title: Byla T-639/18: 2018 m. spalio 23 d. pareikštas ieškinys byloje SGL Carbon / Komisija

text:
               14.1.2019

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 16/51

      2018 m. spalio 23 d. pareikštas ieškinys byloje SGL Carbon / Komisija

      (Byla T-639/18)
      (2019/C 16/62)
      Proceso kalba: anglų

         Šalys

         Ieškovė: SGL Carbon SE (Vysbadenas, Vokietija), atstovaujama advokatų K. Van Maldegem, M. Grunchard, R. Crespi ir S. Saez Moreno

         Atsakovė: Europos Komisija

         Reikalavimai

      Ieškovė Bendrojo Teismo prašo:

                  —

                  pripažinti ieškinį priimtinu ir pagrįstu,

                  —

                  priteisti iš atsakovės sumokėti ieškovei 1 022 172 EUR žalos, kurią ieškovė tiesiogiai patyrė priėmus 2013 m. spalio 2 d. Komisijos reglamentą (ES) Nr. 944/2013, kuriuo iš dalies keičiamas Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (EB) Nr. 1272/2008 dėl cheminių medžiagų ir mišinių klasifikavimo, ženklinimo ir pakavimo, siekiant jį priderinti prie technikos ir mokslo pažangos (OL L 261, 2013, p. 5), atlyginimą, kiek šiame reglamente medžiaga „pikis, akmens anglių deguto, aukštatemperatūris“ klasifikuota kaip 1 kategorijos ūmaus toksiškumo vandens aplinkai medžiaga (H400) ir 1 kategorijos lėtinio toksiškumo vandens aplinkai medžiaga (H410), arba bet kokią kitą vykstant procesui ieškovės arba Teisingumo Teismo nustatytą sumą,

                  —

                  subsidiariai priimti tarpinį sprendimą įpareigoti atsakovę atlyginti padarytą žalą ir nurodyti šalims per protingą terminą nuo sprendimo priėmimo pateikti Teisingumo Teismui skaičius dėl kompensacijos dydžio, dėl kurio šalys susitarė, arba, jeigu nebūtų susitarta, nurodyti šalims per tą patį terminą pateikti Teisingumo Teismui paaiškinimus su išsamiais skaičiais,

                  —

                  priteisti iš atsakovės mokėti ieškovei įsipareigojimų neįvykdymo normos kompensacines palūkanas nuo nuostolių atsiradimo dienos (t. y. arba nuo neteisėtos klasifikacijos įsigaliojimo, arba nuo žalos atsiradimo dienos),

                  —

                  priteisti iš atsakovės mokėti 8 % arba kitokio Teisingumo Teismo nustatyto tinkamo dydžio delspinigius, skaičiuojamus nuo sumos, mokėtinos nuo Teisingumo Teismo sprendimo priėmimo dienos iki visiško sumokėjimo, ir

                  —

                  priteisti iš atsakovės visas bylinėjimosi išlaidas.

         Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

      Grįsdama ieškinį ieškovė remiasi vieninteliu pagrindu, grindžiamu tuo, kad atsakovė padarė žalos ieškovei, kai buvo priimtas ir įsigaliojo Komisijos reglamentas (ES) Nr. 944/2013 (1), kuriame medžiaga „pikis, akmens anglių deguto, aukštatemperatūris“ klasifikuota kaip 1 kategorijos ūmaus toksiškumo vandens aplinkai medžiaga (H400) ir 1 kategorijos lėtinio toksiškumo vandens aplinkai medžiaga (H410). 2017 m. lapkričio 22 d. Teisingumo Teismas atmetė Europos Komisijos apeliacinį skundą, pateiktą dėl Bendrojo Teismo sprendimo iš dalies panaikinti Reglamentą (ES) Nr. 944/2013, kiek jame medžiaga „pikis, akmens anglių deguto, aukštatemperatūris“ klasifikuota kaip 1 kategorijos ūmaus toksiškumo vandens aplinkai medžiaga (H400) ir 1 kategorijos lėtinio toksiškumo vandens aplinkai medžiaga (H410). Ieškovė patyrė išlaidų taikydama neteisėtą klasifikaciją. Atsakovė yra atsakinga už tas išlaidas remiantis SESV 268 ir 340 straipsniais, nes atsakovės elgesys yra neteisėtas dėl to, kad yra pakankamai rimtas teisės pažeidimas, padaryta žala yra reali ir tikra ir yra tiesioginis atsakovės elgesio ir nurodytos žalos priežastinis ryšys.

         (1)  2013 m. spalio 2 d. Komisijos reglamentas (ES) Nr. 944/2013, kuriuo iš dalies keičiamas Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (EB) Nr. 1272/2008 dėl cheminių medžiagų ir mišinių klasifikavimo, ženklinimo ir pakavimo, siekiant jį priderinti prie technikos ir mokslo pažangos (OL L 261, 2013 10 3, p. 5).


title: Byla C-288/17: 2018 m. rugsėjo 19 d. Teisingumo Teismo pirmosios kolegijos pirmininko nutartis byloje (Conseil d'État (Prancūzija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Fédération des fabricants de cigares, Coprova, E-Labo France, Smakq développement / Premier ministre, Ministre des Affaires sociales et de la Santé, dalyvaujant: Société J. Cortès France, Scandinavian Tobacco Group France, Villiger France

text:
               14.1.2019

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 16/32

      2018 m. rugsėjo 19 d. Teisingumo Teismo pirmosios kolegijos pirmininko nutartis byloje (Conseil d'État (Prancūzija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Fédération des fabricants de cigares, Coprova, E-Labo France, Smakq développement / Premier ministre, Ministre des Affaires sociales et de la Santé, dalyvaujant: Société J. Cortès France, Scandinavian Tobacco Group France, Villiger France

      (Byla C-288/17) (1)

      (2019/C 16/40)
      Proceso kalba: prancūzų
      Teisingumo Teismo pirmosios kolegijos pirmininkas nutartimi nurodė išbraukti bylą iš registro.

         (1)  OL C 256, 2017 8 7.


title: Byla C-457/17: 2018 m. lapkričio 15 d. Teisingumo Teismo (pirmoji kolegija) sprendimas byloje (Bundesgerichtshof (Vokietija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Heiko Jonny Maniero / Studienstiftung des deutschen Volkes eV (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą — Vienodas požiūris į asmenis nepriklausomai nuo jų rasės ar etninės kilmės — Direktyva 2000/43/EB — 3 straipsnio 1 dalies g punktas — Taikymo sritis — Sąvoka „švietimas“ — Stipendijos, privataus fondo skiriamos tyrimų ar studijų projektams užsienyje skatinti — 2 straipsnio 2 dalies b punktas — Netiesioginė diskriminacija — Šių stipendijų, kurioms gauti nustatytas reikalavimas būti išlaikius pirmąjį valstybinį teisės egzaminą (Erste Juristische Staatsprüfung) Vokietijoje, skyrimas)

text:
               14.1.2019

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 16/20

      2018 m. lapkričio 15 d. Teisingumo Teismo (pirmoji kolegija) sprendimas byloje (Bundesgerichtshof (Vokietija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Heiko Jonny Maniero / Studienstiftung des deutschen Volkes eV

      (Byla C-457/17) (1)

      ((Prašymas priimti prejudicinį sprendimą - Vienodas požiūris į asmenis nepriklausomai nuo jų rasės ar etninės kilmės - Direktyva 2000/43/EB - 3 straipsnio 1 dalies g punktas - Taikymo sritis - Sąvoka „švietimas“ - Stipendijos, privataus fondo skiriamos tyrimų ar studijų projektams užsienyje skatinti - 2 straipsnio 2 dalies b punktas - Netiesioginė diskriminacija - Šių stipendijų, kurioms gauti nustatytas reikalavimas būti išlaikius pirmąjį valstybinį teisės egzaminą (Erste Juristische Staatsprüfung) Vokietijoje, skyrimas))
      (2019/C 16/24)
      Proceso kalba: vokiečių

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

         Bundesgerichtshof

         Šalys pagrindinėje byloje

         Kasatorius: Heiko Jonny Maniero

         Kita kasacinio proceso šalis: Studienstiftung des deutschen Volkes eV

         Rezoliucinė dalis

                  1.

                  2000 m. birželio 29 d. Tarybos direktyvos 2000/43/EB, įgyvendinančios vienodo požiūrio principą asmenims nepriklausomai nuo jų rasės arba etninės priklausomybės, 3 straipsnio 1 dalies g punktas turi būti aiškinamas taip, kad stipendijos, privataus fondo skiriamos tyrimų ar studijų projektams užsienyje skatinti, patenka į sąvokos „švietimas“, kaip ji suprantama pagal šią nuostatą, taikymo sritį, jeigu egzistuoja pakankamai glaudus šių piniginių išmokų ir dalyvavimo tyrimų ar studijų projektuose, kuriuos pačius apima sąvoka „švietimas“, ryšys. Visų pirma taip yra tuo atveju, jeigu minėtos piniginės išmokos susijusios su potencialių kandidatų dalyvavimu tokiame tyrimų ar studijų projekte, jeigu jomis siekiama panaikinti visas galimas finansines kliūtis jame dalyvauti arba jų dalį ir jeigu jos yra tinkamos šiam tikslui pasiekti.

                  2.

                  Direktyvos 2000/43 2 straipsnio 2 dalies b punktas turi būti aiškinamas taip, kad tai, jog valstybėje narėje įsteigtas privatus fondas stipendijas, kuriomis siekiama remti tyrimo projektus ar teisės studijas užsienyje, skiria tik kandidatams, kurie toje valstybėje narėje yra išlaikę tokį teisės egzaminą, kaip nagrinėjamas pagrindinėje byloje, nėra netiesioginė diskriminacija dėl rasės ar etninės kilmės, kaip tai suprantama pagal šią nuostatą.

         (1)  OL C 347, 2017 10 16.


title: Byla T-643/18: 2018 m. spalio 29 d. pareikštas ieškinys byloje August Wolff / EUIPO – Faes Farma (DermoFaes)

text:
               14.1.2019

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 16/52

      2018 m. spalio 29 d. pareikštas ieškinys byloje August Wolff / EUIPO – Faes Farma (DermoFaes)

      (Byla T-643/18)
      (2019/C 16/63)
      Kalba, kuria surašytas ieškinys: anglų

         Šalys

         Ieškovė: Dr. August Wolff GmbH & Co. KG Arzneimittel (Bylefeldas, Vokietija), atstovaujama advokato A. Thünken

         Atsakovė: Europos Sąjungos intelektinės nuosavybės tarnyba (EUIPO)

         Kita procedūros Apeliacinėje taryboje šalis: Faes Farma, SA (Lamiaco-Leioa, Ispanija)

         Su procedūra EUIPO susijusi informacija

         Prekių ženklo, dėl kurio kilo ginčas, savininkė: kita procedūros Apeliacinėje taryboje šalis

         Prekių ženklas, dėl kurio kilo ginčas: žodinio Europos Sąjungos prekių ženklo „DermoFaes“ paraiška – Registracijos paraiška Nr. 15 069 289

         Procedūra EUIPO: protesto procedūra

         Ginčijamas sprendimas: 2018 m. birželio 14 d. EUIPO antrosios apeliacinės tarybos sprendimas byloje R 1842/2017-2

         Reikalavimai

      Ieškovė Bendrojo Teismo prašo:

                  —

                  panaikinti ginčijamą sprendimą,

                  —

                  patenkinti protestą ir atmesti ginčijamą paraišką;

                  —

                  priteisti iš EUIPO, ir prireikus, į bylą įstojusios šalies, bylinėjimosi išlaidas šiame procese ir per procedūras EUIPO.

         Pagrindas, kuriuo remiamasi

                  —

                  Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) 2017/1001 8 straipsnio 1 dalies b punkto pažeidimas.


title: Byla C-461/17: 2018 m. lapkričio 7 d. Teisingumo Teismo (antroji kolegija) sprendimas byloje (High Court (Irlande) (Airija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Brian Holohan ir kt. / An Bord Pleanála (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą — Aplinka — Direktyva 92/43/EEB — Natūralių buveinių apsauga — Laukinės faunos ir floros apsauga — Kelių statybos projektas — Tinkamas poveikio aplinkai vertinimas — Pareigos motyvuoti apimtis — Direktyva 2011/92/ES — Tam tikrų projektų poveikio vertinimas — IV priedo 3 punktas — 5 straipsnio 3 dalies d punktas — Sąvokos „pagrindinės alternatyvos“ apimtis)

text:
               14.1.2019

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 16/21

      2018 m. lapkričio 7 d. Teisingumo Teismo (antroji kolegija) sprendimas byloje (High Court (Irlande) (Airija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Brian Holohan ir kt. / An Bord Pleanála

      (Byla C-461/17) (1)

      ((Prašymas priimti prejudicinį sprendimą - Aplinka - Direktyva 92/43/EEB - Natūralių buveinių apsauga - Laukinės faunos ir floros apsauga - Kelių statybos projektas - Tinkamas poveikio aplinkai vertinimas - Pareigos motyvuoti apimtis - Direktyva 2011/92/ES - Tam tikrų projektų poveikio vertinimas - IV priedo 3 punktas - 5 straipsnio 3 dalies d punktas - Sąvokos „pagrindinės alternatyvos“ apimtis))
      (2019/C 16/25)
      Proceso kalba: anglų

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

         High Court (Irlande)

         Šalys pagrindinėje byloje

         Pareiškėjai: Brian Holohan, Richard Guilfoyle, Noric Guilfoyle, Liam Donegan

         Kita apeliacinio proceso šalis: An Bord Pleanála

         Dalyvaujant: National Parks and Wildlife Service (NPWS)

         Rezoliucinė dalis

                  1.

