title: Byla C-405/11 P: 2011 m. liepos 28 d. Europos Komisijos paduotas apeliacinis skundas dėl 2011 m. gegužės 17 d. Bendrojo Teismo sprendimo byloje T-1/08 Buczek Automotive prieš Komisiją

text:
               22.10.2011

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 311/19

         2011 m. liepos 28 d. Europos Komisijos paduotas apeliacinis skundas dėl 2011 m. gegužės 17 d. Bendrojo Teismo sprendimo byloje T-1/08 Buczek Automotive prieš Komisiją

   (Byla C-405/11 P)
   2011/C 311/32
   Proceso kalba: lenkų

      Šalys

      Apeliantė: Europos Komisija, atstovaujama A. Stobiecka-Kuik, T. Maxian Rusche

      Kitos proceso šalys: Buczek Automotive Sp. z o.o., Lenkijos Respublika

      Apeliantės reikalavimai

               —

               panaikinti 2011 m. gegužės 17 d. Bendrojo Teismo sprendimą byloje T-1/08 Buczek Automotive Sp. Z o. o. prieš Komisiją, kiek juo buvo panaikintas ginčijamas sprendimas;

               —

               priimti galutinį sprendimą šio apeliacinio skundo dalyku esančiais klausimais;

               —

               grąžinti bylą Bendrajam Teismui, kad būtų iš naujo išnagrinėti pirmojoje instancijoje pateikti likusieji kaltinimai;

               —

               atidėti bylinėjimosi išlaidų klausimo sprendimą.

      Apeliacinio skundo pagrindai ir pagrindiniai argumentai

   Savo apeliaciniame skunde Komisija pateikia du kaltinimus, būtent dėl SESV 107 straipsnio 1 dalies pažeidimo ir SESV 107 straipsnio 1 dalies, skaitomos kartu su SESV 296 straipsniu, ir 2004 m. Stojimo akto protokolo Nr. 8 dėl Lenkijos plieno pramonės restruktūrizavimo (1) (toliau — Protokolas Nr. 8) pažeidimo.
   Pirma, Komisijos teigimu, Bendrasis Teismas pažeidė SESV 107 straipsnio 1 dalį, nes vertino Komisijos taikytą privataus kreditoriaus kriterijų remdamasis neteisingu teisės standartu. Bendrasis Teismas nusprendė, kad Komisija privalėjo papildomai apskaičiuoti įvairių priverstinio išieškojimo priemonių teikiamą naudą ir turėjo palyginti įvairių priverstinio skolų viešosioms institucijoms išieškojimo procedūrų trukmę. Komisija teigia neprivalanti atlikti detalių skaičiavimų, o turi tik atsižvelgti į elementus, į kuriuos atsižvelgtų privatus kreditorius priimdamas sprendimą.
   Be to, anot Komisijos, Bendrasis Teismas pažeidė SESV 107 straipsnio 1 dalį, neteisingai perkelęs Komisijai įrodinėjimo pareigą, t. y. siekdamas atmesti argumentą dėl privataus kreditoriaus elgesio įpareigojęs ją pateikti papildomus įrodymus, be kita ko, dėl įvairių procedūrų trukmės ar pajamų iš įvairių veiksmingo skolų išieškojimo rūšių ar stadijų.
   Antra, Bendrasis Teismas pažeidė SESV 107 straipsnio 1 dalį kartu su SESV 296 straipsniu ir Protokolą Nr. 8, klaidingai pripažinęs, kad Komisija neįvykdė pareigos nurodyti motyvus, dėl kurių pagalba galėjo paveikti valstybių narių tarpusavio prekybą ir iškraipyti konkurenciją ar sukelti jai pavojų. Bendrasis Teismas visiškai neatsižvelgė į aplinkybę, kad nagrinėjamą pagalbą reikėjo pripažinti iškraipančia ar galinčia iškraipyti konkurenciją, remiantis pirmine teise, o būtent Protokolu Nr. 8, kuris yra teisinis sprendimo pagrindas, todėl papildomi sprendimo motyvai dėl poveikio prekybai ir konkurencijai nebuvo būtini.

      (1)  Aktas dėl Čekijos Respublikos, Estijos Respublikos, Kipro Respublikos, Latvijos Respublikos, Lietuvos Respublikos, Vengrijos Respublikos, Maltos Respublikos, Lenkijos Respublikos, Slovėnijos Respublikos ir Slovakijos Respublikos stojimo sąlygų ir sutarčių, kuriomis yra grindžiama Europos Sąjunga, pritaikomųjų pataisų — Protokolas Nr. 8 dėl Lenkijos plieno pramonės restruktūrizavimo (OL L 236, 2003 9 23, p. 948).


title: Byla T-493/09 P: 2010 m. gegužės 21 d. Y pateiktas apeliacinis skundas dėl 2009 m. spalio 7 d. Tarnautojų teismo sprendimo byloje F-29/08 Y prieš Komisiją

text:
               14.8.2010

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 221/46

         2010 m. gegužės 21 d. Y pateiktas apeliacinis skundas dėl 2009 m. spalio 7 d. Tarnautojų teismo sprendimo byloje F-29/08 Y prieš Komisiją

   (Byla T-493/09 P)
   ()
   2010/C 221/77
   Proceso kalba: prancūzų

      Šalys

      Apeliantė: Y (Briuselis, Belgija), atstovaujama advokato J. Van Rossum

      Kita proceso šalis: Europos Komisija

      Apeliantės reikalavimai

               —

               panaikinti 2009 m. spalio 7 d. Tarnautojų teismo priimtą sprendimą (byla F-29/08, Y prieš Komisiją) atmesti ieškovo ieškinį;

               —

               panaikinti 2007 m. gegužės 24 d. sprendimą atleisti ieškovą;

               —

               priteisti iš Komisijos sumokėti ieškovui atlyginimą, kurį jis ir toliau būtų gavęs, jei nebūtų anksčiau laiko nutraukta jo sutartis, bei visas išmokas, kurias ieškovas turi teisę gauti;

               —

               priteisti iš Komisijos sumokėti 500 000 eurų kompensaciją už patirtą moralinę žalą;

               —

               priteisti iš Komisijos bylinėjimosi išlaidas.

      Apeliacinio skundo pagrindai ir pagrindiniai argumentai

   Apeliaciniu skundu apeliantė prašo panaikinti 2009 m. spalio 7 d. Tarnautojų teismo priimtą sprendimą byloje Y prieš Komisiją (F-29/08) atmesti ieškovo ieškinį, kuriame jis prašė, pirma, panaikinti Komisijos sprendimą jį atleisti ir, antra, priteisti nuostolius.
   Apeliaciniam skundui pagrįsti apeliantė nurodo, kad Tarnautojų teismas padarė teisės klaidų:

               —

               laikydamas, kad Komisija neturėjo pareigos pasikonsultuoti su Ataskaitų komitetu, nors ši pareiga numatyta 2004 m. balandžio 7 d. Komisijos sprendime, kuriuo nustatomos įgyvendinimo taisyklės, susijusios su sutartininkų įdarbinimo ir darbo procedūromis;

               —

               laikydamas, kad apeliantė buvo teisėtai atleista, nors jai nebuvo suteikta galimybė pareikšti pastabų dėl Ataskaitų komiteto nuomonės, kuri jai nebuvo pateikta;

               —

               nusprendęs, kad tai, jog apeliantei nebuvo pateikta Ataskaitų komiteto nuomonė, nepažeidė jos gynybos teisių;

               —

               laikydamas, kad sprendimas atleisti iš pareigų nebuvo pagrįstas Ataskaitų komiteto nuomone, nors ši nuomonė buvo tiesiogiai nurodyta Sprendimo atleisti iš pareigų motyvuose;

               —

               laikydamas, kad institucija rėmėsi vien ataskaitoje apie apeliantės bandomąjį laikotarpį nurodytais kaltinimais ir įrodymais, nors iš šio sprendimo turinio matyti, kad jis pagrįstas teiginiais dėl pasyvios korupcijos;

               —

               laikydamas, kad sprendimas atleisti buvo teisėtai pagrįstas, nors jis pagrįstas kaltinimais ir įrodymais, atsiradusiais iki apeliantės kaip sutartininkės tarnybos pradžios ir

               —

               laikydamas, kad sprendimas atleisti apeliantę nebuvo tarnybinė sankcija, nors dėl apeliantei priskiriamų pažeidimų buvo pradėta tarnybinė procedūra, paremta tomis pačiomis faktinėmis aplinkybėmis ir veiksmais, kaip ir tie, kuriais remiamasi sprendime ją atleisti.


title: Byla C-212/10: 2011 m. birželio 16 d. Teisingumo Teismo (ketvirtoji kolegija) sprendimas byloje ( Wojewódzki Sąd Administracyjny w Gliwicach (Lenkijos Respublika) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Logstor ROR Polska Sp z o.o. prieš Dyrektor Izby Skarbowej w Katowicach (Apmokestinimas — Kapitalo mokestis — Direktyva 69/335/EEB — Netiesioginiai pritraukto kapitalo mokesčiai — Kapitalo bendrovės paskolos iš asmens, turinčio teisę į šios bendrovės pelno dalį, apmokestinimas — Valstybės narės teisė grąžinti apmokestinimą, kuris nebegaliojo jos stojimo į Europos Sąjungą dieną)

text:
               6.8.2011

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 232/9

         2011 m. birželio 16 d. Teisingumo Teismo (ketvirtoji kolegija) sprendimas byloje (Wojewódzki Sąd Administracyjny w Gliwicach (Lenkijos Respublika) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Logstor ROR Polska Sp z o.o. prieš Dyrektor Izby Skarbowej w Katowicach

   (Byla C-212/10) (1)

   (Apmokestinimas - Kapitalo mokestis - Direktyva 69/335/EEB - Netiesioginiai pritraukto kapitalo mokesčiai - Kapitalo bendrovės paskolos iš asmens, turinčio teisę į šios bendrovės pelno dalį, apmokestinimas - Valstybės narės teisė grąžinti apmokestinimą, kuris nebegaliojo jos stojimo į Europos Sąjungą dieną)
   2011/C 232/14
   Proceso kalba: lenkų

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Wojewódzki Sąd Administracyjny w Gliwicach

      Šalys pagrindinėje byloje

      Ieškovė: Logstor ROR Polska Sp z o.o.

