title: Byla T-475/04 Bouygues SA ir Bouygues Télécom 2004 m. lapkričio 24 d. pareikštas ieškinys Europos Bendrijų Komisijai

text:
               19.3.2005

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 69/20

         Bouygues SA ir Bouygues Télécom 2004 m. lapkričio 24 d. pareikštas ieškinys Europos Bendrijų Komisijai
   (Byla T-475/04)
   (2005/C 69/37)
   Proceso kalba: prancūzų
   2004 m. lapkričio 24 d. Europos Bendrijų Pirmosios instancijos teisme buvo pareikštas Bouygues SA, įsteigtos Paryžiuje, ir Bouygues Télécom, įsteigtos Boulogne-Billancourt (Prancūzija), atstovaujamų advokatų Louis Vogel, Joseph Vogel, Bernard Amory, Alexandre Verheyden, François Sureau ir Didier Theophile, ieškinys Europos Bendrijų Komisijai.
   Ieškovės Pirmosios instancijos teismo prašo:

               1)

               panaikinti 2004 m. liepos 20 d. Komisijos sprendimą C(2004) 2647 – Valstybės pagalba – Prancūzija, susijusi su Orange ir SFR privalomų sumokėti mokesčių už Universal Mobile Telecommunication System (UMTS) pakeitimu;

               2)

               priteisti iš Komisijos bylinėjimosi išlaidas.

         Teisiniai pagrindai ir pagrindiniai argumentai
   Šis ieškinys buvo pareikštas dėl 2004 m. liepos 20 d. Komisijos sprendimo Nr. C(2004) 2647 fin, kuriuo mokesčio, kurį Orange France ir SFR įsipareigojo sumokėti Prancūzijos valstybei už 2001 m. liepos 18 d. jiems suteiktas Mobile Telecommunication System (UMTS) licencijas sumažinimas 4,995 milijardais eurų nebuvo pripažintas valstybės pagalba. Šio sprendimo priėmimu buvo atmestas ieškovėmis esančių bendrovių pareikštas skundas.
   Šiuo atžvilgiu primintina, kad Prancūzijos vyriausybė du kartus buvo kvietusi teikti kandidatūras UMTS licenzijoms suteikti. Pirmasis, kuriame dalyvavo Orange France ir SFR buvo paskelbtas 2000 m. rugpjūčio mėnesį. Buvo nustatytas 4,995 milijardų eurų mokestis už licenciją. Dėl nustatytos licencijos kainos Bouygues Télécom nusprendė nedalyvauti. Antrojo konkurso metu mokestis buvo sumažintas iki 619 milijonų eurų. Po šios antros procedūros Bouygues Télécom gavo UMTS licenziją. Tuo metu, Prancūzijos vyriausybė nusprendė atgaline data suvienodinti pirmosios procedūros metu nustatytą mokesčio dydį su antrojo kvietimo teikti kandidatūras metu numatytu mokesčiu.
   Grįsdamos savo reikalavimus, ieškovės visų pirma teigia, kad buvo pažeistas Sutarties 87 straipsnis. Šiuo atžvilgiu jos teigia:

               —

               valstybiniai licencijos mokesčiai yra valstybinės pajamos, o Prancūzija atgaline data pakeisdama Orange ir SFR mokėtiną mokestį atsisakė gauti apskaičiuotą, reikalautiną ir neginčijamą sumą;

               —

               pasiremdama argumentu, kad ginčijamas sprendimas yra pateisinamas nediskriminavimo principu, Komisija išvengė diskusijos dėl esmės. Šiuo atžvilgiu tvirtinama, kad Orange ir SFR galėjo po Prancūzijos vyriausybės sprendimo pasinaudoti laikinu pranašumu, suteikiančiu galimybę anksčiau patekti į UMTS rinką, būdami užtikrinti, kad mokesčio už UMTS suma bus sumažinta iki antrojo kvietimo teikti kandidatūras metu reikalaujamos sumos, nors nieko šiuo atžvilgiu nebuvo numatyta pirmojo metu;

               —

               nagrinėjamas sprendimas, leisdamas jau ir taip galingiems Prancūzijos mobilių telefonų rinkos operatoriams Orange ir SFR sutvirtinti jų pozicijas naujoje UMTS rinkoje ir taip apriboti jų konkurentų patekimą į šią rinką, realiai paveikė konkurenciją.

         Be to, ieškovės mano, kad atsakovė, apsiribodama teigimu, kad UMTS licencijų suteikimas nėra prilyginamas rinkos sandoriui ir jo plačiau nepaaiškindama, pakankamai nemotyvavo sprendimo ir taip pažeidė Sutarties 230 straipsnį.
   Galiausia, ieškovės mano, kad Komisija, nenagrinėjusi ginčijamos priemonės pagal EB sutarties 87 ir 88 straipsniuose numatytą formalią tyrimo procedūrą, šias nuostatas pažeidė.


title: Byla C-152/12: 2014 m. vasario 13 d. Teisingumo Teismo (šeštoji kolegija) sprendimas byloje Europos Komisija prieš Bulgarijos Respubliką (Valstybės įsipareigojimų neįvykdymas — Transportas — Direktyva 2001/14/EB — Sąjungos geležinkelių plėtra — Mokesčiai už naudojimąsi geležinkelių infrastruktūra — 7 straipsnio 3 dalis ir 8 straipsnio 1 dalis — Galimybę taikyti antkainius — Išlaidos, tiesiogiai turėtos dėl vežimo geležinkeliais paslaugos)

text:
               29.3.2014

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 93/4

         2014 m. vasario 13 d. Teisingumo Teismo (šeštoji kolegija) sprendimas byloje Europos Komisija prieš Bulgarijos Respubliką

   (Byla C-152/12) (1)

   (Valstybės įsipareigojimų neįvykdymas - Transportas - Direktyva 2001/14/EB - Sąjungos geležinkelių plėtra - Mokesčiai už naudojimąsi geležinkelių infrastruktūra - 7 straipsnio 3 dalis ir 8 straipsnio 1 dalis - Galimybę taikyti antkainius - Išlaidos, tiesiogiai turėtos dėl vežimo geležinkeliais paslaugos)
   2014/C 93/06
   Proceso kalba: bulgarų

      Šalys

      Ieškovė: Europos Komisija, atstovaujama R. Vasileva ir H. Støvlbæk

      Atsakovė: Bulgarijos Respublika, atstovaujama T. Ivanov, D. Drambozova ir E. Petranov

      Atsakovės pusėje įstojusi į bylą šalis: Lenkijos Respublika, atstovaujama B. Majczyna ir M. Szpunar

      Dalykas

   Valstybės įsipareigojimų neįvykdymas — 2001 m. vasario 26 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2001/14/EB dėl geležinkelių infrastruktūros pajėgumų paskirstymo, mokesčių už naudojimąsi geležinkelių infrastruktūra ėmimo ir saugos sertifikavimo (OL L 75, p. 29; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 7 sk., 5 t., p. 404) 7 straipsnio 3 dalies ir 8 straipsnio 1 dalies pažeidimas — Mokesčių už naudojimąsi geležinkelių infrastruktūra sistema — Sąvoka „išlaidos, tiesiogiai turėtos dėl vežimo geležinkeliais paslaugos“ — Mokesčiai, viršijantys išlaidas, tiesiogiai turėtas dėl vežimo geležinkeliais paslaugos — Direktyvos 2001/14/EB 8 straipsnio 1 dalies taikymo sąlygos

      Rezoliucinė dalis

               1.

               Leisdama į mokesčius už minimalų prieigos paketą ir prieigą prie geležinkelių infrastruktūros objektų įtraukti tokias išlaidas, kaip personalo darbo užmokestis ir socialinio draudimo įmokas, kurios negali būti laikomos tiesiogiai turėtomis dėl vežimo geležinkeliais paslaugos, Bulgarijos Respublika neįvykdė įsipareigojimų pagal 2001 m. vasario 26 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2001/14/EB dėl geležinkelių infrastruktūros pajėgumų paskirstymo, mokesčių už naudojimąsi geležinkelių infrastruktūra ėmimo ir saugos sertifikavimo, iš dalies pakeistos 2007 m. spalio 23 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2007/58/EB, 7 straipsnio 3 dalį.

               2.

               Atmesti likusią ieškinio dalį.

               3.

               Europos Komisija, Bulgarijos Respublika ir Lenkijos Respublika padengia savo bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 174, 2012 6 16.


title: Byla C-160/17: 2017 m. kovo 1 d. Conseil d'État (Belgija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Raoul Thybaut, Johnny De Coster, Frédéric Romain/Valonijos regionas

text:
               6.6.2017

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 178/11

         2017 m. kovo 1 d.Conseil d'État (Belgija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Raoul Thybaut, Johnny De Coster, Frédéric Romain/Valonijos regionas

   (Byla C-160/17)
   (2017/C 178/12)
   Proceso kalba: prancūzų

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Conseil d'État

      Šalys pagrindinėje byloje

      Ieškovai: Raoul Thybaut, Johnny De Coster, Frédéric Romain

      Atsakovas: Valonijos regionas

      Prejudiciniai klausimai

   Ar Direktyvos 2001/42/EB dėl tam tikrų planų ir programų pasekmių aplinkai vertinimo (1) 2 straipsnio a punktą reikia aiškinti taip, kad pagal jį į plano ar programos sąvoką įeina norminio pobūdžio nuostatoje, kurią priėmė regiono valdžios institucija, numatytas teritorijos ribų nustatymas:

               —

               kurio vienintelis tikslas – nustatyti geografinės zonos ribas, kuriose gali būti įgyvendinamas miestų planavimo projektas, turint omenyje, kad šis projektas, kuriuo turi būti siekiama nustatyto tikslo (šiuo atveju jis turi būti susijęs su miesto funkcijų pertvarkymu ir plėtra, ir pagal jį reikės nutiesti, pakeisti, išplėsti, panaikinti sausumos kelią ar jo atšaką ir sukurti, pakeisti, išplėsti ar panaikinti viešąsias erdves), yra teritorijos patvirtinimo pagrindas, kuris savo ruožtu reiškia pritarimą jo esmei, tačiau jam dar turi būti išduotas leidimas, kuriam gauti būtina atlikti poveikio vertinimą; ir

               —

               dėl kurio, procedūriniu požiūriu, prašymams išduoti leidimą šioje teritorijoje numatomiems veiksmams ar darbams taikoma speciali išimčių procedūra, turint omenyje tai, kad atitinkamiems sklypams prieš patvirtinant teritorijos ribas taikomi miestų planavimo reikalavimai turi būti toliau taikomi, tačiau pagal šią procedūrą galima lengviau gauti leidimą nukrypti nuo šių reikalavimų;

               —

               ir kuriam taikoma nusavinimo, vykdomo pagal prie jo pridėtą nusavinimo planą, visuomenės poreikiams prezumpcija?

      (1)  2001 m. birželio 27 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2001/42/EB dėl tam tikrų planų ir programų pasekmių aplinkai vertinimo (OL L 197, p. 30; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 15 sk., 6 t., p. 157).


title: Byla C-347/04 Finanzgericht Köln (Vokietija) 2004 m. liepos 15 d. nutartimi pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje REWE Zentralfinanz e.G., esančios visų ITS Reisen GmbH teisių ir pareigų perėmėja, prieš Finanzamt Köln-Mitte

text:
               6.11.2004

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 273/10

         Finanzgericht Köln (Vokietija) 2004 m. liepos 15 d. nutartimi pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje REWE Zentralfinanz e.G., esančios visų ITS Reisen GmbH teisių ir pareigų perėmėja, prieš Finanzamt Köln-Mitte
   (Byla C-347/04)
   (2004/C 273/21)
   Finanzgericht Köln (Vokietija) 2004 m. liepos 15 d. nutartimi kreipėsi į Europos Bendrijų Teisingumo Teismą su prašymu, kurį Teisingumo Teismo sekretoriatas gavo 2004 m. rugpjūčio 13 d., priimti prejudicinį sprendimą byloje REWE Zentralfinanz e.G., esančios visų ITS Reisen GmbH teisių ir pareigų perėmėja, prieš Finanzamt Köln-Mitte.
   Finanzgericht Köln prašo Teisingumo Teismo atsakyti į šį klausimą:

               —

               Ar EB sutarties 52 straipsnis (po pakeitimų 43 straipsnis) kartu su 58 straipsniu (po pakeitimų 48 straipsnis), 67 – 73 straipsniais, 73b ir tolimesniais straipsniais (po pakeitimų 56 ir tolimesni straipsniai) aiškintini taip, kad jie prieštarauja teisės normai, kuri, kaip ir pradinėje byloje nagrinėjamos Einkommensteuergesetz (Pajamų mokesčio įstatymo) 2 straipsnio 1 dalies 3a punkto ir 2 dalies normos, apriboja galimybę kompensuoti nuostolius iš karto nurašant kitose valstybėse narėse įsteigtų dukterinių įmonių kapitalo dalį tuomet, kai šios dukterinės įmonės vykdo pasyvią veiklą nacionalinės teisės normų prasme ir/arba kai dukterinės įmonės savo aktyvią veiklą nacionalinės teisės normų prasme vykdo tik per savo dukterines įmones, o toje pačioje valstybėje narėje įsteigtų dukterinių įmonių kapitalo dalis gali būti nurašoma be šių apribojimų?


title: Byla T-302/10: 2010 m. liepos 15 d. pareikštas ieškinys byloje Crocs prieš VRDT — Holey Soles and Partenaire Hospitalier International (Avalynės dizainas)

text:
               25.9.2010

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 260/19

         2010 m. liepos 15 d. pareikštas ieškinys byloje Crocs prieš VRDT — Holey Soles and Partenaire Hospitalier International (Avalynės dizainas)

   (Byla T-302/10)
   ()
   2010/C 260/26
   Kalba, kuria surašytas ieškinys: anglų

      Šalys

      Ieškovė: Crocs, Inc. (Delaveras, JAV), atstovaujama solisitoriaus I. R. Craig

      Atsakovė: Vidaus rinkos derinimo tarnyba (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui)

      Kitos procedūros Apeliacinėje taryboje šalys: Holey Soles Holdings Ltd (Vankuveris, Kanada) ir Partenaire Hospitalier International (La Haie Foissière, Prancūzija)

      Ieškovės reikalavimai

               —

               Panaikinti 2010 m. kovo 26 d. Vidaus rinkos derinimo tarnybos (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui) trečiosios apeliacinės tarybos sprendimą byloje R 9/2008-3;

               —

               priteisti iš VRDT bylinėjimosi išlaidas.

      Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

      Įregistruotas Bendrijos dizainas, dėl kurio pateiktas prašymas pripažinti jo registraciją negaliojančia: dizainas Nr. 257001-0001 (avalynė).

      Procedūroje dėl registracijos pripažinimo negaliojančia nurodytas Bendrijos dizaino savininkas: ieškovė.

      Šalys, prašančios pripažinti Bendrijos dizaino registraciją negaliojančia: kitos procedūros Apeliacinėje taryboje šalys.

      Anuliavimo skyriaus sprendimas: patenkinti paraišką pripažinti Bendrijos dizaino registraciją negaliojančia.

      Apeliacinės tarybos sprendimas: atmesti apeliaciją.

      Ieškinio pagrindai: Ieškovė teigia, kad ginčijamu sprendimu pažeistas Tarybos reglamento (EB) Nr. 6/2002 7 straipsnio 1 dalis ir 6 straipsnio 1 dalis, nes Apeliacinė taryba neteisingai taikė šių straipsnių nuostatas ir dėl to ji padarė klaidingas išvadas dėl Bendrijos dizaino naujumo, individualių savybių ir techninės paskirties.


title: Byla T-472/16: 2016 m. rugpjūčio 19 d. pareikštas ieškinys byloje Marsh/EUIPO (LegalPro)

text:
               17.10.2016

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 383/21

         2016 m. rugpjūčio 19 d. pareikštas ieškinys byloje Marsh/EUIPO (LegalPro)

   (Byla T-472/16)
   (2016/C 383/29)
   Proceso kalba: vokiečių

      Šalys

      Ieškovė: Marsh GmbH (Frankfurtas prie Maino, Vokietija), atstovaujama advokato W. Riegger

      Atsakovė: Europos Sąjungos intelektinės nuosavybės tarnyba (EUIPO)

      Su procedūra EUIPO susijusi informacija

      Prekių ženklas, dėl kurio kilo ginčas: žodinis Sąjungos prekių ženklas „LegalPro“ – Registracijos paraiška Nr. 13 954 177

      Ginčijamas sprendimas: 2016 m. birželio 17 d. EUIPO ketvirtosios apeliacinės tarybos sprendimas byloje R 146/2016-4

      Reikalavimai

   Ieškovė Bendrojo Teismo prašo:

               —

               panaikinti ginčijamą sprendimą,

               —

               priteisti iš EUIPO bylinėjimosi išlaidas, įskaitant patirtąsias nagrinėjant bylą apeliacinėje taryboje.

      Pagrindai, kuriais remiamasi

               —

               Reglamento Nr. 207/2009 7 straipsnio 1 dalies c punkto pažeidimas,

               —

               Reglamento Nr. 207/2009 7 straipsnio 1 dalies b punkto pažeidimas.


title: Byla C-54/10 P: 2010 m. vasario 2 d. Agencja Wydawniczą Technopol sp. z o.o. pateiktas apeliacinis skundas dėl 2009 m. lapkričio 19 d. Pirmosios instancijos teismo sprendimo sujungtose bylose T-64/07–T-66/07 Agencja Wydawnicza Technopol prieš VRDT (350)

text:
               1.5.2010

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 113/18

         2010 m. vasario 2 d.Agencja Wydawniczą Technopol sp. z o.o. pateiktas apeliacinis skundas dėl 2009 m. lapkričio 19 d. Pirmosios instancijos teismo sprendimo sujungtose bylose T-64/07–T-66/07 Agencja Wydawnicza Technopol prieš VRDT (350)

   (Byla C-54/10 P)
   2010/C 113/27
   Proceso kalba: lenkų

      Šalys

      Apeliantė: Agencja Wydawniczą Technopol sp. z o.o., atstovaujama D. Rzążewska

      Kita proceso šalis: Vidaus rinkos derinimo tarnyba (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui)

      Apeliantės reikalavimai

               —

               panaikinti 2009 m. lapkričio 19 d. Pirmosios instancijos teismo sprendimą sujungtose bylose T-64/07–T-66/07;

               —

               grąžinti bylą nagrinėti Bendrajam Teismui;

               —

               priteisti iš VRDT bylinėjimosi Teisingumo Teisme išlaidas.

      Apeliacinio skundo pagrindai ir pagrindiniai argumentai

   Apeliantė teigia, kad Pirmosios instancijos teismas pažeidė Prekių ženklų reglamento (1) 7 straipsnio 1 dalies c punktą, nes taikydamas klaidingus teisės nusprendė, kad apeliantės prekių ženklų negalima įregistruoti.
   Be to, apeliantės teigimu, Pirmosios instancijos teismas pažeidė Prekių ženklų reglamento 7 straipsnio 1 dalies c punktą, ar šio reglamento 76 straipsnį, ar abi šias nuostatas, tinkamai neatsižvelgęs į Tarnybos praktiką dėl žymenų, sudarytų iš skaitmenų ar žyminčių leidinio turinį, registravimo.

      (1)  1993 m. gruodžio 20 d. Tarybos reglamentas (EB) Nr. 40/94 dėl Bendrijos prekių ženklo (OL L 11, 1994, p. 1; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 17 sk., 1 t., p. 146), pakeistas 2009 m. vasario 26 d. Tarybos reglamentu (EB) Nr. 207/2009 dėl Bendrijos prekių ženklo (Kodifikuota redakcija) (OL L 78, 2009 3 24, p. 1)


title: Byla T-273/11: 2013 m. gegužės 14 d. Bendrojo Teismo nutartis byloje Régie Networks ir NRJ Global prieš Komisiją (Ieškinys dėl panaikinimo — Valstybės pagalba — Pagalbos schema, kurią Prancūzija taikė radijui — Sprendimas nereikšti prieštaravimų — Suinteresuotumo pareikšti ieškinį nebuvimas — Akivaizdus nepriimtinumas)

text:
               29.6.2013

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 189/22

         2013 m. gegužės 14 d. Bendrojo Teismo nutartis byloje Régie Networks ir NRJ Global prieš Komisiją

   (Byla T-273/11) (1)

   (Ieškinys dėl panaikinimo - Valstybės pagalba - Pagalbos schema, kurią Prancūzija taikė radijui - Sprendimas nereikšti prieštaravimų - Suinteresuotumo pareikšti ieškinį nebuvimas - Akivaizdus nepriimtinumas)
   2013/C 189/45
   Proceso kalba: prancūzų

      Šalys

      Ieškovės: Régie Networks (Lionas, Prancūzija) ir NRJ Global (Paryžius, Prancūzija), atstovaujamos advokatų B. Geneste ir C. Vannini

      Atsakovė: Europos Komisija, atstovaujama B. Stromsky ir S. Thomas

      Dalykas

   Prašymas panaikinti 2010 m. rugsėjo 29 d. Komisijos sprendimą C(2010) 6483 galutinis dėl pagalbos schemos C-4/09 (ex N 679/97), kurią [Prancūzijos Respublika] taikė radijui, kuriuo ši schema pripažįstama suderinama su vidaus rinka, jei tenkinamos tam tikros sąlygos.

      Rezoliucinė dalis

               1.

               Atmesti ieškinį.

               2.

               Priteisti iš Régie Networks ir NRJ Global bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 226, 2011 7 30.


title: Byla C-286/16: 2016 m. gegužės 23 d. Curtea de Apel Cluj (Rumunija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje SC Exmitiani SRL/Direcția Generală a Finanțelor Publice Cluj

text:
               16.8.2016

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 296/20

         2016 m. gegužės 23 d.Curtea de Apel Cluj (Rumunija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje SC Exmitiani SRL/Direcția Generală a Finanțelor Publice Cluj

   (Byla C-286/16)
   (2016/C 296/26)
   Proceso kalba: rumunų

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Curtea de Apel Cluj

      Šalys pagrindinėje byloje

      Apeliantė: SC Exmitiani SRL

      Atsakovas: Direcția Generală a Finanțelor Publice Cluj

      Prejudiciniai klausimai

               1.

               Ar tokiu atveju, koks nagrinėjamas pagrindinėje byloje, kai skundžiamas administracinis aktas buvo priimtas anksčiau nei Rumunija įstojo į Europos Sąjungą, bet mokesčių inspekcija sprendimą dėl skundžiamo administracinio teisės akto priėmė jau po įstojimo, pagal lojalaus bendradarbiavimo principą reikia nacionalinės teisės nuostatas aiškinti atsižvelgiant į Europos Sąjungos direktyvas, taikomas PVM srityje (1)?

               2.

               Ar, atsižvelgiant į pagrindinės bylos aplinkybes, teisinio saugumo principas turi būti aiškinamas taip, kad pagal jį draudžiama mokesčių inspekcijos vykdoma praktika, kai remiantis tomis pačiomis faktinėmis aplinkybėmis šios institucijos padarytos išvados skiriasi nuo baudžiamosios bylos tyrimą vykdančios institucijos padarytų išvadų, kiek tai susiję su paslaugų, tiesiogiai susijusių su tarptautiniu keleivių vežimu, atleidimu nuo PVM?

               3.

               Ar lojalaus bendradarbiavimo principas turi būti aiškinamas taip, kad pagal jį draudžiamos nacionalinės teisės normos, numatančios, kad per bylos nagrinėjimo teisme stadiją nebegali būti remiamasi pagrindais, kildinamais iš Europos Sąjungos teisės, kuriais nebuvo remtasi teikiant administracinį skundą?

      (1)  2006 m. lapkričio 28 d. Tarybos direktyva 2006/112/EB dėl pridėtinės vertės mokesčio bendros sistemos (OL L 347, 2006 12 11, p. 1).


title: Byla T-421/05  2005 m. lapkričio 3 d.  pareikštas ieškinys byloje  Kay prieš Komisiją

text:
               25.2.2006

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 48/36

         2005 m. lapkričio 3 d. pareikštas ieškinys byloje Kay prieš Komisiją

   (Byla T-421/05)
   (2006/C 48/72)
   Proceso kalba: prancūzų
   Šalys

      Ieškovas: Roderick Neil Kay (Briuselis, Belgija), atstovaujamas advokatų T. Bontinck ir J. Feld

      Atsakovė: Europos Bendrijų Komisija
   Ieškovės reikalavimai

               —

               panaikinti 2005 m. sausio 31 d. atsakovės sprendimą;

               —

               priteisti iš atsakovės bylinėjimosi išlaidas.

         Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai
   Ieškovas buvo B*7 lygio Komisijos pareigūnas. Laimėjęs bendrą konkursą COM/A/3/02, ginčijamu sprendimu jis buvo paskirtas į administratoriaus pareigas priskiriant A*6 lygiui.
   Šiuo ieškiniu jis ginčija šį paskyrimą, manydamas, kad jis turėjo būti priskirtas A*8, A*9 arba A*10 lygiui. Jis taip pat ginčija, kad po šio perskyrimo jis prarado visus „balų krepšelį“ sudarančius paaukštinimo balus.
   Grįsdamas ieškinį ieškovas nurodo Pareigūnų tarnybos nuostatų XIII priedo 2 straipsnio 2 dalies, kuri, jo nuomone, taikytina jo situacijai, o ne Komisijos taikyta to paties priedo 5 straipsnio 2 dalis, pažeidimą. Be to, jis nurodo teisėtų lūkesčių, įgytų teisių išsaugojimo bei vienodo požiūrio į pareigūnus principų pažeidimus.


title: Byla T-451/15: 2017 m. rugsėjo 7 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje AlzChem/Komisija (Galimybė susipažinti su dokumentais — Reglamentas (EB) Nr. 1049/2001 — Su valstybės pagalbos kontrolės procedūra susiję dokumentai — Atsisakymas leisti susipažinti — Išimtis, susijusi su inspekcijų, tyrimų ir audito tikslų apsauga — Pareiga atlikti konkretų ir individualų nagrinėjimą — Viršesnis viešasis interesas)

text:
               23.10.2017

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 357/10

         2017 m. rugsėjo 7 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje AlzChem/Komisija

   (Byla T-451/15) (1)

   ((Galimybė susipažinti su dokumentais - Reglamentas (EB) Nr. 1049/2001 - Su valstybės pagalbos kontrolės procedūra susiję dokumentai - Atsisakymas leisti susipažinti - Išimtis, susijusi su inspekcijų, tyrimų ir audito tikslų apsauga - Pareiga atlikti konkretų ir individualų nagrinėjimą - Viršesnis viešasis interesas))
   (2017/C 357/12)
   Proceso kalba: anglų

      Šalys

      Ieškovė: AlzChem AG (Trostbergas, Vokietija), iš pradžių atstovaujama advokatų A. Borsos ir J. Guerrero Pérez, vėliau A. Borsos, J. Guerrero Pérez ir I. Georgiopoulos

      Atsakovė: Europos Komisija, atstovaujama A. Buchet, M. Konstantinidis ir L. Armati

      Dalykas

   SESV 263 straipsniu grindžiamas prašymas panaikinti 2015 m. gegužės 26 d. Europos Komisijos sprendimą, kuriuo atsisakoma leisti ieškovei susipažinti su dokumentais, susijusiais su valstybės pagalbos kontrolės procedūra.

      Rezoliucinė dalis

               1.

               Atmesti ieškinį.

               2.

