title: Byla T-771/19: 2019 m. lapkričio 11 d. pareikštas ieškinys byloje Experian Finance 2012/Komisija

text:
               10.2.2020

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 45/51

      2019 m. lapkričio 11 d. pareikštas ieškinys byloje Experian Finance 2012/Komisija
      (Byla T-771/19)
      (2020/C 45/45)
      Proceso kalba: anglų

         Šalys

         Ieškovė: Experian Finance 2012 Ltd (Notingamas, Jungtinė Karalystė), atstovaujama solisitorių M. Whitehouse ir P. Halford

         Atsakovė: Europos Komisija

         Reikalavimai

      Ieškovė Bendrojo Teismo prašo:

                  —

                  panaikinti 2019 m. balandžio 2 d. Komisijos sprendimą (ES) 2019/1352 dėl valstybės pagalbos SA.44896, kurią Jungtinė Karalystė suteikė dėl kontroliuojamųjų užsienio bendrovių grupės finansavimo išimties (OL L 216, 2019, p. 1),

                  —

                  nepatenkinus šio reikalavimo, panaikinti ginčijamo sprendimo 2 straipsnį tiek, kiek jis pažeidžia ieškovės įsisteigimo laisvę, numatytą SESV 49 straipsnyje, ir

                  —

                  priteisti iš Komisijos ieškovės patirtas bylinėjimosi išlaidas.

         Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

      Grįsdama ieškinį ieškovė remiasi vienuolika pagrindų.

                  1.

                  Pirmasis ieškinio pagrindas grindžiamas tuo, kad Komisija padarė teisės ir (arba) akivaizdžią vertinimo klaidą, nuspręsdama, kad ginčijama priemonė suteikė ekonominį pranašumą pagal SESV 107 straipsnio 1 dalies prasmę ir apimtį.

                  2.

                  Antrasis ieškinio pagrindas grindžiamas tuo, kad Komisija padarė teisės ir (arba) akivaizdžią vertinimo klaidą, nurodydama atskaitos sistemą atrankumo analizei atlikti.

                  3.

                  Trečiasis ieškinio pagrindas grindžiamas tuo, kad Komisija padarė teisės ir (arba) akivaizdžias vertinimo klaidas, neteisingai ar nekompetentingai nurodydama bei neteisingai suprasdama savo pasirinktos atskaitos sistemos atitinkamus tikslus.

                  4.

                  Ketvirtasis ieškinio pagrindas grindžiamas tuo, kad Komisija padarė teisės ir (arba) akivaizdžias vertinimo klaidas, nustatydama, kad ginčijama priemonė lemia nukrypimą nuo jos pasirinktos atskaitos sistemos.

                  5.

                  Penktasis ieškinio pagrindas grindžiamas tuo, kad Komisija padarė teisės ir (arba) akivaizdžias vertinimo klaidas, neteisingai nustatydama, kad ginčijama priemonė yra prima facie atrankioji, klaidingai nurodydama, kad faktiškai ir teisiškai panašiose situacijose bendrovės buvo vertinamos skirtingai.

                  6.

                  Šeštasis ieškinio pagrindas grindžiamas tuo, kad Komisija padarė teisės klaidą ginčijamos priemonės atrankumo vertinime remdamasi Tarybos direktyva (ES) 2016/1164 (1), kuomet šis dokumentas įsigaliojo tik po to, kai Komisija nusprendė, kad ginčijama priemonė yra valstybės pagalba.

                  7.

                  Septintasis ieškinio pagrindas grindžiamas tuo, kad ginčijamas sprendimas parodo Komisijos piktnaudžiavimą įgaliojimais prieš JK fiskalinį suverenitetą.

                  8.

                  Aštuntasis ieškinio pagrindas grindžiamas tuo, kad Komisija padarė akivaizdžias vertinimo klaidas, nes nusprendė, kad tariama leidžianti nukrypti nuostata nėra pagrįsta remiantis ne prekybos finansinės veiklos pelno iš reikalavimus atitinkančių paskolos santykių, kuris prima facie patenka į Taxation (International and Other Provisions) Act 2010 [2010 m. Apmokestinimo įstatymas (tarptautinės ir kitos nuostatos)] 371EB straipsnio „JK veikla“ taikymo sritį, apmokestinimu. Dėl „reikalavimus atitinkančių išteklių“ ir „suderintų palūkanų“ išimties, Komisijos sprendime nepateikta arba pateikta nepakankamai išimties pagrįstumo motyvų.

                  9.

                  Devintasis ieškinio pagrindas grindžiamas tuo, kad Komisija pažeidė SESV 108 straipsnio 2 dalį, Reglamento (ES) 2015/1589 (2) 6 straipsnį ir gero administravimo pareigą, įtvirtintą Pagrindinių teisių chartijos 41 straipsnyje. Konkrečiai, sprendime pradėti procedūrą Komisija nenurodė turėjusi abejonių dėl to, ar pagrįstas „75 % atleidimas nuo mokesčių“ pagal Taxation (International and Other Provisions) Act 2010 [2010 m. Apmokestinimo įstatymas (tarptautinės ir kitos nuostatos)] 371ID straipsnį, tam, kad išvengtų praktinių sunkumų įvykdyti vadovaujančių asmenų funkcijų analizę, susijusią su skolinimo veikla grupės viduje, tokių kaip suteikti tinkamą galimybę suinteresuotoms šalims pareikšti savo nuomonę šiuo klausimu; vykdydama tyrimą Komisija nepasiūlė suinteresuotoms šalims pateikti nuomonę šiuo klausimu, o ginčijamame sprendime nusprendė neatsižvelgti į nuomonę, kurią šiuo klausimu suinteresuotos šalys visgi pateikė. Atsižvelgiant į tai, ginčijamas sprendimas yra niekinis.

                  10.

                  Dešimtasis ieškinio pagrindas grindžiamas tuo, kad Komisija padarė teisės klaidą nuspręsdama, kad JK bendrovės apmokestinimas dėl užsienio patronuojamųjų bendrovių pelno, „atsižvelgiant į šalyje esantį turtą ir vykdomą veiklą“, nelaikomas įsisteigimo laisvės apribojimu ir kad ginčijama priemonė nereikalinga Sutarties laisvių laikymuisi užtikrinti.
                  Grįsdama ieškinį dėl alternatyvaus reikalavimo panaikinti ginčijamo sprendimo 2 straipsnį ieškovė remiasi šiuo pagrindu:

                  11.

                  Vienuoliktasis ieškinio pagrindas grindžiamas tuo, kad net jeigu ginčijama priemonė yra valstybės pagalbos schema (o tai yra neigiama), Komisija padarė teisės klaidą nuspręsdama, kad pagalbos susigrąžinimas nepažeis pagrindinių ES teisės principų, ir nurodydama vykdyti susigrąžinimą, nepaisant to, ar kontroliuojamųjų užsienio bendrovių įsteigimas ir paskolų grupei priklausančioms užsienyje įsteigtoms bendrovėms suteikimas iš tikrųjų yra įsisteigimo laisvės ar laisvo kapitalo judėjimo įgyvendinimas. Konkrečiai šioje byloje pagalbos susigrąžinimas pažeistų ieškovės įsisteigimo laisvę, įtvirtintą SESV 49 straipsnyje, ir laisvą kapitalo judėjimą, įtvirtintą SESV 63 straipsnyje. Dėl šio pažeidimo ginčijamo sprendimo 2 straipsnyje esantis nurodymas susigrąžinti turi būti panaikintas.

         (1)  2016 m. liepos 12 d. Tarybos direktyva (ES) 2016/1164, kuria nustatomos kovos su mokesčių vengimo praktika, tiesiogiai veikiančia vidaus rinkos veikimą, taisyklės (OL L 193, 2016, p. 1).

         (2)  2015 m. liepos 13 d. Tarybos reglamentas (ES) 2015/1589, nustatantis išsamias Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo 108 straipsnio taikymo taisykles (OL L 248, 2015, p. 9; klaidų ištaisymas OL L 186, 2017, p. 17).


title: Byla T-772/19: 2019 m. lapkričio 11 d. pareikštas ieškinys byloje William Grant & Sons ir William Grant & Sons Investments/Komisija

text:
               10.2.2020

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 45/53

      2019 m. lapkričio 11 d. pareikštas ieškinys byloje William Grant & Sons ir William Grant & Sons Investments/Komisija
      (Byla T-772/19)
      (2020/C 45/46)
      Proceso kalba: anglų

         Šalys

         Ieškovės: William Grant & Sons Holdings Ltd (Daftaunas, Jungtinė Karalystė) ir William Grant & Sons Investments Ltd (Daftaunas), atstovaujamos baristerio C. McDonnell, solsisitoriaus B. Goren, advokato M. Peristeraki ir solisitoriaus K. Desai

         Atsakovė: Europos Komisija

         Reikalavimai

      Ieškovės Bendrojo Teismo prašo:

                  —

                  pripažinti, kad nebuvo neteisėtos valstybės pagalbos, panaikinti 2019 m. balandžio 2 d. Sprendimo C(2019) 2526 final dėl valstybės pagalbos SA.44896, kurią Jungtinė Karalystė suteikė dėl kontroliuojamųjų užsienio bendrovių grupės finansavimo išimties, 1 straipsnį, tiek, kiek pagal jį nuspręsta, kad būta neteisėtos valstybės pagalbos, ir panaikinti JK reikalavimą susigrąžinti tariamai neteisėtą valstybės pagalbą, kurią gavo ieškovės šiuo pagrindu (ginčijamo sprendimo 2 ir 3 straipsniai),

                  —

                  papildomai panaikinti ginčijamo sprendimo 2 ir 3 straipsnius tiek, kiek pagal juos reikalaujama iš JK susigrąžinti iš tariamą valstybės pagalbą ir

                  —

                  bet kuriuo atveju priteisti iš Komisijos ieškovių bylinėjimosi išlaidas.

         Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

      Grįsdamos ieškinį ieškovės remiasi devyniais pagrindais.

                  1.

                  Pirmasis ieškinio pagrindas grindžiamas tuo, kad Komisija nesupranta JK kontroliuojamųjų užsienio bendrovių (KUB) taisyklių konteksto, tikslo ir veikimo, kiek tai susiję su ne prekybos finansinės veiklos pelno vertinimu. Komisijos išvados ginčijamame sprendime yra pagrįstos keliomis akivaizdžiomis klaidomis. Konkrečiai kalbant, padarė akivaizdžių klaidų suprasdama JK bendrą mokesčių sistemą, KUB sistemos tikslus, specialią grupės finansavimo atleidimo nuo mokesčio apimtį ir tinkamos paskolos santykių apibrėžimą.

                  2.

                  Antrasis ieškinio pagrindas grindžiamas tuo, kad Komisija neteisingai grupės finansavimo atleidimą nuo mokesčio laiko atleidimu nuo mokesčio ir todėl pranašumu. Ne prekybos finansinės veiklos pelno atveju grupės finansavimo atleidimas nuo mokesčio yra naštos paskirstymo nuostata ir iš dalies apriboja KUB taisykles, bet nėra atrankinis pranašumas. Komisija nepateikė skaičiais pagrįstos analizės įrodyti, kad tai yra pranašumas; todėl nesant pagrįstų įrodymų, kad aptariama priemonė yra pranašumas, ginčijamas sprendimas negali būti paliktas galioti.

                  3.

                  Trečiasis ieškinio pagrindas grindžiamas tuo, kad Komisija neteisingai nustatė referencinį pagrindą KUB taisyklių poveikiui įvertinti ir neteisingai nustatė, kad KUB taisyklės yra atskira taisyklių grupė bendroje JK pelno mokesčio sistemoje. Komisija neteisingai suprato KUB taisyklių tikslą ir atsisakė atsižvelgti į JK turimą diskreciją.

                  4.

                  Ketvirtasis ieškinio pagrindas grindžiamas tuo, kad Komisija padarė akivaizdžių klaidų valstybės pagalbos analizėje ir neteisingai taikė kriterijus palyginamumo klausimais. Komisija nepripažino, kad JK mokesčių bazei kyla skirtinga rizika, kai skolinama JK apmokestinamos grupės viduje ir kai skolinama ne JK apmokestinamos grupės viduje, ir nepagrįstai nusprendė, kad skolinimas grupės viduje yra panašus į trečiųjų šalių skolinimą.

                  5.

                  Penktasis ieškinio pagrindas grindžiamas tuo, kad net darant prielaidą, jog prima facie KUB taisyklės yra valstybės pagalba, kaip tai suprantama pagal SESV 107 straipsnio 1 dalį, ginčijamame sprendime neteisingai padaryta išvada, kad nėra pateisinančių pagrindų, galinčių pagrįsti aptariamų priemonių suderinamumą su Sąjungos valstybės pagalbos taisyklėmis. Be to, ginčijamas sprendimas yra neracionalus ir dviprasmis, nes nors Komisija teisingai padarė išvadą, kad Taxation (International and Other Provisions) Act 2010 9 skyriaus 9A straipsnis yra pateisinamas, kai vienintelis pagrindas taikyti KUB mokestį pagal 5 skyrių būtų „JK susijusio kapitalo“ testas, tačiau remdamasi tuo, kad tai labai sudėtinga įgyvendinti praktiškai, ir be jokių pagrįstų priežasčių Komisija nurodė, kad 9 skyrius niekada nėra pateisinamas, kai reikšmingų žmonių funkcijų testas lemtų KUB mokesčio taikymą pagal 5 skyrių. Iš tiesų, reikšmingų žmonių funkcijų testą yra labai sudėtinga taikyti praktiškai, todėl Komisija turėjo padaryti išvadą, kad 9 skyrius yra pateisinamas šio testo atveju taip pat, ir todėl turėjo nuspręsti, kad nėra valstybės pagalbos.

                  6.

                  Šeštasis ieškinio pagrindas grindžiamas tuo, kad jei ginčijamas sprendimas bus paliktas galioti, tariamas valstybės pagalbos susigrąžinimas iš ieškovių pažeis Sąjungos teisės pagrindinius principus, įskaitant įsisteigimo laisvę ir laisvą paslaugų teikimą, turint omenyje, kad ieškovių atveju KUB yra įsteigtos kitose valstybėse narėse.

                  7.

                  Septintasis ieškinio pagrindas grindžiamas tuo, kad nurodymas susigrąžinti pagalbą yra be pagrindo ir prieštarauja Sąjungos pagrindiniams principams.