      Atsakovas: Dyrektor Izby Skarbowej w Katowicach

      Dalykas

   Prašymas priimti prejudicinį sprendimą — Wojewódzki Sąd Administracyjny w Gliwicach — 1969 m. liepos 17 d. Tarybos direktyvos 69/335/EEB dėl netiesioginių mokesčių, taikomų kapitalui pritraukti [dėl netiesioginių pritraukto kapitalo mokesčių] (OL L 249, p. 25; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 9 sk., 1 t., p. 11), iš dalies pakeistos 1985 m. birželio 10 d. Direktyva 85/303/EEB (OL L 156, p. 23; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 9 sk., 1 t., p. 122) 4 straipsnio 2 dalies išaiškinimas — Valstybės narės teisė grąžinti mokestį, kurio buvo atsisakyta nuo jos įstojimo į Europos Sąjungą dienos — Kapitalo mokestis — Kapitalo bendrovės paskolos, paimtos iš asmens, kuris turi teisę į jos pelno dalį, apmokestinimas.

      Rezoliucinė dalis

   1969 m. liepos 17 d. Tarybos direktyvos 69/335/EEB dėl netiesioginių mokesčių, taikomų kapitalui pritraukti, iš dalies pakeistos 1985 m. birželio 10 d. Tarybos direktyva 85/303/EEB, 4 straipsnio 2 dalis aiškintina taip, kad ja draudžiama valstybei narei grąžinti kapitalo mokesčio taikymą kapitalo bendrovės imamai paskolai, kai kreditorius turi teisę į šios bendrovės pelno dalį, jeigu prieš tai valstybė narė atsisakė taikyti šį mokestį.

      (1)  OL C 209, 2010 7 31.


title: Byla T-690/13: 2013 m. gruodžio 31 d. pareikštas ieškinys byloje Invivo prieš OLAF

text:
               19.5.2014

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 151/20

         2013 m. gruodžio 31 d. pareikštas ieškinys byloje Invivo prieš OLAF

   (Byla T-690/13)
   2014/C 151/26
   Proceso kalba: anglų

      Šalys

      Ieškovė: Invivo Ltd (Abinskas, Rusija), atstovaujama advokato T. Huopalainen

      Atsakovė: Europos kovos su sukčiavimu tarnyba (OLAF)

      Reikalavimai

   Ieškovė Bendrojo Teismo prašo:

               —

               išnagrinėti, ar atsakovės neveikimas byloje OF/2013/0902 po to, kai ieškovė paragino ją imtis veiksmų, nėra neteisėtas,

               —

               nurodyti atsakovei imtis veiksmų.

      Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

   Grįsdama ieškinį ieškovė remiasi vienu ieškinio pagrindu, siejamu su neveikimu pagal SESV 265 straipsnį, nes kalbama apie finansinius ES interesus, kaip tai suprantama pagal Reglamento Nr. 1073/1999 (1) 1 straipsnį, kai pagalbą teikianti nacionalinė agentūra didžiąją dalį savo lėšų gauna iš ES ir kai tariamu pažeidėju yra teisės subjektai mažiausiai iš dviejų valstybių narių.

      (1)  1999 m. gegužės 25 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (EB) Nr. 1073/1999 dėl Europos kovos su sukčiavimu tarnybos (OLAF) atliekamų tyrimų (OL L 136, 1999, p. 1; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 1 sk., 3 t., p. 91).


title: Byla C-407/07 2008 m. gruodžio 11 d. Teisingumo Teismo (trečioji kolegija) sprendimas byloje ( Hoge Raad der Nederlanden (Nyderlandai) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Stichting Centraal Begeleidingsorgaan voor de Intercollegiale Toetsing prieš Staatssecretaris van Financiën (Šeštoji PVM direktyva — 13 straipsnio A skirsnio 1 dalies f punktas — Atleidimas nuo mokesčio — Sąlygos — Nepriklausomų grupių teikiamos paslaugos — Vienam ar keliems grupės nariams teikiamos paslaugos)

text:
               7.2.2009

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 32/8

         2008 m. gruodžio 11 d. Teisingumo Teismo (trečioji kolegija) sprendimas byloje (Hoge Raad der Nederlanden (Nyderlandai) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Stichting Centraal Begeleidingsorgaan voor de Intercollegiale Toetsing prieš Staatssecretaris van Financiën

   (Byla C-407/07) (1)

   (Šeštoji PVM direktyva - 13 straipsnio A skirsnio 1 dalies f punktas - Atleidimas nuo mokesčio - Sąlygos - Nepriklausomų grupių teikiamos paslaugos - Vienam ar keliems grupės nariams teikiamos paslaugos)
   (2009/C 32/13)
   Proceso kalba: olandų
   Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas
   Hoge Raad der Nederlanden
   Šalys pagrindinėje byloje
   Ieškovė: Stichting Centraal Begeleidingsorgaan voor de Intercollegiale Toetsing
   Atsakovas: Staatssecretaris van Financiën
   Dalykas
   Prašymas priimti prejudicinį sprendimą — Hoge Raad der Nederlanden — 1977 m. gegužės 17 d. Šeštosios Tarybos direktyvos 77/388/EEB dėl valstybių narių apyvartos mokesčių įstatymų derinimo — Bendra pridėtinės vertės mokesčio sistema: vienodas vertinimo pagrindas (OL L 145, p. 1; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 9 sk., 1 t., p. 23) 13 straipsnio A dalies 1 dalies f punkto aiškinimas — Paslaugos, kurias teikia nepriklausomos asmenų grupės, tiesiogiai būtinos jų nariams atleistai nuo mokesčio arba nesančiai mokesčio objektu veiklai vykdyti
   Rezoliucinė dalis
   1977 m. gegužės 17 d. Šeštosios Tarybos direktyvos 77/388/EEB dėl valstybių narių apyvartos mokesčių įstatymų derinimo — Bendra pridėtinės vertės mokesčio sistema: vienodas vertinimo pagrindas 13 straipsnio A skirsnio 1 dalies f punktą reikia aiškinti taip, jog, jei yra tenkinamos kitos šioje nuostatoje numatytos sąlygos, nepriklausomų grupių savo nariams teikiamoms paslaugoms yra taikomas šioje nuostatoje numatomas atleidimas nuo mokesčio, net jei šios paslaugos yra teikiamos tik vienam ar keliems nariams.

      (1)  OL C 283, 2007 11 24.


title: Byla C-193/06 P  2006 m. balandžio 24 d. Société des Produits Nestlé SA  pateiktas apeliacinis skundas dėl  2006 m. vasario 22 d.  Pirmosios instancijos teismo (pirmoji kolegija) sprendimo byloje T-74/04  Société des produits Nestlé SA prieš Vidaus rinkos derinimo tarnybą (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui) (VRDT),  į bylą įstojusi šalis  Quick restaurants SA

text:
               15.7.2006

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 165/14

         2006 m. balandžio 24 d.Société des Produits Nestlé SA pateiktas apeliacinis skundas dėl 2006 m. vasario 22 d. Pirmosios instancijos teismo (pirmoji kolegija) sprendimo byloje T-74/04 Société des produits Nestlé SA prieš Vidaus rinkos derinimo tarnybą (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui) (VRDT), į bylą įstojusi šalis Quick restaurants SA

   (Byla C-193/06 P)
   (2006/C 165/25)
   Proceso kalba: prancūzų
   Šalys

      Apeliantė: Société des Produits Nestlé SA, atstovaujama advokato D. Masson

      Kitos proceso šalys: Vidaus rinkos derinimo tarnyba (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui) (VRDT) ir Quick restaurants SA

   Apeliantės reikalavimai

               —

               Panaikinti 2006 m. vasario 22 d. EB Pirmosios instancijos teismo sprendimą byloje T-74/04.

               —

               Priteisti iš VRDT visas bylinėjimosi išlaidas.

         Apeliacinio skundo pagrindai ir pagrindiniai argumentai
   Apeliantės teigimu Pirmosios instancijos teismas padarė teisės klaidą neįvertindamas nagrinėjamo ženklo visumoje ir
         in concreto
      , kadangi tai yra ženklas, sudarytas iš gerai žinomo personažo ir jo vardo, todėl šiuo atveju šio sudėtinio ženklo vaizdiniai ir žodiniai elementai negali būti atskirti.
   Be to, Pirmosios instancijos teismas vertindamas supainiojimo galimybę ir neatsižvelgdamas į visus reikšmingus elementus tiek apeliantės prašomo įregistruoti ženklo, tiek ir įstojusios į bylą šalies žodinio ženklo atveju neteisingai išaiškino 1993 m. gruodžio 20 d. Tarybos reglamento (EB) Nr. 40/94 dėl bendrijos prekių ženklo (1) 8 straipsnio 1 dalies b punkto nuostatas.
   Galiausia, analizuodamas tik dalį į bylą įstojusios šalies proteste nurodytų teisių, Pirmosios instancijos teismas neteisingai aiškino taisykles, susijusias su protestu dėl ženklo.

      (1)  OL L 11, 1994, p. 1


title: Byla T-491/14: 2014 m. birželio 30 d. pareikštas ieškinys byloje Bodegas Muga/Komisija

text:
               25.8.2014

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 282/51

         2014 m. birželio 30 d. pareikštas ieškinys byloje Bodegas Muga/Komisija

   (Byla T-491/14)
   2014/C 282/67
   Proceso kalba: ispanų

      Šalys

      Ieškovė: Bodegas Muga, SL (Haras, Ispanija), atstovaujama advokatų J. L. Buendía Sierra, E. Abad Valdenebro, R. Calvo Salinero ir A. Lamadrid de Pablo

      Atsakovė: Europos Komisija

      Reikalavimai

   Ieškovė Bendrojo Teismo prašo:

               —

               panaikinti ginčijamą sprendimą tiek, kiek Komisija jame visas priemones, kurios tariamai sudaro IFNS, kvalifikuoja kaip naują ir su vidaus rinka nesuderinamą valstybės pagalbą;

               —

               nepatenkinus šio reikalavimo, panaikinti ginčijamo sprendimo 1 ir 4 straipsnius, kuriuose EIG investuotojai identifikuojami kaip tariamos pagalbos gavėjai ir kaip vieninteliai nurodymo susigrąžinti adresatai;

               —

               nepatenkinus ir šio reikalavimo, panaikinti ginčijamo sprendimo 4 straipsnį tiek, kiek jame nurodyta susigrąžinti tariamą pagalbą akivaizdžiai pažeidžiant bendruosius ES teisės principus;

               —

               bet kuriuo atveju panaikinti ginčijamo sprendimo 4 straipsnį tiek, kiek jame priimtas sprendimas dėl investuotojų ir kitų subjektų sudarytų privačių sutarčių teisėtumo, ir

               —

               priteisti iš Komisijos bylinėjimosi išlaidas.

      Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

   Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai analogiški pateiktiems byloje T-700/13, Bankia/Komisija.


title: Byla C-409/13: 2013 m. liepos 18 d. pareikštas ieškinys byloje Europos Sąjungos Taryba prieš Europos Komisiją

text:
               21.9.2013

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 274/15

         2013 m. liepos 18 d. pareikštas ieškinys byloje Europos Sąjungos Taryba prieš Europos Komisiją

   (Byla C-409/13)
   2013/C 274/27
   Proceso kalba: prancūzų

      Šalys

      Ieškovė: Europos Sąjungos Taryba, atstovaujama G. Maganza, A. de Gregorio Merino ir I. Gurov

      Atsakovė: Europos Komisija

      Ieškovės reikalavimai

               —

               Panaikinti 2013 m. gegužės 8 d. Komisijos sprendimą, kuriuo ji nusprendė atsiimti savo pasiūlymą dėl Europos Parlamento ir Tarybos reglamento, nustatančio bendrąsias nuostatas dėl makrofinansinės pagalbos trečiosioms šalims.

               —

               Priteisti iš Europos Komisijos bylinėjimosi išlaidas.

      Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

   Taryba nurodo tris pagrindus, kuriais grindžia savo ieškinį, kuriuo siekia, kad būtų panaikintas Komisijos sprendimas atsiimti reglamento pasiūlymą vėlyvoje įprastos teisėkūros procedūros pirmojo svarstymo stadijoje.
   Pirmiausia Taryba tvirtina, kad atsiėmus reglamento pasiūlymą smarkiai pažeidžiamas ESS 13 straipsnio 2 dalyje numatytas įgaliojimų suteikimo principas, taip pat institucijų pusiausvyros principas. Tarybos teigimu, jokia Sutarčių nuostata Komisijai aiškiai nesuteikia bendrosios prerogatyvos atsiimti pasiūlymą, kurį ji pateikė Sąjungos teisės aktų leidėjui. Net jeigu Taryba neginčija, kad pagal SESV 293 straipsnio 2 dalį tokia galimybė atsiimti pasiūlymą egzistuoja, Komisija negali ja naudotis savavališkai ar piktnaudžiaudama. Taryba mano, kad atsiimti tokį pasiūlymą smarkiai pažengusioje teisėkūros procedūros stadijoje reikštų, kad Komisijai suteikiama tarsi veto teisė abiejų Sąjungos teisės aktų leidėjų atžvilgiu. Taip Komisija būtų prilyginta pastariesiems ir dėl to būtų pažeista SESV 294 straipsnyje numatyta įprasta teisėkūros procedūra, viršyti SESV 293 straipsnio 2 dalyje nustatyti Komisijos teisės aktų leidybos iniciatyvos įgaliojimai, o SESV 293 straipsnio 1 dalyje įtvirtinta Tarybos teisė daryti pataisas taptų neveiksminga. Tarybos nuomone, toks pasinaudojimas galimybe atsiimti pasiūlymą prieštarautų SESV 10 straipsnio 1 ir 2 dalims, nes Komisija įgyvendintų ne vykdomąsias funkcijas, bet dalyvautų teisėkūros procedūroje tokiomis pačiomis teisėmis kaip ir institucijos, disponuojančios demokratiniu teisėtumu.
   Antra, atsiimtu reglamento pasiūlymu taip pat būtų pažeistas ESS 13 straipsnio 2 dalyje numatytas lojalaus bendradarbiavimo principas. Taryba teigia, kad reglamento pasiūlymas buvo atsiimtas labai pavėluotai. Nors vykstant pirmajam svarstymui buvo surengta daug trišalių susitikimų, tačiau Komisija reglamento pasiūlymą atsiėmė tą dieną, kai Parlamentas ir Taryba rengėsi parafuoti pasiektą kompromisą. Be to, Taryba kaltina Komisiją tuo, kad prieš atsiimdama pasiūlymą, ji neišnaudojo visų egzistuojančių procedūros galimybių pagal Tarybos darbo tvarkos taisykles.
   Galiausiai Taryba tvirtina, kad ginčijamu pasiūlymo atsiėmimo aktu nebuvo laikytasi SESV 296 straipsnio antroje pastraipoje nustatyto reikalavimo motyvuoti aktus. Taryba kaltina Komisiją tuo, kad ji nepateikė jokio paaiškinimo dėl savo sprendimo atsiimti pasiūlymą ir šio sprendimo niekur nepaskelbė.


title: Byla T-459/08 2008 m. spalio 6 d. pareikštas ieškinys byloje EuroChem prieš Tarybą

text:
               20.12.2008

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 327/37

         2008 m. spalio 6 d. pareikštas ieškinys byloje EuroChem prieš Tarybą

   (Byla T-459/08)
   (2008/C 327/66)
   Proceso kalba: anglų
   Šalys

      Ieškovės: EuroChem Mineral ir Chemical Company OAO (EuroChem MCC) (Maskva, Rusija), atstovaujama advokatų P. Vander Schueren ir B. Evtimov

      Atsakovė: Europos Sąjungos Taryba
   Ieškovės reikalavimai

               —

               Panaikinti 2008 m. liepos 8 d. Tarybos reglamentą (EB) Nr. 661/2008, kuriuo po priemonių galiojimo termino peržiūros pagal Reglamento (EB) Nr. 384/96 11 straipsnio 2 dalį ir po dalinės tarpinės peržiūros pagal 11 straipsnio 3 dalį importuojamam Rusijos kilmės amonio nitratui nustatomas galutinis antidempingo muitas (1) tiek, kiek juo nustatomas antidempingo muitas ieškovėms, jų dukterinėms įmonėms ir su jomis susijusioms įmonėms, nurodytoms ginčijamo reglamento 23 konstatuojamosios dalies a ir c punktuose ir 1 straipsnio 2 dalies a punkte bei 2 straipsnio 2 dalies a punkte.

               —

               Priteisti iš Tarybos bylinėjimosi išlaidas.

         Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai
   Pagrįsdamos ieškinį, ieškovės pateikia du panaikinimo pagrindus. Antrąjį pagrindą sudaro trys dalys.
   Pirma, ieškovės teigia, kad Taryba ir Komisija pažeidė pagrindinio reglamento (2) 11 straipsnio 3 dalį ir (arba) pažeidė esminį procedūros reikalavimą, atsisakydamos kartu su priemonių galiojimo termino peržiūra sava iniciatyva pradėti žalos ir išvadų dėl žalos skirtumo tarpinę peržiūrą, ir atitinkamai padarė akivaizdžią vertinimo klaidą, priemonių galiojimo termino peržiūros metu nustatydamos, kad gali būti vėl padaryta žala.
   Antra, ieškovės tvirtina, kad Taryba ir Komisija klaidingai nustatė per dalinę tarpinę peržiūrą ieškovėms taikomą normaliąją vertę, o tai lėmė dirbtinį jos padidinimą, ir klaidingai palygino ją su eksporto kaina, taigi klaidingai nustatė dempingą, tuo pažeisdamos pagrindinio reglamento 1 ir 2 straipsnius, padarydamos kelias akivaizdžias vertinimo klaidas ir pažeisdamos pagrindinius Bendrijos teisės principus.
   Ieškovės konkrečiau tvirtina, kad Taryba ir Komisija padarė teisės klaidą ir pažeidė pagrindinio reglamento 2 straipsnio 3 dalį ir 5 straipsnį bei jų teisinį kontekstą, nustatytą to paties reglamento 1 ir 2 straipsniuose, neatsižvelgdamos į didžiąją dalį ieškovių gamybos sąnaudų kaip į nepatikimas ir (arba) de facto taikydamos ne rinkos ekonomikos metodiką didžiajai ieškovėms taikomos normaliosios vertės daliai nustatyti.
   Komisija, nusprendusi pradėti dujų kainų koregavimą, pažeidė 2 straipsnio 5 dalies antrą sakinį ir (arba) padarė akivaizdžią vertinimo klaidą bei nepateikė pakankamai motyvų, dėl kurių koreguodama dujų kainą rėmėsi Bendrijos dujų kaina Vaidhauze (Vokietija) ir neatskaitė kitų sumų.
   Galiausiai, ieškovės nurodo, kad Taryba ir Komisija pažeidė pagrindinio reglamento 2 straipsnio 10 dalį ir padarė akivaizdžią aplinkybių vertinimo klaidą, iš ieškovių eksporto kainos išskaitydamos pardavimo pirmam nepriklausomam pirkėjui išlaidas, administracines ir kitas bendras išlaidas bei komisinius susijusioms įmonėms, kurios su ieškovėmis sudaro vieningą ekonominį subjektą ir priklauso jų integraliam pardavimo skyriui.

      (1)  OL L 185, p. 1.

      (2)  1995 m. gruodžio 22 d. Tarybos reglamentas (EB) Nr. 384/96 dėl apsaugos nuo importo dempingo kaina iš Europos bendrijos narėmis nesančių valstybių (OL L 56, p. 1, 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k. 11 sk. 10 t. p. 45–64).


title: Byla T-359/04 The British Aggregates Association Limited, Healy Bros. Limited ir DK Trotter & Sons Limited 2004 m. rugpjūčio 30 d. pareikštas ieškinys Europos Bendrijų Komisijai

text:
               20.11.2004

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 284/22

         The British Aggregates Association Limited, Healy Bros. Limited ir DK Trotter & Sons Limited 2004 m. rugpjūčio 30 d. pareikštas ieškinys Europos Bendrijų Komisijai
   (Byla T-359/04)
   (2004/C 284/45)
   Proceso kalba: anglų
   2004 m. rugpjūčio 30 d. Europos Bendrijų Pirmosios instancijos teisme buvo pareikštas The British Aggregates Association Limited, įsteigtos Lanark (Jungtinė Karalystė), Healy Bros. Limited, įsteigtos Middleton, County Cork (Airija) ir DK Trotter & Sons, įsteigtos Manorhamilton, County Leitrim (Airija), atstovaujamų solicitor C. Pouncey ir advokato L. Van Den Hende, ieškinys Europos Bendrijų Komisijai.
   Ieškovas Pirmosios instancijos teismo prašo:

               —

               panaikinti 2004 m. gegužės 7 d. Komisijos sprendimą Nr. C(2004) 1614 final „Valstybės pagalba N 2/2004 Jungtinė Karalystė/Agregates Levy“;

               —

               priteisti iš Komisijos ieškovo patirtas bylinėjimosi išlaidas.

