title: Byla C-276/18: 2020 m. birželio 18 d. Teisingumo Teismo (penktoji kolegija) sprendimas byloje (Fővárosi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság (Vengrija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) KrakVet Marek Batko sp. K. / Nemzeti Adó- és Vámhivatal Fellebbviteli Igazgatósága (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą – Bendra pridėtinės vertės mokesčio sistema (PVM) – Direktyva 2006/112/EB – 33 straipsnis – Apmokestinamųjų sandorių vietos nustatymas – Prekių tiekimas užtikrinant gabenimą – Prekių, kurias siunčia ar gabena tiekėjas arba kurios siunčiamos ar gabenamos jo vardu, tiekimas – Reglamentas (ES) Nr. 904/2010 – 7, 13 ir 28–30 straipsniai – Valstybių narių bendradarbiavimas – Keitimasis informacija)

text:
               17.8.2020

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 271/4

      2020 m. birželio 18 d. Teisingumo Teismo (penktoji kolegija) sprendimas byloje (Fővárosi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság (Vengrija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) KrakVet Marek Batko sp. K. / Nemzeti Adó- és Vámhivatal Fellebbviteli Igazgatósága

      (Byla C-276/18) (1)

      (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą - Bendra pridėtinės vertės mokesčio sistema (PVM) - Direktyva 2006/112/EB - 33 straipsnis - Apmokestinamųjų sandorių vietos nustatymas - Prekių tiekimas užtikrinant gabenimą - Prekių, kurias siunčia ar gabena tiekėjas arba kurios siunčiamos ar gabenamos jo vardu, tiekimas - Reglamentas (ES) Nr. 904/2010 - 7, 13 ir 28–30 straipsniai - Valstybių narių bendradarbiavimas - Keitimasis informacija)
      (2020/C 271/04)
      Proceso kalba: vengrų

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

         Fővárosi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság

         Šalys pagrindinėje byloje

         Ieškovė: KrakVet Marek Batko sp. K.

         Atsakovė: Nemzeti Adó- és Vámhivatal Fellebbviteli Igazgatósága

         Rezoliucinė dalis

                  1.

                  2006 m. lapkričio 28 d. Tarybos direktyva 2006/112/EB dėl pridėtinės vertės mokesčio bendros sistemos ir 2010 m. spalio 7 d. Tarybos reglamento (ES) Nr. 904/2010 dėl administracinio bendradarbiavimo ir kovos su sukčiavimu pridėtinės vertės mokesčio srityje 7, 13 ir 28–30 straipsniai turi būti aiškinami taip, kad jais nedraudžiama valstybės narės mokesčių institucijoms vienašališkai skirtingai apmokestinti pridėtinės vertės mokesčiu sandorius, palyginti su tuo, kaip jie jau buvo apmokestinti kitoje valstybėje narėje.

                  2.

                  Direktyvos 2006/112 33 straipsnis turi būti aiškinamas taip, kad kai vienoje valstybėje narėje įsisteigusio tiekėjo kitoje valstybėje narėje reziduojantiems pirkėjams parduodamas prekes pristato šio tiekėjo rekomenduojama bendrovė, tačiau su ja pirkėjai gali laisvai sudaryti sutartį dėl šio pristatymo, turi būti laikoma, kad šias prekes siuntė ar gabeno „tiekėjas“ arba tai buvo daroma „jo vardu“, kai minėtas tiekėjas atliko lemiamą vaidmenį inicijuojant pagrindinėje byloje nagrinėjamų prekių siuntimą ar gabenimą ir organizuojant siuntimo ar gabenimo esminius etapus; tai turi patikrinti prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas, atsižvelgdamas į visas pagrindinės bylos aplinkybes.

                  3.

                  Sąjungos teisė, ypač Direktyva 2006/112, turi būti aiškinama taip, kad piktnaudžiavimu teise negali būti laikomi sandoriai, kai tiekėjo parduodamas prekes pirkėjams pristato šio tiekėjo rekomenduojama bendrovė, nors, viena vertus, minėtas tiekėjas ir ši bendrovė yra susiję, nes, neatsižvelgiant į šį prekių tiekimą, minėta bendrovė tenkina tam tikrus to paties tiekėjo logistinius poreikius, ir, antra vertus, šie pirkėjai vis dėlto gali laisvai pasirinkti kitą bendrovę arba patys prisistatyti prekes, nes šios aplinkybės nedaro poveikio tam, kad tiekėjas ir transporto bendrovė, kurią jis rekomenduoja, yra nepriklausomos bendrovės, kurios savo vardu vykdo realią ekonominę veiklą, ir todėl šie sandoriai negali būti laikomi piktnaudžiavimu.

         (1)  OL C 311, 2018 9 3.


title: Byla C-581/18: 2020 m. birželio 11 d. Teisingumo Teismo (didžioji kolegija) sprendimas byloje (Oberlandesgericht Frankfurt am Main (Vokietija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) RB / TÜV Rheinland LGA Products GmbH, Allianz IARD S.A. (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą – Europos Sąjungos teisė – Bendrieji principai – SESV 18 straipsnis – Draudimas diskriminuoti dėl pilietybės – Sąjungos teisės taikymas – Nekokybiški krūtų implantai – Civilinės atsakomybės dėl medicinos priemonių gamybos draudimas – Draudimo sutartis, kurioje numatytas geografinis draudimo apsaugos ribojimas)

text:
               17.8.2020

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 271/5

      2020 m. birželio 11 d. Teisingumo Teismo (didžioji kolegija) sprendimas byloje (Oberlandesgericht Frankfurt am Main (Vokietija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) RB / TÜV Rheinland LGA Products GmbH, Allianz IARD S.A.

      (Byla C-581/18) (1)

      (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą - Europos Sąjungos teisė - Bendrieji principai - SESV 18 straipsnis - Draudimas diskriminuoti dėl pilietybės - Sąjungos teisės taikymas - Nekokybiški krūtų implantai - Civilinės atsakomybės dėl medicinos priemonių gamybos draudimas - Draudimo sutartis, kurioje numatytas geografinis draudimo apsaugos ribojimas)
      (2020/C 271/05)
      Proceso kalba: vokiečių

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

         Oberlandesgericht Frankfurt am Main

         Šalys pagrindinėje byloje

         Apeliantė: RB

         Kitos apeliacinio proceso šalis: TÜV Rheinland LGA Products GmbH, Allianz IARD S.A.

         Rezoliucinė dalis

      SESV 18 straipsnio pirmą pastraipą reikia aiškinti taip: ji netaikoma draudimo bendrovės ir medicinos prietaisų gamintojo sudarytoje sutartyje esančiai sąlygai, pagal kurią civilinės atsakomybės draudimo apsaugos geografinė apimtis ribojama taip, kad šis draudimas taikomas, tik kai žala dėl tokių prietaisų kyla vienos valstybės narės teritorijoje, nes pagal dabartinę Sąjungos teisę tokia situacija nepatenka į jos taikymo sritį.

         (1)  OL C 427, 2018 11 26.


title: Byla C-634/18: 2020 m. birželio 11 d. Teisingumo Teismo (pirmoji kolegija) sprendimas (Sąd Rejonowy w Słupsku (Lenkija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) baudžiamojoje byloje prieš JI (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą – Teismų bendradarbiavimas baudžiamosiose bylose – Pamatinis sprendimas 2004/757/TVR – Būtiniausios nuostatos dėl nusikalstamų veikų sudėties požymių ir bausmių neteisėtos prekybos narkotikais srityje – 2 straipsnio 1 dalies c punktas – 4 straipsnio 2 dalies a punktas – Sąvoka „dideli narkotikų kiekiai“ – Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartija – Vienodas požiūris – 20 ir 21 straipsniai – Nullum crimen, nulla poena sine lege principas – 49 straipsnis)

text:
               17.8.2020

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 271/5

      2020 m. birželio 11 d. Teisingumo Teismo (pirmoji kolegija) sprendimas (Sąd Rejonowy w Słupsku (Lenkija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) baudžiamojoje byloje prieš JI
      (Byla C-634/18) (1)

      (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą - Teismų bendradarbiavimas baudžiamosiose bylose - Pamatinis sprendimas 2004/757/TVR - Būtiniausios nuostatos dėl nusikalstamų veikų sudėties požymių ir bausmių neteisėtos prekybos narkotikais srityje - 2 straipsnio 1 dalies c punktas - 4 straipsnio 2 dalies a punktas - Sąvoka „dideli narkotikų kiekiai“ - Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartija - Vienodas požiūris - 20 ir 21 straipsniai - Nullum crimen, nulla poena sine lege principas - 49 straipsnis)
      (2020/C 271/06)
      Proceso kalba: lenkų

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

         Sąd Rejonowy w Słupsku

         Šalis pagrindinėje baudžiamojoje byloje

      JI

         dalyvaujant: Prokuratura Rejonowa w Słupsku

         Rezoliucinė dalis

      2004 m. spalio 25 d. Tarybos pamatinio sprendimo 2004/757/TVR, nustatančio būtiniausias nuostatas dėl nusikalstamų veikų sudėties požymių ir bausmių neteisėtos prekybos narkotikais srityje, 4 straipsnio 2 dalies a punktas, siejamas su šio pamatinio sprendimo 2 straipsnio 1 dalies c punktu, taip pat Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijos 20, 21 ir 49 straipsniai turi būti aiškinami taip, kad pagal juos valstybei narei nedraudžiama kvalifikuoti kaip nusikalstamos veikos didelio narkotinių medžiagų ar psichotropinių medžiagų kiekio laikymo asmeniniam vartojimui arba neteisėtos prekybos tikslais, paliekant nacionaliniams teismams kiekvienu konkrečiu atveju spręsti dėl sąvokos „didelis narkotinių ir psichotropinių medžiagų kiekis“ aiškinimo, jei toks aiškinimas yra pagrįstai numatomas.

         (1)  OL C 65, 2019 2 18.


title: Byla C-639/18: 2020 m. birželio 18 d. Teisingumo Teismo (pirmoji kolegija) sprendimas byloje (Landgericht Kiel (Vokietija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) KH / Sparkasse Südholstein (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą – Vartotojų apsauga – Nuotolinė prekyba finansinėmis paslaugomis – Direktyva 2002/65/EB – 1 straipsnis – Taikymo sritis – Finansinių paslaugų sandoriai, sudaryti iš pradinės paslaugų sutarties, po kurios yra atliekamos viena po kitos einančios operacijos – Direktyvos 2002/65 taikymas tik pradinei sutarčiai – 2 straipsnio a punktas – Sąvoka „su finansinėmis paslaugomis susijusi sutartis“ – Prie paskolos sutarties pridėtas papildomas susitarimas dėl iš pradžių nustatytos palūkanų normos pakeitimo)

text:
               17.8.2020

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 271/6

      2020 m. birželio 18 d. Teisingumo Teismo (pirmoji kolegija) sprendimas byloje (Landgericht Kiel (Vokietija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) KH / Sparkasse Südholstein

      (Byla C-639/18) (1)

      (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą - Vartotojų apsauga - Nuotolinė prekyba finansinėmis paslaugomis - Direktyva 2002/65/EB - 1 straipsnis - Taikymo sritis - Finansinių paslaugų sandoriai, sudaryti iš pradinės paslaugų sutarties, po kurios yra atliekamos viena po kitos einančios operacijos - Direktyvos 2002/65 taikymas tik pradinei sutarčiai - 2 straipsnio a punktas - Sąvoka „su finansinėmis paslaugomis susijusi sutartis“ - Prie paskolos sutarties pridėtas papildomas susitarimas dėl iš pradžių nustatytos palūkanų normos pakeitimo)
      (2020/C 271/07)
      Proceso kalba: vokiečių

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

         Landgericht Kiel

         Šalys pagrindinėje byloje

         Ieškovė: KH

         Atsakovas: Sparkasse Südholstein

         Rezoliucinė dalis

      2002 m. rugsėjo 23 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2002/65/EB dėl nuotolinės prekybos vartotojams skirtomis finansinėmis paslaugomis ir iš dalies keičianti Tarybos direktyvą 90/619/EEB ir direktyvas 97/7/EB ir 98/27/EB 2 straipsnio a punktas turi būti aiškinamas taip, kad sąvoka „su finansinėmis paslaugomis susijusi sutartis“, kaip ji suprantama pagal šią nuostatą, neapima prie paskolos sutarties pridėto papildomo susitarimo, kai šiuo susitarimu tik pakeičiama iš pradžių sutarta palūkanų norma, nepratęsiant minėtos paskolos trukmės ir nekeičiant jos dydžio, ir kai paskolos sutarties pradinėse sąlygose numatyta sudaryti tokį papildomą susitarimą arba priešingu atveju – nustatyti kintamąją palūkanų normą.

         (1)  OL C 25, 2019 1 21.


title: Byla C-754/18: 2020 m. birželio 18 d. Teisingumo Teismo (trečioji kolegija) sprendimas byloje (Fővárosi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság (Vengrija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Ryanair Designated Activity Company / Országos Rendőr-főkapitányság (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą – Europos Sąjungos pilietybė – Direktyva 2004/38/EB – 5, 10 ir 20 straipsniai – Trečiosios šalies piliečio, Sąjungos piliečio šeimos nario, teisė atvykti į valstybę narę – Tokios teisės turėjimo įrodymas – Sąjungos piliečio šeimos nario leidimo gyventi šalyje kortelės turėjimas – Leidimo nuolat gyventi šalyje kortelės turėjimas)

text:
               17.8.2020

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 271/7

      2020 m. birželio 18 d. Teisingumo Teismo (trečioji kolegija) sprendimas byloje (Fővárosi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság (Vengrija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Ryanair Designated Activity Company / Országos Rendőr-főkapitányság

      (Byla C-754/18) (1)

      (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą - Europos Sąjungos pilietybė - Direktyva 2004/38/EB - 5, 10 ir 20 straipsniai - Trečiosios šalies piliečio, Sąjungos piliečio šeimos nario, teisė atvykti į valstybę narę - Tokios teisės turėjimo įrodymas - Sąjungos piliečio šeimos nario leidimo gyventi šalyje kortelės turėjimas - Leidimo nuolat gyventi šalyje kortelės turėjimas)
      (2020/C 271/09)
      Proceso kalba: vengrų

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

         Fővárosi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság

         Šalys pagrindinėje byloje

         Pareiškėja: Ryanair Designated Activity Company

         Atsakovė: Országos Rendőr-főkapitányság

         Rezoliucinė dalis

                  1.

