas teisės nuostatas taip pat būtinas išankstinis leidimas?

         (1)  OL L 88, 2011, p. 45.

         (2)  OL L 166, 2004, p. 1; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 5 sk., 5 t., p. 72.

         (3)  OL L 284, 2009, p. 1.


title: Byla C-807/18: 2018 m. gruodžio 20 d. Fővárosi Törvényszék (Vengrija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Telenor Magyarország Zrt./Nemzeti Média- és Hírközlési Hatóság Elnöke

text:
               15.4.2019

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 139/23

      2018 m. gruodžio 20 d. Fővárosi Törvényszék (Vengrija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Telenor Magyarország Zrt./Nemzeti Média- és Hírközlési Hatóság Elnöke
      (Byla C-807/18)
      (2019/C 139/22)
      Proceso kalba: vengrų

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Fővárosi Törvényszék

         Šalys pagrindinėje byloje

         Pareiškėja: Telenor Magyarország Zrt.

         Atsakovė: Nemzeti Média- és Hírközlési Hatóság Elnöke

         Prejudiciniai klausimai

                  1.

                  Ar interneto prieigos paslaugų teikėjo ir galutinio paslaugų gavėjo komercinis susitarimas, kuriuo remiantis paslaugų teikėjas galutiniam paslaugų gavėjui taiko nulinės kainos tarifą tam tikroms taikomosioms programoms (t. y. atitinkamos taikomosios programos sukurtas srautas neįtraukiamas į duomenų sunaudojimą ir taip pat nelėtina jos greičio, sunaudojus sutartą duomenų kiekį) ir pagal kurį šis teikėjas taiko diskriminaciją, apribotą su galutiniu vartotoju sudaryto komercinio susitarimo sąlygų ir skirtą tik galutiniam paslaugų gavėjui, kuris yra šio susitarimo šalis, o ne galutiniam paslaugų gavėjui, nesančiam jo šalimi, turi būti aiškinamas atsižvelgiant į 2015 m. lapkričio 25 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) 2015/2120 (1), kuriuo nustatomos priemonės, susijusios su atvira interneto prieiga, ir kuriuo iš dalies keičiami Direktyva 2002/22/EB dėl universaliųjų paslaugų ir paslaugų gavėjų teisių, susijusių su elektroninių ryšių tinklais ir paslaugomis, ir Reglamentas (ES) Nr. 531/2012 dėl tarptinklinio ryšio per viešuosius judriojo ryšio tinklus Sąjungoje (toliau — Reglamentas), 3 straipsnio 2 dalį?

                  2.

                  Tuo atveju, jei į pirmąjį prejudicinį klausimą būtų atsakyta neigiamai, ar Reglamento 3 straipsnio 3 dalis turi būti aiškinama taip, kad, siekiant nustatyti pažeidimą, atsižvelgiant taip pat į Reglamento 7 konstatuojamąją dalį, būtina atlikti poveikiu ir rinka pagrįstą vertinimą, kuris nustatytų, ar priemonės, kurių ėmėsi interneto prieigos paslaugų teikėjas, faktiškai riboja (ir jei taip, tai kiek) teises, kurios Reglamento 3 straipsnio 1 dalyje pripažįstamos galutiniam paslaugų gavėjui?

                  3.

                  Neatsižvelgiant į pirmąjį ir antrąjį prejudicinius klausimus: ar Reglamento 3 straipsnio 3 dalis turi būti aiškinama taip, kad joje nustatytas draudimas yra bendrojo ir objektyvaus pobūdžio, taigi pagal jį bet kuri srauto valdymo priemonė, nustatanti skirtumus tarp tam tikro interneto turinio, nepriklausomai nuo to, ar interneto prieigos paslaugų teikėjas juos nustato susitarimu, komercine praktika ar kitokiais veiksmais, yra draudžiama?

                  4.

                  Tuo atveju, jei į trečiąjį klausimą būtų atsakyta teigiamai, ar Reglamento 3 straipsnio 3 dalies pažeidimą taip pat galima nustatyti vien dėl to, kad egzistuoja diskriminacija, o rinkos ir poveikio vertinimo papildomai atlikti nereikia, todėl vertinimas pagal Reglamento 3 straipsnio 1 ir 2 dalis yra nebūtinas?