         Teisiniai pagrindai ir pagrindiniai argumentai
   2002 metais Jungtinėje Karalystėje įvestas Agregates Levy (skaldos mokestis), tam tikros skaldos gamybos aplinkosaugos mokestis. Tų pačių metų sprendimu Komisija padarė išvadą, kad nuostatos dėl Agregates Levy nėra valstybės pagalba. Ieškovas užginčijo šį sprendimą kitoje Pirmosios instancijos teismo byloje (1), teigdamas, kad Agregates Levy paveikė jo narių konkurencijos sąlygas.
   2004 m. sausio 5 d. Jungtinė Karalystė pateikė Komisijai pranešimą apie naują Agregates Levy nuolaidos schemą Šiaurės Airijai. Ginčijamu sprendimu Komisija pripažino, kad nauja schema yra suderinama su bendrąja rinka ir atmetė ieškovo skundą dėl šio sprendimo nepradėdama formalaus tyrimo proceso.
   Ieškiniui pagrįsti ieškovas, visų pirma, teigia, kad aptariama schema pažeidžia EB sutarties 23 ir 90 straipsnius, todėl negalėjo būti pripažinta suderinama su bendrąja rinka. Be to, ieškovas teigia, kad Komisija pažeidė savo pačios rekomendacijas dėl valstybės pagalbos aplinkos apsaugai (2) padarydama tris akivaizdžias vertinimo klaidas: pripažindama 20 % dydžio mokestį, mokėtiną mokesčio nuolaidos schemos reikalavimus atitinkančių įmonių, žymiu; klaidingai manydama, kad dėl naujos mokesčio nuolaidos schemos buvo nuspręsta nustatant Agregates Levy ir klaidingai konstatuodama, kad mokestis turi pastebimą teigiamą poveikį aplinkos apsaugai.
   Ieškovas taip pat teigia, kad Komisija ginčijamame sprendime nenurodė jo priėmimo motyvų, kaip reikalaujama EB sutarties 253 straipsnyje, pažeidė įpareigojimą pradėti formalų tyrimo procesą bei procedūrinius preliminaraus tyrimo įpareigojimus.

      (1)  Byla T-210/02, pranešta OL C 219, 2002 9 14, p. 23.

      (2)  Bendrijos rekomendacijos dėl valstybės pagalbos aplinkos apsaugai, OL C 37, 2001 2 3, p. 3.


title: Byla C-29/13: 2013 m. sausio 21 d. Administrativen sad Sofia-grad (Bulgarija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Global Trans Lodzhistik OOD prieš Nachalnik na Mitnitsa Stolichna

text:
               13.4.2013

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 108/15

         2013 m. sausio 21 d.Administrativen sad Sofia-grad (Bulgarija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Global Trans Lodzhistik OOD prieš Nachalnik na Mitnitsa Stolichna

   (Byla C-29/13)
   2013/C 108/32
   Proceso kalba: bulgarų

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Administrativen sad Sofia-grad

      Šalys pagrindinėje byloje

      Pareiškėja: Global Trans Lodzhistik OOD

      Atsakovas: Nachalnik na Mitnitsa Stolichna

      Prejudiciniai klausimai

               1.

               Ar remiantis 1992 m. spalio 12 d. Tarybos reglamento (EEB) Nr. 2913/92 nustatančio Bendrijos muitinės kodeksą (1), 243 straipsnio 1 dalimi, aiškinama kartu su šio reglamento 245 straipsniu ir teisės į gynybą ir res judicata principais, leidžiama nacionalinės teisės nuostata, kaip antai Zakon za mitnitsite (Muitų įstatymas) 220 ir 211a straipsniai, pagal kuriuos galima skųsti daugiau nei vieną muitinės sprendimą, kuriuo nustatoma papildoma skola muitinei siekiant vėliau ją išieškoti, ir net tuomet, kai pagrindinės bylos aplinkybėmis gali būti priimtas galutinis sprendimas nustatyti skolą muitinei, kaip jis suprantamas pagal 1993 m. liepos 2 d. Komisijos reglamento (EEB) Nr. 2454/93, išdėstančio Tarybos reglamento (EEB) Nr. 2913/92 įgyvendinimo nuostatas (2), 181a straipsnio 2 dalį?

               2.

               Ar Reglamento Nr. 2913/92 243 straipsnio 2 dalį dėl apskundimo teisės įgyvendinimo reikia aiškinti taip, kad joje nenumatyta, jog tam, kad būtų galima vykdyti teismo procesą, pirmiausia reikia administracine tvarka apskųsti galutinį sprendimą, kaip jis suprantamas pagal Reglamento Nr. 2454/93 181a straipsnio 2 dalį?

               3.

               Ar Reglamento Nr. 2454/93 181a straipsnio 2 dalį pagrindinės bylos aplinkybėmis reikia aiškinti taip, kad kai nesilaikoma šioje nuostatoje numatytos procedūros teisių būti išklausytam ir pareikšti prieštaravimus atžvilgiu, pažeidžiant šias taisykles priimtas muitinės sprendimas yra ne galutinis sprendimas pagal nurodytą nuostatą, o tik galutinio sprendimo priėmimo procedūros dalis? Ar kitu atveju šią nuostatą pagrindinės bylos aplinkybėmis reikia aiškinti taip, kad padarius minėtą procedūros pažeidimą priimtam sprendimui turi būti tiesiogiai taikoma teismo kontrolė ir teismas turi iš esmės išnagrinėti dėl to sprendimo paduotą skundą?

               4.

               Ar Reglamento Nr. 2454/93 181a straipsnio 2 dalį pagrindinės bylos aplinkybėmis ir atsižvelgiant į teisėtumo principą reikia aiškinti taip, kad kai nesilaikoma šioje nuostatoje numatytos procedūros teisių būti išklausytam ir pareikšti prieštaravimus atžvilgiu, pažeidžiant šias taisykles priimtas muitinės sprendimas yra niekinis dėl esminio procedūros trūkumo, kuris prilyginamas esminiam proceso taisyklių, kurių nesilaikymas nepriklausomai nuo konkrečių pažeidimo pasekmių sukelia teisinio veiksmo panaikinimą, pažeidimui, ir todėl teismas turi išnagrinėti dėl tokio sprendimo paduotą skundą, neturėdamas galimybės svarstyti grąžinti bylą nagrinėti administracinei institucijai, kad būtų teisėtai užbaigta procedūra?

      (1)  OL L 302, p. 1; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 2 sk., 4 t., p. 307.

      (2)  OL L 253, p. 1; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 2 sk., 6 t., p. 3.


title: Byla C-336/14: 2014 m. liepos 11 d. Amtsgericht Sonthofen (Vokietija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą baudžiamojoje byloje prieš Sebat Ince

text:
               29.9.2014

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 339/6

         2014 m. liepos 11 d.Amtsgericht Sonthofen (Vokietija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą baudžiamojoje byloje prieš Sebat Ince
   (Byla C-336/14)
   2014/C 339/07
   Proceso kalba: vokiečių

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Amtsgericht Sonthofen

      Šalys pagrindinėje baudžiamojoje byloje

   Sebat Ince

      Kita šalis: Staatsanwaltschaft Kempten

      Prejudiciniai klausimai

   I.   Dėl pirmojo kaltinimo (2012 m. sausis) ir dėl antrojo kaltinimo, apimančio laikotarpį iki 2012 m. birželio pabaigos:

               1a)

               Ar SESV 56 straipsnį reikia aiškinti taip, kad teisėsaugos institucijoms draudžiama taikyti sankcijas už tarpininkavimą sporto lažybose be Vokietijos leidimo už ES ribų licencijuotiems lažybų organizatoriams, kai tarpininkauti leidžiama tik Vokietijos leidimą turintiems organizatoriams, o Sąjungos teisei prieštaraujantys įstatymai („sporto lažybų monopolis“) nacionalinėms įstaigoms draudžia išduoti leidimą nevyriausybiniams lažybų organizatoriams?

               1b)

               Ar pasikeis atsakymas į 1a klausimą, jei vienoje iš 15 Vokietijos federacinių žemių, kurios kartu sukūrė valstybinį sporto lažybų monopolį ir kartu jį įgyvendina, valstybės institucijos draudimo procese arba baudžiamojoje byloje teigs, kad teisės aktuose įtvirtintas draudimas išduoti leidimą privatiems paslaugų teikėjams būtų netaikomas toje federacinėje žemėje, jeigu būtų gautas prašymas išduoti leidimą organizuoti lažybas arba joms tarpininkauti?

               1c)

               Ar ES teisės principai, ypač laisvė teikti paslaugas, taip pat Europos Sąjungos Teisingumo Teismo sprendimas byloje C-186/11 turi būti aiškinami kaip prieštaraujantys nuolatiniam, tariamai „prevenciniam“ draudimui tarpininkauti sporto lažybose tarptautiniu mastu ar sankcijų už šią veiklą taikymui, kai argumentuojama tuo, kad uždraudusi įstaiga priimdama sprendimą negalėjo „akivaizdžiai, t. y. be tolesnio tyrimo, nustatyti“, ar tarpininkavimo veikla atitiks visas esmines leidimo sąlygas – nekalbant apie valstybės monopolio išlygą?

               2)

               Ar Direktyva 98/34/EB (1) turi būti aiškinama kaip prieštaraujanti sankcijų taikymui už tarpininkavimą sporto lažybose ne ES valstybės narės licenciją turinčio lažybų organizatoriaus lošimo automatais be Vokietijos leidimo, kai valstybės kišimasis grindžiamas atskiros federacinės žemės įstatymu, apie kurį nebuvo pranešta ES Komisijai ir kuriame įtvirtintos pasibaigusios Valstybinės sutarties dėl azartinių lošimų (Staatsvertrag zum Glücksspielwesen, toliau – GlüStV) nuostatos?