               Priteisti iš AlzChem AG bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 320, 2015 9 28.


title: Byla T-224/09: 2009 m. birželio 5 d. pareikštas ieškinys byloje CEVA prieš Komisiją

text:
               29.8.2009

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 205/40

         2009 m. birželio 5 d. pareikštas ieškinys byloje CEVA prieš Komisiją

   (Byla T-224/09)
   2009/C 205/74
   Proceso kalba: prancūzų

      Šalys

      Ieškovė: Centre d’étude et de valorisation des algues SA (CEVA) (Pleubian, Prancūzija), atstovaujama advokato J.-M. Peyrical

      Atsakovė: Europos Bendrijų Komisija

      Ieškovės reikalavimai

               —

               pirma, konstatuoti, kad Europos Komisija ir CEVA nėra siejamos sutartinių santykių ir todėl:

               —

               panaikinti 2009 m. balandžio 6 d. Europos Komisijos vykdomąjį raštą Nr. 3230900440;

               —

               nepatenkinus pirmojo reikalavimo, pripažinti, kad 2009 m. balandžio 6 d. Europos Komisijos vykdomasis raštas Nr. 3230900440 nemotyvuotas;

               —

               konstatuoti Komisijos nepagrįsto praturtėjimo riziką tuo atveju, jei CEVA grąžins 179 896 EUR sumą ir delspinigius;

               —

               todėl panaikinti 2009 m. balandžio 6 d. Europos Komisijos vykdomąjį raštą Nr. 3230900440.

      Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

   Šiuo ieškiniu ieškovė prašo panaikinti vykdomąjį raštą, kuriame Komisija nurodė sugrąžinti visus ieškovei pagal sutartį PROTOP Nr. EVK3-CT-2002-30004 dėl tyrimų ir technologijos vystymo projekto sumokėtus avansus.
   Grįsdama savo ieškinį ieškovė nurodo tris pagrindus, susijusius su:

               —

               vykdomojo rašto nepriimtinumu, nes ieškovės ir Komisijos nesieja sutartiniai santykiai;

               —

               nepakankamu motyvavimu, nes Komisija rėmėsi tariamu ieškovės sutartinių įsipareigojimų pažeidimu, tačiau šio teiginio nepagrindė teisinėmis ir faktinėmis aplinkybėmis;

               —

               nepagrįsto praturtėjimo draudimo principo pažeidimu, kadangi grąžinus visą Komisijos nurodytą sumą ši nepagrįstai praturtėtų, nes gautų ieškovės atliktus darbus ir tyrimus nesumokėjusi už jų atlikimą.


title: Byla C-307/12: 2012 m. birželio 25 d. pareikštas ieškinys byloje Europos Komisija prieš Bulgarijos Respubliką

text:
               29.9.2012

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 295/17

         2012 m. birželio 25 d. pareikštas ieškinys byloje Europos Komisija prieš Bulgarijos Respubliką

   (Byla C-307/12)
   2012/C 295/28
   Proceso kalba: bulgarų

      Šalys

      Ieškovė: Europos Komisija, atstovaujama P. Hetsch, D. Düsterhaus, S. Petrova

      Atsakovė: Bulgarijos Respublika

      Ieškovės reikalavimai

   Europos Komisija prašo:

               —

               pripažinti, kad, nepriėmusi visų įstatymų ir kitų teisės aktų, būtinų suderinti nacionalinę teisę su 2008 m. lapkričio 19 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2008/98/EB dėl atliekų ir panaikinančia kai kurias direktyvas (OL L 312, p. 3) (1), arba bet kuriuo atveju nepranešusi apie visus juos Komisijai, Bulgarijos Respublika neįvykdė įsipareigojimų pagal šios direktyvos 40 straipsnį,

               —

               pagal SESV 260 straipsnio 3 dalį, neįvykdžius pareigos pranešti apie priemones, skirti Bulgarijos Respublikai periodinę 15 200,80 EUR dydžio už dieną baudą, mokėtiną nuo teismo sprendimo šioje byloje paskelbimo dienos,

               —

               Priteisti iš Bulgarijos Respublikos bylinėjimosi išlaidas.

      Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

   Terminas priimti priemones direktyvai perkelti baigėsi 2010 m. gruodžio 12 dieną.

      (1)  OL L 312, p. 3.


title: Byla C-410/12 P: 2013 m. spalio 16 d. Teisingumo Teismo (šeštoji kolegija) nutartis byloje medi GmbH & Co. KG prieš Vidaus rinkos derinimo tarnybą (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui) (Apeliacinis skundas — Bendrijos prekių ženklas — Žodinio Bendrijos prekių ženklo „medi“ paraiška — Absoliutus atmetimo pagrindas — Skiriamojo požymio nebuvimas — Reglamento (EB) Nr. 207/2009 7 straipsnio 1 dalies b punktas ir 2 dalis — Įrodymų iškraipymas — Nebuvimas)

text:
               21.12.2013

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 377/3

         2013 m. spalio 16 d. Teisingumo Teismo (šeštoji kolegija) nutartis byloje medi GmbH & Co. KG prieš Vidaus rinkos derinimo tarnybą (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui)

   (Byla C-410/12 P) (1)

   (Apeliacinis skundas - Bendrijos prekių ženklas - Žodinio Bendrijos prekių ženklo „medi“ paraiška - Absoliutus atmetimo pagrindas - Skiriamojo požymio nebuvimas - Reglamento (EB) Nr. 207/2009 7 straipsnio 1 dalies b punktas ir 2 dalis - Įrodymų iškraipymas - Nebuvimas)
   2013/C 377/04
   Proceso kalba: vokiečių

      Šalys

      Apeliantė: medi GmbH & Co. KG, atstovaujama Rechtsanwalt D. Terheggen

      Atsakovė: Vidaus rinkos derinimo tarnyba (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui), atstovaujama G. Schneider

      Dalykas

   Apeliacinis skundas dėl 2012 m. liepos 12 d. Bendrojo Teismo (šeštoji kolegija) sprendimo byloje medi prieš VRDT (T-470/09), kuriuo Bendrasis Teismas atmetė ieškinį dėl 2009 m. spalio 1 d. VRDT ketvirtosios apeliacinės tarybos sprendimo (byla R 692/2008-4), susijusio su paraiška įregistruoti žodinį žymenį „medi“ kaip Bendrijos prekių ženklą — 2009 m. vasario 26 d. Tarybos reglamento Nr. 207/2009 dėl Bendrijos prekių ženklo (OL L 78, p. 1) 7 straipsnio 1 dalies b punkto pažeidimas — Žodinio žymens „medi“ skiriamasis požymis

      Rezoliucinė dalis

               1.

               Atmesti apeliacinį skundą.

               2.

               Priteisti iš medi GmbH & Co. KG bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 331, 2012 10 27.


title: Byla C-332/07 2008 m. balandžio 30 d. Teisingumo Teismo nutartis byloje ( Verwaltungsgerichtshof (Austrija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Josef Holzinger prieš Bundesministerin für Bildung, Wissenschaft und Kultur

text:
               30.8.2008

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 223/39

         2008 m. balandžio 30 d. Teisingumo Teismo nutartis byloje (Verwaltungsgerichtshof (Austrija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Josef Holzinger prieš Bundesministerin für Bildung, Wissenschaft und Kultur

   (Byla C-332/07) (1)

   (2008/C 223/66)

      Proceso kalba: vokiečių

   Teisingumo Teismo pirmininkas nutartimi nurodė išbraukti bylą iš registro.

      (1)  OL C 269, 2007 11 10.


title: 2004 m. gruodžio 16 d. Teisingumo Teismo sprendimas (penktoji kolegija), Byloje C-172/04 Europos Bendrijų Komisija prieš Prancūzijos Respubliką (Valstybės įsipareigojimų neįvykdymas — Neperkėlimas — Direktyva 1999/31/EB — Atliekų valdymas — Atliekų sąvartynas — Statybos ir viešųjų darbų inertiškos atliekos)

text:
               19.2.2005

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 45/11

      TEISINGUMO TEISMO SPRENDIMAS

   (penktoji kolegija)
   2004 m. gruodžio 16 d.
   Byloje C-172/04
         Europos Bendrijų Komisija prieš Prancūzijos Respubliką

       (1)

   (Valstybės įsipareigojimų neįvykdymas - Neperkėlimas - Direktyva 1999/31/EB - Atliekų valdymas - Atliekų sąvartynas - Statybos ir viešųjų darbų inertiškos atliekos)
   (2005/C 45/22)
   Proceso kalba: prancūzų
   Byloje C-172/04 Europos Bendrijų Komisija, atstovaujama C.-F. Durand ir M. Konstatinidis, prieš Prancūzijos Respubliką, atstovaujamą G. de Bergues ir C. Mercier, dėl 2004 m. balandžio 7 d. pareikšto ieškinio pagal EB sutarties 226 straipsnį dėl įsipareigojimų neįvykdymo, Teisingumo Teismas (penktoji kolegija), susidedantis iš kolegijos pirmininkės R. Silva Lapuerta, teisėjų C. Gulmann ir J. Klučka (pranešėjas); generalinis advokatas: D. Ruiz-Jarabo Colomer, sekretorius: R. Grass, 2004 m. gruodžio 16 d. priėmė sprendimą, kurio rezoliucinėje dalyje nurodyta:

               1.

               Nepriimdama 1999 m. balandžio 26 d. Tarybos direktyvą 1999/31/EB dėl atliekų sąvartynų, įgyvendinančių įstatymų ir kitų teisės aktų Prancūzijos Respublika neįvykdė savo įsipareigojimų pagal šią direktyvą.

               2.

               Priteisti iš Prancūzijos Respublikos bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 106, 2004 4 30.


title: Byla C-393/11: 2013 m. kovo 7 d. Teisingumo Teismo (aštuntoji kolegija) nutartis byloje ( Consiglio di Stato (Italija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Autorità per l'energia elettrica e il gas prieš Antonella Bertazzi ir kt. (Teisingumo Teismo procedūros reglamento 99 straipsnis — Socialinė politika — Direktyva 1999/170/EB — ETUC, UNICE ir CEEP bendrasis susitarimas dėl darbo pagal terminuotas sutartis — 4 punktas — Terminuotos darbo sutartys viešajame sektoriuje — Stabilizavimo procedūra — Darbuotojų, dirbusių pagal terminuotas sutartis, įdarbinimas statutiniais tarnautojais be viešo konkurso — Darbo stažo nustatymas — Visiškas neatsižvelgimas į tarnybos pagal terminuotas darbo sutartis laikotarpius — Nediskriminavimo principas)

text:
               4.5.2013

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 129/2

         2013 m. kovo 7 d. Teisingumo Teismo (aštuntoji kolegija) nutartis byloje (Consiglio di Stato (Italija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Autorità per l'energia elettrica e il gas prieš Antonella Bertazzi ir kt.

   (Byla C-393/11) (1)

   (Teisingumo Teismo procedūros reglamento 99 straipsnis - Socialinė politika - Direktyva 1999/170/EB - ETUC, UNICE ir CEEP bendrasis susitarimas dėl darbo pagal terminuotas sutartis - 4 punktas - Terminuotos darbo sutartys viešajame sektoriuje - Stabilizavimo procedūra - Darbuotojų, dirbusių pagal terminuotas sutartis, įdarbinimas statutiniais tarnautojais be viešo konkurso - Darbo stažo nustatymas - Visiškas neatsižvelgimas į tarnybos pagal terminuotas darbo sutartis laikotarpius - Nediskriminavimo principas)
   2013/C 129/02
   Proceso kalba: italų

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Consiglio di Stato

      Šalys

      Ieškovė: Autorità per l'energia elettrica e il gas

      Atsakovai: Antonella Bertazzi, Annalise Colombo, Maria Valeria Contin, Angela Filippina Marasco, Guido Giussani, Lucia Lizzi, Fortuna Peranio

      Dalykas

   Prašymas priimti prejudicinį sprendimą — Consiglio di Stato — 1999 m. birželio 28 d. Tarybos direktyva 1999/70/EB dėl Europos profesinių sąjungų konfederacijos (ETUC), Europos pramonės ir darbdavių konfederacijų sąjungos (UNICE) ir Europos įmonių, kuriose dalyvauja valstybė, centro (CEEP) bendrojo susitarimo dėl darbo pagal terminuotas sutartis (OL L 175, p. 43; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 5 sk., 3 t., p. 368) priedo 4 punkto aiškinimas — Nacionalinės teisės aktai, numatantys galimybę viešosios administracijos institucijoms sudaryti neterminuotas darbo sutartis su darbuotojais, jau jose dirbančiais pagal terminuotas darbo sutartis, nukrypstant nuo viešosios tarnybos pareigūnų įdarbinimo skelbiant viešą konkursą principo — Neatsižvelgimas į darbo stažą, įgytą dirbant pagal ankstesnę terminuotą sutartį, net pratęsus darbo santykius.

      Rezoliucinė dalis

   1999 m. birželio 28 d. Tarybos direktyvos 1999/70/EB dėl Europos profesinių sąjungų konfederacijos (ETUC), Europos pramonės ir darbdavių konfederacijų sąjungos (UNICE) ir Europos įmonių, kuriose dalyvauja valstybė, centro (CEEP) bendrojo susitarimo dėl darbo pagal terminuotas sutartis 4 punktas turi būti aiškinamas taip, kad juo draudžiami tokie nacionalinės teisės aktai, kaip nagrinėjamieji pagrindinėje byloje, pagal kuriuos visiškai pašalinama viešosios valdžios institucijos galimybė atsižvelgti į tarnybos laikotarpius pagal terminuotą sutartį nustatant darbuotojo darbo stažą, kai ta pati institucija jį įdarbina neterminuotam laikotarpiui kaip statutinį tarnautoją pagal specifinę jo darbo santykių stabilizavimo procedūrą, nebent pareigos dirbant pagal terminuotą sutartį neatitinka pareigų, kurias vykdo šios institucijos atitinkamos kategorijos statutinis tarnautojas arba, jeigu taip nėra, nebent toks neatsižvelgimas pateisinamas „objektyviomis priežastimis“, kaip jos suprantamos pagal šio punkto 1 ir (arba) 4 dalis, o tai turi patikrinti prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas. Vien tai, kad pagal terminuotą sutartį dirbęs darbuotojas minėtus tarnybos laikotarpius dirbo terminuotos sutarties arba terminuotų santykių pagrindu, nėra tokia objektyvi priežastis.

