201807060531993882018/C 259/532812018TC25920180723LT01LTINFO_JUDICIAL20180503383921Byla T-281/18: 2018 m. gegužės 3 d. pareikštas ieškinys byloje ABLV Bank / ECB

 ---documentbreak--- C2592018LT3810120180503LT00533813922018 m. gegužės 3 d. pareikštas ieškinys byloje ABLV Bank / ECB

   (Byla T-281/18)2018/C 259/53Proceso kalba: anglų
      Šalys

      Ieškovas: ABLV Bank AS (Ryga, Latvija), atstovaujamas advokatų O. Behrends, M. Kirchner ir L. Feddern

      Atsakovas: Europos centrinis bankas (ECB)

      Reikalavimai

   Ieškovas Bendrojo Teismo prašo:

            —

            Panaikinti 2018 m. vasario 23 d. Europos centrinio banko (ECB) sprendimą, pagal kurį ABLV Bank, AS ir ABLV Bank Luxembourg, SA žlunga arba gali žlugti;

            —

            priteisti iš atsakovo bylinėjimosi išlaidas.

      Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

   Grįsdamas ieškinį ieškovas remiasi trylika pagrindų.

            1.

            Pirmasis ieškinio pagrindas, susijęs su tuo, kad ECB vertinimas, pagal kurį ABLV Bank, AS ir ABLV Bank Luxembourg, SA„žlunga arba gali žlugti“, keliais aspektais buvo klaidingas ir su trūkumais.

            2.

            Antrasis ieškinio pagrindas, susijęs su tuo, kad ECB pažeidė ieškovo teisę būti išklausytam, taip pat kitas procesines teises.

            3.

            Trečiasis ieškinio pagrindas, susijęs su tuo, kad ECB pažeidė ieškovo teisę į atitinkamai pagrįstą sprendimą.

            4.

            Ketvirtasis ieškinio pagrindas, susijęs su tuo, kad ECB rūpestingai ir nešališkai neišnagrinėjo ir neįvertino visų svarbių individualios bylos aspektų.

            5.

            Penktasis ieškinio pagrindas, susijęs su proporcingumo principo pažeidimu.

            6.

            Šeštasis ieškinio pagrindas, susijęs su tuo, kad ECB pažeidė vienodo požiūrio principą.

            7.

            Septintasis ieškinio pagrindas, susijęs su tuo, kad ECB pažeidė ieškovo teisę į nuosavybę ir laisvę verstis verslu.

            8.

            Aštuntasis ieškinio pagrindas, susijęs, su tuo, kad ECB pažeidė nemo auditur principą.

            9.

            Devintasis ieškinio pagrindas, susijęs, su tuo, kad ECB piktnaudžiavo įgaliojimais (détournement de pouvoir).

            10.

            Dešimtasis ieškinio pagrindas, susijęs, su ieškovo teisių pagal Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijos 41 straipsnį pažeidimu, nes ECB neužtikrino sąlygų, kad atitinkamos Sąjungos institucijos ir įstaigos išnagrinėtų ieškovo bylą.


title: Byla C-321/18: 2018 m. gegužės 9 d. Conseil d'État (Belgija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Terre wallonne ASBL / Région wallonne

text:
201807060131994342018/C 259/393212018CJC25920180723LT01LTINFO_JUDICIAL20180509282811Byla C-321/18: 2018 m. gegužės 9 d.Conseil d'État (Belgija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Terre wallonne ASBL / Région wallonne

 ---documentbreak--- C2592018LT2810120180509LT00392812812018 m. gegužės 9 d.Conseil d'État (Belgija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Terre wallonne ASBL / Région wallonne

   (Byla C-321/18)2018/C 259/39Proceso kalba: prancūzų
      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Conseil d'État

      Šalys pagrindinėje byloje

      Pareiškėja: Terre wallonne ASBL

      Atsakovas: Région wallonne

      Prejudiciniai klausimai

            1.

            Ar nutarimas, kuriuo valstybės narės institucija nustato tinklo „Natura 2000“ apsaugos tikslus pagal 1992 m. gegužės 21 d. Direktyvą 92/43/EEB dėl natūralių buveinių ir laukinės faunos bei floros apsaugos (
                  1
               ), yra planas ar programa, kaip tai suprantama pagal Direktyvą 2001/42/EB dėl tam tikrų planų ir programų pasekmių aplinkai vertinimo (
                  2
               ), o tiksliau pagal šios direktyvos 3 straipsnio 2 dalies a punktą arba jos 3 straipsnio 4 dalį?

            2.

            Jeigu atsakymas į pirmąjį klausimą yra teigiamas, ar pagal Direktyvą 2001/42/EB turi būti atliekamas minėto nutarimo poveikio aplinkai vertinimas, nors pagal Direktyvą 92/43/EEB, kuria remiantis buvo priimtas šis nutarimas, šio vertinimo nereikalaujama?

      (
         1
      )	OL L 206, p. 7; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 15 sk., 2 t., p. 102.
   (
         2
      )	2001 m. birželio 27 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2001/42/EB dėl tam tikrų planų ir programų pasekmių aplinkai vertinimo (OL L 197, p. 30; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 15 sk., 6 t., p. 157).


title: Byla C-214/18: 2018 m. kovo 26 d. Sąd Rejonowy w Sopocie (Lenkija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje H.W.

text:
201807060211994402018/C 259/272142018CJC25920180723LT01LTINFO_JUDICIAL20180326191911Byla C-214/18: 2018 m. kovo 26 d.Sąd Rejonowy w Sopocie (Lenkija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje H.W.

 ---documentbreak--- C2592018LT1910120180326LT00271911912018 m. kovo 26 d.Sąd Rejonowy w Sopocie (Lenkija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje H.W.

   (Byla C-214/18)2018/C 259/27Proceso kalba: lenkų
      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Sąd Rejonowy w Sopocie

      Šalys pagrindinėje byloje

      Pareiškėja: H.W.

      Kitos proceso šalys: PSM „K“ w G., Komornik Sądowy przy Sądzie Rejonowym w Sopocie Aleksandra Treder

      Prejudiciniai klausimai

            1.

            Ar pagal pridėtinės vertės mokesčio sistemą, įtvirtintą 2006 m. lapkričio 28 d. Tarybos direktyvoje 2006/112/EB (
                  1
               ) dėl pridėtinės vertės mokesčio bendros sistemos, visų pirma pagal šios direktyvos 1 straipsnį, 2 straipsnio 1 dalies a ir c punktus ir 73 straipsnį, aiškinamus kartu su 78 straipsnio pirmos pastraipos a punktu, ir iš jų kylantį PVM neutralumo principą, kuris yra bendrasis Sąjungos teisės principas, leistinas požiūris – atsižvelgiant į Ustawa z dnia 11 marca 2004 r. o podatku od towarów i usług (2004 m. kovo 11 d. Įstatymas dėl prekių ir paslaugų mokesčio, toliau – UPTU) (suvestinė redakcija, Dz. U., 2017, pozicija 1221, su pakeitimais) 29a straipsnio 1 dalį ir 29a straipsnio 6 dalies 1 punktą, siejamus su Ustawa z dnia 29 sierpnia 1997 r. o komornikach sądowych i egzekucji (1997 m. rugpjūčio 29 d. Teismo antstolių ir vykdymo įstatymas, toliau – UKSE) (suvestinė redakcija Dz. U., 2017, pozicija 1277, su pakeitimais) 49 straipsnio 1 dalimi, 35 straipsniu ir 63 straipsnio 4 dalimi – pagal kurį į teismo antstoliams mokamus vykdymo mokesčius yra įskaičiuota prekių ir paslaugų mokesčio (t. y. PVM) suma?
            Jeigu į pirmąjį klausimą būtų atsakyta teigiamai:

            2.

            Ar atsižvelgiant į proporcingumo principą, kuris yra bendrasis Sąjungos teisės principas, leistinas požiūris, kad antstolis, kuris sprendimų vykdymo srityje laikomas PVM apmokestinamu asmeniu, iš tiesų turi visas teisines priemones, leidžiančias tinkamai įvykdyti mokestinę prievolę, grindžiamą prielaida, kad į vykdymo mokestį, mokamą remiantis UKSE nuostatomis, yra įskaičiuotas prekių ir paslaugų mokestis (t. y. PVM)?

      (
         1
      )	OL L 347, 2006, p. 1.


201807060121993482018/C 259/136602016CJC25920180723LT01LTINFO_JUDICIAL20180531101121Sujungtos bylos C-660/16 ir C-661/16: 2018 m. gegužės 31 d. Teisingumo Teismo (penktoji kolegija) sprendimas byloje Bundesfinanzhof (Vokietija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Finanzamt Dachau / Achim Kollroß (C-660/16), Finanzamt Göppingen / Erich Wirtl (C-661/16) (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą — Apmokestinimas — Bendra pridėtinės vertės mokesčio sistema (PVM) — Direktyva 2006/112/EB — Prekių tiekimas — 65 straipsnis — 167 straipsnis — Atliktas išankstinis mokėjimas, siekiant įsigyti prekę, kuri galiausiai nebuvo patiekta — Tiekėjo teisėtų atstovų nuteisimas baudžiamąja tvarka už sukčiavimą — Tiekėjo nemokumas — Pirkimo mokesčio atskaita — Sąlygos — 185 ir 186 straipsniai — Nacionalinio mokesčių administratoriaus atliktas tikslinimas — Sąlygos)
 ---documentbreak--- C2592018LT1010120180531LT00131011122018 m. gegužės 31 d. Teisingumo Teismo (penktoji kolegija) sprendimas byloje Bundesfinanzhof (Vokietija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Finanzamt Dachau / Achim Kollroß (C-660/16), Finanzamt Göppingen / Erich Wirtl (C-661/16)

   (Sujungtos bylos C-660/16 ir C-661/16) (
         1
      )
   „(Prašymas priimti prejudicinį sprendimą — Apmokestinimas — Bendra pridėtinės vertės mokesčio sistema (PVM) — Direktyva 2006/112/EB — Prekių tiekimas — 65 straipsnis — 167 straipsnis — Atliktas išankstinis mokėjimas, siekiant įsigyti prekę, kuri galiausiai nebuvo patiekta — Tiekėjo teisėtų atstovų nuteisimas baudžiamąja tvarka už sukčiavimą — Tiekėjo nemokumas — Pirkimo mokesčio atskaita — Sąlygos — 185 ir 186 straipsniai — Nacionalinio mokesčių administratoriaus atliktas tikslinimas — Sąlygos)“2018/C 259/13Proceso kalba: vokiečių
      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Bundesfinanzhof

      Šalys pagrindinėje byloje

      Ieškovės: Finanzamt Dachau (C-660/16), Finanzamt Göppingen (C-661/16)

      Atsakovai: Achim Kollroß (C-660/16) Erich Wirtl (C-661/16)

      Rezoliucinė dalis

            1.

            2006 m. lapkričio 28 d. Tarybos direktyvos 2006/112/EB dėl pridėtinės vertės mokesčio bendros sistemos 65 ir 167 straipsnius reikia aiškinti taip, kad tokiomis aplinkybėmis, kaip nagrinėjamos pagrindinėse bylose, potencialiam nagrinėjamų prekių pirkėjui negali būti atsisakyta suteikti teisę į pridėtinės vertės mokesčio už atliktą išankstinį mokėjimą atskaitą, nes šis išankstinis mokėjimas buvo atliktas ir gautas, o šio mokėjimo momentu visos svarbios būsimo prekių tiekimo aplinkybės galėjo būti laikomos pirkėjui žinomomis, todėl atrodė, jog šis prekių tiekimas aiškus. Vis dėlto minėtam pirkėjui gali būti atsisakyta suteikti tokią teisę, jeigu, atsižvelgiant į objektyvius veiksnius, nustatyta, kad išankstinio mokėjimo atlikimo momentu jis žinojo arba pagrįstai turėjo žinoti, kad šis prekių tiekimas buvo neaiškus.

            2.

            Direktyvos 2006/112 185 ir 186 straipsnius reikia aiškinti taip, kad jie tokiomis aplinkybėmis, kaip nagrinėjamos pagrindinėse bylose, nedraudžia nacionalinės teisės aktų arba praktikos, pagal kuriuos PVM už atliktą išankstinį mokėjimą už prekės tiekimą atskaitos tikslinimas siejamas su šio tiekėjo gauto išankstinio mokėjimo grąžinimu.

      (
         1
      )	OL C 86, 2017 3 20.


201807060651994562018/C 259/542822018TC25920180723LT01LTINFO_JUDICIAL20180503394021Byla T-282/18: 2018 m. gegužės 3 d. pareikštas ieškinys byloje Bernis ir kt. / BPV

 ---documentbreak--- C2592018LT3910120180503LT00543914022018 m. gegužės 3 d. pareikštas ieškinys byloje Bernis ir kt. / BPV

   (Byla T-282/18)2018/C 259/54Proceso kalba: anglų
      Šalys

      Ieškovai: Ernests Bernis (Jūrmala, Latvija), Oļegs Fiļs (Jūrmala), OF Holding SIA (Ryga, Latvija) ir Cassandra Holding Company SIA (Jūrmala), atstovaujami advokatų O. Behrends, M. Kirchner ir L. Feddern

      Atsakovė: Bendra pertvarkymo valdyba (BPV)

      Reikalavimai

   Ieškovai Bendrojo Teismo prašo:

            —

            Panaikinti 2018 m. vasario 23 d. Bendros pertvarkymo valdybos (BPV) sprendimą, kiek jis susijęs su ABLV Bank, AS ir ABLV Bank Luxembourg, SA;

            —

            priteisti iš atsakovės bylinėjimosi išlaidas.

      Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

   Grįsdami ieškinį ieškovai remiasi trylika pagrindų.

            1.

            Pirmasis ieškinio pagrindas, susijęs su tuo, kad BPV neturėjo kompetencijos priimti sprendimą dėl likvidavimo.

            2.

            Antrasis ieškinio pagrindas, susijęs su tuo, kad BPV, paskelbdama oficialų sprendimą nepriimti pertvarkymo priemonių, pažeidė ieškovų teises.

