title: Byla T-444/21: 2021 m. liepos 23 d. pareikštas ieškinys byloje Ryanair / Komisija

text:
               2021 9 6

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 357/34

      2021 m. liepos 23 d. pareikštas ieškinys byloje Ryanair / Komisija

      (Byla T-444/21)
      (2021/C 357/51)
      Proceso kalba: anglų

         Šalys

         Ieškovė: Ryanair DAC (Sordsas, Airija), atstovaujama advokatų E. Vahida, F.-C. Laprévote, V. Blanc, S. Rating ir I.-G. Metaxas-Maranghidis

         Atsakovė: Europos Komisija

         Reikalavimai

      Ieškovė Bendrojo Teismo prašo:

                  —

                  panaikinti 2021 m. kovo 12 d. atsakovės Sprendimą dėl valstybės pagalbos SA.60113 – Finnair – COVID-19 – hibridinė paskola 107.2.b (1) ir

                  —

                  priteisti iš atsakovės bylinėjimosi išlaidas.

         Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

      Grįsdama ieškinį ieškovė remiasi keturiais pagrindais.

                  1.

                  Pirmasis ieškinio pagrindas grindžiamas tuo, atsakovė netinkamai taikė SESV 107 straipsnio 2 dalies b punktą ir padarė akivaizdžių vertinimo klaidų, vertindama valstybės pagalbos proporcingumą COVID-19 krizės padarytai žalai.

                  2.

                  Antrasis ieškinio pagrindas grindžiamas tuo, kad atsakovė pažeidė konkrečias SESV nuostatas ir bendruosius Europos teisės principus, kuriais nuo devintojo dešimtmečio pabaigos ES buvo liberalizuotas oro transportas (t. y. nediskriminavimo, laisvo paslaugų teikimo principus, taikomus oro transportui pagal Reglamentą 1008/2008 (2), ir įsisteigimo laisvės principą).

                  3.

                  Trečiasis ieškinio pagrindas grindžiamas tuo, kad atsakovė, nepaisydama didelių sunkumų, nepradėjo oficialios tyrimo procedūros ir pažeidė ieškovės procesines teises.

                  4.

                  Ketvirtasis ieškinio pagrindas grindžiamas tuo, kad atsakovė pažeidė savo pareigą motyvuoti, jai tenkančią pagal SESV 296 straipsnio 2 dalį.

         (1)  OL L 240, 2021, p. 14.

         (2)  2008 m. rugsėjo 24 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (EB) Nr. 1008/2008 dėl oro susisiekimo paslaugų teikimo Bendrijoje bendrųjų taisyklių (nauja redakcija) (Tekstas svarbus EEE) (OL L 293, 2008, p. 3).


title: Byla T-552/20: 2021 m. liepos 2 d. Bendrojo Teismo nutartis byloje MD / Komisija

text:
               2021 9 6

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 357/34

      2021 m. liepos 2 d. Bendrojo Teismo nutartis byloje MD / Komisija

      (Byla T-552/20) (1)

      (2021/C 357/52)
      Proceso kalba: italų
      Ketvirtosios kolegijos pirmininkas nutartimi nurodė išbraukti bylą iš registro.

         (1)  OL C 371, 2020 11 3.


title: Byla C-623/17: 2020 m. spalio 6 d. Teisingumo Teismo (didžioji kolegija) sprendimas byloje (Investigatory Powers Tribunal – London (Jungtinė Karalystė) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Privacy International / Secretary of State for Foreign and Commonwealth Affairs, Secretary of State for the Home Department, Government Communications Headquarters, Security Service, Secret Intelligence Service (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą – Asmens duomenų tvarkymas elektroninių ryšių sektoriuje – Elektroninių ryšių paslaugų teikėjas – Bendras ir nediferencijuotas srauto ir vietos nustatymo duomenų perdavimas – Nacionalinio saugumo užtikrinimas – Direktyva 2002/58/EB – Taikymo sritis – 1 straipsnio 3 dalis ir 3 straipsnis – Elektroninių ryšių konfidencialumas – Apsauga – 5 straipsnis ir 15 straipsnio 1 dalis – Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartija – 7, 8, 11 straipsniai bei 52 straipsnio 1 dalis – ESS 4 straipsnio 2 dalis)

text:
               2020 12 14

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 433/2

      2020 m. spalio 6 d. Teisingumo Teismo (didžioji kolegija) sprendimas byloje (Investigatory Powers Tribunal – London (Jungtinė Karalystė) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Privacy International / Secretary of State for Foreign and Commonwealth Affairs, Secretary of State for the Home Department, Government Communications Headquarters, Security Service, Secret Intelligence Service

      (Byla C-623/17) (1)

      (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą - Asmens duomenų tvarkymas elektroninių ryšių sektoriuje - Elektroninių ryšių paslaugų teikėjas - Bendras ir nediferencijuotas srauto ir vietos nustatymo duomenų perdavimas - Nacionalinio saugumo užtikrinimas - Direktyva 2002/58/EB - Taikymo sritis - 1 straipsnio 3 dalis ir 3 straipsnis - Elektroninių ryšių konfidencialumas - Apsauga - 5 straipsnis ir 15 straipsnio 1 dalis - Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartija - 7, 8, 11 straipsniai bei 52 straipsnio 1 dalis - ESS 4 straipsnio 2 dalis)
      (2020/C 433/02)
      Proceso kalba: anglų

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

         Investigatory Powers Tribunal –London

         Šalys pagrindinėje byloje

         Ieškovė: Privacy International

         Atsakovai: Secretary of State for Foreign and Commonwealth Affairs, Secretary of State for the Home Department, Government Communications Headquarters, Security Service, Secret Intelligence Service

         Rezoliucinė dalis

                  1.

                  2002 m. liepos 12 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2002/58/EB dėl asmens duomenų tvarkymo ir privatumo apsaugos elektroninių ryšių sektoriuje (Direktyva dėl privatumo ir elektroninių ryšių), iš dalies pakeistos 2009 m. lapkričio 25 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2009/136/EB, 1 straipsnio 3 dalis, 3 straipsnis ir 15 straipsnio 1 dalis, siejami su ESS 4 straipsnio 2 dalimi, turi būti aiškinami taip, kad į šios direktyvos taikymo sritį patenka nacionalinės teisės aktai, pagal kuriuos valstybės institucija gali įpareigoti elektroninių ryšių paslaugų teikėjus perduoti saugumo ir žvalgybos tarnyboms srauto ir vietos nustatymo duomenis, kad būtų užtikrintas nacionalinis saugumas.

                  2.

                  Direktyvos 2002/58, iš dalies pakeistos Direktyva 2009/136, 15 straipsnio 1 dalis, siejama su ESS 4 straipsnio 2 dalimi ir Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijos 7, 8, 11 straipsniais ir 52 straipsnio 1 dalimi, turi būti aiškinama taip, kad ja draudžiami nacionalinės teisės aktai, pagal kuriuos valstybės institucija, siekdama užtikrinti nacionalinį saugumą, gali įpareigoti elektroninių ryšių paslaugų teikėjus bendrai ir nediferencijuojant perduoti srauto ir vietos nustatymo duomenis saugumo ir žvalgybos tarnyboms.

         (1)  OL C 22, 2018 1 22.


title: Sujungtos bylos C-511/18, C-512/18 ir C-520/18: 2020 m. spalio 6 d. Teisingumo Teismo (didžioji kolegija) sprendimas bylose (Conseil d'État, Cour constitutionnelle (Belgija, Prancūzija) prašymai priimti prejudicinį sprendimą) La Quadrature du Net (C-511/18 ir C-512/18), French Data Network (C-511/18 ir C-512/18), Fédération des fournisseurs d’accès à Internet associatifs (C-511/18 ir C-512/18), Igwan.net (C-511/18) / Premier ministre (C-511/18 ir C-512/18), Garde des Sceaux, ministre de la Justice (C-511/18 ir C-512/18), Ministre de l’Intérieur (C-511/18), Ministre des Armées (C-511/18) ir Ordre des barreaux francophones et germanophone, Académie Fiscale ASBL, UA, Liga voor Mensenrechten ASBL, Ligue des Droits de l’Homme ASBL, VZ, WY, XX / Conseil des ministres (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą – Asmens duomenų tvarkymas elektroninių ryšių sektoriuje – Elektroninių ryšių paslaugų teikėjas – Prieglobos paslaugų ir interneto prieigos paslaugų teikėjai – Bendras ir nediferencijuotas srauto ir vietos nustatymo duomenų saugojimas – Automatizuota duomenų analizė – Prieiga prie duomenų realiuoju laiku – Nacionalinio saugumo užtikrinimas ir kova su terorizmu – Kova su nusikalstamumu – Direktyva 2002/58/EB – Taikymo sritis – 1 straipsnio 3 dalis ir 3 straipsnis – Elektroninių ryšių konfidencialumas – Apsauga – 5 straipsnis ir 15 straipsnio 1 dalis – Direktyva 2000/31/EB – Taikymo sritis – Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartija – 4, 6 – 8, 11 straipsniai ir 52 straipsnio 1 dalis – ESS 4 straipsnio 2 dalis)

text:
               2020 12 14

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 433/3

      2020 m. spalio 6 d. Teisingumo Teismo (didžioji kolegija) sprendimas bylose (Conseil d'État, Cour constitutionnelle (Belgija, Prancūzija) prašymai priimti prejudicinį sprendimą) La Quadrature du Net (C-511/18 ir C-512/18), French Data Network (C-511/18 ir C-512/18), Fédération des fournisseurs d’accès à Internet associatifs (C-511/18 ir C-512/18), Igwan.net (C-511/18) / Premier ministre (C-511/18 ir C-512/18), Garde des Sceaux, ministre de la Justice (C-511/18 ir C-512/18), Ministre de l’Intérieur (C-511/18), Ministre des Armées (C-511/18) ir Ordre des barreaux francophones et germanophone, Académie Fiscale ASBL, UA, Liga voor Mensenrechten ASBL, Ligue des Droits de l’Homme ASBL, VZ, WY, XX / Conseil des ministres

      (Sujungtos bylos C-511/18, C-512/18 ir C-520/18) (1)

      (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą - Asmens duomenų tvarkymas elektroninių ryšių sektoriuje - Elektroninių ryšių paslaugų teikėjas - Prieglobos paslaugų ir interneto prieigos paslaugų teikėjai - Bendras ir nediferencijuotas srauto ir vietos nustatymo duomenų saugojimas - Automatizuota duomenų analizė - Prieiga prie duomenų realiuoju laiku - Nacionalinio saugumo užtikrinimas ir kova su terorizmu - Kova su nusikalstamumu - Direktyva 2002/58/EB - Taikymo sritis - 1 straipsnio 3 dalis ir 3 straipsnis - Elektroninių ryšių konfidencialumas - Apsauga - 5 straipsnis ir 15 straipsnio 1 dalis - Direktyva 2000/31/EB - Taikymo sritis - Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartija - 4, 6 – 8, 11 straipsniai ir 52 straipsnio 1 dalis - ESS 4 straipsnio 2 dali
            s
         )
      (2020/C 433/03)
      Proceso kalba: prancūzų

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikę teismai

         Conseil d'État, Cour constitutionnelle

         Šalys pagrindinėje byloje

         (Bylos C-511/18 ir C-512/18)

         Pareiškėjos: La Quadrature du Net (C-511/18 ir C-512/18), French Data Network (C-511/18 ir C-512/18), Fédération des fournisseurs d’accès à Internet associatifs (C-511/18 ir C-512/18), Igwan.net (C-511/18),

         Atsakovai: Premier ministre (C-511/18 ir C-512/18), Garde des Sceaux, ministre de la Justice (C-511/18 ir C-512/18), Ministre de l’Intérieur (C-511/18), Ministre des Armées (C-511/18)

         dalyvaujant: Privacy International (C-512/18), Center for Democracy and Technology (C-512/18),

         (Byla C-520/18)

         Pareiškėjai: Ordre des barreaux francophones et germanophone, Académie Fiscale ASBL, UA, Liga voor Mensenrechten ASBL, Ligue des Droits de l’Homme ASBL, VZ, WY, XX

         Atsakovė: Conseil des ministres

         dalyvaujant: Child Focus (C-520/18)

         Rezoliucinė dalis

                  1.