         (1)  OL L 310, 2015, p. 1.


title: Byla C-811/18: 2018 m. gruodžio 21 d. Tribunal Superior de Justicia de Canarias (Ispanija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje KA/Instituto Nacional de la Seguridad Social (INSS) ir Tesorería General de la Seguridad Social (TGSS)

text:
               15.4.2019

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 139/24

      2018 m. gruodžio 21 d. Tribunal Superior de Justicia de Canarias (Ispanija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje KA/Instituto Nacional de la Seguridad Social (INSS) ir Tesorería General de la Seguridad Social (TGSS)
      (Byla C-811/18)
      (2019/C 139/23)
      Proceso kalba: ispanų

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Tribunal Superior de Justicia de Canarias

         Šalys pagrindinėje byloje

         Pareiškėjas: KA

         Atsakovai: Instituto Nacional de la Seguridad Social (INSS) ir Tesorería General de la Seguridad Social (TGSS)

         Prejudiciniai klausimai

                  1.

                  Ar SESV 157 straipsnis turi būti aiškinamas taip, kad tokia prie įmokomis grindžiamų senatvės, našlystės arba nuolatinio nedarbingumo pensijų pridedama „papildoma motinystės išmoka“, kaip nagrinėjama pagrindinėje byloje, kuri visais atvejais ir besąlygiškai neskiriama vyriškos lyties tėvams pensininkams, galintiems įrodyti, kad rūpinosi savo vaikais, yra diskriminacijos dėl atlyginimų tarp dirbančių motinų ir dirbančių tėvų atvejis?

                  2.

                  Ar draudimas diskriminuoti dėl lyties, nustatytas 1978 m. gruodžio 19 d. Tarybos direktyvos 79/7/EEB (1) dėl vienodo požiūrio į vyrus ir moteris principo nuoseklaus įgyvendinimo socialinės apsaugos srityje 4 straipsnio 1 dalyje, turi būti aiškinamas taip, kad juo draudžiama tokia nacionalinės teisės nuostata, kaip antai 2015 m. spalio 30 d. Karaliaus įstatyminio dekreto 8/2015, kuriuo patvirtinama Ley General de la Seguridad Social (Bendrasis socialinės apsaugos įstatymas) nauja redakcija, 60 straipsnis, kurioje numatytas papildomas stažas skaičiuojant senatvės, našlystės arba nuolatinio nedarbingumo pensijas besąlygiškai ir visais atvejais netaikomas vyriškos lyties tėvams pensininkams, galintiems įrodyti, kad rūpinosi savo vaikais?

                  3.

                  Ar 1976 m. vasario 9 d. Tarybos direktyvos 76/207/EEB (2) dėl vienodo požiūrio į vyrus ir moteris principo taikymo įsidarbinimo, profesinio mokymo, pareigų paaukštinimo ir darbo sąlygų atžvilgiu 2 straipsnis (2, 3 ir 4 dalys) ir 5 straipsnis turi būti aiškinami taip, kad pagal juos draudžiama tokia priemonė, kaip antai nagrinėjama pagrindinėje byloje, pagal kurią nustatytas papildomas stažas skaičiuojant senatvės, našlystės arba nuolatinio nedarbingumo pensijas besąlygiškai ir visais atvejais netaikomas vyriškos lyties tėvams pensininkams, galintiems įrodyti, kad rūpinosi savo vaikais?

                  4.

                  Ar tai, kad pareiškėjui nesuteikiama galimybė gauti Ispanijos „papildoma motinystės išmoka“ pagrįstą papildomą stažą, prieštarauja nediskriminavimo pareigai, numatytai ES pagrindinių teisių chartijos (2000/C 364/01) 21 straipsnio 1 dalyje?

         (1)  OL L 6, 1979, p. 24; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 5 sk., 1 t., p. 215.