            3.

            Trečiasis ieškinio pagrindas, susijęs su tuo, kad BPV pažeidė ieškovų teises, klaidingai atlikusi vertinimą pagal Reglamento (ES) Nr. 806/2014 (
                  1
               ) 18 straipsnio 1 dalies b punktą.

            4.

            Ketvirtasis ieškinio pagrindas, susijęs su tuo, kad BPV pažeidė ieškovų teises, atsižvelgiant į jos klaidingą vertinimą pagal Reglamento Nr. 806/2014 18 straipsnio 1 dalies a punktą.

            5.

            Penktasis ieškinio pagrindas, susijęs su tuo, kad BPV pažeidė ieškovų teisę būti išklausytam, taip pat kitas procesines teises.

            6.

            Šeštasis ieškinio pagrindas, susijęs su tuo, kad BPV pažeidė ieškovų teisę į atitinkamai pagrįstą sprendimą.

            7.

            Septintasis ieškinio pagrindas, susijęs su tuo, kad BPV rūpestingai ir nešališkai neišnagrinėjo ir neįvertino visų bylos aspektų.

            8.

            Aštuntasis ieškinio pagrindas, susijęs su tuo, kad BPV pažeidė proporcingumo principą.

            9.

            Devintasis ieškinio pagrindas, susijęs su tuo, kad BPV pažeidė vienodo požiūrio principą.

            10.

            Dešimtasis ieškinio pagrindas, susijęs su tuo, kad BPV pažeidė ieškovų teisę į nuosavybę ir laisvę verstis verslu.

            11.

            Vienuoliktasis ieškinio pagrindas, susijęs su tuo, kad BPV pažeidė nemo auditur principą.

            12.

            Dvyliktasis ieškinio pagrindas, susijęs su tuo, kad BPV piktnaudžiavo įgaliojimais (détournement de pouvoir).

            13.

            Tryliktasis ieškinio pagrindas, susijęs su tuo, kad BPV pažeidė ieškovų teises pagal Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijos 41 straipsnį, nes neužtikrino sąlygų, kuriomis atitinkamos Sąjungos institucijos ir įstaigos galėtų išnagrinėti ieškovų bylas.

      (
         1
      )	2014 m. liepos 15 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (ES) Nr. 806/2014, kuriuo nustatomos kredito įstaigų ir tam tikrų investicinių įmonių pertvarkymo vienodos taisyklės ir vienoda procedūra, kiek tai susiję su bendru pertvarkymo mechanizmu ir Bendru pertvarkymo fondu, ir iš dalies keičiamas Reglamentas (ES) Nr. 1093/2010 (OL L 225, 2014 p. 1).


title: Byla C-345/18 P: 2018 m. gegužės 25 d. Caviro Distillerie Srl, Distillerie Bonollo SpA, Distillerie Mazzari SpA ir Industria Chimica Valenzana (ICV) SpA pateiktas apeliacinis skundas dėl 2018 m. kovo 15 d. Bendrojo Teismo (devintoji kolegija) priimto sprendimo byloje T-211/16 Caviro Distillerie ir kt. / Komisija

text:
201807060171993492018/C 259/403452018CJC25920180723LT01LTINFO_JUDICIAL20180525282922Byla C-345/18 P: 2018 m. gegužės 25 d.Caviro Distillerie Srl, Distillerie Bonollo SpA, Distillerie Mazzari SpA ir Industria Chimica Valenzana (ICV) SpA pateiktas apeliacinis skundas dėl 2018 m. kovo 15 d. Bendrojo Teismo (devintoji kolegija) priimto sprendimo byloje T-211/16 Caviro Distillerie ir kt. / Komisija

 ---documentbreak--- C2592018LT2820120180525LT00402822922018 m. gegužės 25 d.Caviro Distillerie Srl, Distillerie Bonollo SpA, Distillerie Mazzari SpA ir Industria Chimica Valenzana (ICV) SpA pateiktas apeliacinis skundas dėl 2018 m. kovo 15 d. Bendrojo Teismo (devintoji kolegija) priimto sprendimo byloje T-211/16 Caviro Distillerie ir kt. / Komisija

   (Byla C-345/18 P)2018/C 259/40Proceso kalba: anglų
      Šalys

      Apeliantės: Caviro Distillerie Srl, Distillerie Bonollo SpA, Distillerie Mazzari SpA ir Industria Chimica Valenzana (ICV) SpA, atstovaujamos solisitoriaus R. MacLean

      Kita proceso šalis: Europos Komisija

      Apeliančių reikalavimai

            —

            panaikinti Bendrojo Teismo sprendimą, atsižvelgiant į tai, kad jis neleistinai pakeitė Komisijos vertinimą pakeitė savu, kai antrąjį nagrinėjo apeliančių ieškinio pagrindą,

            —

            panaikinti Bendrojo Teismo sprendimą, remiantis akivaizdžiu jam pateiktų įrodymų iškraipymu vertinant galutinę Sąjungos pramonės rinkos dalį,

            —

            pripažinti pagrįstu apeliančių antrąjį apeliacinio skundo pagrindą dėl neteisingo Bendrojo Teismo pateikto rinkos dalies situacijos vertinimo pačiam nuspręsti dėl šio pagrindo, priimant galutinį sprendimą,

            —

            subsidiariai grąžinti bylą Bendrajam Teismui, kad šis nuspręstų dėl apeliančių nurodytų pagrindų,

            —

            pripažinti, kad Bendrasis Teismas padarė akivaizdžią vertinimo klaidą ir pažeidė Pagrindinio reglamento (
                  1
               ) 3 straipsnio 2 ir 5 dalis, priėjęs prie išvados, kad Komisija nepadarė jokios akivaizdžios vertinimo klaidos, vertindama materialinės žalos nustatymo faktus,

            —

            pripažinti, kad Bendrasis Teismas nepakankamai motyvavo ir pateikė vienas kitam prieštaraujančius vertinimus,

            —

            nurodyti Komisijai padengti apeliančių abiejose instancijose patirtas bylinėjimosi išlaidas.

      Apeliacinio skundo pagrindai ir pagrindiniai argumentai

   Apeliantės, grįsdamos savo apeliacinį skundą, nurodo tris jo pagrindus. Visi trys Teisingumo Teisme pateikto apeliacinio skundo pagrindai susiję su antruoju ieškinio, pateikto Bendrajame Teisme, pagrindu. Apibendrintai nurodomi tokie Teisingumo Teisme pateikto apeliacinio skundo pagrindai:

            1.

            Bendrasis Teismas padarė teisės klaidą Komisijos vertinimą pakeisdamas savu, kai nagrinėjo Sąjungos pramonės rinkos dalies sumažėjimo reikšmę santykiniais ir absoliučiais skaičiais ir (arba) akivaizdžiai iškraipė jam pateiktus įrodymus dėl Sąjungos pramonės rinkos dalies sumažėjimo.

            2.

            Bendrasis Teismas padarė akivaizdžią vertinimo klaidą ir pažeidė Pagrindinio reglamento 3 straipsnio 2 ir 5 dalis, kai nusprendė, jog Komisija nepadarė jokis akivaizdžios vertinimo klaidos nuspręsdama dėl materialinės žalos.

            3.

            Bendrasis Teismas pakankamai nemotyvavo savo sprendimo šiuo klausimu, nes nepaaiškino, kodėl Komisijos klaida, padaryta vertinant Sąjungos pramonės dalį nelėmė ginčijamo reglamento panaikinimo, kaip to reikalavo apeliantės. Be to, Bendrasis Teismas pateikė vienas kitam prieštaraujančius vertinimus, nes nustatė Komisijos klaidą vertinant Sąjungos pramonės rinkos dalį, tačiau galiausiai priėmė jai palankų sprendimą.

      (
         1
      )	2009 m. lapkričio 30 d. Tarybos reglamentas (EB) Nr. 1225/2009 dėl apsaugos nuo importo dempingo kaina iš Europos Bendrijos narėmis nesančių valstybių (OL L 343, 2009, p. 51).


201807060051994002018/C 259/141902017CJC25920180723LT01LTINFO_JUDICIAL20180531111111Byla C-190/17: 2018 m. gegužės 31 d. Teisingumo Teismo (pirmoji kolegija) sprendimas byloje (Tribunal Superior de Justicia de Madrid (Ispanija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Lu Zheng / Ministerio de Economía y Competitividad (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą — Grynųjų pinigų, įvežamų į Europos Sąjungą ar išvežamų iš jos, kontrolė — Reglamentas (EB) Nr. 1889/2005 — Taikymo sritis — SESV 63 straipsnis — Laisvas kapitalo judėjimas — Trečiosios šalies pilietis, savo bagaže gabenantis nedeklaruotą didelę grynųjų pinigų sumą — Prievolė deklaruoti, susijusi su šios sumos išvežimu iš Ispanijos teritorijos — Sankcijos — Proporcingumas)
 ---documentbreak--- C2592018LT1110120180531LT00141111112018 m. gegužės 31 d. Teisingumo Teismo (pirmoji kolegija) sprendimas byloje (Tribunal Superior de Justicia de Madrid (Ispanija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Lu Zheng / Ministerio de Economía y Competitividad

   (Byla C-190/17) (
         1
      )
   „(Prašymas priimti prejudicinį sprendimą — Grynųjų pinigų, įvežamų į Europos Sąjungą ar išvežamų iš jos, kontrolė — Reglamentas (EB) Nr. 1889/2005 — Taikymo sritis — SESV 63 straipsnis — Laisvas kapitalo judėjimas — Trečiosios šalies pilietis, savo bagaže gabenantis nedeklaruotą didelę grynųjų pinigų sumą — Prievolė deklaruoti, susijusi su šios sumos išvežimu iš Ispanijos teritorijos — Sankcijos — Proporcingumas)“2018/C 259/14Proceso kalba: ispanų
      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Tribunal Superior de Justicia de Madrid

      Šalys pagrindinėje byloje

      Pareiškėja: Lu Zheng

      Atsakovė: Ministerio de Economía y Competitividad

      Rezoliucinė dalis

   SESV 63 ir 65 straipsnius reikia aiškinti taip, kad jie draudžia valstybės narės teisės aktus, kaip antai nagrinėjamus pagrindinėje byloje, kurie numato, kad prievolės deklaruoti dideles grynųjų pinigų sumas, įvežamas į šios valstybės teritoriją ar išvežamas iš jos, neįvykdymas užtraukia baudą, kuri gali siekti iki dvigubos nedeklaruotos pinigų sumos.
   (
         1
      )	OL C 221, 2017 7 10.


title: Byla C-260/18: 2018 m. balandžio 16 d. Sąd Okręgowy w Warszawie (Lenkija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Kamil Dziubak, Justyna Dziubak / Raiffeisen Bank Polska SA

text:
201807060261994522018/C 259/282602018CJC25920180723LT01LTINFO_JUDICIAL20180416192022Byla C-260/18: 2018 m. balandžio 16 d.Sąd Okręgowy w Warszawie (Lenkija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Kamil Dziubak, Justyna Dziubak / Raiffeisen Bank Polska SA

 ---documentbreak--- C2592018LT1920120180416LT00281922022018 m. balandžio 16 d.Sąd Okręgowy w Warszawie (Lenkija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Kamil Dziubak, Justyna Dziubak / Raiffeisen Bank Polska SA

   (Byla C-260/18)2018/C 259/28Proceso kalba: lenkų
      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Sąd Okręgowy w Warszawie

      Šalys pagrindinėje byloje

      Ieškovai: Kamil Dziubak, Justyna Dziubak

      Atsakovas: Raiffeisen Bank Polska SA

      Prejudiciniai klausimai

            1.

            Ar 1993 m. balandžio 5 d. Direktyvos 93/13/EEB dėl nesąžiningų sąlygų sutartyse su vartotojais (
                  1
               ) 1 straipsnio 2 dalis ir 6 straipsnio 1 dalis leidžia daryti prielaidą, kad jeigu konkrečių sutarties sąlygų, kuriose apibrėžiamas šalių prievolės įvykdymo būdas (mokėjimo dydis), pripažinimo nesąžiningomis sutarties sąlygomis pasekmė būtų vartotojui nepalankus visos sutarties negaliojimas, sutarties spragas galima užpildyti remiantis ne dispozityvia nuostata, kuria vienareikšmiai pakeičiama nesąžininga sąlyga, bet nacionalinės teisės nuostatomis, kuriose numatyta iš teisinio veiksmo kylančias pasekmes papildyti iš teisingumo principų (visuomenės sambūvio principų) arba nusistovėjusių papročių kylančiomis pasekmėmis?

            2.

            Ar galimas visos sutarties negaliojimo pasekmių vartotojui vertinimas turi būti atliekamas atsižvelgiant į sutarties sudarymo metu buvusias aplinkybes, o gal į aplinkybes, buvusias tuo metu, kai tarp šalių kilo ginčas dėl konkrečios sąlygos galiojimo (vartotojas rėmėsi jos nesąžiningumu) ir kokią reikšmę turi vykstant šiam ginčui vartotojo išreikšta pozicija?

            3.

            Ar gali būti išlaikytas sąlygų, kurios, atsižvelgiant į Direktyvos 93/13/EEB normas, laikomos nesąžiningomis sutarties sąlygomis, galiojimas, jeigu toks sprendimas nagrinėjant ginčą būtų objektyviai naudingas vartotojui?

            4.

            Ar, atsižvelgiant į Direktyvos 93/13/EEB 6 straipsnio 1 dalies turinį, pripažinus sutarties sąlygas, kuriose apibrėžiamas šalių prievolės dydis ir įvykdymo būdas, nesąžiningomis gali susiklostyti tokia situacija, kad pagal sutarties turinį nustatytas teisinių santykių pobūdis, neatsižvelgiant į nesąžiningų sąlygų sukeliamas pasekmes, skirsis nuo teisinių santykių, dėl kurių šalys išreiškė savo valią, pobūdžio, tiek, kiek jis susijęs su pagrindine šalims tenkančia prievole, visų pirma ar sutarties sąlygų pripažinimas nesąžiningomis reiškia, kad galima toliau taikyti kitas sutarties sąlygas, kurios nėra nurodomos kaip nesąžiningos, apibrėžiančias pagrindinę vartotojo prievolę, jeigu šalių suderintas šių nuostatų pobūdis (jų įtraukimas į sutartį) buvo neatsiejamas nuo vartotojo ginčijamos nuostatos?