                  1992 m. gegužės 21 d. Tarybos direktyvos 92/43/EEB dėl natūralių buveinių ir laukinės faunos bei floros apsaugos 6 straipsnio 3 dalis turi būti aiškinama taip, kad, pirma, į „tinkamą vertinimą“ turi būti įtrauktos visų tipų buveinės ir rūšys, dėl kurių teritorija saugoma, ir, antra, jame turi būti nustatytas ir ištirtas planuojamo projekto poveikis tiek šioje teritorijoje esančioms rūšims, dėl kurių ši teritorija nebuvo įtraukta į saugomų sąrašą, tiek už minėtos teritorijos ribų esančių buveinių tipams ir rūšims, jeigu šis poveikis gali pakenkti teritorijos apsaugos tikslams.

                  2.

                  Direktyvos 92/43 6 straipsnio 3 dalis turi būti aiškinama taip, kad pagal ją leidžiama kompetentingai institucijai patvirtinti planą ar projektą, pagal kurį užsakovui suteikiama laisvė vėliau savo nuožiūra nustatyti tam tikras statybos etapo detales, kaip antai statybos aikštelės vietą ir maršrutus, tik jeigu ji yra įsitikinusi, kad leidime nustatytos pakankamai griežtos sąlygos, užtikrinančios, kad šios detalės neigiamai nepaveiks teritorijos vientisumo.

                  3.

                  Direktyvos 92/43 6 straipsnio 3 dalis turi būti aiškinama taip, kad tuo atveju, kai kompetentinga institucija atmeta mokslinės nuomonės, pagal kurią reikalaujama papildomos informacijos, išvadas, „tinkamas vertinimas“ turi apimti aiškų ir išsamų pagrindimą, galintį išsklaidyti bet kokias pagrįstas mokslines abejones dėl konkrečioje teritorijoje numatytų darbų poveikio aplinkai.

                  4.

                  2011 m. gruodžio 13 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2011/92/ES dėl tam tikrų valstybės ir privačių projektų poveikio aplinkai vertinimo 5 straipsnio 1 ir 3 dalys ir IV priedas turi būti aiškinami taip, kad pagal juos užsakovas įpareigojamas pateikti informaciją apie aiškiai išnagrinėtą reikšmingą jo projekto poveikį visoms pagal šias nuostatas pateiktame pareiškime nurodytoms rūšims.

                  5.

                  Direktyvos 2011/92 5 straipsnio 3 dalies d punktas turi būti aiškinamas taip, kad užsakovas turi pateikti informaciją tiek apie pasirinktos alternatyvos, tiek apie kiekvienos jo išnagrinėtos pagrindinės alternatyvos poveikį aplinkai ir nurodyti savo pasirinkimo priežastis atsižvelgdamas bent jau į jų poveikį aplinkai net ir tuomet, kai tokia alternatyva buvo atmesta ankstyvajame etape.

         (1)  OL C 338, 2017 10 9.


title: Byla C-299/18: 2018 m. rugpjūčio 22 d. Teisingumo Teismo pirmininko nutartis byloje (Landgericht Düsseldorf (Vokietija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Stefan Neldner / Eurowings GmbH

text:
               14.1.2019

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 16/32

      2018 m. rugpjūčio 22 d. Teisingumo Teismo pirmininko nutartis byloje (Landgericht Düsseldorf (Vokietija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Stefan Neldner / Eurowings GmbH

      (Byla C-299/18) (1)

      (2019/C 16/41)
      Proceso kalba: vokiečių
      Teisingumo Teismo pirmininkas nutartimi nurodė išbraukti bylą iš registro.

         (1)  OL C 285, 2018 8 13.


title: Byla T-830/17: 2018 m. lapkričio 13 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Szentes / Komisija (Viešoji tarnyba — Pareigūnai — Įdarbinimas — Pranešimas apie konkursą — Atviras konkursas — Dalyvavimo konkurse reikalavimai — Profesinė patirtis — Atrankos komisijos sprendimas neleisti ieškovui dalyvauti konkurse — Prašymas dėl peržiūrėjimo — Neteisėtumu grindžiamas prieštaravimas — Pareiga motyvuoti — Paraiškoje pateiktos informacijos iškraipymas — Akivaizdi vertinimo klaida — Pranešimo apie konkursą pažeidimas)

text:
               14.1.2019

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 16/44

      2018 m. lapkričio 13 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Szentes / Komisija

      (Byla T-830/17) (1)

      ((Viešoji tarnyba - Pareigūnai - Įdarbinimas - Pranešimas apie konkursą - Atviras konkursas - Dalyvavimo konkurse reikalavimai - Profesinė patirtis - Atrankos komisijos sprendimas neleisti ieškovui dalyvauti konkurse - Prašymas dėl peržiūrėjimo - Neteisėtumu grindžiamas prieštaravimas - Pareiga motyvuoti - Paraiškoje pateiktos informacijos iškraipymas - Akivaizdi vertinimo klaida - Pranešimo apie konkursą pažeidimas))
      (2019/C 16/53)
      Proceso kalba: prancūzų

         Šalys

         Ieškovė: Gyula Szentes (Liuksemburgas, Liuksemburgas), atstovaujama advokato F. Moyse

         Atsakovė: Europos Komisija, atstovaujama P. Mihaylova ir B. Mongin

         Dalykas

      SESV 270 straipsniu grindžiamas prašymas panaikinti, viena vertus, konkurso EPSO/AD/330/16 – Administratoriai branduolinės energijos srityje (AD 7) 2017 m. vasario 24 d. atrankos komisijos pirmininko sprendimą neleisti ieškovei dalyvauti kitame šio konkurso etape ir, kita vertus, prireikus, panaikinti 2017 m. rugsėjo 29 d. Europos personalo atrankos tarnybos (EPSO) sprendimą atmesti ieškovės skundą.

         Rezoliucinė dalis

                  1.

                  Atmesti ieškinį.

                  2.

                  Gyula Szentes padengia bylinėjimosi išlaidas.

         (1)  OL C 63, 2018 2 19.


title: Byla T-81/19: 2019 m. vasario 12 d. pareikštas ieškinys byloje Apostolopoulou ir Apostolopoulou Chrysanthaki / Europos Komisija

text:
               25.3.2019

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 112/49

      2019 m. vasario 12 d. pareikštas ieškinys byloje Apostolopoulou ir Apostolopoulou Chrysanthaki / Europos Komisija

      (Byla T-81/19)
      (2019/C 112/60)
      Proceso kalba: graikų

         Šalys

         Ieškovės: Zoi Apostolopoulou (Atėnai, Graikija), Anastasia Apostolopoulou- Chrysanthaki (Atėnai), atstovaujamos advokato D. Gkouskos

         Atsakovė: Europos Komisija

         Reikalavimai

      Ieškovės Bendrojo Teismo prašo:

                  —

                  prijungti šią bylą prie susijusios bylos, kurioje jos pareiškė ieškinį 2018 m. spalio 25 d. ir kurios registracijos numeris yra T-721/2018;

                  —

                  tenkinti jų ieškinį ir įpareigoti atsakoves bendrai ir solidariai sumokėti kiekvienai ieškovei bendrą vieno milijono šimto tūkstančių eurų sumą kaip neturtinės žalos, kurią jos patyrė dėl jų asmeninių teisių pažeidimo, atlyginimą pagal tai, kaip ši suma detalizuota jų ieškinyje;

                  —

                  įpareigoti atsakoves ateityje susilaikyti nuo bet kokio ieškovių asmeninių teisių pažeidimo;

                  —

                  įpareigoti pirmąją atsakovę atkurti ieškovių garbę ir reputaciją, pateikiant pareiškimą;

                  —

                  priteisti iš atsakovių visas bylinėjimosi išlaidas.

         Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

      Šis ieškinys reiškiamas Europos Komisijai ir Europos Sąjungai. Kadangi pastarajai Bendrajame Teisme visada atstovauja institucija, kuriai priskiriamas ginčijamas aktas arba elgesys, Komisija laikoma vienintele atsakove šioje byloje.
      Grįsdamos ieškinį ieškovės remiasi trimis pagrindais.

                  1.

                  Pirmasis ieškinio pagrindas susijęs su lojalumo ir nešališkumo šalių atžvilgiu pareigos pažeidimu, pagrindinio principo – tinkamo teisingumo vykdymo – pažeidimu ir ieškovių teisės į teisingą bylos nagrinėjimą pažeidimu.

                  2.

                  Antrasis ieškinio pagrindas susijęs su ieškovių žmogaus orumo ir asmeninių teisių pažeidimu nesilaikius gero administravimo principo.

                  3.

                  Trečiasis ieškinio pagrindas susijęs su teisėtumo, sąžiningumo ir teisėtų lūkesčių apsaugos principų pažeidimu.


title: Byla C-798/18: 2018 m. gruodžio 17 d. Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio (Italija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Federazione nazionale delle imprese elettrotecniche ed elettroniche (Anie) ir kt./Ministero dello Sviluppo Economico, Gestore dei servizi energetici (GSE) SpA

text:
               1.4.2019

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 122/6

      2018 m. gruodžio 17 d. Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio (Italija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Federazione nazionale delle imprese elettrotecniche ed elettroniche (Anie) ir kt./Ministero dello Sviluppo Economico, Gestore dei servizi energetici (GSE) SpA
      (Byla C-798/18)
      (2019/C 122/07)
      Proceso kalba: italų

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio

         Šalys pagrindinėje byloje

      Pareiškėjai: Federazione nazionale delle imprese elettrotecniche ed elettroniche (Anie), Società Agricola N.B. Solar s.r.l., 3G s.r.l., AET s.r.l. Apparati Elettromeccanici e Telecomunicazioni, Società Agricola La Fontana s.s., Società Agricola Le Macchie di Sparapani Gabriele e C. s.s., Agricoltura Innovativa s.r.l. — Società Agricola, Società Agricola Agrilite s.r.l., Agrisolar Società Agricola s.r.l., Agrisun s.r.l., Società Agricola Agroenergia s.r.l., Alpi — Società Agricola s.s., Ambrasol 2 s.r.l., Ambrasol 3 s.r.l., Ambrasol 4 s.r.l., Ape Immobiliare s.r.l., Arizzi Fonderie S. Giorgio s.p.a., Artech s.r.l., ASP Solar Italia Alpha s.r.l. Società Agricola, Associazione Centro Servizi Pastorali Mons. Biglia, Aurora Group s.p.a., AVG s.r.l. Società Agricola, Tosi Sante, Cinesi Palmino, B&B Energia s.r.l., Bauexpert s.p.a., Belvedere Società Agricola a r.l., Biancolino Società Agricola a r.l., BMN Green Energy s.r.l., Brandoni Solare s.p.a., Brenta CRE s.r.l., Calipso s.r.l., Cappello s.r.l., Casale s.a.s. di CGS Energia s.p.a. & C. Società Agricola, Cavicchi Solar s.r.l., C.B. s.r.l., Ce.Ma.Co. s.r.l., Cedro s.r.l., Centro Risorse s.r.l., CGA s.r.l., Chiarano Green Power s.r.l., Chierese Pak s.r.l., C.L. Solar s.r.l., Colombo Bolla s.r.l., Comino Energia s.r.l., Corà Domenico & Figli s.p.a., Corfin Energy s.r.l., Corna s.r.l., Coronet s.p.a., Società Agricola Coste della Chiesa s.r.l., Ecoenergy 04 s.r.l., Elektrosolar s.r.l., Elettronica Cimone s.r.l., Energia Capoterra Società Agricola s.r.l., Energia e Impresa s.r.l., Società Agricola Energo di Buratti Enrico & C. s.s., Energy Gestion s.r.l., Energy Italia 3 s.r.l., Energy Italia 4 s.r.l., Energylife s.r.l., Energy Resources Pesaro 2 s.r.l., Enervis s.r.l., EQ Energia s.r.l., Esco Roma s.r.l., E-Solar s.r.l., E. Sole s.r.l., Euroline 2 s.r.l., Eurosun Tarquinia s.r.l., Fratelli Dalle Crode s.p.a., Fratelli Raviola s.r.l., Falmec s.p.a., Fiere di Parma s.p.a., Flash Energy s.r.l., Fotoeos s.r.l., Fotosfera s.r.l., Fotosintesi 1 s.r.l., Fotosintesi 2 s.r.l., Fotosintesi 6 s.r.l., Fotovoltaica s.r.l., Fresia Energie s.r.l., Giuseppe Ciccaglione, Generali PIO s.p.a., Gi.Gi.Emme di Caramello Marta e C. s.a.s., Gifa s.r.l., G.P.B. Energia s.r.l., Green Energy Ambiente e Tecnologie s.r.l., Green Land di Giuseppe Ciccaglione s.s. agricola, Green Power 2010 s.r.l., Happy Island Società Agricola s.r.l., I.C.S. Industria Costruzioni Stampi s.p.a., Iesse Commerciale s.r.l., ISA s.r.l. Società Agricola, Isolpack s.p.a., Italcoat s.r.l., La Base s.r.l., La T.I.S. Service s.p.a., Società Agricola Lombardia Group s.r.l., Mafin Green Power s.r.l., Marina Costruzioni s.r.l., Mercato Solare s.p.a., Metalco Group s.r.l., Società Agricola Mostrazzi Solar s.r.l., Mozzone Building System s.r.l., Mozzone Fratelli s.r.l., MSM Solar s.r.l., New E-Co s.r.l., Nordpan s.p.a., Nuvoleto s.r.l. Società Agricola, Omera s.r.l., Palar s.r.l., Paolin Energia s.r.l., Pbsol 1 s.r.l., Pizzarotti Energia s.r.l., Plasti-Max s.p.a., PMM Energy s.r.l., Società Agricola Poggio Tortollo di Alessandra Pennuto, Profilumbra s.p.a., Quabas s.p.a., Reco 2 s.r.l., Reti s.r.l., Revi s.r.l., Righi Group s.r.l., Società Agricola Righi s.r.l., Righi s.r.l., Rovigo Solare A s.r.l., Rovigo Solare B s.r.l., Rubner Haus s.p.a., Rubner Holzbau s.p.a., Rubner Tueren s.p.a., Ruscalla Energia s.r.l., Sabenergia s.r.l., San Felice Agrar s.r.l. Società Agricola, Sangiorgio Fotovoltaica Società Agricola a r.l., Società Agricola Sargenti Agroenergie s.s. di Sargenti Carlo & C., SD Agrar s.r.l. Società Agricola, Senergia s.r.l., Sequenza s.p.a., Sider Sipe s.p.a., Sinergya s.r.l., S.I.Pro. — Agenzia provinciale per lo sviluppo s.p.a., Siriac s.r.l., Società Agricola Cascina Gallotto s.s., Società Agricola Solar Farm s.r.l., Premi Giuseppe — Adelfranca — Piergiorgio s.s. Società Agricola, Sociovit Società Agricola s.s., Solivrea s.r.l., Studio Agri Power s.r.l., Studio Energia s.r.l., Taricco Fratelli s.s., Tecno Pool s.p.a., Toscasolar s.r.l., Trea s.r.l., Trifase s.r.l., Uniernergy s.r.l., V.S. 1 s.r.l., Vercelli s.p.a., Vetraria Bergamasca — Tecnovetro s.r.l., Vinlisca s.r.l., VRV s.p.a., The Wierer Holding s.p.a.
      Atsakovės: Ministero dello Sviluppo Economico, Gestore dei servizi energetici (GSE) SpA