         (2)  OL L 39, 1976, p. 40; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 5 sk., 1 t., p. 187.


title: Byla C-836/18: 2018 m. gruodžio 28 d. Tribunal Superior de Justicia de Castilla-La Mancha (Ispanija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Subdelegación del Gobierno en Ciudad Real/RH

text:
               15.4.2019

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 139/25

      2018 m. gruodžio 28 d. Tribunal Superior de Justicia de Castilla-La Mancha (Ispanija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Subdelegación del Gobierno en Ciudad Real/RH
      (Byla C-836/18)
      (2019/C 139/24)
      Proceso kalba: ispanų

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Tribunal Superior de Justicia de Castilla-La Mancha

         Šalys pagrindinėje byloje

         Pareiškėjas: Subdelegación del Gobierno en Ciudad Real

         Atsakovas: RH

         Prejudiciniai klausimai

                  1.

                  Ar reikalavimas, kad savo teise laisvai judėti nesinaudojęs Ispanijos pilietis atitiktų Real Decreto 240/2007 7 straipsnio [1 dalyje] nustatytas sąlygas tam, kad jo sutuoktiniui, kuris yra trečiosios šalies pilietis, būtų pripažinta teisė gyventi šalyje pagal šio dekreto 7 straipsnio [2 dalį], gali reikšti, kad tuo atveju, kai šios sąlygos netenkinamos, pažeidžiamas Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo 20 straipsnis, jei atsisakius suteikti minėtą teisę Ispanijos pilietis priverstas išvykti iš visos Sąjungos teritorijos?
                  Klausimas keliamas atsižvelgiant į tai, kad Ispanijos civilinio kodekso 68 straipsnyje nustatyta sutuoktinių pareiga gyventi kartu.

                  2.

                  Ar, bet kuriuo atveju, nepaisant atsakymo į pirmesnį klausimą, net jei jis būtų neigiamas, Ispanijos valstybės praktika automatiškai taikyti
                     Real Decreto 240/2007 7 straipsnyje numatytas nuostatas ir nesuteikti leidimo gyventi šalyje Sąjungos piliečio, niekada nesinaudojusio savo teise laisvai judėti, šeimos nariui vien dėl to, kad tas Sąjungos pilietis neatitinka šiame straipsnyje įtvirtintų sąlygų, konkrečiai ir individualiai neišnagrinėjus, ar tarp šių Sąjungos piliečio ir trečiosios šalies piliečio yra toks priklausomumo santykis, kuris dėl kokių nors priežasčių ir atsižvelgus į susiklosčiusias aplinkybes nulemtų, kad, atsisakius suteikti trečiosios šalies piliečiui teisę gyventi šalyje, Sąjungos pilietis, negalintis atsiskirti nuo savo šeimos nario, nuo kurio yra priklausomas, turėtų išvykti iš Sąjungos teritorijos, pažeidžia Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo 20 straipsnį?
                  Klausimas keliamas atsižvelgiant į Europos Sąjungos Teisingumo Teismo jurisprudenciją, be kita ko, į 2018 m. gegužės 8 d. Sprendimą K. A. ir kt./Belgische Staat, C-82/16 (1).

         (1)  2018 m. gegužės 8 d. Sprendimas K. A. ir kt. (Šeimos susijungimas Belgijoje) (C-82/16, EU:C:2018:308).


title: Byla C-21/19: 2019 m. sausio 15 d. Gerechtshof Arnhem-Leeuwarden (Nyderlandai) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą baudžiamojoje byloje prieš XN

text:
               15.4.2019

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 139/26

      2019 m. sausio 15 d. Gerechtshof Arnhem-Leeuwarden (Nyderlandai) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą baudžiamojoje byloje prieš XN
      (Byla C-21/19)
      (2019/C 139/25)
      Proceso kalba: nyderlandų

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Gerechtshof Arnhem-Leeuwarden

         Šalis pagrindinėje byloje

      XN

         Prejudiciniai klausimai

                  1.