      (
         1
      )	OL L 95, 1993, p. 29; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 15 sk., 2 t., p. 88.


201807060741994112018/C 259/552832018TC25920180723LT01LTINFO_JUDICIAL20180503404121Byla T-283/18: 2018 m. gegužės 3 d. pareikštas ieškinys byloje Bernis ir kt. / ECB

 ---documentbreak--- C2592018LT4010120180503LT00554014122018 m. gegužės 3 d. pareikštas ieškinys byloje Bernis ir kt. / ECB

   (Byla T-283/18)2018/C 259/55Proceso kalba: anglų
      Šalys

      Ieškovai: Ernests Bernis (Jūrmala, Latvija), Oļegs Fiļs (Jūrmala), OF Holding SIA (Ryga, Latvija) ir Cassandra Holding Company SIA (Jūrmala), atstovaujami advokatų O. Behrends, M. Kirchner ir L. Feddern

      Atsakovas: Europos centrinis bankas (ECB)

      Reikalavimai

   Ieškovai Bendrojo Teismo prašo:

            —

            Panaikinti 2018 m. vasario 23 d. Europos centrinio banko (ECB) sprendimą, pagal kurį ABLV Bank, AS ir ABLV Bank Luxembourg, SA žlunga arba gali žlugti;

            —

            priteisti iš atsakovo bylinėjimosi išlaidas.

      Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

   Grįsdami ieškinį ieškovai remiasi dešimčia pagrindų.

            1.

            Pirmasis ieškinio pagrindas, susijęs su tuo, kad ECB vertinimas, pagal kurį ABLV Bank, AS ir ABLV Bank Luxembourg, SA„žlunga arba gali žlugti“, keliais aspektais buvo klaidingas ir su trūkumais.

            2.

            Antrasis ieškinio pagrindas, susijęs su tuo, kad ECB pažeidė ieškovų teisę būti išklausytam, taip pat kitas procesines teises.

            3.

            Trečiasis ieškinio pagrindas, susijęs su tuo, kad ECB pažeidė ieškovų teisę į atitinkamai pagrįstą sprendimą.

            4.

            Ketvirtasis ieškinio pagrindas, susijęs su tuo, kad ECB rūpestingai ir nešališkai neišnagrinėjo ir neįvertino visų svarbių individualios bylos aspektų.

            5.

            Penktasis ieškinio pagrindas, susijęs su proporcingumo principo pažeidimu.

            6.

            Šeštasis ieškinio pagrindas, susijęs su tuo, kad ECB pažeidė vienodo požiūrio principą.

            7.

            Septintasis ieškinio pagrindas, susijęs su tuo, kad ECB pažeidė ieškovų teisę į nuosavybę ir laisvę verstis verslu.

            8.

            Aštuntasis ieškinio pagrindas, susijęs, su tuo, kad ECB pažeidė nemo auditur principą.

            9.

            Devintasis ieškinio pagrindas, susijęs, su tuo, kad ECB piktnaudžiavo įgaliojimais (détournement de pouvoir).

            10.

            Dešimtasis ieškinio pagrindas, susijęs, su ABLV Bank teisių pagal Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijos 41 straipsnį pažeidimu, nes ECB neužtikrino sąlygų, kad atitinkamos Sąjungos institucijos ir įstaigos išnagrinėtų ABLV Bank bylą.


201807060511993962018/C 259/415682016TC25920180723LT01LTINFO_JUDICIAL20180614303011Byla T-568/16 ir T-599/16: 2018 m. birželio 14 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Spagnolli / Komisija (Viešoji tarnyba — Pareigūnai — Sutuoktinio, kuris yra pareigūnas, mirtis — Kiti teisių per pareigūną įgiję asmenys — Maitintojo netekimo pensija — Našlaičio pensija — Pareigūno sutuoktinio, likusio našliu, darbo vietos pakeitimas — Darbo užmokesčio priderinimas — Maitintojo netekimo ir našlaičio pensijų apskaičiavimo metodas — Pareigūnų tarnybos nuostatų 81a straipsnis — Pranešimas dėl teisių į pensiją pakeitimo — Asmens nenaudai priimtas aktas, kaip jis suprantamas pagal Pareigūnų tarnybos nuostatų 91 straipsnį — Pareigūnų tarnybos nuostatų 85 straipsnis — Nepagrįstai išmokėtų sumų susigrąžinimas — Sąlygos — Prašymas atlyginti turtinę ir neturtinę žalą)
 ---documentbreak--- C2592018LT3010120180614LT00413013012018 m. birželio 14 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Spagnolli / Komisija

   (Byla T-568/16 ir T-599/16) (
         1
      )
   „(Viešoji tarnyba — Pareigūnai — Sutuoktinio, kuris yra pareigūnas, mirtis — Kiti teisių per pareigūną įgiję asmenys — Maitintojo netekimo pensija — Našlaičio pensija — Pareigūno sutuoktinio, likusio našliu, darbo vietos pakeitimas — Darbo užmokesčio priderinimas — Maitintojo netekimo ir našlaičio pensijų apskaičiavimo metodas — Pareigūnų tarnybos nuostatų 81a straipsnis — Pranešimas dėl teisių į pensiją pakeitimo — Asmens nenaudai priimtas aktas, kaip jis suprantamas pagal Pareigūnų tarnybos nuostatų 91 straipsnį — Pareigūnų tarnybos nuostatų 85 straipsnis — Nepagrįstai išmokėtų sumų susigrąžinimas — Sąlygos — Prašymas atlyginti turtinę ir neturtinę žalą)“2018/C 259/41Proceso kalba: italų
      Šalys

      Ieškovai: Alberto Spagnolli (Parma, Italija), Francesco Spagnolli (Parma), Maria Alice Spagnolli (Parma) ir Bianca Maria Elena Spagnolli (Parma), atstovaujami advokatų

      Atsakovė: Europos Komisija, atstovaujama G. Gattinara ir F. Simonetti

      Dalykas

   Pagal SESV 270 straipsnį pateikto prašymo byloje T-568/16 panaikinti 2015 m. vasario 6 d. Komisijos Individualių išmokų administravimo ir mokėjimo biuro (PMO) pranešimą dėl pakeitimo Nr. 3 PMO/04/LM/2015/ARES, kuriame nurodytos naujos ieškovams suteiktų maitintojo netekimo ir našlaičio pensijų sumos, ir byloje T-599/16, pirma, panaikinti 2015 m. rugpjūčio 17 d. PMO sprendimą PMO/04/LM/2015/ARES/3406787 dėl ieškovams nepagrįstai kaip maitintojo netekimo ar našlaičio pensijos išmokėtos sumos susigrąžinimo ir, antra, atlyginti žalą, kurią ieškovai tariamai patyrė.

      Rezoliucinė dalis

            1.

            Atmesti ieškinį byloje T-568/16.

            2.

            Byloje T-599/16 panaikinti 2015 m. rugpjūčio 17 d. Komisijos Individualių išmokų administravimo ir mokėjimo biuro (PMO) sprendimą PMO/04/LM/2015/ARES/3406787 dėl ieškovams negrįstai kaip maitintojo netekimo ir našlaičio pensijų išmokėtų sumų susigrąžinimo ir atmesti likusią ieškinio dalį.

            3.

            Kiekviena šalis padengia savo bylinėjimosi išlaidas kiekvienoje iš šių bylų.

      (
         1
      )	OL C 111, 2016 3 29 (byla, iš pradžių įregistruota Europos Sąjungos tarnautojų teisme numeriu F-140/15, perduota Europos Sąjungos Bendrajam Teismui 2016 m. rugsėjo 1 d.).


201807060581993892018/C 259/562992018TC25920180723LT01LTINFO_JUDICIAL20180516414221Byla T-299/18: 2018 m. gegužės 16 d. pareikštas ieškinys byloje Strabag Belgium / Parlamentas

 ---documentbreak--- C2592018LT4110120180516LT00564114222018 m. gegužės 16 d. pareikštas ieškinys byloje Strabag Belgium / Parlamentas

   (Byla T-299/18)2018/C 259/56Proceso kalba: prancūzų
      Šalys

      Ieškovė: Strabag Belgium (Antverpenas, Belgija), atstovaujama advokatų M. Schoups, K. Lemmens ir M. Lahbib

      Atsakovas: Europos Parlamentas

      Reikalavimai

   Ieškovė Bendrojo Teismo prašo:

            —

            pripažinti šį prašymą dėl panaikinimo priimtinu ir pagrįstu;

            —

            atitinkamai panaikinti i) 2018 m. balandžio 19 d. sprendimą, kuriuo patvirtinamas 2017 m. lapkričio 24 d. Europos Parlamento sprendimas preliminariąją sutartį dėl Briuselyje esančiuose Europos Parlamento pastatuose atliktinų bendro pobūdžio darbų (Konkursas Nr. 06/D20/2017/M036) sudaryti su penkiais kitais dalyviais, o ne su SA Strabag Belgium, ir ii) atsakingo leidimus suteikiančio pareigūno paskirto vertinimo komiteto 2018 m. kovo 26 d. parengtą pasiūlymų analizę (addendum);

            —

            priteisti iš Europos Parlamento visas bylinėjimosi šioje instancijoje išlaidas, įskaitant proceso išlaidas.

      Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

   Grįsdama ieškinį ieškovė nurodo vienintelį pagrindą, kuriame tvirtina, kad pažeista:

            i)

            2012 m. spalio 25 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES, Euratomas) Nr. 966/2012 dėl Sąjungos bendrajam biudžetui taikomų finansinių taisyklių ir kuriuo panaikinamas Tarybos reglamentas (EB, Euratomas) Nr. 1605/2002 (OL L 298, 2012, p. 1), iš dalies pakeisto 2015 m. spalio 28 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentu (ES, Euratomas) Nr. 2015/1929 (OL L 286, 2015, p. 1), 110 straipsnio 5 dalis, kurioje numatyta, kad Komisijai suteikiami įgaliojimai priimti deleguotuosius aktus pagal 210 straipsnį dėl išsamių sutarčių skyrimo kriterijų, įskaitant ekonomiškai naudingiausio pasiūlymo;

            ii)

            [Deleguotojo reglamento (ES) Nr. 1268/2012] 151 straipsnis (pakeistas 2015 m. spalio 30 d. Komisijos deleguotuoju reglamentu (ES) 2015/2462, kuriuo iš dalies keičiamas Deleguotasis reglamentas (ES) Nr. 1268/2012 dėl Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES, Euratomas) Nr. 966/2012 dėl Sąjungos bendrajam biudžetui taikomų finansinių taisyklių taikymo taisyklių (OL L 342, 2015, p. 7)), kuriame įtvirtintos neįprastai mažos kainos pasiūlymams taikomos taisyklės, ir

            iii)

            Reglamento (ES, Euratomas) Nr. 966/2012 102 straipsnis, kuriame įtvirtinti bendrieji skaidrumo, proporcingumo, vienodų sąlygų ir nediskriminavimo principai viešųjų pirkimų srityje.

      Ieškovė teigia, kad minėtos taisyklės pažeistos, nes ginčijamame sprendime:

            i)

            nurodyta, kad jokie pateiktuose pasiūlymuose ar vėliau prašytuose papildomuose paaiškinimuose pateikti duomenys neleidžia tvirtinti, kad vienos iš bendrovių laimėtojų pasiūlymas būtų neįprastai mažos kainos, atsižvelgiant į taikytinas taisykles, ir

            ii)

            nurodyta, kad minėtas pasiūlymas yra tinkamas mažiausios kainos pasiūlymas, nepateikiant tinkamų to motyvų, nors šis pasiūlymas akivaizdžiai nebuvo tinkamas mažiausios kainos pasiūlymas, jame nurodytos neįprastai mažos kainos ir jis turėjo būti pripažintas netinkamu ir atmestas Europos Parlamentui atlikus konkretesnį ir išsamesnį nagrinėjimą.


201807060501993952018/C 259/425972016TC25920180723LT01LTINFO_JUDICIAL20180607313111Byla T-597/16: 2018 m. birželio 7 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje OW / EASA (Viešoji tarnyba — Laikinieji tarnautojai — Paskyrimas tarnybos interesais — Perkėlimas į kitas pareigas — Akivaizdi vertinimo klaida — Pareiga motyvuoti — Teisė į gynybą — Piktnaudžiavimas įgaliojimais)
 ---documentbreak--- C2592018LT3110120180607LT00423113112018 m. birželio 7 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje OW / EASA

   (Byla T-597/16) (
         1
      )
   „(Viešoji tarnyba — Laikinieji tarnautojai — Paskyrimas tarnybos interesais — Perkėlimas į kitas pareigas — Akivaizdi vertinimo klaida — Pareiga motyvuoti — Teisė į gynybą — Piktnaudžiavimas įgaliojimais)“2018/C 259/42Proceso kalba: anglų
      Šalys

      Ieškovė: OW, atstovaujama S. Rodrigues ir advokato C. Bernard-Glanz

      Atsakovė: Europos aviacijos saugos agentūra (EASA), atstovaujama iš pradžių F. Manuhutu ir A. Haug, vėliau A. Haug, padedamų advokatų D. Waelbroeck ir A. Duron

      Dalykas

   SESV 270 straipsniu grindžiamas prašymas panaikinti 2015 m. liepos 20 d. Sprendimą 2015/155/ED, kuriuo EASA vykdomasis direktorius paskyrė ieškovę į naujas pareigas.

      Rezoliucinė dalis

            1.

            Atmesti ieškinį.

            2.

            Priteisti iš OW bylinėjimosi išlaidas.