         II.   Dėl antrojo kaltinimo, apimančio laikotarpį nuo 2012 m. liepos

               3)

               Ar SESV 56 straipsnis, skaidrumo pareiga, lygybės principas ir Sąjungos teisėje įtvirtintas nepotizmo draudimas turi būti aiškinami kaip prieštaraujantys sankcijų taikymui už tarpininkavimą ne ES valstybės narės licenciją turinčio lažybų organizatoriaus sporto lažybose be Vokietijos leidimo, kai devyneriems metams parengta Valstybinė sutartis dėl azartinių lošimų (Glücksspieländerungsstaatsvertrag, toliau – GlüÄndStV) įtvirtina „eksperimentinę sporto lažybų išlygą“, numatančią teorinę galimybę per septynerius metus išduoti daugiausia 20 koncesijų, taip pat ir nevyriausybiniams lažybų organizatoriams, o kaip būtina sąlyga tarpininkavimo leidimui nurodomas legalizavimas visose Vokietijos federacinėse žemėse, atsižvelgiant į šias aplinkybes:

                           a)

                           koncesijų išdavimo procedūrą vykdo ir su ja susijusiuose ginčuose dalyvauja koncesijas išduodanti tarnyba kartu su advokatų kontora, kuri reguliariai konsultuodavo daugelį federacinių žemių ir jų loterijų bendroves dėl Sąjungos teisei prieštaraujančio sporto lažybų monopolio, be to, atstovaudavo joms nacionaliniuose teismuose prieš privačius lažybų paslaugų teikėjus, taip pat kuriai buvo pavesta atstovauti valstybinėms institucijoms prejudicinių sprendimų procedūrose Markus Stoß (be kita ko, C-316/07, C-358/07, C-359/07, C-360/07, C-409/07 ir C-410/07, ECLI:EU:C:2010:504), Carmen Media Group Ltd (C-46/08, ECLI:EU:C:2010:505) ir Winner Wetten (C-409/06, ECLI:EU:C:2010:503);

                           b)

                           2012 m. rugpjūčio 8 d. ES oficialiajame leidinyje paskelbto koncesijos konkurso sąlygose nedetalizuojami nei minimalūs reikalavimai teikiamoms programoms, nei kitų reikalaujamų pareiškimų ir pažymų turinys, nei daugiausia 20 koncesininkų atrankos kriterijai, o išsamesnė informacija vadinamajame „informaciniame memorandume“ ir daugelyje kitų dokumentų buvo pateikta tik pasibaigus prašymų pateikimo terminui ir tik tiems kandidatams, kurie pateko į „antrąjį koncesijos procedūros etapą“;

                           c)

                           praėjus aštuoniems mėnesiams nuo procedūros pradžios, priešingai, nei buvo nurodyta skelbiant konkursą, koncesijas išduodanti tarnyba pakvietė tik 14 prašymų koncesijai gauti teikėjų asmeniškai pristatyti savo socialines ir saugumo programas, nes tik tiek pareiškėjų esą 100 % įvykdę minimalius reikalavimus koncesijai gauti, o praėjus 15 mėnesiui nuo procedūros pradžios, pranešė, kad nė vienas iš kandidatų nepateikė įrodymų, kad įvykdė minimalius reikalavimus, „patikrinti tuos įrodymus leidžiančia forma“;

                           d)

                           valstybinių loterijos bendrovių asociaciją apimanti valstybinė įmonė, prašymo koncesijai gauti teikėja (Ods Deutschland Sportwetten GmbH, toliau – Ods), yra viena iš tų 14 kandidatų, kurie buvo pakviesti į koncesijas išduodančią tarnybą pristatyti savo programas, tačiau vargu ar jai gali būti išduota koncesija dėl jos organizacinių sąsajų su sporto renginių organizatoriais, nes teisės aktai (GlüÄndStV 21 straipsnio 3 dalis) reikalauja griežtos takoskyros tarp aktyvaus sporto ir jį organizuojančių asociacijų bei sporto lažybų organizatorių ir jų tarpininkų;

                           e)

                           vienas iš reikalavimų siekiant koncesijos – pateikti „teisėtą lėšų, reikalingų planuojamoms sporto lažyboms rengti, kilmę“;

                           f)

                           koncesijas išduodanti tarnyba ir sprendimus dėl koncesijų išdavimo priimanti azartinių lošimų komisija, kurią sudaro federacinių žemių atstovai, nesinaudoja galimybe suteikti koncesiją privatiems lažybų organizatoriams, tačiau valstybinėms loterijų bendrovėms leidžiama be koncesijos organizuoti sporto lažybas, loterijas ir kitus azartinius lošimus, platinti ir reklamuoti juos visą šalį apimančiame komercinių priėmimo punktų tinkle dar vienerius metus po galimos koncesijos išdavimo datos.

      (1)  1998 m. birželio 22 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 98/34/EB, nustatanti informacijos apie techninius standartus ir reglamentus teikimo tvarką (OL L 204, p. 37; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 13 sk., 2 t., p. 337).


title: Byla T-22/14: 2014 m. lapkričio 11 d. Bendrojo Teismo nutartis byloje Bergallou/Parlamentas ir Taryba (Ieškinys dėl panaikinimo – Europos Sąjungos pareigūnų tarnybos nuostatų ir kitų Sąjungos tarnautojų įdarbinimo sąlygų reforma – Mažiau palankios sąlygos, susijusios su fiksuoto dydžio kelionės išlaidų kompensacija ir papildomomis atostogų dienomis, pridedamoms prie kasmetinių atostogų dėl kelionės laiko – Konkrečios sąsajos nebuvimas – Deliktinė atsakomybė – Priežastinis ryšys – Iš dalies akivaizdžiai nepriimtinas ir iš dalies visiškai teisiškai nepagrįstas ieškinys)

text:
               19.1.2015

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 16/39

      2014 m. lapkričio 11 d. Bendrojo Teismo nutartis byloje Bergallou/Parlamentas ir Taryba

      (Byla T-22/14) (1)

      (Ieškinys dėl panaikinimo - Europos Sąjungos pareigūnų tarnybos nuostatų ir kitų Sąjungos tarnautojų įdarbinimo sąlygų reforma - Mažiau palankios sąlygos, susijusios su fiksuoto dydžio kelionės išlaidų kompensacija ir papildomomis atostogų dienomis, pridedamoms prie kasmetinių atostogų dėl kelionės laiko - Konkrečios sąsajos nebuvimas - Deliktinė atsakomybė - Priežastinis ryšys - Iš dalies akivaizdžiai nepriimtinas ir iš dalies visiškai teisiškai nepagrįstas ieškinys)
      (2015/C 016/61)
      Proceso kalba: prancūzų

         Šalys

         Ieškovė: Amal Bergallou (Lot, Belgija), atstovaujama advokato M. Velardo

         Atsakovė: Europos Parlamentas, atstovaujamas L. Visaggio ir E. Taneva, ir Europos Sąjungos Taryba, atstovaujama M. Bauer ir A. Bisch

         Dalykas

      Pirma, pagal SESV 263 straipsnį pateiktas prašymas panaikinti 2013 m. spalio 22 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES, Euratomas) Nr. 1023/2013, kuriuo iš dalies keičiami Europos Sąjungos pareigūnų tarnybos nuostatai ir kitų Europos Sąjungos tarnautojų įdarbinimo sąlygos (OL L 287, p. 15), 1 straipsnio 65 dalies b punktą ir 67 dalies d punktą tiek, kiek šiose nuostatose teisė į kasmetinės kelionės išlaidų kompensavimą ir į šios kelionės laiką siejama su išmoka už darbą užsienyje arba ekspatriacijos išmoka, ir, antra, SESV 340 straipsniu pagrįstas prašymas atlyginti ieškovės tariamai patirtą turtinę ir neturtinę žalą.

         Rezoliucinė dalis

                  1.

                  Atmesti ieškinį.

                  2.

                  Amal Bergallou, be savo pačios bylinėjimosi išlaidų, padengia Europos Parlamento ir Europos Sąjungos Tarybos patirtas bylinėjimosi išlaidas.

                  3.

                  Nereikia priimti sprendimo dėl Europos Komisijos prašymo leisti įstoti į bylą.

         (1)  OL C 112, 2014 4 14.


title: Byla T-88/09: 2011 m. lapkričio 8 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Idromacchine ir kt. prieš Komisiją (Deliktinė atsakomybė — Valstybės pagalba — Komisijos sprendimas pradėti formalią tyrimo procedūrą — Trečiajai bendrovei žalą sukeliantys duomenys — Pakankamai akivaizdus teisės normos, suteikiančios teisių privatiems asmenims, pažeidimas — Profesionalios paslapties saugojimo pareiga — Neturtinė žala — Turtinė žala — Priežastinis ryšys — Delspinigiai ir palūkanos)

text:
               17.12.2011

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 370/23

         2011 m. lapkričio 8 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Idromacchine ir kt. prieš Komisiją

   (Byla T-88/09) (1)

   (Deliktinė atsakomybė - Valstybės pagalba - Komisijos sprendimas pradėti formalią tyrimo procedūrą - Trečiajai bendrovei žalą sukeliantys duomenys - Pakankamai akivaizdus teisės normos, suteikiančios teisių privatiems asmenims, pažeidimas - Profesionalios paslapties saugojimo pareiga - Neturtinė žala - Turtinė žala - Priežastinis ryšys - Delspinigiai ir palūkanos)
   2011/C 370/37
   Proceso kalba: italų

      Šalys

      Ieškovai: Idromacchine Srl (Porto Marghera, Italija); Alessandro Capuzzo (Miranas, Italija) ir Roberto Capuzzo (Moljano Venetas, Italija), atstovaujami advokatų W. Viscardini irG. Donà

      Atsakovė: Europos Komisija, atstovaujama D. Grespan ir E. Righini, padedamų advokato F. Ruggeri Laderchi

      Dalykas

   Ieškinys, kuriuo prašoma atlyginti žalą, tariamai patirtą dėl melagingos informacijos paskelbimo Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje, be kita ko, susijusios su Idromacchine gero vardo ir reputacijos pažeidimu 2004 m. gruodžio 30 d. Komisijos sprendime C(2002) 5426 galutinis „Valstybės pagalba — Italija — Valstybės pagalba N 586/2003, N 587/2003, N 589/2003 ir C 48/2004 (ex N 595/2003) — Cheminių medžiagų tanklaivio 3 metų pristatymo termino pratęsimas — Prašymas pateikti pastabas pagal [EB] 88 straipsnio 2 dalį.“

      Sprendimo rezoliucinė dalis

               1.