                  8.

                  Aštuntasis ieškinio pagrindas grindžiamas tuo, kad Komisija nepateikė pagrįstų priežasčių esminiams ginčijamo sprendimo elementams, pavyzdžiui, išvadai, kad KUB mokestis pagal 5 skyrių galėtų būti taikomas remiantis reikšmingų žmonių funkcijų testu be jokių sunkumų ir neproporcingos naštos.

                  9.

                  Devintasis ieškinio pagrindas grindžiamas tuo, kad ginčijamu sprendimu taip pat pažeidžiamas gero administravimo principas, pagal kurį reikalaujama, kad Komisijos administracinės procedūros būtų skaidrios ir numanomos ir kad sprendimai būtų priimti per protingą laiką. Nepagrįsta tai, kad Komisija priėmė sprendimą pradėti tyrimą po ketverių metų šioje byloje ir priėmė sprendimą po šešerių metų įsigaliojus ginčijamai priemonei.


title: Byla T-773/19: 2019 m. lapkričio 11 d. pareikštas ieškinys byloje BAE Systems/Komisija

text:
               10.2.2020

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 45/54

      2019 m. lapkričio 11 d. pareikštas ieškinys byloje BAE Systems/Komisija
      (Byla T-773/19)
      (2020/C 45/47)
      Proceso kalba: anglų

         Šalys

         Ieškovė: BAE Systems plc (Londonas, Jungtinė Karalystė), atstovaujama advokato N. Gràcia Malfeito, solisitoriaus W. Leslie ir advokato I. Lunneryd

         Atsakovė: Europos Komisija

         Reikalavimai

      Ieškovė Bendrojo Teismo prašo:

                  —

                  panaikinti 2019 m. balandžio 2 d. Komisijos sprendimą C(2019) 2526 final dėl valstybės pagalbos SA.44896, kurią Jungtinė Karalystė suteikė dėl kontroliuojamųjų užsienio bendrovių grupės finansavimo išimties;

                  —

                  bet kuriuo atveju priteisti iš Komisijos ieškovių bylinėjimosi išlaidas.

         Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

      Grįsdama ieškinį ieškovė remiasi penkiais pagrindais.

                  1.

                  Pirmasis ieškinio pagrindas grindžiamas tuo, kad Komisija padarė akivaizdžių teisės ir vertinimo klaidų, kai priėjo prie išvados, jog referencinis pagrindas yra KUB taisyklės, o ne JK pelno mokesčio sistema. Konkrečiai kalbant, Komisijos išvada, kad KUB taisyklės yra referencinis pagrindas, pažeidžiama Sąjungos teismo jurisprudencija. Komisija turėjo prieiti prie išvados, kad referencinis pagrindas yra JK pelno mokesčio sistema, kurios neatskiriamą dalį sudaro KUB taisyklės.

                  2.

                  Antrasis ieškinio pagrindas grindžiamas tuo, kad Komisija padarė teisės ir akivaizdžių vertinimo klaidų, susijusių su referencinio pagrindo tikslais.

                  3.

                  Trečiasis ieškinio pagrindas grindžiamas tuo, kad Komisija padarė teisės klaidą, akivaizdžią vertinimo klaidą ir nenurodė priežasčių, kai priėjo prie išvados, kad grupės finansavimo atleidimas nuo mokesčio yra atrankinis nukrypimas nuo referencinio pagrindo ir kad įmonės, gaunančios kitos rūšies ne prekybos finansinės veiklos pelno yra tokioje pačioje teisinėje ir faktinėje padėtyje, palyginti su įmonėmis, gaunančiomis ne prekybos finansinės veiklos pelno iš tinkamų paskolų. Iš tiesų, Komisija suklydo, kai padarė išvadą, kad ne prekybos finansinės veiklos pelnas iš susijusių įmonių paskolų ir bendrai laikomų lėšų nesukelia didesnio pavojaus dirbtiniam nukrypimui nei tinkamos paskolos. Be to, Komisija suklydo atkreipusi pagrindinį dėmesį į grupės finansavimo atleidimo nuo mokesčio įtvirtinimo teisės aktuose techniką, o ne į jo poveikį.

                  4.

                  Ketvirtasis ieškinio pagrindas grindžiamas tuo, kad Komisija padarė teisės klaidą, akivaizdžią vertinimo klaidą ir nenurodė priežasčių, kai padarė išvadą, kad grupės finansavimo atleidimas nuo mokesčio buvo nepateisinamas mokesčių taisyklių pobūdžiu ir bendra struktūra, kiek tai susiję su reikšmingų žmonių funkcijų testu. Konkrečiai kalbant, Komisija suklydo, kai padarė išvadą, kad administracinė našta taikant reikšmingų žmonių funkcijų testą nepateisina grupės finansavimo atleidimo nuo mokesčio ir kad grupės finansavimo atleidimas nuo mokesčio nepateisinamas būtinybe užtikrinti SESV įtvirtintas laisves.

                  5.

                  Penktasis ieškinio pagrindas grindžiamas tuo, kad Komisija padarė teisės klaidą ir akivaizdžią vertinimo klaidą dėl pranašumo buvimo, kaip tai reikalaujama pagal SESV 107 straipsnį. Komisijos vertinimas pagrįstas neesminėmis prielaidomis ir ji neįrodė, kad yra pranašumas, nes tik teigė, jog gali būti pranašumas tam tikromis aplinkybėmis.


title: Byla T-774/19: 2019 m. lapkričio 12 d. pareikštas ieškinys byloje FA Sub 3/Komisija

text:
               10.2.2020

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 45/55

      2019 m. lapkričio 12 d. pareikštas ieškinys byloje FA Sub 3/Komisija
      (Byla T-774/19)
      (2020/C 45/48)
      Proceso kalba: anglų

         Šalys

         Ieškovė: FA Sub 3 Ltd (Tortola, Didžiosios Britanijos Mergelių Salos), atstovaujama solisitorių M. Whitehouse ir P. Halford

         Atsakovė: Europos Komisija

         Reikalavimai

      Ieškovė Bendrojo Teismo prašo:

                  —

                  panaikinti 2019 m. balandžio 2 d. Komisijos sprendimą (ES) 2019/1352 dėl valstybės pagalbos SA.44896, kurią Jungtinė Karalystė suteikė dėl kontroliuojamųjų užsienio bendrovių grupės finansavimo išimties (OL L 216, 2019, p. 1),

                  —

                  nepatenkinus šio reikalavimo, panaikinti ginčijamo sprendimo 2 straipsnį tiek, kiek jis pažeidžia ieškovės įsisteigimo laisvę, numatytą SESV 49 straipsnyje, arba laisvą kapitalo judėjimą, numatytą SESV 63 straipsnyje, ir

                  —

                  priteisti iš Komisijos ieškovės patirtas bylinėjimosi išlaidas.

         Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

      Grįsdama ieškinį ieškovė remiasi vienuolika pagrindų.

                  1.

                  Pirmasis ieškinio pagrindas grindžiamas tuo, kad Komisija padarė teisės ir (arba) akivaizdžią vertinimo klaidą, nuspręsdama, kad ginčijama priemonė suteikė ekonominį pranašumą pagal SESV 107 straipsnio 1 dalies prasmę ir apimtį.

                  2.

                  Antrasis ieškinio pagrindas grindžiamas tuo, kad Komisija padarė teisės ir (arba) akivaizdžią vertinimo klaidą, nurodydama atskaitos sistemą atrankumo analizei atlikti.

                  3.

                  Trečiasis ieškinio pagrindas grindžiamas tuo, kad Komisija padarė teisės ir (arba) akivaizdžias vertinimo klaidas, neteisingai ar nekompetentingai nurodydama bei neteisingai suprasdama savo pasirinktos atskaitos sistemos atitinkamus tikslus.

                  4.

                  Ketvirtasis ieškinio pagrindas grindžiamas tuo, kad Komisija padarė teisės ir (arba) akivaizdžias vertinimo klaidas, nustatydama, kad ginčijama priemonė lemia nukrypimą nuo jos pasirinktos atskaitos sistemos.

                  5.

                  Penktasis ieškinio pagrindas grindžiamas tuo, kad Komisija padarė teisės ir (arba) akivaizdžias vertinimo klaidas, neteisingai nustatydama, kad ginčijama priemonė yra prima facie atrankioji, klaidingai nurodydama, kad faktiškai ir teisiškai panašiose situacijose bendrovės buvo vertinamos skirtingai.

                  6.

                  Šeštasis ieškinio pagrindas grindžiamas tuo, kad Komisija padarė teisės klaidą ginčijamos priemonės atrankumo vertinime remdamasi Tarybos direktyva (ES) 2016/1164 (1), kuomet Tarybos direktyva (ES) 2016/1164 įsigaliojo tik po to, kai Komisija nusprendė, kad ginčijama priemonė yra valstybės pagalba.

                  7.

                  Septintasis ieškinio pagrindas grindžiamas tuo, kad ginčijamas sprendimas parodo Komisijos piktnaudžiavimą įgaliojimais prieš JK fiskalinį suverenitetą.

                  8.

                  Aštuntasis ieškinio pagrindas grindžiamas tuo, kad Komisija padarė akivaizdžias vertinimo klaidas, nes nusprendė, kad tariama leidžianti nukrypti nuostata nėra pagrįsta remiantis ne prekybos finansinės veiklos pelno iš reikalavimus atitinkančių paskolos santykių, kuris prima facie patenka į Taxation (International and Other Provisions) Act 2010 [2010 m. Apmokestinimo įstatymas (tarptautinės ir kitos nuostatos)] 371EB straipsnio „JK veikla“ taikymo sritį, apmokestinimu. Dėl „reikalavimus atitinkančių išteklių“ ir „suderintų palūkanų“ išimties, Komisijos sprendime nepateikta arba pateikta nepakankamai išimties pagrįstumo motyvų.

                  9.

                  Devintasis ieškinio pagrindas grindžiamas tuo, kad Komisija pažeidė SESV 108 straipsnio 2 dalį, Reglamento (ES) 2015/1589 (2) 6 straipsnį ir gero administravimo pareigą, įtvirtintą Pagrindinių teisių chartijos 41 straipsnyje. Konkrečiai, sprendime pradėti procedūrą Komisija nenurodė turėjusi abejonių dėl to, ar pagrįstas „75 % atleidimas nuo mokesčių“ pagal Taxation (International and Other Provisions) Act 2010 [2010 m. Apmokestinimo įstatymas (tarptautinės ir kitos nuostatos)] 371ID straipsnį, tam, kad išvengtų praktinių sunkumų įvykdyti vadovaujančių asmenų funkcijų analizę, susijusią su skolinimo veikla grupės viduje, tokių kaip suteikti tinkamą galimybę suinteresuotoms šalims pareikšti savo nuomonę šiuo klausimu; vykdydama tyrimą Komisija nepasiūlė suinteresuotoms šalims pateikti nuomonę šiuo klausimu, o ginčijamame sprendime nusprendė neatsižvelgti į nuomonę, kurią šiuo klausimu suinteresuotos šalys visgi pateikė. Atsižvelgiant į tai, ginčijamas sprendimas yra niekinis.

                  10.

                  Dešimtasis ieškinio pagrindas grindžiamas tuo, kad Komisija padarė teisės klaidą nuspręsdama, kad JK bendrovės apmokestinimas dėl užsienio patronuojamųjų bendrovių pelno, „atsižvelgiant į šalyje esantį turtą ir vykdomą veiklą“, nelaikomas įsisteigimo laisvės apribojimu ir kad ginčijama priemonė nereikalinga Sutarties laisvių laikymuisi užtikrinti.
                  Grįsdama ieškinį dėl alternatyvaus reikalavimo panaikinti ginčijamo sprendimo 2 straipsnį ieškovė remiasi šiuo pagrindu:

                  11.

                  Vienuoliktasis ieškinio pagrindas grindžiamas tuo, kad net jeigu ginčijama priemonė yra valstybės pagalbos schema (o tai yra neigiama), Komisija padarė teisės klaidą nuspręsdama, kad pagalbos susigrąžinimas nepažeis pagrindinių ES teisės principų, ir nurodydama vykdyti susigrąžinimą, nepaisant to, ar kontroliuojamosios užsienio bendrovės įsteigimas ir paskolų grupei priklausančioms užsienyje įsteigtoms bendrovėms suteikimas iš tikrųjų yra įsisteigimo laisvės ar laisvo kapitalo judėjimo įgyvendinimas. Konkrečiai šioje byloje pagalbos susigrąžinimas pažeistų ieškovės įsisteigimo laisvę, įtvirtintą SESV 49 straipsnyje, ir laisvą kapitalo judėjimą, įtvirtintą SESV 63 straipsnyje. Dėl šio pažeidimo ginčijamo sprendimo 2 straipsnyje esantis nurodymas susigrąžinti turi būti panaikintas.

         (1)  2016 m. liepos 12 d. Tarybos direktyva (ES) 2016/1164, kuria nustatomos kovos su mokesčių vengimo praktika, tiesiogiai veikiančia vidaus rinkos veikimą, taisyklės (OL L 193, 2016, p. 1).

         (2)  2015 m. liepos 13 d. Tarybos reglamentas (ES) 2015/1589, nustatantis išsamias Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo 108 straipsnio taikymo taisykles (OL L 248, 2015, p. 9; klaidų ištaisymas OL L 186, 2017, p. 17).


title: Byla T-775/19: 2019 m. lapkričio 12 d. pareikštas ieškinys byloje Sheldon ir Kingfisher International/Komisija

text:
               10.2.2020

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 45/57

      2019 m. lapkričio 12 d. pareikštas ieškinys byloje Sheldon ir Kingfisher International/Komisija
      (Byla T-775/19)
      (2020/C 45/49)
      Proceso kalba: anglų

         Šalys

         Ieškovės: Sheldon Holdings Ltd (Londonas, Jungtinė Karalystė) ir Kingfisher International Holdings Ltd (Londonas), atstovaujamos advokatų G. Motta ir N. Baeten

         Atsakovė: Europos Komisija

         Reikalavimai

      Ieškovės Bendrojo Teismo prašo:

                  i.

                  panaikinti visą 2019 m. balandžio 2 d. Komisijos sprendimą (ES) 2019/1352 dėl valstybės pagalbos SA.44896, kurią Jungtinė Karalystė suteikė dėl kontroliuojamųjų užsienio bendrovių grupės finansavimo išimties (OL L 216, 2019, p. 1);

                  ii.

                  nepatenkinus šio reikalavimo, panaikinti Komisijos sprendimą (ES) 2019/1352 tiek, kiek jame konstatuota, kad Taxation (International and Other Provisions) Act 2010 (2010 m. Apmokestinimo (tarptautinės ir kitos nuostatos) įstatymas) 371ID skirsnis prilygsta neteisėtai valstybės pagalbai, kaip tai suprantama pagal Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo 107 straipsnio 1 dalį;

                  iii.

                  nepatenkinus ankstesnių reikalavimų, panaikinti Komisijos sprendimo (ES) 2019/1352 2, 3 ir 4 straipsnius;

                  iv.

                  bet kuriuo atveju, priteisti iš Komisijos bylinėjimosi išlaidas.

         Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

      Grįsdamos ieškinį ieškovės remiasi vienuolika pagrindų.

                  1.

                  Pirmasis ieškinio pagrindas grindžiamas tuo, kad vertindama atrankinį pobūdį Komisija pasirinko netinkamą referencinę sistemą. Vertinant pagal tinkamą referencinę sistemą grupės finansavimo išimtis (ginčijama priemonė) nėra nei nukrypti leidžianti nuostata, nei atrankinė.

                  2.

                  Antrasis ieškinio pagrindas grindžiamas tuo, kad Komisija iš esmės klaidingai aiškino jos pasirinktos referencinės sistemos pobūdį ir pagrindinį tikslą ir neatsižvelgė į visus šios sistemos tikslus, todėl jai teko taikyti neišsamią ir hipotetinio pobūdžio referencinę sistemą.

                  3.

                  Trečiasis ieškinio pagrindas grindžiamas tuo, kad Komisija iš esmės klaidingai kvalifikavo ginčijamos priemonės vaidmenį, veikiausiai remdamasi netinkama reglamentavimo technika. Teisingai aiškinama ginčijama priemone nenukrypstama nuo Komisijos pasirinktos referencinės sistemos.

                  4.

                  Ketvirtasis ieškinio pagrindas grindžiamas tuo, kad Komisija neteisingai nusprendė, jog ginčijama priemone diferencijuojamos įmonės, kurių padėtis, atsižvelgiant į jos pasirinktos referencinės sistemos tikslus, yra panaši.

                  5.

                  Penktasis ieškinio pagrindas grindžiamas tuo, jog Komisija nepripažino, kad ginčijama priemone nesuteikiamas atrankinis pranašumas, nes ji kyla iš pagrindinių referencinės sistemos principų ir Komisijos pasirinktos sistemos pobūdžio, taip pat kad ji sudaro būdingą mechanizmą, kuris būtinas šios sistemos veikimui ir veiksmingumui užtikrinti.

                  6.

                  Šeštasis ieškinio pagrindas grindžiamas tuo, kad Komisijos sprendimas viršija jos įgaliojimus valstybės pagalbos srityje, nes juo pažeidžiamas Jungtinės Karalystės suverenumas.

                  7.

                  Septintasis ieškinio pagrindas grindžiamas tuo, kad atlikusi tyrimą dėl ginčijamos priemonės Komisija pažeidė Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo 108 straipsnio 2 dalį ir Reglamento (ES) 2015/1589 (1) 6 straipsnį, taip pat nepaisė gero administravimo pareigos, tenkančios jai pagal Europos Sąjungos pagrindinių teisų chartijos 41 straipsnį.

                  8.

                  Aštuntasis ieškinio pagrindas grindžiamas tuo, kad Komisija nepaisė pareigos motyvuoti, tenkančios jai pagal Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo 296 straipsnį.

                  9.

                  Devintasis ieškinio pagrindas grindžiamas tuo, kad Komisija nepripažino, jog Taxation (International and Other Provisions) Act 2010 (2010 m. Apmokestinimo (tarptautinės ir kitos nuostatos) įstatymas) 371ID skirsnis yra visiškai pagrįstas ir dėl jo nesuteikiamas atrankinis pranašumas.

                  10.

                  Dešimtasis ieškinio pagrindas grindžiamas tuo, kad nereikia pradėti susigrąžinimo procedūros, nes atsižvelgiant į byloje C-196/04 Cadbury Schweppes et Cadbury Schweppes Overseas (2) priimtą sprendimą kiltų grėsmė bendriesiems Sąjungos teisės principams, susijusiems su pagrindine įsisteigimo laisve.

                  11.

                  Vienuoliktasis ieškinio pagrindas grindžiamas tuo, kad nereikia pradėti susigrąžinimo procedūros, nes Komisijos nurodymai šiuo klausimu yra ultra vires ir pažeidžia bendruosius Sąjungos teisės principus, susijusius su neteisėtos pagalbos susigrąžinimu.

         (1)  2015 m. liepos 13 d. Tarybos reglamentas (ES) 2015/1589, nustatantis išsamias Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo 108 straipsnio taikymo taisykles (OL L 248, 2015, p. 9).

         (2)  2006 m. rugsėjo 12 d. Teisingumo Teismo sprendimas Cadbury Schweppes ir Cadbury Schweppes Overseas, C-196/04, EU:C:2006:554.


title: Byla T-776/19: 2019 m. lapkričio 12 d. pareikštas ieškinys byloje JIB Overseas/Komisija

text:
               10.2.2020

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 45/59

      2019 m. lapkričio 12 d. pareikštas ieškinys byloje JIB Overseas/Komisija
      (Byla T-776/19)
      (2020/C 45/50)
      Proceso kalba: anglų

         Šalys

         Ieškovė: JIB Overseas Holdings Ltd (Londonas, Jungtinė Karalystė), atstovaujama solisitorių M. Whitehouse ir P. Halford

         Atsakovė: Europos Komisija

         Reikalavimai

      Ieškovė Bendrojo Teismo prašo:

                  —

                  panaikinti 2019 m. balandžio 2 d. Komisijos sprendimą (ES) 2019/1352 dėl valstybės pagalbos SA.44896, kurią Jungtinė Karalystė suteikė dėl kontroliuojamųjų užsienio bendrovių grupės finansavimo išimties (OL L 216, 2019, p. 1),

                  —

                  nepatenkinus šio reikalavimo, panaikinti ginčijamo sprendimo 2 straipsnį tiek, kiek jis pažeidžia ieškovės įsisteigimo laisvę, numatytą SESV 49 straipsnyje, ir

                  —

                  priteisti iš Komisijos ieškovės patirtas bylinėjimosi išlaidas.

         Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

      Grįsdama ieškinį ieškovė remiasi vienuolika pagrindų.

                  1.

                  Pirmasis ieškinio pagrindas grindžiamas tuo, kad Komisija padarė teisės ir (arba) akivaizdžią vertinimo klaidą, nuspręsdama, kad grupės finansavimo išimties schema (toliau – ginčijama priemonė) suteikė ekonominį pranašumą pagal SESV 107 straipsnio 1 dalies prasmę ir apimtį.

                  2.

                  Antrasis ieškinio pagrindas grindžiamas tuo, kad Komisija padarė teisės ir (arba) akivaizdžią vertinimo klaidą, nurodydama atskaitos sistemą atrankumo analizei atlikti.

                  3.

                  Trečiasis ieškinio pagrindas grindžiamas tuo, kad Komisija padarė teisės ir (arba) akivaizdžias vertinimo klaidas, neteisingai ar nekompetentingai nurodydama bei neteisingai suprasdama savo pasirinktos atskaitos sistemos atitinkamus tikslus.

                  4.

                  Ketvirtasis ieškinio pagrindas grindžiamas tuo, kad Komisija padarė teisės ir (arba) akivaizdžias vertinimo klaidas, nustatydama, kad ginčijama priemonė lemia nukrypimą nuo jos pasirinktos atskaitos sistemos.

                  5.

                  Penktasis ieškinio pagrindas grindžiamas tuo, kad Komisija padarė teisės ir (arba) akivaizdžias vertinimo klaidas, neteisingai nustatydama, kad ginčijama priemonė yra prima facie atrankioji, klaidingai nurodydama, kad faktiškai ir teisiškai panašiose situacijose bendrovės buvo vertinamos skirtingai.

                  6.

                  Šeštasis ieškinio pagrindas grindžiamas tuo, kad Komisija padarė teisės klaidą ginčijamos priemonės atrankumo vertinime remdamasi Tarybos direktyva (ES) 2016/1164 (1), kuomet šis dokumentas įsigaliojo tik po to, kai Komisija nusprendė, kad ginčijama priemonė yra valstybės pagalba.

                  7.

                  Septintasis ieškinio pagrindas grindžiamas tuo, kad ginčijamas sprendimas parodo Komisijos piktnaudžiavimą įgaliojimais prieš JK fiskalinį suverenitetą.

                  8.

                  Aštuntasis ieškinio pagrindas grindžiamas tuo, kad Komisija padarė akivaizdžias vertinimo klaidas, nes nusprendė, kad tariama leidžianti nukrypti nuostata nėra pagrįsta remiantis ne prekybos finansinės veiklos pelno iš reikalavimus atitinkančių paskolos santykių, kuris prima facie patenka į Taxation (International and Other Provisions) Act 2010 [2010 m. Apmokestinimo įstatymas (tarptautinės ir kitos nuostatos)] 371EB straipsnio „JK veikla“ taikymo sritį, apmokestinimu. Dėl „reikalavimus atitinkančių išteklių“ ir „suderintų palūkanų“ išimties, Komisijos sprendime nepateikta arba pateikta nepakankamai išimties pagrįstumo motyvų.

                  9.

                  Devintasis ieškinio pagrindas grindžiamas tuo, kad Komisija pažeidė SESV 108 straipsnio 2 dalį, Reglamento (ES) 2015/1589 (2) 6 straipsnį ir gero administravimo pareigą, įtvirtintą Pagrindinių teisių chartijos 41 straipsnyje. Konkrečiai, sprendime pradėti procedūrą Komisija nenurodė turėjusi abejonių dėl to, ar pagrįstas „75 % atleidimas nuo mokesčių“ pagal Taxation (International and Other Provisions) Act 2010 [2010 m. Apmokestinimo įstatymas (tarptautinės ir kitos nuostatos)] 371ID straipsnį, tam, kad išvengtų praktinių sunkumų įvykdyti vadovaujančių asmenų funkcijų analizę, susijusią su skolinimo veikla grupės viduje, tokių kaip suteikti tinkamą galimybę suinteresuotoms šalims pareikšti savo nuomonę šiuo klausimu; vykdydama tyrimą Komisija nepasiūlė suinteresuotoms šalims pateikti nuomonę šiuo klausimu, o ginčijamame sprendime nusprendė neatsižvelgti į nuomonę, kurią šiuo klausimu suinteresuotos šalys visgi pateikė. Atsižvelgiant į tai, ginčijamas sprendimas yra niekinis.

                  10.

                  Dešimtasis ieškinio pagrindas grindžiamas tuo, kad Komisija padarė teisės klaidą nuspręsdama, kad JK bendrovės apmokestinimas dėl užsienio patronuojamųjų bendrovių pelno, „atsižvelgiant į šalyje esantį turtą ir vykdomą veiklą“, nelaikomas įsisteigimo laisvės apribojimu ir kad ginčijama priemonė nereikalinga Sutarties laisvių laikymuisi užtikrinti.
                  Grįsdama ieškinį dėl alternatyvaus reikalavimo panaikinti ginčijamo sprendimo 2 straipsnį ieškovė remiasi šiuo pagrindu:

                  11.

                  Vienuoliktasis ieškinio pagrindas grindžiamas tuo, kad net jeigu ginčijama priemonė yra valstybės pagalbos schema (o tai yra neigiama), Komisija padarė teisės klaidą nuspręsdama, kad pagalbos susigrąžinimas nepažeis pagrindinių ES teisės principų, ir nurodydama vykdyti susigrąžinimą, nepaisant to, ar kontroliuojamųjų užsienio bendrovių įsteigimas ir paskolų grupei priklausančioms užsienyje įsteigtoms bendrovėms suteikimas iš tikrųjų yra įsisteigimo laisvės ar laisvo kapitalo judėjimo įgyvendinimas. Konkrečiai šioje byloje pagalbos susigrąžinimas pažeistų ieškovės įsisteigimo laisvę, įtvirtintą SESV 49 straipsnyje, ir laisvą kapitalo judėjimą, įtvirtintą SESV 63 straipsnyje. Dėl šio pažeidimo ginčijamo sprendimo 2 straipsnyje esantis nurodymas susigrąžinti turi būti panaikintas.

         (1)  2016 m. liepos 12 d. Tarybos direktyva (ES) 2016/1164, kuria nustatomos kovos su mokesčių vengimo praktika, tiesiogiai veikiančia vidaus rinkos veikimą, taisyklės (OL L 193, 2016, p. 1).

         (2)  2015 m. liepos 13 d. Tarybos reglamentas (ES) 2015/1589, nustatantis išsamias Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo 108 straipsnio taikymo taisykles (OL L 248, 2015, p. 9; klaidų ištaisymas OL L 186, 2017, p. 17).


title: Byla T-780/19: 2019 m. lapkričio 12 d. pareikštas ieškinys byloje Smith & Nephew USD ir Smith & Nephew USD One/Komisija

text:
               10.2.2020

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 45/64

      2019 m. lapkričio 12 d. pareikštas ieškinys byloje Smith & Nephew USD ir Smith & Nephew USD One/Komisija
      (Byla T-780/19)
      (2020/C 45/53)
      Proceso kalba: anglų

         Šalys

         Ieškovės: Smith & Nephew USD Ltd (Votfordas, Jungtinė Karalystė) ir Smith & Nephew USD One Ltd (Votfordas), atstovaujamos solisitorių M. Whitehouse ir P. Halford

         Atsakovė: Europos Komisija

         Reikalavimai

      Ieškovės Bendrojo Teismo prašo:

                  —

                  panaikinti 2019 m. balandžio 2 d. Komisijos sprendimą (ES) 2019/1352 dėl valstybės pagalbos SA.44896, kurią Jungtinė Karalystė suteikė dėl kontroliuojamųjų užsienio bendrovių grupės finansavimo išimties (OL L 216, 2019, p. 1),

                  —

                  nepatenkinus šio reikalavimo, panaikinti ginčijamo sprendimo 2 straipsnį tiek, kiek jis pažeidžia ieškovių įsisteigimo laisvę, numatytą SESV 49 straipsnyje, ar laisvą kapitalo judėjimą, numatytą SESV 63 straipsnyje, ir

                  —

                  priteisti iš Komisijos ieškovių patirtas bylinėjimosi išlaidas.

         Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

      Grįsdamos ieškinį ieškovės remiasi vienuolika pagrindų.

                  1.

                  Pirmasis ieškinio pagrindas grindžiamas tuo, kad Komisija padarė teisės ir (arba) akivaizdžią vertinimo klaidą, nuspręsdama, kad grupės finansavimo išimties schema (toliau – ginčijama priemonė) suteikė ekonominį pranašumą pagal SESV 107 straipsnio 1 dalies prasmę ir apimtį.

                  2.

                  Antrasis ieškinio pagrindas grindžiamas tuo, kad Komisija padarė teisės ir (arba) akivaizdžią vertinimo klaidą, nurodydama atskaitos sistemą atrankumo analizei atlikti.

                  3.

                  Trečiasis ieškinio pagrindas grindžiamas tuo, kad Komisija padarė teisės ir (arba) akivaizdžias vertinimo klaidas, neteisingai ar nekompetentingai nurodydama bei neteisingai suprasdama savo pasirinktos atskaitos sistemos atitinkamus tikslus.

                  4.

                  Ketvirtasis ieškinio pagrindas grindžiamas tuo, kad Komisija padarė teisės ir (arba) akivaizdžias vertinimo klaidas, nustatydama, kad ginčijama priemonė lemia nukrypimą nuo jos pasirinktos atskaitos sistemos.

                  5.

                  Penktasis ieškinio pagrindas grindžiamas tuo, kad Komisija padarė teisės ir (arba) akivaizdžias vertinimo klaidas, neteisingai nustatydama, kad ginčijama priemonė yra prima facie atrankioji, klaidingai nurodydama, kad faktiškai ir teisiškai panašiose situacijose bendrovės buvo vertinamos skirtingai.

                  6.

                  Šeštasis ieškinio pagrindas grindžiamas tuo, kad Komisija padarė teisės klaidą ginčijamos priemonės atrankumo vertinime remdamasi Tarybos direktyva (ES) 2016/1164 (1), kuomet šis dokumentas įsigaliojo tik po to, kai Komisija nusprendė, kad ginčijama priemonė yra valstybės pagalba.

                  7.

                  Septintasis ieškinio pagrindas grindžiamas tuo, kad ginčijamas sprendimas parodo Komisijos piktnaudžiavimą įgaliojimais prieš JK fiskalinį suverenitetą.

                  8.

                  Aštuntasis ieškinio pagrindas grindžiamas tuo, kad Komisija padarė akivaizdžias vertinimo klaidas, nes nusprendė, kad tariama leidžianti nukrypti nuostata nėra pagrįsta remiantis ne prekybos finansinės veiklos pelno iš reikalavimus atitinkančių paskolos santykių, kuris prima facie patenka į Taxation (International and Other Provisions) Act 2010 [2010 m. Apmokestinimo įstatymas (tarptautinės ir kitos nuostatos)] 371EB straipsnio „JK veikla“ taikymo sritį, apmokestinimu. Dėl „reikalavimus atitinkančių išteklių“ ir „suderintų palūkanų“ išimties, Komisijos sprendime nepateikta arba pateikta nepakankamai išimties pagrįstumo motyvų.

                  9.

                  Devintasis ieškinio pagrindas grindžiamas tuo, kad Komisija pažeidė SESV 108 straipsnio 2 dalį, Reglamento (ES) 2015/1589 (2) 6 straipsnį ir gero administravimo pareigą, įtvirtintą Pagrindinių teisių chartijos 41 straipsnyje. Konkrečiai, sprendime pradėti procedūrą Komisija nenurodė turėjusi abejonių dėl to, ar pagrįstas „75 % atleidimas nuo mokesčių“ pagal Taxation (International and Other Provisions) Act 2010 [2010 m. Apmokestinimo įstatymas (tarptautinės ir kitos nuostatos)] 371ID straipsnį, tam, kad išvengtų praktinių sunkumų įvykdyti vadovaujančių asmenų funkcijų analizę, susijusią su skolinimo veikla grupės viduje, tokių kaip suteikti tinkamą galimybę suinteresuotoms šalims pareikšti savo nuomonę šiuo klausimu; vykdydama tyrimą Komisija nepasiūlė suinteresuotoms šalims pateikti nuomonę šiuo klausimu, o ginčijamame sprendime nusprendė neatsižvelgti į nuomonę, kurią šiuo klausimu suinteresuotos šalys visgi pateikė. Atsižvelgiant į tai, ginčijamas sprendimas yra niekinis.

                  10.

                  Dešimtasis ieškinio pagrindas grindžiamas tuo, kad Komisija padarė teisės klaidą nuspręsdama, kad JK bendrovės apmokestinimas dėl užsienio patronuojamųjų bendrovių pelno, „atsižvelgiant į šalyje esantį turtą ir vykdomą veiklą“, nelaikomas įsisteigimo laisvės apribojimu ir kad ginčijama priemonė nereikalinga Sutarties laisvių laikymuisi užtikrinti.
                  Grįsdamos ieškinį dėl alternatyvaus reikalavimo panaikinti ginčijamo sprendimo 2 straipsnį ieškovės remiasi šiuo pagrindu:

                  11.

                  Vienuoliktasis ieškinio pagrindas grindžiamas tuo, kad net jeigu ginčijama priemonė yra valstybės pagalbos schema (o tai yra neigiama), Komisija padarė teisės klaidą nuspręsdama, kad pagalbos susigrąžinimas nepažeis pagrindinių ES teisės principų, ir nurodydama vykdyti susigrąžinimą, nepaisant to, ar kontroliuojamųjų užsienio bendrovių įsteigimas ir paskolų grupei priklausančioms užsienyje įsteigtoms bendrovėms suteikimas iš tikrųjų yra įsisteigimo laisvės įgyvendinimas. Konkrečiai šioje byloje pagalbos susigrąžinimas pažeistų ieškovių įsisteigimo laisvę, įtvirtintą SESV 49 straipsnyje, ir laisvą kapitalo judėjimą, įtvirtintą SESV 63 straipsnyje. Dėl šio pažeidimo ginčijamo sprendimo 2 straipsnyje esantis nurodymas susigrąžinti turi būti panaikintas.

         (1)  2016 m. liepos 12 d. Tarybos direktyva (ES) 2016/1164, kuria nustatomos kovos su mokesčių vengimo praktika, tiesiogiai veikiančia vidaus rinkos veikimą, taisyklės (OL L 193, 2016, p. 1).

         (2)  2015 m. liepos 13 d. Tarybos reglamentas (ES) 2015/1589, nustatantis išsamias Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo 108 straipsnio taikymo taisykles (OL L 248, 2015, p. 9; klaidų ištaisymas OL L 186, 2017, p. 17).


title: Byla T-781/19: 2019 m. lapkričio 12 d. pareikštas ieškinys byloje Rigid Plastic Containers Finance ir RPC Pisces Holdings/Komisija

text:
               10.2.2020

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 45/65

      2019 m. lapkričio 12 d. pareikštas ieškinys byloje Rigid Plastic Containers Finance ir RPC Pisces Holdings/Komisija
      (Byla T-781/19)
      (2020/C 45/54)
      Proceso kalba: anglų

         Šalys

         Ieškovės: Rigid Plastic Containers Finance Ltd (Rašdenas, Jungtinė Karalystė) ir RPC Pisces Holdings Ltd (Rašdenas), atstovaujamos solisitorių M. Whitehouse ir P. Halford

         Atsakovė: Europos Komisija

         Reikalavimai

      Ieškovės Bendrojo Teismo prašo:

                  —

                  panaikinti 2019 m. balandžio 2 d. Komisijos sprendimą (ES) 2019/1352 dėl valstybės pagalbos SA.44896, kurią Jungtinė Karalystė suteikė dėl kontroliuojamųjų užsienio bendrovių grupės finansavimo išimties (OL L 216, 2019, p. 1),

                  —

                  nepatenkinus šio reikalavimo, panaikinti ginčijamo sprendimo 2 straipsnį tiek, kiek jis pažeidžia ieškovių įsisteigimo laisvę, numatytą SESV 49 straipsnyje, ir

                  —

                  priteisti iš Komisijos ieškovių patirtas bylinėjimosi išlaidas.

         Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

      Grįsdamos ieškinį ieškovės remiasi vienuolika pagrindų.

                  1.

                  Pirmasis ieškinio pagrindas grindžiamas tuo, kad Komisija padarė teisės ir (arba) akivaizdžią vertinimo klaidą, nuspręsdama, kad grupės finansavimo išimties schema (toliau – ginčijama priemonė) suteikė ekonominį pranašumą pagal SESV 107 straipsnio 1 dalies prasmę ir apimtį.

                  2.

                  Antrasis ieškinio pagrindas grindžiamas tuo, kad Komisija padarė teisės ir (arba) akivaizdžią vertinimo klaidą, nurodydama atskaitos sistemą atrankumo analizei atlikti.

                  3.

                  Trečiasis ieškinio pagrindas grindžiamas tuo, kad Komisija padarė teisės ir (arba) akivaizdžias vertinimo klaidas, neteisingai ar nekompetentingai nurodydama bei neteisingai suprasdama savo pasirinktos atskaitos sistemos atitinkamus tikslus.

                  4.

                  Ketvirtasis ieškinio pagrindas grindžiamas tuo, kad Komisija padarė teisės ir (arba) akivaizdžias vertinimo klaidas, nustatydama, kad ginčijama priemonė lemia nukrypimą nuo jos pasirinktos atskaitos sistemos.

                  5.

                  Penktasis ieškinio pagrindas grindžiamas tuo, kad Komisija padarė teisės ir (arba) akivaizdžias vertinimo klaidas, neteisingai nustatydama, kad ginčijama priemonė yra prima facie atrankioji, klaidingai nurodydama, kad faktiškai ir teisiškai panašiose situacijose bendrovės buvo vertinamos skirtingai.

                  6.

                  Šeštasis ieškinio pagrindas grindžiamas tuo, kad Komisija padarė teisės klaidą ginčijamos priemonės atrankumo vertinime remdamasi Tarybos direktyva (ES) 2016/1164 (1), kuomet šis dokumentas įsigaliojo tik po to, kai Komisija nusprendė, kad ginčijama priemonė yra valstybės pagalba.

                  7.

                  Septintasis ieškinio pagrindas grindžiamas tuo, kad ginčijamas sprendimas parodo Komisijos piktnaudžiavimą įgaliojimais prieš JK fiskalinį suverenitetą.

                  8.

                  Aštuntasis ieškinio pagrindas grindžiamas tuo, kad Komisija padarė akivaizdžias vertinimo klaidas, nes nusprendė, kad tariama leidžianti nukrypti nuostata nėra pagrįsta remiantis ne prekybos finansinės veiklos pelno iš reikalavimus atitinkančių paskolos santykių, kuris prima facie patenka į Taxation (International and Other Provisions) Act 2010 [2010 m. Apmokestinimo įstatymas (tarptautinės ir kitos nuostatos)] 371EB straipsnio „JK veikla“ taikymo sritį, apmokestinimu. Dėl „reikalavimus atitinkančių išteklių“ ir „suderintų palūkanų“ išimties, Komisijos sprendime nepateikta arba pateikta nepakankamai išimties pagrįstumo motyvų.

                  9.

                  Devintasis ieškinio pagrindas grindžiamas tuo, kad Komisija pažeidė SESV 108 straipsnio 2 dalį, Reglamento (ES) 2015/1589 (2) 6 straipsnį ir gero administravimo pareigą, įtvirtintą Pagrindinių teisių chartijos 41 straipsnyje. Konkrečiai, sprendime pradėti procedūrą Komisija nenurodė turėjusi abejonių dėl to, ar pagrįstas „75 % atleidimas nuo mokesčių“ pagal Taxation (International and Other Provisions) Act 2010 [2010 m. Apmokestinimo įstatymas (tarptautinės ir kitos nuostatos)] 371ID straipsnį, tam, kad išvengtų praktinių sunkumų įvykdyti vadovaujančių asmenų funkcijų analizę, susijusią su skolinimo veikla grupės viduje, tokių kaip suteikti tinkamą galimybę suinteresuotoms šalims pareikšti savo nuomonę šiuo klausimu; vykdydama tyrimą Komisija nepasiūlė suinteresuotoms šalims pateikti nuomonę šiuo klausimu, o ginčijamame sprendime nusprendė neatsižvelgti į nuomonę, kurią šiuo klausimu suinteresuotos šalys visgi pateikė. Atsižvelgiant į tai, ginčijamas sprendimas yra niekinis.

                  10.

                  Dešimtasis ieškinio pagrindas grindžiamas tuo, kad Komisija padarė teisės klaidą nuspręsdama, kad JK bendrovės apmokestinimas dėl užsienio patronuojamųjų bendrovių pelno, „atsižvelgiant į šalyje esantį turtą ir vykdomą veiklą“, nelaikomas įsisteigimo laisvės apribojimu ir kad ginčijama priemonė nereikalinga Sutarties laisvių laikymuisi užtikrinti.
                  Grįsdamos ieškinį dėl alternatyvaus reikalavimo panaikinti ginčijamo sprendimo 2 straipsnį ieškovės remiasi šiuo pagrindu:

                  11.

                  Vienuoliktasis ieškinio pagrindas grindžiamas tuo, kad net jeigu ginčijama priemonė yra valstybės pagalbos schema (o tai yra neigiama), Komisija padarė teisės klaidą nuspręsdama, kad pagalbos susigrąžinimas nepažeis pagrindinių ES teisės principų, ir nurodydama vykdyti susigrąžinimą, nepaisant to, ar kontroliuojamųjų užsienio bendrovių įsteigimas ir paskolų grupei priklausančioms užsienyje įsteigtoms bendrovėms suteikimas iš tikrųjų yra įsisteigimo laisvės ar laisvo kapitalo judėjimo įgyvendinimas. Konkrečiai šioje byloje pagalbos susigrąžinimas pažeistų ieškovių įsisteigimo laisvę, įtvirtintą SESV 49 straipsnyje, ir laisvą kapitalo judėjimą, įtvirtintą SESV 63 straipsnyje. Dėl šio pažeidimo ginčijamo sprendimo 2 straipsnyje esantis nurodymas susigrąžinti turi būti panaikintas.