                  2004 m. balandžio 29 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2004/38/EB dėl Sąjungos piliečių ir jų šeimos narių teisės laisvai judėti ir gyventi valstybių narių teritorijoje, iš dalies keičiančios Reglamentą (EEB) Nr. 1612/68 ir panaikinančios [d]irektyvas 64/221/EEB, 68/360/EEB, 72/194/EEB, 73/148/EEB, 75/34/EEB, 75/35/EEB, 90/364/EEB, 90/365/EEB ir 93/96/EEB, 5 straipsnio 2 dalis turi būti aiškinama taip, kad dėl šios direktyvos 20 straipsnyje nurodytos leidimo nuolat gyventi šalyje kortelės turėjimo asmuo, kuris nėra valstybės narės pilietis, tačiau yra Sąjungos piliečio šeimos narys ir turi tokią kortelę, atleidžiamas nuo pareigos gauti vizą, kad atvyktų į valstybių narių teritoriją.

                  2.

                  Direktyvos 2004/38 5 straipsnio 2 dalis turi būti aiškinama taip, kad dėl šios direktyvos 20 straipsnyje nurodytos leidimo nuolat gyventi šalyje kortelės turėjimo Sąjungos piliečio šeimos narys, kuris ją turi, atleidžiamas nuo pareigos gauti vizą, kai šią kortelę išdavė Šengeno erdvei nepriklausanti valstybė narė.

                  3.

                  Direktyvos 2004/38 20 straipsnis turi būti aiškinamas taip, kad šiame straipsnyje nurodytos leidimo gyventi šalyje kortelės turėjimas yra pakankamas įrodymas, kad šios kortelės turėtojas turi Sąjungos piliečio šeimos nario statusą, todėl suinteresuotasis asmuo turi teisę atvykti į valstybės narės teritoriją, nesant būtinybės papildomai patikrinti arba patvirtinti, nes jis atleidžiamas nuo pareigos gauti vizą pagal tos direktyvos 5 straipsnio 2 dalį.

         (1)  OL C 131, 2019 4 8.


title: Byla C-786/18: 2020 m. birželio 11 d. Teisingumo Teismo (trečioji kolegija) sprendimas byloje (Bundesgerichtshof (Vokietija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) ratiopharm GmbH / Novartis Consumer Health GmbH (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą – Visuomenės sveikatos apsauga – Vidaus rinka – Žmonėms skirti vaistai – Direktyva 2001/83/EB – Reklama – 96 straipsnis – Nemokamas vaistų pavyzdžių platinimas tik asmenims, turintiems teisę juos paskirti – Neplatinimas vaistininkams – Netaikymas nemokamam nereceptinių vaistų pavyzdžių platinimui – Pasekmės valstybėms narėms)

text:
               17.8.2020

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 271/8

      2020 m. birželio 11 d. Teisingumo Teismo (trečioji kolegija) sprendimas byloje (Bundesgerichtshof (Vokietija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) ratiopharm GmbH / Novartis Consumer Health GmbH

      (Byla C-786/18) (1)

      (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą - Visuomenės sveikatos apsauga - Vidaus rinka - Žmonėms skirti vaistai - Direktyva 2001/83/EB - Reklama - 96 straipsnis - Nemokamas vaistų pavyzdžių platinimas tik asmenims, turintiems teisę juos paskirti - Neplatinimas vaistininkams - Netaikymas nemokamam nereceptinių vaistų pavyzdžių platinimui - Pasekmės valstybėms narėms)
      (2020/C 271/10)
      Proceso kalba: vokiečių

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

         Bundesgerichtshof

         Šalys pagrindinėje byloje

         Ieškovė: ratiopharm GmbH

         Atsakovė: Novartis Consumer Health GmbH

         Rezoliucinė dalis

      2001 m. lapkričio 6 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2001/83/EB dėl Bendrijos kodekso, reglamentuojančio žmonėms skirtus vaistus, iš dalies pakeistos 2004 m. kovo 31 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2004/27/EB, 96 straipsnio 1 dalis turi būti aiškinama kaip neleidžianti farmacijos įmonėms nemokamai platinti receptinių vaistų pavyzdžius vaistininkams. Tačiau minėta nuostata nekliudo platinti vaistininkams nemokamus nereceptinių vaistų pavyzdžius.

         (1)  OL C 112, 2019 3 25.


title: Byla C-831/18 P: 2020 m. birželio 18 d. Teisingumo Teismo (ketvirtoji kolegija) sprendimas byloje Europos Komisija / RQ (Apeliacinis skundas – Viešoji tarnyba – Pareigūnai – Europos kovos su sukčiavimu tarnybos (OLAF) generalinis direktorius – Imunitetas nuo jurisdikcijos – Sprendimas atšaukti – Asmens nenaudai priimtas aktas – Teisė į gynybą)

text:
               17.8.2020

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 271/8

      2020 m. birželio 18 d. Teisingumo Teismo (ketvirtoji kolegija) sprendimas byloje Europos Komisija / RQ

      (Byla C-831/18 P) (1)

      (Apeliacinis skundas - Viešoji tarnyba - Pareigūnai - Europos kovos su sukčiavimu tarnybos (OLAF) generalinis direktorius - Imunitetas nuo jurisdikcijos - Sprendimas atšaukti - Asmens nenaudai priimtas aktas - Teisė į gynybą)
      (2020/C 271/11)
      Proceso kalba: prancūzų

         Šalys

         Apeliantė: Europos Komisija, atstovaujama J.-P. Keppenne ir J. Baquero Cruz

         Kita proceso šalis: RQ, atstovaujama advokato É. Boigelot

         Rezoliucinė dalis

                  1.

                  Panaikinti 2018 m. spalio 24 d. Europos Sąjungos Bendrojo Teismo sprendimą RQ / Komisija (T-29/17, EU:T:2018:717).

                  2.

                  Atmesti Europos Sąjungos Bendrajame Teisme pareikšto ieškinio penktojo pagrindo pirmą dalį.

                  3.

                  Grąžinti bylą Europos Sąjungos Bendrajam Teismui, kad šis priimtų sprendimą dėl ieškinio pirmojo–ketvirtojo pagrindų ir penktojo pagrindo antros ir trečios dalių.

                  4.

                  Atidėti klausimo dėl bylinėjimosi išlaidų nagrinėjimą.

         (1)  OL C 65, 2019 2 18.


title: Byla C-833/18: 2020 m. birželio 11 d. Teisingumo Teismo (penktoji kolegija) sprendimas byloje (Tribunal de l'entreprise de Liège (Belgija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) SI, Brompton Bicycle Ltd / Chedech/Get2Get (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą – Intelektinė ir pramoninė nuosavybė – Autorių teisės ir gretutinės teisės – Direktyva 2001/29/EB – 2–5 straipsniai – Taikymo sritis – Praktinės paskirties daiktas – „Kūrinio“ sąvoka – Kūrinių apsauga pagal autorių teises – Sąlygos – Produkto forma, būtina techniniam rezultatui pasiekti – Sulankstomasis dviratis)

text:
               17.8.2020

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 271/9

      2020 m. birželio 11 d. Teisingumo Teismo (penktoji kolegija) sprendimas byloje (Tribunal de l'entreprise de Liège (Belgija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) SI, Brompton Bicycle Ltd / Chedech/Get2Get

      (Byla C-833/18) (1)

      (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą - Intelektinė ir pramoninė nuosavybė - Autorių teisės ir gretutinės teisės - Direktyva 2001/29/EB - 2–5 straipsniai - Taikymo sritis - Praktinės paskirties daiktas - „Kūrinio“ sąvoka - Kūrinių apsauga pagal autorių teises - Sąlygos - Produkto forma, būtina techniniam rezultatui pasiekti - Sulankstomasis dviratis)
      (2020/C 271/12)
      Proceso kalba: prancūzų

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

         Tribunal de l'entreprise de Liège

         Šalys pagrindinėje byloje

         Ieškovai: SI, Brompton Bicycle Ltd

         Atsakovė: Chedech/Get2Get

         Rezoliucinė dalis

      2001 m. gegužės 22 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2001/29/EB dėl autorių teisių ir gretutinių teisių informacinėje visuomenėje tam tikrų aspektų suderinimo 2–5 straipsniai turi būti aiškinami taip, kad juose numatyta autorių teisių apsauga taikoma gaminiui, kurio forma bent iš dalies yra būtina techniniam rezultatui pasiekti, kai šis gaminys yra originalus intelekto kūrinys, t. y. jo forma autorius originaliai išreiškia savo kūrybinius gebėjimus ir laisvą bei kūrybingą pasirinkimą, kad ši forma atspindėtų jo asmenybę, o tai turi patikrinti nacionalinis teismas, atsižvelgdamas į visas reikšmingas pagrindinės bylos aplinkybes.

         (1)  OL C 82, 2019 3 4.


title: Byla C-19/19: 2020 m. birželio 11 d. Teisingumo Teismo (pirmoji kolegija) sprendimas byloje (Cour de cassation (Belgija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Belgijos valstybė / likviduojama bendrovė Pantochim SA (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą – Tarpusavio pagalba vykdant reikalavimus – Direktyva 76/308/EEB – 6 straipsnio 2 dalis ir 10 straipsnis – Direktyva 2008/55/EB – 6 straipsnio antra pastraipa ir 10 straipsnis – Prašančiosios valstybės narės mokestinis reikalavimas, kurį vykdo prašomoji valstybė narė – Šio reikalavimo statusas – Privilegijos sąvoka – Šio reikalavimo ir prašomosios valstybės narės mokestinės skolos įskaitymas)

text:
               17.8.2020

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 271/10

      2020 m. birželio 11 d. Teisingumo Teismo (pirmoji kolegija) sprendimas byloje (Cour de cassation (Belgija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Belgijos valstybė / likviduojama bendrovė Pantochim SA

      (Byla C-19/19) (1)

      (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą - Tarpusavio pagalba vykdant reikalavimus - Direktyva 76/308/EEB - 6 straipsnio 2 dalis ir 10 straipsnis - Direktyva 2008/55/EB - 6 straipsnio antra pastraipa ir 10 straipsnis - Prašančiosios valstybės narės mokestinis reikalavimas, kurį vykdo prašomoji valstybė narė - Šio reikalavimo statusas - Privilegijos sąvoka - Šio reikalavimo ir prašomosios valstybės narės mokestinės skolos įskaitymas)
      (2020/C 271/13)
      Proceso kalba: prancūzų

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

         Cour de cassation

         Šalys pagrindinėje byloje

         Kasatorė: Belgijos valstybė

         Kita kasacinio proceso šalis: likviduojama bendrovė Pantochim SA

         Rezoliucinė dalis

                  1.

                  1976 m. kovo 15 d. Tarybos direktyvos 76/308/EEB dėl savitarpio paramos patenkinant pretenzijas, kylančias dėl operacijų, įeinančių į Europos žemės ūkio orientavimo ir garantijų fondo finansavimo sistemą, ir dėl žemės ūkio mokesčių bei muitų susigrąžinimo 6 straipsnio 2 dalis ir 2008 m. gegužės 26 d. Tarybos direktyvos 2008/55/EB dėl tarpusavio pagalbos vykdant reikalavimus, susijusius su tam tikromis rinkliavomis, muitais, mokesčiais ir kitomis priemonėmis, 6 straipsnio antra pastraipa turi būti aiškinamos taip, kad prašančiosios valstybės narės reikalavimas neprilyginamas prašomosios valstybės narės reikalavimui ir neįgyja jos reikalavimo statuso.

                  2.

                  Direktyvos 76/308 10 straipsnis ir Direktyvos 2008/55 10 straipsnis turi būti aiškinami taip, kad:

                              —

                              šiose nuostatose vartojama sąvoka [„pirmumo tvarka“ ar] „privilegija“ reiškia bet kokį mechanizmą, kurį taikant lygiagrečiai pateiktų reikalavimų atveju šio reikalavimo suma sumokama pirmumo tvarka,

                              —

                              prašomosios valstybės narės teisė atlikti įskaitymą lygiagrečiai pateiktų reikalavimų atveju yra privilegija, kaip ji suprantama pagal šias nuostatas, jeigu pasinaudojus šia teise šiai valstybei narei suteikiama pirmenybės ar pirmumo teisė savo reikalavimams patenkinti, kurios kiti kreditoriai neturi, tačiau tai turi patikrinti prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas.