                  2002 m. liepos 12 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2002/58/EB dėl asmens duomenų tvarkymo ir privatumo apsaugos elektroninių ryšių sektoriuje (Direktyva dėl privatumo ir elektroninių ryšių), iš dalies pakeistos 2009 m. lapkričio 25 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2009/136/EB, 15 straipsnio 1 dalis, siejama su Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijos 7, 8, 11 straipsniais ir 52 straipsnio 1 dalimi, turi būti aiškinama taip, kad pagal ją draudžiamos teisėkūros priemonės, kuriomis, siekiant šio 15 straipsnio 1 dalyje numatytų tikslų, prevenciškai numatomas bendras ir nediferencijuotas srauto ir vietos nustatymo duomenų saugojimas. Vis dėlto pagal Direktyvos 2005/58, iš dalies pakeistos Direktyva 2009/136, 15 straipsnio 1 dalį, siejamą su Pagrindinių teisių chartijos 7, 8, 11 straipsniais ir 52 straipsnio 1 dalimi, nedraudžiamos tokios teisėkūros priemonės:

                              —

                              kuriomis, siekiant užtikrinti nacionalinį saugumą, leidžiama įpareigoti elektroninių ryšių paslaugų teikėjus bendrai ir nediferencijuojant saugoti srauto ir vietos nustatymo duomenis tais atvejais, kai atitinkama valstybė narė susiduria su didele grėsme nacionaliniam saugumui, kuri yra tikra, esama arba numatoma, o sprendimui, kuriame nustatytas toks įpareigojimas, gali būti taikoma veiksminga teismo arba nepriklausomos administracinės institucijos, kurios sprendimas turi privalomąją galią, kontrolė, siekiant patikrinti, ar egzistuoja viena iš tokių situacijų, taip pat, ar laikomasi sąlygų ir garantijų, kurios turi būti numatytos; toks įpareigojimas gali būti nustatytas tik laikotarpiui, neviršijančiam to, kas griežtai būtina, bet jeigu grėsmė išlieka, galimam pratęsti;

                              —

                              kuriomis, siekiant užtikrinti nacionalinį saugumą, kovoti su sunkiomis nusikalstamomis veikomis ir užkirsti kelią didelei grėsmei visuomenės saugumui, numatomas tikslinis srauto ir vietos nustatymo duomenų saugojimas, kuris, remiantis objektyviais ir nediskriminaciniais veiksniais, atsižvelgiant į duomenų subjektų kategorijas arba geografinius kriterijus, būtų apribotas laikotarpio, neviršijančio to, kas griežtai būtina, tačiau kurį galima pratęsti;

                              —

                              kuriomis, siekiant užtikrinti nacionalinį saugumą, kovoti su sunkiomis nusikalstamomis veikomis ir užkirsti kelią didelei grėsmei visuomenės saugumui, numatomas bendras ir nediferencijuotas ryšio šaltinio IP adresų saugojimas laikotarpiu, neviršijančiu to, kas griežtai būtina;

                              —

                              kuriomis, siekiant užtikrinti nacionalinį saugumą, kovoti su nusikalstamumu ir užtikrinti visuomenės saugumą, numatomas bendras ir nediferencijuotas duomenų, susijusių su elektroninių ryšių priemonių naudotojų civiline tapatybe, saugojimas ir

                              —

                              kuriomis, siekiant kovoti su sunkiomis nusikalstamomis veikomis ir a fortiori užtikrinti nacionalinį saugumą, leidžiama kompetentingos institucijos, kuriai taikoma veiksminga teisminė kontrolė, sprendimu įpareigoti elektroninių ryšių paslaugų teikėjus apibrėžtu laikotarpiu užtikrinti operatyvų srauto ir vietos nustatymo duomenų, kuriuos turi šie paslaugų teikėjai, saugojimą,

                        kai tokios priemonės aiškiomis ir tiksliomis taisyklėmis užtikrina, kad saugant nagrinėjamus duomenis būtų laikomasi su tokiu saugojimu susijusių materialinių ir procesinių sąlygų ir atitinkami asmenys turėtų veiksmingas garantijas nuo piktnaudžiavimo rizikos.

                  2.

                  Direktyvos 2002/58, iš dalies pakeistos Direktyva 2009/136, 15 straipsnio 1 dalis, siejama su Pagrindinių teisių chartijos 7, 8, 11 straipsniais ir 52 straipsnio 1 dalimi, turi būti aiškinama taip, kad pagal ją nedraudžiamos nacionalinės teisės nuostatos, kuriomis elektroninių ryšių paslaugų teikėjai įpareigojami, pirma, vykdyti srauto ir vietos nustatymo duomenų automatizuotą analizę bei jų rinkimą realiuoju laiku ir, antra, realiuoju laiku rinkti techninius duomenis, susijusius su galinių įrenginių vieta, jeigu:

                              —

                              automatizuota analizė atliekama tik tais atvejais, kai valstybė narė susiduria su didele grėsme nacionaliniam saugumui, kuri yra tikra ir esama arba numatoma, o tokios analizės atlikimui turi būti taikoma veiksminga teismo arba nepriklausomos administracinės institucijos, kurios sprendimas turi privalomąją galią, kontrolė, siekiant patikrinti, ar egzistuoja minėtą priemonę pateisinanti situacija ir ar laikomasi sąlygų ir garantijų, kurios turi būti numatytos, ir jeigu

                              —

                              srauto ir vietos nustatymo duomenų rinkimas realiuoju laiku taikomas tik tiems asmenims, dėl kurių yra pagrįsta priežastis įtarti, kad jie vienaip ar kitaip susiję su terorizmo veikla, ir jeigu tokiam duomenų rinkimui taikoma išankstinė teismo arba nepriklausomos administracinės institucijos, kurios sprendimas turi privalomąją galią, kontrolė, siekiant įsitikinti, kad toks duomenų rinkimas realiuoju laiku leidžiamas tik tiek, kiek tai griežtai būtina. Tinkamai pagrįstos skubos atveju kontrolė turi būti vykdoma per trumpą laiką.

                  3.

                  2000 m. birželio 8 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2000/31/EB dėl kai kurių informacinės visuomenės paslaugų, ypač elektroninės komercijos, teisinių aspektų vidaus rinkoje (Elektroninės komercijos direktyva) turi būti aiškinama taip, kad ji netaikoma pranešimų konfidencialumo apsaugai ir fizinių asmenų apsaugai tvarkant asmens duomenis, kiek tai susiję su informacinės visuomenės paslaugomis, nes tokia apsauga, atsižvelgiant į atvejį, reglamentuojama Direktyva 2002/58, iš dalies pakeista Direktyva 2009/136, arba 2016 m. balandžio 27 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentu (ES) 2016/679 dėl fizinių asmenų apsaugos tvarkant asmens duomenis ir dėl laisvo tokių duomenų judėjimo ir kuriuo panaikinama Direktyva 95/46. Reglamento 2016/679 23 straipsnio 1 dalis, siejama su Pagrindinių teisių chartijos 7, 8, 11 straipsniais ir 52 straipsnio 1 dalimi, turi būti aiškinama taip, kad ja draudžiami nacionalinės teisės aktai, kuriais prieigos prie visuomenei skirtų ryšių paslaugų internetu teikėjai ir prieglobos paslaugų teikėjai įpareigojami bendrai ir nediferencijuotai saugoti, be kita ko, su šiomis paslaugomis susijusius asmens duomenis.

                  4.

                  Nacionalinis teismas negali taikyti nacionalinės teisės nuostatos, pagal kurią jam suteikta teisė apriboti laiko atžvilgiu jo paties pagal šią teisę neteisėtais pripažintų nacionalinės teisės aktų, kuriais elektroninių ryšių paslaugų teikėjai įpareigojami, atsižvelgiant, be kita ko, į nacionalinio saugumo užtikrinimo ir kovos su nusikalstamumu tikslus, taikyti bendrą ir nediferencijuotą srauto ir vietos nustatymo duomenų saugojimą, nesuderinamą su Direktyvos 2002/58, iš dalies pakeistos Direktyva 2009/136, 15 straipsnio 1 dalimi, siejama su Pagrindinių teisių chartijos 7, 8, 11 straipsniais ir 52 straipsnio 1 dalimi, poveikį. Pagal šio 15 straipsnio 1 dalį, aiškinamą atsižvelgiant į veiksmingumo principą, nacionalinis baudžiamųjų bylų teismas, vykstant baudžiamajam procesui, pradėtam dėl nusikalstamomis veikomis įtariamų asmenų, privalo neatsižvelgti į informaciją ir įrodymus, gautus atliekant su Sąjungos teise nesuderinamą bendrą ir nediferencijuotą srauto ir vietos nustatymo duomenų saugojimą, jeigu šie asmenys negali veiksmingai pateikti pastabų dėl šios informacijos ir įrodymų, kurie priklauso teisėjams nežinomai sričiai ir gali daryti lemiamą įtaką faktinių aplinkybių vertinimui.

         (1)  OL C 392, 2018 10 29

         OL C 408, 2018 11 12


title: Byla C-611/18 P: 2020 m. spalio 28 d. Teisingumo Teismo (septintoji kolegija) sprendimas byloje Pirelli & C. SpA / Europos Komisija, Prysmian Cavi e Sistemi Srl (Apeliacinis skundas – Konkurencija – Karteliai – Elektros kabelių Europos rinka – Rinkos pasidalijimas įgyvendinant projektus – Reglamentas (EB) Nr. 1/2003 – 23 straipsnio 2 dalis – Europos Komisijos įgaliojimai baudų skyrimo srityje – Pažeidimo priskyrimas – Faktinės lemiamos įtakos darymo prezumpcija – Pareiga motyvuoti – Pagrindinės teisės – Teisė reikalauti nukreipti reikalavimą arba teisė prieštarauti – Neribota jurisdikcija)

text:
               2020 12 14

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 433/6

      2020 m. spalio 28 d. Teisingumo Teismo (septintoji kolegija) sprendimas byloje Pirelli & C. SpA / Europos Komisija, Prysmian Cavi e Sistemi Srl

      (Byla C-611/18 P) (1)

      (Apeliacinis skundas - Konkurencija - Karteliai - Elektros kabelių Europos rinka - Rinkos pasidalijimas įgyvendinant projektus - Reglamentas (EB) Nr. 1/2003 - 23 straipsnio 2 dalis - Europos Komisijos įgaliojimai baudų skyrimo srityje - Pažeidimo priskyrimas - Faktinės lemiamos įtakos darymo prezumpcija - Pareiga motyvuoti - Pagrindinės teisės - Teisė reikalauti nukreipti reikalavimą arba teisė prieštarauti - Neribota jurisdikcija)
      (2020/C 433/05)
      Proceso kalba: italų

         Šalys

         Apeliantė: Pirelli & C. SpA, atstovaujama advokatų M. Siragusa ir G. Rizza,

         Kitos proceso šalys: Europos Komisija, atstovaujama L. Malferrari, P. Rossi, C. Sjödin ir T. Vecchi, Prysmian Cavi e Sistemi Srl, iš pradžių atstovaujama advokatų C. Tesauro ir L. Armati, vėliau – advokatų V. Roppo ir P. Canepa,

         Rezoliucinė dalis

                  1.

                  Atmesti apeliacinį skundą.

                  2.

                  Pirelli & C. SpA padengia savo bylinėjimosi išlaidas ir iš jos priteisiamos Europos Komisijos patirtos bylinėjimosi išlaidos.

                  3.

                  Prysmian Cavi e Sistemi Srl padengia savo bylinėjimosi išlaidas.

         (1)  OL C 408, 2018 11 12.


title: Sujungtos bylos C-720/18 ir C-721/18: 2020 m. spalio 22 d. Teisingumo Teismo (ketvirtoji kolegija) sprendimas byloje (Oberlandesgericht Düsseldorf (Vokietija) prašymai priimti prejudicinį sprendimą) Ferrari S.p.A. / DU (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą – Teisės aktų derinimas – Prekių ženklai – Direktyva 2008/95/EB – 12 straipsnio 1 dalis – Prekių ženklo naudojimas iš tikrųjų – Įrodinėjimo pareiga – 13 straipsnis – Naudojimo tik „tam tikroms prekėms ir paslaugoms“ įrodymai – Prekių ženklas, kuriuo žymimas jau nebegaminamas automobilio modelis – Prekių ženklo naudojimas atsarginėms detalėms ir su modeliu susijusioms paslaugoms – Prekių ženklo naudojimas naudotiems automobiliams – SESV 351 straipsnis – Vokietijos Federacinės Respublikos ir Šveicarijos Konfederacijos konvencija – Abipusė patentų, pramoninių dizainų ir prekių ženklų apsauga)

text:
               2020 12 14

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 433/7

      2020 m. spalio 22 d. Teisingumo Teismo (ketvirtoji kolegija) sprendimas byloje (Oberlandesgericht Düsseldorf (Vokietija) prašymai priimti prejudicinį sprendimą) Ferrari S.p.A. / DU

      (Sujungtos bylos C-720/18 ir C-721/18) (1)

      (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą - Teisės aktų derinimas - Prekių ženklai - Direktyva 2008/95/EB - 12 straipsnio 1 dalis - Prekių ženklo naudojimas iš tikrųjų - Įrodinėjimo pareiga - 13 straipsnis - Naudojimo tik „tam tikroms prekėms ir paslaugoms“ įrodymai - Prekių ženklas, kuriuo žymimas jau nebegaminamas automobilio modelis - Prekių ženklo naudojimas atsarginėms detalėms ir su modeliu susijusioms paslaugoms - Prekių ženklo naudojimas naudotiems automobiliams - SESV 351 straipsnis - Vokietijos Federacinės Respublikos ir Šveicarijos Konfederacijos konvencija - Abipusė patentų, pramoninių dizainų ir prekių ženklų apsauga)
      (2020/C 433/06)
      Proceso kalba: vokiečių

         Prašymus priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

         Oberlandesgericht Düsseldorf

         Šalys pagrindinėje byloje

         Apeliantė: Ferrari S.p.A.

         Kita apeliacinio proceso šalis: DU

         Rezoliucinė dalis

                  1.

                  2008 m. spalio 22 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2008/95/EB valstybių narių teisės aktams, susijusiems su prekių ženklais, suderinti 12 straipsnio 1 dalis ir 13 straipsnis turi būti aiškinami taip, kad prekių ženklas, įregistruotas tam tikrai prekių ir jų atsarginių dalių kategorijai, turi būti laikomas „naudojamu iš tikrųjų“, kaip tai suprantama pagal minėto 12 straipsnio 1 dalį, visoms šiai kategorijai priskiriamoms prekėms ir jų atsarginėms dalims, jeigu jis naudojamas tik kai kurioms iš šių prekių, pavyzdžiui, brangiai kainuojantiems prabangiems sportiniams automobiliams, ar tik kai kurių šių prekių atsarginėms dalims ar priedams, nebent iš faktinių aplinkybių ir pateiktų įrodymų matyti, kad vartotojas, siekiantis įsigyti tokių prekių, jas suvokia kaip sudarančias savarankišką prekių, kurioms atitinkamas prekių ženklas yra įregistruotas, kategorijos pakategorę.

                  2.

                  Direktyvos 2008/95 12 straipsnio 1 dalis turi būti aiškinama taip, kad prekių ženklo savininkas gali iš tikrųjų naudoti prekių ženklą, kai jis perparduoda naudotas prekes, kurios buvo išleistos į rinką pažymėtos šiuo prekių ženklu.

                  3.