         (1)  2016 m. liepos 12 d. Tarybos direktyva (ES) 2016/1164, kuria nustatomos kovos su mokesčių vengimo praktika, tiesiogiai veikiančia vidaus rinkos veikimą, taisyklės (OL L 193, 2016, p. 1).

         (2)  2015 m. liepos 13 d. Tarybos reglamentas (ES) 2015/1589, nustatantis išsamias Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo 108 straipsnio taikymo taisykles (OL L 248, 2015, p. 9; klaidų ištaisymas OL L 186, 2017, p. 17).


title: Byla T-782/19: 2019 m. lapkričio 8 d. pareikštas ieškinys byloje St Schrader Holding Company UK/Komisija

text:
               10.2.2020

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 45/67

      2019 m. lapkričio 8 d. pareikštas ieškinys byloje St Schrader Holding Company UK/Komisija
      (Byla T-782/19)
      (2020/C 45/55)
      Proceso kalba: anglų

         Šalys

         Ieškovė: St Schrader Holding Company UK Ltd (Svindonas, Jungtinė Karalystė), atstovaujama solisitorių M. Whitehouse ir P. Halford

         Atsakovė: Europos Komisija

         Reikalavimai

      Ieškovė Bendrojo Teismo prašo:

                  —

                  panaikinti 2019 m. balandžio 2 d. Komisijos sprendimą (ES) 2019/1352 dėl valstybės pagalbos SA.44896, kurią Jungtinė Karalystė suteikė dėl kontroliuojamųjų užsienio bendrovių grupės finansavimo išimties (OL L 216, 2019, p. 1),

                  —

                  nepatenkinus šio reikalavimo, panaikinti ginčijamo sprendimo 2 straipsnį tiek, kiek jis pažeidžia ieškovės įsisteigimo laisvę, numatytą SESV 49 straipsnyje, ir

                  —

                  priteisti iš Komisijos ieškovės patirtas bylinėjimosi išlaidas.

         Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

      Grįsdama ieškinį ieškovė remiasi vienuolika pagrindų.

                  1.

                  Pirmasis ieškinio pagrindas grindžiamas tuo, kad Komisija padarė teisės ir (arba) akivaizdžią vertinimo klaidą, nuspręsdama, kad grupės finansavimo išimties schema (toliau – ginčijama priemonė) suteikė ekonominį pranašumą pagal SESV 107 straipsnio 1 dalies prasmę ir apimtį.

                  2.

                  Antrasis ieškinio pagrindas grindžiamas tuo, kad Komisija padarė teisės ir (arba) akivaizdžią vertinimo klaidą, nurodydama atskaitos sistemą atrankumo analizei atlikti.

                  3.

                  Trečiasis ieškinio pagrindas grindžiamas tuo, kad Komisija padarė teisės ir (arba) akivaizdžias vertinimo klaidas, neteisingai ar nekompetentingai nurodydama bei neteisingai suprasdama savo pasirinktos atskaitos sistemos atitinkamus tikslus.

                  4.

                  Ketvirtasis ieškinio pagrindas grindžiamas tuo, kad Komisija padarė teisės ir (arba) akivaizdžias vertinimo klaidas, nustatydama, kad ginčijama priemonė lemia nukrypimą nuo jos pasirinktos atskaitos sistemos.

                  5.

                  Penktasis ieškinio pagrindas grindžiamas tuo, kad Komisija padarė teisės ir (arba) akivaizdžias vertinimo klaidas, neteisingai nustatydama, kad ginčijama priemonė yra prima facie atrankioji, klaidingai nurodydama, kad faktiškai ir teisiškai panašiose situacijose bendrovės buvo vertinamos skirtingai.

                  6.

                  Šeštasis ieškinio pagrindas grindžiamas tuo, kad Komisija padarė teisės klaidą ginčijamos priemonės atrankumo vertinime remdamasi Tarybos direktyva (ES) 2016/1164 (1), kuomet šis dokumentas įsigaliojo tik po to, kai Komisija nusprendė, kad ginčijama priemonė yra valstybės pagalba.

                  7.

                  Septintasis ieškinio pagrindas grindžiamas tuo, kad ginčijamas sprendimas parodo Komisijos piktnaudžiavimą įgaliojimais prieš JK fiskalinį suverenitetą.

                  8.

                  Aštuntasis ieškinio pagrindas grindžiamas tuo, kad Komisija padarė akivaizdžias vertinimo klaidas, nes nusprendė, kad tariama leidžianti nukrypti nuostata nėra pagrįsta remiantis ne prekybos finansinės veiklos pelno iš reikalavimus atitinkančių paskolos santykių, kuris prima facie patenka į Taxation (International and Other Provisions) Act 2010 [2010 m. Apmokestinimo įstatymas (tarptautinės ir kitos nuostatos)] 371EB straipsnio „JK veikla“ taikymo sritį, apmokestinimu. Dėl „reikalavimus atitinkančių išteklių“ ir „suderintų palūkanų“ išimties, Komisijos sprendime nepateikta arba pateikta nepakankamai išimties pagrįstumo motyvų.

                  9.

                  Devintasis ieškinio pagrindas grindžiamas tuo, kad Komisija pažeidė SESV 108 straipsnio 2 dalį, Reglamento (ES) 2015/1589 (2) 6 straipsnį ir gero administravimo pareigą, įtvirtintą Pagrindinių teisių chartijos 41 straipsnyje. Konkrečiai, sprendime pradėti procedūrą Komisija nenurodė turėjusi abejonių dėl to, ar pagrįstas „75 % atleidimas nuo mokesčių“ pagal Taxation (International and Other Provisions) Act 2010 [2010 m. Apmokestinimo įstatymas (tarptautinės ir kitos nuostatos)] 371ID straipsnį, tam, kad išvengtų praktinių sunkumų įvykdyti vadovaujančių asmenų funkcijų analizę, susijusią su skolinimo veikla grupės viduje, tokių kaip suteikti tinkamą galimybę suinteresuotoms šalims pareikšti savo nuomonę šiuo klausimu; vykdydama tyrimą Komisija nepasiūlė suinteresuotoms šalims pateikti nuomonę šiuo klausimu, o ginčijamame sprendime nusprendė neatsižvelgti į nuomonę, kurią šiuo klausimu suinteresuotos šalys visgi pateikė. Atsižvelgiant į tai, ginčijamas sprendimas yra niekinis.

                  10.

                  Dešimtasis ieškinio pagrindas grindžiamas tuo, kad Komisija padarė teisės klaidą nuspręsdama, kad JK bendrovės apmokestinimas dėl užsienio patronuojamųjų bendrovių pelno, „atsižvelgiant į šalyje esantį turtą ir vykdomą veiklą“, nelaikomas įsisteigimo laisvės apribojimu ir kad ginčijama priemonė nereikalinga Sutarties laisvių laikymuisi užtikrinti.
                  Grįsdama ieškinį dėl alternatyvaus reikalavimo panaikinti ginčijamo sprendimo 2 straipsnį ieškovė remiasi šiuo pagrindu:

                  11.

                  Vienuoliktasis ieškinio pagrindas grindžiamas tuo, kad net jeigu ginčijama priemonė yra valstybės pagalbos schema (o tai yra neigiama), Komisija padarė teisės klaidą nuspręsdama, kad pagalbos susigrąžinimas nepažeis pagrindinių ES teisės principų, ir nurodydama vykdyti susigrąžinimą, nepaisant to, ar kontroliuojamųjų užsienio bendrovių įsteigimas ir paskolų grupei priklausančioms užsienyje įsteigtoms bendrovėms suteikimas iš tikrųjų yra įsisteigimo laisvės įgyvendinimas. Konkrečiai šioje byloje pagalbos susigrąžinimas pažeistų ieškovės įsisteigimo laisvę, įtvirtintą SESV 49 straipsnyje, ir laisvą kapitalo judėjimą, įtvirtintą SESV 63 straipsnyje. Dėl šio pažeidimo ginčijamo sprendimo 2 straipsnyje esantis nurodymas susigrąžinti turi būti panaikintas.

         (1)  2016 m. liepos 12 d. Tarybos direktyva (ES) 2016/1164, kuria nustatomos kovos su mokesčių vengimo praktika, tiesiogiai veikiančia vidaus rinkos veikimą, taisyklės (OL L 193, 2016, p. 1).

         (2)  2015 m. liepos 13 d. Tarybos reglamentas (ES) 2015/1589, nustatantis išsamias Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo 108 straipsnio taikymo taisykles (OL L 248, 2015, p. 9; klaidų ištaisymas OL L 186, 2017, p. 17).


title: Byla T-783/19: 2019 m. lapkričio 12 d. pareikštas ieškinys byloje Royal Mail Investments/Komisija

text:
               10.2.2020

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 45/69

      2019 m. lapkričio 12 d. pareikštas ieškinys byloje Royal Mail Investments/Komisija
      (Byla T-783/19)
      (2020/C 45/56)
      Proceso kalba: anglų

         Šalys

         Ieškovė: Royal Mail Investments Ltd (Londonas, Jungtinė Karalystė), atstovaujama solisitorių M. Whitehouse ir P. Halford

         Atsakovė: Europos Komisija

         Reikalavimai

      Ieškovė Bendrojo Teismo prašo:

                  —

                  panaikinti 2019 m. balandžio 2 d. Komisijos sprendimą (ES) 2019/1352 dėl valstybės pagalbos SA.44896, kurią Jungtinė Karalystė suteikė dėl kontroliuojamųjų užsienio bendrovių grupės finansavimo išimties (OL L 216, 2019, p. 1),

                  —

                  nepatenkinus šio reikalavimo, panaikinti ginčijamo sprendimo 2 straipsnį tiek, kiek jis pažeidžia ieškovės įsisteigimo laisvę, numatytą SESV 49 straipsnyje, ir

                  —

                  priteisti iš Komisijos ieškovės patirtas bylinėjimosi išlaidas.

         Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

      Grįsdama ieškinį ieškovė remiasi vienuolika pagrindų.

                  1.

                  Pirmasis ieškinio pagrindas grindžiamas tuo, kad Komisija padarė teisės ir (arba) akivaizdžią vertinimo klaidą, nuspręsdama, kad ginčijama priemonė suteikė ekonominį pranašumą pagal SESV 107 straipsnio 1 dalies prasmę ir apimtį.

                  2.

                  Antrasis ieškinio pagrindas grindžiamas tuo, kad Komisija padarė teisės ir (arba) akivaizdžią vertinimo klaidą, nurodydama atskaitos sistemą atrankumo analizei atlikti.

                  3.

                  Trečiasis ieškinio pagrindas grindžiamas tuo, kad Komisija padarė teisės ir (arba) akivaizdžias vertinimo klaidas, neteisingai ar nekompetentingai nurodydama bei neteisingai suprasdama savo pasirinktos atskaitos sistemos atitinkamus tikslus.

                  4.

                  Ketvirtasis ieškinio pagrindas grindžiamas tuo, kad Komisija padarė teisės ir (arba) akivaizdžias vertinimo klaidas, nustatydama, kad ginčijama priemonė lemia nukrypimą nuo jos pasirinktos atskaitos sistemos.

                  5.

                  Penktasis ieškinio pagrindas grindžiamas tuo, kad Komisija padarė teisės ir (arba) akivaizdžias vertinimo klaidas, neteisingai nustatydama, kad ginčijama priemonė yra prima facie atrankioji, klaidingai nurodydama, kad faktiškai ir teisiškai panašiose situacijose bendrovės buvo vertinamos skirtingai.

                  6.

                  Šeštasis ieškinio pagrindas grindžiamas tuo, kad Komisija padarė teisės klaidą ginčijamos priemonės atrankumo vertinime remdamasi Tarybos direktyva (ES) 2016/1164 (1), kuomet šis dokumentas įsigaliojo tik po to, kai Komisija nusprendė, kad ginčijama priemonė yra valstybės pagalba.

                  7.

                  Septintasis ieškinio pagrindas grindžiamas tuo, kad ginčijamas sprendimas parodo Komisijos piktnaudžiavimą įgaliojimais prieš JK fiskalinį suverenitetą.

                  8.

                  Aštuntasis ieškinio pagrindas grindžiamas tuo, kad Komisija padarė akivaizdžias vertinimo klaidas, nes nusprendė, kad tariama leidžianti nukrypti nuostata nėra pagrįsta remiantis ne prekybos finansinės veiklos pelno iš reikalavimus atitinkančių paskolos santykių, kuris prima facie patenka į Taxation (International and Other Provisions) Act 2010 [2010 m. Apmokestinimo įstatymas (tarptautinės ir kitos nuostatos)] 371EB straipsnio „JK veikla“ taikymo sritį, apmokestinimu. Dėl „reikalavimus atitinkančių išteklių“ ir „suderintų palūkanų“ išimties, Komisijos sprendime nepateikta arba pateikta nepakankamai išimties pagrįstumo motyvų.

                  9.

                  Devintasis ieškinio pagrindas grindžiamas tuo, kad Komisija pažeidė SESV 108 straipsnio 2 dalį, Reglamento (ES) 2015/1589 (2) 6 straipsnį ir gero administravimo pareigą, įtvirtintą Pagrindinių teisių chartijos 41 straipsnyje. Konkrečiai, sprendime pradėti procedūrą Komisija nenurodė turėjusi abejonių dėl to, ar pagrįstas „75 % atleidimas nuo mokesčių“ pagal Taxation (International and Other Provisions) Act 2010 [2010 m. Apmokestinimo įstatymas (tarptautinės ir kitos nuostatos)] 371ID straipsnį, tam, kad išvengtų praktinių sunkumų įvykdyti vadovaujančių asmenų funkcijų analizę, susijusią su skolinimo veikla grupės viduje, tokių kaip suteikti tinkamą galimybę suinteresuotoms šalims pareikšti savo nuomonę šiuo klausimu; vykdydama tyrimą Komisija nepasiūlė suinteresuotoms šalims pateikti nuomonę šiuo klausimu, o ginčijamame sprendime nusprendė neatsižvelgti į nuomonę, kurią šiuo klausimu suinteresuotos šalys visgi pateikė. Atsižvelgiant į tai, ginčijamas sprendimas yra niekinis.