      (
         1
      )	OL C 296, 2016 8 16 (byla iš pradžių užregistruota Europos Sąjungos tarnautojų teisme numeriu F-27/16, o 2016 m. rugsėjo 1 d. perduota nagrinėti Europos Sąjungos Bendrajam Teismui).


201807130362004222018/C 268/1062017CJC26820180730LT01LTINFO_JUDICIAL201806078922Byla C-6/17 P: 2018 m. birželio 7 d. Teisingumo Teismo (šeštoji kolegija) sprendimas byloje ANKO AE Antiprosopeion, Emporiou kai Viomichanias / Europos Komisija (Apeliacinis skundas — Arbitražinės išlygos — Susitarimai „Perform“ ir „Oasis“, sudaryti vykdant Septintąją pamatinę mokslinių tyrimų, technologijų plėtros ir demonstravimo veiklos programą (2007 – 2013) — Tinkamos finansuoti išlaidos — Sumokėtų sumų grąžinimas — Priešieškinis)
 ---documentbreak--- C2682018LT820120180607LT001082922018 m. birželio 7 d. Teisingumo Teismo (šeštoji kolegija) sprendimas byloje ANKO AE Antiprosopeion, Emporiou kai Viomichanias / Europos Komisija

   (Byla C-6/17 P) (
         1
      )
   „(Apeliacinis skundas — Arbitražinės išlygos — Susitarimai „Perform“ ir „Oasis“, sudaryti vykdant Septintąją pamatinę mokslinių tyrimų, technologijų plėtros ir demonstravimo veiklos programą (2007 – 2013) — Tinkamos finansuoti išlaidos — Sumokėtų sumų grąžinimas — Priešieškinis)“2018/C 268/10Proceso kalba: graikų
      Šalys

      Apeliantė: ANKO AE Antiprosopeion, Emporiou kai Viomichanias, atstovaujama dikigoros S. Paliou

      Kita proceso šalis: Europos Komisija, atstovaujama R. Lyal ir A. Kyratsou

      Rezoliucinė dalis

            1.

            Atmesti apeliacinį skundą.

            2.

            Priteisti iš ANKO AE Antiprosopeion, Emporiou kai Viomichanias bylinėjimosi išlaidas.

      (
         1
      )	OL C 63, 2017 2 27.


title: Byla C-414/18: 2018 m. birželio 22 d. Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio (Italija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Iccrea Banca SpA Istituto Centrale del Credito Cooperativo / Banca d’Italia

text:
               3.9.2018

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 311/9

      2018 m. birželio 22 d.Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio (Italija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Iccrea Banca SpA Istituto Centrale del Credito Cooperativo / Banca d’Italia

      (Byla C-414/18)
      (2018/C 311/09)
      Proceso kalba: italų

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

         Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio

         Šalys pagrindinėje byloje

         Pareiškėja: Iccrea Banca SpA Istituto Centrale del Credito Cooperativo

         Atsakovas: Banca d’Italia

         Prejudicinis klausimas

      Ar Reglamento (EB) Nr. 2015/63 (1) 5 straipsnio 1 dalimi, visų pirma a ir f punktais, aiškinamais pagal principus, nustatytus tame teisės akte, taip pat Direktyvoje 2014/59 (2), Reglamente Nr. 2014/806 (3), Sutarties dėl ES veikimo 120 straipsnyje, pagal Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijoje nustatytas pagrindines vienodo požiūrio, nediskriminavimo ir proporcingumo taisykles ir dvigubo apmokestinimo draudimą apskaičiuojant Direktyvos 2014/59 103 straipsnio 2 dalyje nurodytus įnašus, draudžiama nustatytą schemą taikyti grupės vidaus įsipareigojimams, net ir tuo atveju, kai tai yra „faktinė“ grupė ar kai esama sąsajų tarp tam tikros įstaigos ir kitų tai pačiai sistemai priklausančių bankų? Ar, priešingai, atsižvelgiant į minėtus principus, palankus požiūris į tame pačiame 5 straipsnyje nurodytus dėl skatinamųjų paskolų atsiradusius įsipareigojimus pagal analogiją gali būti taikomas ir vadinamiesiems „antrojo lygmens“ įsipareigojimams, banko prisiimtiems kitų sistemos (Credito Cooperativo) bankų atžvilgiu, arba ar, minėtą ypatybę turinčios įstaigos, kuri veikia kaip pagrindinė susietos ir integruotos mažų bankų grupės įstaiga, net ir palaikydama ryšius su ECB ir finansų rinka, atveju, vadovaujantis galiojančiais teisės aktais, vis dėlto reikėtų šiek tiek pakoreguoti nacionalinės pertvarkymo institucijos Sąjungos institucijoms teikiamas finansinių duomenų prognozes ir tos įstaigos mokėtinų įnašų į pertvarkymo fondą apskaičiavimą, atsižvelgiant į jos tikruosius įsipareigojimus ir konkretų rizikos profilį?

         (1)  2014 m. spalio 21 d. Komisijos deleguotasis reglamentas (ES) 2015/63, kuriuo papildomos Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2014/59/ES nuostatos dėl ex ante įnašų, skirtų pertvarkymo finansavimo struktūroms (OL L 11, 2015, p. 44).

         (2)  2014 m. gegužės 15 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2014/59/ES, kuria nustatoma kredito įstaigų ir investicinių įmonių gaivinimo ir pertvarkymo sistema ir iš dalies keičiamos Tarybos direktyva 82/891/EEB, direktyvos 2001/24/EB, 2002/47/EB, 2004/25/EB, 2005/56/EB, 2007/36/EB, 2011/35/ES, 2012/30/ES bei 2013/36/ES ir Europos Parlamento ir Tarybos reglamentai (ES) Nr. 1093/2010 bei (ES) Nr. 648/2012 (OL L 173, 2014, p. 190).

         (3)  2014 m. liepos 15 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (ES) Nr. 806/2014 , kuriuo nustatomos kredito įstaigų ir tam tikrų investicinių įmonių pertvarkymo vienodos taisyklės ir vienoda procedūra, kiek tai susiję su bendru pertvarkymo mechanizmu ir Bendru pertvarkymo fondu, ir iš dalies keičiamas Reglamentas (ES) Nr. 1093/2010 (OL L 225, 2014, p. 1).


title: Byla C-362/18: 2018 m. birželio 5 d. Székesfehérvári Törvényszék (Vengrija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Hochtief AG / Fővárosi Törvényszék

text:
               3.9.2018

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 311/6

      2018 m. birželio 5 d.Székesfehérvári Törvényszék (Vengrija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Hochtief AG / Fővárosi Törvényszék

      (Byla C-362/18)
      (2018/C 311/06)
      Proceso kalba: vengrų

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

         Székesfehérvári Törvényszék

         Šalys pagrindinėje byloje

         Ieškovė: Hochtief AG

         Atsakovas: Fővárosi Törvényszék

         Prejudiciniai klausimai

                  1.

                  Ar pagrindiniai Europos Sąjungos teisės principai ir normos (ypač ESS 4 straipsnio 3 dalis ir vienodo aiškinimo reikalavimas), kaip juos yra išaiškinęs Europos Sąjungos Teisingumo Teismas, visų pirma Sprendime Köbler, turi būti aiškinami taip, kad valstybės narės teismo, kurio priimtu paskutinės instancijos sprendimu pažeidžiama Sąjungos teisė, atsakomybė gali būti pripažinta remiantis vien nacionaline teise arba vadovaujantis vien nacionalinėje teisėje įtvirtintais kriterijais? Jeigu atsakymas būtų neigiamas, ar pagrindiniai Europos Sąjungos teisės principai ir normos, ypač Europos Sąjungos Teisingumo Teismo sprendime Köbler įtvirtinti trys „valstybės“ atsakomybės pripažinimo kriterijai, turi būti aiškinami taip, kad valstybės narės atsakomybės už Sąjungos teisės pažeidimą, kurį padarė šios valstybės narės teismai, sąlygų įvykdymas turi būti vertinamas remiantis nacionaline teise?

                  2

                  Ar pagrindiniai Europos Sąjungos teisės principai ir normos (ypač ESS 4 straipsnio 3 dalis ir veiksmingos teisminės gynybos reikalavimas), ypač Europos Sąjungos Teisingumo Teismo sprendimai, priimti dėl valstybės narės atsakomybės, be kita ko, bylose Francovich, Brasserie du pêcheur ir Factortame ir Köbler, turi būti suprantami taip, kad valstybės narės paskutinės instancijos teismų priimtų sprendimų, kuriais pažeidžiama Sąjungos teisė, res judicata galia neleidžia pripažinti valstybės narės atsakomybės už žalą?

                  3

                  Ar direktyvose 89/665/EB (1), 92/13/EB (2) ir 2007/66/EB (3) ir Teisingumo Teismo sprendimuose Kühne & Heitz, Kapferer, Impresa Pizzarotti ir Transportes Urbanos įtvirtinti „veiksmingumo“ ir lygiavertiškumo principai turi būti aiškinami taip, kad per teisminės peržiūros procesą šalis nebegali remtis Europos Sąjungos Teisingumo Teismo prejudiciniame sprendime, priimtame ginčą pagrindinėje byloje antrąja instancija nagrinėjusio teismo prašymu, pateiktais vertinimais, atsižvelgiant į tai, kad į juos nebuvo atsižvelgta pagrindinėje byloje, ypač jei nacionalinis paskutinės instancijos teismas atmetė kasacinį skundą dėl sprendimo pagrindinėje byloje remdamasis tuo, kad šalis laiku nenurodė Teisingumo Teismo sprendime pateiktų vertinimų.

                  4

                  Ar trečiajame klausime nurodytos direktyvos ir Europos Sąjungos Teisingumo Teismo jurisprudencija, suformuota sprendimuose Impresa Pizzarotti (C-213/13), Kapferer (C-234/04), Kühne & Heitz (C-453/00) ir Transportes Urbanos ir Servicios Generales (C-118/08), kiek jie susiję su teisminės peržiūros leistinumu, ir pagrindiniai principai, įtvirtinti Teisingumo Teismo sprendimuose bylose C-470/99, C-327/00 ir C-241/06, kiek jie susiję su nacionalinėje teisėje nustatytais peržiūros viešųjų pirkimų srityje terminais, turi būti aiškinamos taip, kad nacionaliniai teismai elgiasi teisingai, kai neatsižvelgia į Teisingumo Teismo sprendimą, priimtą antrosios instancijos teismo prašymu savo nagrinėjamoje byloje, arba į Teisingumo Teismo sprendimą, kurio versija valstybės narės oficialiąja kalba nebuvo prieinama anksčiau, nei byla pradėta nagrinėti antrojoje instancijoje, ir kai nepaisant to nepriima nagrinėti šios šalies prašymo dėl teisminės peržiūros, grindžiamo Teisingumo Teismo sprendimais, kurie buvo nurodyti, bet į kuriuos nebuvo atsižvelgta, ir su tokiais sprendimais susijusiomis faktinėmis aplinkybėmis?

                  5

                  Ar trečiajame klausime nurodytos direktyvos ir Europos Sąjungos Teisingumo Teismo jurisprudencija, suformuota sprendimuose Impresa Pizzarotti (C-213/13), Kapferer (C-234/04), Kühne & Heitz (C-453/00) ir Transportes Urbanos ir Servicios Generales (C-118/08), turi būti aiškinamos taip, kad, kai bylos šalis daro nuorodą į Teisingumo Teismo sprendimą Kempter (C-2/06), – pagal kurį nebūtina daryti nuorodos į Teisingumo Teismo sprendimus, nes teismas turi juos taikyti savo iniciatyva, – nacionaliniai teismai elgiasi teisingai, kai neatsižvelgia į Teisingumo Teismo sprendimą, remdamasis nacionalinės proceso teisės normomis, ir nepaisydamas to, kas nurodyta Sprendime [Kempter,] ir net nenurodo šios aplinkybės nutartyje, kuria užbaigiamas procesas, ar jos motyvuojamojoje dalyje, ir kai nepriima nagrinėti šios šalies prašymo dėl teisminės peržiūros, grindžiamo Teisingumo Teismo sprendimais, kurie buvo nurodyti, bet į kuriuos nebuvo atsižvelgta, ir su tokiais sprendimais susijusiomis faktinėmis aplinkybėmis?

                  6

                  Ar Sprendimuose Köbler ir Traghetti del Mediterraneo įtvirtintas pakankamai rimto pažeidimo reikalavimas turi būti aiškinamas taip, kad tokio pažeidimo nėra, kai paskutinės instancijos teismas, atvirai nepaisydamas suformuotos ir labai detaliai nurodytos Teisingumo Teismo jurisprudencijos (kurią taip pat patvirtina įvairios teisinės nuomonės) atmeta asmens prašymą leisti teisminę peržiūrą, visiškai nedarydamas jokios nuorodos į ją ir visiškai nemotyvuodamas tokio sprendimo Sąjungos teisės požiūriu ir akivaizdžiai nenagrinėja ir net neužsimena apie poreikį kreiptis į Teisingumo Teismą, nepaisydamas to, kad šiam poreikiui pagrįsti buvo labai detaliai nurodyta reikšminga Teisingumo Teismo jurisprudencija? Atsižvelgiant į Teisingumo Teismo sprendimą CILFIT (C-283/81), ar nacionalinis teismas privalo pagrįsti savo sprendimą, kuomet nukrypdamas nuo teisiškai privalomo Teisingumo Teismo pateikto teisinio aiškinimo, atsisako priimti nagrinėti prašymą dėl teisminės peržiūros ir taip, nemotyvuodamas, atsisako pateikti prašymą priimti prejudicinį sprendimą?