         (1)  OL C 103, 2019 3 18.


title: Byla C-43/19: 2020 m. birželio 11 d. Teisingumo Teismo (devintoji kolegija) sprendimas byloje (Tribunal Arbitral Tributário (Centro de Arbitragem Administrativa – CAAD) (Portugalija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Vodafone Portugal – Comunicações Pessoais, SA / Autoridade Tributária e Aduaneira (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą – Pridėtinės vertės mokestis (PVM) – Direktyva 2006/112/EB – 2 straipsnio 1 dalies c punktas – Taikymo sritis – Apmokestinamieji sandoriai – Paslaugų teikimas už atlygį – Nuostolių atlyginimas, kurį klientai moka, kai nesilaikoma minimalaus sutartinių įsipareigojimų laikotarpio – Kvalifikacija)

text:
               17.8.2020

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 271/10

      2020 m. birželio 11 d. Teisingumo Teismo (devintoji kolegija) sprendimas byloje (Tribunal Arbitral Tributário (Centro de Arbitragem Administrativa – CAAD) (Portugalija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Vodafone Portugal – Comunicações Pessoais, SA / Autoridade Tributária e Aduaneira

      (Byla C-43/19) (1)

      (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą - Pridėtinės vertės mokestis (PVM) - Direktyva 2006/112/EB - 2 straipsnio 1 dalies c punktas - Taikymo sritis - Apmokestinamieji sandoriai - Paslaugų teikimas už atlygį - Nuostolių atlyginimas, kurį klientai moka, kai nesilaikoma minimalaus sutartinių įsipareigojimų laikotarpio - Kvalifikacija)
      (2020/C 271/14)
      Proceso kalba: portugalų

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

         Tribunal Arbitral Tributário (Centro de Arbitragem Administrativa – CAAD)

         Šalys pagrindinėje byloje

         Pareiškėja: Vodafone Portugal – Comunicações Pessoais, SA

         Atsakovas: Autoridade Tributária e Aduaneira

         Rezoliucinė dalis

      2006 m. lapkričio 28 d. Tarybos direktyvos 2006/112/EB dėl pridėtinės vertės mokesčio bendros sistemos 2 straipsnio 1 dalies c punktas turi būti aiškinamas taip, kad sumos, kurias ūkio subjektas gavo, kai dėl su klientu susijusių priežasčių pirma laiko buvo nutraukta paslaugų teikimo sutartis, kurioje numatyta, kad turi būti laikomasi lojalumo laikotarpio už šiam klientui suteiktas palankias komercines sąlygas, turi būti laikomos atlyginimu už paslaugų teikimą už atlygį, kaip tai suprantama pagal šią nuostatą.

         (1)  OL C 139, 2019 4 15.


title: Byla C-74/19: 2020 m. birželio 11 d. Teisingumo Teismo (ketvirtoji kolegija) sprendimas byloje (Tribunal Judicial da Comarca de Lisboa – Juízo Local Cível de Lisboa – Juiz 18 (Portugalija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) LE / Transportes Aéreos Portugueses SA (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą – Oro transportas – Reglamentas (EB) Nr. 261/2004 – 5 straipsnio 3 dalis – 7 straipsnio 1 dalis – Kompensavimas keleiviams atsisakymo vežti ir skrydžių atšaukimo arba atidėjimo ilgam laikui atveju – Atleidimas nuo pareigos – Sąvoka „ypatingos aplinkybės“ – „Trikdantys keleiviai“ (Unruly passengers) – Galimybė remtis ypatinga aplinkybe dėl ja nepaveikto skrydžio – Sąvoka „pagrįstos priemonės“)

text:
               17.8.2020

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 271/11

      2020 m. birželio 11 d. Teisingumo Teismo (ketvirtoji kolegija) sprendimas byloje (Tribunal Judicial da Comarca de Lisboa – Juízo Local Cível de Lisboa – Juiz 18 (Portugalija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) LE / Transportes Aéreos Portugueses SA

      (Byla C-74/19) (1)

      (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą - Oro transportas - Reglamentas (EB) Nr. 261/2004 - 5 straipsnio 3 dalis - 7 straipsnio 1 dalis - Kompensavimas keleiviams atsisakymo vežti ir skrydžių atšaukimo arba atidėjimo ilgam laikui atveju - Atleidimas nuo pareigos - Sąvoka „ypatingos aplinkybės“ - „Trikdantys keleiviai“ (Unruly passengers) - Galimybė remtis ypatinga aplinkybe dėl ja nepaveikto skrydžio - Sąvoka „pagrįstos priemonės“)
      (2020/C 271/15)
      Proceso kalba: portugalų

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

         Tribunal Judicial da Comarca de Lisboa – Juízo Local Cível de Lisboa – Juiz 18

         Šalys pagrindinėje byloje

         Ieškovas: LE

         Atsakovė: Transportes Aéreos Portugueses SA

         Rezoliucinė dalis

                  1.

                  2004 m. vasario 11 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (EB) Nr. 261/2004, nustatančio bendras kompensavimo ir pagalbos keleiviams taisykles atsisakymo vežti ir skrydžių atšaukimo arba atidėjimo ilgam laikui atveju, panaikinančio Reglamentą (EEB) Nr. 295/91, 5 straipsnio 3 dalis, siejama su jo 14 konstatuojamąja dalimi, turi būti aiškinama taip, kad trikdantis keleivio elgesys, dėl kurio orlaivio įgulos vadas pagrįstai orlaivį, kuriuo vykdomas atitinkamas skrydis, nukreipia į kitą nei atvykimo oro uostą, kad būtų išlaipintas šis keleivis ir iškrautas jo bagažas, patenka į sąvoką „ypatinga aplinkybė“, kaip ji suprantama pagal šią nuostatą, nebent skrydį vykdantis oro vežėjas prisidėjo prie šio elgesio atsiradimo arba nesiėmė tinkamų priemonių atsižvelgdamas į įspėjamuosius tokio elgesio ženklus; tai turi patikrinti prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas.

                  2.

                  Reglamento Nr. 261/2004 5 straipsnio 3 dalis, siejama su jo 14 konstatuojamąja dalimi, turi būti aiškinama taip, jog norėdamas, kad būtų atleistas nuo pareigos mokėti keleiviams kompensaciją skrydžio atidėjimo ilgam laikui ar atšaukimo atveju, oro vežėjas, kuris yra skrydžio vykdytojas, gali remtis „ypatinga aplinkybe“, turėjusia įtakos jo paties tuo pačiu orlaiviu vykdytam ankstesniam skrydžiui, jeigu tarp šios aplinkybės atsiradimo ir vėlesnio skrydžio atidėjimo arba atšaukimo yra tiesioginis priežastinis ryšys; tai turi įvertinti prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas, be kita ko, atsižvelgdamas į tai, kaip atitinkamas oro vežėjas, kuris yra skrydžio vykdytojas, naudoja aptariamą orlaivį.

                  3.

                  Reglamento Nr. 261/2004 5 straipsnio 3 dalis, siejama su jo 14 konstatuojamąja dalimi, turi būti aiškinama taip, jog tai, kad oro vežėjas nukreipia keleivį skristi kitu paties šio vežėjo vykdomu skrydžiu, nes jį skraidinusiam orlaiviui įtakos turėjo ypatinga aplinkybė, dėl ko šis keleivis atvyksta kitą dieną, nei iš pradžių buvo numatyta, nėra „pagrįsta priemonė“, atleidžianti šį vežėją nuo pareigos mokėti šio reglamento 5 straipsnio 1 dalies c punkte ir 7 straipsnio 1 dalyje numatytą kompensaciją, nebent nebuvo jokios kitos galimybės nukreipti keleivį tiesioginiu ar netiesioginiu jo paties ar bet kurio kito oro vežėjo vykdomu skrydžiu, kurio atvykimo laikas būtų buvęs ankstesnis nei atitinkamo oro vežėjo kito skrydžio atvykimo laikas, arba tam, kad atliktų tokį nukreipimą kitu maršrutu, šio oro vežėjo auka, atsižvelgiant į jo įmonės pajėgumus tuo metu, būtų buvusi nepakeliama; tai turi įvertinti prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas.

         (1)  OL C 148, 2019 4 29.


title: Byla C-115/19 P: 2020 m. birželio 11 d. Teisingumo Teismo (dešimtoji kolegija) sprendimas byloje China Construction Bank Corp. / Europos Sąjungos intelektinės nuosavybės tarnyba (EUIPO), Groupement des cartes bancaires (Apeliacinis skundas – Europos Sąjungos prekių ženklas – Reglamentas (EB) Nr. 207/2009 – Protestas – 8 straipsnio 1 dalies b punktas – Galimybė supainioti – Žymenų, dėl kurių kilo ginčas, panašumo vertinimas – Ankstesnio prekių ženklo skiriamojo požymio vertinimas)

text:
               17.8.2020

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 271/13

      2020 m. birželio 11 d. Teisingumo Teismo (dešimtoji kolegija) sprendimas byloje China Construction Bank Corp. / Europos Sąjungos intelektinės nuosavybės tarnyba (EUIPO), Groupement des cartes bancaires

      (Byla C-115/19 P) (1)

      (Apeliacinis skundas - Europos Sąjungos prekių ženklas - Reglamentas (EB) Nr. 207/2009 - Protestas - 8 straipsnio 1 dalies b punktas - Galimybė supainioti - Žymenų, dėl kurių kilo ginčas, panašumo vertinimas - Ankstesnio prekių ženklo skiriamojo požymio vertinimas)
      (2020/C 271/17)
      Proceso kalba: prancūzų

         Šalys

         Apeliantė: China Construction Bank Corp., atstovaujama solisitorių A. Carboni ir J. Gibbs

         Kitos proceso šalys: Europos Sąjungos intelektinės nuosavybės tarnyba, atstovaujama J. Ivanausko ir D. Botis, Groupement des cartes bancaires, atstovaujama advokatės C. Herissay-Ducamp

         Rezoliucinė dalis

                  1.

                  Panaikinti 2018 m. gruodžio 6 d. Europos Sąjungos Bendrojo Teismo sprendimą China Construction Bank / EUIPO – Groupement des cartes bancaires (CCB) (T-665/17, EU:T:2018:879).

                  2.

                  Panaikinti 2017 m. birželio 14 d. Europos Sąjungos intelektinės nuosavybės tarnybos (EUIPO) pirmosios apeliacinės tarybos sprendimą (byla R 2265/2016-1).

                  3.

                  Europos Sąjungos intelektinės nuosavybės tarnyba (EUIPO) padengia savo ir China Construction Bank Corp. bylinėjimosi išlaidas, patirtas nagrinėjant šį apeliacinį skundą, ir pusę China Construction Bank Corp. bylinėjimosi pirmojoje instancijoje išlaidų.

                  4.

                  Groupement des cartes bancaires padengia savo bylinėjimosi išlaidas ir pusę China Construction Bank Corp. bylinėjimosi pirmojoje instancijoje išlaidų.

         (1)  OL C 213, 2019 6 24.


title: Byla C-142/19 P: 2020 m. birželio 18 d. Teisingumo Teismo (šeštoji kolegija) sprendimas byloje Dovgan GmbH / Monolith Frost GmbH, Europos Sąjungos intelektinės nuosavybės tarnyba (EUIPO) (Apeliacinis skundas – Europos Sąjungos prekių ženklas – Registracijos pripažinimo negaliojančia procedūra – Prašymas pripažinti žodinio prekių ženklo PLOMBIR registraciją negaliojančia – Pareiga motyvuoti – Faktinių aplinkybių ir įrodymų iškraipymas)

text:
               17.8.2020

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 271/13

      2020 m. birželio 18 d. Teisingumo Teismo (šeštoji kolegija) sprendimas byloje Dovgan GmbH / Monolith Frost GmbH, Europos Sąjungos intelektinės nuosavybės tarnyba (EUIPO)

      (Byla C-142/19 P) (1)

      (Apeliacinis skundas - Europos Sąjungos prekių ženklas - Registracijos pripažinimo negaliojančia procedūra - Prašymas pripažinti žodinio prekių ženklo PLOMBIR registraciją negaliojančia - Pareiga motyvuoti - Faktinių aplinkybių ir įrodymų iškraipymas)
      (2020/C 271/18)
      Proceso kalba: vokiečių

         Šalys

         Apeliantė: Dovgan GmbH, atstovaujama advokato C. Rohnke

         Kitos proceso šalys: Monolith Frost GmbH, atstovaujama advokatų E. Liebich ir S. Labesius), Europos Sąjungos intelektinės nuosavybės tarnyba (EUIPO), atstovaujama A. Söder

         Rezoliucinė dalis

                  1.

                  Atmesti apeliacinį skundą.

                  2.

                  Priteisti iš Dovgan GmbH jos pačios ir Monolith Frost GmbH patirtas bylinėjimosi išlaidas.

                  3.

                  Europos Sąjungos intelektinės nuosavybės tarnyba (EUIPO) padengia savo bylinėjimosi išlaidas.

         (1)  OL C 263, 2019 8 5.


title: Byla C-146/19: 2020 m. birželio 11 d. Teisingumo Teismo (septintoji kolegija) sprendimas byloje (Vrhovno sodišče Republike Slovenije (Slovėnija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) SCT, d.d, bankrutuojanti įmonė / Slovėnijos Respublika (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą – Apmokestinimas – Pridėtinės vertės mokestis (PVM) – Direktyva 2006/112/EB – 90 ir 273 straipsniai – Apmokestinamoji vertė – Sumažinimas – Atsisakymas – Nesumokėjimas – Apmokestinamasis asmuo, nepareiškęs savo reikalavimo skolininkui pradėtoje bankroto procedūroje – Mokesčių neutralumo ir proporcingumo principai – Tiesioginis veikimas)

text:
               17.8.2020

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 271/14

      2020 m. birželio 11 d. Teisingumo Teismo (septintoji kolegija) sprendimas byloje (Vrhovno sodišče Republike Slovenije (Slovėnija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) SCT, d.d, bankrutuojanti įmonė / Slovėnijos Respublika

      (Byla C-146/19) (1)

      (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą - Apmokestinimas - Pridėtinės vertės mokestis (PVM) - Direktyva 2006/112/EB - 90 ir 273 straipsniai - Apmokestinamoji vertė - Sumažinimas - Atsisakymas - Nesumokėjimas - Apmokestinamasis asmuo, nepareiškęs savo reikalavimo skolininkui pradėtoje bankroto procedūroje - Mokesčių neutralumo ir proporcingumo principai - Tiesioginis veikimas)
      (2020/C 271/19)
      Proceso kalba: slovėnų

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

         Vrhovno sodišče Republike Slovenije

         Šalys pagrindinėje byloje

         Ieškovė: SCT, d.d, bankrutuojanti įmonė

         Atsakovė: Slovėnijos Respublika

         Rezoliucinė dalis

                  1.