         Prejudiciniai klausimai

      Ar pagal Sąjungos teisę draudžiama taikyti tokią nacionalinę nuostatą, kokia išdėstyta Dekreto įstatymo Nr. 91/2014, su pakeitimais pertvarkyto į 2014 m. rugpjūčio 11 d. Įstatymą Nr. 116/2014, 26 straipsnio 2 ir 3 dalyse, dėl kurios žymiai mažesniu mastu arba pavėluotai taikomos paskatos, jau nustatytos teisės aktuose ir apibrėžtos specialiose fotovoltinius elektros energijos gamybos įrenginius valdančių gamintojų sutartyse su specialiai šiai funkcijai vykdyti įsteigta valstybine įmone Gestore dei servizi energetici s.p.a.?
      Konkrečiai kalbant, ar ši nacionalinė nuostata atitinka bendruosius Europos Sąjungos teisės principus — teisėtų lūkesčių apsaugos, teisinio saugumo, lojalaus bendradarbiavimo ir veiksmingumo principus, Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijos 16 ir 17 straipsnius, Direktyvą Nr. 2009/28/EB (1) ir joje nustatytas paramos schemas, SESV 216 straipsnio 2 dalį, visų pirma kiek ji susijusi su Europos energetikos chartijos sutartimi?

         (1)  2009 m. balandžio 23 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2009/28/EB dėl skatinimo naudoti atsinaujinančių išteklių energiją, iš dalies keičianti bei vėliau panaikinanti Direktyvas 2001/77/EB ir 2003/30/EB (OL L 140, 2009, p. 16).


title: Byla C-700/18 P: 2018 m. lapkričio 7 d. Hungary Restaurant Company Kereskedelmi és Szolgáltató Kft. (Hungary Restaurant Company Kft.) ir Evolution Gaming Advisory Kft. pateiktas apeliacinis skundas dėl 2018 m. spalio 12 d. Bendrojo Teismo (ketvirtoji kolegija) priimtos nutarties byloje T-416/18 Hungary Restaurant Company Kereskedelmi és Szolgáltató Kft. (Hungary Restaurant Company Kft.) ir Evolution Gaming Advisory Kft./Europos Komisija

text:
               13.5.2019

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 164/2

      2018 m. lapkričio 7 d. Hungary Restaurant Company Kereskedelmi és Szolgáltató Kft. (Hungary Restaurant Company Kft.) ir Evolution Gaming Advisory Kft. pateiktas apeliacinis skundas dėl 2018 m. spalio 12 d. Bendrojo Teismo (ketvirtoji kolegija) priimtos nutarties byloje T-416/18 Hungary Restaurant Company Kereskedelmi és Szolgáltató Kft. (Hungary Restaurant Company Kft.) ir Evolution Gaming Advisory Kft./Europos Komisija
      (Byla C-700/18 P)
      (2019/C 164/02)
      Proceso kalba: vokiečių

         Šalys

         Apeliantės: Hungary Restaurant Company Kereskedelmi és Szolgáltató Kft. (Hungary Restaurant Company Kft.), Evolution Gaming Advisory Kft., atstovaujamos advokato P. Ruth

         Kita proceso šalis: Europos Komisija
      Europos Sąjungos Teisingumo Teismas (septintoji kolegija) 2019 m. kovo 14 d. nutartimi atmetė apeliacinį skundą ir nurodė apeliantėms padengti savo bylinėjimosi išlaidas.


title: Byla C-722/18: 2018 m. lapkričio 19 d. Sąd Okręgowy w Warszawie (Lenkija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje KROL — Zakład Robót Wodno-Kanalizacyjnych Sp. z o.o., S. k./Porr S.A.

text:
               13.5.2019

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 164/2

      2018 m. lapkričio 19 d. Sąd Okręgowy w Warszawie (Lenkija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje KROL — Zakład Robót Wodno-Kanalizacyjnych Sp. z o.o., S. k./Porr S.A.
      (Byla C-722/18)
      (2019/C 164/03)
      Proceso kalba: lenkų

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Sąd Okręgowy w Warszawie

         Šalys pagrindinėje byloje

         Ieškovė: KROL — Zakład Robót Wodno-Kanalizacyjnych Sp. z o.o., S. k.

         Atsakovė: Porr S.A.

         Prejudicinis klausimas

      Ar pagal Europos Sąjungos teisę, visų pirma 2000 m. birželio 29 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2000/35/EB dėl kovos su pavėluotu mokėjimu komerciniuose sandoriuose (1) 13, 20 ir 22 konstatuojamąsias dalis ir Sutarties 18 straipsnį, kuriame įtvirtintas nediskriminavimo principas, leidžiama nemokėti kompensacijos už pavėluotą mokėjimą pagal komercinius sandorius, visiškai ar iš dalies finansuojamus struktūrinių fondų ir Europos Sąjungos Sanglaudos fondo lėšomis, kaip numatyta Ustawa o terminach zapłaty w transakcjach handlowych (Įstatymas dėl mokėjimo pagal komercinius sandorius terminų) 4 straipsnio 3 punkto c papunktyje?

         (1)  OL L 200, p. 35; 2000 m. specialusis leidimas lietuvių k., 17 sk., 1 t., p. 226–229.


title: Byla C-745/18: 2018 m. lapkričio 27 d. Sąd Najwyższy (Lenkija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje JA/Skarb Państwa, atstovaujamas Sejm Rzeczypospolitej Polskiej, Senat Rzeczypospolitej Polskiej, Prezes Rady Ministrów, Minister Sprawiedliwości, Minister Finansów

text:
               13.5.2019

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 164/3

      2018 m. lapkričio 27 d. Sąd Najwyższy (Lenkija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje JA/Skarb Państwa, atstovaujamas Sejm Rzeczypospolitej Polskiej, Senat Rzeczypospolitej Polskiej, Prezes Rady Ministrów, Minister Sprawiedliwości, Minister Finansów
      (Byla C-745/18)
      (2019/C 164/04)
      Proceso kalba: lenkų

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Sąd Najwyższy

         Šalys pagrindinėje byloje

         Ieškovas: JA

         Atsakovas: Skarb Państwa (Valstybės iždas), atstovaujamas Sejm Rzeczypospolitej Polskiej (Lenkijos Respublikos Seimas), Senat Rzeczypospolitej Polskiej (Lenkijos Respublikos Senatas), Prezes Rady Ministrów (Ministrų Tarybos pirmininkas), Minister Sprawiedliwości (teisingumo ministras), Minister Finansów (finansų ministras)

         Prejudicinis klausimas

      Ar 2006 m. lapkričio 28 d. Tarybos direktyvos 2006/112/EB dėl pridėtinės vertės mokesčio bendros sistemos (1) 73 straipsnis ir 78 straipsnio a punktas ir ankstesnės nuostatos — 1977 m. gegužės 17 d. Šeštosios Tarybos direktyvos 77/388/EEB dėl valstybių narių apyvartos mokesčių įstatymų derinimo — Bendra pridėtinės vertės mokesčio sistema: vienodas vertinimo pagrindas (2) 11 straipsnio A skirsnio 1 dalies a punktas ir 11 straipsnio A skirsnio 2 dalies a punktas, siejami su valstybės narės atsakomybės už žalą principais, nustatytais Teisingumo Teismo jurisprudencijoje (be kita ko, 1991 m. lapkričio 19 d. Teisingumo Teismo sprendime Francovich ir kt., C-6/90 ir C-9/90, ECLI:EU:C:1991:428; 1996 m. kovo 5 d. sprendime sujungtose bylose Brasserie du Pecheur, C-46/93, ir Factortame, C-48/93, ECLI:EU:C:1996:79), turi būti aiškinami taip, kad nuo 2004 m. gegužės 1 d. pagal jas valstybė narė, kuri įstojo į Europos Sąjungą tą dieną, įpareigojama nustatyti taisykles, pagal kurias bankroto administratoriui mokamas atlyginimas apimtų pridėtinės vertės mokestį (PVM), mokėtiną nuo to atlyginimo?

         (1)  OL L 347, p. 1; 2006 m

         (2)  OL L 145, p. 1; 1977 m. specialusis leidimas lietuvių k., 9 sk., 1 t., p. 23.


title: Byla C-779/18: 2018 m. gruodžio 12 d. Sąd Rejonowy w Siemianowicach Śląskich (Lenkija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Mikrokasa S.A., kurios buveinė Gdynėje, ir Revenue Niestandaryzowany Sekurytyzacyjny Fundusz Inwestycyjny Zamknięty, kurio buveinė Varšuvoje/XO

text:
               13.5.2019

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 164/4

      2018 m. gruodžio 12 d. Sąd Rejonowy w Siemianowicach Śląskich (Lenkija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Mikrokasa S.A., kurios buveinė Gdynėje, ir Revenue Niestandaryzowany Sekurytyzacyjny Fundusz Inwestycyjny Zamknięty, kurio buveinė Varšuvoje/XO
      (Byla C-779/18)
      (2019/C 164/05)
      Proceso kalba: lenkų

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Sąd Rejonowy w Siemianowicach Śląskich

         Šalys pagrindinėje byloje

         Ieškovai: Mikrokasa S.A., kurios buveinė Gdynėje, ir Revenue Niestandaryzowany Sekurytyzacyjny Fundusz Inwestycyjny Zamknięty, kurio buveinė Varšuvoje

         Atsakovė: XO

         Prejudiciniai klausimai

                  1.

                  Ar 2008 m. balandžio 23 d. Direktyvos 2008/48/EB (1) dėl vartojimo kredito sutarčių ir panaikinančios Tarybos direktyvą 87/102/EEB nuostatos, visų pirma jos 3 straipsnio g punktas, 10 straipsnio 1 dalis ir 22 straipsnio 1 dalis, turi būti aiškinamos taip, kad pagal jas draudžiamas vadinamųjų su palūkanomis nesusijusių kredito išlaidų, nustatomų kaip fiksuotas dydis pagal įstatyme nustatytą skaičiavimo formulę, įtvirtintą Ustawa z dnia 12 maja 2011 r. o kredycie konsumenckim (2011 m. gegužės 12 d. Vartojimo kredito įstatymas, suvestinė redakcija Dz. U, 2018, 993 poz.) 36a straipsnyje, išskyrimas iš vadinamosios bendros kredito kainos vartotojui, apibrėžtos nurodytoje direktyvoje, tokiu būdu, kad būtų galima nuslėpti nuo vartotojo faktines su palūkanomis nesusijusias kredito išlaidas, kurias patiria įmonė?

                  2.

                  Ar 1993 m. balandžio 5 d. Direktyvos 93/13/EEB (2) dėl nesąžiningų sąlygų sutartyse su vartotojais nuostatos, visų pirma jos 1 straipsnio 2 dalis, 6 straipsnio 1 dalis ir 7 straipsnio 1 dalis, turi būti aiškinamos taip, kad pagal jas neleidžiama kontroliuoti vartojimo kredito sutarčių sąlygų pagal šios direktyvos 3 straipsnyje įtvirtintus reikalavimus, kiek tai susiję su vadinamosiomis su palūkanomis nesusijusiomis kredito išlaidomis, kurių nustatymo kriterijai apibrėžti 2011 m. gegužės 12 d. Vartojimo kredito įstatymo 36a straipsnio nuostatose?

         (1)  OL L 133, p. 66; klaidų ištaisymas OL L 234, 2011 9 10, p. 16.

         (2)  OL L 95, p. 29; 1993 m. specialusis leidimas lietuvių k., 15 sk., 2 t., p. 288.


title: Byla C-824/18: 2018 m. gruodžio 28 d. Naczelny Sąd Administracyjny (Lenkija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje A. B., C. D., E. F., G. H., I. J./Krajowa Rada Sądownicza

text:
               13.5.2019

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 164/5

      2018 m. gruodžio 28 d. Naczelny Sąd Administracyjny (Lenkija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje A. B., C. D., E. F., G. H., I. J./Krajowa Rada Sądownicza
      (Byla C-824/18)
      (2019/C 164/06)
      Proceso kalba: lenkų

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Naczelny Sąd Administracyjny

         Šalys pagrindinėje byloje

         Pareiškėjai: A. B., C. D., E. F., G. H., I. J.

         Kita proceso šalis: Krajowa Rada Sądownicza

         Prejudiciniai klausimai

                  1.