                  7

                  Ar ESS 19 ir ESS 4 straipsnio 3 dalyje įtvirtinti veiksmingos teisminės gynybos ir lygiavertiškumo principai, SESV 49 straipsnyje įtvirtinta įsisteigimo laisvė ir laisvė teikti paslaugas, 1993 m. birželio 14 d. Tarybos direktyva 93/37/EEB dėl viešojo darbų pirkimo sutarčių sudarymo tvarkos derinimo, ir direktyvos 89/665/EEB, 92/13/EEB ir 2007/66/EB, turi būti aiškinami taip, kad jie nedraudžia kompetentingoms valdžios institucijoms ir teismams, akivaizdžiai nepaisant taikytinos Sąjungos teisės, atmesti vieną po kito ieškovo skundus dėl to, kad jam neleista dalyvauti viešojo pirkimo procedūroje, – turint omenyje, kad šiems skundams parengti kartais tenka surašyti daug dokumentų, skiriant daug laiko ir pinigų, dalyvauti teismo posėdžiuose, ir, nors teoriškai yra galimybė pripažinti atsakomybę dėl vykdant teismines funkcijas padarytos žalos, taikytini teisės aktai nesuteikia ieškovui galimybės teismo reikalauti atlyginti dėl neteisėtų priemonių patirtą žalą?

                  8

                  Ar Sprendimuose Köbler, Traghetti del Mediterraneo ir Saint Giorgio įtvirtinti principai turi būti aiškinami taip, kad negali būti atlyginta žala, padaryta dėl to, kad, nepaisydamas suformuotos Teisingumo Teismo jurisprudencijos, valstybės narės paskutinės instancijos teismas atsisakė priimti asmens per nustatytą terminą pateiktą prašymą dėl teisminės peržiūros, kai per šią peržiūros procedūrą jis būtų galėjęs reikalauti patirtų išlaidų atlyginimo?

                  9.

                  Kai pagal nacionalinę teisę prašymas dėl teisminės peržiūros turi būti priimamas dėl naujo Konstitucinio Teismo nutarimo paskelbimo ir siekiant atkurti konstitucingumą, ar neturėtų, atsižvelgiant į lygiavertiškumo principą ir Teisingumo Teismo sprendimą Transportes Urbanos ir Servicios Generales (C-118/08), būti priimtas prašymas dėl teisminės peržiūros taip pat tuo atveju, kai pagrindinėje byloje neatsižvelgta, remiantis procesinius terminus reglamentuojančiomis nacionalinės teisės normomis, į ankstesnį Teisingumo Teismo sprendimą, priimtą kitoje byloje, Teisingumo Teismo sprendimą, priimtą teismo pagrindinėje byloje prašymu, ir su tokiais sprendimais susijusias faktines aplinkybes?

         (1)  1989 m. gruodžio 21 d. Tarybos direktyva 89/665/EEB dėl įstatymų ir kitų teisės aktų, susijusių su peržiūros procedūrų taikymu sudarant viešojo prekių pirkimo ir viešojo darbų pirkimo sutartis, derinimo (OL L 395, p. 33; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 6 sk., 1 t., p. 246, klaidų ištaisymas OL L 63, 2016 3 10, p. 44).

         (2)  1992 m. vasario 25 d Tarybos direktyva 92/13/EEB dėl įstatymų ir kitų teisės aktų, reglamentuojančių Bendrijos taisyklių taikymą viešųjų pirkimų tvarkai vandens, energetikos, transporto ir telekomunikacijų sektoriuose, suderinimo (OL L 76, 1992, p. 14; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 6 sk., 1 t., p. 315).

         (3)  2007 m. gruodžio 11 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2007/66/EB, iš dalies keičianti Tarybos direktyvas 89/665/EEB ir 92/13/EEB dėl viešųjų sutarčių suteikimo peržiūros procedūrų veiksmingumo didinimo (OL L 335, 2007, p. 31).


title: Byla T-408/18: 2018 m. liepos 3 d. pareikštas ieškinys byloje Aristoteleio Panepistimio Thessalonikis / Švietimo, garso ir vaizdo bei kultūros vykdomoji įstaiga (EACEA)

text:
               10.9.2018

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 319/18

      2018 m. liepos 3 d. pareikštas ieškinys byloje Aristoteleio Panepistimio Thessalonikis / Švietimo, garso ir vaizdo bei kultūros vykdomoji įstaiga (EACEA)
      (Byla T-408/18)
      (2018/C 319/22)
      Proceso kalba: graikų

         Šalys

         Ieškovė: Aristoteleio Panepistimio Thessalonikis (Salonikai, Graikija), atstovaujama advokato S. Paliou

         Atsakovė: Švietimo, garso ir vaizdo bei kultūros vykdomoji įstaiga (EACEA)

         Reikalavimai

      Ieškovė Bendrojo Teismo prašo:

                  —

                  pripažinti, kad atsakovės prašymas, nurodytas 2018 m. balandžio 16 d. debeto avizoje Nr. 3241804913, kad ieškovė grąžintų dalį pagalbos, gautos už ENHSA (European Network of Heads of Schools of Architecture) veiklą, nepagrįstas dėl 77 169,78 EUR ir kad ši suma yra tinkamos finansuoti išlaidos;

                  —

                  pripažinti, kad atsakovės prašymas, nurodytas 2018 m. balandžio 9 d. debeto avizoje Nr. 3241804682, kad ieškovė grąžintų dalį pagalbos, gautos už ARCHI-MUNDUS veiklą, t. y. 28 976,83 EUR, nepagrįstas ir kad ši suma yra tinkamos finansuoti išlaidos;

                  —

                  nurodyti atsakovei grąžinti minėtas sumas ir teisės aktuose nustatytas palūkanas ir

                  —

                  priteisti iš Švietimo, garso ir vaizdo bei kultūros vykdomosios įstaigos ieškovės patirtas bylinėjimosi išlaidas.

         Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

      Šiuo ieškiniu Aristoteleio Panepistimio Thessalonikis ginčija EACEA prašymą, pateiktą 2018 m. balandžio 16 d. debeto avizoje Nr. 3241804913, dėl 84 955,12 EUR sumos už ENHSA veiklą. Be to, Aristoteleio Panepistimio Thessalonikis ginčija EACEA prašymą, pateiktą 2018 m. balandžio 9 d. debeto avizoje Nr. 3241804682 dėl ARCHI-MUNDUS veiklos.
      Šie prašymai pateikti po ieškovės patalpose EACEA atliktų patikrinimų vietoje, per kuriuos EACEA kėlė klausimą dėl išlaidų, kurias sudaro fiksuoto dydžio išmokos, skirtos vykusioms konferencijoms, susijusioms su ENHSA ir ARCHI-MUNDUS veikla, veiksmingumo.
      Šiomis aplinkybėmis ieškovė Europos Sąjungos Bendrojo Teismo prašo pripažinti, kad su abiem veiklomis susijusios graikų kalbos nemokantiems konferencijų dalyviams skirtos fiksuoto dydžio išmokos (per diem) yra tinkamos finansuoti išlaidos.

         Aristoteleio Panepistimio Thessalonikis teigia, kad EACEA ginčijamos išlaidos yra tinkamos finansuoti, o tai patvirtina per patikrinimus vietoje ir po jų vykusiame susirašinėjime ieškovės EACEA pateikta medžiaga.


title: Byla T-438/17: 2018 m. liepos 11 d. Bendrojo Teismo nutartis byloje The Scotch Whisky Association / EUIPO – José Estévez (JOHN COR)

text:
               10.9.2018

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 319/26

      2018 m. liepos 11 d. Bendrojo Teismo nutartis byloje The Scotch Whisky Association / EUIPO – José Estévez (JOHN COR)

      (Byla T-438/17) (1)

      (2018/C 319/31)
      Proceso kalba: ispanų
      Pirmosios kolegijos pirmininkas nutartimi nurodė išbraukti bylą iš registro.

         (1)  OL C 309, 2017 9 18.


title: Byla T-426/18: 2018 m. liepos 11 d. pareikštas ieškinys byloje Bizbike ir Hartmobile / Komisija

text:
               24.9.2018

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 341/21

      2018 m. liepos 11 d. pareikštas ieškinys byloje Bizbike ir Hartmobile / Komisija

      (Byla T-426/18)
      (2018/C 341/32)
      Proceso kalba: anglų

         Šalys

         Ieškovės: Bizbike (Wielsbeke, Nyderlandai), Hartmobile BV (Amsterdamas, Nyderlandai), atstovaujamos solisitoriaus R. MacLean

         Atsakovė: Europos Komisija

         Reikalavimai

      Ieškovė Bendrojo Teismo prašo:

                  —

                  pripažinti ieškinį nepriimtinu,

                  —

                  panaikinti 2018 m. gegužės 2 d. Komisijos įgyvendinimo reglamentą (ES) 2018/671, kuriuo nustatomas reikalavimas registruoti importuojamus Kinijos Liaudies Respublikos kilmės elektrinius dviračius (1), dėl ieškinyje nurodytų pagrindų ir

                  —

                  priteisti iš Europos Komisijos ir įstojusių į bylą šalių bylinėjimosi išlaidas.

         Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

      Grįsdama ieškinį ieškovė remiasi penkiais pagrindais.

                  1.

                  Pirmasis ieškinio pagrindas grindžiamas akivaizdžia faktinių ir teisinių aplinkybių vertinimo klaida ir dėl to padarytu Reglamento 2016/1036 (2) 10 straipsnio 4 dalies c punkto pažeidimu, ypač reikalaujant įrodyti, kad importuotojas pakankamai žinojo ar turėjo žinoti apie dempingą ir žalą Sąjungos pramonei siekiant nustatyti importo registraciją.

                  2.

                  Antrasis ieškinio pagrindas grindžiamas teisinio saugumo ir teisėtų lūkesčių apsaugos principų pažeidimu taikant Reglamento 2016/1036 10 straipsnio 4 dalies c punktą.
                  Ieškovės teigia, kad Reglamentu 2018/671 pažeidžiamas teisinio saugumo principas, nes preziumuojama, kad ieškovės puikiai suvokė dempingą bei daromą žalą ir žinojo faktinę situaciją dar prieš priimant teisės aktą.
                  Reglamentu 2018/671 taip pat pažeidžiamas teisėtų lūkesčių apsaugos principas, nes Reglamente 2018/671 pateikiamas toks suvokimo aiškinimas, dėl kurio importo registracijos procedūros išimtinis pobūdis ir jai keliami reikalavimai tampa neveiksmingi.

                  3.

                  Trečiasis ieškinio pagrindas grindžiamas akivaizdžia fakto ir teisės klaida, dėl kurios pažeisti Reglamento 2016/1036 10 straipsnio 4 dalies d punktas ir Reglamento 2016/1037 (3) 16 straipsnio 4 dalies d punktas, nes neįvertinti visi svarbūs įrodymai, susiję su reikšmingais ekonominiais veiksniais, turinčiais įtakos Sąjungos pramonės plėtrai padarytai žalai, ir priežastiniu ryšiu su atitinkamo produkto importu.

                  4.

                  Ketvirtasis ieškinio pagrindas grindžiamas ieškovių teisės į gynybą pažeidimu, nes joms nesuteikta galimybė greitai ir laiku susipažinti su skundą pateikusių asmenų nurodytais pagrindiniais pareiškimais ir dėl to jos negalėjo tinkamai ir veiksmingai atsikirsti į skundą pateikusių asmenų teiginius dėl to, ar tenkinami nustatytinos importo registracijos teisiniai reikalavimai.

                  5.

                  Penktasis ieškinio pagrindas grindžiamas tuo, kad Reglamente 2018/671 pateikti motyvai nepakankami siekiant pagrįsti importo registraciją ir tinkamai paaiškinti, kodėl toliau augant importui iš Kinijos Liaudies Respublikos būtų padaryta daugiau žalos dėl mažėjančių kainų, ir nepakankamai atsižvelgiama į priešingus ieškovių argumentus.

         (1)  2018 m. gegužės 2 d. Komisijos įgyvendinimo reglamentas (ES) 2018/671, kuriuo nustatomas reikalavimas registruoti importuojamus Kinijos Liaudies Respublikos kilmės elektrinius dviračius (OL L 113, 2018 5 3, p. 4).

         (2)  2016 m. birželio 8 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (ES) 2016/1036 dėl apsaugos nuo importo dempingo kaina iš Europos Sąjungos narėmis nesančių valstybių (OL L 176, 2016 6 30, p. 21).

         (3)  2016 m. birželio 8 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (ES) 2016/1037 dėl apsaugos nuo subsidijuoto importo iš Europos Sąjungos narėmis nesančių valstybių (OL L 176, 2016 6 30, p. 55).


title: Byla C-427/18 P: 2018 m. birželio 26 d. Europos išorės veiksmų tarnybos pateiktas apeliacinis skundas dėl 2018 m. balandžio 13 d. Bendrojo Teismo (penktoji kolegija) priimto sprendimo byloje T-119/17 Alba Aguilera / EIVT

text:
               24.9.2018

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 341/6

      2018 m. birželio 26 d. Europos išorės veiksmų tarnybos pateiktas apeliacinis skundas dėl 2018 m. balandžio 13 d. Bendrojo Teismo (penktoji kolegija) priimto sprendimo byloje T-119/17 Alba Aguilera / EIVT

      (Byla C-427/18 P)
      (2018/C 341/07)
      Proceso kalba: prancūzų

         Šalys

         Apeliantė: Europos išorės veiksmų tarnyba, atstovaujama S. Marquardt ir R. Spac, abogado M. Troncoso Ferrer, avocat F.-M. Hislaire, abogada S. Moya Izquierdo

         Kitos proceso šalys: Ruben Alba Aguilera, Simone Barenghi, Massimo Bonannini, Antonio Capone, Stéphanie Carette, Alejo Carrasco Garcia, Francisco Carreras Sequeros, Carl Daspect, Nathalie Devos, Jean-Baptiste Fauvel, Paula Cristina Fernandes, Stephan Fox, Birgitte Hagelund, Chantal Hebberecht, Karin Kaup-Laponin, Terhi Lehtinen, Sandrine Marot, David Mogollon, Clara Molera Gui, Daniele Morbin, Charlotte Onraet, Augusto Piccagli, Gary Quince, Pierre-Luc Vanhaeverbeke, Tamara Vleminckx, Birgit Vleugels, Robert Wade, Luca Zampetti

         Apeliantės reikalavimai

                  —

                  Pripažinti, kad apeliacinis skundas priimtinas ir pagrįstas,

                  —

                  tuo pagrindu panaikinti 2018 m. balandžio 13 d. Bendrojo Teismo sprendimą byloje T-119/17,

                  —

                  patenkinti EIVT pateiktus reikalavimus pirmojoje instancijoje,

                  —

                  priteisti iš kitų proceso šaliu bylinėjimosi abiejose instancijose išlaidas.