                  2006 m. lapkričio 28 d. Tarybos direktyvos 2006/112/EB dėl pridėtinės vertės mokesčio bendros sistemos 90 straipsnio 1 dalis ir 273 straipsnis turi būti aiškinami taip, kad pagal juos draudžiamos valstybės narės teisės nuostatos, pagal kurias apmokestinamajam asmeniui nesuteikiama teisė sumažinti sumokėtą pridėtinės vertės mokestį, susijusį su beviltišku reikalavimu, jeigu jis šio reikalavimo nepareiškė per skolininkui pradėtą bankroto procedūrą, nors šis apmokestinamasis asmuo įrodo, kad, jeigu būtų buvęs pareikštas šis reikalavimas, jis nebūtų išieškotas.

                  2.

                  Direktyvos 2006/112 90 straipsnio 1 dalis turi būti aiškinama taip, kad nacionalinis teismas, vykdydamas jam tenkančią pareigą imtis visų priemonių, būtinų šios nuostatos įgyvendinimui užtikrinti, turi nacionalinę teisę aiškinti taip, kad ji atitiktų šią nuostatą, arba, jei toks Sąjungos teisę atitinkantis aiškinimas neįmanomas, netaikyti bet kokių nacionalinės teisės aktų, kurių taikymas lemtų šiai nuostatai prieštaraujantį rezultatą.

         (1)  OL C 148, 2019 4 29.


title: Byla C-206/19: 2020 m. birželio 11 d. Teisingumo Teismo (šeštoji kolegija) sprendimas byloje (Administratīvā rajona tiesa (Latvija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) „KOB“ SIA / Madonas novada pašvaldības Administratīvo aktu strīdu komisija (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą – SESV 49 ir 63 straipsniai – Įsisteigimo laisvė ir laisvas kapitalo judėjimas – Direktyva 2006/123/EB – Žemės ūkio paskirties žemės sklypų Latvijoje įsigijimas siekiant juos eksploatuoti – Išankstinių leidimų išdavimo tvarka juridiniams asmenims – Specialiosios sąlygos, taikomos tik kitos valstybės narės piliečių kontroliuojamiems arba atstovaujamiems juridiniams asmenims – Reikalavimai gyventi šalyje ir mokėti Latvijos Respublikos oficialiąją kalbą – Tiesioginė diskriminacija dėl pilietybės)

text:
               17.8.2020

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 271/15

      2020 m. birželio 11 d. Teisingumo Teismo (šeštoji kolegija) sprendimas byloje (Administratīvā rajona tiesa (Latvija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) „KOB“ SIA / Madonas novada pašvaldības Administratīvo aktu strīdu komisija

      (Byla C-206/19) (1)

      (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą - SESV 49 ir 63 straipsniai - Įsisteigimo laisvė ir laisvas kapitalo judėjimas - Direktyva 2006/123/EB - Žemės ūkio paskirties žemės sklypų Latvijoje įsigijimas siekiant juos eksploatuoti - Išankstinių leidimų išdavimo tvarka juridiniams asmenims - Specialiosios sąlygos, taikomos tik kitos valstybės narės piliečių kontroliuojamiems arba atstovaujamiems juridiniams asmenims - Reikalavimai gyventi šalyje ir mokėti Latvijos Respublikos oficialiąją kalbą - Tiesioginė diskriminacija dėl pilietybės)
      (2020/C 271/20)
      Proceso kalba: latvių

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

         Administratīvā rajona tiesa

         Šalys pagrindinėje byloje

         Pareiškėja: „KOB“ SIA

         Atsakovė: Madonas novada pašvaldības Administratīvo aktu strīdu komisija

         Rezoliucinė dalis

      2006 m. gruodžio 12 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2006/123/EB dėl paslaugų vidaus rinkoje 9, 10 ir 14 straipsniai turi būti aiškinami taip, kad pagal juos draudžiami valstybės narės teisės aktai, pagal kuriuos juridinio asmens, kurio akcininkas ar akcininkai, kartu turintys daugiau nei pusę atitinkamos bendrovės teisę balsuoti suteikiančių akcijų, ir jam atstovauti turintys teisę asmenys yra kitų valstybių narių piliečiai, teisei įgyti nuosavybės teisę į žemės ūkio paskirties žemės sklypą, esantį šios valstybės narės teritorijoje, numatytas reikalavimas, kad šie akcininkai ir atstovai pateiktų, pirma, registracijos minėtos valstybės narės rezidentais dokumentą ir, antra, dokumentą, patvirtinantį, jog dėl jų tos pačios valstybės narės oficialiosios kalbos mokėjimo lygio jie gali bent jau palaikyti pokalbį kasdienėmis ir profesinėmis temomis.

         (1)  OL C 155, 2019 5 6.


title: Byla C-219/19: 2020 m. birželio 11 d. Teisingumo Teismo (dešimtoji kolegija) sprendimas byloje (Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio (Italija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Parsec Fondazione Parco delle Scienze e della Cultura / Ministero delle Infrastrutture e dei Trasporti, Autorità nazionale anticorruzione (ANAC) (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą – Viešieji darbų, prekių ir paslaugų pirkimai – Direktyva 2014/24/ES – Paslaugų pirkimo sutarties sudarymo procedūra – Architektūros ir inžinerijos paslaugos – 19 straipsnio 1 dalis ir 80 straipsnio 2 dalis – Nacionalinės teisės nuostatos, kuriose dalyvavimo galimybė numatyta tik tam tikrų teisinių formų ekonominės veiklos vykdytojams)

text:
               17.8.2020

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 271/15

      2020 m. birželio 11 d. Teisingumo Teismo (dešimtoji kolegija) sprendimas byloje (Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio (Italija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Parsec Fondazione Parco delle Scienze e della Cultura / Ministero delle Infrastrutture e dei Trasporti, Autorità nazionale anticorruzione (ANAC)

      (Byla C-219/19) (1)

      (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą - Viešieji darbų, prekių ir paslaugų pirkimai - Direktyva 2014/24/ES - Paslaugų pirkimo sutarties sudarymo procedūra - Architektūros ir inžinerijos paslaugos - 19 straipsnio 1 dalis ir 80 straipsnio 2 dalis - Nacionalinės teisės nuostatos, kuriose dalyvavimo galimybė numatyta tik tam tikrų teisinių formų ekonominės veiklos vykdytojams)
      (2020/C 271/21)
      Proceso kalba: italų

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

         Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio

         Šalys pagrindinėje byloje

         Pareiškėjas: Parsec Fondazione Parco delle Scienze e della Cultura

         Atsakovai: Ministero delle Infrastrutture e dei Trasporti, Autorità nazionale anticorruzione (ANAC)

         Rezoliucinė dalis

      2014 m. vasario 26 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2014/24/ES dėl viešųjų pirkimų, kuria panaikinama Direktyva 2004/18/EB, 19 straipsnio 1 dalis ir 80 straipsnio 2 dalis, siejamos su šios direktyvos 14 konstatuojamąja dalimi, turi būti aiškinamos taip, kad pagal jas draudžiamos nacionalinės teisės normos, kuriose pelno nesiekiantiems subjektams nenumatyta galimybės dalyvauti viešojo inžinerijos ir architektūros paslaugų pirkimo sutarties sudarymo procedūroje, nors pagal nacionalinę teisę šie subjektai turi teisę teikti paslaugas, kurios yra atitinkamo viešojo pirkimo dalykas.

         (1)  OL C 206, 2019 6 17.


title: Byla C-242/19: 2020 m. birželio 11 d. Teisingumo Teismo (devintoji kolegija) sprendimas byloje (Tribunalul Bucureşti (Rumunija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) CHEP Equipment Pooling NV / Agenţia Naţională de Administrare Fiscală – Direcţia Generală Regională a Finanţelor Publice Bucureşti – Serviciul Soluţionare Contestaţii, Agenţia Naţională de Administrare Fiscală – Direcţia Generală Regională a Finanţelor Publice Bucureşti – Administraţia Fiscală pentru Contribuabili Nerezidenţi (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą – Pridėtinės vertės mokestis (PVM) – Direktyva 2006/112/EB – 17 straipsnio 2 dalies g punktas – Kilnojamojo turto pervežimas Europos Sąjungos viduje siekiant teikti paslaugas – 170 ir 171 straipsniai – Teisė grąžinti PVM apmokestinamajam asmeniui, neįsisteigusiam PVM grąžinančioje valstybėje narėje – Direktyva 2008/9/EB – Sąvoka „PVM grąžinančioje valstybėje narėje neįsisteigęs apmokestinamasis asmuo“ – Apmokestinamasis asmuo, neįregistruotas kaip PVM mokėtojas PVM grąžinančioje valstybėje narėje)

text:
               17.8.2020

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 271/16

      2020 m. birželio 11 d. Teisingumo Teismo (devintoji kolegija) sprendimas byloje (Tribunalul Bucureşti (Rumunija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) CHEP Equipment Pooling NV / Agenţia Naţională de Administrare Fiscală – Direcţia Generală Regională a Finanţelor Publice Bucureşti – Serviciul Soluţionare Contestaţii, Agenţia Naţională de Administrare Fiscală – Direcţia Generală Regională a Finanţelor Publice Bucureşti – Administraţia Fiscală pentru Contribuabili Nerezidenţi

      (Byla C-242/19) (1)

      (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą - Pridėtinės vertės mokestis (PVM) - Direktyva 2006/112/EB - 17 straipsnio 2 dalies g punktas - Kilnojamojo turto pervežimas Europos Sąjungos viduje siekiant teikti paslaugas - 170 ir 171 straipsniai - Teisė grąžinti PVM apmokestinamajam asmeniui, neįsisteigusiam PVM grąžinančioje valstybėje narėje - Direktyva 2008/9/EB - Sąvoka „PVM grąžinančioje valstybėje narėje neįsisteigęs apmokestinamasis asmuo“ - Apmokestinamasis asmuo, neįregistruotas kaip PVM mokėtojas PVM grąžinančioje valstybėje narėje)
      (2020/C 271/22)
      Proceso kalba: rumunų

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

         Tribunalul Bucureşti

         Šalys pagrindinėje byloje

         Pareiškėja: CHEP Equipment Pooling NV

         Atsakovės: Agenţia Naţională de Administrare Fiscală – Direcţia Generală Regională a Finanţelor Publice Bucureşti – Serviciul Soluţionare Contestaţii, Agenţia Naţională de Administrare Fiscală – Direcţia Generală Regională a Finanţelor Publice Bucureşti – Administraţia Fiscală pentru Contribuabili Nerezidenţi

         Rezoliucinė dalis

                  1.

                  2006 m. lapkričio 28 d. Tarybos direktyvos 2006/112/EB dėl pridėtinės vertės mokesčio bendros sistemos, iš dalies pakeistos 2008 m. vasario 12 d. Tarybos direktyva 2008/8/EB, 17 straipsnio 2 dalies g punktas turi būti aiškinamas taip, kad apmokestinamojo asmens atliekamas prekių pervežimas iš valstybės narės į pridėtinės vertės mokestį grąžinančią valstybę narę tam, kad šis apmokestinamasis asmuo teiktų šių prekių nuomos paslaugas pastarojoje valstybėje narėje, neturi būti prilyginamas tiekimui Bendrijos viduje, kai šių prekių naudojimas tokiam paslaugų teikimui yra laikinas ir jos buvo išsiųstos ar gabentos iš valstybės narės, kurioje šis apmokestinamasis asmuo yra įsisteigęs.

                  2.

                  2008 m. vasario 12 d. Tarybos direktyvos 2008/9/EB, nustatančios Direktyvoje 2006/112 numatyto pridėtinės vertės mokesčio grąžinimo apmokestinamiesiems asmenims, kurie nėra įsisteigę pridėtinės vertės mokestį grąžinančioje valstybėje narėje, o yra įsisteigę kitoje valstybėje narėje, išsamias taisykles, nuostatos turi būti aiškinamos taip, kad pagal jas valstybei narei draudžiama atsisakyti suteikti teisę į pridėtinės vertės mokesčio grąžinimą kitoje valstybėje narėje įsisteigusiam apmokestinamajam asmeniui vien dėl to, kad šis apmokestinamasis asmuo yra arba turėjo būti įregistruotas kaip pridėtinės vertės mokesčio mokėtojas pridėtinės vertės mokestį grąžinančioje valstybėje narėje.

         (1)  OL C 206, 2019 6 17.


title: Byla C-328/19: 2020 m. birželio 18 d. Teisingumo Teismo (ketvirtoji kolegija) sprendimas byloje (Korkein hallinto-oikeus (Suomija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) byloje, kurią inicijavo Porin (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą – Viešieji pirkimai – Direktyva 2004/18/EB – 1 straipsnio 2 dalies a punktas – Viešieji pirkimai transporto paslaugų srityje – Savivaldybių bendradarbiavimo sutartis dėl socialinių ir sveikatos priežiūros paslaugų organizavimo ir teikimo, pagrįsta vadinamuoju „atsakingos savivaldybės“ modeliu, kaip jis suprantamas pagal Suomijos teisę – Atsakomybės už paslaugų organizavimą perdavimas vienai iš atitinkamoje bendradarbiavimo teritorijoje esančių savivaldybių – „In house“ sutartis – Sutarties dėl transporto paslaugų sudarymas be konkurso su bendrove, kurios visos akcijos priklauso atsakingai savivaldybei)

text:
               17.8.2020

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 271/17

      2020 m. birželio 18 d. Teisingumo Teismo (ketvirtoji kolegija) sprendimas byloje (Korkein hallinto-oikeus (Suomija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) byloje, kurią inicijavo Porin

      (Byla C-328/19) (1)

      (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą - Viešieji pirkimai - Direktyva 2004/18/EB - 1 straipsnio 2 dalies a punktas - Viešieji pirkimai transporto paslaugų srityje - Savivaldybių bendradarbiavimo sutartis dėl socialinių ir sveikatos priežiūros paslaugų organizavimo ir teikimo, pagrįsta vadinamuoju „atsakingos savivaldybės“ modeliu, kaip jis suprantamas pagal Suomijos teisę - Atsakomybės už paslaugų organizavimą perdavimas vienai iš atitinkamoje bendradarbiavimo teritorijoje esančių savivaldybių - „In house“ sutartis - Sutarties dėl transporto paslaugų sudarymas be konkurso su bendrove, kurios visos akcijos priklauso atsakingai savivaldybei)
      (2020/C 271/23)
      Proceso kalba: suomių

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

         Korkein hallinto-oikeus

         Šalys pagrindinėje byloje

         Apeliantas: Porin kaupunki

         dalyvaujant: Porin Linjat Oy, Lyttylän Liikenne Oy

         Rezoliucinė dalis

                  1.