                  Ar ESS 2 straipsnis, siejamas su ESS 4 straipsnio 3 dalies trečiu sakiniu, 6 straipsnio 1 dalimi, 19 straipsnio 1 dalimi, Chartijos 47 straipsniu ir Tarybos direktyvos 2000/78/EB 9 straipsnio 1 dalimi bei SESV 267 straipsnio trečia pastraipa, turi būti aiškinamas taip, kad:
                  teisinės valstybės principas ir teisė į veiksmingą teisinę gynybą ir į veiksmingą teisminę apsaugą pažeidžiami, kai nacionalinis įstatymų leidėjas, suteikdamas teisę pateikti skundą teismui individualiose bylose dėl valstybės narės paskutinės instancijos teismo (Aukščiausiojo Teismo) teisėjo pareigų, susieja sprendimo atrankos procedūroje, vykdomoje prieš teikiant prašymą paskirti eiti nurodyto teismo teisėjo pareigas, įsiteisėjimą ir veiksmingumą su situacija, kai sprendimo dėl jungtinio visų kandidatų eiti Aukščiausiojo Teismo teisėjo pareigas svarstymo ir įvertinimo neskundžia visi atrankos procedūros dalyviai, tarp kurių yra ir kandidatas, nesuinteresuotas, kad toks sprendimas būtų skundžiamas, t. y. kandidatas, dėl kurio yra pateiktas prašymas paskirti jį eiti pareigas, ir tai:

                              —

                              kelia pavojų skundo veiksmingumui ir kompetentingo teismo galimybei vykdyti faktinę šios atrankos procedūros kontrolę,

                              —

                              esant situacijai, kai į šios procedūros sritį patenka ir tos Aukščiausiojo Teismo teisėjų pareigos, kurias iki šiol užimančių teisėjų atžvilgiu buvo pritaikytas naujas, trumpesnis pensinis amžius, nepalikus sprendimo dėl išėjimo į pensiją sulaukus trumpesnio pensinio amžiaus atitinkamo teisėjo diskrecijai, atsižvelgus į teisėjų nepašalinamumo principą (jei būtų pripažinta, kad tokiu būdu šiam principui buvo pakenkta) taip pat turi poveikį šios atrankos procedūros teisminės kontrolės apimčiai ir rezultatui?

                  2.

                  Ar ESS 2 straipsnis, siejamas su ESS 4 straipsnio 3 dalies trečiu sakiniu, 6 straipsnio 1 dalimi, Chartijos 15 straipsnio 1 dalimi, 20 straipsniu, 21 straipsnio 1 dalimi ir 52 straipsnio 1 dalimi, Tarybos direktyvos 2000/78/EB 2 straipsnio 1 dalimi ir 2 dalies a punktu, 3 straipsnio 1 dalies a punktu ir SESV 267 straipsnio trečia pastraipa, turi būti aiškinamas taip, kad:
                  teisinės valstybės principas, vienodo požiūrio principas, lygių galimybių ir vienodų sąlygų būti priimtiems į viešąją tarnybą (eiti Aukščiausiojo Teismo teisėjo pareigas) principas yra pažeidžiami, kai individualiose bylose dėl šio teismo teisėjo pareigų egzistuoja teisė pateikti skundą kompetentingam teismui, o dėl pirmajame klausime nurodytos įsiteisėjimo taisyklės paskyrimas į laisvas Aukščiausiojo Teismo teisėjo pareigas gali įvykti be kompetentingo teismo vykdomos atrankos procedūros kontrolės (jeigu ji būtų inicijuota), ir tai pažeidžia teisę į veiksmingą teisinę gynybą bei teisę į lygias galimybes būti priimtiems į viešąją tarnybą ir neatitinka bendrų interesų, ir ar tai, kad valstybės narės institucijos, kuri turi užtikrinti teismų ir teisėjų nepriklausomumą (Nacionalinė teisėjų taryba), vykdančios procedūrą dėl Aukščiausiojo Teismo teisėjo pareigų, sudėtis yra formuojama taip, kad teisminės valdžios atstovus šioje institucijoje renka teisėkūros institucija, nepažeidžia institucinės pusiausvyros principo?


title: Byla C-3/19: 2019 m. sausio 3 d. Consiglio di Stato (Italija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Asmel società consortile a r.l./A.N.A.C. — Autorità Nazionale Anticorruzione

text:
               13.5.2019

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 164/6

      2019 m. sausio 3 d. Consiglio di Stato (Italija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Asmel società consortile a r.l./A.N.A.C. — Autorità Nazionale Anticorruzione
      (Byla C-3/19)
      (2019/C 164/07)
      Proceso kalba: italų

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Consiglio di Stato

         Šalys pagrindinėje byloje

         Apeliantė: Asmel società consortile a r.l.

         Kita apeliacinio proceso šalis: A.N.A.C. — Autorità Nazionale Anticorruzione

         Prejudiciniai klausimai

                  1.

                  Ar Sąjungos teisę pažeidžia tokia nacionalinės teisės nuostata kaip 2006 m. balandžio 12 d. Įstatyminio dekreto Nr. 163 33 straipsnio 3-bis punktas, kuria ribojamas savivaldybių savarankiškumas nustatant, kad centrinė perkančioji organizacija gali veikti tik pagal du organizacinius modelius (savivaldybių sąjunga, jei ji egzistuoja, arba konsorciumas, kurį savivaldybės turi sudaryti)?

                  2.

                  Bet kuriuo atveju, ar Sąjungos teisę ir, visų pirma, laisvo paslaugų judėjimo ir paslaugų viešojo pirkimo procedūrų atvėrimo didesnei konkurencijai principus, pažeidžia tokia nacionalinės teisės nuostata kaip 2006 m. balandžio 12 d. Įstatyminio dekreto Nr. 163 33 straipsnio 3-bis punktas, pagal kurią, kartu su 2006 m. balandžio 12 d. Įstatyminio dekreto Nr. 163 3 straipsnio 25 punktu, kiek tai susiję su savivaldybių konsorciumo organizaciniu modeliu, atmetama galimybė steigti privatinės teisės subjektus, pvz. pagal bendrosios teisės nuostatas steigiamus konsorciumus, į kuriuos įtraukiami ir privatūs asmenys?

                  3.

                  Ar Sąjungos teisę ir, visų pirma, laisvo paslaugų judėjimo ir paslaugų viešojo pirkimo procedūrų atvėrimo didesnei konkurencijai principus pažeidžia tokia nacionalinės teisės nuostata kaip 33 straipsnio 3-bis punktas, kuriuo, jei jis yra aiškinamas taip, kad pagal jį savivaldybių konsorciumams, kurie yra centrinės perkančiosios organizacijos, leidžiama veikti teritorijoje, atitinkančioje kartu veikiančių savivaldybių teritoriją, taigi, daugiausia, provincijos mastu, yra ribojama šių centrinių perkančiųjų organizacijų veiklos sritis?


title: Byla C-11/19: 2019 m. sausio 7 d. Consiglio di Stato (Italija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Azienda ULSS n. 6 Euganea/Pia Opera Croce Verde Padova

text:
               13.5.2019

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 164/7

      2019 m. sausio 7 d. Consiglio di Stato (Italija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Azienda ULSS n. 6 Euganea/Pia Opera Croce Verde Padova
      (Byla C-11/19)
      (2019/C 164/08)
      Proceso kalba: italų

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Consiglio di Stato

         Šalys pagrindinėje byloje

         Apeliantė: Azienda ULSS n. 6 Euganea

         Kita apeliacinio proceso šalis: Pia Opera Croce Verde Padova

         Prejudiciniai klausimai

                  1.

                  Teisingumo Teismo prašoma nustatyti, ar tuo atveju, kai abi šalys yra viešojo sektoriaus subjektai, pagal Direktyvos 2014/24/ES (1) 28 konstatuojamąją dalį, 10 straipsnį ir 12 straipsnio 4 dalį draudžiama taikyti Veneto regiono įstatymo Nr. 26/2012 5 straipsnį, siejamą su 1, 2, 3 ir 4 straipsniais, remiantis viešojo sektoriaus subjektų partneryste, nurodyta Direktyvos 2014/24/ES 12 straipsnio 4 dalyje, Įstatyminio dekreto Nr. 50/2016 5 straipsnio 6 punkte ir Įstatymo Nr. 241/1990 15 straipsnyje?

                  2.

                  Teisingumo Teismo prašoma nustatyti, ar tuo atveju, jeigu abi bylos šalys yra viešojo sektoriaus subjektai, pagal Direktyvos 2014/24/ES 28 konstatuojamąją dalį, 10 straipsnį ir 12 straipsnio 4 dalį draudžiama taikyti Veneto regiono įstatymo Nr. 26/2012 nuostatas, remiantis viešojo sektoriaus subjektų partneryste, nurodyta Direktyvos 2014/24/ES 12 straipsnio 4 dalyje, Įstatyminio dekreto Nr. 50/2016 5 straipsnio 6 punkte ir Įstatymo Nr. 241/1990 15 straipsnyje, tiek, kiek jomis perkančioji organizacija įpareigojama atskleisti motyvus, dėl kurių ji pasirinko paskelbti konkursą dėl paprasto vežimo greitosios medicinos pagalbos automobiliais paslaugų sutarties sudarymo užuot tiesiogiai sudarius sutartį su paslaugos teikėju.

         (1)  2014 m. vasario 26 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2014/24/ES dėl viešųjų pirkimų, kuria panaikinama Direktyva 2004/18/EB (OL L 94, 2014, p. 65).


title: Byla C-14/19 P: 2019 m. sausio 10 d. Europos Sąjungos palydovų centro (SatCen) pateiktas apeliacinis skundas dėl 2018 m. spalio 25 d. Bendrojo Teismo (devintoji išplėstinė kolegija) priimto sprendimo byloje T-286/15 KF/SATCEN

text:
               13.5.2019

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 164/8

      2019 m. sausio 10 d. Europos Sąjungos palydovų centro (SatCen) pateiktas apeliacinis skundas dėl 2018 m. spalio 25 d. Bendrojo Teismo (devintoji išplėstinė kolegija) priimto sprendimo byloje T-286/15 KF/SATCEN
      (Byla C-14/19 P)
      (2019/C 164/09)
      Proceso kalba: anglų

         Šalys

         Apeliantas: Europos Sąjungos palydovų centras (SATCEN), atstovaujamas advokatės A. Guillerme

         Kitos proceso šalys: KF, Europos Sąjungos Taryba

         Apelianto reikalavimai

      Apeliantas Teisingumo Teismo prašo:

                  —

                  panaikinti skundžiamą sprendimą;

                  —

                  priteisti iš ieškovės pirmojoje instancijoje visas bylinėjimosi išlaidas.

         Apeliacinio skundo pagrindai ir pagrindiniai argumentai

      Apeliaciniame skunde SATCEN remiasi tokiais pagrindais:

                  —

                  Bendrasis Teismas padarė teisės klaidą nuspręsdamas, kad turi jurisdikciją priimti sprendimą dėl ieškovės pateiktų reikalavimų, nes jis, pirma, neįvertino, ar veiksniai tenkina Teisingumo Teismo jurisdikcijos kriterijus, ir, antra, klaidingai aiškino vienodo požiūrio principą;

                  —

                  Bendrasis Teismas padarė teisės klaidą nuspręsdamas, kad jo jurisdikcija priimti sprendimą dėl šio ginčo grindžiama SESV 263 ir 268 straipsniais;

                  —

                  Bendrasis Teismas iškraipė faktines aplinkybes nagrinėdamas p. Schön teiginius dėl administracinio tyrimo atlikimo;

                  —

                  Bendrasis Teismas padarė teisės klaidą, aiškindamas SATCEN tarnybos nuostatų IX priedo 1 straipsnį ir teisės į gynybą sąvoką.


title: Byla C-15/19: 2019 m. sausio 10 d. Corte suprema di cassazione (Italija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje A.m.a. — Azienda Municipale Ambiente SpA/Consorzio Laziale Rifiuti — Co.La.Ri.

text:
               13.5.2019

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 164/9

      2019 m. sausio 10 d. Corte suprema di cassazione (Italija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje A.m.a. — Azienda Municipale Ambiente SpA/Consorzio Laziale Rifiuti — Co.La.Ri.
      (Byla C-15/19)
      (2019/C 164/10)
      Proceso kalba: italų

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Corte suprema di cassazione

         Šalys pagrindinėje byloje

         Kasatorė: A.m.a. — Azienda Municipale Ambiente SpA

         Kita kasacinio proceso šalis: Consorzio Laziale Rifiuti — Co.La.Ri.

         Prejudiciniai klausimai

                  1.

                  Ar pagal Direktyvos 1999/31/EB (1) 10 ir 14 straipsnius yra leidžiamas toks apeliacinio teismo aiškinimas, pagal kurį Decreto legislativo n. 36/2003 (Įstatyminis dekretas Nr. 36/2003) 15 ir 17 straipsniai, kuriais minėtos [Sąjungos teisės] nuostatos įgyvendinamos nacionaliniu lygmeniu, yra taikytini atgaline data, todėl juose nustatytos pareigos, visų pirma susijusios su tuo, kad tvarkymo po uždarymo laikotarpis pratęsiamas nuo dešimties iki trisdešimties metų po uždarymo, besąlygiškai tenka esamiems sąvartynams ir jau turintiems leidimą vykdyti veiklą?

                  2.