         Apeliacinio skundo pagrindai ir pagrindiniai argumentai

      Apeliacinio skundo pirmasis pagrindas siejamas su teisės klaida Bendrojo Teismo pateiktame Pareigūnų tarnybos nuostatų X priedo 1 straipsnio išaiškinime. Pasak Bendrojo Teismo, šioje nuostatoje nustatyta pareiga priimti bendrąsias įgyvendinimo nuostatas (BĮN) pagal Pareigūnų tarnybos nuostatų 110 straipsnį, kuris taikomas visam Nuostatų X priedui ir, konkrečiai, to priedo 10 straipsniui (skundžiamo sprendimo 30 ir 31 punktai). Tačiau teisės aktų leidėjas X priede aiškiai suformulavo pareigą priimti BĮN tik 3 straipsnyje. Atvirkščiai, kitose nuostatose, pvz., 2 straipsnio antroje pastraipoje, 5 straipsnio 2 dalyje, 8 straipsnio pirmoje pastraipoje ar 10 ir 21 straipsniuose teisės aktų leidėjas numatė tik Paskyrimų tarnybos priimtas „sąlygas“ ar „taikymo taisykles“.
      Antrasis apeliacinio skundo pagrindas siejamas su teisės klaida Bendrojo Teismo pateiktame X priedo 10 straipsnio išaiškinime, nes tai yra neaiški ir netiksli nuostata, todėl ji gali būti taikoma savavališkai, o dėl tos priežasties reikia priimti BĮN (skundžiamo sprendimo 28 ir 29 punktai). Apeliantė teigia, kad X priedo 10 straipsnyje pateikiamas pakankamai išsamus teisinis pagrindas, nustatantis tikslias Paskyrimų tarnybos diskrecijos ribas.


title: Byla C-436/18 P: 2018 m. liepos 2 d. Shanxi Taigang Stainless Steel Co. Ltd pateiktas apeliacinis skundas dėl 2018 m. balandžio 23 d. Bendrojo Teismo (antroji kolegija) priimto sprendimo byloje T-675/15, Shanxi Taigang Stainless Steel Co. Ltd / Europos Komisija

text:
               24.9.2018

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 341/7

      2018 m. liepos 2 d.Shanxi Taigang Stainless Steel Co. Ltd pateiktas apeliacinis skundas dėl 2018 m. balandžio 23 d. Bendrojo Teismo (antroji kolegija) priimto sprendimo byloje T-675/15, Shanxi Taigang Stainless Steel Co. Ltd / Europos Komisija

      (Byla C-436/18 P)
      (2018/C 341/08)
      Proceso kalba: anglų

         Šalys

         Apeliantė: Shanxi Taigang Stainless Steel Co. Ltd, atstovaujama advokatų E. Vermulst, J. Cornelis

         Kitos proceso šalys: Europos Komisija, Eurofer, Association Européenne de l'Acier, ASBL

         Apeliantės reikalavimai

      Apeliantė Teisingumo Teismo prašo:

                  —

                  panaikinti 2018 m. balandžio 23 d. Bendrojo Teismo sprendimą byloje T-675/15, Shanxi Taigang Stainless Steel Co. Ltd. / Europos Komisija;

                  —

                  panaikinti 2015 m. rugpjūčio 26 d. Komisijos įgyvendinimo reglamentą (ES) 2015/1429, kuriuo importuojamiems Kinijos Liaudies Respublikos ir Taivano kilmės plokštiems šaltai valcuotiems nerūdijančiojo plieno produktams nustatomas galutinis antidempingo muitas (1), kiek jis susijęs su apeliante, ir

                  —

                  priteisti iš Europos Komisijos apeliantės patirtas bylinėjimosi išlaidas, susijusias su šiuo apeliaciniu skundu ir su procesu Bendrajame Teisme T-675/15.

            Subsidiariai,

                  —

                  grąžinti bylą Bendrajam Teismui ir

                  —

                  atidėti bylinėjimosi išlaidų, susijusių su procesu Bendrajame Teisme ir apeliacinėje instancijoje, klausimo nagrinėjimą.

         Apeliacinio skundo pagrindai ir pagrindiniai argumentai

      Grįsdama apeliacinį skundą apeliantė remiasi dviem pagrindais.
      Pirma, skundžiamame sprendime esą buvo netinkamai aiškinamas 2009 m. lapkričio 30 d. Tarybos reglamento (EB) Nr. 1225/2009 dėl apsaugos nuo importo dempingo kaina iš Europos bendrijos narėmis nesančių valstybių (2) 2 straipsnio 7 dalies a punkto antros pastraipos antras sakinys, kai buvo laikoma, kad toje nuostatoje yra įtvirtinta sąlyga, kurios nėra tos nuostatos tekste, pasirenkant analogišką šalį.
      Antra, nusprendžiant, kad normaliosios vertės korekcijos iš principo negalimos pagal Tarybos reglamento (EB) Nr. 1225/2009 2 straipsnio 7 dalies a punktą, skundžiamame sprendime buvo pažeista ši nuostata.

         (1)  OL L 224, 2015, p. 10.

         (2)  OL L 343, 2009, p. 51.


title: Byla C-517/18: 2018 m. rugpjūčio 6 d. Conseil d'État (Prancūzija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Fédération des fabricants de cigares / Premier ministre, Ministre des Solidarités et de la Santé

text:
               8.10.2018

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 364/9

      2018 m. rugpjūčio 6 d.Conseil d'État (Prancūzija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Fédération des fabricants de cigares / Premier ministre, Ministre des Solidarités et de la Santé

      (Byla C-517/18)
      (2018/C 364/09)
      Proceso kalba: prancūzų

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

         Conseil d'État

         Šalys pagrindinėje byloje

         Ieškovė: Fédération des fabricants de cigares

         Atsakovai: Premier ministre, Ministre des Solidarités et de la Santé

         Kita šalis: Société nationale d’exploitation industrielle des tabacs et allumettes (SEITA)

         Prejudiciniai klausimai

                  1.

                  Ar 2014 m. balandžio 3 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2014/40/ES (1) 13 straipsnio 1 ir 3 dalių nuostatas reikia aiškinti taip, kad jomis draudžiama ant vienetinių pakelių, išorinių pakuočių ir tabako produktų naudoti visus prekių ženklų pavadinimus, nurodančius tam tikras savybes, nepaisant jų žinomumo?

                  2.

                  Atsižvelgiant į tai, kaip reikia aiškinti direktyvos 13 straipsnio 1 ir 3 dalis, ar jų nuostatomis, kiek jos taikomos komerciniams pavadinimams ir prekių ženklams, paisoma teisės į nuosavybę, saviraiškos laisvės, laisvės užsiimti verslu ir proporcingumo bei teisinio saugumo principų?

                  3.

                  Jeigu į pirmiau pateiktą klausimą būtų atsakyta teigiamai, ar direktyvos 13 straipsnio 1 ir 3 dalių nuostatomis, siejamomis su tos pačios direktyvos 24 straipsnio 2 dalimi, paisoma teisės į nuosavybę, saviraiškos laisvės ir laisvės užsiimti verslu bei proporcingumo principo?

         (1)  2014 m. balandžio 3 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2014/40/ES dėl valstybių narių įstatymų ir kitų teisės aktų nuostatų, reglamentuojančių tabako ir susijusių gaminių gamybą, pateikimą ir pardavimą, suderinimo ir kuria panaikinama Direktyva 2001/37/EB (OL L 127, p. 1).


title: Byla C-501/18: 2018 m. liepos 30 d. Administrativen sad Sofia-grad (Bulgarija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje BT / Balgarska narodna banka

text:
               8.10.2018

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 364/4

      2018 m. liepos 30 d.Administrativen sad Sofia-grad (Bulgarija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje BT / Balgarska narodna banka

      (Byla C-501/18)
      (2018/C 364/05)
      Proceso kalba: bulgarų

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

         Administrativen sad Sofia-grad

         Šalys pagrindinėje byloje

         Ieškovė: BT

         Atsakovs: Balgarska narodna banka

         Prejudiciniai klausimai

                  1.

                  Ar pagal Sąjungos teisėje įtvirtintus lygiavertiškumo ir veiksmingumo principus nacionalinis teismas privalo ieškinį ex officio kvalifikuoti kaip pareikštą dėl Europos Sąjungos sutarties (ESS) 4 straipsnio 3 dalyje nustatytos valstybės narės pareigos nevykdymo, kai ieškinio dalykas yra deliktinė valstybės narės atsakomybė už žalą, atsiradusią dėl tariamai valstybės narės institucijos padaryto Sąjungos teisės pažeidimo, ir

                              —

                              ieškinyje ESS 4 straipsnio 3 dalis nėra aiškiai nurodyta kaip teisinis pagrindas, tačiau iš ieškinio motyvų matyti, kad žala grindžiama Sąjungos teisės nuostatų pažeidimu;

                              —

                              reikalavimas atlyginti žalą grindžiamas nacionalinės teisės nuostata dėl valstybės atsakomybės už vykdant administracinę veiklą atsiradusią žalą, ši atsakomybė yra objektyvioji ir atsiranda šiomis sąlygomis: teisės aktas arba institucijos ar darbuotojo veikimas arba neveikimas vykdant administracinę veiklą arba susiejant su ja yra neteisėtas, padaryta materialinio arba nematerialinio pobūdžio žala, yra tiesioginis ir nedelsiant atsirandantis priežastinis žalos ir neteisėto institucijos veiksmo ryšys;

                              —

                              pagal valstybės narės teisę teismas valstybės atsakomybės už teisminių institucijų veiklą teisinį pagrindą, remdamasis aplinkybėmis, kuriomis grindžiamas ieškinys, turi nustatyti ex officio?

                  2.

                  Ar, remiantis 2010 m. lapkričio 24 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) Nr. 1093/2010 (1), kuriuo įsteigiama Europos priežiūros institucija (Europos bankininkystės institucija), 27 konstatuojamąja dalimi, pagal reglamento 17 straipsnio 3 dalį išleista rekomendacija, kurioje konstatuotas valstybės narės centrinio banko padarytas Sąjungos teisės pažeidimas, susijęs su apdraustųjų indėlių išmokėjimo atitinkamos kredito įstaigos indėlininkams terminais, tokiomis kaip šios pagrindinės bylos aplinkybėmis:

                              —

                                 šios kredito įstaigos indėlininkams suteikia teisę nacionaliniame teisme remtis rekomendacija, siekiant pagrįsti ieškinį dėl žalos atlyginimo motyvuojant būtent tuo Sąjungos teisės pažeidimu, atsižvelgiant į Europos bankininkystės institucijos turimą aiškų įgaliojimą konstatuoti Sąjungos teisės pažeidimus ir į faktą, kad rekomendacija nėra ir negali būti skirta indėlininkams ir jiems nenustato jokių tiesioginių teisinių pasekmių;

                              —

                                 galioja esant sąlygai, kad pažeistoje nuostatoje turi būti numatytos aiškios ir besąlyginės pareigos, atsižvelgiant į tai, kad Direktyvos 94/19/EB (2) dėl indėlių garantijų sistemų 1 straipsnio 3 punkto i papunktis, aiškinamas kartu su šios direktyvos 12 ir 13 konstatuojamosiomis dalimis, apima ne visus elementus, būtinus aiškiai ir besąlyginei valstybių narių pareigai pagrįsti, ir indėlininkams nesuteikia jokių tiesioginių teisių, ir atsižvelgiant į faktą, kad šioje direktyvoje numatytas tik minimalus suderinimas, neapimantis kriterijų, pagal kuriuos konstatuotina, jog indėliai yra negrąžinami, ir kad rekomendacija nebuvo pagrįsta kitomis aiškiomis ir besąlyginėmis Sąjungos teisės nuostatomis, susijusiomis su šiais kriterijais, būtent, be kitų, likvidumo trūkumo vertinimu ir tikimybės, kad indėlis artimiausiu metu bus išmokėtas, nebuvimu, taip pat esama pareiga paskirti ankstyvosios intervencijos priemones ir tęsti kredito įstaigos veiklą;

                              —

                                 atsižvelgiant į dalyką, t. y. indėlių garantijas, ir į Europos bankininkystės institucijos įgaliojimą pagal Reglamento (ES) Nr. 1093/2010 26 straipsnio 2 dalį leisti rekomendacijas dėl indėlių garantijų sistemos, galioja nacionaliniam centriniam bankui, kuris neturi jokios sąsajos su nacionaline indėlių garantijų sistema ir nėra kompetentinga institucija pagal šio reglamento 4 straipsnio 2 punkto [iii] papunktį?

                  3.

                  Ar iš 2004 m. spalio 12 d. Europos Sąjungos Teisingumo Teismo sprendimo Paul ir kt. (C-222/02, EU:C:2004:606, 38, 39, 43 ir 49–51 punktai), 1996 m. kovo 5 d. Sprendimo Brasserie du pêcheur ir Factortame (C-46/93 ir C-48/93, EU:C:1996:79, 42 ir 51 punktai), 2000 m. birželio 15 d. Sprendimo Dorsch Consult / Taryba ir Komisija (C-237/98 P, EU:C:2000:321, 19 punktas) ir 1971 m. gruodžio 2 d. Sprendimo Zuckerfabrik Schöppenstedt / Taryba (5/71, EU:C:1971:116 11 punktas), taip pat atsižvelgiant į dabartinius pagrindinei bylai reikšmingus Sąjungos teisės aktus, darytina išvada, kad:

                              A)

                              Direktyvos 94/19 nuostatos, visų pirma 7 straipsnio 6 dalis, indėlininkams suteikia teisę valstybei narei reikšti reikalavimus atlyginti žalą dėl nepakankamos jų indėlius administruojančios kredito įstaigos priežiūros, atsižvelgiant į klausimą, ar šios teisės būtų apribotos apdraustųjų indėlių suma, ar šioje nuostatoje vartojama sąvoka „teisės į kompensaciją“ aiškintina plačiai?