                  10.

                  Dešimtasis ieškinio pagrindas grindžiamas tuo, kad Komisija padarė teisės klaidą nuspręsdama, kad JK bendrovės apmokestinimas dėl užsienio patronuojamųjų bendrovių pelno, „atsižvelgiant į šalyje esantį turtą ir vykdomą veiklą“, nelaikomas įsisteigimo laisvės apribojimu ir kad ginčijama priemonė nereikalinga Sutarties laisvių laikymuisi užtikrinti.
                  Grįsdama ieškinį dėl alternatyvaus reikalavimo panaikinti ginčijamo sprendimo 2 straipsnį ieškovė remiasi šiuo pagrindu:

                  11.

                  Vienuoliktasis ieškinio pagrindas grindžiamas tuo, kad net jeigu ginčijama priemonė yra valstybės pagalbos schema (o tai yra neigiama), Komisija padarė teisės klaidą nuspręsdama, kad pagalbos susigrąžinimas nepažeis pagrindinių ES teisės principų, ir nurodydama vykdyti susigrąžinimą, nepaisant to, ar kontroliuojamųjų užsienio bendrovių įsteigimas ir paskolų grupei priklausančioms užsienyje įsteigtoms bendrovėms suteikimas iš tikrųjų yra įsisteigimo laisvės įgyvendinimas. Konkrečiai šioje byloje pagalbos susigrąžinimas pažeistų ieškovės įsisteigimo laisvę, įtvirtintą SESV 49 straipsnyje, ir laisvą kapitalo judėjimą, įtvirtintą SESV 63 straipsnyje. Dėl šio pažeidimo ginčijamo sprendimo 2 straipsnyje esantis nurodymas susigrąžinti turi būti panaikintas.

         (1)  2016 m. liepos 12 d. Tarybos direktyva (ES) 2016/1164, kuria nustatomos kovos su mokesčių vengimo praktika, tiesiogiai veikiančia vidaus rinkos veikimą, taisyklės (OL L 193, 2016, p. 1).

         (2)  2015 m. liepos 13 d. Tarybos reglamentas (ES) 2015/1589, nustatantis išsamias Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo 108 straipsnio taikymo taisykles (OL L 248, 2015, p. 9; klaidų ištaisymas OL L 186, 2017, p. 17).


title: Byla T-784/19: 2019 m. lapkričio 12 d. pareikštas ieškinys byloje William Hill ir William Hill Organization/Komisija

text:
               10.2.2020

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 45/70

      2019 m. lapkričio 12 d. pareikštas ieškinys byloje William Hill ir William Hill Organization/Komisija
      (Byla T-784/19)
      (2020/C 45/57)
      Proceso kalba: anglų

         Šalys

         Ieškovės: William Hill plc (Londonas, Jungtinė Karalystė) ir William Hill Organization Ltd (Londonas), atstovaujamos baristerio C. McDonnell, solsisitoriaus B. Goren, advokato M. Peristeraki ir solisitoriaus K. Desai

         Atsakovė: Europos Komisija

         Reikalavimai

      Ieškovės Bendrojo Teismo prašo:

                  —

                  pripažinti, kad nebuvo neteisėtos valstybės pagalbos, panaikinti 2019 m. balandžio 2 d. Sprendimo C(2019) final 2526 dėl valstybės pagalbos SA.44896, kurią Jungtinė Karalystė suteikė dėl kontroliuojamųjų užsienio bendrovių (KUB) grupės finansavimo išimties, 1 straipsnį, tiek, kiek pagal jį nuspręsta, kad būta neteisėtos valstybės pagalbos, ir panaikinti JK reikalavimą susigrąžinti tariamai neteisėtą valstybės pagalbą, kurią gavo ieškovės šiuo pagrindu (ginčijamo sprendimo 2 ir 3 straipsniai),

                  —

                  papildomai panaikinti ginčijamo sprendimo 2 ir 3 straipsnius tiek, kiek pagal juos reikalaujama iš JK susigrąžinti iš ieškovių tariamą valstybės pagalbą ir

                  —

                  bet kuriuo atveju priteisti iš Komisijos ieškovių bylinėjimosi išlaidas.

         Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

      Grįsdamos ieškinį ieškovės remiasi devyniais pagrindais.

                  1.

                  Pirmasis ieškinio pagrindas grindžiamas tuo, kad Komisija nesupranta JK KUB taisyklių konteksto, tikslo ir veikimo, kiek tai susiję su ne prekybos finansinės veiklos pelno vertinimu. Komisijos išvados ginčijamame sprendime yra pagrįstos keliomis akivaizdžiomis klaidomis. Konkrečiai kalbant, padarė akivaizdžių klaidų suprasdama JK bendrą mokesčių sistemą, KUB sistemos tikslus, specialią grupės finansavimo atleidimo nuo mokesčio apimtį ir tinkamos paskolos santykių apibrėžimą.

                  2.

                  Antrasis ieškinio pagrindas grindžiamas tuo, kad Komisija neteisingai grupės finansavimo atleidimą nuo mokesčio laiko atleidimu nuo mokesčio ir todėl pranašumu. Ne prekybos finansinės veiklos pelno atveju grupės finansavimo atleidimas nuo mokesčio yra naštos paskirstymo nuostata ir iš dalies apriboja KUB taisykles, bet nėra atrankinis pranašumas. Komisija nepateikė skaičiais pagrįstos analizės įrodyti, kad tai yra pranašumas; todėl nesant pagrįstų įrodymų, kad aptariama priemonė yra pranašumas, ginčijamas sprendimas negali būti paliktas galioti.

                  3.

                  Trečiasis ieškinio pagrindas grindžiamas tuo, kad Komisija neteisingai nustatė referencinį pagrindą KUB taisyklių poveikiui įvertinti ir neteisingai nustatė, kad KUB taisyklės yra atskira taisyklių grupė bendroje JK pelno mokesčio sistemoje. Komisija neteisingai suprato KUB taisyklių tikslą ir atsisakė atsižvelgti į JK turimą diskreciją.

                  4.

                  Ketvirtasis ieškinio pagrindas grindžiamas tuo, kad Komisija padarė akivaizdžių klaidų valstybės pagalbos analizėje ir neteisingai taikė kriterijus palyginamumo klausimais. Komisija nepripažino, kad JK mokesčių bazei kyla skirtinga rizika, kai skolinama JK apmokestinamos grupės viduje ir kai skolinama ne JK apmokestinamos grupės viduje, ir nepagrįstai nusprendė, kad skolinimas grupės viduje yra panašus į trečiųjų šalių skolinimą.

                  5.

                  Penktasis ieškinio pagrindas grindžiamas tuo, kad net darant prielaidą, jog prima facie KUB taisyklės yra valstybės pagalba, kaip tai suprantama pagal SESV 107 straipsnio 1 dalį, ginčijamame sprendime neteisingai padaryta išvada, kad nėra pateisinančių pagrindų, galinčių pagrįsti aptariamų priemonių suderinamumą su Sąjungos valstybės pagalbos taisyklėmis. Be to, ginčijamas sprendimas yra neracionalus ir dviprasmis, nes nors Komisija teisingai padarė išvadą, kad Taxation (International and Other Provisions) Act 2010 9 skyriaus 9A straipsnis yra pateisinamas, kai vienintelis pagrindas taikyti KUB mokestį pagal 5 skyrių būtų „JK susijusio kapitalo“ testas, tačiau remdamasi tuo, kad tai labai sudėtinga įgyvendinti praktiškai, ir be jokių pagrįstų priežasčių Komisija nurodė, kad 9 skyrius niekada nėra pateisinamas, kai reikšmingų žmonių funkcijų testas lemtų KUB mokesčio taikymą pagal 5 skyrių. Iš tiesų, reikšmingų žmonių funkcijų testą yra labai sudėtinga taikyti praktiškai, todėl Komisija turėjo padaryti išvadą, kad 9 skyrius yra pateisinamas šio testo atveju taip pat, ir todėl turėjo nuspręsti, kad nėra valstybės pagalbos.

                  6.

                  Šeštasis ieškinio pagrindas grindžiamas tuo, kad jei ginčijamas sprendimas bus paliktas galioti, tariamas valstybės pagalbos susigrąžinimas iš ieškovių pažeis Sąjungos teisės pagrindinius principus, įskaitant įsisteigimo laisvę ir laisvą paslaugų teikimą, turint omenyje, kad ieškovių atveju KUB yra įsteigtos kitose valstybėse narėse.

                  7.

                  Septintasis ieškinio pagrindas grindžiamas tuo, kad nurodymas susigrąžinti pagalbą yra be pagrindo ir prieštarauja Sąjungos pagrindiniams principams.

                  8.

                  Aštuntasis ieškinio pagrindas grindžiamas tuo, kad Komisija nepateikė pagrįstų priežasčių esminiams ginčijamo sprendimo elementams, pavyzdžiui, išvadai, kad KUB mokestis pagal 5 skyrių galėtų būti taikomas remiantis reikšmingų žmonių funkcijų testu be jokių sunkumų ir neproporcingos naštos.

                  9.

                  Devintasis ieškinio pagrindas grindžiamas tuo, kad ginčijamu sprendimas taip pat pažeidžiamas gero administravimo principas, pagal kurį reikalaujama, kad Komisijos administracinės procedūros būtų skaidrios ir numanomos ir kad sprendimai būtų priimti per protingą laiką. Nepagrįsta tai, kad Komisija priėmė sprendimą pradėti tyrimą po ketverių metų šioje byloje ir priėmė sprendimą po šešerių metų įsigaliojus ginčijamai priemonei.


title: Byla T-785/19: 2019 m. lapkričio 13 d. pareikštas ieškinys byloje Anglo American International/Komisija

text:
               10.2.2020

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 45/72

      2019 m. lapkričio 13 d. pareikštas ieškinys byloje Anglo American International/Komisija
      (Byla T-785/19)
      (2020/C 45/58)
      Proceso kalba: anglų

         Šalys

         Ieškovė: Anglo American International Holdings Ltd (Londonas, Jungtinė Karalystė), atstovaujama solisitoriaus M. Anderson

         Atsakovė: Europos Komisija

         Reikalavimai

      Ieškovė Bendrojo Teismo prašo:

                  —

                  panaikinti visą 2019 m. balandžio 2 d. Komisijos sprendimą tiek, kiek jis susijęs su ieškove,

                  —

                  nepatenkinus šio reikalavimo, konstatuoti, kad nustatant grąžintiną pagalbos dydį bet kuriuo atveju reikia atsižvelgti į nuostolius, lengvatas ir atleidimus nuo mokesčio, į kuriuos ieškovė turėjo teisę tuo metu, kai pasinaudojo grupių finansavimo išimtimi arba į kuriuos tuo metu būtų turėjusi teisę, jei nesinaudotų grupių finansavimo išimtimi, net jei šiuo metu pagal Jungtinės Karalystės teisę baigėsi terminas pasinaudoti šiais nuostoliais, lengvatomis ir atleidimais nuo mokesčio ir nepriklausomai, ar jie yra automatiniai,

                  —

                  visais atvejais nurodyti atsakovei padengti ieškovės bylinėjimosi išlaidas.

         Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

      Grįsdama ieškinį ieškovė remiasi devyniais pagrindais:

                  1.

                  Pirmasis ieškinio pagrindas grindžiamas tuo, kad atsakovė neįrodė, jog grupės finansavimo išimtis yra pranašumas. Ieškovė tvirtina, kad atsakovė neįrodė, jog visais atvejais, kai naudojamasi grupės finansavimo išimtimi, tai yra pranašumas.

                  2.

                  Antrasis ieškinio pagrindas grindžiamas tuo, kad nebuvo jokio valstybės kišimosi arba kišimosi panaudojant valstybės išteklius. Komisija neįrodė, jog pasinaudojus grupės finansavimo išimtimi neišvengiamai sumažėja Jungtinėje Karalystėje mokėtino pelno mokesčio dydis.

                  3.

                  Trečiasis ieškinio pagrindas grindžiamas tuo, kad tam tikrų įmonių ar tam tikras prekes gaminančių šakų padėtis nėra palankesnė dėl grupės finansavimo išimties. Komisija suklydo, kai: i) pernelyg siaurai apibrėžė atskaitos sistemą, t. y. apsiribojo Taxation (International and Other Provisions) Act 2010 [2010 m. Apmokestinimo (tarptautinės ir kitos nuostatos) įstatymas] 9A dalimi, užuot rėmusis platesne Jungtinės Karalystės pelno mokesčio sistema, ii) nesuprato, kad minėtos 9A dalies 9 skyrius nėra nukrypti nuo šio įstatymo 5 skyriaus leidžianti nuostata ir iii) neatsižvelgė į tai, kad net jei minėtas 9 skyrius leistų nukrypti nuo šio įstatymo 5 skyriaus, tai būtų pateisinama 9A dalies pobūdžiu ir bendra struktūra.

                  4.

                  Ketvirtasis ieškinio pagrindas grindžiamas tuo, kad grupės finansavimo išimtis nedaro poveikio valstybių narių tarpusavio prekybai. Komisija padarė klaidą, nuspręsdama, jog grupės finansavimo išimtis gali turėti įtakos tarptautinių grupių sprendimui dėl vietos, kurioje bus vykdomos finansinės funkcijos ir kurioje bus jų pagrindinė buveinė ES.

                  5.

                  Penktasis ieškinio pagrindas grindžiamas tuo, kad grupės finansavimo išimtis neiškraipo ir negali iškraipyti konkurencijos. Komisija neįrodė, jog dėl naudojimosi grupės finansavimo išimtimi neišvengiamai sumažėja Jungtinėje Karalystėje mokėtino pelno mokesčio dydis.

                  6.

                  Šeštasis ieškinio pagrindas grindžiamas tuo, kad tariamos pagalbos grąžinimas prieštarautų bendriesiems ES principams. Ieškovė nurodo, kad vadovaujančių asmenų funkcijų kriterijus, įtvirtintas minėto 5 skyriaus 371EB straipsnyje, yra teisiškai nesaugus, o Jungtinė Karalystė turėjo veiksmų laisvę šioms abejonėms dėl nesaugumo išsklaidyti, ir kad atsakovė nepaisė savo pareigos atlikti išsamią visų svarbių veiksnių analizę. Nurodydama susigrąžinti pagalbą Komisija veikė priešingai nei nustatyta Tarybos reglamento (ES) 2015/1589 (1) 16 straipsnio 1 dalyje, pagal kurią draudžiama susigrąžinti pagalbą, jei tai prieštarauja bendrajam ES principui.