               Įpareigoti Europos Komisiją sumokėti Idromacchine Srl 20 000 eurų kompensaciją už šios bendrovės patirtą neturtinę žalą.

               2.

               Prie Idromacchine sumokėtinos kompensacijos turi būti pridėtos palūkanos už laikotarpį nuo 2005 m. vasario 18 d. iki šio sprendimo paskelbimo, apskaičiuotos dviem procentiniais punktais padidinus Europos Centrinio Banko (ECB) pagrindinėms refinansavimo operacijoms nustatytą palūkanų normą.

               3.

               Prie Idromacchine sumokėtinos kompensacijos turi būti pridėti delspinigiai už laikotarpį nuo šio sprendimo paskelbimo iki visiško šios kompensacijos sumokėjimo, apskaičiuoti dviem procentiniais punktais padidinus ECB pagrindinėms refinansavimo operacijoms nustatytą palūkanų normą.

               4.

               Atmesti likusią ieškinio dalį.

               5.

               Komisija padengia savo ir du trečdalius Idromacchine, Alessandro Capuzzo bei Roberto Capuzzo bylinėjimosi išlaidų, o šie padengia trečdalį savo bylinėjimosi išlaidų.

      (1)  OL C 102, 2009 5 1.


title: Byla T-433/13: 2013 m. rugpjūčio 20 d. pareikštas ieškinys byloje Petropars Iran ir kiti prieš Tarybą

text:
               26.10.2013

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 313/31

         2013 m. rugpjūčio 20 d. pareikštas ieškinys byloje Petropars Iran ir kiti prieš Tarybą

   (Byla T-433/13)
   2013/C 313/58
   Proceso kalba: anglų

      Šalys

      Ieškovės: Petropars Iran Co. (Kišas, Iranas), Petropars Oilfields Services Co. (Kišas), Petropars Aria Kish Operation and Management Co. (Teheranas, Iranas) ir Petropars Resources Engineering Kish Co. (Teheranas), atstovaujamos solisitoriaus S. Zaiwalla, solisitoriaus P. Reddy, baristerio R. Blakeley, ir solisitoriaus Z. Burbeza

      Atsakovė: Europos Sąjungos Taryba

      Reikalavimai

   Ieškovės Bendrojo Teismo prašo:

               —

               pripažinti negaliojančiais Sprendimo 2013/270 (1) II.I.B. priedo 1–4 punktus ir Reglamento Nr. 522/2013 (2) II.I.B. priedo 1–4 punktus ir (arba)

               —

               pripažinti Sprendimo 2010/413 (3) 20 straipsnio 1 dalies c punktą ir Reglamento Nr. 267/2012 (4) 23 straipsnio 2 dalies d punktą netaikytinais ieškovėms, ir

               —

               priteisti iš atsakovės su šiuo ieškiniu susijusias ieškovių išlaidas.

      Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

   Grįsdamos ieškinį ieškovės remiasi penkiais pagrindais.

               1.

               Pirmajame ieškinio pagrinde teigiama, kad nėra teisinio pagrindo ieškoves įtraukti į Tarybos sprendime 2013/270/BUSP ir Tarybos įgyvendinimo reglamente (ES) Nr. 522/2013 pateiktą sąrašą, nes nurodytas kiekvienos ieškovės įtraukimo į sąrašą pagrindas („į sąrašą įtraukto subjekto patronuojamoji įmonė“) nėra vienas iš įtraukimo į Tarybos reglamento Nr. 267/2012 arba Tarybos sprendimo 2010/413/BUSP sąrašą kriterijų.

               2.

               Antrajame ieškinio pagrinde teigiama, kad ieškovių įtraukimas į sąrašą yra neteisėtas tiek, kiek Taryba rėmėsi Reglamento Nr. 267/2012 23 straipsnio 2 dalies d punktu arba Sprendimo 2010/413 20 straipsnio 1 dalies c punktu, nes: 1) nė vienos ieškovės atveju nebuvo įvykdyti materialiniai įtraukimo į sąrašą pagal šias nuostatas kriterijai ir (arba) Taryba padarė akivaizdžią vertinimo klaidą, kai sprendė, ar kriterijai įvykdyti, ir 2) Taryba ieškoves į sąrašą įtraukė remdamasi įrodymais, kurių nepakanka nustatyti, kad kriterijai buvo įvykdyti, ir taip padarė (dar vieną) akivaizdžią vertinimo klaidą.

               3.

               Trečiajame ieškinio pagrinde teigiama, kad tiek, kiek Reglamento Nr. 267/2012 23 straipsnio 2 dalies d punktu ir (arba) Sprendimo 2010/413 20 straipsnio 1 dalies c punktu leidžiama įtraukti ieškoves į sąrašą remiantis vien tuo, kad jos yra bendrovės, patronuojamos į sąrašą įtrauktų subjektų (kurie savo ruožtu yra į sąrašą įtrauktų subjektų, kuriems neinkriminuojamas joks pažeidimas, patronuojamosios bendrovės), tie straipsniai yra neteisėti, nes prieštarauja proporcingumo principui ir turėtų būti paskelti netaikytinais ieškovėms.

               4.

               Ketvirtajame ieškinio pagrinde teigiama, kad ieškoves įtraukus į sąrašą bet kuriuo atveju buvo pažeistos Pagrindinių teisių chartijoje ar kituose Sąjungos teisės aktuose įtvirtintos pagrindinės jų teisės ir laisvės, be kita ko, teisė verstis prekyba ir užsiimti verslu ir teisė netrukdomai naudotis savo nuosavybe, ir (arba) buvo pažeistas proporcingumo principas. Be to, įtraukus į sąrašą buvo pažeisti atsargumo, aplinkos apsaugos ir žmonių sveikatos apsaugos ir saugos principai, nes tai gali sukelti didelės žalos paprastų Irano darbuotojų sveikatai ir saugai ir aplinkai.

               5.

               Penktajame ieškinio pagrinde teigiama, kad Taryba, priėmusi Tarybos sprendimą 2013/270/BUSP ir Tarybos įgyvendinimo reglamentą (ES) Nr. 522/2013, tiek, kiek jie taikomi ieškovėms, pažeidė procesinius reikalavimus, t. y. i) (trečiajai ir ketvirtajai) ieškovėms asmeniškai pranešti apie jų įtraukimą į sąrašą, ii) (visoms ieškovėms) pateikti tinkamus ir pakankamus motyvus ir iii) paisyti ieškovių teisių į gynybą ir teisės į veiksmingą teisminę apsaugą.

      (1)  2013 m. birželio 6 d. Tarybos sprendimas 2013/270/BUSP, kuriuo iš dalies keičiamas Sprendimas 2010/413/BUSP dėl ribojamųjų priemonių Iranui (OL L 156, 2013, p. 10).

      (2)  2013 m. birželio 6 d. Tarybos įgyvendinimo reglamentas (ES) Nr. 522/2013, kuriuo įgyvendinamas Reglamentas (ES) Nr. 267/2012 dėl ribojamųjų priemonių Iranui (OL L 156, 2013, p. 3).

      (3)  2010 m. liepos 26 d. Tarybos sprendimas dėl ribojamųjų priemonių Iranui, kuriuo panaikinama Bendroji pozicija 2007/140/BUSP (OL L 195, 2010, p. 39).

      (4)  2012 m. kovo 23 d. Tarybos reglamentas (ES) Nr. 267/2012 dėl ribojamųjų priemonių Iranui, kuriuo panaikinamas Reglamentas (ES) Nr. 961/2010 (OL L 88, 2012, p. 1).


title: Byla F-107/14: 2014 m. spalio 10 d. pareikštas ieškinys byloje ZZ/Komisija

text:
               12.1.2015

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 7/53

         2014 m. spalio 10 d. pareikštas ieškinys byloje ZZ/Komisija

   (Byla F-107/14)
   (2015/C 007/65)
   Proceso kalba: prancūzų

      Šalys

      Ieškovas: ZZ, atstovaujamas advokato S. Orlandi

      Atsakovė: Europos Komisija

      Ginčo dalykas bei aprašymas

   Sprendimo, susijusio su ieškovo teisių į pensiją perkėlimu į Sąjungos pensijų sistemą, kurioje taikomos naujos Pareigūnų tarnybos nuostatų VIII priedo 11 ir 12 straipsnių bendrosios įgyvendinimo nuostatos, panaikinimas.

      Ieškovo reikalavimai

               —

               Pripažinti neteisėtomis ir netaikytinomis Pareigūnų tarnybos nuostatų VIII priedo 11 straipsnio 2 dalies bendrąsias įgyvendinimo nuostatas,

               —

               panaikinti 2014 m. vasario 16 d. sprendimą apskaičiuoti papildomą pensijų draudimo stažą, kurį ieškovas įgijo prieš pradėdamas tarnybą, perkeliant ieškovo teises į pensiją pagal 2011 m. kovo 3 d. Pareigūnų tarnybos nuostatų VIII priedo 11 straipsnio 2 dalies bendrąsias įgyvendinimo nuostatas,

               —

               priteisti iš Komisijos bylinėjimosi išlaidas.


title: Byla T-136/05 2007 m. rugsėjo 20 d. Pirmosios instancijos teismo sprendimas EARL Salvat père & fils ir kt. prieš Komisiją ( Valstybės pagalba — Vynininkystės perorientavimo priemonės — Sprendimas, kuriuo pagalba pripažįstama iš dalies suderinama ir iš dalies nesuderinama su bendrąja rinka — Ieškinys dėl panaikinimo — Priimtinumas — Pareiga motyvuoti — Vertinimas EB 87 straipsnio 1 dalies atžvilgiu )

text:
               10.11.2007

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 269/47

         2007 m. rugsėjo 20 d. Pirmosios instancijos teismo sprendimas EARL Salvat père & fils ir kt. prieš Komisiją

   (Byla T-136/05) (1)

   („Valstybės pagalba - Vynininkystės perorientavimo priemonės - Sprendimas, kuriuo pagalba pripažįstama iš dalies suderinama ir iš dalies nesuderinama su bendrąja rinka - Ieškinys dėl panaikinimo - Priimtinumas - Pareiga motyvuoti - Vertinimas EB 87 straipsnio 1 dalies atžvilgiu“)
   (2007/C 269/83)
   Proceso kalba: prancūzų
   Šalys

      Ieškovai: EARL Salvat père & fils (Sen Pol de Fenujė, Prancūzija), Comité interprofessionnel des vins doux naturels et vins de liqueur à appellations contrôlées (CIVDN) (Perpinjanas, Prancūzija) ir Comité national des interprofessions des vins à appellation d'origine (CNIV) (Paryžius, Prancūzija), atstovaujami advokatų H. Calvet ir O. Billard

      Atsakovė: Europos Bendrijų Komisija, atstovaujama C. Giolito ir A. Stobiecka-Kuik

      Ieškovės pusėje į bylą įstojusi šalis: Prancūzijos Respublika, atstovaujama G. de Bergues
   Bylos dalykas
   Prašymas panaikinti 2005 m. sausio 19 d. Komisijos sprendimo 2007/253/EB dėl Prancūzijos įgyvendinto Rivesaltes plano ir TNSVK parafiskalinių mokesčių (OL L 112, p. 1) 1 straipsnio 1 ir 3 dalis
   Sprendimo rezoliucinė dalis

               1.