      (1)  OL C 282, 2011 9 24.


title: Byla C-346/14: 2016 m. gegužės 4 d. Teisingumo Teismo (pirmoji kolegija) sprendimas byloje Europos Komisija/Austrijos Respublika (Valstybės įsipareigojimų neįvykdymas — ESS 4 straipsnio 3 dalis — SESV 288 straipsnis — Direktyva 2000/60/EB — Sąjungos vandens politika — 4 straipsnio 1 dalis — Kelio užkirtimas paviršinio vandens telkinių būklei prastėti — 4 straipsnio 7 dalis — Prastėjimo draudimo išimtis — Svarbus visuomenės interesas — Leidimas statyti hidroelektrinę ant Juodojo Zulmo upės (Austrija) — Vandens būklės prastėjimas)

text:
               4.7.2016

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 243/8

         2016 m. gegužės 4 d. Teisingumo Teismo (pirmoji kolegija) sprendimas byloje Europos Komisija/Austrijos Respublika

   (Byla C-346/14) (1)

   ((Valstybės įsipareigojimų neįvykdymas - ESS 4 straipsnio 3 dalis - SESV 288 straipsnis - Direktyva 2000/60/EB - Sąjungos vandens politika - 4 straipsnio 1 dalis - Kelio užkirtimas paviršinio vandens telkinių būklei prastėti - 4 straipsnio 7 dalis - Prastėjimo draudimo išimtis - Svarbus visuomenės interesas - Leidimas statyti hidroelektrinę ant Juodojo Zulmo upės (Austrija) - Vandens būklės prastėjimas))
   (2016/C 243/05)
   Proceso kalba: vokiečių

      Šalys

      Ieškovė: Europos Komisija, atstovaujama E. Manhaeve, C. Hermes ir G. Wilms

      Atsakovė: Austrijos Respublika, atstovaujama C. Pesendorfer

      Atsakovės pusėje įstojusi į bylą šalis: Čekijos Respublika, atstovaujama M. Smolek, Z. Petzl ir J. Vláčil

      Rezoliucinė dalis

               1.

               Atmesti ieškinį.

               2.

               Priteisti iš Europos Komisijos bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 361, 2014 10 13.


title: Byla T-293/11 R: 2011 m. liepos 29 d. Bendrojo Teismo pirmininko nutartis byloje Holcim (Deutschland) ir Holcim prieš Komisiją (Laikinųjų apsaugos priemonių taikymas — Konkurencija — Prašymas pateikti informaciją — Reglamento (EB) Nr. 1/2003 18 straipsnio 3 dalis — Prašymas sustabdyti vykdymą — Skubos stoka)

text:
               24.9.2011

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 282/23

         2011 m. liepos 29 d. Bendrojo Teismo pirmininko nutartis byloje Holcim (Deutschland) ir Holcim prieš Komisiją

   (Byla T-293/11 R)
   (Laikinųjų apsaugos priemonių taikymas - Konkurencija - Prašymas pateikti informaciją - Reglamento (EB) Nr. 1/2003 18 straipsnio 3 dalis - Prašymas sustabdyti vykdymą - Skubos stoka)
   2011/C 282/49
   Proceso kalba: vokiečių

      Šalys

      Ieškovės: Holcim AG (Hamburgas, Vokietija) ir Holcim Ltd (Rapersvilis-Jona, Šveicarija), atstovaujamos advokatų P. Niggemann ir K. Gaßner

      Atsakovė: Europos Komisija, atstovaujama M. Kellerbauer, R. Sauer ir C. Hödlmayr

      Dalykas

   Prašymas sustabdyti 2011 m. kovo 31 d. Komisijos sprendimo C(2011) 2363 galutinis Tarybos reglamento (EB) Nr. 1/2003 18 straipsnio 3 dalies taikymo procedūroje (byla COMP/39.520 — Cementas ir susiję produktai) vykdymą.

      Rezoliucinė dalis

               1.

               Atmesti prašymą taikyti laikinąsias apsaugos priemones.

               2.

               Atidėti bylinėjimosi išlaidų klausimo nagrinėjimą.


title: Byla C-535/12 P: 2012 m. lapkričio 23 d. Rafael Faet Oltra pateiktas apeliacinis skundas dėl 2012 m. rugsėjo 20 d. Bendrojo Teismo (septintoji kolegija) priimtos nutarties byloje T-294/12 Rafael Faet Oltra prieš Europos ombudsmeną

text:
               3.8.2013

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 225/56

         2012 m. lapkričio 23 d. Rafael Faet Oltra pateiktas apeliacinis skundas dėl 2012 m. rugsėjo 20 d. Bendrojo Teismo (septintoji kolegija) priimtos nutarties byloje T-294/12 Rafael Faet Oltra prieš Europos ombudsmeną

   (Byla C-535/12 P)
   2013/C 225/105
   Proceso kalba: ispanų

      Šalys

      Apeliantas: Rafael Faet Oltra, atstovaujamas advokato R. Faet Oltra

      Kita proceso šalis: Europos ombudsmenas
   2013 m. birželio 6 d. nutartimi Teisingumo Teismas (šeštoji kolegija) atmetė apeliacinį skundą.


title: Byla C-334/04 2007 m. spalio 25 d. Teisingumo Teismo (antroji kolegija) sprendimas Europos Bendrijų Komisija prieš Graikijos Respubliką (Valstybės įsipareigojimų neįvykdymas — Direktyva 79/409/EEB — I priedas — Laukinių paukščių apsauga — Specialios apsaugos teritorijos — IBA 2000 — Vertė — Duomenų kokybė — Kriterijai — Vertinimo diskrecijos ribos — Akivaizdžiai nepakankamas priskyrimas — Šlapžemės)

text:
               22.12.2007

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 315/3

         2007 m. spalio 25 d. Teisingumo Teismo (antroji kolegija) sprendimas Europos Bendrijų Komisija prieš Graikijos Respubliką

   (Byla C-334/04) (1)

   (Valstybės įsipareigojimų neįvykdymas - Direktyva 79/409/EEB - I priedas - Laukinių paukščių apsauga - Specialios apsaugos teritorijos - IBA 2000 - Vertė - Duomenų kokybė - Kriterijai - Vertinimo diskrecijos ribos - Akivaizdžiai nepakankamas priskyrimas - Šlapžemės)
   (2007/C 315/04)
   Proceso kalba: graikų
   Šalys

      Ieškovė: Europos Bendrijų Komisija, atstovaujama M. Patakia ir M. van Beek

      Atsakovė: Graikijos Respubliką, atstovaujama E. Skandalou

      Atsakovės pusėje įstojusios į bylą šalys: Ispanijos Karalystė, atstovaujama N. Díaz Abad, Prancūzijos Respublika, atstovaujama G. de Bergues ir C. Jurgensen-Mercier, Portugalijos Respublika, atstovaujama L. Fernandes ir M. Lois, Suomijos Respublika, atstovaujama T. Pynnä
   Dalykas
   Valstybės įsipareigojimų neįvykdymas — 1979 m. balandžio 2 d. Tarybos direktyvos 79/409/EEB dėl laukinių paukščių apsaugos (OL L 103, p. 1) neįgyvendinimas per nustatytą terminą — Direktyvos 4 straipsnio dėl specialių apsaugos teritorijų nustatymo nesilaikymas — Nepakankamas Graikijoje nustatytų teritorijų skaičius
   Rezoliucinė dalis

               1.

               Teritorijas, kurių bendras kiekis ir dydis yra akivaizdžiai mažesnis nei bendras kiekis ir dydis teritorijų, atitinkančių sąlygas, kad jos galėtų būti priskirtos specialioms apsaugos teritorijoms 1979 m. balandžio 2 d. Tarybos direktyvos 79/409/EEB dėl laukinių paukščių apsaugos, iš dalies pakeistos, be kita ko, 1997 m. liepos 29 d. Komisijos direktyva 97/49/EB, 4 straipsnio 1 ir 2 dalių prasme, priskyrusi specialioms apsaugos teritorijoms,

                           —

                           neįsteigusi specialių apsaugos teritorijų, kad užtikrintų apsaugą Kriuperio bukučiams (Sitta krueperi), ir

                           —

                           teritorijas, kuriose kuoduotieji kormoranai (Phalacrocorax aristotelis desmarestii), aviėdros (Gypætus barbatus), tamsieji grifai (Ægypius monachus), mažieji ereliai rėksniai (Aquila pomarina), karališkieji ereliai (Aquila heliaca), ilgakojai suopiai (Buteo rufinus), vanagiškieji ereliai (Hieraætus fasciatus), stepiniai pelėsakaliai (Falco naumanni), Eleonoros sakalai (Falco eleonoræ), rudagalviai sakalai (Falco biarmicus) ir azijinės startos (Emberiza cineracea) yra nepakankamai reprezentuojami, priskyrusi specialioms apsaugos teritorijoms,

                     Graikijos Respublika neįvykdė įsipareigojimų pagal Direktyvos 79/409, iš dalies pakeistos Direktyva 97/49, 4 straipsnio 1 ir 2 dalis.

               2.

               Atmesti likusią ieškinio dalį.

               3.

               Priteisti iš Graikijos Respublikos bylinėjimosi išlaidas.

               4.

               Ispanijos Karalystė, Prancūzijos Respublika, Portugalijos Respublika ir Suomijos Respublika padengia savo bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 239, 2004 9 25.


title: Byla C-113/11: 2011 m. kovo 7 d. Tribunale di Ragusa (Italija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą baudžiamojoje byloje prieš Mohamed Ali Cherni

text:
               13.8.2011

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 238/4

         2011 m. kovo 7 d.Tribunale di Ragusa (Italija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą baudžiamojoje byloje prieš Mohamed Ali Cherni
   (Byla C-113/11)
   2011/C 238/05
   Proceso kalba: italų

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Tribunale di Ragusa (Italija)

      Šalis pagrindinėje baudžiamojoje byloje

      Mohamed Ali Cherni

   2011 m. gegužės 26 d. nutartimi Teisingumo Teismas išbraukė bylą iš registro.


title: Byla F-39/08: 2009 m. liepos 7 d. Tarnautojų teismo (pirmoji kolegija) sprendimas byloje Lebedef prieš Komisiją (Viešoji tarnyba — Pareigūnai — Kasmetinės atostogos — Personalo atstovo veikla — Delegavimas vykdyti atstovavimo veiklą profesinėje sąjungoje ne visą darbo dieną — Atstovavimo pagal Tarnybos nuostatus veikla — Neteisėtas nebuvimas — Išskaičiavimas iš kasmetinių atostogų — Tarnybos nuostatų 60 straipsnis)

text:
               21.11.2009

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 282/63

         2009 m. liepos 7 d. Tarnautojų teismo (pirmoji kolegija) sprendimas byloje Lebedef prieš Komisiją

   (Byla F-39/08) (1)

   (Viešoji tarnyba - Pareigūnai - Kasmetinės atostogos - Personalo atstovo veikla - Delegavimas vykdyti atstovavimo veiklą profesinėje sąjungoje ne visą darbo dieną - Atstovavimo pagal Tarnybos nuostatus veikla - Neteisėtas nebuvimas - Išskaičiavimas iš kasmetinių atostogų - Tarnybos nuostatų 60 straipsnis)
   2009/C 282/119
   Proceso kalba: prancūzų

      Šalys

      Ieškovas: Giorgio Lebedef (Senningerberg, Liuksemburgas), atstovaujamas advokato F. Frabetti

      Atsakovė: Europos Bendrijų Komisija, atstovaujama G. Berscheid ir K. Herrmann

      Dalykas

   Panaikinti keletą sprendimų, susijusių su 32 dienų išskaičiavimu iš ieškovo atostogų už 2007 metus.

      Sprendimo rezoliucinė dalis

               1.

               Atmesti ieškinį.

               2.

               G. Lebedef padengia visas bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 158, 2008 6 21, p. 27.


               23.6.2007

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 140/1

         (2007/C 140/01)
   Paskutinis Teisingumo Teismo Europos Sąjungos Oficialiajame leidinyje skelbiamas leidinys

         OL C 129, 2007 6 9

   Skelbti leidiniai:

      OL C 117, 2007 5 26

      OL C 96, 2007 4 28

      OL C 95, 2007 4 28

      OL C 82, 2007 4 14

      OL C 69, 2007 3 24

      OL C 56, 2007 3 10

   Šiuos tekstus galite rasti adresu:

               EUR-Lex:http://eur-lex.europa.eu


title: Byla T-264/11 P: 2013 m. rugsėjo 16 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje De Nicola prieš EIB (Apeliacinis skundas — Viešoji tarnyba — EIB personalas — Vertinimas — Pareigų paaukštinimas — 2007 m. vertinimas ir pareigų paaukštinimas — Apeliacinio komiteto sprendimas — Psichologinis priekabiavimas — Protingas terminas — Prašymas panaikinti — Prašymas atlyginti žalą)

text:
               26.10.2013

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 313/22

         2013 m. rugsėjo 16 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje De Nicola prieš EIB

   (Byla T-264/11 P) (1)

   (Apeliacinis skundas - Viešoji tarnyba - EIB personalas - Vertinimas - Pareigų paaukštinimas - 2007 m. vertinimas ir pareigų paaukštinimas - Apeliacinio komiteto sprendimas - Psichologinis priekabiavimas - Protingas terminas - Prašymas panaikinti - Prašymas atlyginti žalą)
   2013/C 313/41
   Proceso kalba: italų

      Šalys

      Apeliantas: Carlo De Nicola (Štrasenas, Liuksemburgas), atstovaujamas advokato L. Isola

      Kita proceso šalis: Europos investicijų bankas (EIB), atstovaujamas iš pradžių T. Gilliams ir F. Martin, po to — T. Gilliams ir G. Nuvoli, padedamų advokato A. Dal Ferro

      Dalykas

   Apeliacinis skundas dėl 2011 m. kovo 8 d. Europos Sąjungos tarnautojų teismo (pirmoji kolegija) sprendimo De Nicola prieš EIB (F-59/09, dar nepaskelbtas Rinkinyje) panaikinimo.