                  Direktyvos 2008/95 12 straipsnio 1 dalis turi būti aiškinama taip, kad prekių ženklo savininkas iš tikrųjų naudoja prekių ženklą, kai jis teikia tam tikras paslaugas, susijusias su anksčiau šiuo prekių ženklu žymėtomis prekėmis, su sąlyga, kad šios paslaugos yra teikiamos pažymėtos minėtu prekių ženklu.

                  4.

                  SESV 351 straipsnio pirma pastraipa turi būti aiškinama taip, kad pagal ją valstybės narės teismui leidžiama taikyti Europos Sąjungos valstybės narės ir trečiosios valstybės konvenciją, sudarytą iki 1958 m. sausio mėn. 1 d., arba – įstojusioms į Sąjungą valstybėms narėms – iki jų įstojimo dienos, kaip antai 1892 m. konvenciją, kurioje numatyta, kad siekiant nustatyti, ar prekių ženklas „naudojamas iš tikrųjų“, kaip tai suprantama pagal Direktyvos 2008/95 12 straipsnio 1 dalį, turi būti atsižvelgiama į valstybėje narėje įregistruoto prekių ženklo naudojimą trečiosios valstybės teritorijoje, laukiant, kol, remiantis SESV 351 straipsnio antroje pastraipoje numatyta priemone, bus pašalinti galimi sutarties ir šios konvencijos nesuderinamumai.

                  5.

                  Direktyvos 2008/95 12 straipsnio 1 dalis turi būti aiškinama taip, kad prekių ženklo „naudojimo iš tikrųjų“, kaip tai suprantama pagal šią nuostatą, įrodinėjimo pareiga tenka šio prekių ženklo savininkui.

         (1)  OL C 54, 2019 2 11.


title: Byla C-112/19: 2020 m. spalio 28 d. Teisingumo Teismo (dešimtoji kolegija) sprendimas byloje (Verwaltungsgericht Aachen (Vokietija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Marvin M. / Kreis Heinsberg (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą – Direktyva 2006/126/EB – 2 straipsnio 1 dalis ir 11 straipsnio 4 dalis – Vairuotojo pažymėjimas – Tarpusavio pripažinimas – Pripažinimo pareigos apimtis – Vairuotojo pažymėjimo keitimas – Keitimas, atliktas tuo metu, kai pažymėjimą išdavusioje valstybėje narėje buvo atimta teisė vairuoti – Sukčiavimas – Atsisakymas pripažinti atlikus keitimą išduotą vairuotojo pažymėjimą)

text:
               2020 12 14

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 433/8

      2020 m. spalio 28 d. Teisingumo Teismo (dešimtoji kolegija) sprendimas byloje (Verwaltungsgericht Aachen (Vokietija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Marvin M. / Kreis Heinsberg

      (Byla C-112/19) (1)

      (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą - Direktyva 2006/126/EB - 2 straipsnio 1 dalis ir 11 straipsnio 4 dalis - Vairuotojo pažymėjimas - Tarpusavio pripažinimas - Pripažinimo pareigos apimtis - Vairuotojo pažymėjimo keitimas - Keitimas, atliktas tuo metu, kai pažymėjimą išdavusioje valstybėje narėje buvo atimta teisė vairuoti - Sukčiavimas - Atsisakymas pripažinti atlikus keitimą išduotą vairuotojo pažymėjimą)
      (2020/C 433/07)
      Proceso kalba: vokiečių

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

         Verwaltungsgericht Aachen

         Šalys pagrindinėje byloje

         Pareiškėjas: Marvin M.

         Atsakovė: Kreis Heinsberg

         Rezoliucinė dalis

                  1.

                  2006 m. gruodžio 20 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2006/126/EB dėl vairuotojo pažymėjimų 2 straipsnio 1 dalis turi būti aiškinama taip, kad joje numatytas tarpusavio pripažinimas netaikant jokių formalumų taikytinas vairuotojo pažymėjimui, išduotam atlikus keitimą pagal šios direktyvos 11 straipsnio 1 dalį, išskyrus šioje direktyvoje numatytas išimtis.

                  2.

                  Direktyvos 2006/126 11 straipsnio 4 dalies antra pastraipa turi būti aiškinama taip, kad pagal ją valstybei narei leidžiama atsisakyti pripažinti vairuotojo pažymėjimą, išduotą atlikus keitimą pagal šios direktyvos 11 straipsnio 1 dalį, motyvuojant tuo, kad iki šio keitimo ši valstybė narė atėmė teisę vairuoti iš šio vairuotojo pažymėjimo turėtojo.

         (1)  OL C 172, 2019 5 20.


title: Byla C-243/19: 2020 m. spalio 29 d. Teisingumo Teismo (antroji kolegija) sprendimas byloje (Augstākā tiesa (Senāts) (Latvija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) A / Veselības ministrija (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą – Socialinė apsauga – Reglamentas (EB) Nr. 883/2004 – 20 straipsnio 2 dalis – Direktyva 2011/24/ES – 8 straipsnio 1 ir 5 dalys ir 6 dalies d punktas – Sveikatos draudimas – Stacionarinės sveikatos priežiūros paslaugos, teikiamos kitoje nei draudimo valstybėje narėje – Atsisakymas suteikti išankstinį leidimą – Stacionarinis gydymas, kurį galima veiksmingai užtikrinti draudimo valstybėje narėje – Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijos 21 straipsnis – Skirtingas požiūris dėl religijos)

text:
               2020 12 14

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 433/9

      2020 m. spalio 29 d. Teisingumo Teismo (antroji kolegija) sprendimas byloje (Augstākā tiesa (Senāts) (Latvija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) A / Veselības ministrija

      (Byla C-243/19) (1)

      (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą - Socialinė apsauga - Reglamentas (EB) Nr. 883/2004 - 20 straipsnio 2 dalis - Direktyva 2011/24/ES - 8 straipsnio 1 ir 5 dalys ir 6 dalies d punktas - Sveikatos draudimas - Stacionarinės sveikatos priežiūros paslaugos, teikiamos kitoje nei draudimo valstybėje narėje - Atsisakymas suteikti išankstinį leidimą - Stacionarinis gydymas, kurį galima veiksmingai užtikrinti draudimo valstybėje narėje - Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijos 21 straipsnis - Skirtingas požiūris dėl religijos)
      (2020/C 433/08)
      Proceso kalba: latvių

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

         Augstākā tiesa (Senāts)

         Šalys pagrindinėje byloje

         Kasatorius: A

         Kita kasacinio proceso šalis: Veselības ministrija

         Rezoliucinė dalis

                  1.

                  2004 m. balandžio 29 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (EB) Nr. 883/2004 dėl socialinės apsaugos sistemų koordinavimo 20 straipsnio 2 dalį, siejamą su Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijos 21 straipsnio 1 dalimi, reikia aiškinti taip: pagal ją nedraudžiama apdrausto asmens gyvenamosios vietos valstybei narei atsisakyti jam suteikti šio reglamento 20 straipsnio 1 dalyje numatytą leidimą, kai šioje valstybėje narėje galima pasinaudoti stacionariniu gydymu, kurio medicininis veiksmingumas nekelia jokių abejonių, tačiau naudojamas gydymo būdas prieštarauja apdrausto asmens religiniams įsitikinimams.

                  2.

                  2011 m. kovo 9 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2011/24/ES dėl pacientų teisių į tarpvalstybines sveikatos priežiūros paslaugas įgyvendinimo 8 straipsnio 5 dalį ir 6 dalies d punktą, siejamus su Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijos 21 straipsnio 1 dalimi, reikia aiškinti taip: jais draudžiama valstybei narei, kurioje apdraustas pacientas, atsisakyti jam suteikti šios direktyvos 8 straipsnio 1 dalyje nurodytą leidimą, kai šioje valstybėje narėje galima pasinaudoti stacionariniu gydymu, kurio medicininis veiksmingumas nekelia jokių abejonių, tačiau naudojamas gydymo būdas prieštarauja šio paciento religiniams įsitikinimams, jei šis atsisakymas nėra objektyviai pagrįstas teisėtu tikslu išlaikyti gydymo pajėgumus arba gydytojų profesinę kompetenciją ir nėra tinkama ir būtina priemonė šiam tikslui pasiekti; tai turi patikrinti prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas.

         (1)  OL C 182, 2019 5 27.


title: Byla C-273/19 P: 2020 m. spalio 22 d. Teisingumo Teismo (dešimtoji kolegija) sprendimas byloje Ethniko Kentro Erevnas kai Technologikis Anaptyxis (EKETA) / Europos Komisija (Apeliacinis skundas – Arbitražinė išlyga – Reglamentas (EB, Euratomas) Nr. 1605/2002 – 52 straipsnis – Reglamentas (EB) Nr. 2321/2002 – Sprendimas Nr. 1513/2002/EB – Dotacijos susitarimas – Projektas „Sensation“ – Šeštoji pamatinė programa – Reikalavimus atitinkančios išlaidos – Interesų konfliktas – Įrodinėjimo pareiga – Darbo laiko apskaitos žiniaraštis – Audito ataskaita – Įrodomoji galia – Patikimo finansų valdymo principas – Proporcingumo principas)

text:
               2020 12 14

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 433/10

      2020 m. spalio 22 d. Teisingumo Teismo (dešimtoji kolegija) sprendimas byloje Ethniko Kentro Erevnas kai Technologikis Anaptyxis (EKETA) / Europos Komisija

      (Byla C-273/19 P) (1)

      (Apeliacinis skundas - Arbitražinė išlyga - Reglamentas (EB, Euratomas) Nr. 1605/2002 - 52 straipsnis - Reglamentas (EB) Nr. 2321/2002 - Sprendimas Nr. 1513/2002/EB - Dotacijos susitarimas - Projektas „Sensation“ - Šeštoji pamatinė programa - Reikalavimus atitinkančios išlaidos - Interesų konfliktas - Įrodinėjimo pareiga - Darbo laiko apskaitos žiniaraštis - Audito ataskaita - Įrodomoji galia - Patikimo finansų valdymo principas - Proporcingumo principas)
      (2020/C 433/09)
      Proceso kalba: graikų

         Šalys

         Apeliantė: Ethniko Kentro Erevnas kai Technologikis Anaptyxis (EKETA), atstovaujama dikigoroi V. Christianos ir D. Karagkounis

         Kita proceso šalis: Europos Komisija, atstovaujama O. Verheecke ir A. Katsimerou

         Rezoliucinė dalis

                  1.

                  Atmesti apeliacinį skundą.

                  2.

                  Priteisti iš Ethniko Kentro Erevnas kai Technologikis Anaptyxis (EKETA) bylinėjimosi išlaidas.

         (1)  OL C 182, 2019 5 27.


title: Byla C-274/19 P: 2020 m. spalio 22 d. Teisingumo Teismo (dešimtoji kolegija) sprendimas byloje Ethniko Kentro Erevnas kai Technologikis Anaptyxis (EKETA) / Europos Komisija (Apeliacinis skundas – Arbitražinė išlyga – Reglamentas (EB, Euratomas) Nr. 1605/2002 – Reglamentas (EB, Euratomas) Nr. 2342/2002 – Reglamentas (EB) Nr. 1906/2006 – Sprendimas Nr. 1513/2002/EB – Dotacijos susitarimas „Actibio“ – Projektas „Actibio“ – Septintoji pamatinė programa – Reikalavimus atitinkančios išlaidos – Interesų konfliktas – Įrodinėjimo pareiga – Darbo laiko apskaitos žiniaraščiai – Audito ataskaita – Įrodomoji galia – Proporcingumo principas)

text:
               2020 12 14

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 433/10

      2020 m. spalio 22 d. Teisingumo Teismo (dešimtoji kolegija) sprendimas byloje Ethniko Kentro Erevnas kai Technologikis Anaptyxis (EKETA) / Europos Komisija

      (Byla C-274/19 P) (1)

      (Apeliacinis skundas - Arbitražinė išlyga - Reglamentas (EB, Euratomas) Nr. 1605/2002 - Reglamentas (EB, Euratomas) Nr. 2342/2002 - Reglamentas (EB) Nr. 1906/2006 - Sprendimas Nr. 1513/2002/EB - Dotacijos susitarimas „Actibio“ - Projektas „Actibio“ - Septintoji pamatinė programa - Reikalavimus atitinkančios išlaidos - Interesų konfliktas - Įrodinėjimo pareiga - Darbo laiko apskaitos žiniaraščiai - Audito ataskaita - Įrodomoji galia - Proporcingumo principas)
      (2020/C 433/10)
      Proceso kalba: graikų

         Šalys

         Apeliantė: Ethniko Kentro Erevnas kai Technologikis Anaptyxis (EKETA), atstovaujama dikigoros V. Christianos

         Kita proceso šalis: Europos Komisija, atstovaujama O. Verheecke ir A. Katsimerou

         Rezoliucinė dalis

                  1.

                  Atmesti apeliacinį skundą.

                  2.

                  Priteisti iš Ethniko Kentro Erevnas kai Technologikis Anaptyxis (EKETA) bylinėjimosi išlaidas.

         (1)  OL C 182, 2019 5 27.


title: Byla C-275/19: 2020 m. spalio 22 d. Teisingumo Teismo (devintoji kolegija) sprendimas byloje (Supremo Tribunal de Justiça (Portugalija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Sportingbet PLC, Internet Opportunity Entertainment Ltd / Santa Casa da Misericórdia de Lisboa (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą – Informacijos apie techninius standartus ir reglamentus ir informacinės visuomenės paslaugų taisykles teikimo tvarka – Sąvoka „techninis reglamentas“ – Valstybių narių pareiga pranešti Europos Komisijai apie visus techninių reglamentų projektus – Galimybės prieš privačius asmenis remtis techniniu reglamentu, apie kurį nepranešta, nebuvimas – Netaikymas paslaugų teikėjams)

text:
               2020 12 14

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 433/11

      2020 m. spalio 22 d. Teisingumo Teismo (devintoji kolegija) sprendimas byloje (Supremo Tribunal de Justiça (Portugalija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Sportingbet PLC, Internet Opportunity Entertainment Ltd / Santa Casa da Misericórdia de Lisboa

      (Byla C-275/19) (1)

      (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą - Informacijos apie techninius standartus ir reglamentus ir informacinės visuomenės paslaugų taisykles teikimo tvarka - Sąvoka „techninis reglamentas“ - Valstybių narių pareiga pranešti Europos Komisijai apie visus techninių reglamentų projektus - Galimybės prieš privačius asmenis remtis techniniu reglamentu, apie kurį nepranešta, nebuvimas - Netaikymas paslaugų teikėjams)
      (2020/C 433/11)
      Proceso kalba: portugalų

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

         Supremo Tribunal de Justiça

         Šalys pagrindinėje byloje

         Ieškovės: Sportingbet PLC, Internet Opportunity Entertainment Ltd

         Atsakovė: Santa Casa da Misericórdia de Lisboa,

         dalyvaujant: Sporting Clube de Braga, Sporting Clube de Braga – Futebol, SAD

         Rezoliucinė dalis

                  1.