                              B)

                              valstybės narės centrinio banko siekiant reorganizuoti kredito įstaigą paskirtos priežiūros priemonės, tokios kaip pagrindinėje byloje, įskaitant Direktyvos 2001/24/EB (3) 2 straipsnio septintoje įtraukoje numatytą mokėjimų sustabdymą, yra neteisėta ir neproporcinga intervencija į indėlininkų nuosavybės teisę, dėl kurios atsiranda deliktinė atsakomybė už žalą dėl Sąjungos teisės pažeidimo, jei, atsižvelgiant į Zakon za kreditnite institutsii (Kredito įstaigų įstatymas) 116 straipsnio 5 dalį ir Zakon za bankovata nesastoyatelnost (Bankų nemokumo įstatymas) 4 straipsnio 2 dalies 1 punktą ir 94 straipsnio 1 dalies 4 punktą, pagal atitinkamos valstybės narės teisę numatyta, kad priemonių taikymo laikotarpiu skaičiuojamos sutartinės palūkanos, apdraustąją indėlių sumą viršijantys reikalavimai patenkinami per bendrąją nemokumo procedūrą ir gali būti mokamos palūkanos?

                              C)

                              valstybės narės nacionalinės teisės aktuose nustatytos sąlygos, taikomos deliktinei atsakomybei už žalą, atsiradusią dėl veikimo arba neveikimo, susijusio su valstybės narės centrinio banko turimų priežiūros įgaliojimų, kuriuos apima SESV 65 straipsnio 1 dalies b punkto taikymo sritis, vykdymu, negali prieštarauti pagal Sąjungos teisę taikomoms šios atsakomybės sąlygoms ir principams, konkrečiai: principui, kad ieškinys dėl žalos atlyginimo turi nepriklausyti nuo ieškinio dėl panaikinimo ir nacionalinės teisės aktuose nustatytos sąlygos, pagal kurią teisinis veikimas arba neveikimas, dėl kurio prašoma atlyginti žalą, prieš tai turi būti panaikintas, neleistinumo konstatavimo; nacionalinės teisės aktuose nustatytos institucijų arba darbuotojų, dėl kurių veiksmų prašoma atlyginti žalą, kaltės sąlygos neleistinumo principui; ieškinių dėl materialinės žalos atlyginimo sąlygai, pagal kurią ieškovas, reikšdamas ieškinį, turi būti patyręs realią ir tikrą žalą?

                              D)

                              pagal Sąjungos teisėje įtvirtintą ieškinio dėl žalos atlyginimo nepriklausomumo nuo ieškinio dėl panaikinimo principą turi būti įvykdyta atitinkamo institucijos veiksmo neteisėtumo sąlyga, kuri yra tapati valstybės narės nacionalinės teisės aktuose nustatytai sąlygai, pagal kurią teisinis veikimas arba neveikimas, dėl kurio prašoma atlyginti žalą, konkrečiai kredito įstaigos reorganizavimo priemonės, turi būti panaikintas, atsižvelgiant į pagrindinės bylos aplinkybes ir į tai, kad:

                                          —

                                          šios priemonės skirtos ne ieškovei, kuri yra kredito įstaigos indėlininkė, ir pagal nacionalinę teisę ir nacionalinę jurisprudenciją ji neturi teisės prašyti panaikinti atskirus sprendimus, kuriais šios priemonės buvo paskirtos, ir šie sprendimai yra galutiniai;

                                          —

                                          pagal Sąjungos teisę, šioje srityje konkrečiai pagal Direktyvą 2001/24, valstybėms narėms nenustatyta aiškios pareigos visiems kreditoriams numatyti priežiūros priemonių apskundimo galimybę tam, kad būtų galima konstatuoti, jog priemonės galioja;

                                          —

                                          valstybės narės teisės aktuose nenumatyta deliktinės atsakomybės už žalą, atsiradusią dėl teisėto institucijų arba darbuotojų veiksmo?

                              E)

                              tuo atveju, jei būtų remiamasi aiškinimu, jog atitinkamo institucijos veiksmo neteisėtumo sąlyga pagrindinės bylos aplinkybėmis netaikytina, kredito įstaigos indėlininkų ieškiniams dėl žalos atlyginimo, kai jie motyvuojami valstybės narės centrinio banko veikimu arba neveikimu, visų pirma ieškiniams dėl palūkanų mokėjimo, kai apdraustieji indėliai nebuvo išmokėti laiku, ir apdraustąją sumą viršijančių indėlių, kaip kompensacijos dėl SESV 63–65 ir 120 straipsnių, ESS 3 straipsnio ir Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijos 17 straipsnio pažeidimo, išmokėjimo, taikytinos Europos Sąjungos Teisingumo Teismo nustatytos deliktinės atsakomybės už žalą sąlygos, konkrečiai:

                                          —

                                          kai ši žala atsirado dėl teisėto institucijos veiksmo: visos trys – realios žalos, priežastinio šios žalos ir atitinkamo veiksmo ryšio ir išskirtinio ir ypatingo žalos pobūdžio buvimo – sąlygos, visų pirma ieškiniams dėl palūkanų mokėjimo, kai apdraustieji indėliai nebuvo išmokėti laiku, arba

                                          —

                                             ekonominės politikos srityje: pirmiausia „tik pakankamai akivaizdaus viršesnės asmens apsaugai skirtos teisės normos pažeidimo“ sąlyga, visų pirma indėlininkų ieškiniams dėl apdraustąją sumą viršijančių indėlių išmokėjimo, kai šie ieškiniai reiškiami kaip reikalavimas atlyginti žalą ir jiems taikoma nacionalinės teisės aktuose nustatyta procedūra, atsižvelgiant į didelę valstybių narių diskreciją, susijusią su SESV 65 straipsnio 1 dalies b punktu ir Direktyvoje 2001/24 numatytomis priemonėmis, ir į aplinkybę, kad kredito įstaigai ir atlyginti žalą prašančiam asmeniui reikšmingos aplinkybės susijusios tik su viena valstybe nare, tačiau visiems indėlininkams taikomos tos pačios taisyklės ir Konstitucijoje įtvirtintas lygybės prieš įstatymą principas?

                  4.

                  Ar iš Direktyvos 94/19 10 straipsnio 1 dalies, aiškinamos kartu su 1 straipsnio 3 punkto i papunkčiu ir 7 straipsnio 6 dalimi, aiškinimo ir 2016 m. gruodžio 21 d. Europos Sąjungos Teisingumo Teismo sprendime Vervloet ir kt. (C-76/15, EU:C:2016:975, 82–84 punktai) pateiktų teisinių argumentų darytina išvada, kad direktyvos nuostatų taikymo sritis apima indėlininkus, kai:

                              —

                              jų indėliai laikotarpiu nuo kredito įstaigos mokėjimų sustabdymo iki jos turėtos banko licencijos panaikinimo pagal sutartis ir teisės aktų nuostatas nebuvo grąžintini ir atitinkamas indėlininkas nepareiškė, jog reikalauja grąžinti indėlį;

                              —

                              jie sutiko su sąlyga, pagal kurią numatyta apdraustąją indėlių sumą išmokėti pagal valstybės narės teisės aktuose nustatytą procedūrą, taip pat konkrečiai panaikinus indėlius administruojančios kredito įstaigos licenciją, ir ši sąlyga yra įvykdyta;

                              —

                              pagal valstybės narės teisės aktus nurodyta indėlių sutarties sąlyga susitariančiosioms šalims turi įstatymo galią?

            Ar iš šios direktyvos arba kitų Sąjungos teisės aktų nuostatų darytina išvada, kad nacionalinis teismas gali nepaisyti tokios indėlių sutarties sąlygos ir indėlininko ieškinio dėl palūkanų mokėjimo, kai apdraustieji indėliai pagal šią sutartį neišmokami laiku, gali nagrinėti atsižvelgdamas į deliktinės atsakomybės už žalą, atsiradusią dėl Sąjungos teisės pažeidimo, sąlygas ir remdamasis Direktyvos 94/19 7 straipsnio 6 dalimi?

         (1)  2010 m. lapkričio 24 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (ES) Nr. 1093/2010, kuriuo įsteigiama Europos priežiūros institucija (Europos bankininkystės institucija), iš dalies keičiamas Sprendimas Nr. 716/2009/EB ir panaikinamas Komisijos sprendimas 2009/78/EB (OL L 331, 2010, p. 12).

         (2)  1994 m. gegužės 30 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 94/19/EB dėl indėlių garantijų sistemų (OL L 135, 1994, p. 5; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 6 sk., 2 t., p. 252).

         (3)  2001 m. balandžio 4 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2001/24/EB dėl kredito įstaigų reorganizavimo ir likvidavimo (OL L 125, 2001, p. 15; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 6 sk., 4 t., p. 15).


title: Byla T-401/18: 2018 m. liepos 3 d. pareikštas ieškinys byloje SFIE-PE / Parlamentas

text:
               8.10.2018

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 364/13

      2018 m. liepos 3 d. pareikštas ieškinys byloje SFIE-PE / Parlamentas

      (Byla T-401/18)
      (2018/C 364/13)
      Proceso kalba: prancūzų

         Šalys

         Ieškovė: Syndicat des fonctionnaires internationaux et européens – Section du Parlement européen (SFIE-PE) (Briuselis, Belgija), atstovaujama advokato L. Levi

         Atsakovas: Europos Parlamentas

         Reikalavimai

      Ieškovė Bendrojo Teismo prašo:

                  —

                  pripažinti šį ieškinį priimtinu ir pagrįstu;

                  —

                  todėl:

                              —

                              panaikinti 2018 m. liepos 2 d. sprendimą dėl įpareigojimo vertėjams žodžiu grįžti į darbą 2018 m. liepos 3 d. ir būsimus sprendimus dėl įpareigojimo vertėjams žodžiu grįžti į darbą 2018 m. liepos 4, 5, 10 ir 11 d.;

                              —

                              priteisti iš atsakovo moralinę žalą, kurią ex aequo et bono sudaro 10 000 eurų;

                              —

                              priteisti iš atsakovo visas bylinėjimosi išlaidas.

         Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

      Grįsdama ieškinį ieškovė remiasi trimis pagrindais.

                  1.

                  Pirmasis ieškinio pagrindas susijęs su kolektyvinių veiksmų teisės ir teisės į informaciją ir konsultacijas, numatytų Pagrindinių teisių chartijos 28 ir 27 straipsniuose bei 2002 m. kovo 11 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvoje 2002/14/EB dėl bendros darbuotojų informavimo ir konsultavimosi su jais sistemos sukūrimo Europos bendrijoje (OL L 80, 2002, p. 29; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 5 sk., 4 t., p. 219) ir patikslintų bei įgyvendintų 1990 m. liepos 12 d. Europos Parlamento ir institucijos profesinių sąjungų ar organizacijų pagrindų susitarime, pažeidimu ir Chartijos 41 straipsnyje įtvirtintos teisės į gerą administravimą pažeidimu.

                  2.

                  Antrasis ieškinio pagrindas susijęs su teisės akto autoriaus kompetencijos nebuvimu ir teisinio saugumo principo pažeidimu.

                  3.

                  Trečiasis ieškinio pagrindas susijęs Chartijos 47 straipsnyje įtvirtintos teisės į veiksmingą teisinę gynybą pažeidimu.


title: Byla C-505/18: 2018 m. liepos 30 d. Conseil d'État (Prancūzija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje COPEBI SCA / Établissement national des produits de l'agriculture et de la mer (FranceAgriMer)

text:
               8.10.2018

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 364/7

      2018 m. liepos 30 d.Conseil d'État (Prancūzija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje COPEBI SCA / Établissement national des produits de l'agriculture et de la mer (FranceAgriMer)

      (Byla C-505/18)
      (2018/C 364/06)
      Proceso kalba: prancūzų

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

         Conseil d'État

         Šalys pagrindinėje byloje

         Pareiškėja: COPEBI SCA

         Atsakovė: Établissement national des produits de l'agriculture et de la mer (FranceAgriMer)

         Kita šalis: Ministre de l’Agriculture et de l’Alimentation

         Prejudicinis klausimas

      Ar 2009 m. sausio 28 d. Europos Komisijos sprendimą 2009/402/EB dėl Prancūzijos vykdytų specialiųjų planų vaisių ir daržovių sektoriuje (C 29/05 (ex NN 57/05)) (1) reikia aiškinti taip, kad į jo taikymo sritį patenka pagalba, kurią Office national interprofessionnel des fruits, des légumes et de l’horticulture (ONIFLHOR) (Nacionalinis tarpšakinis vaisių, daržovių ir sodininkystės biuras) pervedė Comité économique agricole du bigarreau d’industrie (CEBI) (Bigarreau veislės vyšnių sektoriaus ekonomikos reikalų komitetas), o perdirbti skirtų Bigarreau veislės vyšnių augintojams ją skyrė šio komiteto nariais esančios gamintojų grupės, nors CEBI nėra vienas iš aštuonių to paties sprendimo 15 punkte nurodytų žemės ūkio ekonomikos komitetų, o nagrinėjama pagalba, priešingai nei šio sprendimo 24–28 punktuose apibūdintas finansavimo mechanizmas, buvo finansuojama tik ONIFLHOR subsidijomis, bet ne savanoriškais gamintojų įnašais, vadinamais sektoriaus įnašais?