      Rezoliucinė dalis

               1.

               Panaikinti 2011 m. kovo 8 d. Europos Sąjungos tarnautojų teismo (pirmoji kolegija) sprendimą De Nicola prieš EIB (F-59/09), kiek juo atmestas, pirma, Carlo De Nicola prašymas panaikinti Europos investicijų banko (EIB) apeliacinio komiteto sprendimą ir, antra, jo prašymas atlyginti žalą, tariamai patirtą dėl EIB psichologinio priekabiavimo prie jo.

               2.

               Atmesti likusią pagrindinio apeliacinio skundo dalį.

               3.

               Grąžinti bylą Tarnautojų teismui.

               4.

               Atidėti sprendimo dėl bylinėjimosi išlaidų priėmimo klausimą.

      (1)  OL C 211, 2011 7 16


title: Byla T-576/14: 2014 m. liepos 28 d. pareikštas ieškinys byloje Larymnis LARKO/Komisija

text:
               10.11.2014

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 395/53

      2014 m. liepos 28 d. pareikštas ieškinys byloje Larymnis LARKO/Komisija

      (Byla T-576/14)
      (2014/C 395/66)
      Proceso kalba: graikų

         Šalys

         Ieškovė: Elliniki Metalleftiki kai Metallourgiki Larymnis LARKO A.E. (Kalitėja Attikis, Graikija), atstovaujama advokato B. Koulouris

         Atsakovė: Europos Komisija

         Reikalavimai

      Ieškovė Bendrojo Teismo prašo:

                  —

                  panaikinti 2014 m. kovo 27 d. Komisijos sprendimą [SG-Greffe(2014) D/4621/28/03/2014], susijusį su Graikijos Respublikos skirta valstybės pagalba akcinei bendrovei „Geniki Metalleftiki kai Metallourgiki Anonimi Eteria NEA LARKO“ [NEA LARKO], Nr. SA.37954 (2013/N) (EE 23/05/2014, C 156) ir

                  —

                  priteisti iš atsakovės ieškovės patirtas bylinėjimosi išlaidas.

         Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

      Grįsdama ieškinį ieškovė pirmiausia teigia, kad ji turi akivaizdų interesą pareikši ieškinį dėl ginčijamo sprendimo panaikinimo, nes šis sprendimas su ja susijęs tiesiogiai ir individualiai, atitinkamai ji nurodyta kaip sprendimo adresatė, ir, antra, ji nurodo tris ieškinio pagrindus.

                  1.

                  Pirmasis ieškinio pagrindas, susijęs su SESV 108 straipsnio 2 dalies ir Reglamento Nr. 659/1999 (1) 14 straipsnio pažeidimu. Ieškovė tvirtina, kad Komisija ginčijamame akte nusprendė, jog Graikijos valstybės atliktas NEA LARKO turto pardavimas neturėjo minėtos bendrovės ir parduoto turto savininko ar savininkų ekonominės tąsos. Pirmiausia ginčijama, kad parduotas turtas sudaro tik nereikšmingą NEA LARKO veiklos dalį, tuo tarpu kai iš tiesų tai buvo pagrindinė jos veiklos dalis, o jai likusi turto dalis turėjo palyginti nedidelę ekonominę reikšmę ir negalėjo būti eksploatuojama atskirai. Pavyzdžiui, Larimna gamykla (pardavinėta pagal privatizacijos planą) yra pagrindinė NEA LARKO turto dalis, nes, be kita ko, tik joje perdirbama visoje Graikijoje iškasta rūda. Antra, ginčijamame sprendime yra klaida tiek, kiek jame nusprendžiama, kad turtas, parduotinas iš varžytinių, priklauso ne NEA LARKO, bet Graikijos valstybei; tiesa ta, kad Larimna mineralų gamykla, kartu su visais mineralų perdirbimo įrenginiais ir papildomais ir papildomais statiniais niekada nebuvo Graikijos valstybės nuosavybe, o net po galimo sutarties dėl mineralų kasybos nuomos teisių nutraukimo liko NEA LARKO nuosavybe, nes jai visiškai priklausė. Tiesioginė to, kas minėta pasekmė yra ta, kad NEA LARKO valdymą perims naujas įgijėjas, todėl pastarasis negali būti atleistas nuo pareigos sumokėti ieškovei sumas, kurias jai skolinga NEA LARKO.

                  2.

                  Antrasis ieškinio pagrindas, susijęs su SESV 296 straipsnio 2 dalies pažeidimu. Ieškovė teigia, kad ginčijamas sprendimas nėra pakankamai motyvuotas, nes jame neišnagrinėta, ar ginčijamas turto perleidimas pagal privatizacijos planą, kuris buvo pateiktas Komisijai, iškreipė ar galėjo iškreipti konkurenciją. Be to, nebuvo ištirta produkto rinka, t. y. nebuvo apibrėžta pati rinka nei pramonės sektorius. Buvo apsiribota Graikijos valstybės teiginiais, kurie nebuvo patikrinti, nors privalėjo. Nebuvo nuodugniai išnagrinėti atitinkami NEA LARKO teiginiai, nors pastaroji buvo tiesiogiai suinteresuota sprendimu, taip pažeidžiant pagrindines NEA LARKO teises, be kita ko, vienodo vertinimo Graikijos valstybės atžvilgiu principas, teisėtų lūkesčių Sąjungos institucijų atžvilgiu apsaugos principas bei teisė būti išklausytų prieš priimant sprendimą.

                  3.

                  Trečiasis ieškinio pagrindas, susijęs su tuo, kad ginčijame sprendime yra prieštaringų argumentų, dėl kurių sprendimas yra nepagrįstas ir neteisėtas. Iš esmės, ieškovė teigia, kad nors Komisija pripažino vertinusi bendrai visą parduodamą turtą, visų pirma susijusį su mineralų kasybos nuomos teisių sutarties, kuri buvo privatizacijos plano dalis, nutraukimu, tuo pačiu metu jį parduodant iš varžytinių ir įgyvendinant sort out planą, vėliau ji rėmėsi buhalterine verte ir padarė išvadą, kad kadangi parduoto ir likusio turto santykis buhalteriniu požiūriu yra 1 prie 3, nebelieka ekonominės veiklos tęstinumo. Be to, Komisija nemotyvavo savo sprendimo, kad NEA LARKO personalo darbo sutartys neperduodamos įgijėjui, tai akivaizdžiai pažeidžia Bendrijos „acquis communautaire“ šioje srityje.

         (1)  1999 m. kovo 22 d. Tarybos reglamentas (EB) Nr. 659/1999, nustatantis išsamias EB Sutarties 93 straipsnio taikymo taisykles (OL L 83, p. 1; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 8 sk., 1 t., p. 339).


title: Byla T-228/13: 2013 m. balandžio 19 d. pareikštas ieškinys byloje NIIT Insurance Technologies prieš VRDT (EXACT)

text:
               29.6.2013

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 189/26

         2013 m. balandžio 19 d. pareikštas ieškinys byloje NIIT Insurance Technologies prieš VRDT (EXACT)

   (Byla T-228/13)
   2013/C 189/55
   Proceso kalba: vokiečių

      Šalys

      Ieškovė: NIIT Insurance Technologies Ltd (Londonas, Jungtinė Karalystė), atstovaujama advokato M. Wirtz

      Atsakovė: Vidaus rinkos derinimo tarnyba (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui)

      Reikalavimai

   Ieškovė Bendrojo Teismo prašo:

               —

               panaikinti 2013 m. vasario 18 d. Vidaus rinkos derinimo tarnybos (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui) ketvirtosios apeliacinės tarybos sprendimą byloje R 1307/2012-4 dėl paraiškos įregistruoti Bendrijos prekių ženklą 010355501, žodinis prekių ženklas EXACT, bei ankstesnį 2012 m. gegužės 29 d. VRDT pagrindinio padalinio sprendimą dėl paraiškos įregistruoti Bendrijos prekių ženklą 010355501, žodinis prekių ženklas EXACT, tiek, kiek jis atsisakė registruoti prekių ženklą,

               —

               priteisti iš VRDT bylinėjimosi išlaidas.

      Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

      Bendrijos prekių ženklas, su kuriuo susijęs ieškinys: žodinis prekių ženklas EXACT 9, 16 ir 42 klasių prekėms ir paslaugoms — Bendrijos prekių ženklo paraiška Nr. 10 355 501

      Eksperto sprendimas: iš dalies atmesti paraišką

      Apeliacinės tarybos sprendimas: atmesti apeliaciją

      Ieškinio pagrindai:

               —

               Reglamento (EB) Nr. 207/2009 7 straipsnio 1 dalies c punkto pažeidimas,

               —

               Reglamento (EB) Nr. 207/2009 7 straipsnio 1 dalies b punkto pažeidimas,

               —

               Reglamento (EB) Nr. 207/2009 83 straipsnio, kartu su vienodo požiūrio principu bei su 1950 m. lapkričio 4 d. Romoje pasirašytos Europos žmogaus teisių ir pagrindinių laisvių apsaugos konvencijos, iš dalies pakeistos Protokolu Nr. 11, įsigaliojusiu 1998 m. lapkričio 1 d., 6 ir 14 straipsniais,

               —

               Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo 56 straipsnio pažeidimas.


title: Byla C-385/08 2008 m. rugsėjo 2 d. pareikštas ieškinys byloje Europos Bendrijų Komisija prieš Lenkijos Respubliką

text:
               6.12.2008

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 313/12

         2008 m. rugsėjo 2 d. pareikštas ieškinys byloje Europos Bendrijų Komisija prieš Lenkijos Respubliką

   (Byla C-385/08)
   (2008/C 313/18)
   Proceso kalba: lenkų
   Šalys

      Ieškovė: Europos Bendrijų Komisija, atstovaujama M. Šimerdová ir K. Herrmann

      Atsakovė: Lenkijos Respublika
   Ieškovės reikalavimai

               —

               Pripažinti, kad palikdama galioti leidimus prekiauti generiniais vaistais, atitinkančiais referencinį produktą Plavix, Lenkijos Respublika neįvykdė savo įsipareigojimų pagal Direktyvos 2001/83/EB (1) 6 straipsnio 1 dalį, atsižvelgiant į Reglamento (EEB) Nr. 2309/93 (2) 13 straipsnio 4 dalį bei Reglamento (EB) Nr. 726/2004 (3) 89 ir 90 straipsnius.

               —

               Pripažinti, kad po 2004 m. gegužės 1 d. leisdama tiekti į rinką ir joje palikdama vaistus, kuriems leidimai prekiauti nebuvo išduoti pagal Direktyvos 2001/83/EB 6 straipsnio 1 dalį, Lenkijos Respublika neįvykdė savo įsipareigojimų pagal šį straipsnį.

               —

               Priteisti iš Lenkijos Respublikos bylinėjimosi išlaidas.

         Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai
   Ieškovės nuomone, prekyba vaistais, nurodytais Lenkijos Respublikos sveikatos apsaugos ministro 2004 m. sausio — balandžio mėnesį priimtuose sprendimuose, kuriuose yra pateiktos papildomos rekomendacijos ir reikalaujama atlikti papildomus tyrimus, nepatenka į Akto dėl Lenkijos Respublikos stojimo į ES sąlygų XII priedo 1.5 punkte numatytą pereinamąjį laikotarpį, nes šie Sveikatos apsaugos ministro sprendimai iki 2004 m. gegužės 1 d. nebuvo leidimais prekiauti XII priedo 1.5 punkto prasme. Ginčijamais vaistais buvo galima prekiauti tik išdavus leidimą pagal Direktyvą 2001/83/EB arba Reglamentą Nr. 2309/93/EB.
   Be to, ieškovės nuomone, prekyba generiniais vaistais, atitinkančiais referencinį produktą Plavix, negalėjo patekti į Akto dėl stojimo sąlygų XII priedo 1.5 punkte numatytą pereinamąjį laikotarpį, nes jame numatytos išimtys buvo susijusios tik su Direktyvoje 2001/83/EB įtvirtintais saugumo, kokybės ir veiksmingumo reikalavimais, o ne su Reglamento (EEB) Nr. 2309 13 straipsnio 4 dalyje ir Reglamento (EB) Nr. 726/2004 89 ir 90 straipsniuose minimu 10 metų duomenų apsaugos laikotarpiu.

      (1)  2001 m. lapkričio 6 d. Europos Parlamento ir Tarybos Direktyva 2001/83/EB dėl Bendrijos kodekso, reglamentuojančio žmonėms skirtus vaistus (OL L 311, p. 67).

      (2)  1993 m. liepos 22 d. Tarybos reglamentas 2309/93/EEB, nustatantis Bendrijos leidimų dėl žmonėms skirtų ir veterinarinių vaistų išdavimo bei priežiūros tvarką ir įsteigiantis Europos vaistų vertinimo agentūrą (OL L 214, p. 1).

      (3)  2004 m. kovo 31 d. Europos Parlamento ir Tarybos Reglamentas (EB) Nr. 726/2004, nustatantis Bendrijos leidimų dėl žmonėms skirtų ir veterinarinių vaistų išdavimo ir priežiūros tvarką ir įsteigiantis Europos vaistų agentūrą (OL L 136, p. 1).


title: Byla T-417/08 2008 m. rugsėjo 29 d. pareikštas ieškinys byloje SPA prieš Komisiją

text:
               6.12.2008

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 313/41

         2008 m. rugsėjo 29 d. pareikštas ieškinys byloje SPA prieš Komisiją

   (Byla T-417/08)
   (2008/C 313/74)
   Proceso kalba: anglų
   Šalys

      Ieškovė: Sociedade Portuguesa de Autores CRL (SPA) (Lisabona, Portugalija), atstovaujama advokato M. Favart

      Atsakovė: Europos Bendrijų Komisija
   Ieškovės reikalavimai

               —

               Panaikinti 2008 m. liepos 16 d. Komisijos sprendimo, susijusio su procedūra pagal EB 81 straipsnį ir EEE 53 straipsnį (byla COMP/C2/38.698-CISAC), 3 straipsnį; ir

               —

               priteisti iš Komisijos bylinėjimosi išlaidas.

         Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai
   Šiuo ieškiniu ieškovė, remdamasi EB 230 EB straipsniu, siekia iš dalies panaikinti 2008 m. liepos 16 d. galutinį Komisijos sprendimą C(2008) 3435 (byla COMP/C2/38.698-CISAC), susijusį su procedūra pagal EB 81 straipsnį ir EEE 53 straipsnį. Konkrečiai ieškovė ginčija ginčijamo sprendimo 3 straipsnyje pateiktą Komisijos išvadą, kad autorių organizacijų viena kitai suteikiamų savitarpio atstovavimo įgaliojimų teritoriniai apibrėžimai yra suderinti veiksmai, kurie draudžiami EB 81 straipsniu ir EEE 53 straipsniu.
   Ieškovės ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai yra tapatūs pateiktiems byloje T-415/08 IMRO prieš Komisiją.


title: Byla C-605/13 P: 2015 m. balandžio 21 d. Teisingumo Teismo (didžioji kolegija) sprendimas byloje Issam Anbouba/Europos Sąjungos Taryba (Apeliacinis skundas — Bendra užsienio ir saugumo politika — Sirijos Arabų Respublikai taikomos ribojamosios priemonės — Priemonės, taikomos asmenims ir subjektams, kurie gauna naudos iš režimo vykdomos politikos — Įtraukimo į sąrašus pagrįstumo įrodymas — Įrodymų visuma)

text:
               22.6.2015

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 205/6

         2015 m. balandžio 21 d. Teisingumo Teismo (didžioji kolegija) sprendimas byloje Issam Anbouba/Europos Sąjungos Taryba

   (Byla C-605/13 P) (1)

   ((Apeliacinis skundas - Bendra užsienio ir saugumo politika - Sirijos Arabų Respublikai taikomos ribojamosios priemonės - Priemonės, taikomos asmenims ir subjektams, kurie gauna naudos iš režimo vykdomos politikos - Įtraukimo į sąrašus pagrįstumo įrodymas - Įrodymų visuma))
   (2015/C 205/07)
   Proceso kalba: prancūzų

      Šalys

      Apeliantas: Issam Anbouba, atstovaujamas advokatų M.-A. Bastin, J.-M. Salva ir S. Orlandi

      Kita proceso šalis: Europos Sąjungos Taryba, atstovaujama A. Vitro, R. Liudvinavičiūtės ir M.-M. Joséphidès

      Kitos proceso šalies pusėje įstojusi į bylą šalis: Europos Komisija, atstovaujama S. Pardo Quintillán ir F. Castillo de la Torre

      Rezoliucinė dalis

               1.

               Atmesti apeliacinį skundą.

               2.

               Issam Anbouba padengia savo bylinėjimosi išlaidas ir iš jo priteisiamos Europos Sąjungos Tarybos patirtos bylinėjimosi išlaidos.

               3.

               Europos Komisija padengia savo bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 45, 2014 2 15.


title: Byla T-127/07 P 2007 m. balandžio 20 d. F. Bligny pateiktas apeliacinis skundas dėl 2007 m. vasario 15 d. Tarnautojų teismo sprendimo byloje F-142/06 Bligny prieš Komisiją

text:
               23.6.2007

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 140/34

         2007 m. balandžio 20 d. F. Bligny pateiktas apeliacinis skundas dėl 2007 m. vasario 15 d. Tarnautojų teismo sprendimo byloje F-142/06 Bligny prieš Komisiją

   (Byla T-127/07 P)
   (2007/C 140/57)
   Proceso kalba: prancūzų
   Šalys

      Apeliantas: Francesco Bligny (Tassin La Demi Lune, Prancūzija), atstovaujamas advokato P. Lebel-Nourissat

      Kita proceso šalis: Europos Bendrijų Komisija
   Apelianto reikalavimai

               —

               Pripažinti, kad Tarnautojų teismas vertindamas kandidatavimo dokumentus padarė vertinimo klaidą, susijusią su kandidato pareiga pateikti pilietybę įrodantį dokumentą;

               —

               Pripažinti, kad Tarnautojų teismas neatsakė į ieškovo pateiktus pagrindus grindžiamus teisėtų lūkesčių apsaugos bei gero administravimo principais, kurių privalėjo laikytis EPSO/AD/06/05 konkurso komisija;

               —

               Dėl šių pagrindų panaikinti 2007 m. vasario 15 d. Tarnautojų teismo sprendimą byloje F-142/06;

               —

               Priimti naują sprendimą panaikinti 2006 m. gruodžio 7 d. ir 2006 m. lapkričio 23 d. EPSO/AD/06/05 konkurso komisijos sprendimus, kuriais ieškovui atsisakyta leisti dalyvauti konkurse ir dėl to tikrinti jo rašto darbą bei pripažinti neteisėta konkurso dalyviams skirtą paraiškos formą, paskelbtą EPSO tinklalapyje 2006 m. gegužės 15 dieną;

               —

               Nepatenkinus šio reikalavimo, sugrąžinti bylą Tarnautojų teismui sprendimui priimti ir priteisti iš Komisijos visas bylinėjimosi šioje instancijoje išlaidas.

         Apeliacinio skundo pagrindai ir pagrindiniai argumentai
   Savo apeliaciniame skunde ieškovas reikalauja panaikinti Tarnautojų teismo nutartį, kuria jo ieškinys, kuriuo jis prašė panaikinti konkurso komisijos sprendimą atsisakyti tikrinti jo rašto darbą dėl to, kad jo kandidatavimo dokumentuose nebuvo pilietybę įrodančio dokumento, pripažintas akivaizdžiai nepagrįstu.
   Grįsdamas savo reikalavimą ieškovas teigia, kad Tarnautojų teismas iškraipė jam pateiktus faktus, klaidingai aiškindamas pranešimo apie kandidatavimo formą, kurią turi užpildyti pats dalyvis, ir dėl to padarė su tuo susijusią vertinimo klaidą. Be to jis nurodo apeliacinio skundo pagrindą grindžiamą nepakankamu skundžiamos nutarties motyvavimu, nes Tarnautojų teismas neatsakė į visus apelianto pirmojoje instancijoje pateiktus pagrindus ir reikalavimus.


title: Byla T-527/09 RENV: 2015 m. balandžio 14 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Ayadi/Komisija (Bylos grąžinimas panaikinus sprendimą — Bendra užsienio ir saugumo politika — Ribojamosios priemonės, taikomos tam tikriems su Usama bin Ladenu, Al-Qaida tinklu ir Talibanu susijusiems asmenims ir subjektams — Reglamentas (EB) Nr. 881/2002 — Į Jungtinių Tautų organo sudarytą sąrašą įrašyto asmens lėšų ir ekonominių išteklių įšaldymas — Šio asmens pavardės įtraukimas į Reglamento (EB) Nr. 881/2002 I priede esantį sąrašą — Ieškinys dėl panaikinimo — Pagrindinės teisės — Teisė į gynybą — Teisė į veiksmingą teisminę gynybą — Teisė į nuosavybės apsaugą)

text:
               1.6.2015

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 178/11

         2015 m. balandžio 14 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Ayadi/Komisija

   (Byla T-527/09 RENV) (1)

   ((Bylos grąžinimas panaikinus sprendimą - Bendra užsienio ir saugumo politika - Ribojamosios priemonės, taikomos tam tikriems su Usama bin Ladenu, Al-Qaida tinklu ir Talibanu susijusiems asmenims ir subjektams - Reglamentas (EB) Nr. 881/2002 - Į Jungtinių Tautų organo sudarytą sąrašą įrašyto asmens lėšų ir ekonominių išteklių įšaldymas - Šio asmens pavardės įtraukimas į Reglamento (EB) Nr. 881/2002 I priede esantį sąrašą - Ieškinys dėl panaikinimo - Pagrindinės teisės - Teisė į gynybą - Teisė į veiksmingą teisminę gynybą - Teisė į nuosavybės apsaugą))
   (2015/C 178/12)
   Proceso kalba: anglų

      Šalys

      Ieškovas: Chafiq Ayadi (Dublinas, Airija), atstovaujamas solisitoriaus H. Miller, QC P. Moser, baristerio E. Grieves ir solisitoriaus R. Graham

      Atsakovė: Europos Komisija, atstovaujama E. Paasivirta, T. Scharf ir M. Konstantinidis

      Atsakovės pusėje į bylą įstojusios šalys: Airija, atstovaujama E. Creedon, padedamo iš pradžių SC E. Regan ir N. Travers, vėliau – N. Travers, ir Europos Sąjungos Taryba, atstovaujama E. Finnegan ir G. Étienne

      Dalykas

   Prašymas panaikinti 2009 m. spalio 13 d. Komisijos reglamentą (EB) Nr. 954/2009, 114-ąjį kartą iš dalies keičiantį Tarybos reglamentą (EB) Nr. 881/2002, nustatantį tam tikras specialias ribojančias priemones, taikomas tam tikriems asmenims ir subjektams, susijusiems su Usama bin Ladenu, Al-Qaida tinklu ir Talibanu (OL L 269, p. 20) tiek, kiek jis susijęs su ieškovu.

      Rezoliucinė dalis

               1.

               Panaikinti 2009 m. spalio 13 d. Komisijos reglamentą (EB) Nr. 954/2009, 114-ąjį kartą iš dalies keičiantį Tarybos reglamentą (EB) Nr. 881/2002, nustatantį tam tikras specialias ribojančias priemones, taikomas tam tikriems asmenims ir subjektams, susijusiems su Usama bin Ladenu, Al-Qaida tinklu ir Talibanu tiek, kiek jis susijęs su Chafiq Ayadi.

               2.

               Nurodyti Europos Komisijai padengti savo ir Ch. Ayadi bylinėjimosi išlaidas, taip pat ir sumas, Bendrojo Teismo išmokėtas avansu teisinei pagalbai suteikti.

               3.

               Airija ir Europos Sąjungos Taryba padengia savo bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 148, 2010 6 5.


title: Byla C-644/13 P: 2013 m. gruodžio 5 d. Villeroy ir Boch pateiktas apeliacinis skundas dėl 2013 m. rugsėjo 16 d. Bendrojo Teismo (ketvirtoji kolegija) priimto sprendimo sujungtose bylose T-373/10, T-374/10, T-382/10 ir T-402/10 Villeroy ir Boch Austrija ir kt. prieš Komisiją

text:
               15.2.2014

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 45/24

         2013 m. gruodžio 5 d.Villeroy ir Boch pateiktas apeliacinis skundas dėl 2013 m. rugsėjo 16 d. Bendrojo Teismo (ketvirtoji kolegija) priimto sprendimo sujungtose bylose T-373/10, T-374/10, T-382/10 ir T-402/10 Villeroy ir Boch Austrija ir kt. prieš Komisiją

   (Byla C-644/13 P)
   2014/C 45/41
   Proceso kalba: prancūzų

      Šalys

      Apeliantė: Villeroy ir Boch, atstovaujama J. Philippe

      Kita proceso šalis: Europos Komisija

      Apeliantės reikalavimai

               —

               panaikinti visą 2013 m. rugsėjo 16 d. Bendrojo Teismo (ketvirtoji kolegija) sprendimą sujungtose bylose T-373/10, T-374/10, T-382/10 ir T-402/10 tiek, kiek juo atmetamas ieškovės ieškinys;

               —

               nepatenkinus šio prašymo, iš dalies panaikinti 2013 m. rugsėjo 16 d. Bendrojo teismo sprendimą;

               —

               nepatenkinus šio prašymo sumažinti 2010 m. birželio 23 d. ginčijamu sprendimu ieškovei skirtą baudą;

               —

               taip nepatenkinus šio prešymo, gražinti bylą Bendrajam Teismui, kad jis priimtų naują sprendimą;

               —

               priteisti iš atsakovės bylinėjimosi išlaidas.

      Apeliacinio skundo pagrindai ir pagrindiniai argumentai

   Apeliantė pateikia keturis pagrindus šiam apeliaciniam skundui pagrįsti.
   Apeliacinio skundo pirmajame pagrinde apeliantė pažymi, kad Bendrojo Teismo atliktas visų faktinių aplinkybių Prancūzijoje įrodymų vertinimas yra prieštaringas. Jos teigimu Bendrasis Teismas skundžiamame sprendime tris įrodymus įvertino priešingai ir, galima sakyti, visiškai atvirkščiai, palyginti su tų pačių įrodymų vertinimu susijungtose lygiagrečiai nagrinėjamose bylose T-379/10 ir T-381/10 Sanitec ir T-380/10 Wabco ir Ideal Standard, kuriose ieškovėms buvo panaikinti kaltinimai, kiek tai susiję su Prancūzija. Pasak šį apeliacinį skundą pateikusios apeliantės, tokiu esminiu prieštaravimu, kuris pasireiškia skirtingomis išvadomis, padarytomis remiantis tais pačiais įrodymais, pažeidžiamas vienodo požiūrio principas, dubio pro reo principas ir taip pat pažeidžiamas Bendrojo teismo sprendimo loginis bei teisinis nuoseklumas.
   Apeliacinio skundo antrajame pagrinde apeliantė kaltina Bendrąjį Teismą, kad jis padarė teisės klaidą. Jos teigimu, Bendrasis Teismas dirbtinai pergrupavo veiksmus, kurie teisiškai buvo skirtingi ir remiantis faktinėmis aplinkybėmis vierni nuo kitų nepriklausantys, kad galėtų juos kvalifikuoti kaip sudėtinį ir tęstinį pažeidimą. Be to, Bendrasis Teismas neatsižvelgė į aplinkybę, kad nėra jokio papildomumo ryšio tarp veiksmų, kuriuos jis vis dėlto įvertino kaip vieną grupę.
   Apeliacinio skundo trečiajame pagrinde apeliantė kritikuoja Bendrojo Teismo taikytos kontrolės lygį; Bendrasis Teismas atlikto tik siaurą kontrolę, todėl nepasinaudojo visa jam suteikta jurisdikcija vykdyti kontrolę ir įgaliojimais atlikti peržiūrą. Tuo remdamasi apeliantė teigia, kad buvo pažeista teisė į teisingą bylos nagrinėjimą.
   Ketvirtajame apeliacinio skundo pagrinde apeliantė teigia, kad skirta sankcija yra neproporcinga.


title: Byla F-60/05 2008 m. vasario 21 d. Tarnautojų teismo (antroji kolegija) nutartis byloje Vande Velde prieš Komisiją (Viešoji tarnyba — Sutartininkas — Pavėluotai pateikta apeliacija — Akivaizdžiai nepriimtinas ieškinys)

text:
               30.8.2008

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 223/60

         2008 m. vasario 21 d. Tarnautojų teismo (antroji kolegija) nutartis byloje Vande Velde prieš Komisiją

   (Byla F-60/05) (1)

   (Viešoji tarnyba - Sutartininkas - Pavėluotai pateikta apeliacija - Akivaizdžiai nepriimtinas ieškinys)
   (2008/C 223/112)
   Proceso kalba: prancūzų
   Šalys

      Ieškovas: Patrike Vande Velde (Linkebėkas, Belgija), atstovaujamas advokato L. Vogel

      Atsakovė: Europos Bendrijų Komisija, atstovaujama J. Currall ir G. Berscheid

      Atsakovės pusėje į bylą įstojusi šalis: Europos Sąjungos Taryba, atstovaujama M. Arpio Santacruz ir I. Sulce
   Dalykas
   Viešoji tarnyba — Komisijos sprendimo, kuriuo buvo atmestas ieškovo, buvusio pagalbinio darbuotojo, prašymas dėl sprendimo, nustačiusio jo kaip sutartininko paskyrimą į pareigas ir atlyginimo dydį, panaikinimas ir prašymas atlyginti nuostolius (anksčiau — T-268/05)
   Rezoliucinė dalis

               1.