                  1983 m. kovo 28 d. Tarybos direktyvos 83/189/EEB, nustatančios informacijos apie techninius standartus ir reglamentus teikimo tvarką, iš dalies pakeistos 1988 m. kovo 22 d. Tarybos direktyva 88/182/EEB, 1 straipsnio 5 punktas turi būti aiškinamas taip, kad nacionalinės teisės aktas, kuriame nustatyta, jog teisę organizuoti azartinius lošimus turi tik valstybė ir ja gali naudotis tik akcinės bendrovės, kurioms atitinkama valstybė narė suteikia atitinkamą koncesiją, ir kuriame numatytos šios veiklos vykdymo sąlygos ir zonos, nėra „techninis reglamentas“, kaip jis suprantamas pagal šią nuostatą.

                  2.

                  1998 m. birželio 22 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 98/34/EB, nustatančios informacijos apie techninius standartus, reglamentus ir informacinės visuomenės paslaugų taisykles teikimo tvarką, iš dalies pakeistos 1998 m. liepos 20 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 98/48/EB, 1 straipsnio 11 punktas, aiškinamas atsižvelgiant į šios iš dalies pakeistos direktyvos 1 straipsnio 5 punktą, turi būti aiškinamas taip, kad nacionalinės teisės aktas, kuriame numatyta, jog visoje nacionalinėje teritorijoje viešajam subjektui suteikiama išimtinė teisė organizuoti tam tikrus azartinius lošimus apima ir šių lošimų organizavimą internetu, yra „techninis reglamentas“, kaip tai suprantama pagal pirmąją iš šių nuostatų, apie kurį nepranešus Europos Komisijai pagal šios iš dalies pakeistos direktyvos 8 straipsnio 1 dalį šiuo nacionalinės teisės aktu negalima remtis prieš privačius asmenis.

         (1)  OL C 206, 2019 6 17.


title: Byla C-321/19: 2020 m. spalio 28 d. Teisingumo Teismo (pirmoji kolegija) sprendimas byloje (Oberverwaltungsgericht für das Land Nordrhein-Westfalen (Vokietija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) BY, CZ / Vokietijos Federacinė Respublika (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą – Direktyva 1999/62/EB – Direktyva 2006/38/EB – Sunkiasvorių krovininių transporto priemonių apmokestinimas už naudojimąsi tam tikra infrastruktūra – 7 straipsnio 9 dalis – 7a straipsnio 1 ir 2 dalys – Rinkliavos – Infrastruktūros kaštų susigrąžinimo principas – Infrastruktūros kaštai – Eksploatavimo kaštai – Kaštai, susiję su kelių policija – Kaštų viršijimas – Tiesioginis veikimas – Per didelio rinkliavos tarifo pateisinimas a posteriori – Sprendimo padarinių ribojimas laiko atžvilgiu)

text:
               2020 12 14

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 433/12

      2020 m. spalio 28 d. Teisingumo Teismo (pirmoji kolegija) sprendimas byloje (Oberverwaltungsgericht für das Land Nordrhein-Westfalen (Vokietija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) BY, CZ / Vokietijos Federacinė Respublika

      (Byla C-321/19) (1)

      (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą - Direktyva 1999/62/EB - Direktyva 2006/38/EB - Sunkiasvorių krovininių transporto priemonių apmokestinimas už naudojimąsi tam tikra infrastruktūra - 7 straipsnio 9 dalis - 7a straipsnio 1 ir 2 dalys - Rinkliavos - Infrastruktūros kaštų susigrąžinimo principas - Infrastruktūros kaštai - Eksploatavimo kaštai - Kaštai, susiję su kelių policija - Kaštų viršijimas - Tiesioginis veikimas - Per didelio rinkliavos tarifo pateisinimas a posteriori - Sprendimo padarinių ribojimas laiko atžvilgiu)
      (2020/C 433/13)
      Proceso kalba: vokiečių

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

         Oberverwaltungsgericht für das Land Nordrhein-Westfalen

         Šalys pagrindinėje byloje

         Pareiškėjos: BY, CZ

         Atsakovė: Vokietijos Federacinė Respublika

         Rezoliucinė dalis

                  1.

                  1999 m. birželio 17 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 1999/62/EB dėl sunkiasvorių krovinių transporto priemonių apmokestinimo už naudojimąsi tam tikra infrastruktūra, iš dalies pakeistos 2006 m. gegužės 17 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2006/38/EB, 7 straipsnio 9 dalis turi būti aiškinama taip, kad su kelių policija susiję kaštai nepatenka į sąvoką „eksploatavimo kaštai“, kaip ji suprantama pagal šią nuostatą.

                  2.

                  Direktyvos 1999/62, iš dalies pakeistos Direktyva 2006/38, 7 straipsnio 9 dalis turi būti aiškinama taip, jog pagal ją draudžiama, kad svertinės vidutinės rinkliavos viršytų konkrečios infrastruktūros tinklo infrastruktūros kaštus 3,8 % ar 6 %, be kita ko, dėl nemažų skaičiavimo klaidų arba dėl to, kad buvo atsižvelgta į kaštus, kurie nepatenka į sąvoką „infrastruktūros kaštai“, kaip jie suprantami pagal šią nuostatą.

                  3.

                  Privatus asmuo gali tiesiogiai nacionaliniuose teismuose remtis Direktyvos 1999/62, iš dalies pakeistos Direktyva 2006/38, 7 straipsnio 9 dalyje ir 7a straipsnio 1 ir 2 dalyse nustatyta pareiga atsižvelgti tik į infrastruktūros kaštus, numatytus šios direktyvos 7 straipsnio 9 dalyje, prieš valstybę narę, jeigu ji nesilaikė šios pareigos arba nuostatas perkėlė neteisingai.

                  4.

                  Direktyva 1999/62, iš dalies pakeista Direktyva 2006/38, siejama su 2000 m. rugsėjo 26 d. Sprendimo Komisija / Austrija (C-205/98, EU:C:2000:493) 138 punktu, turi būti aiškinama taip, kad pagal ją draudžiama pernelyg didelį rinkliavos tarifą a posteriori pateisinti nauju infrastruktūros kaštų apskaičiavimu, pateiktu vykstant teismo procesui.

         (1)  OL C 220, 2019 7 1.


title: Byla C-576/19 P: 2020 m. spalio 29 d. Teisingumo Teismo (devintoji kolegija) sprendimas byloje Intercept Pharma Ltd, Intercept Pharmaceuticals, Inc. / Europos vaistų agentūra (Apeliacinis skundas – Galimybė susipažinti su Sąjungos institucijų, įstaigų ir organų dokumentais – Reglamentas (EB) Nr. 1049/2001 – 4 straipsnio 2 dalies antra įtrauka – Išimtis, susijusi su teismo proceso apsauga – 4 straipsnio 2 dalies pirma įtrauka – Išimtis, susijusi su komercinių interesų apsauga – Dokumentai, pateikti kartu su paraiška išduoti leidimą pateikti rinkai žmonėms skirtą vaistą – Sprendimas suteikti galimybę trečiajam asmeniui susipažinti su dokumentais)

text:
               2020 12 14

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 433/13

      2020 m. spalio 29 d. Teisingumo Teismo (devintoji kolegija) sprendimas byloje Intercept Pharma Ltd, Intercept Pharmaceuticals, Inc. / Europos vaistų agentūra

      (Byla C-576/19 P) (1)

      (Apeliacinis skundas - Galimybė susipažinti su Sąjungos institucijų, įstaigų ir organų dokumentais - Reglamentas (EB) Nr. 1049/2001 - 4 straipsnio 2 dalies antra įtrauka - Išimtis, susijusi su teismo proceso apsauga - 4 straipsnio 2 dalies pirma įtrauka - Išimtis, susijusi su komercinių interesų apsauga - Dokumentai, pateikti kartu su paraiška išduoti leidimą pateikti rinkai žmonėms skirtą vaistą - Sprendimas suteikti galimybę trečiajam asmeniui susipažinti su dokumentais)
      (2020/C 433/14)
      Proceso kalba: anglų

         Šalys

         Apeliantės: Intercept Pharma Ltd, Intercept Pharmaceuticals, Inc., atstovaujamos solisitorių L. Tsang, J. Mulryne ir E. Amos, taip pat baristerio F. Campbell

         Kita proceso šalis: Europos vaistų agentūra, atstovaujama T. Jabłoński, S. Drosos, R. Pita, S. Marino ir H. Kerr

         Rezoliucinė dalis

                  1.

                  Atmesti apeliacinį skundą.

                  2.

                  Intercept Pharma Ltd ir Intercept Pharmaceuticals Inc. padengia savo bylinėjimosi išlaidas ir Europos vaistų agentūros (EMA) patirtas bylinėjimosi išlaidas.

         (1)  OL C 432, 2019 12 23.


title: Byla C-608/19: 2020 m. spalio 28 d. Teisingumo Teismo (aštuntoji kolegija) sprendimas byloje (Consiglio di Stato (Italija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Istituto nazionale per l'assicurazione contro gli infortuni sul lavoro (INAIL) / Zennaro Giuseppe Legnami Sas di Zennaro Mauro & C (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą – Valstybės pagalba – Reglamentas (ES) Nr. 1407/2013 – 3 straipsnis – De minimis pagalba – 6 straipsnis – Stebėsena – Įmonės, viršijančios de minimis viršutinę ribą dėl prašomos pagalbos sumos sumavimo su anksčiau gautų pagalbų sumomis – Galimybė rinktis iš prašomos pagalbos sumos sumažinimo arba ankstesnės pagalbos atsisakymo, kad būtų laikomasi de minimis viršutinės ribos)

text:
               2020 12 14

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 433/14

      2020 m. spalio 28 d. Teisingumo Teismo (aštuntoji kolegija) sprendimas byloje (Consiglio di Stato (Italija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Istituto nazionale per l'assicurazione contro gli infortuni sul lavoro (INAIL) / Zennaro Giuseppe Legnami Sas di Zennaro Mauro & C

      (Byla C-608/19) (1)

      (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą - Valstybės pagalba - Reglamentas (ES) Nr. 1407/2013 - 3 straipsnis - De minimis pagalba - 6 straipsnis - Stebėsena - Įmonės, viršijančios de minimis viršutinę ribą dėl prašomos pagalbos sumos sumavimo su anksčiau gautų pagalbų sumomis - Galimybė rinktis iš prašomos pagalbos sumos sumažinimo arba ankstesnės pagalbos atsisakymo, kad būtų laikomasi de minimis viršutinės ribos)
      (2020/C 433/15)
      Proceso kalba: italų

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

         Consiglio di Stato

         Šalys pagrindinėje byloje

         Apeliantas: Istituto nazionale per l'assicurazione contro gli infortuni sul lavoro (INAIL)

         Kita apeliacinio proceso šalis: Zennaro Giuseppe Legnami Sas di Zennaro Mauro & C.

         Rezoliucinė dalis

                  1.

                  2013 m. gruodžio 18 d. Komisijos reglamento (ES) Nr. 1407/2013 dėl Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo 107 ir 108 straipsnių taikymo de minimis pagalbai 3 ir 6 straipsniai turi būti aiškinami taip: įmonė, kuriai jos įsisteigimo valstybė narė ketina skirti de minimis pagalbą, kurią sudėjus su anksčiau gauta pagalba bendra šiai įmonei suteiktų pagalbų suma viršytų maksimalią 200 000 EUR sumą per trejų finansinių metų laikotarpį, numatytą Reglamento Nr. 1407/2013 3 straipsnio 2 dalyje, kad nebūtų viršyta ši maksimali suma, iki faktinio šios pagalbos išmokėjimo gali prašyti, kad būtų sumažintas prašomo finansavimo dydis, arba atsisakyti visų ar dalies anksčiau gautų dotacijų.

                  2.

                  Reglamento Nr. 1407/2013 3 ir 6 straipsniai turi būti aiškinami taip: valstybės narės neprivalo leisti paraiškas pateikusioms įmonėms pakeisti pagalbos paraiškas prieš suteikdamos tokią pagalbą, kad nebūtų viršyta maksimali 200 000 EUR suma per trejų finansinių metų laikotarpį, numatytą Reglamento Nr. 1407/2013 3 straipsnio 2 dalyje. Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas turi įvertinti, kokių teisinių pasekmių kyla dėl to, kad įmonės negali padaryti tokių pakeitimų, o tiksliau jie gali būti padaryti tik iki de minimis pagalbos suteikimo datos.