                  2004 m. kovo 31 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2004/18/EB dėl viešojo darbų, prekių ir paslaugų pirkimo sutarčių sudarymo tvarkos derinimo 1 straipsnio 2 dalies a punktas turi būti aiškinamas taip, kad sutartis, pagal kurią savivaldybės, šios sutarties šalys, vienai iš jų patiki organizuoti paslaugas šių savivaldybių naudai, nepatenka į šios direktyvos taikymo sritį dėl to, kad tai yra įgaliojimų perdavimas, kaip jis suprantamas pagal ESS 4 straipsnio 2 dalį, išaiškintą 2016 m. gruodžio 21 d. Sprendime Remondis (C-51/15, EU:C:2016:985).

                  2.

                  Direktyvos 2004/18 1 straipsnio 2 dalies a punktas turi būti aiškinamas taip, kad dėl bendradarbiavimo sutarties, pagal kurią savivaldybės, šios sutarties šalys, perduoda vienai iš jų atsakomybę organizuoti paslaugas šių savivaldybių naudai, šią savivaldybę galima laikyti perkančiąja organizacija, kai sutartys sudaromos jau perdavus įgaliojimus, ir jai suteikiama teisė paslaugų, apimančių ne vien jos, bet ir kitų savivaldybių, tokios sutarties šalių, poreikius, teikimą be konkurso patikėti in house subjektui, jei, nesant tokio įgaliojimų perdavimo, minėtos savivaldybės turėtų pačios užtikrinti savo poreikius.

         (1)  OL C 220, 2019 7 1.


title: Byla C-340/19: 2020 m. birželio 18 d. Teisingumo Teismo (šeštoji kolegija) sprendimas byloje (Augstākā tiesa (Senāts) (Latvija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Valsts ieņēmumu dienests / SIA „Hydro Energo“ (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą – Bendrasis muitų tarifas – Kombinuotoji nomenklatūra – Tarifinis klasifikavimas – 7407 tarifinė pozicija – Vario strypai, juostos ir profiliai – Stačiakampio formos karšto valcavimo vario arba vario lydinio luitai)

text:
               17.8.2020

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 271/18

      2020 m. birželio 18 d. Teisingumo Teismo (šeštoji kolegija) sprendimas byloje (Augstākā tiesa (Senāts) (Latvija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Valsts ieņēmumu dienests / SIA „Hydro Energo“

      (Byla C-340/19) (1)

      (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą - Bendrasis muitų tarifas - Kombinuotoji nomenklatūra - Tarifinis klasifikavimas - 7407 tarifinė pozicija - Vario strypai, juostos ir profiliai - Stačiakampio formos karšto valcavimo vario arba vario lydinio luitai)
      (2020/C 271/24)
      Proceso kalba: latvių

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

         Augstākā tiesa (Senāts)

         Šalys pagrindinėje byloje

         Kasatorė: Valsts ieņēmumu dienests

         Kita kasacinio proceso šalis: SIA „Hydro Energo“

         Rezoliucinė dalis

      Į 1987 m. liepos 23 d. Europos Tarybos reglamento (EEB) Nr. 2658/87 dėl tarifų ir statistinės nomenklatūros bei dėl Bendrojo muitų tarifo, kuris iš dalies pakeistas 2011 m. rugsėjo 27 d. Komisijos reglamentu (ES) Nr. 1006/2011, I priedą įtrauktos Kombinuotosios nomenklatūros 7407 poziciją reikia aiškinti taip: stačiakampio formos vario arba vario lydinio luitai, kurių storis yra didesnis už vieną dešimtąją dalį jų pločio ir kurie yra karšto valcavimo, bet kurių skerspjūvyje yra netaisyklingų porų, kiaurymių ir įtrūkimų, gali būti priskiriami prie šios pozicijos.

         (1)  OL C 220, 2019 7 1.


title: Byla C-448/19: 2020 m. birželio 11 d. Teisingumo Teismo (devintoji kolegija) sprendimas byloje (Tribunal Superior de Justicia de Castilla-La Mancha (Ispanija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) WT / Subdelegación del Gobierno en Guadalajara (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą – Trečiųjų valstybių piliečių, kurie yra ilgalaikiai gyventojai, statusas – Direktyva 2003/109/EB – 12 straipsnis – Sprendimo išsiųsti ilgalaikį gyventoją priėmimas – Aplinkybės, į kurias reikia atsižvelgti – Nacionalinė jurisprudencija – Neatsižvelgimas į šias aplinkybes – Atitiktis – Direktyva 2001/40/EB – Abipusis sprendimų išsiųsti iš šalies trečiųjų šalių piliečius pripažinimas – Reikšmė)

text:
               17.8.2020

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 271/19

      2020 m. birželio 11 d. Teisingumo Teismo (devintoji kolegija) sprendimas byloje (Tribunal Superior de Justicia de Castilla-La Mancha (Ispanija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) WT / Subdelegación del Gobierno en Guadalajara

      (Byla C-448/19) (1)

      (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą - Trečiųjų valstybių piliečių, kurie yra ilgalaikiai gyventojai, statusas - Direktyva 2003/109/EB - 12 straipsnis - Sprendimo išsiųsti ilgalaikį gyventoją priėmimas - Aplinkybės, į kurias reikia atsižvelgti - Nacionalinė jurisprudencija - Neatsižvelgimas į šias aplinkybes - Atitiktis - Direktyva 2001/40/EB - Abipusis sprendimų išsiųsti iš šalies trečiųjų šalių piliečius pripažinimas - Reikšmė)
      (2020/C 271/26)
      Proceso kalba: ispanų

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

         Tribunal Superior de Justicia de Castilla-La Mancha

         Šalys pagrindinėje byloje

         Pareiškėjas ir apeliantas: WT

         Atsakovas ir kita apeliacinio proceso šalis: Subdelegación del Gobierno en Guadalajara

         Rezoliucinė dalis

      Atsižvelgiant į tai, kas išdėstyta, į pateiktą klausimą reikia atsakyti, kad 2003 m. lapkričio 25 d. Tarybos direktyvos 2003/109/EB dėl trečiųjų valstybių piliečių, kurie yra ilgalaikiai gyventojai, statuso 12 straipsnis turi būti aiškinamas taip, kad pagal jį draudžiamos valstybės narės teisės normos, kuriose, kaip jos išaiškintos nacionalinėje jurisprudencijoje atsižvelgiant į 2001 m. gegužės 28 d. Tarybos direktyvą 2001/40/EB dėl abipusio sprendimų dėl trečiųjų šalių piliečių išsiuntimo pripažinimo, numatyta išsiųsti bet kurį trečiosios šalies pilietį, turintį ilgalaikį leidimą gyventi šalyje, įvykdžiusį nusikalstamą veiką, už kurią skiriama ne mažesnė nei vienų metų laisvės atėmimo bausmė, ir nėra būtina nei nagrinėti, ar šis trečiosios šalies pilietis kelia realią ir pakankamai rimtą grėsmę viešajai tvarkai ar visuomenės saugumui, nei atsižvelgti į jo gyvenimo šios valstybės narės teritorijoje trukmę, jo amžių, išsiuntimo pasekmes šiam asmeniui ir jo šeimos nariams, taip pat jo ryšius su gyvenamosios vietos valstybe nare arba ryšių su jo kilmės šalimi nebuvimą.

         (1)  OL C 328, 2019 9 30.


title: Byla C-472/19: 2020 m. birželio 11 d. Teisingumo Teismo (devintoji kolegija) sprendimas byloje (Conseil d'État (Prancūzija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Vert Marine SAS / Premier ministre, Ministre de l'Économie et des Finances (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą – Koncesijos sutarčių sudarymo procedūra – Direktyva 2014/23/ES – 38 straipsnio 9 dalis – Korekcinių priemonių, kurios skirtos įrodyti, kad ekonominės veiklos vykdytojas, kuriam taikytas neleidimo dalyvauti procedūroje pagrindas, vėl yra patikimas, sistema – Nacionalinės teisės normos, pagal kurias ekonominės veiklos vykdytojams, kuriems taikytas privalomas neleidimo dalyvauti koncesijos sutarčių sudarymo procedūroje pagrindas, draudžiama joje dalyvauti penkerius metus – Jokios galimybės tokiems ekonominės veiklos vykdytojams pateikti įrodymų apie korekcines priemones, kurių jie ėmėsi, nesuteikimas)

text:
               17.8.2020

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 271/20

      2020 m. birželio 11 d. Teisingumo Teismo (devintoji kolegija) sprendimas byloje (Conseil d'État (Prancūzija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Vert Marine SAS / Premier ministre, Ministre de l'Économie et des Finances

      (Byla C-472/19) (1)

      (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą - Koncesijos sutarčių sudarymo procedūra - Direktyva 2014/23/ES - 38 straipsnio 9 dalis - Korekcinių priemonių, kurios skirtos įrodyti, kad ekonominės veiklos vykdytojas, kuriam taikytas neleidimo dalyvauti procedūroje pagrindas, vėl yra patikimas, sistema - Nacionalinės teisės normos, pagal kurias ekonominės veiklos vykdytojams, kuriems taikytas privalomas neleidimo dalyvauti koncesijos sutarčių sudarymo procedūroje pagrindas, draudžiama joje dalyvauti penkerius metus - Jokios galimybės tokiems ekonominės veiklos vykdytojams pateikti įrodymų apie korekcines priemones, kurių jie ėmėsi, nesuteikimas)
      (2020/C 271/27)
      Proceso kalba: prancūzų

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

         Conseil d'État

         Šalys pagrindinėje byloje

         Pareiškėja: Vert Marine SAS

         Atsakovai: Premier ministre, Ministre de l'Économie et des Finances

         Rezoliucinė dalis

                  1.

                  2014 m. vasario 26 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2014/23/ES dėl koncesijos sutarčių suteikimo 38 straipsnio 9 dalis turi būti aiškinama taip, kad pagal ją draudžiamos nacionalinės teisės normos, kuriose ekonominės veiklos vykdytojui, galutiniu teismo sprendimu nuteistam už kurią nors šios direktyvos 38 straipsnio 4 dalyje nurodytą nusikalstamą veiką ir kuriam dėl šios priežasties automatiškai draudžiama dalyvauti koncesijos sutarčių sudarymo procedūrose, nesuteikiama galimybė pateikti įrodymų, kad jis ėmėsi korekcinių priemonių, galinčių įrodyti, kad vėl yra patikimas.

                  2.

                  Direktyvos 2014/23 38 straipsnio 9 ir 10 dalys turi būti aiškinamos taip, kad pagal jas nedraudžiama korekcinių priemonių, kurių ėmėsi ekonominės veiklos vykdytojas, tinkamumo patikrinimo pavesti teisminėms institucijoms, su sąlyga, kad šiuo tikslu nustatyta nacionalinė sistema atitinka visus šios direktyvos 38 straipsnio 9 dalyje nustatytus reikalavimus ir kad taikoma procedūra yra suderinama su nustatytais terminais vykdant koncesijos sutarčių sudarymo procedūrą. Be to, Direktyvos 2014/23 38 straipsnio 9 dalis turi būti aiškinama taip, kad pagal ją nedraudžiamos nacionalinės teisės normos, pagal kurias teisminėms institucijoms leidžiama atšaukti automatišką draudimą asmeniui dalyvauti koncesijos sutarčių sudarymo procedūrose, taikytą dėl jo priėmus apkaltinamąjį nuosprendį, panaikinti tokį draudimą arba išbraukti bet kokį teistumo įrašą iš nuosprendžių registro, su sąlyga, kad tokios teisminės procedūros tikrai atitinka šios sistemos taikymo sąlygas ir ja siekiamą tikslą ir konkrečiai leidžia, kai ekonominės veiklos vykdytojas pageidauja dalyvauti koncesijos sutarčių sudarymo procedūroje, laiku atšaukti jam taikomą draudimą, atsižvelgiant vien į tai, kad šio veiklos vykdytojo nurodytos ir kompetentingos teisminės institucijos pagal šioje nuostatoje numatytus reikalavimus įvertintos korekcinės priemonės yra tinkamos, o tai turi patikrinti prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas.

         (1)  OL C 280, 2019 8 19.


title: Byla C-128/20: 2020 m. vasario 19 d. Landesgericht Klagenfurt (Austrija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje GSMB Invest GmbH & Co. KG / Auto Krainer Gesellschaft m.b.H.

text:
               17.8.2020

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 271/21

      2020 m. vasario 19 d.Landesgericht Klagenfurt (Austrija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje GSMB Invest GmbH & Co. KG / Auto Krainer Gesellschaft m.b.H.

      (Byla C-128/20)
      (2020/C 271/28)
      Proceso kalba: vokiečių

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

         Landesgericht Klagenfurt

         Šalys pagrindinėje byloje

         Ieškovė: GSMB Invest GmbH & Co. KG

         Atsakovė: Auto Krainer Gesellschaft m.b.H.

         Prejudiciniai klausimai

                  1.

                  Ar 2007 m. birželio 20 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (EB) Nr. 715/2007 dėl variklinių transporto priemonių tipo patvirtinimo atsižvelgiant į išmetamųjų teršalų kiekį iš lengvųjų keleivinių ir komercinių transporto priemonių (Euro 5 ir Euro 6) ir dėl transporto priemonių remonto ir priežiūros informacijos prieigos (1) 5 straipsnio 1 dalis turi būti aiškinama taip, kad transporto priemonės įranga, kaip ji suprantama pagal Reglamento Nr. 715/2007 1 straipsnio 1 dalį, yra draudžiama, jeigu išmetamųjų dujų recirkuliacijos vožtuvas, taigi, sudedamoji dalis, kuri gali turėti įtakos teršalų išmetimui, sukonstruotas taip, kad išmetamųjų dujų atgalinio srauto lygis, taigi, recirkuliuojamų išmetamųjų dujų kiekis, reguliuojamas taip, jog mažos taršos režimas užtikrinamas tik tarp 15 ir 33 oC ir tik žemiau nei 1 000 metrų virš jūros lygio esančiame aukštyje, o temperatūrai nukrypus nuo šio intervalo iki 10 oC ir aukščiui padidėjus 250 metrų virš 1 000 metrų virš jūros lygio linijiniu būdu sumažėja iki 0, taigi, išmetamas NOx kiekis viršija Reglamente Nr. 715/2007 nustatytas ribines vertes?