                  Ar atsižvelgiant konkrečiai į Direktyvos 1999/31/EEB 10 ir 14 straipsnių, kuriais atitinkamai valstybės narės buvo raginamos imtis „priemonių užtikrinti, kad mokestis, kurio operatorius reikalauja už visų rūšių atliekų šalinimą sąvartyne, padengtų visas sąvartyno įrengimo ir eksploatavimo sąnaudas, įskaitant kiek įmanoma finansinės arba lygiavertės garantijos, apie kurią kalbama 8 straipsnio a punkto iv papunktyje, sąnaudas, ir numatytas sąvartyno uždarymo bei jo vėlesnės priežiūros bent 30 metų po uždarymo sąnaudas <...>“ ir „priemonių, kad sąvartynams, kuriems šios direktyvos perkėlimo į nacionalinius teisės aktus metu jau yra išduoti leidimai arba kurie jau yra eksploatuojami, būtų draudžiama tęsti veiklą, jei <...>“ norminį turinį juos atitinka apeliacinės instancijos teismo aiškinimas, pagal kurį Įstatyminio dekreto Nr. 36/2003 15 ir 17 straipsniai yra taikytini ir anksčiau įsteigtiems sąvartynams ir jau turintiems leidimą vykdyti veiklą, nors siekiant, kad būtų laikomasi nustatytų pareigų, susijusių ir su minėtais sąvartynais, 17 straipsnyje įgyvendinimo priemonės yra ribojamos nustatant tam tikrą pereinamąjį laikotarpį, ir nėra numatyta jokia priemonė, kuria būtų siekiama sumažinti laikotarpio pratęsimo finansinį poveikį „turėtojui“?

                  3.

                  Ar Direktyvos 1999/31/EEB 10 ir 14 straipsnius atitinka apeliacinio teismo aiškinimas, pagal kurį minėti Įstatyminio dekreto Nr. 36/2003 15 ir 17 straipsniai taikytini esamiems sąvartynams ir jau turintiems leidimą vykdyti veiklą, be kita ko, atsižvelgiant į išlaidas, susidarančias dėl nustatytų pareigų, visų pirma dėl sąvartyno valdymo jam nutraukus veiklą pratęsimo nuo dešimties iki trisdešimties metų, dėl to susidarančią naštą perkeliant „turėtojui“ ir taip įteisinant jo padėties pabloginimą keičiant sutartyse dėl atliekų šalinimo derybų keliu nustatytus tarifus?

                  4.

                  Galiausiai, ar Direktyvos 1999/31/EEB 10 ir 14 straipsnius atitinka apeliacinės instancijos teismo aiškinimas, pagal kurį pirmiau minėti Įstatyminio dekreto Nr. 36/2003 15 ir 17 straipsniai taikytini esamiems sąvartynams ir jau turintiems leidimą vykdyti veiklą, taip pat turint omenyje išlaidas, susidarančias dėl nustatytų prievolių, visų pirma dėl sąvartyno tvarkymo po uždarymo laikotarpio pratęsimo nuo dešimties iki trisdešimties metų, atsižvelgiant į tai, kad apskaičiuojant tas išlaidas turi būti įvertintos ne tik į atliekos, kurios bus pristatytos ateityje, bet ir į tos, kurios buvo atvežtos anksčiau?

         (1)  1999 m. balandžio 26 d. Tarybos direktyva 1999/31/EB dėl atliekų sąvartynų (OL L 182, 1999, p. 1).


title: Byla C-16/19: 2019 m. sausio 2 d. Sąd Okręgowy w Krakowie (Lenkija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje VL/Szpital Kliniczny im. dra J. Babińskiego Samodzielny Publiczny Zakład Opieki Zdrowotnej w Krakowie

text:
               13.5.2019

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 164/10

      2019 m. sausio 2 d. Sąd Okręgowy w Krakowie (Lenkija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje VL/Szpital Kliniczny im. dra J. Babińskiego Samodzielny Publiczny Zakład Opieki Zdrowotnej w Krakowie
      (Byla C-16/19)
      (2019/C 164/11)
      Proceso kalba: lenkų

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Sąd Okręgowy w Krakowie

         Šalys pagrindinėje byloje

         Ieškovė: VL

         Atsakovė:Szpital Kliniczny im. dra J. Babińskiego Samodzielny Publiczny Zakład Opieki Zdrowotnej w Krakowie

         Prejudicinis klausimas

      Ar 2000 m. lapkričio 27 d. Direktyvos 2000/78/EB, nustatančios vienodo požiūrio užimtumo ir profesinėje srityje bendruosius pagrindus (1), 2 straipsnis turi būti aiškinamas taip, kad viena iš vienodo požiūrio principo pažeidimo formų yra darbdavio taikomas atskirų asmenų, priklausančių viena saugoma savybe (neįgalumu) pasižyminčiai grupei, padėties diferencijavimas šios grupės viduje, remiantis iš pažiūros neutraliu kriterijumi, jeigu šis kriterijus negali būti objektyviai pateisintas teisėtu tikslu, o šiam tikslui pasiekti pasirinktos priemonės nėra tinkamos ir būtinos?

         (1)  OL L 303, p. 16; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 5 sk., 4 t., p. 79.


title: Byla C-25/19: 2019 m. sausio 15 d. Sąd Okręgowy w Poznaniu (Lenkija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Corporis Sp. z o.o. w Bielsku Białej/Gefion Insurance A/S w Kopenhadze

text:
               13.5.2019

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 164/11

      2019 m. sausio 15 d. Sąd Okręgowy w Poznaniu (Lenkija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Corporis Sp. z o.o. w Bielsku Białej/Gefion Insurance A/S w Kopenhadze
      (Byla C-25/19)
      (2019/C 164/12)
      Proceso kalba: lenkų

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Sąd Okręgowy w Poznaniu

         Šalys pagrindinėje byloje

         Ieškovė: Corporis Sp. z o.o. w Bielsku Białej

         Atsakovė: Gefion Insurance A/S w Kopenhadze

         Prejudicinis klausimas

      Ar Direktyvos 2009/138/EB (1) 152 straipsnio 1 ir 2 dalys, siejamos su šios direktyvos 151 straipsniu ir Reglamento Nr. 1393/2007 (2) 8 konstatuojamąja dalimi, turi būti aiškinamos taip, kad paskirto atstovo atstovavimas ne gyvybės draudimo įmonei apima dokumento, kuriuo pradedamas teismo procesas dėl žalos atlyginimo už eismo įvykį, gavimą?

         (1)  2009 m. lapkričio 25 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2009/138/EB dėl draudimo ir perdraudimo veiklos pradėjimo ir jos vykdymo (Mokumas II) (OL L 335, p. 1).

         (2)  2007 m. lapkričio 13 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (EB) Nr. 1393/2007 dėl teisminių ir neteisminių dokumentų civilinėse arba komercinėse bylose įteikimo valstybėse narėse (dokumentų įteikimas) ir panaikinantis Tarybos reglamentą (EB) Nr. 1348/2000


title: Byla C-26/19: 2019 m. sausio 15 d. Commissione tributaria provinciale di Modena (Italija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Azienda USL di Modena/Comune di Sassuolo

text:
               13.5.2019

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 164/11

      2019 m. sausio 15 d. Commissione tributaria provinciale di Modena (Italija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Azienda USL di Modena/Comune di Sassuolo
      (Byla C-26/19)
      (2019/C 164/13)
      Proceso kalba: italų

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Commissione tributaria provinciale di Modena

         Šalys pagrindinėje byloje

         Pareiškėja: Azienda USL di Modena

         Atsakovė: Comune di Sassuolo

         Prejudiciniai klausimai

                  1.

                  Ar [2011 m. kovo 14 d.] Įstatyminio dekreto Nr. 23 9 straipsnio 8 dalis, kurioje Italijos nacionalinėms sveikatos priežiūros įstaigoms yra numatyta galimybė nemokėti IMU už turimą nekilnojamąjį turtą, skirtą tik joms patikėtoms užduotims vykdyti, yra leidžiama pagal SESV 107 straipsnį, kuriuo draudžiama „bet kokia forma“ teikiama valstybės pagalba, jeigu minėta dalis aiškinama taip, kad palankesnis vertinimas taikomas ir AUSL, kuri išnuomojo nekilnojamojo turto objektą komercinei mišraus — privataus ir viešojo — kapitalo bendrovei, kurioje minėtai AUSL priklauso 51 % akcijų, tam, kad šiame objekte bendrovė teiktų sveikatos priežiūros paslaugas konkurencinėmis sąlygomis kitų slaugos namų, kurių visas kapitalas yra privatus, atžvilgiu ir tokiu būdu įgytų mokesčių lengvatą, kuri gali būti laikoma valstybės pagalba, pažeidžiant laisvosios rinkos taisykles?

                  2.

                  Ar pagal Sutartį, t. y. SESV 107 straipsnį, kuriuo draudžiama „bet kokia forma“ teikiama valstybės pagalba, leidžiamas [2000 m. liepos 27 d.] Įstatymo Nr. 212 11 straipsnyje numatytas Italijos ruling (sprendimas), kuriuo apribojama galimybė aiškinti Įstatyminio dekreto Nr. 23 9 straipsnio 8 dalį analogiškai pagal Italijos Aukščiausiojo Teismo praktiką dėl ICI, taip, kad AUSL nėra atleidžiama nuo IMU, jei turtą naudoja akcinė bendrovė (S.p.A.), nors jos akcijų turi ta pati viešojo sektoriaus institucija, kuri vykdo sveikatos priežiūros veiklą konkurencinėmis sąlygomis, palyginti su kitomis tik privataus kapitalo komercinėmis bendrovėmis, kurios taip pat teikia sveikatos priežiūros paslaugas, nes tokiu būdu ji įgyja mokesčių lengvatą, kuri gali būti laikoma valstybės pagalba, pažeidžiant laisvosios rinkos taisykles?


title: Byla C-28/19: 2019 m. sausio 16 d. Consiglio di Stato (Italija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Ryanair Ltd, Autorità Garante della Concorrenza e del Mercato — Antitrust/Autorità Garante della Concorrenza e del Mercato — Antitrust ir kt.

text:
               13.5.2019

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 164/12

      2019 m. sausio 16 d. Consiglio di Stato (Italija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Ryanair Ltd, Autorità Garante della Concorrenza e del Mercato — Antitrust/Autorità Garante della Concorrenza e del Mercato — Antitrust ir kt.
      (Byla C-28/19)
      (2019/C 164/14)
      Proceso kalba: italų

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Consiglio di Stato

         Šalys pagrindinėje byloje

         Apeliantės: Ryanair Ltd, Autorità Garante della Concorrenza e del Mercato — Antitrust

         Kitos apeliacinio proceso šalys: Autorità Garante della Concorrenza e del Mercato — Antitrust, Ryanair Ltd, Ryanair DAC

         Prejudiciniai klausimai

                  1.

                  Ar 2008 m. rugsėjo 24 d. Europos Parlamento ir Tarybos Reglamento (EB) Nr. 1008/2008 (1) dėl oro susisiekimo paslaugų teikimo Bendrijoje bendrųjų taisyklių 23 straipsnio 1 dalies antrą sakinį reikia aiškinti taip: registracijos internetu mokestis ir atsiskaitymo kredito kortele „administravimo mokestis“, kurie pridedami prie bilietų kainos, taip pat PVM, taikomas skrydžių tarifams ir neprivalomiems kainos priedams, numatytiems skrendant nacionaliniais maršrutais, priskiriami prie neišvengiamų, numatomų ar neprivalomų kainos priedų kategorijos?

                  2.

                  Ar Reglamento Nr. 1008/2008 23 straipsnio 1 dalies ketvirtą sakinį reikia aiškinti taip: sąvoka „neprivalomas“ reiškia kainos priedus, kurių dauguma vartotojų gali išvengti?

         (1)  2008 m. rugsėjo 24 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (EB) Nr. 1008/2008 dėl oro susisiekimo paslaugų teikimo Bendrijoje bendrųjų taisyklių (nauja redakcija) (OL L 293, 2008, p. 3).


title: Byla C-61/19: 2019 m. sausio 29 d. Tribunalul București (Rumunija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Orange Romania SA/Autoritatea Națională de Supraveghere a Prelucrării Datelor cu Caracter Personal

text:
               13.5.2019

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 164/13

      2019 m. sausio 29 d. Tribunalul București (Rumunija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Orange Romania SA/Autoritatea Națională de Supraveghere a Prelucrării Datelor cu Caracter Personal
      (Byla C-61/19)
      (2019/C 164/15)
      Proceso kalba: rumunų

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Tribunalul București

         Šalys pagrindinėje byloje

         Ieškovė: Orange Romania SA

         Atsakovė: Autoritatea Națională de Supraveghere a Prelucrării Datelor cu Caracter Personal

         Prejudiciniai klausimai

                  1.

                  Vadovaujantis Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 95/46/EB dėl asmenų apsaugos tvarkant asmens duomenis ir dėl laisvo tokių duomenų judėjimo (1) 2 straipsnio h punktu, [klausiama,] kokios sąlygos turi būti tenkinamos siekiant nustatyti, kad tam tikras pareiškimas yra žinomai pateiktas konkretus pareiškimas?

                  2.

                  Vadovaujantis Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 95/46/EB dėl asmenų apsaugos tvarkant asmens duomenis ir dėl laisvo tokių duomenų judėjimo 2 straipsnio h punktu, [klausiama,] kokios sąlygos turi būti tenkinamos siekiant nustatyti, kad tam tikras pareiškimas yra savanoriškai pateiktas pareiškimas?

         (1)  1995 m. spalio 24 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva (95/46/EB) dėl asmenų apsaugos tvarkant asmens duomenis ir dėl laisvo tokių duomenų judėjimo (OL 281, 1995, p. 31; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 13 sk., 15 t., p. 355).


title: Byla C-70/19 P: 2019 m. sausio 30 d. Europos Komisijos pateiktas apeliacinis skundas dėl 2018 m. lapkričio 21 d. Bendrojo Teismo (ketvirtoji kolegija) priimto sprendimo byloje T-587/16 HM/Europos Komisija

text:
               13.5.2019

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 164/15

      2019 m. sausio 30 d. Europos Komisijos pateiktas apeliacinis skundas dėl 2018 m. lapkričio 21 d. Bendrojo Teismo (ketvirtoji kolegija) priimto sprendimo byloje T-587/16 HM/Europos Komisija
      (Byla C-70/19 P)
      (2019/C 164/17)
      Proceso kalba: vokiečių

         Šalys

         Apeliantė: Europos Komisija, atstovaujama T. S. Bohr, G. Gattinara

         Kita proceso šalis: HM

         Apeliantės reikalavimai

      Apeliantė Teisingumo Teismo prašo:

                  —

                  panaikinti 2018 m. lapkričio 21 d. Bendrojo Teismo sprendimą byloje T-587/16 HM/Komisija,

                  —

                  grąžinti bylą Bendrajam Teismui,

                  —

                  atidėti pirmojoje ir apeliacinėje instancijose patirtų bylinėjimosi išlaidų klausimo nagrinėjimą.