         (1)  OL C 357, 2019 10 21.


title: Byla C-637/19: 2020 m. spalio 28 d. Teisingumo Teismo (penktoji kolegija) sprendimas byloje (Svea hovrätt – Patent- och marknadsöverdomstolen (Švedija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) BY / CX (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą – Autorių teisės ir gretutinės teisės – Direktyva 2001/29/EB – Informacinė visuomenė – Autorių teisių ir gretutinių teisių tam tikrų aspektų suderinimas – 3 straipsnio 1 dalis – Viešas paskelbimas – Sąvoka „viešas“ – Saugomos medžiagos perdavimas teismui elektroniniu būdu kaip įrodymo vykstant teismo procesui)

text:
               2020 12 14

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 433/14

      2020 m. spalio 28 d. Teisingumo Teismo (penktoji kolegija) sprendimas byloje (Svea hovrätt – Patent- och marknadsöverdomstolen (Švedija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) BY / CX

      (Byla C-637/19) (1)

      (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą - Autorių teisės ir gretutinės teisės - Direktyva 2001/29/EB - Informacinė visuomenė - Autorių teisių ir gretutinių teisių tam tikrų aspektų suderinimas - 3 straipsnio 1 dalis - Viešas paskelbimas - Sąvoka „viešas“ - Saugomos medžiagos perdavimas teismui elektroniniu būdu kaip įrodymo vykstant teismo procesui)
      (2020/C 433/16)
      Proceso kalba: švedų

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

         Svea hovrätt – Patent- och marknadsöverdomstolen

         Šalys pagrindinėje byloje

         Apeliantas: BY

         Kita apeliacinio proceso šalis: CX

         Rezoliucinė dalis

      2001 m. gegužės 22 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2001/29/EB dėl autorių teisių ir gretutinių teisių informacinėje visuomenėje tam tikrų aspektų suderinimo 3 straipsnio 1 dalis turi būti aiškinama taip, kad šioje nuostatoje vartojama sąvoka „viešas skelbimas“ neapima saugomo kūrinio perdavimo elektroniniu būdu teismui kaip įrodymo vykstant teismo procesui tarp privačių asmenų.

         (1)  OL C 372, 2019 11 4.


title: Byla C-702/19 P: 2020 m. spalio 22 d. Teisingumo Teismo (devintoji kolegija) sprendimas byloje Silver Plastics GmbH & Co. KG, Johannes Reifenhäuser Holding GmbH & Co. KG / Europos Komisija (Apeliacinis skundas – Konkurencija – Kartelis – Mažmeninei prekybai maistu skirtų pakuočių rinka – Sprendimas, kuriuo konstatuojamas SESV 101 straipsnio pažeidimas – Reglamento (EB) Nr. 1/2003 23 straipsnis – Europos žmogaus teisių konvencijos 6 straipsnis – Pagrindinė teisė į teisingą bylos nagrinėjimą – Procesinio lygiateisiškumo principas – Teisė „į konfrontaciją“ – Liudytojų apklausa – Motyvai – Vienas ir tęstinis pažeidimas – Viršutinė baudos riba)

text:
               2020 12 14

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 433/15

      2020 m. spalio 22 d. Teisingumo Teismo (devintoji kolegija) sprendimas byloje Silver Plastics GmbH & Co. KG, Johannes Reifenhäuser Holding GmbH & Co. KG / Europos Komisija

      (Byla C-702/19 P) (1)

      (Apeliacinis skundas - Konkurencija - Kartelis - Mažmeninei prekybai maistu skirtų pakuočių rinka - Sprendimas, kuriuo konstatuojamas SESV 101 straipsnio pažeidimas - Reglamento (EB) Nr. 1/2003 23 straipsnis - Europos žmogaus teisių konvencijos 6 straipsnis - Pagrindinė teisė į teisingą bylos nagrinėjimą - Procesinio lygiateisiškumo principas - Teisė „į konfrontaciją“ - Liudytojų apklausa - Motyvai - Vienas ir tęstinis pažeidimas - Viršutinė baudos riba)
      (2020/C 433/17)
      Proceso kalba: vokiečių

         Šalys

         Apeliantės: Silver Plastics GmbH & Co. KG, atstovaujama advokatų M. Wirtz ir S. Möller, Johannes Reifenhäuser Holding GmbH & Co. KG, atstovaujama advokato C. Karbaum

         Kita proceso šalis: Europos Komisija, atstovaujama G. Meessen, I. Zaloguin ir L. Wildpanner

         Rezoliucinė dalis

                  1.

                  Atmesti apeliacinį skundą.

                  2.

                  Silver Plastics GmbH & Co. KG ir Johannes Reifenhäuser Holding GmbH & Co. KG padengia savo ir Europos Komisijos patirtas bylinėjimosi išlaidas.

         (1)  OL C 383, 2019 11 11.


title: Byla C-623/18: 2018 m. spalio 3 d. Sąd Okręgowy w Gorzowie Wielkopolskim (Lenkija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Prokuratura Rejonowa w Słubicach / BQ

text:
               2020 12 14

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 433/15

      2018 m. spalio 3 d.Sąd Okręgowy w Gorzowie Wielkopolskim (Lenkija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Prokuratura Rejonowa w Słubicach / BQ

      (Byla C-623/18)
      (2020/C 433/18)
      Proceso kalba: lenkų

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

         Sąd Okręgowy w Gorzowie Wielkopolskim

         Šalys pagrindinėje byloje

         Ieškovė: Prokuratura Rejonowa w Słubicach

         Atsakovas: BQ
      2020 m. spalio 6 d. nutartimi Teisingumo Teismas (aštuntoji kolegija) pripažino prašymą priimti prejudicinį sprendimą akivaizdžiai nepriimtinu.


title: Byla C-361/20 P: 2020 m. rugpjūčio 4 d. YG pateiktas apeliacinis skundas dėl 2020 m. gegužės 28 d. Bendrojo Teismo (trečioji kolegija) priimto sprendimo byloje T-518/18 YG / Komisija

text:
               2020 12 14

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 433/16

      2020 m. rugpjūčio 4 d.YG pateiktas apeliacinis skundas dėl 2020 m. gegužės 28 d. Bendrojo Teismo (trečioji kolegija) priimto sprendimo byloje T-518/18 YG / Komisija

      (Byla C-361/20 P)
      (2020/C 433/19)
      Proceso kalba: anglų

         Šalys

         Apeliantas: YG, atstovaujamas advokatų A. Champetier, S. Rodrigues

         Kita proceso šalis: Europos Komisija

         Apelianto reikalavimai

      Apeliantas Teisingumo Teismo prašo:

                  —

                  iš dalies panaikinti skundžiamą teismo sprendimą ir pripažinti jo reikalavimus byloje T-518/18 priimtinais ir pagrįstais, kartu nurodant atsakovei padengti bylinėjimosi išlaidas, ir atitinkamai

                  —

                  panaikinti pirmojoje instancijoje ginčytus sprendimus;
                  arba, jei tai neįmanoma,

                  —

                  grąžinti bylą Bendrajam Teismui, kad šis ją išnagrinėtų iš esmės.

         Apeliacinio skundo pagrindai ir pagrindiniai argumentai

                  1.

                  Įrodymų iškraipymas ir teisės į gynybą pažeidimas.

                  2.

                  Nepakankamas ir prieštaringas motyvavimas.


title: Byla C-372/20: 2020 m. rugpjūčio 6 d. Bundesfinanzgericht (Austrija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje QY / Finanzamt Wien für den 8., 16. und 17. Bezirk

text:
               2020 12 14

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 433/16

      2020 m. rugpjūčio 6 d.Bundesfinanzgericht (Austrija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje QY / Finanzamt Wien für den 8., 16. und 17. Bezirk

      (Byla C-372/20)
      (2020/C 433/20)
      Proceso kalba: vokiečių

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

         Bundesfinanzgericht

         Šalys pagrindinėje byloje

         Pareiškėja: QY

         Atsakovė: Finanzamt Wien für den 8., 16. und 17. Bezirk

         Prejudiciniai klausimai

      Pirmasis klausimas:
      Ar Reglamento Nr. 883/2004 (1) 11 straipsnio 3 dalies e punktas turi būti aiškinamas taip, kad į jo taikymo sritį patenka situacija, kai darbuotoja, turinti tos valstybės narės, kurioje yra jos bei vaikų gyvenamoji vieta, pilietybę, su darbdaviu, kurio buveinė yra kitoje valstybėje narėje, kaip paramos vystymuisi savanorė užmezga darbo santykius, kuriems pagal buveinės valstybės teisės aktus taikoma privalomojo draudimo sistema, ir darbdavio ne iš karto po įdarbinimo, bet po pasirengimo laikotarpio komandiruojama į trečiąją valstybę ir grįžusi reintegracijos laikotarpį praleidžia buveinės valstybėje?
      Antrasis klausimas:
      Ar tokia valstybės narės teisės norma, kaip antai Familienlastenausgleichsgesetz (Įstatymas dėl šeimos išlaidų kompensavimo) 53 straipsnio 1 dalis, kurioje, be kita ko, įtvirtintas atskiras nurodymas taikyti vienodą požiūrį kaip ir į rezidentus, pažeidžia SESV 288 straipsnio antroje pastraipoje nustatytą draudimą perkelti reglamentus į nacionalinę teisę?
      Trečiasis–ketvirtasis klausimai užduodami tam atvejui, jeigu paaiškėtų, kad pareiškėjos situacija patenka į Reglamento Nr. 883/2004 11 straipsnio 3 dalies e punkto taikymo sritį ir Sąjungos teisėje nustatytas įpareigojimas mokėti išmokas šeimai taikomas išimtinai gyvenamosios vietos valstybei narei.
      Trečiasis klausimas:
      Ar SESV 45 straipsnio 2 dalyje ir papildomai SESV 18 straipsnyje įtvirtintas draudimas diskriminuoti darbuotojus dėl pilietybės turi būti aiškinamas taip, kad jam prieštarauja tokia nacionalinės teisės norma, kaip antai iki 2018 m. gruodžio 31 d. galiojusios redakcijos Entwicklungshelfergesetz (Paramos vystymuisi savanorių įstatymas, toliau – EHG) 13 straipsnio 1 dalis, kurioje teisė į išmokas šeimai pagal Sąjungos teisę už jas neatsakingoje valstybėje narėje susiejama su tuo, kad paramos vystymuisi savanoris dar prieš pradėdamas dirbti buveinės valstybės teritorijoje turėjo turėti interesų centrą arba įprastą buvimo vietą, turint galvoje tai, kad šį reikalavimą turi atitikti ir rezidentai?
      Ketvirtasis klausimas:
      Ar Reglamento Nr. 883/2004 68 straipsnio 3 dalis ir Reglamento (EB) Nr. 987/2009 (2) 60 straipsnio 2 ir 3 dalys turi būti aiškinamos taip, kad valstybės narės, kurią pareiškėja laikė prioriteto tvarka atsakinga darbo vietos valstybe ir kuriai buvo pateiktas prašymas skirti išmokas šeimai, tačiau kurios teisės aktai netaikytini nei prioriteto, nei neprioriteto tvarka, bet [joje] egzistuoja teisė į išmokas šeimai remiantis alternatyvia valstybės narės teisės norma, įstaiga privalo pagal analogiją taikyti nuostatas, reglamentuojančias pareigą perduoti prašymą, informuoti, priimti laikiną sprendimą dėl taikytinų pirmenybės taisyklių ir laikinai mokėti išmokas pinigais?
      Penktasis klausimas:
      Ar įpareigojimas priimti laikiną sprendimą dėl taikytinų pirmenybės taisyklių taikomas išimtinai atsakovei, kaip įstaigai, ar ir administraciniam teismui, į kurį buvo kreiptasi su skundu?
      Šeštasis klausimas:
      Kuriuo momentu administracinis teismas privalo priimti laikiną sprendimą dėl taikytinų pirmenybės taisyklių?
      Septintasis klausimas užduodamas tam atvejui, jeigu paaiškėtų, kad pareiškėjos situacija patenka į Reglamento Nr. 883/2004 11 straipsnio 3 dalies a punkto taikymo sritį, o Sąjungos teisėje nustatytas įpareigojimas mokėti išmokas šeimai taikomas darbo vietos valstybei ir gyvenamosios vietos valstybei narei bendrai.
      Septintasis klausimas:
      ar Reglamento Nr. 883/2004 68 straipsnio 3 dalies a punkto formuluotė „įstaiga <…> perduoda prašymą“ ir Reglamento Nr. 987/2009 60 straipsnio formuluotė „ta įstaiga <…> perduoda prašymą“ turi būti aiškinamos taip, kad šios nuostatos prioriteto tvarka atsakingos valstybės narės įstaigą ir neprioriteto tvarka atsakingos valstybės narės įstaigą susieja taip, jog abi valstybės narės bendrai privalo tvarkyti VIENĄ prašymą skirti išmokas šeimai, ar dėl, jei taikoma, reikiamų valstybės narės, kurios teisės aktai taikomi neprioriteto tvarka, įstaigos priemokų pareiškėjas privalo kreiptis su atskiru prašymu, tai reiškia, kad pareiškėjas dviem dviejų valstybių narių įstaigoms privalo pateikti du fizinius prašymus (formuliarus), dėl kurių natūraliai pradedami skaičiuoti skirtingi terminai?
      Aštuntasis–devintasis klausimai susiję su laikotarpiu nuo 2019 m. sausio 1 d., kai Austrija įvedė išmokų šeimai indeksavimą ir kartu panaikino paramos vystymuisi savanoriams skiriamas išmokas šeimai, panaikindama ankstesnės redakcijos EHG 13 straipsnio 1 dalį.
      Aštuntasis klausimas:
      Ar SESV 4 straipsnio 4 dalis, 45 straipsnis, 208 straipsnis, ESS 4 straipsnio 3 dalis ir Reglamento Nr. 883/2004 2, 3, 7 straipsniai bei II antraštinė dalis turi būti aiškinami taip, kad pagal juos valstybei narei bendrai draudžiama panaikinti paramos vystymuisi savanoriui, kuris savo šeimos narius pasiima į savanoriškos veiklos vietą trečiojoje šalyje, suteikiamas išmokas šeimai?
      Alternatyviai devintasis klausimas:
      Ar SESV 4 straipsnio 4 dalis, 45 straipsnis, 208 straipsnis, ESS 4 straipsnio 3 dalis ir Reglamento Nr. 883/2004 2, 3, 7 straipsniai bei II antraštinė dalis turi būti aiškinami taip, kad paramos vystymuisi savanoriui, kuris jau yra įgijęs teisę į išmokas šeimai už ankstesnius laikotarpius, tokioje situacijoje, kaip antai nagrinėjama pagrindinėje byloje, jie garantuoja individualų ir konkretų šios teisės išsaugojimą, nors valstybė narė ir panaikino paramos vystymuisi savanoriams skiriamas išmokas šeimai?