                  2.

                  Ar Reglamento Nr. 715/2007 5 straipsnio 2 dalies formuluotė „dėl variklio apsaugos nuo pažeidimo ar avarijos“ turi būti aiškinama taip, kad išmetamųjų dujų strategija, kuria pirmiausia siekiama tausoti nejudamas dalis, kaip antai EGR vožtuvą, EGR aušintuvą ir dyzelino kietųjų dalelių filtrą, neatitinka išimties taikymo nuostatų?

                  3.

                  Ar Reglamento Nr. 715/2007 5 straipsnio 1 dalis turi būti aiškinama taip, kad išmetamųjų dujų strategija, visišką taršos kontrolės įtaiso funkcionalumą užtikrinanti tik 15–33 oC intervale ir tik žemiau nei 1 000 metrų virš jūros lygio esančiame aukštyje (vok. k. „Thermofenster“) ir todėl Europoje, visų pirma Austrijoje, didžiąją metų dalį normaliai nefunkcionuojanti, neatitinka 5 straipsnio 1 dalies reikalavimo (transporto priemonės veikimas įprasto eksploatavimo režimu) ir yra draudžiamas valdiklis?

         (1)  OL L 171, 2007, p. 1.


title: Byla C-134/20: 2020 m. kovo 11 d. Landesgericht Eisenstadt (Austrija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje IR / Volkswagen AG

text:
               17.8.2020

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 271/21

      2020 m. kovo 11 d.Landesgericht Eisenstadt (Austrija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje IR / Volkswagen AG

      (Byla C-134/20)
      (2020/C 271/29)
      Proceso kalba: vokiečių

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

         Landesgericht Eisenstadt

         Šalys pagrindinėje byloje

         Ieškovas: IR

         Atsakovė: Volkswagen AG

         Prejudiciniai klausimai

                  a)

                  Ar 2007 m. birželio 20 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (EB) Nr. 715/2007 (1) dėl variklinių transporto priemonių tipo patvirtinimo atsižvelgiant į išmetamųjų teršalų kiekį iš lengvųjų keleivinių ir komercinių transporto priemonių (Euro 5 ir Euro 6) ir dėl transporto priemonių remonto ir priežiūros informacijos prieigos 5 straipsnio 1 dalis turi būti aiškinama taip, kad transporto priemonės įranga, kaip ji suprantama pagal Reglamento Nr. 715/2007 1 straipsnio 1 dalį, yra draudžiama, jeigu išmetamųjų dujų recirkuliacijos vožtuvas, taigi, sudedamoji dalis, kuri gali turėti įtakos teršalų išmetimui, sukonstruotas taip, kad išmetamųjų dujų atgalinio srauto lygis, taigi, recirkuliuojamų išmetamųjų dujų kiekis, reguliuojamas taip, jog mažos taršos režimas užtikrinamas tik tarp 15 ir 33o C ir tik žemiau nei 1 000 metrų virš jūros lygio esančiame aukštyje, o temperatūrai nukrypus nuo šio intervalo iki 10o C ir aukščiui padidėjus 250 metrų virš 1 000 metrų virš jūros lygio linijiniu būdu sumažėja iki 0, taigi, išmetamas NOx kiekis viršija Reglamente Nr. 715/2007 nustatytas ribines vertes?

                  b)

                  Ar atsakant į a klausimą turi įtakos tai, ar a klausime nurodyta transporto priemonės įranga yra būtina siekiant apsaugoti variklį nuo sugadinimo?

                  c)

                  Ar atsakant į b klausimą turi įtakos tai, ar variklio dalis, kurią reikėtų saugoti nuo sugadinimo, yra išmetamųjų dujų recirkuliacijos vožtuvas?

                  d)

                  Ar atsakant į a klausimą svarbu tai, ar a klausime nurodyta transporto priemonės įranga sumontuota dar vykstant transporto priemonės gamybai, ar a klausime nurodytas išmetamųjų dujų recirkuliacijos vožtuvo valdymas turi būti įdiegtas į transporto priemonę kaip pataisymas, kaip jis suprantamas pagal 1999 m. gegužės 25 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 1999/44/EB (2) dėl vartojimo prekių pardavimo ir susijusių garantijų tam tikrų aspektų 3 straipsnio 2 dalį?

         (1)  OL L 171, 2007, p. 1.

         (2)  OL L 171, 1999, p. 12; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių. k., 15 sk., 4 t., p. 223.


title: Byla C-167/20 P: 2020 m. balandžio 22 d. WD pateiktas apeliacinis skundas dėl 2020 m. vasario 12 d. Bendrojo Teismo (septintoji kolegija) priimto sprendimo byloje T-320/18, WD / EFSA

text:
               17.8.2020

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 271/22

      2020 m. balandžio 22 d. WD pateiktas apeliacinis skundas dėl 2020 m. vasario 12 d. Bendrojo Teismo (septintoji kolegija) priimto sprendimo byloje T-320/18, WD / EFSA

      (Byla C-167/20 P)
      (2020/C 271/30)
      Proceso kalba: prancūzų

         Šalys

         Apeliantė: WD, atstovaujama advokatės L. Levi

         Kita proceso šalis: Europos maisto saugos tarnyba

         Apeliantės reikalavimai

                  —

                  Panaikinti 2020 m. vasario 12 d. Bendrojo Teismo sprendimą byloje T-320/18,

                  —

                  todėl patenkinti apeliantės pirmojoje instancijoje pareikštus reikalavimus, taigi

                  —

                  panaikinti 2017 m. liepos 14 d. Europos maisto saugos tarnybos vykdomojo direktoriaus, įgalioto sudaryti darbo sutartis, sprendimą, iš kurio matyti, kad apeliantės nėra tarp darbuotojų, paaukštintų per 2017 m. priskyrimo prie kito lygio procedūrą,

                  —

                  panaikinti 2018 m. vasario 9 d. tarnybos, įgaliotos sudaryti darbo sutartis, sprendimą, kuriuo buvo atmestas 2017 m. spalio 10 d. skundas dėl 2017 m. liepos 14 d. sprendimo,

                  —

                  panaikinti 2017 m. rugpjūčio 9 d. sprendimą (apie jį buvo pranešta 2017 m. rugpjūčio 10 d.), priimtą Europos maisto saugos tarnybos vykdomojo direktoriaus, įgalioto sudaryti darbo sutartis, dėl apeliantės darbo sutarties neatnaujinimo,

                  —

                  panaikinti 2018 m. kovo 12 d. tarnybos, įgaliotos sudaryti darbo sutartis, sprendimą, kuriuo buvo atmestas 2017 m. lapkričio 10 d. skundas dėl 2017 m. rugpjūčio 9 d. sprendimo,

                  —

                  priteisti patirtos žalos atlyginimą ir palūkanas,

                  —

                  priteisti iš atsakovės visas bylinėjimosi abiejose instancijose išlaidas.

         Apeliacinio skundo pagrindai ir pagrindiniai argumentai

      1. Kalbant apie 2017 m. liepos 14 d. EFSA sprendimą nepriskirti apeliantės prie AST 6 lygio per 2017 m. priskyrimo prie kito lygio procedūrą, pirmasis pagrindas yra susijęs su taikytinų procesinių taisyklių ir konkrečiau – pagrindų priimtinumo taisyklių pažeidimu, pareigos motyvuoti pažeidimu ir bylos medžiagos iškraipymu. Antrasis pagrindas yra susijęs su taikomos reguliavimo sistemos (Kitų tarnautojų įdarbinimo sąlygų 54 straipsnis, 2008 m. balandžio 22 d. sprendimas ir 2010 m. birželio 30 d. rekomendacinis dokumentas) pažeidimu, įrodymų vertinimo taisyklių pažeidimu ir pareigos motyvuoti pažeidimu.
      Kalbant apie 2017 m. rugpjūčio 9 d. EFSA sprendimą neatnaujinti apeliantės sutarties, pirmasis pagrindas yra susijęs su 2012 m. gruodžio 8 d. sprendimo pažeidimu. Antrasis pagrindas susijęs su rūpestingumo pareigos ir 2017 m. kovo 7 d. nurodymo pažeidimu bei bylos medžiagos iškraipymu. Trečiasis pagrindas yra susijęs su akivaizdžios vertinimo klaidos ir piktnaudžiavimo įgaliojimais sąvokų pažeidimu, bylos medžiagos iškraipymu ir įrodymų vertinimo srities taisyklių nesilaikymu.


title: Byla C-188/20: 2020 m. balandžio 30 d. Landgericht Düsseldorf (Vokietija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje JG, pagal įstatymą atstovaujamas MI ir LH, ir kt. / OP kaip Azurair GmbH bankroto administratorius

text:
               17.8.2020

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 271/23

      2020 m. balandžio 30 d.Landgericht Düsseldorf (Vokietija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje JG, pagal įstatymą atstovaujamas MI ir LH, ir kt. / OP kaip Azurair GmbH bankroto administratorius

      (Byla C-188/20)
      (2020/C 271/31)
      Proceso kalba: vokiečių

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

         Landgericht Düsseldorf

         Šalys pagrindinėje byloje

         Ieškovai ir apeliantai: JG, LH, MI ir NJ, visi pagal įstatymą atstovaujami MI ir LH

         Atsakovė ir kita apeliacinio proceso šalis: OP kaip Azurair GmbH bankroto administratorius

         Įstojusi į bylą šalis: alltours flugreisen gmbh

         Prejudiciniai klausimai

                  1.

                  Ar keleivis turi „patvirtintą rezervavimą“, kaip tai suprantama pagal Reglamento (EB) Nr. 261/2004 (1) 3 straipsnio 2 dalies a punktą, jei gavo iš turizmo kelionių organizatoriaus, su kuriuo yra sudaręs sutartį, „kitą įrodymą“, kaip tai suprantama pagal šio reglamento 2 straipsnio g punktą, kad pažadama vežti keleivį konkrečiu skrydžiu, nurodžius išvykimo ir atvykimo vietą, išvykimo ir atvykimo laiką ir skrydžio numerį, nors turizmo kelionių organizatorius nerezervavo vietos šiame oro vežėjo skrydyje ir negavo iš oro vežėjo atitinkamo patvirtinimo?

                  2.

                  Ar tam, kad oro vežėjas keleivio atžvilgiu būtų laikomas skrydį vykdančiu oro vežėju, kaip tai suprantama pagal Reglamento Nr. 261/2004 2 straipsnio b punktą, pakanka, kad keleivis būtų sudaręs sutartį su turizmo kelionių organizatoriumi, kuris pažadėjo vežti keleivį konkrečiu skrydžiu, nurodęs išvykimo ir atvykimo vietą, išvykimo ir atvykimo laiką ir skrydžio numerį, nepaisant to, kad turizmo kelionių organizatorius nerezervavo keleiviui vietos, taigi nepagrindė, jog yra sudaręs su oro vežėju sutartį dėl šio skrydžio?

                  3.

                  Ar, siekiant kompensacijos už atšauktą skrydį arba ilgam laikui atidėtą atvykimą, iš „kito įrodymo“, kurį keleiviui išdavė turizmo kelionių organizatorius, galima spręsti apie skrydžio orlaivio „pradinį numatytą atvykimo laiką“, kaip tai suprantama pagal Reglamento Nr. 261/2004 2 straipsnio h punktą, 5 straipsnio 1 dalies c punktą, 7 straipsnio 1 dalį antrą sakinį ir 2 dalį, ar turi būti remiamasi bilietu pagal Reglamento Nr. 261/2004 2 straipsnio f punktą?

                  4.

                  Ar galima manyti, kad skrydis laikytinas atšauktu, kaip tai suprantama pagal Reglamento Nr. 261/2004 2 straipsnio l punktą ir 5 straipsnio 1 dalį, ir tuo atveju, kai skrydį vykdantis oro vežėjas bent 2 valandomis ir 10 minučių paankstina užsakyto kelionės paslaugų paketo skrydį?

                  5.

                  Ar skrydį vykdantis oro vežėjas, remdamasis Reglamento Nr. 261/2004 7 straipsnio 2 dalimi, turi teisę sumažinti pagal reglamento 7 straipsnio 1 dalį mokamas kompensacijas, jei skrydis paankstinamas neviršijant minėtoje nuostatoje nustatytos laiko trukmės?

                  6.

                  Ar iki išvykimo pateiktas pranešimas apie skrydžio paankstinimą yra pasiūlymas vykti kitu maršrutu, kaip tai suprantama pagal Reglamento Nr. 261/2004 5 straipsnio 1 dalies a punktą ir 8 straipsnio 1 dalies b punktą?

                  7.

                  Ar pagal Reglamento Nr. 261/2004 14 straipsnio 2 dalį skrydį vykdantis oro vežėjas įpareigojamas pranešti keleiviui tikslų įmonės, į kurią jis gali kreiptis, pavadinimą, jos adresą, sumą, kurios gali reikalauti pagal konkretų atstumą, ir, jei reikia, kokius dokumentus jis privalo pridėti prie savo reikalavimo?