                  Ar medžiaga, kuri nėra šalutinis produktas, kaip jis suprantamas pagal Direktyvą 2008/98/EB (1) (Atliekų pagrindų direktyva), iš esmės taip pat nėra šalutinis gyvūninis produktas, kaip jis suprantamas pagal 2009 m. Šalutinių gyvūninių produktų reglamentą, taigi ji nepatenka tarp medžiagų, kurioms pagal Reglamento (EB) Nr. 1013/2006 (2) 1 straipsnio 3 dalį šis reglamentas netaikomas? O gal neatmestina, kad medžiaga patenka į 2009 m. Šalutinių gyvūninių produktų reglamente pateiktą šalutinių gyvūninių produktų sąvokos apibrėžtį, jei ji neatitinka Direktyvos 2008/98/EB 5 straipsnio 1 dalyje nustatytų sąlygų, taigi automatiškai nepatenka į Reglamento (EB) Nr. 1013/2006 taikymo sritį?

                  2.

                  Kaip pagal Reglamento (EB) Nr. 1013/2006 1 straipsnio 3 dalį turi būti suprantamas atliekų, kurioms taikomi Reglamente (EB) Nr. 1774/2002 (3) (dabar — Reglamentas Nr. 1069/2009 (4)) nustatyti patvirtinimo reikalavimai, vežimas: ar jis reiškia šalutinių gyvūninių produktų transportavimą (iš vienos šalies į kitą), neatsižvelgiant į tai, kuriai kategorijai ši medžiaga priklauso? O gal tai yra 2009 m. Šalutinių gyvūninių produktų reglamento 48 straipsnyje (anksčiau — Reglamento (EB) Nr. 1774/2002 8 straipsnis) nurodytų medžiagų, apribotų šalutiniais gyvūniniais produktais ir iš jų gautais produktais, kaip tai suprantama pagal šią nuostatą, t. y. 1 kategorijos medžiagų, 2 kategorijos medžiagų ir tam tikrų iš jų gautų produktų, įskaitant iš 3 kategorijos medžiagos gautus perdirbtus gyvūninius baltymus, transportavimas?

                  3.

                  Ar tuo atveju, kai pagal Reglamento (EB) Nr. 1013/2006 1 straipsnio 3 dalies d punktą atliekų, kurioms taikomi Reglamente (EB) Nr. 1774/2002 (dabar — Reglamentas Nr. 1069/2009) nustatyti patvirtinimo reikalavimai, vežimas turi būti suprantamas kaip šalutinių gyvūninių produktų transportavimas (iš vienos šalies į kitą), neatsižvelgiant į tai, kuriai kategorijai ši medžiaga priklauso, Reglamento (EB) Nr. 1013/2006 1 straipsnio 3 dalies d punktas turi būti aiškinamas taip, kad toks vežimas taip pat apima šalutinių gyvūninių produktų ir kitų medžiagų mišinių vežimą ir, jei taip, ar reikšmingas šalutinių gyvūninių produktų ir kitų medžiagų santykis mišinyje? O gal šalutinis gyvūninis produktas praranda šalutinio gyvūninio produkto, kaip jis suprantamas pagal 2009 m. Šalutinių gyvūninių produktų reglamentą, pobūdį ir kaip mišinio su kita medžiaga dalis laikomas atlieka, kaip tai suprantama pagal Reglamentą (EB) Nr. 1013/2006?

         (1)  2008 m. lapkričio 19 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2008/98/EB dėl atliekų ir panaikinanti kai kurias direktyvas (OL L 312, 2008, p. 3).

         (2)  2006 m. birželio 14 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (EB) Nr. 1013/2006 dėl atliekų vežimo.

         (3)  2002 m. spalio 3 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (EB) Nr. 1774/2002, nustatantis sveikatos taisykles gyvūninės kilmės šalutiniams produktams, neskirtiems vartoti žmonėms (OL L 273, 2002, p. 1).

         (4)  2009 m. spalio 21 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (EB) Nr. 1069/2009 kuriuo nustatomos žmonėms vartoti neskirtų šalutinių gyvūninių produktų ir jų gaminių sveikumo taisyklės ir panaikinamas Reglamentas (EB) Nr. 1774/2002 (Šalutinių gyvūninių produktų reglamentas) (OL L 300, 2009, p. 1).