         (1)  2004 m. balandžio 29 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (EB) Nr. 883/2004 dėl socialinės apsaugos sistemų koordinavimo (OL L 166, 2004, p. 1; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 5 sk., 5 t., p. 72).

         (2)  2009 m. rugsėjo 16 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (EB) Nr. 987/2009, nustatantis Reglamento (EB) Nr. 883/2004 dėl socialinės apsaugos sistemų koordinavimo įgyvendinimo tvarką (OL L 284, 2009, p. 1).


title: Byla C-421/20: 2020 m. rugsėjo 8 d. Oberlandesgericht Düsseldorf (Vokietija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Acacia Srl / Bayerische Motoren Werke Aktiengesellschaft

text:
               2020 12 14

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 433/19

      2020 m. rugsėjo 8 d.Oberlandesgericht Düsseldorf (Vokietija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Acacia Srl / Bayerische Motoren Werke Aktiengesellschaft

      (Byla C-421/20)
      (2020/C 433/22)
      Proceso kalba: vokiečių

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

         Oberlandesgericht Düsseldorf

         Šalys pagrindinėje byloje

         Apeliantė: Acacia Srl

         Kita apeliacinio proceso šalis: Bayerische Motoren Werke Aktiengesellschaft

         Prejudiciniai klausimai

                  1.

                  Ar pažeidimą nagrinėjantis teismas, į kurį buvo kreiptasi remiantis tarptautine nusikalstamos veikos jurisdikcija pagal Reglamento dėl Bendrijos dizaino (1) 82 straipsnio 5 dalį, nagrinėdamas Bendrijos dizainų pažeidimus dėl paskesnių reikalavimų, susijusių su savo valstybės narės teritorija, gali taikyti valstybės narės, kurioje yra pažeidimą nagrinėjančio teismo buveinė, nacionalinę teisę (lex fori)?

                  2.

                  Jei į pirmąjį klausimą būtų atsakyta neigiamai: ar „pradinio pažeidimo vieta“, kaip ji suprantama pagal Teisingumo Teismo sprendimą Nintendo / Big Ben (C-24/16 ir C-25/16) (2), siekiant nustatyti, kurios šalies teisė taikytina dėl paskesnių reikalavimų pagal 2007 m. liepos 11 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (EB) Nr. 864/2007 dėl nesutartinėms prievolėms taikytinos teisės („Roma II“) (3) 8 straipsnio 2 dalį, gali būti ir valstybėje narėje, kurioje gyvena vartotojai, kuriems skirta tam tikra internetinė reklama, ir kurioje dizainą pažeidžiantys objektai pateikiami rinkai, kaip tai suprantama pagal Reglamento dėl Bendrijos dizaino 19 straipsnį, jei kaltinimai šioje valstybėje reiškiami tik dėl jų siūlymo ir pateikimo rinkai, taip pat tuomet, kai su siūlymu ir pateikimu rinkai susiję internetiniai pasiūlymai buvo inicijuoti kitoje valstybėje narėje?

         (1)  2001 m. gruodžio 12 d. Tarybos reglamentas (EB) Nr. 6/2002 dėl Bendrijos dizaino (OL L 3, 2002, p. 1; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 13 sk., 27 t., p. 142).

         (2)  ECLI:EU:C:2017:724.

         (3)  OL L 199, 2007, p. 40.


title: Byla C-434/20: 2020 m. rugsėjo 16 d. Landgericht Frankfurt am Main (Vokietija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje flightright GmbH / SunExpressGünes Ekspres Havacilik A.S.

text:
               2020 12 14

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 433/20

      2020 m. rugsėjo 16 d.Landgericht Frankfurt am Main (Vokietija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje flightright GmbH / SunExpressGünes Ekspres Havacilik A.S.

      (Byla C-434/20)
      (2020/C 433/23)
      Proceso kalba: vokiečių

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

         Landgericht Frankfurt am Main

         Šalys pagrindinėje byloje

         Ieškovė ir apeliantė: flightright GmbH

         Atsakovė ir kita apeliacinio proceso šalis: SunExpressGünes Ekspres Havacilik A.S.

         Prejudiciniai klausimai

                  1.

                  Ar 2004 m. vasario 11 d. Tarybos reglamento (EB) Nr. 261/2004 (1) 4 ir 7 straipsniai aiškintini taip, kad skrydžio rezervacijos pakeitimas į kitą, ankstesnį skrydį, kuriuo keleivis galutinę paskirties vietą pasieks 10 valandų ir 1 minute anksčiau už planuotą iš pradžių rezervuoto skrydžio atvykimo laiką, laikytinas atsisakymu vežti, už ką reikia mokėti kompensaciją?

                  2.

                  Jei atsakymas į pirmąjį klausimą būtų teigiamas: ar keleivis, kaip reikalaujama 2004 m. vasario 11 d. Tarybos reglamento (EB) Nr. 261/2004 3 straipsnio 2 dalyje ir (arba) 2 straipsnio j punkte, tokiu atveju taip pat privalo registruotis nurodytu laiku ir (arba) atvykti ne vėliau kaip likus 45 minutėms iki paskelbto iš pradžių rezervuoto skrydžio išvykimo laiko ir (arba) į įsodinimo vietą, kad jam būtų taikomas 2004 m. vasario 11 d. Tarybos reglamentas (EB) Nr. 261/2004 ir (arba) atsirastų pagrindas mokėti kompensaciją už atsisakymą vežti, nors tai faktiškai jau nebebuvo įmanoma dėl to, kad pasinaudota rezervacija į ankstesnį pakaitinį skrydį?

         (1)  2004 m. vasario 11 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (EB) Nr. 261/2004, nustatantis bendras kompensavimo ir pagalbos keleiviams taisykles atsisakymo vežti ir skrydžių atšaukimo arba atidėjimo ilgam laikui atveju, panaikinantis Reglamentą (EEB) Nr. 295/91 (OL L 46, 2004, p. 1; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 7 sk., 8 t., p. 10).


title: Byla C-435/20: 2020 m. rugsėjo 16 d. Schleswig-Holsteinisches Verwaltungsgericht (Vokietija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje C. / Bundesrepublik Deutschland

text:
               2020 12 14

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 433/20

      2020 m. rugsėjo 16 d.Schleswig-Holsteinisches Verwaltungsgericht (Vokietija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje C. / Bundesrepublik Deutschland

      (Byla C-435/20)
      (2020/C 433/24)
      Proceso kalba: vokiečių

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

         Schleswig-Holsteinisches Verwaltungsgericht

         Šalys pagrindinėje byloje

         Pareiškėjas: C

         Atsakovė: Bundesrepublik Deutschland

         Prejudiciniai klausimai

                  1.

                  Ar nacionalinės teisės nuostata, pagal kurią tarptautinės apsaugos prašymas gali būti atmestas kaip nepriimtinas paskesnis prašymas, jei neigiamu sprendimu pasibaigusi pirmoji prieglobsčio procedūra buvo vykdoma kitoje Sąjungos valstybėje narėje, suderinama su Direktyvos 2013/32/ES (1) 33 straipsnio 2 dalies d punktu ir 2 dalies q punktu?

                  2.

                  Jei į pirmąjį klausimą būtų atsakyta teigiamai: ar nacionalinės teisės nuostata, pagal kurią tarptautinės apsaugos prašymas gali būti atmestas kaip nepriimtinas paskesnis prašymas, suderinama su Direktyvos 2013/32/ES 33 straipsnio 2 dalies d punktu ir 2 dalies q punktu, net jei neigiamu sprendimu pasibaigusi pirmoji prieglobsčio procedūra buvo vykdoma ne Sąjungos valstybėje narėje, o Šveicarijoje?

                  3.

                  Jei į antrąjį klausimą būtų atsakyta neigiamai: ar nacionalinės teisės nuostata, pagal kurią prašymas suteikti prieglobstį paskesnio prašymo atveju nepriimtinas[,] nedarant jokio skirtumo tarp pabėgėlio statuso ir papildomos apsaugos statuso[,] suderinama su Direktyvos 2013/32/ES 33 straipsnio 2 dalies [d punktu] ir 2 dalies q punktu?

         (1)  2013 m. birželio 26 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2013/32/ES dėl tarptautinės apsaugos suteikimo ir panaikinimo bendros tvarkos (OL L 180, 2013, p. 60).


title: Byla C-438/20: 2020 m. rugsėjo 18 d. Landgericht Düsseldorf (Vokietija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje BT / Eurowings GmbH

text:
               2020 12 14

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 433/21

      2020 m. rugsėjo 18 d.Landgericht Düsseldorf (Vokietija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje BT / Eurowings GmbH

      (Byla C-438/20)
      (2020/C 433/25)
      Proceso kalba: vokiečių

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

         Landgericht Düsseldorf

         Šalys pagrindinėje byloje

         Apeliantė: BT

         Kita apeliacinio proceso šalis: Eurowings GmbH

         Prejudiciniai klausimai

                  1.

                  Ar „atsisakymas vežti“, kaip jis suprantamas pagal Reglamento (EB) Nr. 261/2004 (1) 4 straipsnį, 2 straipsnio j punktą, yra ir tuo atveju, kai keleivius atsisakoma priimti skristi atitinkamu skrydžiu ne įsodinimo vietoje (prie išvykimo vartų), o dar registracijos vietoje ir dėl šios priežasties jie net nepasiekia įsodinimo vietos (išvykimo vartų)?

                  2.

                  Jeigu į pirmąjį klausimą būtų atsakyta teigiamai: ar „atsisakymas vežti“, kaip jis suprantamas pagal Reglamento (EB) Nr. 261/2004 4 straipsnį, 2 straipsnio j punktą, yra ir tuo atveju, kai keleivį atsisakoma priimti skristi registracijos vietoje likus vos kelioms minutėms iki tvarkaraštyje numatyto išvykimo laiko, t. y. tuo momentu, kai įlaipinimas jau yra akivaizdžiai baigtas ir priimti keleivių skirsti faktiškai nebeįmanoma?

                  3.

                  Jeigu į antrąjį klausimą būtų atsakyta neigiamai: ar keleivio perregistravimas į kitą skrydį yra „atsisakymas vežti“, kaip jis suprantamas pagal reglamento 4 straipsnį, 2 straipsnio j punktą, jeigu keleivis registracijos vietą pasiekia likus vos kelioms minutėms iki tvarkaraštyje numatyto išvykimo laiko, t. y. tuo momentu, kai įlaipinimas jau yra akivaizdžiai baigtas ir priimti keleivių skristi faktiškai nebeįmanoma, o jį buvo atsisakyta vežti dėl to, kad įlaipinimas jau buvo baigtas?

                  4.

                  Jeigu į pirmąjį–trečiąjį klausimus būtų atsakyta neigiamai: ar Reglamento (EB) Nr. 261/2004 2 straipsnio j punktas turi būti aiškinamas taip, kad tuo atveju, kai keleiviai laiku (nagrinėjamu atveju – likus maždaug dviem valandoms) iki išvykimo stoja į eilę prie registracijos vietos, bet dėl prastos oro bendrovės organizacijos (pavyzdžiui, nepakankamas veikiančių registracijos vietų skaičius, darbuotojų trūkumas, keleivių neinformavimas per garsiakalbius) ir (arba) dėl nesklandumų oro uoste (nagrinėjamu atveju – sugedusi bagažo juosta) jų eilė prie registracijos vietos ateina tada (nagrinėjamu atveju – likus penkioms minutėms iki tvarkaraštyje numatyto išvykimo laiko), kai įlaipinimas yra jau baigtas ir keleiviai dėl šios priežasties nebeskraidinami, yra „atsisakymo vežti“, kaip jis suprantamas pagal reglamento 2 straipsnio j punktą, atvejis?

         (1)  2004 m. vasario 11 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (EB) Nr. 261/2004, nustatantis bendras kompensavimo ir pagalbos keleiviams taisykles atsisakymo vežti ir skrydžių atšaukimo arba atidėjimo ilgam laikui atveju, panaikinantis Reglamentą (EEB) Nr. 295/91 (OL L 46, 2004, p. 1; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 7 sk., 8 t., p. 10).


title: Byla C-442/20: 2020 m. rugsėjo 21 d. Amtsgericht Nürnberg (Vokietija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje flightright GmbH / Ryanair Designated Activity Company

text:
               2020 12 14

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 433/22

      2020 m. rugsėjo 21 d.Amtsgericht Nürnberg (Vokietija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje flightright GmbH / Ryanair Designated Activity Company

      (Byla C-442/20)
      (2020/C 433/26)
      Proceso kalba: vokiečių

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

         Amtsgericht Nürnberg

         Šalys pagrindinėje byloje

         Ieškovė: flightright GmbH

         Atsakovė: Ryanair Designated Activity Company

         Prejudiciniai klausimai

                  1.

                  Ar profesinės sąjungos organizuotas skrydį vykdančio oro vežėjo darbuotojų streikas laikomas „ypatinga aplinkybe“, kaip tai suprantama pagal Reglamento (EB) Nr. 261/2004 (1) 5 straipsnio 3 dalį?

                  2.

                  Ar turi reikšmės tai, ar streikuojama dėl darbuotojų reikalavimų, kurių anksčiau darbuotojai ir skrydį vykdantis oro vežėjas nebuvo įteisinę sutartimi?

                  3.

                  Ar turi reikšmės tai, ar konkretų streiką lėmė tam tikras skrydį vykdančio oro vežėjo elgesys derybų su profesine sąjunga metu?