         (1)  2004 m. vasario 11 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas, nustatantis bendras kompensavimo ir pagalbos keleiviams taisykles atsisakymo vežti ir skrydžių atšaukimo arba atidėjimo ilgam laikui atveju, panaikinantis Reglamentą (EEB) Nr. 295/91 (OL L 46, 2004, p. 1; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 7 sk., 8 t., p. 10).


title: Byla C-196/20: 2020 m. gegužės 6 d. Landgericht Düsseldorf (Vokietija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Eurowings GmbH / Flightright GmbH

text:
               17.8.2020

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 271/24

      2020 m. gegužės 6 d.Landgericht Düsseldorf (Vokietija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Eurowings GmbH / Flightright GmbH

      (Byla C-196/20)
      (2020/C 271/32)
      Proceso kalba: vokiečių

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

         Landgericht Düsseldorf

         Šalys pagrindinėje byloje

         Atsakovė ir apeliantė: Eurowings GmbH

         Ieškovė ir kita apeliacinio proceso šalis: Flightright GmbH

         Prejudiciniai klausimai

                  1.

                  Ar keleivis turi „patvirtintą rezervavimą“, kaip tai suprantama pagal Reglamento (EB) Nr. 261/2004 (1) 3 straipsnio 2 dalies a punktą, jei gavo iš turizmo kelionių organizatoriaus, su kuriuo yra sudaręs sutartį, „kitą įrodymą“, kaip tai suprantama pagal šio reglamento 2 straipsnio g punktą, kad pažadama vežti keleivį konkrečiu skrydžiu, nurodžius išvykimo ir atvykimo vietą, išvykimo ir atvykimo laiką ir skrydžio numerį, nors turizmo kelionių organizatorius nerezervavo vietos šiame oro vežėjo skrydyje ir negavo iš oro vežėjo atitinkamo patvirtinimo?

                  2.

                  Ar tam, kad oro vežėjas keleivio atžvilgiu būtų laikomas skrydį vykdančiu oro vežėju, kaip tai suprantama pagal Reglamento Nr. 261/2004 2 straipsnio b punktą, pakanka, kad keleivis būtų sudaręs sutartį su turizmo kelionių organizatoriumi, kuris pažadėjo vežti keleivį konkrečiu skrydžiu, nurodęs išvykimo ir atvykimo vietą, išvykimo ir atvykimo laiką ir skrydžio numerį, nepaisant to, kad turizmo kelionių organizatorius nerezervavo keleiviui vietos, taigi nepagrindė, jog yra sudaręs su oro vežėju sutartį dėl šio skrydžio?

                  3.

                  Ar, siekiant kompensacijos už atšauktą skrydį arba ilgam laikui atidėtą atvykimą, iš „kito įrodymo“, kurį keleiviui išdavė turizmo kelionių organizatorius, galima spręsti apie skrydžio orlaivio „pradinį numatytą atvykimo laiką“, kaip tai suprantama pagal Reglamento Nr. 261/2004 2 straipsnio h punktą, 5 straipsnio 1 dalies c punktą, 7 straipsnio 1 dalį antrą sakinį ir 2 dalį, ar turi būti remiamasi bilietu pagal šio reglamento 2 straipsnio f punktą?

         (1)  2004 m. vasario 11 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas, nustatantis bendras kompensavimo ir pagalbos keleiviams taisykles atsisakymo vežti ir skrydžių atšaukimo arba atidėjimo ilgam laikui atveju, panaikinantis Reglamentą (EEB) Nr. 295/91 (OL L 46, 2004, p. 1; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 7 sk., 8 t., p. 10).


title: Byla C-204/20: 2020 m. gegužės 13 d. Landgericht Hamburg (Vokietija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Bayer Intellectual Property GmbH / kohlpharma GmbH

text:
               17.8.2020

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 271/25

      2020 m. gegužės 13 d.Landgericht Hamburg (Vokietija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Bayer Intellectual Property GmbH / kohlpharma GmbH

      (Byla C-204/20)
      (2020/C 271/33)
      Proceso kalba: vokiečių

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

         Landgericht Hamburg

         Šalys pagrindinėje byloje

         Ieškovė: Bayer Intellectual Property GmbH

         Atsakovė: kohlpharma GmbH

         Prejudiciniai klausimai

                  1.

                  Ar Direktyvos 2001/83/EB (1) 47a straipsnis turi būti aiškinamas taip, kad lygiagrečiai importuotų produktų atveju, kai lygiagretaus importuotojo paženklinimo iš naujo (relabeling, lipnių etikečių naudojimas ant originalios antrinės pakuotės) arba perpakavimo į naują pakuotę (reboxing, naujos vaisto antrinės pakuotės pagaminimas) būdu šalinamos ir pakartotinai pritvirtinamos Direktyvos 2001/83/EB 54 straipsnio o punkte numatytos apsaugos priemonės, galima laikyti, kad priemonės yra lygiavertės, kai abi priemonės visais kitais atžvilgiais atitinka Direktyvos 2011/62/ES (2) („Falsifikuotų vaistų direktyva“) ir Deleguotojo reglamento (ES) 2016/161 (3) („Deleguotasis reglamentas“) reikalavimus ir yra vienodai tinkamos patikrinti vaisto autentiškumą, jį identifikuoti, ir nustatyti, ar nebuvo pažeista pakuotė?

                  2.

                  Jeigu į pirmąjį klausimą būtų atsakyta teigiamai: ar, atsižvelgiant į naujas apsaugos nuo klastojimo taisykles, prekių ženklo savininkas gali prieštarauti tam, kad lygiagretus importuotojas perpakuotų prekę į naują išorinę pakuotę (reboxing), tuo atveju, kai lygiagretus importuotojas taip pat turi galimybę sukurti pakuotes, kuriomis gali būti prekiaujama importo valstybėje narėje, pavyzdžiui, pritvirtindamas prie originalios antrinės pakuotės naujas lipnias etiketes (relabeling)?

                  3.

                  Jei atsakymas į antrąjį klausimą būtų teigiamas: ar faktas, kad paženklinimo iš naujo (relabeling) atveju atitinkami komerciniai adresatai mato, jog pradinio pardavėjo apsaugos priemonė buvo pažeista, nėra kliūtis tol, kol užtikrinama, kad galima suprasti, jog už tai atsakingas yra lygiagretus importuotojas, kuris prie originalios antrinės pakuotės pritvirtino naują apsaugos priemonę? Ar šiuo atžvilgiu turi reikšmės tai, ar atidarymo žymės tampa matomos tik atidarius vaisto antrinę pakuotę?

                  4.

                  Jei atsakymas į antrąjį ir (arba) trečiąjį klausimą būtų teigiamas: ar objektyvi perpakavimo į naują pakuotę (reboxing) būtinybė, kaip tai suprantama pagal penkias prekių ženklo savininko teisių išnaudojimo sąlygas, taikomas perpakavimui (žr. <…> 1996 m. liepos 11 d. Sprendimą Bristol-Myers Squibb ir kt. (C-427/93, C-429/93 ir C-436/93, EU:C:1996:282, 79 punktas) ir 2007 m. balandžio 26 d. Sprendimą Boehringer Ingelheim ir kt. (C-348/04, EU:C:2007:249, 21 punktas)), pripažintina nepaisant to, kad nacionalinės valdžios institucijos aktualiose Falsifikuotų vaistų direktyvos reikalavimų įgyvendinimo gairėse ar kituose atitinkamuose administraciniuose dokumentuose skelbia, jog įprastu atveju atidarytų pakuočių vėl užantspauduoti neleidžiama arba leidžiama tik išimties tvarka ir taikant griežtus reikalavimus?

         (1)  2001 m. lapkričio 6 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2001/83/EB dėl Bendrijos kodekso, reglamentuojančio žmonėms skirtus vaistus (OL L 311, 2001, p. 67; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 13 sk., 27 t., p. 69).

         (2)  2011 m. birželio 8 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2011/62/ES, kuria iš dalies keičiamos Direktyvos 2001/83/EB dėl Bendrijos kodekso, reglamentuojančio žmonėms skirtus vaistus, nuostatos dėl falsifikuotų vaistų patekimo į teisėtą tiekimo tinklą prevencijos (OL L 174, 2011, p. 74).

         (3)  2015 m. spalio 2 d. Komisijos deleguotasis reglamentas (ES) 2016/161, kuriuo nustatomos išsamios apsaugos priemonių ant žmonėms skirtų vaistų pakuotės naudojimo taisyklės ir taip papildoma Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2001/83/EB (OL L 32, 2016, p. 1).


title: Byla C-228/20: 2020 m. birželio 2 d. Niedersächsisches Finanzgericht (Vokietija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje I GmbH / Finanzamt H

text:
               17.8.2020

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 271/26

      2020 m. birželio 2 d.Niedersächsisches Finanzgericht (Vokietija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje I GmbH / Finanzamt H

      (Byla C-228/20)
      (2020/C 271/34)
      Proceso kalba: vokiečių

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

         Niedersächsisches Finanzgericht

         Šalys pagrindinėje byloje

         Pareiškėja: I GmbH

         Atsakovė: Finanzamt H

         Prejudiciniai klausimai

                  1.

                  Ar Umsatzsteuergesetz (Pridėtinės vertės mokesčio įstatymas) 4 straipsnio 14 punkto b papunktis suderinamas su 2006 m. lapkričio 28 d. Tarybos direktyvos 2006/112/EB dėl pridėtinės vertės mokesčio bendros sistemos (1) 132 straipsnio 1 dalies b punktu, kiek jame ligoninių, kurios nėra viešosios teisės reguliuojamos įstaigos, neapmokestinimas susiejamas su sąlyga, kad ligoninės turi turėti Sozialgesetzbuch (Socialinis kodeksas) V knygos 108 straipsnyje numatytą licenciją?

                  2.

                  Jei į pirmąjį klausimą būtų atsakyta neigiamai, kokiomis sąlygomis ligoninių, kurios yra privatinės teisės reglamentuojamos įstaigos, veikla vykdoma „tokiomis pat socialinėmis sąlygomis“, kokios taikomos viešosios teisės reguliuojamoms įstaigoms, kaip tai suprantama pagal PVM direktyvos 132 straipsnio 1 dalies b punktą?

         (1)  OL L 347, 2006, p. 1.


title: Byla C-243/20: 2020 m. birželio 5 d. Polymeles Protodikeio Athinon (Graikija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje DP, SG / Trapeza Peiraios AE

text:
               17.8.2020

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 271/29

      2020 m. birželio 5 d.Polymeles Protodikeio Athinon (Graikija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje DP, SG / Trapeza Peiraios AE

      (Byla C-243/20)
      (2020/C 271/37)
      Proceso kalba: graikų

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

         Polymeles Protodikeio Athinon

         Šalys pagrindinėje byloje

         Ieškovai: DP ir SG

         Atsakovė: Trapeza Peiraios AE

         Prejudiciniai klausimai

                  1.

                  Ar pagal Direktyvos 93/13/EEB (1) 8 straipsnį, kuriame valstybėms narėms numatyta galimybė priimti griežtesnes nuostatas siekiant užtikrinti aukštesnį vartotojo apsaugos lygį, valstybė narė gali neperkelti Direktyvos 93/13/EEB 1 straipsnio 2 dalies į savo nacionalinę teisę ir leisti teismui vykdyti imperatyvias arba dispozityvias įstatymų ar kitų teisės aktų nuostatas atspindinčių sutarčių sąlygų teisminę peržiūrą?

                  2.

                  Ar galima manyti, kad Direktyvos 93/13/EEB 1 straipsnio 2 dalies pirma ir antra pastraipos [vert. past.: Direktyvos 93/13 redakcijoje lietuvių k. antros pastraipos nėra], nors ir nebuvo aiškiai perkeltos į Graikijos teisę, gali būti laikomos priimtomis netiesiogiai, atsižvelgiant į šios direktyvos 3 straipsnio 1 dalį ir 4 straipsnio 1 dalį, perkeltą į Įstatymo Nr. 225[1]/1994 [2]straipsnio [6] dalį?

                  3.

                  Ar sąvoka „nesąžininga sutarties sąlyga“ ir jos taikymo sritis, kaip jos apibrėžtos Direktyvos 93/13/EEB 3 straipsnio 1 dalies ir 4 straipsnio 1 dalies nuostatose, apima šios direktyvos 1 straipsnio 2 dalies pirmoje ir antroje pastraipose [vert. past.: Direktyvos 93/13/EEB redakcijoje lietuvių k. antros pastraipos nėra] numatytą išimtį?

                  4.

                  Ar dėl vartotojo ir kredito įstaigos sudarytoje kredito sutartyje numatytos sąlygos, kuri atspindi dispozityvios valstybės narės teisės nuostatos turinį, gali būti atliekamas bendrųjų sutarties sąlygų nesąžiningumo patikrinimas pagal Direktyvos 93/13/EEB nuostatas, jeigu dėl šios sutarties sąlygos nebuvo atskirai derėtasi?

         (1)  1993 m. balandžio 5 d. Tarybos Direktyva 93/13/EEB dėl nesąžiningų sąlygų sutartyse su vartotojais (OL L 95, 1993, p. 29; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 15 sk., 2 t., p. 288).


title: Byla C-256/20: 2020 m. birželio 10 d. Sofiyski rayonen sad (Bulgarija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Toplofikatsia Sofia ЕАD

text:
               17.8.2020

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 271/29

      2020 m. birželio 10 d.Sofiyski rayonen sad (Bulgarija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Toplofikatsia Sofia ЕАD

      (Byla C-256/20)
      (2020/C 271/38)
      Proceso kalba: bulgarų

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

         Sofiyski rayonen sad

         Šalys pagrindinėje byloje

         Ieškovė: Toplofikatsia Sofia ЕАD

         Prejudiciniai klausimai

                  1.

                  Ar 2012 m. gruodžio 12 d. Reglamento (ES) Nr. 1215/2012 (1) dėl jurisdikcijos ir teismo sprendimų civilinėse ir komercinėse bylose pripažinimo ir vykdymo 5 straipsnio 1 dalis, siejama su principu, pagal kurį nacionalinis teismas privalo garantuoti procesines teises, kad būtų veiksmingai apgintos teisės, kylančios iš Europos Sąjungos teisės, turi būti aiškinama taip, kad nacionalinis teismas, nustatydamas skolininko įprastinę gyvenamąją vietą kaip sąlygą, kuri yra būtina pagal vidaus teisę vykdant vienašalį formalų procesą nerenkant įrodymų, kaip kad mokėjimo įsakymo dėl piniginės prievolės įvykdymo procedūra, privalo kiekvieną pagrįstą įtarimą, kad skolininko įprastinė gyvenamoji vieta yra kitoje Europos Sąjungos valstybėje, aiškinti kaip teisinio pagrindo priimti mokėjimo įsakymą nebuvimą arba atitinkamai – kaip pagrindą, dėl kurio mokėjimo įsakymas neįgyja teisinės galios?