         (1)  OL L 127, p. 11.


title: Byla T-459/18: 2018 m. liepos 31 d. pareikštas ieškinys byloje Lotte / EUIPO – Générale Biscuit-Glico France (PEPERO original)

text:
               8.10.2018

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 364/17

      2018 m. liepos 31 d. pareikštas ieškinys byloje Lotte / EUIPO – Générale Biscuit-Glico France (PEPERO original)

      (Byla T-459/18)
      (2018/C 364/17)
      Kalba, kuria surašytas ieškinys: prancūzų

         Šalys

         Ieškovė: Lotte Corp. (Seulas, Pietų Korėja), atstovaujama advokato G. Ringeisen

         Atsakovė: Europos Sąjungos intelektinės nuosavybės tarnyba (EUIPO)

         Kita procedūros Apeliacinėje taryboje šalis: Générale Biscuit-Glico France (Clamart, Prancūzija)

         Su procedūra EUIPO susijusi informacija

         Prekių ženklo, dėl kurio kilo ginčas, savininkė: ieškovė

         Prekių ženklas, dėl kurio kilo ginčas: originalus raudonos, rudos, geltonos ir baltos spalvų vaizdinis Sąjungos prekių ženklas PEPERO

         Procedūra EUIPO: registracijos pripažinimo negaliojančia procedūra

         Ginčijamas sprendimas: 2018 m. gegužės 11 d. EUIPO pirmosios apeliacinės tarybos sprendimas byloje R 913/2017-1

         Reikalavimai

      Ieškovė Bendrojo Teismo prašo:

                  —

                  pripažinti ieškinį priimtinu,

                  —

                  panaikinti ginčijamą sprendimą, kiek juo bendrovės LOTTE priklausančio Sąjungos prekių ženklo Nr. 7 413 651 registracija pripažinta negaliojančia ir šiai bendrovei nurodyta atlyginti bendrovės Générale Biscuit-Glico France patirtas išlaidas ir sumokėtus mokesčius,

                  —

                  nurodyti EUIPO ir bendrovei Générale Biscuit-Glico France atlyginti bendrovės LOTTE kiekvienoje procedūroje patirtas profesionalaus atstovavimo išlaidas,

                  —

                  priteisti iš EUIPO ir bendrovės Générale Biscuit-Glico France bylinėjimosi išlaidas.

         Pagrindai, kuriais remiamasi

                  —

                  Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) 2017/1001 64 straipsnio pažeidimas,

                  —

                  Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) 2017/1001 60 straipsnio 1 dalies a punkto, siejamo su 8 straipsnio 5 dalimi, pažeidimas,

                  —

                  Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) 2017/1001 94 straipsnio pažeidimas.


title: Byla C-508/18: 2018 m. rugpjūčio 6 d. Supreme Court (Airija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Minister for Justice and Equality / OG

text:
               8.10.2018

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 364/8

      2018 m. rugpjūčio 6 d.Supreme Court (Airija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Minister for Justice and Equality / OG

      (Byla C-508/18)
      (2018/C 364/07)
      Proceso kalba: anglų

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

         Supreme Court

         Šalys pagrindinėje byloje

         Pareiškėjas / kita apeliacinio proceso šalis: Minister for Justice and Equality

         Atsakovas / apeliantas: OG

         Prejudiciniai klausimai

                  1.

                  Ar prokuratūros nepriklausomumas nuo vykdomosios valdžios turi būti nustatomas atsižvelgiant į jos padėtį atitinkamoje nacionalinėje teisės sistemoje? Jei ne, kokie yra kriterijai, kuriais remiantis turi būti nustatytas nepriklausomumas nuo vykdomosios valdžios?

                  2.

                  Ar prokuratūra, kuri, remiantis nacionaline teise, tiesiogiai ar netiesiogiai paklūsta galimoms Teisingumo ministerijos gairėms ar nurodymams, yra pakankamai nepriklausoma nuo vykdomosios valdžios, kad būtų laikoma teismine institucija, kaip apibrėžta Pagrindų sprendimo (1) 6 straipsnio 1 dalyje?

                  3.

                  Jei taip, ar prokuratūra taip pat privalo būti nepriklausoma nuo vykdomosios valdžios funkciniu požiūriu, ir kokie yra kriterijai, kuriais remiantis nustatomas nepriklausomumas funkciniu požiūriu?

                  4.

                  Jei prokuratūra yra nepriklausoma nuo vykdomosios valdžios, ar ji, inicijuodama ir atlikdama tyrimus bei užtikrindama, kad tokie tyrimai būtų atlikti objektyviai ir teisėtai, teikdama kaltinamąjį aktą, vykdydama teismo sprendimus ir atlikdama baudžiamąjį persekiojimą, neišduodama nacionalinių arešto orderių ir negalėdama atlikti teismo funkcijų, laikytina „teismine institucija“ pagal Pagrindų sprendimo 6 straipsnio 1 dalį?

                  5.

                  Ar Liubeko prokuratūra yra teisminė institucija, kaip apibrėžta 2002 m. birželio 13 d. Tarybos pagrindų sprendimo dėl Europos arešto orderio ir perdavimo tarp valstybių narių tvarkos 6 straipsnio 1 dalyje?

         (1)  2002 m. birželio 13 d. Tarybos pagrindų sprendimas 2002/584/TVR dėl Europos arešto orderio ir perdavimo tarp valstybių narių tvarkos (OL L 190, 2002, p. 1; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 19 sk., 6 t., p. 34).


title: Byla T-646/16 P: 2018 m. liepos 19 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Simpson / Taryba (Apeliacinis skundas — Viešoji tarnyba — Pareigūnai — Priskyrimas prie aukštesnio lygio — Priskyrimas lygyje — Sprendimas nepriskirti suinteresuotojo asmens prie AD 9 lygio, jam laimėjus AD 9 lygio bendrąjį konkursą — Bendrojo Teismo grąžinto nagrinėti ieškinio atmetimas pirmojoje instancijoje — Teismo, priėmusio nutartį pirmojoje instancijoje, sudėtis — Tarnautojų teismo teisėjo skyrimo procedūra — Pagal įstatymą įsteigtas teismas — Pagal įstatymą įsteigto teismo principas)

text:
               8.10.2018

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 364/11

      2018 m. liepos 19 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Simpson / Taryba

      (Byla T-646/16 P) (1)

      ((Apeliacinis skundas - Viešoji tarnyba - Pareigūnai - Priskyrimas prie aukštesnio lygio - Priskyrimas lygyje - Sprendimas nepriskirti suinteresuotojo asmens prie AD 9 lygio, jam laimėjus AD 9 lygio bendrąjį konkursą - Bendrojo Teismo grąžinto nagrinėti ieškinio atmetimas pirmojoje instancijoje - Teismo, priėmusio nutartį pirmojoje instancijoje, sudėtis - Tarnautojų teismo teisėjo skyrimo procedūra - Pagal įstatymą įsteigtas teismas - Pagal įstatymą įsteigto teismo principas))
      (2018/C 364/10)
      Proceso kalba: anglų

         Šalys

         Apeliantas: Erik Simpson (Briuselis, Belgija), atstovaujamas advokatės M. Velardo

         Kita proceso šalis: Europos Sąjungos Taryba, atstovaujama M. Bauer ir E. Rebasti

         Dalykas

      Apeliacinis skundas dėl 2016 m. birželio 24 d. Europos Sąjungos tarnautojų teismo (antroji kolegija) nutarties Simpson / Taryba (F-142/11 RENV, EU:F:2016:136) panaikinimo.

         Rezoliucinė dalis

                  1.

                  Panaikinti 2016 m. birželio 24 d. Europos Sąjungos tarnautojų teismo (antroji kolegija) nutartį Simpson / Taryba (F-142/11 RENV).

                  2.

                  Perduoti bylą nagrinėti kitai Bendrojo Teismo kolegijai nei ta, kuri priėmė sprendimą dėl šio apeliacinio skundo.

                  3.

                  Atidėti klausimo dėl bylinėjimosi išlaidų nagrinėjimą.

         (1)  OL C 419, 2016 11 14.


title: Byla T-402/18: 2018 m. liepos 3 d. pareikštas ieškinys byloje Aquino ir kt. / Parlamentas

text:
               8.10.2018

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 364/14

      2018 m. liepos 3 d. pareikštas ieškinys byloje Aquino ir kt. / Parlamentas

      (Byla T-402/18)
      (2018/C 364/14)
      Proceso kalba: prancūzų

         Šalys

         Ieškovai: Roberto Aquino (Briuselis, Belgija) ir 30 kitų ieškovų, atstovaujami advokato L. Levi

         Atsakovas: Europos Parlamentas

         Reikalavimai

      Ieškovai Bendrojo Teismo prašo:

                  —

                  pripažinti šį ieškinį priimtinu ir pagrįstu;

                  —

                  todėl:

                              —

                              panaikinti 2018 m. liepos 2 d. sprendimą dėl įpareigojimo vertėjams žodžiu grįžti į darbą 2018 m. liepos 3 d. ir būsimus sprendimus dėl įpareigojimo vertėjams žodžiu grįžti į darbą 2018 m. liepos 4, 5, 10 ir 11 d.;

                              —

                              priteisti iš atsakovo moralinę žalą, kurią ex aequo et bono sudaro 1 000 eurų kiekvienam ieškovui;

                              —

                              priteisti iš atsakovo visas bylinėjimosi išlaidas.

         Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

      Grįsdami ieškinį ieškovai remiasi trimis pagrindais, kurie iš esmės tapatūs ar panašūs į nurodytuosius byloje T-401/18, SFIE-PE / Parlamentas.


title: Byla T-693/16 P: 2018 m. liepos 19 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje HG / Komisija (Apeliacinis skundas — Viešoji tarnyba — Pareigūnai — Įdarbinimas trečiojoje šalyje — Administracijos suteiktas būstas — Drausminė nuobauda — Ieškinio atmetimas pirmojoje instancijoje — Sprendimą pirmojoje instancijoje priėmusio teismo sudėtis — Tarnautojų teismo teisėjo skyrimo procedūra — Pagal įstatymą įsteigtas teismas — Pagal įstatymą įsteigto teismo principas)

text:
               8.10.2018

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 364/11

      2018 m. liepos 19 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje HG / Komisija

      (Byla T-693/16 P) (1)

      ((Apeliacinis skundas - Viešoji tarnyba - Pareigūnai - Įdarbinimas trečiojoje šalyje - Administracijos suteiktas būstas - Drausminė nuobauda - Ieškinio atmetimas pirmojoje instancijoje - Sprendimą pirmojoje instancijoje priėmusio teismo sudėtis - Tarnautojų teismo teisėjo skyrimo procedūra - Pagal įstatymą įsteigtas teismas - Pagal įstatymą įsteigto teismo principas))
      (2018/C 364/11)
      Proceso kalba: prancūzų

         Šalys

         Apeliantas: HG, atstovaujamas advokato L. Levi

         Kita proceso šalis: Europos Komisija, atstovaujama iš pradžių G. Berscheid ir C. Berardis-Kayser, vėliau G. Berscheid ir T. Bohr, padedamų advokato A. Dal Ferro

         Dalykas

      Apeliacinis skundas dėl 2016 m. liepos 19 d. Europos Sąjungos tarnautojų teismo (antroji kolegija) sprendimo HG / Komisija (F-149/15, EU:F:2016:155) panaikinimo.

         Rezoliucinė dalis

                  1.

                  Panaikinti 2016 m. liepos 19 d. Europos Sąjungos tarnautojų teismo (antroji kolegija) sprendimo HG / Komisija (F-149/15).

                  2.

                  Grąžinti bylą kitai Bendrojo Teismo kolegijai nei ta, kuri priėmė sprendimą dėl šio apeliacinio skundo.

                  3.

                  Atidėti klausimo dėl bylinėjimosi išlaidų nagrinėjimą.

         (1)  OL C 441, 2016 11 28.


title: Byla C-509/18: 2018 m. rugpjūčio 6 d. Supreme Court (Airija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Minister for Justice and Equality / PF

text:
               8.10.2018

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 364/8

      2018 m. rugpjūčio 6 d.Supreme Court (Airija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Minister for Justice and Equality / PF

      (Byla C-509/18)
      (2018/C 364/08)
      Proceso kalba: anglų

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

         Supreme Court

         Šalys pagrindinėje byloje

         Pareiškėjas / kita apeliacinio proceso šalis: Minister for Justice and Equality

         Atsakovas / apeliantas: PF

         Prejudiciniai klausimai

                  1.

                  Ar kriterijai, kuriais remiantis reikia nuspręsti, ar prokuroras, kuris paskirtas išduodančiąja teismine institucija pagal [Pagrindų sprendimo (1)] 6 straipsnio 1 dalį, atsižvelgiant į minėtos 2002 m. Pagrindų sprendimo dėl Europos arešto orderio ir perdavimo procedūrų tarp valstybių narių tvarkos 6 straipsnio 1 dalies nuostatos savarankišką reikšmę, yra teisminė institucija, apima tai, kad, pirma, prokuroras yra nepriklausomas nuo vykdomosios valdžios ir, antra, kad laikoma, jog jis savo teisinėje sistemoje vykdo teisingumą arba dalyvauja jį vykdant?

                  2.

                  Jei ne, kokiais kriterijais vadovaudamasis nacionalinis teismas turėtų nustatyti, ar prokuroras, kuris pagal Pagrindų sprendimo 6 straipsnio 1 dalį yra paskirtas išduodančiąja teismine institucija, yra teisminė institucija pagal 6 straipsnio 1 dalį?

                  3.

                  Jeigu kriterijai apima reikalavimą, kad prokuroras vykdytų teisingumą arba dalyvautų jį vykdant, ar tas reikalavimas turi būti nustatomas pagal jam jo teisinėje sistemoje suteiktą statusą ar pagal tam tikrus objektyvius kriterijus? Jei tai objektyvūs kriterijai, kokie jie yra?

                  4.

                  Ar Lietuvos Respublikos prokuroras yra teisminė institucija atsižvelgiant į minėtos 2002 m. Pagrindų sprendimo dėl Europos arešto orderio ir perdavimo procedūrų tarp valstybių narių tvarkos 6 straipsnio 1 dalies nuostatos savarankišką reikšmę?

         (1)  2002 m. birželio 13 d. Tarybos pagrindų Sprendimas 2002/584/TVR dėl Europos arešto orderio ir perdavimo tarp valstybių narių tvarkos (OL L 190, 2002, p. 1; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 19 sk., 6 t., p. 34).