               Atmesti ieškinį.

               2.

               Priteisti iš ieškovų bylinėjimosi išlaidas.

               3.

               Prancūzijos Respublika padengia savo bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 132, 2005 5 28.


title: 2004 m. liepos 15 d. Teisingumo Teismo (pirmoji kolegija) sprendimas, Byloje C-365/02 (Korkein hallinto-oikeus prašymas priimti prejudicinį sprendimą): Marie Lindfors (Direktyva 83/183/EEB — Persikėlimas gyventi iš vienos valstybės narės į kitą — Mokesčiai, mokami iki transporto priemonės įregistravimo arba prieš eksploatavimo pradžią)

text:
               11.9.2004

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 228/7

      TEISINGUMO TEISMO (pirmoji kolegija)

      SPRENDIMAS

   2004 m. liepos 15 d.
   Byloje C-365/02 (Korkein hallinto-oikeus prašymas priimti prejudicinį sprendimą): Marie Lindfors (1)

   (Direktyva 83/183/EEB - Persikėlimas gyventi iš vienos valstybės narės į kitą - Mokesčiai, mokami iki transporto priemonės įregistravimo arba prieš eksploatavimo pradžią)
   (2004/C 228/13)
   Bylos kalba: suomių
   Byloje C-365/02 dėl Korkein hallinto-oikeus (Suomija) pagal EB sutarties 234 straipsnį Teisingumo Teismui pateikto prašymo priimti prejudicinį sprendimą šio teismo nagrinėjamoje byloje, pradėtoje Marie Lindfors, dėl 1983 m. kovo 28 d. Tarybos direktyvos 83/183/EEB dėl mokesčių netaikymo asmeniniam turtui, kurį asmenys iš valstybės narės įsiveža visam laikui (OL L 105, p. 64) išaiškinimo, Teisingumo Teismas (pirmoji kolegija), susidedantis iš kolegijos pirmininko P. Jann, teisėjų A. Rosas, S. von Bahr, R. Silva de Lapuerta ir K. Lenaerts (pranešėjas), generalinė advokatė: C. Stix-Hackl, sekretorius: sekretoriaus padėjėjas H. von Holstein, 2004 m. liepos 15 d. priėmė sprendimą, kurio rezoliucinėje dalyje nurodyta:
   1983 m. kovo 28 d. Tarybos direktyvos 83/183 dėl mokesčių netaikymo asmeniniam turtui, kurį asmenys iš valstybės narės įsiveža visam laikui, 1 straipsniui neprieštarauja tai, jog transporto priemonės savininkui persikeliant gyventi iš vienos valstybės narės į kitą prieš transporto priemonės registraciją ar eksploatacijos pradžią valstybėje, į kurią buvo persikelta gyventi, yra nustatomas mokestis, kaip numatyta Transporto priemonių mokesčio įstatyme. Tačiau atsižvelgdamas į reikalavimus, kylančius iš EB sutarties 18 straipsnio, nacionalinis teismas turi patikrinti, ar taikant nacionalinę teisę gali būti užtikrinta, kad minėtas savininkas dėl šio mokesčio neatsiduria nepalankesnėje padėtyje negu piliečiai, kurių nuolatinė gyvenamoji vieta buvo atitinkamoje valstybėje narėje, ir, prireikus, ar toks nevienodas traktavimas pateisinamas objektyviais, nuo atitinkamų asmenų gyvenamosios vietos nepriklausančiais ir teisėto nacionalinių teisės normų siekiamo tikslo požiūriu proporcingais sumetimais.

      (1)  OL C 323, 2002 12 21.


title: Byla T-115/06: 2012 m. kovo 21 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Fiskeri og Havbruksnæringens Landsforening ir kt. prieš Tarybą (Dempingas — Norvegijos kilmės lašišos importas — Mažiausio muito taisyklė — Minimalių importo kainų ir nustatyto muito apskaičiavimas)

text:
               5.5.2012

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 133/22

         2012 m. kovo 21 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Fiskeri og Havbruksnæringens Landsforening ir kt. prieš Tarybą

   (Byla T-115/06) (1)

   (Dempingas - Norvegijos kilmės lašišos importas - Mažiausio muito taisyklė - Minimalių importo kainų ir nustatyto muito apskaičiavimas)
   2012/C 133/41
   Proceso kalba: anglų

      Šalys

      Ieškovės: Fiskeri og Havbruksnæringens Landsforening (Oslas, Norvegija), Norske Sjømatbedrifters Landsforening (Trondheimas, Norvegija), Salmar Farming AS (Kverva, Norvegija), Hydroteck AS (Kristiansundas, Norvegija), Hallvard Lerøy AS (Bergenas, Norvegija) ir Lerøy Midnor AS (Hestvika, Norvegija), atstovaujamos advokatų B. Servais ir T. Paulsen

      Atsakovė: Europos Sąjungos Taryba, atstovaujama J. P. Hix ir B. Driessen, padedamų advokato G. Berrisch

      Atsakovės pusėje į bylą įstojusi šalis: Europops Komisija, iš pradžių atstovaujama P. Stancanelli ir K. Talabér-Ritz, vėliau K. Talabér-Ritz, T. Scharf ir H. van Vliet, padedamų baristerio E. McGovern

      Dalykas

   Prašymas panaikinti 2006 m. sausio 17 d. Tarybos reglamentą (EB) Nr. 85/2006, nustatantį galutinį antidempingo muitą ir galutinai surenkantį laikinąjį muitą, nustatytą Norvegijos kilmės išaugintos lašišos importui (OL L 15, p. 1).

      Rezoliucinė dalis

               1.

               Panaikinti 2006 m. sausio 17 d. Tarybos reglamentą (EB) Nr. 85/2006, nustatantį galutinį antidempingo muitą ir galutinai surenkantį laikinąjį muitą, nustatytą Norvegijos kilmės išaugintos lašišos importui, tiek, kiek jis susijęs su Fiskeri og Havbruksnæringens Landsforening, Norske Sjømatbedrifters Landsforening, Salmar Farming AS, Hydroteck AS, Hallvard Lerøy AS ir Lerøy Midnor AS.

               2.

               Atmesti likusią ieškinio dalį.

               3.

               Europos Sąjungos Taryba padengia savo ir Fiskeri og Havbruksnæringens Landsforening, Norske Sjømatbedrifters Landsforening, Salmar Farming, Hydroteck, Hallvard Lerøy ir Lerøy Midnor nurodytas bylinėjimosi išlaidas.

               4.

               Europos Komisija padengia savo bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 143, 2006 6 17.


title: Byla T-475/12: 2014 m. sausio 13 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje LaserSoft Imaging prieš VRDT (WorkflowPilot) (Bendrijos prekių ženklas — Žodinio Bendrijos prekių ženklo „WorkflowPilot“ paraiška — Absoliutūs atmetimo pagrindai — Apibūdinamasis pobūdis — Reglamento (EB) Nr. 207/2009 7 straipsnio 1 dalies c punktas)

text:
               22.2.2014

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 52/36

         2014 m. sausio 13 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje LaserSoft Imaging prieš VRDT (WorkflowPilot)

   (Byla T-475/12) (1)

   (Bendrijos prekių ženklas - Žodinio Bendrijos prekių ženklo „WorkflowPilot“ paraiška - Absoliutūs atmetimo pagrindai - Apibūdinamasis pobūdis - Reglamento (EB) Nr. 207/2009 7 straipsnio 1 dalies c punktas)
   2014/C 52/68
   Proceso kalba: vokiečių

      Šalys

      Ieškovė: LaserSoft Imaging AG (Kylis, Vokietija), atstovaujama advokato J. Hunnekuhl

      Atsakovė: Vidaus rinkos derinimo tarnyba (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui), atstovaujama D. Walicka

      Dalykas

   Ieškinys dėl 2012 m. rugpjūčio 6 d. VRDT ketvirtosios apeliacinės tarybos sprendimo (byla R 480/2012-4), susijusio su paraiška įregistruoti žodinį žymenį „WorkflowPilot“ kaip Bendrijos prekių ženklą.

      Rezoliucinė dalis

               1.

               Atmesti ieškinį.

               2.