                  2.

                  Ar 2012 m. gruodžio 12 d. Reglamento (ES) Nr. 1215/2012 dėl jurisdikcijos ir teismo sprendimų civilinėse ir komercinėse bylose pripažinimo ir vykdymo 5 straipsnio 1 dalis, siejama su principu, pagal kurį nacionalinis teismas privalo garantuoti procesines teises, kad būtų veiksmingai apgintos teisės, kylančios iš Sąjungos teisės, turi būti aiškinama taip, kad, net jei to nėra aiškiai apibrėžusi teisės nuostata, pagal ją nacionalinis teismas privalo ex officio panaikinti priimtą mokėjimo įsakymą, jam po mokėjimo įsakymo dėl konkretaus skolininko priėmimo nustačius, kad šis skolininkas greičiausiai neturi įprastinės gyvenamosios vietos teismo valstybėje, ir su sąlyga, kad pagal nacionalinę teisę tai yra kliūtis dėl tokio skolininko priimti mokėjimo įsakymą?

                  3.

                  Jeigu atsakymas į [2] klausimą būtų neigiamas, ar jame nurodytos nuostatos turi būti aiškinamos taip, kad pagal jas nacionalinis teismas privalo panaikinti priimtą mokėjimo įsakymą, jei patikrino ir aiškiai nustatė, kad skolininkas teismo, į kurį buvo kreiptasi, valstybėje neturi įprastinės gyvenamosios vietos?

         (1)  OL L 351, 2012, р. 1.


title: Byla C-278/20: 2020 m. birželio 24 d. pareikštas ieškinys byloje Europos Komisija / Ispanijos Karalystė

text:
               17.8.2020

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 271/31

      2020 m. birželio 24 d. pareikštas ieškinys byloje Europos Komisija / Ispanijos Karalystė

      (Byla C-278/20)
      (2020/C 271/40)
      Proceso kalba: ispanų

         Šalys

         Ieškovė: Europos Komisija, atstovaujama I. Martínez del Peral, J. Baquero Cruz, P.J.O. Van Nuffel

         Atsakovė: Ispanijos Karalystė

         Ieškovės reikalavimai

                  —

                  Konstatuoti, kad priėmusi Įstatymo Nr. 40/2015 32 straipsnio 3–6 dalis ir 34 straipsnio 1 dalies antrą pastraipą, taip pat Įstatymo 39/2015 67 straipsnio 1 dalies trečią pastraipą, Ispanijos Karalystė nesilaikė įsipareigojimų pagal veiksmingumo ir lygiavertiškumo principų, kaip valstybių narių ribojimų, kurie taikomi kai jos nustato esmines ir formos jos atsakomybės ribų sąlygas dėl pažeidžiant Sąjungos teisę padarytos žalos privatiems asmenims.

                  —

                  Priteisti iš Ispanijos Karalystės bylinėjimosi išlaidas.

         Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

      Šis pagal SESV 258 straipsnį pareikštas ieškinys dėl įsipareigojimų neįvykdymo pateiktas dėl Ley 40/2015, de 1 de octubre de 2015, de Régimen Jurídico del Sector Público (2015 m. spalio 1 d. Įstatymas Nr. 40/2015 dėl viešojo sektoriaus teisinio režimo) 32 straipsnio 3–6 dalių ir 34 straipsnio 1 dalies antros pastraipos, taip pat dėl Ley 39/2015, de 1 de octubre de 2015, del Procedimiento Administrativo Común de las Administraciones Públicas (2015 m. spalio 1 d. Įstatymas Nr. 39/2015 dėl viešojo administravimo institucijų bendros administracinės procedūros) 67 straipsnio 1 dalies trečios pastraipos.
      Prieštaringai vertinamose nuostatose valstybės įstatymo leidėjo atsakomybės už Sąjungos teisės pažeidimus sistemą buvo suderinta su įstatymų leidėjo atsakomybės už Ispanijos Konstitucijos pažeidimus sistema, pridedant tam tikras esmines sąlygas.
      Dėl dviejų sistemų ir procesinių reikalavimų sulyginimo tapo neįmanoma arba labai sudėtinga gauti kompensaciją už Ispanijos įstatymų leidėjo Sąjungos teisės pažeidimus ir taip buvo pažeistas veiksmingumo principas.
      Vis dėlto materialinės Sąjungos teisės pažeidimo sąlygos pažeidžia lygiavertiškumo principą, nes žalos atlyginimas, padarytas Ispanijos įstatymų leidėjo pažeidžiant šią teisę, nustatomas mažiau palankiomis sąlygomis nei tos, kurios taikomos, kai tai žala atlyginama už Ispanijos konstitucijos pažeidimą.


title: Byla T-40/16: 2020 m. birželio 25 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje MU / Parlamentas (Ieškinys dėl panaikinimo – SESV 263 straipsnis – Stažuočių ir mokymų Europos Parlamento Generaliniame sekretoriate vidaus taisyklės – Negalią turintis stažuotojas – Papildoma išmoka neįgaliems asmenims – Nemokėjimas – Papildomos išmokos neįgaliems stažuotojams skyrimo sąlygos – Teisės klaida)

text:
               17.8.2020

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 271/33

      2020 m. birželio 25 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje MU / Parlamentas

      (Byla T-40/16) (1)

      (Ieškinys dėl panaikinimo - SESV 263 straipsnis - Stažuočių ir mokymų Europos Parlamento Generaliniame sekretoriate vidaus taisyklės - Negalią turintis stažuotojas - Papildoma išmoka neįgaliems asmenims - Nemokėjimas - Papildomos išmokos neįgaliems stažuotojams skyrimo sąlygos - Teisės klaida)
      (2020/C 271/41)
      Proceso kalba: italų

         Šalys

         Ieškovas: MU, atstovaujamas advokato A. Bruno

         Atsakovas: Europos Parlamentas, atstovaujamas J. Van Pottelberge, J. Steele ir E. Paladini

         Dalykas

      Pagal SESV 263 straipsnį pateiktas prašymas panaikinti 2015 m. gruodžio 11 d. Europos Parlamento sprendimą nemokėti papildomos išmokos neįgaliems stažuotojams, numatytos Stažuočių ir mokymų Europos Parlamento Generaliniame sekretoriate vidaus taisyklių 24 straipsnio 9 dalyje.

         Rezoliucinė dalis

                  1.

                  Panaikinti 2015 m. gruodžio 11 d. Europos Parlamento sprendimą MU nemokėti papildomos išmokos neįgaliems stažuotojams, numatytos Stažuočių ir mokymų Europos Parlamento Generaliniame sekretoriate vidaus taisyklių 24 straipsnio 9 dalyje.

                  2.

                  Atmesti likusią ieškinio dalį.

                  3.

                  Priteisti iš Parlamento bylinėjimosi išlaidas.

         (1)  OL C 312, 2019 9 16.


title: Byla T-114/19: 2020 m. birželio 25 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Pavel / EUIPO – bugatti (B) (Europos Sąjungos prekių ženklas – Registracijos pripažinimo negaliojančia procedūra – Vaizdinis Europos Sąjungos prekių ženklas „B“ – Ankstesnis vaizdinis tarptautinis prekių ženklas „b“ – Santykinis atsisakymo registruoti pagrindas – Galimybė supainioti – Reglamento (ES) 2017/1001 8 straipsnio 1 dalies b punktas – Reglamento 2017/1001 60 straipsnio 1 dalies a punktas – Piktnaudžiavimas įgaliojimais – Dalinis panaikinimas)

text:
               17.8.2020

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 271/35

      2020 m. birželio 25 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Pavel / EUIPO – bugatti (B)

      (Byla T-114/19) (1)

      (Europos Sąjungos prekių ženklas - Registracijos pripažinimo negaliojančia procedūra - Vaizdinis Europos Sąjungos prekių ženklas „B“ - Ankstesnis vaizdinis tarptautinis prekių ženklas „b“ - Santykinis atsisakymo registruoti pagrindas - Galimybė supainioti - Reglamento (ES) 2017/1001 8 straipsnio 1 dalies b punktas - Reglamento 2017/1001 60 straipsnio 1 dalies a punktas - Piktnaudžiavimas įgaliojimais - Dalinis panaikinimas)
      (2020/C 271/44)
      Proceso kalba: anglų

         Šalys

         Ieškovė: Dan-Gabriel Pavel (Oradia, Rumunija), atstovaujama advokatės E.-D. Nedelcu

         Atsakovė: Europos Sąjungos intelektinės nuosavybės tarnyba (EUIPO), atstovaujama M. Capostagno

         Kita procedūros EUIPO apeliacinėje taryboje šalis, įstojusi į bylą Bendrajame Teisme: bugatti GmbH (Herfordas, Vokietija), atstovaujama advokatės U. Ulrich

         Dalykas

      Ieškinys dėl 2018 m. gruodžio 14 d. EUIPO pirmosios apeliacinės tarybos sprendimo (sujungtos bylos R 49/2018-1 ir R 85/2018-1), susijusio su registracijos pripažinimo negaliojančia procedūra tarp bugatti ir D. Pavel.

         Rezoliucinė dalis

                  1.

                  Panaikinti 2018 m. gruodžio 14 d. Europos Sąjungos intelektinės nuosavybės tarnybos (EUIPO) pirmosios apeliacinės tarybos sprendimą (sujungtos bylos R 49/2018-1 ir R 85/2018-1), kiek jis susijęs su peržiūrėtos ir iš dalies pakeistos 1957 m. birželio 15 d. Nicos sutarties dėl tarptautinės prekių ir paslaugų klasifikacijos ženklams registruoti 18 klasės prekėmis „oda ir dirbtinė oda; gyvūnų oda“.

                  2.

                  Atmesti likusią ieškinio dalį.

                  3.

                  Kiekviena šalis padengia savo bylinėjimosi išlaidas.

         (1)  OL C 213, 2019 6 24.


title: Byla T-295/19: 2020 m. birželio 25 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Klymenko / Taryba (Bendra užsienio ir saugumo politika – Ribojamosios priemonės, taikomos atsižvelgiant į padėtį Ukrainoje – Lėšų įšaldymas – Asmenų, subjektų ir įstaigų, kurių lėšos ir ekonominiai ištekliai įšaldyti, sąrašas – Ieškovo pavardės palikimas sąraše – Tarybos pareiga patikrinti, ar trečiosios valstybės institucijos sprendimas buvo priimtas paisant teisės į gynybą ir teisės į veiksmingą teisminę gynybą)

text:
               17.8.2020

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 271/36

      2020 m. birželio 25 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Klymenko / Taryba

      (Byla T-295/19) (1)

      (Bendra užsienio ir saugumo politika - Ribojamosios priemonės, taikomos atsižvelgiant į padėtį Ukrainoje - Lėšų įšaldymas - Asmenų, subjektų ir įstaigų, kurių lėšos ir ekonominiai ištekliai įšaldyti, sąrašas - Ieškovo pavardės palikimas sąraše - Tarybos pareiga patikrinti, ar trečiosios valstybės institucijos sprendimas buvo priimtas paisant teisės į gynybą ir teisės į veiksmingą teisminę gynybą)
      (2020/C 271/45)
      Proceso kalba: prancūzų

         Šalys

         Ieškovas: Oleksandr Viktorovych Klymenko (Maskva, Rusija), atstovaujamas advokatės M. Phelippeau

         Atsakovė: Europos Sąjungos Taryba, atstovaujamą A. Vitro ir P. Mahnič

         Dalykas

      Pagal SESV 263 straipsnį pateiktas prašymas panaikinti 2019 m. kovo 4 d. Tarybos sprendimą (BUSP) 2019/354, kuriuo iš dalies keičiamas Sprendimas 2014/119/BUSP dėl ribojamųjų priemonių, taikytinų tam tikriems asmenims, subjektams ir įstaigoms atsižvelgiant į padėtį Ukrainoje (OL L 64, 2019, p. 7), ir 2019 m. kovo 4 d. Tarybos įgyvendinimo reglamentą (ES) 2019/352, kuriuo įgyvendinamas Reglamentas (ES) Nr. 208/2014 dėl ribojamųjų priemonių, taikytinų tam tikriems asmenims, subjektams ir įstaigoms atsižvelgiant į padėtį Ukrainoje (OL L 64, 2019, p. 1), tiek, kiek šiais aktais ieškovo pavardė palikta asmenų, subjektų ir įstaigų, kuriems taikomos šios ribojamosios priemonės, sąraše.

         Rezoliucinė dalis

                  1.

                  Panaikinti 2019 m. kovo 4 d. Tarybos sprendimą (BUSP) 2019/354, kuriuo iš dalies keičiamas Sprendimas 2014/119/BUSP dėl ribojamųjų priemonių, taikytinų tam tikriems asmenims, subjektams ir įstaigoms atsižvelgiant į padėtį Ukrainoje, ir 2019 m. kovo 4 d. Tarybos įgyvendinimo reglamentą (ES) 2019/352, kuriuo įgyvendinamas Reglamentas (ES) Nr. 208/2014 dėl ribojamųjų priemonių, taikytinų tam tikriems asmenims, subjektams ir įstaigoms atsižvelgiant į padėtį Ukrainoje, tiek, kiek Oleksandr Viktorovych Klymenko pavardė palikta asmenų, subjektų ir įstaigų, kuriems taikomos šios ribojamosios priemonės, sąraše.

                  2.

                  Priteisti iš Europos Sąjungos Tarybos bylinėjimosi išlaidas.

         (1)  OL C 213, 2019 6 24.