               Atmesti ieškinį kaip nepriimtiną.

               2.

               Kiekviena šalis padengia savo bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 229, 2005 9 17, p. 30 (byla iš pradžių įregistruota Europos Bendrijų Pirmosios instancijos teisme suteikiant numerį T-268/05 ir 2005 m. gruodžio 15 d. Nutartimi perduota Europos Sąjungos tarnautojų teismui).


title: Byla T-211/15 P: 2015 m. balandžio 27 d. Claudio Necci pateiktas apeliacinis skundas dėl 2015 m. kovo 25 d. Tarnautojų teismo sprendimo byloje F-5/15 Necci/Komisija

text:
               22.6.2015

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 205/38

         2015 m. balandžio 27 d. Claudio Necci pateiktas apeliacinis skundas dėl 2015 m. kovo 25 d. Tarnautojų teismo sprendimo byloje F-5/15 Necci/Komisija

   (Byla T-211/15 P)
   (2015/C 205/51)
   Proceso kalba: prancūzų

      Šalys

      Apeliantas: Claudio Necci (Auderghem, Belgija), atstovaujamas advokatų S. Orlandi ir T. Martin

      Kita proceso šalis: Europos Komisija

      Reikalavimai

   Apeliantas Bendrojo Teismo prašo:

               —

               Panaikinti 2015 m. kovo 25 d. Europos Sąjungos Tarnautojų teismo sprendimą byloje F-5/15 (Necci/Komisija),

               —

               grąžinti bylą Europos Sąjungos Tarnautojų teismui.

      Apeliacinio skundo pagrindai ir pagrindiniai argumentai

   Grįsdamas apeliacinį skundą apeliantas remiasi dviem pagrindais.

               1.

               Pirmasis apeliacinio skundo pagrindas susijęs su teisės į veiksmingą teisminę gynybą pažeidimu, kadangi Tarnautojų teismas atmetė apelianto pateiktą ieškinį dėl panaikinimo klaidingai nurodydamas, kad jis „akivaizdžiai“ nepriimtinas.

               2.

               Antrasis apeliacinio skundo pagrindas susijęs su teisės klaida, kurią Tarnautojų teismas padarė kai nusprendė, kad terminas skundui pagal Pareigūnų tarnybos nuostatų 90 straipsnį pareikšti pradedamas skaičiuoti nuo pasiūlymo dėl papildomo draudamo stažo nustatymo gavimo, o ne nuo to momento, kai tarnautojas tokiam pasiūlymui pritarė.


title: Byla T-217/11: 2011 m. balandžio 18 d. pareikštas ieškinys byloje Staelen prieš Europos ombudsmeną

text:
               9.7.2011

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 204/24

         2011 m. balandžio 18 d. pareikštas ieškinys byloje Staelen prieš Europos ombudsmeną

   (Byla T-217/11)
   2011/C 204/44
   Proceso kalba: prancūzų

      Šalys

      Ieškovė: Claire Staelen (Bridel, Liuksemburgas), atstovaujama advokatų L. Levi ir M. Vandenbussche

      Atsakovas: Europos ombudsmenas

      Reikalavimai

   Ieškovė Bendrojo Teismo prašo:

               —

               priteisti iš Ombudsmeno sumokėti ieškovei 559 382,13 EUR sumą materialiniams nuostoliams atlyginti ir palūkanas už pavėluotą mokėjimą, apskaičiuotas pagal Europos centrinio banko nustatytą normą, ją padidinus dviem procentiniais punktais;

               —

               priteisti iš Ombudsmeno sumokėti Bendrijos pensijų fondui pensijos įmokas ieškovės naudai, apskaičiuotas pagal bazinį atlyginimą laikotarpiu nuo 2005 m. birželio iki 2011 m. balandžio, t. y. pagal iš viso 482 225,97 EUR sumą;

               —

               priteisti iš Ombudsmeno nuo 2011 m. gegužės iki 2026 m. kovo kas mėnesį mokėti ieškovei sumą, atitinkančią AD kategorijos pareigūnų, antrus metus priklausančių AD 9 lygio 2 pakopai, atlyginimą, atsižvelgiant į įprastą šio lygio pareigūno karjerą, ir įmokas į pensijų fondą bei įmokas į ligonių kasą ieškovės naudai;

               —

               priteisti iš Ombudsmeno sumokėti ieškovei 50 000 EUR sumą moralinei žalai atlyginti;

               —

               priteisti iš Ombudsmeno visas bylinėjimosi išlaidas.

      Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

   Grįsdama ieškinį ieškovė remiasi keturiais pagrindais.

               1.

               Pirmasis ieškinio pagrindas susijęs su reikalingų tyrimų neatlikimu, siekiant išsiaiškinti galimo prasto administravimo atvejį, Europos Parlamentui tvarkant ieškovės bylą. Ieškovė kaltina atsakovą atlikus kaltus veiksmus, taigi ir pažeidus Sprendimo 94/262/EAPB, EB, Euratomas dėl ombudsmeno pareigų atlikimą reglamentuojančių nuostatų ir bendrųjų sąlygų (OL L 113, p. 15; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 1sk., 1 t., p. 283) 3 straipsnio 1 dalį.

               2.

               Antrasis ieškinio pagrindas susijęs su akivaizdžia vertinimo klaida, nes atsakovas viršijo savo turimą diskreciją įvertinti skundo pagrįstumą ir atlikdamas savo funkciją padarė klaidą, dėl kurios ieškovė patyrė nuostolių.

               3.

               Trečiasis ieškinio pagrindas susijęs su šališkumu, neobjektyvumu ir priklausomumu, nesąžiningumu ir įgaliojimų viršijimu, nes atsakovas, pirma, sudarė susitarimą dėl bendradarbiavimo su Europos Parlamentu ir, antra, nepagrįstai nenagrinėjo pagrindinių su pateiktu skundu susijusių klausimų.

               4.

               Ketvirtasis ieškinio pagrindas susijęs su ir gero administravimo ir rūpinimosi pareigūnų interesais principų pažeidimu. Ieškovė kaltina atsakovą, kad jis, pirma, neatsižvelgė į visas aplinkybes, galėjusias lemti jo sprendimą nagrinėjant ieškovės situaciją, antra, atsisakė pateikti dokumentus, kuriais remdamasis priėmė sprendimą, ir, trečia, pažeidė protingą procedūros terminą.


title: Bylos C-384/03 išbraukimas iš registro

text:
               23.7.2005

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 182/33

         Bylos C-384/03 (1) išbraukimas iš registro
   (2005/C 182/59)

      (Proceso kalba: ispanų)

   Europos Bendrijų Teisingumo Teismo kolegijos pirmininkas 2005 m. balandžio 28 d. nutartimi nurodė išbraukti iš registro bylą C-384/03 Europos Bendrijų Komisija prieš Ispanijos Karalystę.

      (1)  OL C 264, 2003 11 1.


title: Byla C-204/07 2007 m. balandžio 16 d. Pirmosios instancijos teismui (penktoji kolegija) C.A.S. SpA pateiktas apeliacinis skundas dėl 2007 m. vasario 6 d. priimto sprendimo byloje T-23/03 C.A.S. SpA prieš Europos Bendrijų Komisiją

text:
               23.6.2007

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 140/13

         2007 m. balandžio 16 d. Pirmosios instancijos teismui (penktoji kolegija) C.A.S. SpA pateiktas apeliacinis skundas dėl 2007 m. vasario 6 d. priimto sprendimo byloje T-23/03 C.A.S. SpA prieš Europos Bendrijų Komisiją

   (Byla C-204/07)
   (2007/C 140/22)
   Proceso kalba: vokiečių
   Šalys

      Apeliantė: C.A.S. SpA, atstovaujama advokato D. Ehle

      Kita proceso šalis: Europos Bendrijų Komisija
   Apeliantės reikalavimai

               —

               Panaikinti 2007 m. vasario 6 d. Pirmosios instancijos teismo sprendimą byloje T-23/03 (1).

               —

               Patenkinti pirmoje instancijoje pateiktus reikalavimus; nepatenkinus šio reikalavimo, gražinti bylą Pirmosios instancijos teismui priimti sprendimą iš esmės.

               —

               Patenkinti prašymą pritaikyti proceso organizavimo priemones, kurių apeliantė prašė 2003 m. sausio 28 d., 2003 m. rugpjūčio 4 d. ir 2003 m. rugpjūčio 11 d. prašymais.

               —

               Priteisti iš atsakovės bylinėjimosi išlaidas Pirmosios instancijos teisme.

         Apeliacinio skundo pagrindai ir pagrindiniai argumentai
   Apeliantė apeliacinį skundą grindžia šiais devyniais pagrindais, kuriais remdamasi ji mano, jog skundžiamas sprendimas yra neteisingas:

      Pirmasis apeliacinio skundo pagrindas yra susijęs su išimtine kompetencija, kurią, Pirmosios instancijos teismo manymu, turi Turkijos institucijos, spręsdamos, ar jų išduoti ir patikrinimui importuojant pateikti prekių kilmės sertifikatai ATR1 yra „tikri“ ar „netikri“ arba „teisingi“ ar „neteisingi“. Apeliantės nuomone, tais atvejais, kai pakanka išsamių ir objektyvių įrodymų, jog eksportuojančios šalies kompetentingos muitinės institucijos dalyvavo darant prekių kilmės sertifikatų išleidimo (formų, antspaudų ir parašų išdavimas) pažeidimus ir prekių eksporto patikrinimuose, remiantis tais sertifikatais, eksportuojančios šalies kompetentingų muitinės institucijų išimtinė kompetencija baigiasi. Turkijos institucijų vėliau pateikti paaiškinimai dėl prekių kilmės sertifikatų išleidimo negali būti vertinami kaip patikimi ir vieninteliai reikšmingi.

      Antruoju apeliacinio skundo pagrindu apeliantė kritikuoja skundžiamame sprendime pateiktą požiūrį dėl teisės susipažinti su dokumentais apimties ir pareiškėjo teisės į gynybą. Teisė susipažinti su dokumentais negali būti susijusi tik su dokumentais, kuriais Komisija, pagal savo vidinį sprendimą ir teiginius, grindžia savo skundžiamą sprendimą. Teisė susipažinti su dokumentais apima ir visus kitus konfidencialius ir nekonfidencialius dokumentus, kurie gali būti svarbūs apeliantės faktiniams ir teisiniams teiginiams, susijusiems su aplinkybių nustatymu.

      Trečiuoju apeliacinio skundo pagrindu apeliantė teigia, kad Pirmosios instancijos teismas jai perkėlė visą įrodinėjimo naštą, susijusią su faktinėmis aplinkybėmis, pateisinančiomis „ypatingą padėtį“ MK 239 straipsnio ir MK įgyvendinimo reglamento 905 straipsnio prasme. Apeliantė teigia, kad tam tikrais atvejais įrodinėjimo našta yra atvirkščia arba pareigia pateikti įrodymus yra mažesnė. Apeliantei niekada negali tekti įrodinėti tam tikrus jos pateiktus faktus trečiosiose valstybėse (šiuo atveju Turkijoje), kuriuos gali geriausiai įvertinti ir turi įvertinti Komisija arba OLAF pagal į šių institucijų turimas galimybes. Tas pats taikoma faktams, kurie priklauso Komisijos veiklos ir įtakos sferai.

      Ketvirtuoju apeliacinio skundo pagrindu apeliantė tvirtina, kad Pirmosios instancijos teismas, atsižvelgiant į sprendime jai paskirtą visą įrodinėjimo naštą, neteisingai nepritaikė jos prašytų proceso organizavimo priemonių, būtent įrodymų tyrimo. Vietoj to pateikti įrodymai buvo atmesti kaip nesvarbūs.

      Penktuoju apeliacinio skundo pagrindu apeliantė teigia, kad Pirmosios instancijos teismas teisės prasme neteisingai interpretavo ir kvalifikavo visus apeliantės pateiktus dokumentus ir nurodytus faktus bei įrodymus, kurie rodė Turkijos institucijų dalyvavimą išleidžiant (tariamai) „netikrus“ (iš tikrųjų „neteisingus“) ATR1 prekių kilmės sertifikatus. Todėl jis padarė neteisingas teisines išvadas. Tuo pačiu Pirmosios instancijos teismas visiškai ignoravo apeliantės aiškiai pateiktus esminius faktus.