         Apeliacinio skundo pagrindai ir pagrindiniai argumentai

      Apeliacinį skundą Komisija grindžia dviem pagrindais.
      Pirmajame apeliacinio skundo pagrinde, kurį sudaro trys dalys, Komisija nurodo, kad Bendrasis Teismas padarė teisės klaidą, kai atskyrė atrankos komisijos ir Europos personalo atrankos tarnybos kompetenciją.
      Pirmoje šio pagrindo dalyje Komisija teigia, kad Bendrasis Teismas padarė klaidą teisiškai kvalifikuodamas ginčijamą aktą, t. y. 2015 m. rugpjūčio 17 d. EPSO sprendimą neperduoti atrankos komisijai ieškovo prašymo dėl patikrinimo remiantis tuo, kad jis pateiktas pavėluotai. Tai buvo atlikta vadovaujantis EPSO suteikta išimtine kompetencija pagal Viešiesiems konkursams taikytinų bendrųjų taisyklių 3.1.3 punktą, kiek tai susiję su susirašinėjimu su kandidatais.
      Antroje šio pagrindo dalyje Komisija nurodo, kad Bendrasis Teismas padarė teisės klaidą aiškindamas bendrąsias taisykles. Komisija mano, kad šių bendrųjų taisyklių 3.4.3 punktą reikia sieti ne tik su 3.1.3 punktu, bet ir su 3.4.3 punkto, kuriuo EPSO suteikiama kompetencija atlikti vidaus patikrinimo procedūrą, esme ir paskirtimi.
      Trečioje šio pagrindo dalyje Komisija nurodo, kad Bendrasis Teismas padarė teisės klaidą aiškindamas Pareigūnų tarnybos nuostatų III priedo 7 straipsnį. Jos nuomone, ginčijamas pranešimas yra administracinio pobūdžio priemonė, skirta užtikrinti vienodų taisyklių taikymą vykdant atrankos procedūras pagal minėto 7 straipsnio 1 dalį. Komisija mano, kad tai atitinka ir EPSO kaip atrankos komisijos pagalbininkės vaidmenį, kaip nurodyta Bendrojo Teismo sprendime T-361/10 P, Komisija/Pachitis (1).
      Antrajame apeliacinio skundo pagrinde Komisija teigia, kad Bendrasis Teismas padarė teisės klaidą, kai aiškino pagrindą dėl aktą priėmusio subjekto kompetencijos nebuvimo. Komisija mano, kad konkrečiu atveju Bendrasis Teismas nenagrinėjo, ar, pašalinus kompetencijos nebuvimu grindžiamą trūkumą, būtų priimtas aktas, kurio turinys būtų tapatus. Komisijos manymu, neatlikęs tokios analizės Bendrasis Teismas negalėjo panaikinti ginčijamo akto.

         (1)  ECLI:EU:T:2011:742


title: Byla C-75/19: 2019 m. sausio 31 d. Tribunalul Specializat Mureș (Rumunija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje MF/BNP Paribas Personal Finance SA Paris Sucursala București, Secapital Sàrl

text:
               13.5.2019

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 164/16

      2019 m. sausio 31 d. Tribunalul Specializat Mureș (Rumunija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje MF/BNP Paribas Personal Finance SA Paris Sucursala București, Secapital Sàrl
      (Byla C-75/19)
      (2019/C 164/18)
      Proceso kalba: rumunų

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Tribunalul Specializat Mureș

         Šalys pagrindinėje byloje

         Apeliantė: MF
      Kitos apeliacinio proceso šalys: BNP Paribas Personal Finance SA Paris Sucursala București, Secapital Sàrl

         Prejudiciniai klausimai

                  1.

                  Ar pagal Tarybos direktyvos 93/13/EEB dėl nesąžiningų sąlygų sutartyse su vartotojais (1) nuostatas, visų pirma direktyvos 12, 21 ir 23 konstatuojamąsias dalis, šios direktyvos 6 straipsnio 1 dalį, 7 straipsnio 2 dalį ir 8 straipsnį draudžiamas toks nacionalinių teismų aiškinimas, kad skunde dėl vykdymo, kuris pagal nacionalinę teisę yra specialus ieškinys, kuris atsakovo atžvilgiu pradėjus priverstinį vykdymą gali būti pareikštas nustatytais terminais ir laikantis ribojančių sąlygų, vartotojas negali remtis su prekiautoju sudarytos sutarties, kuri pagal įstatymą yra vykdomasis dokumentas ir pagal kurią vartotojo atžvilgiu pradėtas priverstinis vykdymas, nesąžiningos sąlygos buvimu, nes tai nepriimtina naudojantis tokia procesine priemone, nurodant nacionaliniuose aktuose nustatytą tvarką, kurioje numatytas ieškinys pagal bendrąją teisę, kuriam netaikomas senaties terminas ir kuriuo vartotojas bet kuriuo momentu gali prašyti konstatuoti nesąžiningų sąlygų buvimą ir jų negaliojimą, tačiau sprendimui, priimtam per tokį procesą nesukeliant tiesioginių padarinių priverstiniam vykdymui, ir kylant pavojui, kad priverstinis vykdymas bus užbaigtas pirmiau nei bus priimtas sprendimas procese pagal bendrąją teisę?

                  2.

                  Jeigu į pirmąjį klausimą būtų atsakyta teigiamai, ar pagal tas pačias direktyvos nuostatas draudžiama nacionalinės teisės nuostata, kurioje numatytas 15 dienų terminas, skaičiuojamas nuo pirmųjų priverstinio vykdymo aktų įteikimo (imperatyvi viešosios tvarkos nuostata, kurios nesilaikant ieškinys atmetamas, nes pateikiamas per vėlai), per kurį vartotojas atsakovas (skolininkas, kurio atžvilgiu vykdomas priverstinis vykdymas) turi nurodyti sutarties sąlygos, įtvirtintos su prekiautoju sudarytoje sutartyje, nesąžiningumą, atsižvelgiant į tai, kad tokia pati sistema nacionalinėje teisėje taip pat nustatyta galimybei remtis panašiais argumentais, kurie nagrinėjami kaip prieštaravimai byloje dėl esmės, taip pat atsižvelgiant į aplinkybę, kad, pagal Teisingumo Teismo jurisprudenciją, nacionalinis teismas turi pareigą savo iniciatyva išnagrinėti sutartinės sąlygos nesąžiningumą, nes jis turi tuo tikslu būtiną su teise ir faktais susijusią informaciją.

         (1)  1993 m. balandžio 5 d. Tarybos direktyva 93/13/EEB dėl nesąžiningų sąlygų sutartyse su vartotojais (OLL 95, 1993, p. 29; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 15 sk., 2 t., p. 288).


title: Byla C-84/19: 2019 m. sausio 31 d. Sąd Rejonowy Szczecin — Prawobrzeże i Zachód w Szczecinie (Lenkija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Profi Credit Polska S.A./QJ

text:
               13.5.2019

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 164/17

      2019 m. sausio 31 d. Sąd Rejonowy Szczecin — Prawobrzeże i Zachód w Szczecinie (Lenkija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Profi Credit Polska S.A./QJ
      (Byla C-84/19)
      (2019/C 164/19)
      Proceso kalba: lenkų

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Sąd Rejonowy Szczecin — Prawobrzeże i Zachód w Szczecinie

         Šalys pagrindinėje byloje

         Ieškovė: Profi Credit Polska S.A.

         Atsakovė: QJ

         Prejudiciniai klausimai

                  1.

                  Ar 1993 m. balandžio 5 d. Tarybos direktyvos 93/13/EEB (1) 1 straipsnio 2 dalį reikia aiškinti taip, kad į šios direktyvos taikymo sritį nepatenka atskirų sąlygų, susijusių su kitomis kredito išlaidomis nei dėl palūkanų patirtos išlaidos, sąžiningumo vertinimas tuo atveju, kai valstybėje narėje galiojančiomis įstatymų nuostatomis nustatyta tų išlaidų viršutinė riba, numatant, jog vartojimo kredito sutartyje nurodytos kitos kredito išlaidos nei dėl palūkanų patirtos išlaidos nemokėtinos ta dalimi, kuri viršija didžiausią kitų kredito išlaidų nei dėl palūkanų patirtų išlaidų ribą, apskaičiuotą taip, kaip numatyta įstatyme, arba bendrą kredito sumą?

                  2.

                  Ar 1993 m. balandžio 5 d. Tarybos direktyvos 93/13/EEB 4 straipsnio 2 dalį reikia aiškinti taip, kad paskolos gavėjo kartu su paskola, be palūkanų, grąžinamos kitos kredito išlaidos nei dėl palūkanų patirtos išlaidos, susijusios su pačiu sutarties sudarymu ir paskolos suteikimu (kaip antai mokesčiai, komisiniai ar kitos), kaip tos sutarties sąlyga, neturi būti vertinamos nesąžiningumo požiūriu, kaip nustatyta šioje nuostatoje, jei nurodomos aiškia ir suprantama kalba?

                  3.

                  Ar 1993 m. balandžio 5 d. Tarybos direktyvos 93/13/EEB 4 straipsnio 2 dalį reikia aiškinti taip, kad sutarties sąlygos, numatančios įvairaus pobūdžio išlaidas, susijusias su paskolos suteikimu, nėra „pateikiamos aiškia, suprantama kalba“, jei iš jų neaišku, mainais į kokias konkrečiai paslaugas turi būti mokamos, ir neleidžia vartotojui nustatyti skirtumų tarp jų?

         (1)  1993 m. balandžio 5 d. Tarybos direktyva 93/13/EEB dėl nesąžiningų sąlygų sutartyse su vartotojais (OL L 95, p. 29; 1993 m. specialusis leidimas lietuvių k., 15 sk., 2 t., p. 288).


title: Byla C-85/19: 2019 m. vasario 6 d. Tribunal Superior de Justicia de Galicia (Ispanija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Agencia Estatal de la Administración Tributaria/RK

text:
               13.5.2019

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 164/18

      2019 m. vasario 6 d. Tribunal Superior de Justicia de Galicia (Ispanija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Agencia Estatal de la Administración Tributaria/RK
      (Byla C-85/19)
      (2019/C 164/20)
      Proceso kalba: ispanų

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Tribunal Superior de Justicia de Galicia

         Šalys pagrindinėje byloje

         Pareiškėja: Agencia Estatal de la Administración Tributaria

         Atsakovė: RK

         Prejudicinis klausimas

      Ar Europos bendrojo susitarimo dėl darbo ne visą darbo dieną, pateikto 1997 m. gruodžio 15 d. Tarybos direktyvoje 97/81/EB (1), 4a straipsnio 1 bei 2 dalių ir 2006 m. liepos 5 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2006/54/EB (2) dėl moterų ir vyrų lygių galimybių ir vienodo požiūrio į moteris ir vyrus užimtumo bei profesinės veiklos srityje principo įgyvendinimo (nauja redakcija) 2 straipsnio 1 dalies b punkto ir 14 straipsnio 1 dalies nuostatoms prieštarauja kolektyvinės sutarties nuostata ir verslo praktika, pagal kurias darbo užmokesčio ir paaukštinimo tikslais ne visą darbo laiką dirbančios darbuotojos darbo stažas turi būti apskaičiuojamas vertikaliai padalijant darbo valandas ir į metinį sumavimą įtraukiant tik paslaugų teikimo laiką?

         (1)  1997 m. gruodžio 15 d. Tarybos direktyva 97/81/EB dėl Bendrojo susitarimo dėl darbo ne visą darbo dieną, kurį sudarė UNICE, CEEP ir ETUC (OL L 14, 1998, p. 9; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 5 sk., 3 t., p. 267).

         (2)  2006 m. liepos 5 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2006/54/EB dėl moterų ir vyrų lygių galimybių ir vienodo požiūrio į moteris ir vyrus užimtumo bei profesinės veiklos srityje principo įgyvendinimo (OL L 204, 2006, p. 23).


title: Byla C-86/19: 2019 m. vasario 6 d. Juzgado de lo Mercantil no 9 de Barcelona (Ispanija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje SL/Vueling Airlines S.A.

text:
               13.5.2019

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 164/19

      2019 m. vasario 6 d. Juzgado de lo Mercantil no 9 de Barcelona (Ispanija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje SL/Vueling Airlines S.A.
      (Byla C-86/19)
      (2019/C 164/21)
      Proceso kalba: ispanų

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Juzgado de lo Mercantil no 9 de Barcelona

         Šalys pagrindinėje byloje

         Ieškovė: SL

         Atsakovė: Vueling Airlines S.A.