         (1)  2004 m. vasario 11 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (EB) Nr. 261/2004, nustatantis bendras kompensavimo ir pagalbos keleiviams taisykles atsisakymo vežti ir skrydžių atšaukimo arba atidėjimo ilgam laikui atveju, panaikinantis Reglamentą (EEB) Nr. 295/91 (OL L 46, 2004, p. 1; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 7 sk., 8 t., p. 10).


title: Byla C-445/20: 2020 m. rugsėjo 21 d. Amtsgericht Nürnberg (Vokietija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje PN ir LM / Ryanair Designated Activity Company

text:
               2020 12 14

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 433/24

      2020 m. rugsėjo 21 d.Amtsgericht Nürnberg (Vokietija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje PN ir LM / Ryanair Designated Activity Company

      (Byla C-445/20)
      (2020/C 433/29)
      Proceso kalba: vokiečių

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

         Amtsgericht Nürnberg

         Šalys pagrindinėje byloje

         Ieškovai: PN ir LM

         Atsakovė: Ryanair Designated Activity Company

         Prejudiciniai klausimai

                  1.

                  Ar profesinės sąjungos organizuotas skrydį vykdančio oro vežėjo darbuotojų streikas laikomas „ypatinga aplinkybe“, kaip tai suprantama pagal Reglamento (EB) Nr. 261/2004 (1) 5 straipsnio 3 dalį?

                  2.

                  Ar turi reikšmės tai, ar streikuojama dėl darbuotojų reikalavimų, kurių anksčiau darbuotojai ir skrydį vykdantis oro vežėjas nebuvo įteisinę sutartimi?

                  3.

                  Ar turi reikšmės tai, ar konkretų streiką lėmė tam tikras skrydį vykdančio oro vežėjo elgesys derybų su profesine sąjunga metu?

         (1)  2004 m. vasario 11 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (EB) Nr. 261/2004, nustatantis bendras kompensavimo ir pagalbos keleiviams taisykles atsisakymo vežti ir skrydžių atšaukimo arba atidėjimo ilgam laikui atveju, panaikinantis Reglamentą (EEB) Nr. 295/91 (OL L 46, 2004, p. 1; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 7 sk., 8 t., p. 10).


title: Byla C-449/20: 2020 m. rugsėjo 22 d. Supremo Tribunal Administrativo (Portugalija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Real Vida Seguros SA / Autoridade Tributária e Aduaneira

text:
               2020 12 14

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 433/24

      2020 m. rugsėjo 22 d.Supremo Tribunal Administrativo (Portugalija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Real Vida Seguros SA / Autoridade Tributária e Aduaneira

      (Byla C-449/20)
      (2020/C 433/30)
      Proceso kalba: portugalų

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

         Supremo Tribunal Administrativo

         Šalys pagrindinėje byloje

         Kasatorė: Real Vida Seguros SA

         Kita kasacinio proceso šalis: Autoridade Tributária e Aduaneira

         Prejudicinis klausimas

      Ar SESV 63 ir paskesniuose straipsniuose numatytą laisvą kapitalo judėjimą pažeidžia tai, kad pagal Estatuto dos Benefícios Fiscais (Įstatymas dėl mokesčių lengvatų) 31 ir 2 straipsnius kasatorei iš 1999 ir 2000 finansinių metų imposto sobre as pessoas colectivas (pelno mokesčio (IRC)) leidžiama atskaityti 50 % nacionalinėse (t. y. Portugalijos) vertybinių popierių biržose gautų dividendų, tokiu būdu draudžiant atskaityti kitų Europos Sąjungos valstybių narių vertybinių popierių biržose gautus dividendus?


title: Byla C-451/20: 2020 m. rugsėjo 23 d. Landesgericht Korneuburg (Austrija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Airhelp Limited / Austrian Airlines AG

text:
               2020 12 14

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 433/25

      2020 m. rugsėjo 23 d.Landesgericht Korneuburg (Austrija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Airhelp Limited / Austrian Airlines AG

      (Byla C-451/20)
      (2020/C 433/31)
      Proceso kalba: vokiečių

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

         Landesgericht Korneuburg

         Šalys pagrindinėje byloje

         Ieškovė: Airhelp Limited

         Atsakovė: Austrian Airlines AG

         Prejudiciniai klausimai

                  1.

                  Ar Reglamento (EB) Nr. 261/2004 (1) 3 straipsnio 1 dalis turi būti aiškinama taip, kad reglamentas taip pat turi būti taikomas pagal vieną užsakymą rezervuotam skrydžio maršrutui, apimančiam du dalinius skrydžius, kuriuos abu turi vykdyti vienas (tas pats) Bendrijos oro vežėjas, kai tiek pirmojo dalinio skrydžio išvykimo vieta, tiek antrojo dalinio skrydžio atvykimo vieta yra trečiojoje šalyje ir tik pirmojo dalinio skrydžio atvykimo vieta ir antrojo dalinio skrydžio išvykimo vieta yra valstybės narės teritorijoje?

                  2.

                  Jei atsakymas į 1 klausimą būtų teigiamas, ar Reglamento (EB) Nr. 261/2004 5 straipsnio 1 dalies c punkto iii papunktis turi būti aiškinamas taip, kad keleivis turi teisę į kompensaciją pagal šio reglamento 7 straipsnio 1 dalį, net jei jis pagal pasiūlytą kitą maršrutą galutinę paskirties vietą pagal planą pasiektų praėjus ne daugiau nei dviem valandoms po atšaukto skrydžio tvarkaraštyje numatyto atvykimo laiko, tačiau per šį terminą jis jos faktiškai nepasiekia?

         (1)  2004 m. vasario 11 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (EB) Nr. 261/2004, nustatantis bendras kompensavimo ir pagalbos keleiviams taisykles atsisakymo vežti ir skrydžių atšaukimo arba atidėjimo ilgam laikui atveju, panaikinantis Reglamentą (EEB) Nr. 295/91 (OL L 46, 2004, p. 1; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 7 sk., 8 t., p. 10).


title: Byla C-456/20 P: 2020 m. rugsėjo 21 d. Crédit agricole SA pateiktas apeliacinis skundas dėl 2020 m. liepos 8 d. Bendrojo Teismo (antroji išplėstinė kolegija) priimto sprendimo byloje T-576/18 Crédit agricole SA / ECB

text:
               2020 12 14

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 433/26

      2020 m. rugsėjo 21 d.Crédit agricole SA pateiktas apeliacinis skundas dėl 2020 m. liepos 8 d. Bendrojo Teismo (antroji išplėstinė kolegija) priimto sprendimo byloje T-576/18 Crédit agricole SA / ECB

      (Byla C-456/20 P)
      (2020/C 433/33)
      Proceso kalba: prancūzų

         Šalys

         Apeliantė: Crédit agricole SA, atstovaujama advokatų A. Champsaur ir A. Delors

         Kita proceso šalis: Europos Centrinis Bankas

         Apeliantės reikalavimai

                  —

                  Panaikinti 2020 m. liepos 8 d. Bendrojo Teismo sprendimo Crédit Agricole SA / ECB (byla T-576/18) rezoliucinės dalies 2 punktą, kuriuo buvo atmesti likę ieškovės reikalavimai panaikinti 2018 m. liepos 16 d. ECB sprendimą ECB/SSM/2018-FRCAG-75.

                  —

                  Patenkinti visus apeliantės pirmojoje instancijoje Bendrajame Teisme pateiktus reikalavimus.

                  —

                  Priteisti iš ECB visas bylinėjimosi išlaidas.

         Apeliacinio skundo pagrindai ir pagrindiniai argumentai

                  1.

                  Bendrasis Teismas padarė teisės klaidą taikydamas 2013 m. birželio 26 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) Nr. 575/2013 dėl prudencinių reikalavimų kredito įstaigoms ir investicinėms įmonėms 26 straipsnio 3 dalį ir pažeidė švelnesnio baudžiamojo teisės akto taikymo atgaline data principą, nes konstatavo, kad apeliantė padarė pažeidimą skelbdama informaciją pagal trečiąjį ramstį ir pateikdama 2016 m. antrojo ketvirčio COREP ataskaitą.

                  2.

                  Bendrasis Teismas padarė teisės klaidą ir nesilaikė pareigos motyvuoti, nepateikęs atsakymo į pagrindą, grindžiamą tuo, kad sprendimu ECB/SSM/2018-FRCAG-75 buvo pažeistas teisinio saugumo principas, taip pat jis pažeidė teisinio saugumo principą konstatuodamas Reglamento Nr. 575/2013 26 straipsnio 3 dalies pažeidimą, nors pats aiškiai pripažino, kad ši nuostata nėra aiški.

                  3.

                  Bendrasis Teismas pažeidė 2013 m. spalio 15 d. Tarybos Reglamento (ES) 1024/2013 18 straipsnio 1 dalį, pavesdamas ECB specialius uždavinius, susijusius su rizikos ribojimu pagrįstos kredito įstaigų priežiūros politika, ir nesilaikė pareigos motyvuoti, nes nepagrindė apeliantės neatsargaus elgesio.

                  4.

                  Bendrasis Teismas padarė teisės klaidą ir nesilaikė pareigos motyvuoti, nepateikęs atsakymo į pagrindą, grindžiamą tuo, kad sprendimu ECB/SSM/2018-FRCAG-75 buvo pažeistas proporcingumo principas ir vienodo požiūrio principas, taip pat jis pažeidė abu šiuos principus, nes netiesiogiai pripažino, kad sankcija iš principo buvo pagrįsta.


title: Byla C-457/20 P: 2020 m. rugsėjo 21 d. Crédit agricole Corporate and Investment Bank pateiktas apeliacinis skundas dėl 2020 m. liepos 8 d. Bendrojo Teismo (antroji išplėstinė kolegija) priimto sprendimo byloje T-577/18 Crédit agricole Corporate and Investment Bank / ECB

text:
               2020 12 14

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 433/27

      2020 m. rugsėjo 21 d.Crédit agricole Corporate and Investment Bank pateiktas apeliacinis skundas dėl 2020 m. liepos 8 d. Bendrojo Teismo (antroji išplėstinė kolegija) priimto sprendimo byloje T-577/18 Crédit agricole Corporate and Investment Bank / ECB

      (Byla C-457/20 P)
      (2020/C 433/34)
      Proceso kalba: prancūzų

         Šalys

         Apeliantas: Crédit agricole Corporate and Investment Bank, atstovaujama advokatų A. Champsaur ir A. Delors

         Kita proceso šalis: Europos Centrinis Bankas

         Apelianto reikalavimai

                  —

                  Panaikinti 2020 m. liepos 8 d. Bendrojo Teismo sprendimo Crédit Agricole Corporate and Investment Bank / ECB (byla T-576/18) rezoliucinės dalies 2 punktą, kuriuo buvo atmesti likę ieškovo reikalavimai panaikinti 2018 m. liepos 16 d. ECB sprendimą ECB/SSM/2018-FRCAG-76.

                  —

                  Patenkinti visus Crédit Agricole Corporate and Investment Bank pirmojoje instancijoje Bendrajame Teisme pateiktus reikalavimus.

                  —

                  Priteisti iš ECB visas bylinėjimosi išlaidas.

         Apeliacinio skundo pagrindai ir pagrindiniai argumentai

      Trimis apeliacinio skundo pagrindais apeliantas tvirtina, kad:

                  1.

                  Bendrasis Teismas padarė teisės klaidą ir nesilaikė pareigos motyvuoti, nepateikęs atsakymo į pagrindą, grindžiamą tuo, kad sprendimu ECB/SSM/2018-FRCAG-76 buvo pažeistas teisinio saugumo principas, taip pat jis pažeidė teisinio saugumo principą konstatuodamas 2013 m. birželio 26 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) Nr. 575/2013 dėl prudencinių reikalavimų kredito įstaigoms ir investicinėms įmonėms 26 straipsnio 3 dalies pažeidimą, nors pats aiškiai pripažino, kad ši nuostata nėra aiški.

                  2.

                  Bendrasis Teismas pažeidė 2013 m. spalio 15 d. Tarybos Reglamento (ES) 1024/2013 18 straipsnio 1 dalį, pavesdamas ECB specialius uždavinius, susijusius su rizikos ribojimu pagrįstos kredito įstaigų priežiūros politika, ir nesilaikė pareigos motyvuoti, nes nepagrindė apelianto neatsargaus elgesio.

                  3.

                  Bendrasis Teismas padarė teisės klaidą ir nesilaikė pareigos motyvuoti, nepateikęs atsakymo į pagrindą, grindžiamą tuo, kad sprendimu ECB/SSM/2018-FRCAG-76 buvo pažeistas proporcingumo principas ir vienodo požiūrio principas, taip pat jis pažeidė abu šiuos principus, nes netiesiogiai pripažino, kad sankcija iš principo buvo pagrįsta.


title: Byla C-458/20 P: 2020 m. rugsėjo 21 d. CA Consumer Finance pateiktas apeliacinis skundas dėl 2020 m. liepos 8 d. Bendrojo Teismo (antroji išplėstinė kolegija) priimto sprendimo byloje T-578/18 CA Consumer Finance / ECB

text:
               2020 12 14

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 433/28

      2020 m. rugsėjo 21 d.CA Consumer Finance pateiktas apeliacinis skundas dėl 2020 m. liepos 8 d. Bendrojo Teismo (antroji išplėstinė kolegija) priimto sprendimo byloje T-578/18 CA Consumer Finance / ECB

      (Byla C-458/20 P)
      (2020/C 433/35)
      Proceso kalba: prancūzų

         Šalys

         Apeliantė: CA Consumer Finance, atstovaujama advokatų A. Champsaur ir A. Delors

         Kita proceso šalis: Europos Centrinis Bankas

         Apeliantės reikalavimai

                  —

                  Panaikinti 2020 m. liepos 8 d. Bendrojo Teismo sprendimo CA Consumer Finance / ECB (byla T-578/18) rezoliucinės dalies 2 punktą, kuriuo buvo atmesti likę ieškovės reikalavimai panaikinti 2018 m. liepos 16 d. ECB sprendimą ECB/SSM/2018-FRCAG-77.