      Šeštuoju apeliacinio skundo pagrindu teigiama, kad Pirmosios instancijos teismas nekvalifikavo Komisijos nepaskambinimo Muitinės komitetui arba Asociacijos tarybai kaip Komisijos klaidos.

      Septintasis apeliacinio skundo pagrindas yra tas, kad Pirmosios instancijos teismas nepripažino apeliantės teisėto intereso panaikinti iš dalies skundžiamo Komisijos sprendimo, atsižvelgiant į konkretų prekių kilmės sertifikatą ATR1.

      Aštuntuoju apeliacinio skundo pagrindu tvirtinama, kad Pirmosios instancijos teismas padarė teisės klaidą neįvertinęs šioje byloje teisingumo ir rizikos pusiausvyros. Pirmosios instancijos teismas nepripažino, kad net teigiant, jog netikri prekių kilmės sertifikatai ATR1 egzistavo, atsižvelgiant į grubias Turkijos institucijų ir Komisijos klaidas būtų buvę nesąžininga, kalbant apie ūkio subjektų ir valdžios institucijų santykius, leisti apeliantei kaip ūkio subjektui patirti nuostolių, kurių ji nebūtų patyrusi, jei viskas būtų atlikta teisingai.

      Devintuoju apeliacinio skundo pagrindu apeliantė kritikuoja tai, kad skundžiamame sprendime pagal MK 220 straipsnio 2 dalies b punktą, remiantis pateiktais ir patvirtintais faktais, buvo paneigta, jog Turkijos muitinės institucijos aktyviai dalyvavo išleidžiant ir panaudojant šioje byloje nagrinėjamus trisdešimt du sertifikatus ATR1.

      (1)  OL C 82, p. 30.


title: Byla T-448/17: 2017 m. liepos 18 d. pareikštas ieškinys byloje Sevenfriday/EUIPO – Seven (SEVENFRIDAY)

text:
               11.9.2017

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 300/35

         2017 m. liepos 18 d. pareikštas ieškinys byloje Sevenfriday/EUIPO – Seven (SEVENFRIDAY)

   (Byla T-448/17)
   (2017/C 300/43)
   Kalba, kuria surašytas ieškinys: anglų

      Šalys

      Ieškovė: Sevenfriday AG (Ciurichas, Šveicarija), atstovaujama advokatų M. Mostardini, F. Mellucci, S. Pallavicini ir G. Bellomo

      Atsakovė: Europos Sąjungos intelektinės nuosavybės tarnyba (EUIPO)

      Kita procedūros Apeliacinėje taryboje šalis: Seven SpA (Leini, Italija)

      Su procedūra EUIPO susijusi informacija

      Prekių ženklo, dėl kurio kilo ginčas, savininkė: ieškovė

      Prekių ženklas, dėl kurio kilo ginčas: žodinis ES prekių ženklas „SEVENFRIDAY“ – Registracijos paraiška Nr. 12 915 021

      Procedūra EUIPO: protesto procedūra

      Ginčijamas sprendimas: 2017 m. gegužės 2 d. EUIPO antrosios apeliacinės tarybos sprendimas byloje R 2291/2016-2

      Reikalavimai

   Ieškovė Bendrojo Teismo prašo:

               —

               panaikinti ginčijamą sprendimą tiek, kiek juo atmestas Sevenfriday AG skundas dėl 2016 m. spalio 7 d. Sprendimo B2400482 ir leista registruoti Sąjungos prekių ženklo paraišką Nr. 1105144.

      Pagrindas, kuriuo remiamasi

               —

               Reglamento Nr. 207/2009 8 straipsnio 1 dalies b punkto pažeidimas.


title: Byla C-349/09: 2010 m. gruodžio 14 d. Teisingumo Teismo trečiosios kolegijos pirmininko nutartis byloje Europos Komisija prieš Lenkijos Respubliką

text:
               19.3.2011

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 89/12

         2010 m. gruodžio 14 d. Teisingumo Teismo trečiosios kolegijos pirmininko nutartis byloje Europos Komisija prieš Lenkijos Respubliką

   (Byla C-349/09) (1)

   2011/C 89/23
   Proceso kalba: lenkų
   Trečiosios kolegijos pirmininkas nutartimi nurodė išbraukti bylą iš registro.

      (1)  OL C 312, 2009 12 19.


title: Byla C-312/14: 2015 m. gruodžio 3 d. Teisingumo Teismo (ketvirtoji kolegija) sprendimas byloje (Ráckevei Járásbíróság (Vengrija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Banif Plus Bank Zrt./Márton Lantos, Mártonné Lantos (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą — Direktyva 2004/39/EB — 4 straipsnio 1 dalis ir 19 straipsnio 4, 5 ir 9 dalys — Finansinių priemonių rinkos — „Investicinių paslaugų ir veiklos“ sąvoka — Nuostatos, užtikrinančios investuotojų apsaugą — Įmonių veiklos taisyklės teikiant paslaugas klientams — Teiktinos paslaugos adekvatumo arba tinkamumo įvertinimo pareiga — Šios pareigos neįvykdymo sutartiniai padariniai — Vartojimo paskolos sutartis — Užsienio valiuta išreikšta paskola — Paskolos išmokėjimas ir grąžinimas nacionaline valiuta — Valiutos keitimo kurso sąlygos)

text:
               1.2.2016

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 38/6

         2015 m. gruodžio 3 d. Teisingumo Teismo (ketvirtoji kolegija) sprendimas byloje (Ráckevei Járásbíróság (Vengrija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Banif Plus Bank Zrt./Márton Lantos, Mártonné Lantos

   (Byla C-312/14) (1)

   ((Prašymas priimti prejudicinį sprendimą - Direktyva 2004/39/EB - 4 straipsnio 1 dalis ir 19 straipsnio 4, 5 ir 9 dalys - Finansinių priemonių rinkos - „Investicinių paslaugų ir veiklos“ sąvoka - Nuostatos, užtikrinančios investuotojų apsaugą - Įmonių veiklos taisyklės teikiant paslaugas klientams - Teiktinos paslaugos adekvatumo arba tinkamumo įvertinimo pareiga - Šios pareigos neįvykdymo sutartiniai padariniai - Vartojimo paskolos sutartis - Užsienio valiuta išreikšta paskola - Paskolos išmokėjimas ir grąžinimas nacionaline valiuta - Valiutos keitimo kurso sąlygos))
   (2016/C 038/07)
   Proceso kalba: vengrų

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Ráckevei árásbíróság

      Šalys pagrindinėje byloje

      Ieškovas: Banif Plus Bank Zrt.

      Atsakovai: Márton Lantos, Mártonné Lantos

      Rezoliucinė dalis

   2004 m. balandžio 21 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2004/39/EB dėl finansinių priemonių rinkų, iš dalies keičiančios Tarybos direktyvas 85/611/EEB, 93/6/EEB ir Europos Parlamento ir Tarybos direktyvą 2000/12/EB bei panaikinančios Tarybos direktyvą 93/22/EEB, 4 straipsnio 1 dalies 2 punktą reikia aiškinti taip, kad investicine paslauga arba veikla, kaip jos suprantamos pagal šią nuostatą, nelaikomos tam tikros valiutos keitimo operacijos, kurias atlieka kredito įstaiga pagal užsienio valiuta išreikštos paskolos sutarties, kaip antai nagrinėjamos pagrindinėje byloje, sąlygas, kuriose nustatyta paskolos suma remiantis užsienio valiutos pirkimo kursu, taikomu lėšų išmokėjimo dieną, o mėnesinės įmokos nustatomos pagal šios valiutos pardavimo kursą, taikomą apskaičiuojant kiekvieną mėnesinę įmoką; tai turi patikrinti prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas.

      (1)  OL C 303, 2014 9 8.


title: A. Popescu paskyrimas į kolegijas

text:
               18.12.2010

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 346/2

         A. Popescu paskyrimas į kolegijas
   2010/C 346/03
   2010 m. lapkričio 29 d. Bendrojo Teismo plenariniame susirinkime buvo nuspręsta, kad, A. Popescu pradėjus eiti teisėjo pareigas, 2010 m. rugsėjo 20 d. plenarinio susirinkimo sprendimą dėl teisėjų paskyrimo į kolegijas, pakeistą 2010 m. spalio 26 d. sprendimu, reikia pakeisti taip, kaip nurodyta toliau.
   Laikotarpiui nuo 2010 m. lapkričio 29 d. iki tol, kol savo pareigas pradės eiti bulgarų teisėjas, paskiriami:

         į antrąją išplėstinę kolegiją, posėdžiaujančią penkių teisėjų sudėtimi:

   kolegijos pirmininkas N. J. Forwood, teisėjai F. Dehousse, I. Wiszniewska-Białecka, M. Prek, J. Schwarcz ir A. Popescu;

         į antrąją kolegiją, posėdžiaujančią trijų teisėjų sudėtimi:

   kolegijos pirmininkas N. J. Forwood,

               a)

               teisėjai F. Dehousse ir A. Popescu,

               b)

               teisėjai F. Dehousse ir J. Schwarcz,

               c)

               teisėjai F. Schwarcz ir A. Popescu;

         į septintąją išplėstinę kolegiją, posėdžiaujančią penkių teisėjų sudėtimi:

   kolegijos pirmininkas A. Dittrich, teisėjai F. Dehousse, I. Wiszniewska-Białecka, M. Prek, J. Schwarcz ir A. Popescu.


title: Byla T-398/07: 2012 m. kovo 29 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Ispanija prieš Komisiją (Konkurencija — Piktnaudžiavimas dominuojančia padėtimi — Ispanijos prieigos prie plačiajuosčio interneto rinkos — Sprendimas, kuriuo konstatuotas EB 82 straipsnio pažeidimas — Kainų nustatymas — Maržų mažinimas — Lojalus bendradarbiavimas — EB 82 straipsnio taikymas „ultra vires“ — Teisinis saugumas — Teisėtų lūkesčių apsauga)

text:
               12.5.2012

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 138/13

         2012 m. kovo 29 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Ispanija prieš Komisiją

   (Byla T-398/07) (1)

   (Konkurencija - Piktnaudžiavimas dominuojančia padėtimi - Ispanijos prieigos prie plačiajuosčio interneto rinkos - Sprendimas, kuriuo konstatuotas EB 82 straipsnio pažeidimas - Kainų nustatymas - Maržų mažinimas - Lojalus bendradarbiavimas - EB 82 straipsnio taikymas „ultra vires“ - Teisinis saugumas - Teisėtų lūkesčių apsauga)
   2012/C 138/22
   Proceso kalba: ispanų

      Šalys

      Ieškovė: Ispanijos Karalystė, atstovaujama abogado del Estado N. Díaz Abad

      Atsakovė: Europos Komisija, atstovaujama F. Castillo de la Torre, É. Gippini Fournier ir K. Mojzesowicz

      Dalykas

   Prašymas panaikinti 2007 m. liepos 4 d. Komisijos sprendimą C(2007) 3196 galutinis dėl procedūros pagal [EB] 82 straipsnį (byla COMP/38.784 — Wanadoo España prieš Telefónica).

      Rezoliucinė dalis

               1.

               Atmesti ieškinį.

               2.

               Priteisti iš Ispanijos Karalystės bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 8, 2008 1 12.


title: Byla T-514/14: 2014 m. liepos 9 d. pareikštas ieškinys byloje Hispavima/Komisija

text:
               8.9.2014

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 303/49

         2014 m. liepos 9 d. pareikštas ieškinys byloje Hispavima/Komisija

   (Byla T-514/14)
   2014/C 303/57
   Proceso kalba: ispanų

      Šalys

      Ieškovė: Hispavima, SL (Mursija, Ispanija), atstovaujama advokatų A. Ward, A. Barba ir J. Torrecilla

      Atsakovė: Europos Komisija

      Reikalavimai

   Ieškovė Bendrojo Teismo prašo:

               —

               Panaikinti pagal SESV 263 straipsnį ginčijamą sprendimą tiek, kiek jame nustatytas valstybės pagalbos buvimas ir nurodyta ją susigrąžinti iš EIG investuotojų.

               —

               Papildomai priimti pateiktus argumentus ir paskelbti negaliojančiu nurodymą susigrąžinti tariamą pagarbą, įtvirtiną sprendimo 4.1 straipsnyje in fine, tike, kiek jis prieštarauja teisinio saugumo ir teisėtų lūkesčių principams, nes pagalba negali būti susigrąžinta prieš paskelbiant 2011 m. rugsėjo 21 d. sprendimą pradėti procedūrą ESOL. Be to, pripažinti EIG, kuri atitinka objektyvias sąlygas, kad jai būtų taikomi ginčijamos mokesčių lengvatos prieš paskelbiant 2006 m. sprendimą ESOL, teisėtus lūkesčius.

               —

               Iš dalies panaikinti sprendimo 2 straipsnį ir pripažinti neteisėta metodologiją, pasiūlytą sprendimo 263 ir 167 punktuose, skirtą nustatyti tariamą naudą, kurią turi sugrąžinti investuotojai ir iš kurios turi būti atimti tam tikri atskaitymai, į kuriuos neatsižvelgta.

               —

               Iš dalies panaikinti sprendimo 4.1 straipsnį, tiek, kiek Komisija aiškiai viršijo savo įgaliojimus sprendimo 4.1 straipsnyje paskelbdama sutartines sąlygas, kuriose numatytas žalos atlyginimas investuotojams, jei Ispanijos sistemoje įtvirtintos mokesčių lengvatos, susijusios su finansine išperkamąja nuoma, būtų pripažintos sudarančiomis valstybės pagalbą, niekinėmis.

               —

               Priteisti iš Europos Komisijos bylinėjimosi išlaidas.

      Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

   Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai yra tie patys, kaip ir nurodytieji bylose T-401/14, Duro Felguera/Komisija, T-700/13, Bankia/Komisija ir T-500/14, Derivados del Flúor/Komisija.