         Prejudicinis klausimas

      Ar, įrodžius lagamino praradimą, oro bendrovė žalą keleiviui bet kuriuo atveju turi atlyginti visada taikydama didžiausią žalos atlyginimo ribą — 1 131 SST, nes šis atvejis yra sunkiausias iš numatytų 1999 m. gegužės 28 d. Monrealio konvencijos 17 straipsnio 2 dalyje ir 22 straipsnio 2 dalyje, ar teismas gali sumažinti didžiausią žalos atlyginimo ribą (įskaitant <...> atvejus, kai prarastas lagaminas), atsižvelgdamas į susiklosčiusias aplinkybes, taigi 1 131 SST riba taikoma tik tada, jeigu keleivis bet kokiomis tinkamomis teisinėmis priemonėmis įrodo, kad įregistruotame bagaže vežtų daiktų ir asmeninių reikmenų, taip pat daiktų, kuriuos jis turėjo įsigyti siekdamas pakeisti prarastuosius, vertė siekė šią ribą, arba, jeigu keleivis to neįrodo, atsižvelgdamas taip pat į kitus kriterijus, pavyzdžiui, lagamino svorį kilogramais arba, siekiant įvertinti neturtinę žalą, patirtą dėl praradus bagažą atsiradusių nepatogumų, į tai, ar bagažas prarastas skrendant pirmyn, ar atgal?


title: Byla C-114/19 P: 2019 m. vasario 8 d. Europos Komisijos pateiktas apeliacinis skundas dėl 2018 m. lapkričio 29 d. Bendrojo Teismo (septintoji kolegija) priimto sprendimo byloje T-811/16 Di Bernardo/Komisija

text:
               13.5.2019

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 164/20

      2019 m. vasario 8 d. Europos Komisijos pateiktas apeliacinis skundas dėl 2018 m. lapkričio 29 d. Bendrojo Teismo (septintoji kolegija) priimto sprendimo byloje T-811/16 Di Bernardo/Komisija
      (Byla C-114/19 P)
      (2019/C 164/22)
      Proceso kalba: prancūzų

         Šalys

         Apeliantė: Europos Komisija, atstovaujama B. Mongin, G. Gattinara

         Kita proceso šalis: Danilo Di Bernardo

         Apeliantės reikalavimai

                  —

                  Panaikinti 2018 m. lapkričio 29 d. Bendrojo Teismo (septintoji kolegija) sprendimą Di Bernardo/Komisija, T-811/16;

                  —

                  grąžinti bylą Bendrajam Teismui;

                  —

                  atidėti bylinėjimosi pirmojoje ir apeliacinėje instancijose išlaidų klausimo nagrinėjimą.

         Apeliacinio skundo pagrindai ir pagrindiniai argumentai

      Pirmasis pagrindas, susijęs su skundžiamo sprendimo 41–53 punktais, paskutiniu sakiniu, grindžiamas teisės klaida dėl atrankos komisijos sprendime neįtraukti kandidato į rezervo sąrašą pareigos motyvuoti apimties nustatymo. Pirma, Komisija tvirtina, kad Bendrasis Teismas nukrypo nuo suformuotos Teisingumo Teismo jurisprudencijos, pagal kurią sprendimai, susiję su paraiškų nagrinėjimu dėl kandidato pažymėjimų ar profesinės patirties vertinimo, skiriasi nuo sprendimų, susijusių su kandidatų nuopelnų vertinimu po dalyvavimo egzaminuose. Pirmuoju atveju komisija, atsižvelgdama į skelbime apie konkursą reikalaujamą kvalifikaciją, privalo tiksliai nurodyti, dėl ko atmetė kandidatūrą. Tačiau komisija, priimdama pirminį sprendimą ar atsakydama į peržiūros prašymą, privalo laikytis jurisprudencijoje nustatytų reikalavimų; tai pažeisdamas Bendrasis Teismas išplėtė savo kontrolę dėl komisijos atrankos patvirtintų kriterijų ir suteikė teisę komisijai spręsti dėl visos kandidatūros paraiškoje pateiktos informacijos. Aplinkybė, kuria rėmėsi komisija, atsakydama į peržiūros prašymą, neatitinka šios motyvavimo pareigos reikalavimų. Antra, Bendrasis Teismas supainiojo motyvavimo reikalavimą, neatsižvelgiant į jo turinį, su motyvų pagrįstumu, nuo kurio priklauso, ar sprendimas yra teisėtas iš esmės.
      Antrasis pagrindas, susijęs su skundžiamo sprendimo 37–38 ir 53–56 punktais, grindžiamas teisės klaida dėl teismo pareigos nevykdymo, t. y. pareigos motyvuoti nesilaikymo. Bendrasis Teismas nukrypo nuo suformuotos Teisingumo Teismo jurisprudencijos, pagal kurią papildomi patikslinimai gali būti pateikti nagrinėjant bylą teisme, jei motyvacija nėra pakankama. Taip užtikrinamas motyvavimo pareigos laikymasis. Bendrasis Teismas, nesuteikdamas galimybės papildyti motyvus, kai motyvų beveik nebuvo, ir prilygindamas nebeik neesamą motyvaciją visiškam motyvacijos nebuvimui, nepaliko galimybės papildyti motyvų nagrinėjant bylą teisme. Toks prilyginimas nėra pagrįstas Teisingumo Teismo jurisprudencija. Nepalikdamas galimybės teisme pašalinti trūkumas Bendrasis Teismas apribojo teismo funkcijos įgyvendinimą, dėl kurios šiuo atveju buvo galima išvengti skundžiamo sprendimo panaikinimo dėl motyvavimo pareigos pažeidimo.


title: Byla C-133/19: 2019 m. vasario 19 d. Conseil d'État (Belgija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje B. M. M., B. S./Belgijos valstybė

text:
               13.5.2019

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 164/21

      2019 m. vasario 19 d. Conseil d'État (Belgija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje B. M. M., B. S./Belgijos valstybė
      (Byla C-133/19)
      (2019/C 164/23)
      Proceso kalba: prancūzų

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Conseil d'État

         Šalys pagrindinėje byloje

         Apeliantai: B. M. M., B. S.

         Kita apeliacinio proceso šalis: Belgijos valstybė

         Prejudiciniai klausimai

                  1.

                  Ar siekiant užtikrinti Europos Sąjungos teisės veiksmingumą ir neatimti galimybės naudotis teise į šeimos susijungimą, kuri, kaip tvirtina apeliantė, jai suteikiama pagal 2003 m. rugsėjo 22 d. Tarybos direktyvos 2003/86/EB (1) dėl teisės į šeimos susijungimą 4 straipsnį, šią nuostatą reikia aiškinti taip, kad pagal ją globėjo vaikas gali naudotis teise į šeimos susijungimą, jeigu tampa pilnametis vykstant teismo procesui dėl užginčyto sprendimo, kuriuo atsisakyta jam suteikti šią teisę ir kuris priimtas tuo metu, kai jis dar buvo nepilnametis?

                  2.

                  Ar Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijos 47 straipsnis ir Direktyvos 2003/86/EB 18 straipsnis turi būti aiškinami taip, kad pagal juos ieškinį dėl panaikinimo, pareikštą dėl nepilnamečiam vaikui nesuteiktos teisės į šeimos susijungimą, draudžiama pripažinti nepriimtinu dėl to, kad vaikas tapo pilnametis vykstant teismo procesui, nes iš jo būtų atimta galimybė reikalauti, kad būtų priimtas sprendimas dėl jo ieškinio, kuriuo apskųstas sprendimas nesuteikti šios teisės, ir būtų pažeista jo teisė į veiksmingą teisinę gynybą?

         (1)  OL L 251, p. 12; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 19 sk., 6 t., p. 224.


title: Byla C-136/19: 2019 m. vasario 20 d. Conseil d'État (Belgija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje B. M. M., B. M./Belgijos valstybė

text:
               13.5.2019

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 164/21

      2019 m. vasario 20 d. Conseil d'État (Belgija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje B. M. M., B. M./Belgijos valstybė
      (Byla C-136/19)
      (2019/C 164/24)
      Proceso kalba: prancūzų

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Conseil d'État

         Šalys pagrindinėje byloje

         Apeliantai: B. M. M., B. M.

         Kita apeliacinio proceso šalis: Belgijos valstybė

         Prejudiciniai klausimai

                  1.

                  Ar siekiant užtikrinti Europos Sąjungos teisės veiksmingumą ir neatimti galimybės naudotis teise į šeimos susijungimą, kuri, kaip tvirtina apeliantė, jai suteikiama pagal 2003 m. rugsėjo 22 d. Tarybos direktyvos 2003/86/EB (1) dėl teisės į šeimos susijungimą 4 straipsnį, šią nuostatą reikia aiškinti taip, kad pagal ją globėjo vaikas gali naudotis teise į šeimos susijungimą, jeigu tampa pilnametis vykstant teismo procesui dėl užginčyto sprendimo, kuriuo atsisakyta jam suteikti šią teisę ir kuris priimtas tuo metu, kai jis dar buvo nepilnametis?

                  2.

                  Ar Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijos 47 straipsnis ir Direktyvos 2003/86/EB 18 straipsnis turi būti aiškinami taip, kad pagal juos ieškinį dėl panaikinimo, pareikštą dėl nepilnamečiam vaikui nesuteiktos teisės į šeimos susijungimą, draudžiama pripažinti nepriimtinu dėl to, kad vaikas tapo pilnametis vykstant teismo procesui, nes iš jo būtų atimta galimybė reikalauti, kad būtų priimtas sprendimas dėl jo ieškinio, kuriuo apskųstas sprendimas nesuteikti šios teisės, ir būtų pažeista jo teisė į veiksmingą teisinę gynybą?

         (1)  OL L 251, p. 12; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 19 sk., 6 t., p. 224.


title: Byla C-137/19: 2019 m. vasario 20 d. Conseil d'État (Belgija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje B. M. O./Belgijos valstybė

text:
               13.5.2019

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 164/22

      2019 m. vasario 20 d. Conseil d'État (Belgija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje B. M. O./Belgijos valstybė
      (Byla C-137/19)
      (2019/C 164/25)
      Proceso kalba: prancūzų

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Conseil d'État

         Šalys pagrindinėje byloje

         Apeliantas: B. M. O.

         Kita apeliacinio proceso šalis: Belgijos valstybė

         Prejudicinis klausimas

      Ar 2003 m. rugsėjo 22 d. Tarybos direktyvos 2003/86/EB (1) dėl teisės į šeimos susijungimą 4 straipsnio 1 dalies c punktas, prireikus siejamas su šios direktyvos 16 straipsnio 1 dalimi, turi būti aiškinamas taip, kad pagal jį, siekiant trečiosios šalies piliečius laikyti „nepilnamečiais vaikais“, kaip tai suprantama pagal šią nuostatą, jie turi būti „nepilnamečiai“ ne tik prašymo leisti gyventi šalyje pateikimo momentu, bet ir tuo metu, kai institucija in fine nusprendžia dėl šio prašymo?

         (1)  OL L 251, p. 12; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 19 sk., 6 t., p. 224.


title: Byla C-152/19 P: 2019 m. vasario 21 d. Deutsche Telekom AG pateiktas apeliacinis skundas dėl 2018 m. gruodžio 13 d. Bendrojo Teismo (devintoji kolegija) sprendimo byloje T-827/14 Deutsche Telekom AG/Europos Komisija

text:
               13.5.2019

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 164/23

      2019 m. vasario 21 d. Deutsche Telekom AG pateiktas apeliacinis skundas dėl 2018 m. gruodžio 13 d. Bendrojo Teismo (devintoji kolegija) sprendimo byloje T-827/14 Deutsche Telekom AG/Europos Komisija
      (Byla C-152/19 P)
      (2019/C 164/26)
      Proceso kalba: vokiečių

         Šalys

         Apeliantė: Deutsche Telekom AG, atstovaujama advokatų D. Schroeder ir K. Apel

         Kitos proceso šalys: Europos Komisija, Slovanet, a.s.

         Apeliantės reikalavimai

      Apeliantė prašo:

                  —

                  panaikinti 2018 m. gruodžio 13 d. Bendrojo Teismo sprendimą byloje T-827/14 tiek, kiek juo atmestas ieškinys;

                  —

                  visiškai arba iš dalies panaikinti 2014 m. spalio 15 d. Komisijos sprendimą C(2014) 7465final dėl bylos nagrinėjimo pagal SESV 102 straipsnį ir EEE susitarimo 54 straipsnį (Byla AT.39523 — Slovak Telekom), ištaisytą 2014 m. gruodžio 16 d. Komisijos sprendimu C(2014) 10119 final ir 2015 m. balandžio 17 d. Komisijos sprendimu C(2015) 2484final, kiek jis susijęs su apeliante, o nepatenkinus šio reikalavimo — panaikinti jai skirtas baudas arba dar jas sumažinti;

                  —

                  nepatenkinus pirmiau nurodytų reikalavimų, grąžinti bylą Bendrajam Teismui nagrinėti iš naujo;

                  —

                  priteisti iš Komisijos visas su šiuo procesu ir procesu Bendrajame Teisme susijusias bylinėjimosi išlaidas.

         Apeliacinio skundo pagrindai ir pagrindiniai argumentai

      Grįsdama apeliacinį skundą apeliantė nurodo keturis pagrindus.
      Pirma, jos teigimu, Bendrasis Teismas neteisingai išaiškino teisės principą, pagal kurį tam, kad būtų atsisakymas suteikti prieigą, reikia, kad prašoma prieiga būtų būtina veiklai tolesnės pakopos rinkoje, ir dėl to jo netaikė, taigi, taikė jį neteisingai.
      Antra, Bendrasis Teismas klaidingai išaiškino ir neteisingai taikė teisės principą, kad patronuojančiajai bendrovei jos patronuojamosios bendrovės elgesys gali būti priskirtas tik tuomet, jeigu ji iš tiesų darė lemiamą įtaką.
      Trečia, Bendrasis Teismas netaikė teisės principo, kad patronuojančiajai bendrovei jos patronuojamosios bendrovės elgesys gali būti priskirtas tik tuomet, jeigu pastaroji iš esmės vadovavosi patronuojančiosios bendrovės nurodymais, taigi, taikė jį neteisingai.
      Ketvirta, Bendrasis Teismas neteisingai taikė teisės principą, kad administraciniame procese turi būti suteikta teisė būti išklausytam.


title: Byla C-172/19: 2019 m. vasario 22 d. Association européenne du charbon et du lignite (Euracoal) pateiktas apeliacinis skundas dėl 2018 m. gruodžio 13 d. Bendrojo Teismo (trečioji kolegija) priimtos nutarties byloje T-739/17 Association européenne du charbon et du lignite (Euracoal) ir kt./Europos Komisija

text:
               13.5.2019

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 164/25

      2019 m. vasario 22 d. Association européenne du charbon et du lignite (Euracoal) pateiktas apeliacinis skundas dėl 2018 m. gruodžio 13 d. Bendrojo Teismo (trečioji kolegija) priimtos nutarties byloje T-739/17 Association européenne du charbon et du lignite (Euracoal) ir kt./Europos Komisija
      (Byla C-172/19)
      (2019/C 164/28)
      Proceso kalba: vokiečių

         Šalys

         Apeliantė: Association européenne du charbon et du lignite (Euracoal), atstovaujama advokatų W. Spieth ir N. Hellermann

         Kitos proceso šalys: Europos Komisija, Deutscher Braunkohlen-Industrie-Verein e.V., Lausitz Energie Kraftwerke AG, Mitteldeutsche Braunkohlengesellschaft mbH, eins energie in sachsen GmbH & Co. KG

         Apeliantės reikalavimai

                  1.