                  7.

                  Septintasis ieškinio pagrindas grindžiamas tuo, kad atrankusis pranašumas būtų pašalintas ir susigrąžinimas nebūtų reikalingas, jei Jungtinė Karalystė atgaline data grupių finansavimo išimtį taikytų, kai skolinama patronuojančiosioms bendrovėms ir tretiesiems asmenims. Komisija nepripažino, jog dėl tokios priemonės bet koks atrankusis pranašumas būtų pašalintas (darant prielaidą, kad jis yra) ir kad tokiu atveju nebūtų neteisėtos valstybės pagalbos, kurią pagal ES teisę reikia susigrąžinti.

                  8.

                  Aštuntasis ieškinio pagrindas grindžiamas tuo, kad į nuostolius, lengvatas ir atleidimus nuo mokesčio, į kuriuos ieškovė turėjo teisę (pateikdama pareiškimą, pasirinkdama ar automatiškai) kai pasinaudojo grupių finansavimo išimtimi arba į kurias tuo metu būtų turėjusi teisę, jei nesinaudotų grupių finansavimo išimtimi, reikia atsižvelgti nustatant grąžintinos valstybės pagalbos dydį, net jei šiuo metu pagal Jungtinės Karalystės teisę baigėsi terminas pasinaudoti šiais nuostoliais, lengvatomis ir atleidimais nuo mokesčio. Ieškovė teigia, kad būtent taip reikia aiškinti ginčijamo sprendimo 203 konstatuojamąją dalį, o kadangi taip nėra, sprendimas yra klaidingas, nes neatsižvelgus į šiuos nuostolius, lengvatas ir atleidimus nuo mokesčio pagalbos dydis būtų pervertinamas ir taip būtų iškreipiama vidaus rinka.

                  9.

                  Devintasis ieškinio pagrindas grindžiamas tuo, kad Komisija nepagrindė savo požiūrio į reikalavimus atitinkančių išteklių ir suderintų palūkanų išimtis ir neatliko išsamios visų svarbių veiksnių analizės. Komisija neatskyrė trijų minėtame 9 skyriuje numatytų skirtingų išimčių, kurios taikomos atskirai viena nuo kitos, ir nesuprato, kad reikalavimus atitinkančių išteklių ir suderintų palūkanų išimtys nėra vadovaujančių asmenų funkcijų kriterijaus analogas. Suderintų palūkanų kriterijaus buvimas 9 skyriuje įrodo, jog atsakovė suklydo pernelyg siaurai apibrėždama atskaitos sistemą, t. y. apsiribodama minėta 9A dalimi, užuot remdamasi platesne Jungtinės Karalystės pelno mokesčio sistema.

         (1)  2015 m. liepos 13 d. Tarybos reglamentas (ES) 2015/1589, nustatantis išsamias Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo 108 straipsnio taikymo taisykles (OL L 248, 2015, p. 9; klaidų ištaisymas OL L 186, 2017, p. 17).


title: Byla T-786/19: 2019 m. lapkričio 13 d. pareikštas ieškinys byloje Simfer Jersey/Komisija

text:
               10.2.2020

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 45/73

      2019 m. lapkričio 13 d. pareikštas ieškinys byloje Simfer Jersey/Komisija
      (Byla T-786/19)
      (2020/C 45/59)
      Proceso kalba: anglų

         Šalys

         Ieškovė: Simfer Jersey Ltd (Sent Heljeris, Džersis), atstovaujama advokatų N. Niejahr ir B. Hoorelbeke, solisitorių A. Stratakis ir P. O’Gara

         Atsakovė: Europos Komisija

         Reikalavimai

      Ieškovė Bendrojo Teismo prašo:

                  —

                  panaikinti 2019 m. balandžio 2 d. Komisijos sprendimą (ES) 2019/1352 dėl valstybės pagalbos SA.44896, kurią Jungtinė Karalystė suteikė dėl kontroliuojamųjų užsienio bendrovių grupės finansavimo išimties, tiek, kiek jame pripažįstama, kad tariamos pagalbos priemonės yra pagalba pagal SESV 107 straipsnio 1 dalį, ir kiek nurodyta susigrąžinti tokią pagalbą su palūkanomis (taip pat ir iš ieškovės),

                  —

                  nepatenkinus šio reikalavimo, panaikinti ginčijamo sprendimo 2, 3 ir 4 straipsnius tiek, kiek juose nurodyta susigrąžinti nesuderinamą pagalbą su palūkanomis (taip pat ir iš ieškovės),

                  —

                  nurodyti Komisijai padengti savo ir ieškovės šiame procese patirtas bylinėjimosi išlaidas.

         Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

      Grįsdama ieškinį ieškovė remiasi penkiais pagrindais.

                  1.

                  Pirmasis ieškinio pagrindas grindžiamas tuo, kad Komisija pažeidė SESV 107 straipsnio 1 dalį, kai nusprendė, kad tariamos pagalbos priemonės suteikia atrankinį pranašumą:

                              a)

                              bendrovėms, kurios naudojasi 75 % atleidimu nuo mokesčių mažos rizikos reikalavimus atitinkančių paskolų santykiams, nes Komisija:

                                          —

                                          neteisingai nustatė Jungtinės Karalystės kontroliuojamųjų užsienio bendrovių (toliau – KUB) sistemą kaip atskaitos sistemą, ir padarė teisės klaidą nuspręsdama, kad 75 % atleidimas nuo mokesčių yra nukrypimas nuo atskaitos mokesčių sistemos, nes:

                                                      i)

                                                      nukrypimo konstatavimas yra klaidingai paremtas reglamentavimo technika;

                                                      ii)

                                                      vadovaujančių asmenų funkcijų kriterijus nėra pagrindinis Jungtinės Karalystės KUB sistemos kriterijus ir

                                                      iii)

                                                      reikalavimus atitinkantys ir jų neatitinkantys paskolos santykiai teisiniu ir faktiniu požiūriu nėra tokie patys ir visais atvejais Komisija padarė teisės klaidą pagal analogiją taikydama ar nepagrįstai remdamasi Tarybos direktyvos (ES) 2016/1164 (1) nuostatomis;

                                          —

                                          padarė fakto ir teisės klaidą nuspręsdama, kad 75 % atleidimas nuo mokesčių nepateisinamas mokesčių sistemos pobūdžiu ir bendra struktūra tuo pačiu būdu kaip grupės finansavimo išimtis, kuri taikoma ne prekybos finansinės veiklos pelnui, patenkančiam į Taxation (International and Other Provisions) Act 2010 [2010 m. Apmokestinimo (tarptautinės ir kitos nuostatos) įstatymas] 371EC straipsnį (Jungtinės Karalystės kapitalo investicijos);

                              b)

                              bendrovėms, kurios naudojasi suderintų palūkanų ir reikalavimus atitinkančių išteklių išimtimis, nes Komisija:

                                          —

                                          neteisingai nustatė Jungtinės Karalystės KUB sistemą kaip atskaitos sistemą, ir padarė teisės klaidą nuspręsdama, kad suderintų palūkanų ir reikalavimus atitinkančių išteklių išimtys nukrypsta nuo atskaitos mokesčių sistemos, nes:

                                                      i)

                                                      nukrypimo konstatavimas yra klaidingai paremtas reglamentavimo technika, o vadovaujančių funkcijų asmenų kriterijus nėra pagrindinis Jungtinės Karalystės KUB taisyklių kriterijus;

                                                      ii)

                                                      mokesčių mokėtojai, atitinkantys suderintų palūkanų ir reikalavimus atitinkančių išteklių išimčių reikalavimus, nėra tokioje pačioje teisinėje ir faktinėje situacijoje kaip mokesčių mokėtojai neatitinkantys šių reikalavimų;

                                          —

                                          padarė fakto ir teisės klaidą nuspręsdama, kad suderintų palūkanų ir reikalavimus atitinkančių išteklių išimtys yra nepateisinamos mokesčių sistemos pobūdžiu ir bendra struktūra.

                  2.

                  Antrasis ieškinio pagrindas grindžiamas tuo, kad Komisija pažeidė SESV 107 straipsnio 1 dalį, nes neįrodė, kad tariamos pagalbos priemonės gali turėti įtakos prekybai tarp valstybių narių ir gali iškraipyti konkurenciją.

                  3.

                  Trečiasis, alternatyvus, ieškinio pagrindas grindžiamas tuo, kad Komisija pažeidė SESV 49 straipsnį pripažindama, jog tariamos pagalbos priemonės yra nesuderinama valstybės pagalba, kuri nepažeidžia įsisteigimo laisvės, nurodytos SESV 49 straipsnyje.

                  4.

                  Ketvirtasis ieškinio pagrindas grindžiamas tuo, kad Komisija pažeidė pagrindinį vienodo požiūrio (nediskriminavimo) principą, nes ne prekybos finansinės veiklos pelną, gautą iš reikalavimus atitinkančių paskolų, vertino taip pat kaip ne prekybos finansinės veiklos pelną, gautą iš reikalavimų neatitinkančių paskolų, ir skirtingai vertino grupės finansavimo išimtis, atsižvelgiant į tai, ar ne prekybos finansinės veiklos pelnas patenka į Taxation (International and Other Provisions) Act 2010 (2010 m. Apmokestinimo (tarptautinės ir kitos nuostatos) įstatymas) 371EB ar į 371EC straipsnį.

                  5.

                  Penktasis, alternatyvus, ieškinio pagrindas grindžiamas tuo, kad net jeigu tariamos pagalbos priemonės patenka į SESV 107 straipsnio 1 dalies taikymo sritį, Komisija pažeidė Procedūrų reglamento (2) 16 straipsnio 1 dalį nurodydama susigrąžinti tariamai nesuderinamą pagalbą iš tariamos pagalbos priemonių gavėjų, nes toks susigrąžinimas pažeidžia pagrindinius ES teisės principus, t. y. teisėtų lūkesčių ir teisinio saugumo principus.

         (1)  2016 m. liepos 12 d. Tarybos direktyva (ES) 2016/1164, kuria nustatomos kovos su mokesčių vengimo praktika, tiesiogiai veikiančia vidaus rinkos veikimą, taisyklės (OL L 193, 2016, p. 1).

         (2)  2015 m. liepos 13 d. Tarybos reglamentas (ES) 2015/1589, nustatantis išsamias Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo 108 straipsnio taikymo taisykles (OL L 248, 2015, p. 9; klaidų ištaisymas OL L 186, 2017, p. 17).


title: Byla T-787/19: 2019 m. lapkričio 13 d. pareikštas ieškinys byloje The Sage Group ir kt./Komisija

text:
               10.2.2020

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 45/75

      2019 m. lapkričio 13 d. pareikštas ieškinys byloje The Sage Group ir kt./Komisija
      (Byla T-787/19)
      (2020/C 45/60)
      Proceso kalba: anglų

         Šalys

         Ieškovės: The Sage Group plc (Niukaslas prie Taino, Jungtinė Karalystė), Sage Treasury Company Ltd (Niukaslas prie Taino), Sage Irish Investments One Ltd (Niukaslas prie Taino) ir Sage Irish Investments Two Ltd (Niukaslas prie Taino), atstovaujamos solisitoriaus J. Lesar ir QC K. Beal

         Atsakovė: Europos Komisija

         Reikalavimai

      Ieškovės Bendrojo Teismo prašo:

                  —

                  panaikinti 2019 m. balandžio 2 d. Komisijos sprendimą C(2019) 2526 final dėl valstybės pagalbos SA.44896, kurią Jungtinė Karalystė įgyvendino taikydama kontroliuojamųjų užsienio bendrovių grupės finansavimo išimtį;

                  —

                  bet kuriuo atveju nurodyti Komisijai padengti ieškovių šioje byloje patirtas bylinėjimosi išlaidas.

         Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

      Grįsdamos ieškinį ieškovės remiasi aštuoniais pagrindais.

                  1.

                  Pirmasis ieškinio pagrindas grindžiamas tuo, kad Komisija neteisingai taikė SESV 107 straipsnio 1 dalį ir (arba) padarė akivaizdžią vertinimo klaidą pasirinkdama mokesčių sistemos analizės referencinį pagrindą. Komisija referenciniu pagrindu turėjo laikyti ne tik pačią kontroliuojamųjų užsienio bendrovių sistemą, bet Jungtinės Karalystės pelno mokesčio sistemą.

                  2.

                  Antrasis ieškinio pagrindas grindžiamas tuo, kad Komisija padarė teisės klaidą taikydama SESV 107 straipsnio 1 dalį ir (arba) padarė akivaizdžią vertinimo klaidą, nes pasirinko netinkamą požiūrį į kontroliuojamųjų užsienio bendrovių sistemos analizę. Komisija ginčijamo sprendimo 124 ir 126 konstatuojamosiose dalyse neteisingai aiškino Taxation (International and Other Provisions) Act 2010 (2010 m. Apmokestinimo (tarptautinės ir kitos nuostatos) įstatymas) 9A dalies 9 skyriaus nuostatas kaip leidžiančias nukrypti nuo bendro apmokestinimo, numatyto 5 skyriuje.

                  3.

                  Trečiasis ieškinio pagrindas grindžiamas tuo, kad Komisija padarė teisės klaidą taikydama SESV 107 straipsnio 1 dalį, nes ginčijamo sprendimo 127 ir 151 konstatuojamosiose dalyse padarė išvadą, kad atrankinio kriterijaus buvo laikomasi skirtingai vertinant įmones, kurių padėtys faktiškai ir teisiškai panašios.

                  4.

                  Ketvirtasis ieškinio pagrindas grindžiamas tuo, kad Taxation (International and Other Provisions) Act 2010 (2010 m. Apmokestinimo (tarptautinės ir kitos nuostatos) įstatymas) 371ID skirsnyje numatytas 75 proc. neapmokestinimas pateisinamas mokesčių sistemos pobūdžiu ir bendra struktūra.

                  5.