                  —

                  Patenkinti visus CA Consumer Finance pirmojoje instancijoje Bendrajame Teisme pateiktus reikalavimus ir

                  —

                  Priteisti iš ECB visas bylinėjimosi išlaidas.

         Apeliacinio skundo pagrindai ir pagrindiniai argumentai

      Trimis apeliacinio skundo pagrindais apeliantė tvirtina, kad:

                  1.

                  Bendrasis Teismas padarė teisės klaidą ir nesilaikė pareigos motyvuoti, nepateikęs atsakymo į pagrindą, grindžiamą tuo, kad sprendimu ECB/SSM/2018-FRCAG-77 buvo pažeistas teisinio saugumo principas, taip pat jis pažeidė teisinio saugumo principą konstatuodamas 2013 m. birželio 26 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) Nr. 575/2013 dėl prudencinių reikalavimų kredito įstaigoms ir investicinėms įmonėms 26 straipsnio 3 dalies pažeidimą, nors pats aiškiai pripažino, kad ši nuostata nėra aiški.

                  2.

                  Bendrasis Teismas pažeidė 2013 m. spalio 15 d. Tarybos Reglamento (ES) 1024/2013 18 straipsnio 1 dalį, pavesdamas ECB specialius uždavinius, susijusius su rizikos ribojimu pagrįstos kredito įstaigų priežiūros politika, ir nesilaikė pareigos motyvuoti, nes nepagrindė apeliantės neatsargaus elgesio.

                  3.

                  Bendrasis Teismas padarė teisės klaidą ir nesilaikė pareigos motyvuoti, nepateikęs atsakymo į pagrindą, grindžiamą tuo, kad sprendimu ECB/SSM/2018-FRCAG-77 buvo pažeistas proporcingumo principas ir vienodo požiūrio principas, taip pat jis pažeidė abu šiuos principus, nes netiesiogiai pripažino, kad sankcija iš principo buvo pagrįsta.


title: Byla C-462/20: 2020 m. rugsėjo 25 d. Tribunale di Milano (Italija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Associazione per gli Studi Giuridici sull’Immigrazione (ASGI) ir kt. / Presidenza del Consiglio dei Ministri – Dipartimento per le politiche della famiglia, Ministero dell’Economia e delle Finanze

text:
               2020 12 14

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 433/28

      2020 m. rugsėjo 25 d.Tribunale di Milano (Italija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Associazione per gli Studi Giuridici sull’Immigrazione (ASGI) ir kt. / Presidenza del Consiglio dei Ministri – Dipartimento per le politiche della famiglia, Ministero dell’Economia e delle Finanze

      (Byla C-462/20)
      (2020/C 433/36)
      Proceso kalba: italų

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

         Tribunale di Milano

         Šalys pagrindinėje byloje

         Pareiškėjos: Associazione per gli Studi Giuridici sull’Immigrazione (ASGI), Avvocati per niente onlus (APN), Associazione NAGA – Organizzazione di volontariato per l’Assistenza Socio-Sanitaria e per i Diritti di Cittadini Stranieri, Rom e Sinti

         Atsakovės: Presidenza del Consiglio dei Ministri – Dipartimento per le politiche della famiglia, Ministero dell’Economia e delle Finanze

         Prejudiciniai klausimai

                  1.

                  Ar pagal Direktyvos 2003/109/EB (1) 11 straipsnio 1 dalies d ar f punktus draudžiami tokie nacionalinės teisės aktai, kaip antai nagrinėjami šioje byloje, kuriuose numatyta, kad valstybės narės vyriausybė tik šios valstybės narės ir kitų Europos Sąjungos valstybių narių piliečiams išduoda dokumentą, suteikiantį teisę gauti nuolaidas apmokant už sutartį su šios valstybės narės vyriausybe sudariusių viešųjų ir privačių asmenų tiekiamas prekes ar teikiamas paslaugas, ir toks dokumentas neišduodamas šalyje ilgai gyvenantiems trečiųjų valstybių piliečiams?

                  2.

                  Ar pagal Direktyvos 2011/98/ES (2) 12 straipsnio 1 dalies e punktą, siejamą su Reglamento Nr. 2004/883/EB (3) 1 straipsnio z punktu ir 3 straipsnio 1 dalies j punktu arba Direktyvos 2011/98/ES 12 straipsnio 1 dalies g punktu, draudžiami tokie nacionalinės teisės aktai, kaip antai nagrinėjami šioje byloje, kuriuose numatyta, kad dokumentą, suteikiantį teisę gauti nuolaidas apmokant už sutartį su tos valstybės narės vyriausybe sudariusių viešųjų ir privačių asmenų tiekiamas prekes ar teikiamas paslaugas, valstybės narės vyriausybė gali išduoti tiktai tos valstybės narės ir kitų Europos Sąjungos valstybių narių piliečiams ir toks dokumentas neišduodamas trečiųjų valstybių piliečiams, minimiems Direktyvos 2011/98/ES 3 straipsnio 1 dalies b ir c punktuose?

                  3.

                  Ar pagal Direktyvos 2009/50/EB (4) 14 straipsnio 1 dalies e punktą, siejamą su Reglamento Nr. 2004/883/EB 1 straipsnio z punktu ir 3 straipsnio 1 dalies j punktu arba Direktyvos 2009/50/EB 14 straipsnio 1 dalies g punktu, draudžiama tokia nacionalinės teisės nuostata, kaip antai nagrinėjama šioje byloje, kurioje numatyta, kad dokumentą, suteikiantį teisę gauti nuolaidas apmokant už sutartį su tos valstybės narės vyriausybe sudariusių viešųjų ir privačių asmenų tiekiamas prekes ar teikiamas paslaugas, valstybės narės vyriausybė gali išduoti tiktai tos valstybės narės ir kitų Europos Sąjungos valstybių narių piliečiams ir toks dokumentas neišduodamas trečiųjų valstybių piliečiams, turintiems pagal Direktyvą 2009/50/EB išduotą ES mėlynąją kortelę?

                  4.

                  Ar pagal Direktyvos 2011/95/ES 29 straipsnį draudžiama tokia nacionalinės teisės nuostata, kaip antai nagrinėjama šioje byloje, pagal kurią dokumentą, suteikiantį teisę gauti nuolaidas apmokant už sutartį su tos valstybės narės vyriausybe sudariusių viešųjų ir privačių asmenų tiekiamas prekes ar teikiamas paslaugas, valstybės narės vyriausybė gali išduoti tiktai tos valstybės narės ir kitų Europos Sąjungos valstybių narių piliečiams ir toks dokumentas neišduodamas trečiųjų valstybių piliečiams, kuriems taikoma tarptautinė apsauga?

         (1)  2003 m. lapkričio 25 d. Tarybos direktyva 2003/109/EB dėl trečiųjų valstybių piliečių, kurie yra ilgalaikiai gyventojai, statuso (OL L 16, 2004, p. 44; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 19 sk., 6 t., p. 272).

         (2)  2011 m. gruodžio 13 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2011/98/ES dėl vienos prašymų išduoti vieną leidimą trečiųjų šalių piliečiams gyventi ir dirbti valstybės narės teritorijoje pateikimo procedūros ir dėl valstybėje narėje teisėtai gyvenančių trečiųjų šalių darbuotojų bendrų teisių (OL L 343, 2011, p. 1).

         (3)  2004 m. balandžio 29 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (EB) Nr. 883/2004 dėl socialinės apsaugos sistemų koordinavimo (OL L 166, 2004, p. 1; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 5 sk., 5 t., p. 72).

         (4)  2009 m. gegužės 25 d. Tarybos direktyva 2009/50/EB dėl trečiųjų šalių piliečių atvykimo ir apsigyvenimo sąlygų siekiant dirbti aukštos kvalifikacijos darbą (OL L 155, 2009, p. 17).


title: Byla C-467/20: 2020 m. rugsėjo 28 d. Amtsgericht Hamburg (Vokietija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje BC / Deutsche Lufthansa AG

text:
               2020 12 14

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 433/31

      2020 m. rugsėjo 28 d.Amtsgericht Hamburg (Vokietija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje BC / Deutsche Lufthansa AG

      (Byla C-467/20)
      (2020/C 433/38)
      Proceso kalba: vokiečių

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

         Amtsgericht Hamburg

         Šalys pagrindinėje byloje

         Ieškovas: BC

         Atsakovė: Deutsche Lufthansa AG

         Prejudiciniai klausimai

      Ar Reglamento Nr. 261/2004 (1) 5 straipsnio 1 dalies c punktą ir 7 straipsnio 1 dalį, siejamus su šio reglamento 3 straipsnio 5 dalimi, reikia aiškinti taip, kad jungiamojo skrydžio, kurį sudaro du skrydžiai pagal vieną užsakymą (t. y. su persėdimu) iš ne valstybės narės teritorijoje (trečiojoje šalyje) esančio oro uosto per trečiosios šalies oro uostą į valstybės narės teritorijoje esantį galutinės paskirties oro uostą, keleivis, kuris į galutinę paskirties vietą vėlavo atvykti trimis ar daugiau valandų dėl to, kad vėlavo pirmasis skrydis, kurį pagal bendrojo kodo sutartį vykdė oro vežėjas, įsteigtas trečiojoje šalyje, remdamasis šiuo reglamentu gali pareikšti ieškinį dėl kompensacijos Bendrijos oro vežėjui, iš kurio buvo užsakytas visas skrydis ir kuris vykdė tik antrąjį skrydį?

         (1)  2004 m. vasario 11 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (EB) Nr. 261/2004, nustatantis bendras kompensavimo ir pagalbos keleiviams taisykles atsisakymo vežti ir skrydžių atšaukimo arba atidėjimo ilgam laikui atveju, panaikinantis Reglamentą (EEB) Nr. 295/91 (OL L 46, 2004, p. 1; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 7 sk., 8 t., p. 10).


title: Byla C-470/20: 2020 m. rugsėjo 29 d. Riigikohus (Estija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje AS Veejaam, OÜ Espo / AS Elering

text:
               2020 12 14

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 433/31

      2020 m. rugsėjo 29 d.Riigikohus (Estija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje AS Veejaam, OÜ Espo / AS Elering

      (Byla C-470/20)
      (2020/C 433/39)
      Proceso kalba: estų

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

         Riigikohus

         Šalys pagrindinėje byloje

         Pareiškėjos: AS Veejaam, OÜ Espo

         Atsakovė: AS Elering

         Prejudiciniai klausimai

                  1.

                  Ar Sąjungos taisyklės dėl valstybės pagalbos, be kita ko, Komisijos komunikato dėl „2014–2020 m. Valstybės pagalbos aplinkos apsaugai ir energetikai gairių“ (1) 50 punkte numatytas skatinamojo poveikio reikalavimas, aiškintini taip, kad šias taisykles atitinka pagalbos schema, kuri atsinaujinančiosios energijos gamintojui suteikia galimybę prašyti valstybės pagalbos po to, kai jis pradėjo su projektu susijusius darbus, jei pagal nacionalinę nuostatą visiems gamintojams, atitinkantiems įstatyme numatytas sąlygas, suteikiama teisė į paramą, o kompetentingai institucijai šiuo atveju nesuteikiama diskrecijos?

                  2.

                  Ar laikytina, kad pagalbos skatinamojo poveikio bet kuriuo atveju nėra, jei investicija, dėl kurios teikiama pagalba, buvo padaryta dėl iš dalies pakeistų aplinkosaugos leidimo sąlygų, t. y. ir tada, kai pareiškėjas, kaip šioje byloje, dėl griežtesnių reikalavimų leidimui tikriausiai būtų nutraukęs veiklą, jei nebūtų gavęs valstybės pagalbos?

                  3.

                  Ar, atsižvelgiant į Europos Sąjungos Teisingumo Teismo argumentus Sprendime C-590/14 P (49, 50 punktai) (2), tokiu atveju, kai Komisija, kaip šioje byloje, ir esamą pagalbos schemą, ir planuojamus pakeitimus sprendimu dėl valstybės pagalbos paskelbė suderinamais su vidaus rinka, o valstybė, be kita ko, nurodė, kad esama pagalbos schema bus taikoma tik iki tam tikros dienos, kalbama apie naują pagalbą pagal Reglamento (ES) 2015/1589 (3) 1 straipsnio c punktą, jei remiantis galiojančiais teisės aktais esama pagalbos schema taikoma net po valstybės nurodytos galutinės datos?

                  4.

                  Ar tuo atveju, kai Komisija vėliau nusprendė neprieštarauti dėl pagalbos schemos, taikomos pažeidžiant SESV 108 straipsnio 3 dalį, asmenys, galintys prašyti veiklos pagalbos, turi teisę prašyti skirti pagalbą ir už laikotarpį iki Komisijos sprendimo, su sąlyga, kad nacionalinėse procesinėse nuostatose numatyta tokia galimybė?

                  5.

                  Ar pareiškėjas, pagal pagalbos schemą paprašęs veiklos pagalbos ir pradėjęs įgyvendinti projektą, kuris atitinka sąlygas, pripažintas suderinamomis su vidaus rinka, tuo metu, kai pagalbos schema buvo teisėtai taikoma, tačiau pateikęs paraišką dėl valstybės pagalbos tuo metu, kai pagalbos schema buvo pratęsta neinformavus Komisijos, turi teisę gauti pagalbą nepaisant SESV 108 straipsnio 3 dalyje įtvirtinto reglamentavimo?

         (1)  OL C 200, 2014, p. 1.

         (2)  2016 m. spalio 26 d. Teisingumo Teismo sprendimas byloje DEI / Komisija (C-590/14 P, EU:C:2016:797).

         (3)  2015 m. liepos 13 d. Tarybos reglamentas (ES) 2015/1589, nustatantis išsamias Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo 108 straipsnio taikymo taisykles (OL L 248, 2015, p. 9; klaidų ištaisymas OL L 186, 2017, p. 17).