                              a)

                              panaikinti 2018 m. gruodžio 13 d. Europos Sąjungos Bendrojo Teismo nutartį byloje T-739/17;

                              b)

                              pripažinti ieškinį priimtinu ir
                              tuo atveju, jeigu Teisingumo Teismas manytų, jog priimti kitą sprendimą tikslinga, remiantis visais 2017 m. lapkričio 7 d. ieškinyje pateiktais reikalavimais

                                          —

                                          panaikinti 2017 m. liepos 31 d. Komisijos įgyvendinimo sprendimą (ES) 2017/1442, kuriame pagal Europos Parlamento ir Tarybos direktyvą 2010/75/ES dėl pramoninių išmetamų teršalų pateikiamos geriausių prieinamų gamybos būdų (GPGB) išvados dėl didelių kurą deginančių įrenginių (1), kiek juo patvirtinti ir nustatyti su GPGB siejami išmetamųjų teršalų kiekiai (GPGB-ITK), kaip antai išmetamo NOX (1 straipsnis, priedo 2.1.3 punktas, 3 lentelė) ir gyvsidabrio (1 straipsnis, priedo 2.1.6 punktas, 7 lentelė), išmetami deginant akmens anglį ir (arba) lignitą;

                                          —

                                          nepatenkinus pirmojo reikalavimo, panaikinti visą Įgyvendinimo sprendimą 2017/1442;

                                          —

                                          priteisti iš Europos Komisijos bylinėjimosi išlaidas;

                              c)

                              jei ir kiek Teisingumo Teismas nustatytų, jog nėra tikslinga priimti sprendimo dėl 1 dalies b punkte nurodytų reikalavimų, grąžinti bylą Europos Sąjungos Bendrajam Teismui sprendimui priimti;

                  2.

                  priteisti iš Europos Komisijos bylinėjimosi apeliacinėje instancijoje išlaidas.

         Apeliacinio skundo pagrindai ir pagrindiniai argumentai

      Grįsdama savo apeliacinį skundą apeliantė remiasi dviem pagrindais.
      Pirma, Bendrojo Teismo nutartis grindžiama procedūrine klaida, dėl kurios pakenkiama apeliantės interesams (Europos Sąjungos Teisingumo Teismo statuto 58 straipsnio pirmos pastraipos antrojo sakinio antroji situacija), taip pat bendrųjų Sąjungos teisės principų pažeidimu. Nutartyje Bendrasis Teismas neatsižvelgė į apeliantės argumentus, kurie yra svarbūs priimant sprendimą ir kuriais nurodoma, kad jos teisė pareikšti ieškinį atsirado pažeidus procesinį statusą, kurį apeliantė turėjo remdamasi atitinkamais informacijos apie ieškinyje ginčijamų GPGB išvadų rengimą mainais. Apeliantė ne tik buvo tikra proceso šalis, bet ir turėjo konkrečią ir ginamą teisinę poziciją, kuri jai suteikė tam tikrą procesinį statusą. Vien tik šie pagrindai suteikia apeliantei teisę pareikšti ieškinį. Bendrojo Teismo nutartyje nėra jokio nagrinėjimo iš esmės, vertinimo ar kokių nors motyvų, kurie būtų susiję su apeliantės pateiktais argumentais. Tai pažeidžia pareigą motyvuoti pagal Europos Sąjungos Teisingumo Teismo statuto 36 straipsnio pirmąjį sakinį, siejamą su 53 straipsnio pirmąja pastraipa, ir Bendrojo Teismo procedūros reglamento 81 straipsnį. Tai patvirtina, kad buvo padaryta procedūrinė klaida ir kartu bendrųjų Sąjungos teisės principų — teisės į veiksmingą teisinę gynybą ir teisės į teisingą bylos nagrinėjimą — pažeidimas.
      Antra, Bendrojo Teismo nutartimi taip pat pažeidžiama Sąjungos teisė, kaip tai suprantama pagal Statuto 58 straipsnio pirmos pastraipos antrojo sakinio trečią situaciją. Nutartimi Bendrasis Teismas, atmesdamas apeliantės ieškinį kaip nepriimtiną, padarė teisės klaidą. Bendrasis Teismas pažeisdamas Sąjungos teisę neatsižvelgė į tai, kad apeliantės asmens statusas atitinka kaip tiesiogiai suinteresuoto asmens, kaip tai suprantama pagal SESV 263 straipsnio ketvirtą pastraipą, pateikto ieškinio priimtinumo sąlygas. Tiesioginį suinteresuotumą ir dėl to atsirandančią teisę pateikti ieškinį lemia procesinio statuso, kurį apeliantė turėjo procedūroje dėl ieškinyje ginčijamų GPGB išvadų rengimo, pažeidimas. Apeliantė ne tik faktiškai dalyvavo procedūroje dėl ieškinyje ginčijamų GPGB išvadų rengimo, bet ir turėjo konkrečią ir ginamą teisinę poziciją, kuri jai suteikė tam tikrą procesinį statusą. Taigi teisė pareikšti ieškinį jai suteikiama tiek, kiek tai susiję su jos procesinių teisių įgyvendinimu. Rengdama GPGB išvadas Komisija pažeidė šias apeliantę apsaugančias procesines garantijas ir visų pirma tiek, kiek ji apribojo apeliantės teisę būti išklausytai ir jos teisę būti proceso šalimi, taip pat neįvykdė su patikrinimu susijusių įsipareigojimų. Taigi tai, kad ieškinys atmetamas kaip nepriimtinas, grindžiama klaidingu Sąjungos teisės taikymu.

         (1)  OL L 212, 2017, p. 1.


title: Byla C-192/19: 2019 m. vasario 27 d. Gerechtshof te Amsterdam (Nyderlandai) prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Rensen Shipbuilding BV, kita proceso šalis: Inspecteur van de Belastingdienst/Douane

text:
               13.5.2019

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 164/27

      2019 m. vasario 27 d. Gerechtshof te Amsterdam (Nyderlandai) prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Rensen Shipbuilding BV, kita proceso šalis: Inspecteur van de Belastingdienst/Douane
      (Byla C-192/19)
      (2019/C 164/29)
      Proceso kalba: nyderlandų

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Gerechtshof te Amsterdam

         Šalys pagrindinėje byloje

         Apeliantė: Rensen Shipbuilding BV

         Kita apeliacinio proceso šalis: Inspecteur van de Belastingdienst/Douane

         Prejudicinis klausimas

      1 papildomojoje pastaboje dėl Kombinuotosios nomenklatūros 89 skirsnio nustatyta, kad (be kitų) KN 89012010 ir 89019010 subpozicijose („jūrų laivai“) klasifikuojami tik laivai, kurie pagal savo konstrukciją priskirtini jūrų laivams. Kaip šiomis aplinkybėmis turi būti suprantama sąvoka „priskirtini jūrų laivams“?


title: Byla C-194/19: 2019 m. vasario 28 d. Conseil d'État (Belgija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje H. A./Belgijos valstybė

text:
               13.5.2019

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 164/27

      2019 m. vasario 28 d. Conseil d'État (Belgija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje H. A./Belgijos valstybė
      (Byla C-194/19)
      (2019/C 164/30)
      Proceso kalba: prancūzų

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Conseil d'État

         Šalys pagrindinėje byloje

         Kasatorius: H. A.

         Kita kasacinio proceso šalis: Belgijos valstybė

         Prejudicinis klausimas

      Ar 2013 m. birželio 26 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) Nr. 604/2013, kuriuo išdėstomi valstybės narės, atsakingos už trečiosios šalies piliečio arba asmens be pilietybės vienoje iš valstybių narių pateikto tarptautinės apsaugos prašymo nagrinėjimą, nustatymo kriterijai ir mechanizmai (nauja redakcija) (1), 27 straipsnis — atskirai ir kartu su Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijos 47 straipsniu — turi būti aiškinamas taip, kad pagal jį nacionalinis teismas, siekdamas užtikrinti teisę į veiksmingą teisinę gynybą, prireikus turi atsižvelgti į aplinkybes, susiklosčiusias priėmus sprendimą dėl „perdavimo pagal Dublino reglamentą“?

         (1)  OL L 180, 2013, p. 31.


title: Byla C-197/19 P: 2019 m. vasario 28 d. Mylan Laboratories Ltd, Mylan, Inc. pateiktas apeliacinis skundas dėl 2018 m. gruodžio 12 d. Bendrojo Teismo (devintoji kolegija) priimto sprendimo byloje T-682/14 Mylan Laboratories ir Mylan/Komisija

text:
               13.5.2019

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 164/28

      2019 m. vasario 28 d. Mylan Laboratories Ltd, Mylan, Inc. pateiktas apeliacinis skundas dėl 2018 m. gruodžio 12 d. Bendrojo Teismo (devintoji kolegija) priimto sprendimo byloje T-682/14 Mylan Laboratories ir Mylan/Komisija
      (Byla C-197/19 P)
      (2019/C 164/31)
      Proceso kalba: anglų

         Šalys

         Apeliantė: Mylan Laboratories Ltd, Mylan, Inc., atstovaujamos solisitorių C. Firth, S. Kon, C. Humpe, advokato V. Adamis

         Kita proceso šalis: Europos Komisija

         Apeliančių reikalavimai

      Apeliantės Teisingumo Teismo prašo:

                  —

                  panaikinti Bendrojo Teismo sprendimą byloje T-682/14 Mylan Laboratories Ltd ir Mylan Inc./Komisija, kiek juo atmestas apeliančių ieškinys panaikinti 2014 m. liepos 9 d. Komisijos sprendimą (1) byloje AT.39612 — Perindopril (Servier), kiek jis susijęs su apeliantėmis; arba

                  —

                  panaikinti ar sumažinti paskirtą baudą; ir (arba)

                  —

                  grąžinti bylą nagrinėti Bendrajam Teismui, kuris turėtų priimti sprendimą atsižvelgdamas į Teisingumo Teismo teisinį vertinimą; ir

                  —

                  įpareigoti Komisiją padengti apeliančių bylinėjimosi išlaidas ir kitas dėl šios bylos patirtas išlaidas bei kitas priemones, kurias Teisingumo Teismas pripažins kaip tinkamas.

         Apeliacinio skundo pagrindai ir pagrindiniai argumentai

      Apeliantės savo skundą grindžia penkiais pagrindais.

                  1.

                  Pirmasis pagrindas: Bendrasis Teismas padarė teisės klaidą nustatydamas, kad Matrix ir Les Laboratoires Servier buvo potencialios konkurentės susitarimo sudarymo metu.
                  Pirma, Bendrasis Teismas neteisingai konstatavo, kad Komisija buvo įpareigotą laikyti Matrix ir Niche galimomis potencialiomis konkurentėmis Niche/Matrix susitarimo pagrindu.
                  Antra, Bendrasis Teismas neteisingai taikė teisinį kriterijų dėl galimos konkurencijos nustatydamas, kad Matrix ir Servier buvo potencialios konkurentės susitarimo sudarymo metu.

                  2.

                  Antrasis pagrindas: Bendrasis Teismas suklydo nustatydamas, kad susitarimo tikslas buvo konkurencijos ribojimas.
                  Pirma, Bendrasis Teismas suklydo nustatydamas, kad susitarimo dėl patentų tikslas gali būti konkurencijos ribojimas, nors susitarimo sąlygos reglamentuoja patentą.
                  Antra, Bendrasis Teismas suklydo nustatydamas, kad konkurencijos ribojimas dėl tikslo galėjo kilti iš galimos paskatos, išreikštos Servier mokėjimu Matrix.
                  Trečia, Bendrasis Teismas suklydo dėl to, kaip padarė išvadą nustatydamas paskatos iš Matrix gauto mokėjimo buvimo faktą.

                  3.

                  Trečiasis pagrindas: Bendrasis Teismas suklydo atsisakydamas priimti sprendimą dėl Komisijos susitarimo vertinimo kaip konkurencijos ribojimo dėl poveikio.

                  4.

                  Ketvirtasis pagrindas: Bendrasis Teismas padarė teisės klaidą nustatydamas, kad Mylan Inc. darė lemiama poveikį Matrix elgesiui nurodomu laikotarpiu.

                  5.

                  Penktasis pagrindas: Bendrasis Teismas pažeidė Reglamento 1/2003 (2) 23 straipsnį ir nullum crimen, nulla poena sine lege bei teisinio tikrumo principus nuspręsdamas paskirti apeliantėms baudą.

         (1)  2014 m. liepos 9 d. Komisijos sprendimo byloje pagal Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo 101 ir 102 straipsnius santrauka (byla AT.39612 — Perindopril (Servier)) (pranešta dokumentu C(2014) 4955) (OL C 393, 2016, p. 7).

         (2)  2002 m. gruodžio 16 d. Tarybos Reglamentas (EB) Nr. 1/2003 dėl konkurencijos taisyklių, nustatytų Sutarties 81 ir 82 straipsniuose, įgyvendinimo (OL L 1, p. 1).