                  Penktasis ieškinio pagrindas grindžiamas tuo, kad mokesčio naštos nustatymas, atitinkantis minėto 9 skyriaus išimtis, kontroliuojamosioms užsienio bendrovėms kaip kategorijai pažeidžia ieškovių įsisteigimo laisvę, o tai prieštarauja SESV 49 straipsniui.

                  6.

                  Šeštasis ieškinio pagrindas grindžiamas akivaizdžia vertinimo klaida, susijusia su 75 proc. neapmokestinimu ir fiksuotu santykiu.

                  7.

                  Septintasis ieškinio pagrindas grindžiamas tuo, kad Komisijos sprendimas nesuderinamas su ES bendraisiais teisės principais – diskriminavimo draudimo ir lygybės.

                  8.

                  Aštuntasis ieškinio pagrindas grindžiamas tuo, kad Komisija padarė teisės klaidą taikydama pagal analogiją ar nepagrįstai remdamasi Tarybos direktyvos (ES) 2016/1164 (1) nuostatomis, kurios netaikomos ratione temporis.

         (1)  2016 m. liepos 12 d. Tarybos direktyva (ES) 2016/1164, kuria nustatomos kovos su mokesčių vengimo praktika, tiesiogiai veikiančia vidaus rinkos veikimą, taisyklės (OL L 193, 2016, p. 1).


title: Byla T-789/19: 2019 m. lapkričio 14 d. pareikštas ieškinys byloje Moerenhout ir kt./Komisija

text:
               10.2.2020

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 45/76

      2019 m. lapkričio 14 d. pareikštas ieškinys byloje Moerenhout ir kt./Komisija
      (Byla T-789/19)
      (2020/C 45/61)
      Proceso kalba: prancūzų

         Šalys

         Ieškovas: Tom Moerenhout (Humbeek, Belgija) ir kiti šeši ieškovai, atstovaujami advokato G. Devers

         Atsakovė: Europos Komisija

         Reikalavimai

      Ieškovai Bendrojo Teismo prašo:

                  —

                  panaikinti ginčijamą sprendimą;

                  —

                  priteisti iš Komisijos bylinėjimosi išlaidas.

         Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

      Grįsdami ieškinį dėl 2019 m. rugsėjo 4 d. Komisijos sprendimo (ES) 2019/1567 dėl pasiūlytos piliečių iniciatyvos „Bendros prekybos politikos atitikties ES sutartims ir tarptautinei teisei užtikrinimas“ (pranešta dokumentu Nr. C(2019) 6390) (OL L 241, 2019, p. 12), ieškovai remiasi keturiais pagrindais.

                  1.

                  Pirmasis ieškinio pagrindas: pažeista Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijos 41 straipsnio 1 dalis ir 2011 m. vasario 16 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) Nr. 211/2011 dėl piliečių iniciatyvos (OL L 65, 2011, p. 1) 4 straipsnio 1 ir 2 dalys, nes Komisija iškraipė piliečių iniciatyvos pasiūlymą.

                  2.

                  Antrasis ieškinio pagrindas: pažeista Reglamento Nr. 211/2011 4 straipsnio 3 dalies antra pastraipa, nes Komisija neįvykdė savo pareigos pateikti ginčijamo sprendimo motyvus.

                  3.

                  Trečiasis ieškinio pagrindas: pažeistas Reglamento Nr. 211/2011 4 straipsnio 2 dalies b punktas, nes Komisija nusprendė, kad pasiūlytos piliečių iniciatyvos dalyką reglamentuojantis teisės aktas galėtų būti priimtas tik remiantis SESV 215 straipsniu, nors minėtas aktas aiškiai susijęs su bendra prekybos politika.

                  4.

                  Ketvirtasis ieškinio pagrindas: pažeistas Reglamento Nr. 211/2011 4 straipsnio 2 dalies b punktas, nes Komisija nepaisė kitų teisinių pagrindų, su kuriais piliečių iniciatyvos pasiūlymas aiškiai susijęs, būtent SESV 43 straipsnio 2 dalies ir SESV 114 straipsnio.


title: Byla T-798/19: 2019 m. lapkričio 18 d. pareikštas ieškinys byloje Bennahmias/Parlamentas

text:
               10.2.2020

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 45/77

      2019 m. lapkričio 18 d. pareikštas ieškinys byloje Bennahmias/Parlamentas
      (Byla T-798/19)
      (2020/C 45/62)
      Proceso kalba: prancūzų

         Šalys

         Ieškovas: Jean-Luc Bennahmias (Marselis, Prancūzija), atstovaujamas advokatų J.-M. Rikkers, J.-L. Teheux ir M. Ganilsy

         Atsakovas: Europos Parlamentas

         Reikalavimai

      Ieškovas Bendrojo Teismo prašo:

                  —

                  panaikinti 2019 m. rugsėjo 16 d. Europos Parlamento generalinio sekretoriaus sprendimą,

                  —

                  panaikinti debeto avizą Nr. 2019-1599, kurioje nurodoma grąžinti 29 806 eurus,

                  —

                  priteisti iš Europos Parlamento bylinėjimosi išlaidas.

         Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

      Grįsdamas ieškinį ieškovas remiasi keturiais pagrindais.

                  1.

                  Pirmasis ieškinio pagrindas grindžiamas nepakankamu ginčijamo sprendimo motyvavimu, nes Europos Parlamento generalinio sekretoriaus argumentai yra dviprasmiški dėl to, kad jis nenurodo, kodėl patekti dokumentai nelaikomi darbo įrodymu.

                  2.

                  Antrasis ieškinio pagrindas grindžiamas ginčijamame sprendime padaryta vertinimo klaida, nes Europos Parlamento generalinio sekretoriaus įvardytos faktinės aplinkybės yra netikslios.

                  3.

                  Trečiasis ieškinio pagrindas grindžiamas įrodinėjimo naštos perkėlimu. Šiuo klausimu ieškovas teigia, kad jis neprivalo pateikti savo padėjėjo darbo įrodymų, atvirkščiai, tai Parlamentas turi įrodyti, kad yra priešingai.

                  4.

                  Ketvirtasis ieškinio pagrindas grindžiamas proporcingumo principo pažeidimu, nes iš ieškovo reikalaujama suma reikštų, jog Parlamento nario padėjėjas niekada nedirbo ieškovui.


title: Byla T-799/19: 2019 m. lapkričio 18 d. pareikštas ieškinys byloje Bennahmias/Parlamentas

text:
               10.2.2020

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 45/78

      2019 m. lapkričio 18 d. pareikštas ieškinys byloje Bennahmias/Parlamentas
      (Byla T-799/19)
      (2020/C 45/63)
      Proceso kalba: prancūzų

         Šalys

         Ieškovas: Jean-Luc Bennahmias (Marselis, Prancūzija), atstovaujamas advokatų J.-M. Rikkers, J.-L. Teheux ir M. Ganilsy

         Atsakovas: Europos Parlamentas

         Reikalavimai

      Ieškovas Bendrojo Teismo prašo:

                  —

                  panaikinti 2019 m. rugsėjo 16 d. Europos Parlamento generalinio sekretoriaus sprendimą,

                  —

                  panaikinti debeto avizą Nr. 2019-1598, kurioje nurodoma grąžinti 17 105 eurus,

                  —

                  priteisti iš Europos Parlamento bylinėjimosi išlaidas.

         Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

      Grįsdamas ieškinį ieškovas remiasi keturiais pagrindais.

                  1.

                  Pirmasis ieškinio pagrindas grindžiamas nepakankamu ginčijamo sprendimo motyvavimu, nes Europos Parlamento generalinio sekretoriaus argumentai yra dviprasmiški dėl to, kad jis nenurodo, kodėl patekti dokumentai nelaikomi darbo įrodymu.

                  2.

                  Antrasis ieškinio pagrindas grindžiamas ginčijamame sprendime padaryta vertinimo klaida, nes Europos Parlamento generalinio sekretoriaus įvardytos faktinės aplinkybės yra netikslios.

                  3.

                  Trečiasis ieškinio pagrindas grindžiamas įrodinėjimo naštos perkėlimu. Šiuo klausimu ieškovas teigia, kad jis neprivalo pateikti savo padėjėjo darbo įrodymų, atvirkščiai, tai Parlamentas turi įrodyti, kad yra priešingai.

                  4.

                  Ketvirtasis ieškinio pagrindas grindžiamas proporcingumo principo pažeidimu, nes iš ieškovo reikalaujama suma reikštų, jog Parlamento nario padėjėjas niekada nedirbo ieškovui.


title: Byla T-800/19: 2019 m. lapkričio 20 d. pareikštas ieškinys byloje Austria Tabak/EUIPO – Mignot & De Block (AIR)

text:
               10.2.2020

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 45/79

      2019 m. lapkričio 20 d. pareikštas ieškinys byloje Austria Tabak/EUIPO – Mignot & De Block (AIR)
      (Byla T-800/19)
      (2020/C 45/64)
      Kalba, kuria surašytas ieškinys: anglų

         Šalys

         Ieškovė: Austria Tabak GmbH (Viena, Austrija), atstovaujama advokatų J. Gracia Albero ir R. Ahijón Lana

         Atsakovė: Europos Sąjungos intelektinės nuosavybės tarnyba (EUIPO)

         Kita procedūros Apeliacinėje taryboje šalis: Mignot & De Block BV (Eindhovenas, Nyderlandai)

         Su procedūra EUIPO susijusi informacija

         Prekių ženklo, dėl kurio kilo ginčas, savininkė: ieškovė Bendrajame Teisme

         Prekių ženklas, dėl kurio kilo ginčas: žodinis Europos Sąjungos prekių ženklas AIR –Sąjungos prekių ženklas Nr. 2 309 110

         Procedūra EUIPO: registracijos panaikinimo procedūra

         Ginčijamas sprendimas: 2019 m. rugsėjo 16 d. EUIPO ketvirtosios apeliacinės tarybos sprendimas byloje R 1665/2018-4

         Reikalavimai

      Ieškovė Bendrojo Teismo prašo:

                  —

                  panaikinti ginčijamą sprendimą,

                  —

                  priteisti iš EUIPO bylinėjimosi išlaidas, įskaitant patirtąsias nagrinėjant bylą Protesto skyriuje ir Ketvirtojoje apeliacinėje taryboje.

         Pagrindas, kuriuo remiamasi

                  —

                  Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) 2017/1001 58 straipsnio 1 dalies a punkto, siejamo su 18 straipsnio 1 dalies a punktu, pažeidimas.


title: Byla T-802/19: 2019 m. lapkričio 19 d. pareikštas ieškinys byloje Kisscolor Living/EUIPO – Teoxane (KISS COLOR)

text:
               10.2.2020

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 45/79

      2019 m. lapkričio 19 d. pareikštas ieškinys byloje Kisscolor Living/EUIPO – Teoxane (KISS COLOR)
      (Byla T-802/19)
      (2020/C 45/65)
      Kalba, kuria surašytas ieškinys: vokiečių

         Šalys

         Ieškovė: Kisscolor Living GmbH (Bad Homburgas, Vokietija), atstovaujama advokato T. Büttner

         Atsakovė: Europos Sąjungos intelektinės nuosavybės tarnyba (EUIPO)

         Kita procedūros Apeliacinėje taryboje šalis: Teoxane SA (Ženeva, Šveicarija)

         Su procedūra EUIPO susijusi informacija

         Prekių ženklo, dėl kurio kilo ginčas, paraišką pateikęs asmuo: ieškovė

         Prekių ženklas, dėl kurio kilo ginčas: baltos ir raudonos spalvų vaizdinio Sąjungos prekių ženklo KISS COLOR paraiška – Registracijos paraiška Nr. 16 396 996

         Procedūra EUIPO: protesto procedūra

         Ginčijamas sprendimas: 2019 m. rugsėjo 16 d. EUIPO ketvirtosios apeliacinės tarybos sprendimas byloje R 2167/2018-4

         Reikalavimai

      Ieškovė Bendrojo Teismo prašo:

                  —

                  panaikinti ginčijamą sprendimą.

         Pagrindas, kuriuo remiamasi

                  —

                  Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) 2017/1001 8 straipsnio 1 dalies b punkto pažeidimas.


title: Byla T-810/19: 2019 m. lapkričio 25 d. pareikštas ieškinys byloje Victoria’s Secret Stores Brand Management/EUIPO – Yiwu Dearbody Cosmetics (BODYSECRETS)

text:
               10.2.2020

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 45/81

      2019 m. lapkričio 25 d. pareikštas ieškinys byloje Victoria’s Secret Stores Brand Management/EUIPO – Yiwu Dearbody Cosmetics (BODYSECRETS)
      (Byla T-810/19)
      (2020/C 45/67)
      Kalba, kuria surašytas ieškinys: anglų

         Šalys

         Ieškovė: Victoria’s Secret Stores Brand Management, Inc. (Renoldsbergas, Ohajas, Jungtinės Valstijos), atstovaujama solisitoriaus J. Dickerson

         Atsakovė: Europos Sąjungos intelektinės nuosavybės tarnyba (EUIPO)

         Kita procedūros Apeliacinėje taryboje šalis: Yiwu Dearbody Cosmetics Co.Ltd (Yiwu City, Kinija)

         Su procedūra EUIPO susijusi informacija

         Prekių ženklo, dėl kurio kilo ginčas, savininkė: kita procedūros Apeliacinėje taryboje šalis

         Prekių ženklas, dėl kurio kilo ginčas: vaizdinis Sąjungos prekių ženklas BODYSECRETS – Sąjungos prekių ženklas Nr. 13 921 978

         Procedūra EUIPO: registracijos panaikinimo procedūra

         Ginčijamas sprendimas: 2019 m. rugsėjo 5 d. EUIPO penktosios apeliacinės tarybos sprendimas byloje R 2422/2018-5

         Reikalavimai

      Ieškovė Bendrojo Teismo prašo:

                  —

                  panaikinti ginčijamą sprendimą,

                  —

                  paskelbti ES prekių ženklo registraciją Nr. 13 921 978 neteisėta,

                  —

                  priteisti iš savininkės bylinėjimosi išlaidas.

         Pagrindas, kuriuo remiamasi

                  —

                  Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) 2017/1001 59 straipsnio 1 dalies a punkto, siejamo su 7 straipsnio 1 dalies b punktu, 7 straipsnio 1 dalies c punktu ir 7 straipsnio 1 dalies d punktu, pažeidimas.