               Priteisti iš LaserSoft Imaging AG bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 9, 2013 1 12.


title: 2004 m. liepos 15 d. Teisingumo Teismo (antroji kolegija) sprendimas, Byloje C-463/02 Europos Bendrijų Komisija prieš Švedijos Karalystę (Valstybės įsipareigojimų neįvykdymas — Direktyva 77/388/EEB — PVM — 11 straipsnio A skirsnio 1 dalies a punktas — Apmokestinamoji vertė — Subsidijos, tiesiogiai susijusios su kaina — Reglamentas (EB) Nr. 603/95 — Pagalbos sausiesiems pašarams sistema)

text:
               11.9.2004

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 228/10

      TEISINGUMO TEISMO (antroji kolegija)

      SPRENDIMAS

   2004 m. liepos 15 d.
   Byloje C-463/02 Europos Bendrijų Komisija prieš Švedijos Karalystę (1)

   (Valstybės įsipareigojimų neįvykdymas - Direktyva 77/388/EEB - PVM - 11 straipsnio A skirsnio 1 dalies a punktas - Apmokestinamoji vertė - Subsidijos, tiesiogiai susijusios su kaina - Reglamentas (EB) Nr. 603/95 - Pagalbos sausiesiems pašarams sistema)
   (2004/C 228/19)
   Bylos kalba: švedų
   Byloje C-463/02 Europos Bendrijų Komisija, atstovaujama E. Traversa ir K. Simonsson, prieš Švedijos Karalystę, atstovaujamą A. Falk, palaikomą Suomijos Respublikos, atstovaujamos T. Pynnä, dėl pripažinimo, jog neapmokestindama pridėtinės vertės mokesčiu teikiamos pagalbos pagal 1995 m. vasario 21 d. Tarybos Reglamentą (EB) Nr. 603/95 dėl bendro sausųjų pašarų rinkos organizavimo (OL L 63, p. 1), Švedijos karalystė neįvykdė savo įsipareigojimų pagal 1977 m. gegužės 17 d. Šeštosios Tarybos direktyvos 77/388/EEB dėl valstybių narių įstatymų, susijusių su apyvartos mokesčiais, suderinimo – bendra pridėtinės vertės mokesčio sistema: vienodas apskaičiavimo pagrindas (OL L 145, p. 1) 11 straipsnį, Teisingumo Teismas (antroji kolegija), susidedantis iš pirmininko C. W. A. Timmermans, teisėjų C. Gulmann (pranešėjas), J.-P. Puissochet, J. N. Cunha Rodrigues ir N. Colneric; generalinis advokatas: L. A. Geelhoed, sekretorė: vyriausioji administratorė L. Hewlett, 2004 m. liepos 15 d. priėmė sprendimą, kurio rezoliucinėje dalyje nurodyta:

               1)

               Atmesti ieškinį.

               2)

               Priteisti iš Europos Bendrijų Komisijos bylinėjimosi išlaidas.

               3)

               Suomijos Respublika pati padengia savo išlaidas.

      (1)  OL C 55, 2003 3 8.


title: Byla T-511/09: 2009 m. gruodžio 21 d. pareikštas ieškinys byloje Niki Luftfahrt prieš Komisiją

text:
               27.3.2010

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 80/27

         2009 m. gruodžio 21 d. pareikštas ieškinys byloje Niki Luftfahrt prieš Komisiją

   (Byla T-511/09)
   2010/C 80/48
   Proceso kalba: vokiečių

      Šalys

      Ieškovė: Niki Luftfahrt GmbH (Viena, Austrija), atstovaujama Rechtsanwalt H. Asenbauer

      Atsakovė: Europos Komisija

      Ieškovės reikalavimai

               —

               Panaikinti ginčijamą 2009 m. rugpjūčio 28 d. Europos Komisijos sprendimą „Valstybės pagalba C 6/2009 (ex N 663/2008) — Austrijos Austrian Airlines — Restruktūrizavimo planas“ pagal SESV 264 straipsnio 1 dalį (ex EB 231 straipsnio 1 dalis)

               —

               Priteisti iš Europos Komisijos ieškovės bylinėjimosi išlaidas pagal Pirmosios Instancijos Teismo procedūros reglamento 87 straipsnio 2 dalį.

      Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

   Ieškovė skundžia 2009 m. rugpjūčio 28 d. Komisijos sprendimą K (2009) 6686 galutinis, susijusį su valstybės pagalba, parduodant Austrijos valstybei priklausančias Austrian Airlines grupės akcijas Deutsche Lufthansa AG (C 6/2009 (ex N 663/2008)). Šiame sprendime Komisija laikosi nuomonės, kad restruktūrizavimo pagalba, kurią Austrijos Respublika suteikė Austrian Airlines, įvykdžius kai kurias sąlygas yra suderinama su bendrąja rinka, jei Komisijai pateiktas restruktūrizavimo planas yra visiškai įgyvendinamas.
   Grįsdama savo ieškinį dėl panaikinimo, ieškovė, kuri yra privačiai finansuojama oro vežėja ir kuri pateikė skundą Komisijai dėl ginčijamos restruktūrizavimo pagalbos, pirmiausia tvirtina, kad Komisija pažeidė EB 87 straipsnio 1 dalį ir 3 dalies c punktą, EB 88 straipsnio 2 dalį bei Bendrijos gaires dėl valstybės pagalbos sunkumus patiriančioms įmonėms sanuoti ir restruktūrizuoti (OL C 244, p. 2; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 8 sk., 1 t., p. 322). Šiuo atžvilgiu pirmiausia nurodoma, kad Komisija klaidingai manė, jog

               —

               nagrinėjamos pagalbos gavėja yra ne Austrian Airlines, o Lufthansa, kuri vis dėlto nėra sunkumus patirianti įmonė ir kuri taip pat nėra įmonė, turinti teisę gauti pagalbą,

               —

               nei Austrian Airines, nei Lufthansa nepateikė atitinkamo nuosavo įnašo Austrian Airlines restruktūrizavimui,

               —

               restruktūrizavimo priemonės, apie kurias buvo pranešta, neatitinka minėtų gairių ir

               —

               Austrijos Respublikos pasiūlytų kompensuojamųjų priemonių nepakanka, siekiant kiek įmanoma labiau sumažinti neigiamą pagalbos poveikį prekybos sąlygoms.

         Be to, ieškovė nurodo, kad nagrinėjama pagalba neatskiriamai susijusi su sąlygomis, kurios pažeidžia Bendrijos teisės nuostatas dėl įsisteigimo laisvės ir taip pat EB 43 straipsnį.
   Taip pat nurodomas EB 253 straipsnio pažeidimas, nes Komisija tinkamai nepagrindė ginčijamo sprendimo,

               —

               nenurodydama ir neįvertindama situacijos atitinkamose rinkose, ypač įmonės pagalbos gavėjos ir įmonių konkurenčių šiose rinkose pozicijos, ir

               —

               taip pat neatsižvelgdama į tai, kad anksčiau Austrian Airlines buvo suteikta daug Bendrijos teisei prieštaraujančios pagalbos.

         Galiausiai ieškovė teigia, kad Komisija piktnaudžiavo savo diskrecija.


title: Byla F-87/08 2008 m. spalio 20 d. pareikštas ieškinys byloje Schuerings prieš Europos mokymo fondą

text:
               20.12.2008

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 327/43

         2008 m. spalio 20 d. pareikštas ieškinys byloje Schuerings prieš Europos mokymo fondą

   (Byla F-87/08)
   (2008/C 327/83)
   Proceso kalba: prancūzų
   Šalys

      Ieškovė: Gisela Schuerings (Nica, Prancūzija), atstovaujama advokato N. Lhoëst

      Atsakovas: Europos mokymo fondas
   Ginčo dalykas bei aprašymas
   Europos mokymo fondo sprendimo atleisti ieškovę iš darbo panaikinimas ir priteisimas iš atsakovo atlyginti ieškovės tariamai patirtą turtinę ir neturtinę žalą.
   Ieškovės reikalavimai

               —

               Panaikinti 2007 m. spalio 23 d. Europos mokymo fondo sprendimą atleisti ieškovę iš darbo.

               —

               Tiek, kiek reikia, panaikinti 2008 m. liepos 10 d. Europos mokymo fondo eksplicitinį sprendimą, kuriuo atmestas ieškovės pagal KTĮS 46 straipsnį ir Pareigūnų tarnybos nuostatų 90 straipsnio 2 dalį pateiktas skundas.

               —

               Priteisti iš Europos mokymo fondo sumokėti 125 000 eurų už padarytą turtinę žalą.

               —

               Priteisti iš Europos mokymo fondo sumokėti 50 000 eurų už padarytą neturtinę žalą.

               —

               Priteisti iš Europos mokymo fondo bylinėjimosi išlaidas.


title: Sujungtos bylos T-539/12 ir T-150/13: 2015 m. sausio 15 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Ziegler/Komisija (Deliktinė atsakomybė — Konkurencija — Belgijos tarptautinio perkraustymo paslaugų rinka — Sąjungos pareigūnų ir kitų tarnautojų persikraustymas — Sprendimas, kuriuo konstatuojamas SESV 101 straipsnio pažeidimas — Tariamos sąmatos — Institucijos atsakomybės apimtis — „Res judicata“ galia — Rūpestingumo pareiga — Priežastinis ryšys)

text:
               23.2.2015

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 65/30

         2015 m. sausio 15 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Ziegler/Komisija

   (Sujungtos bylos T-539/12 ir T-150/13) (1)

   ((Deliktinė atsakomybė - Konkurencija - Belgijos tarptautinio perkraustymo paslaugų rinka - Sąjungos pareigūnų ir kitų tarnautojų persikraustymas - Sprendimas, kuriuo konstatuojamas SESV 101 straipsnio pažeidimas - Tariamos sąmatos - Institucijos atsakomybės apimtis - „Res judicata“ galia - Rūpestingumo pareiga - Priežastinis ryšys))
   (2015/C 065/41)
   Proceso kalba: prancūzų

      Šalys

      Ieškovės: Ziegler SA (Briuselis, Belgija) ir Ziegler Relocation SA (Briuselis), atstovaujamos advokatų J.-F. Bellis, M. Favart ir A. Bailleux

      Atsakovė: Europos Komisija, atstovaujama J. Baquero Cruz ir A. Bouquet

      Dalykas

   Ieškinys dėl žalos, kuri tariamai patirta priėmus 2008 m. kovo 11 d. Komisijos sprendimą C (2008) 926 final dėl EB 81 straipsnio ir EEE susitarimo 53 straipsnio taikymo procedūros (byla COMP/38543 – Tarptautinio perkraustymo paslaugos), ir dėl žalos, kuri tariamai patirta dėl „tariamų sąmatų“ praktikos, tebetęstos 2008 m. kovo 11 d.–2014 m. sausio 1 d. po to, kai buvo priimtas Sprendimas C (2008) 926, atlyginimo

      Rezoliucinė dalis

               1.

               Atmesti ieškinius.

               2.

               Ziegler SA padengia savo ir Europos Komisijos byloje T-539/12 patirtas bylinėjimosi išlaidas.

               3.

               Ziegler Relocation SA padengia savo ir Europos Komisijos byloje T-150/13 patirtas bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 55, 2013 2 23.


title: Byla T-346/06 2006 m. gruodžio 6 d. pareikštas ieškinys byloje IMS prieš Komisiją

text:
               27.1.2007

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 20/18

         2006 m. gruodžio 6 d. pareikštas ieškinys byloje IMS prieš Komisiją

   (Byla T-346/06)
   (2007/C 20/26)
   Proceso kalba: italų
   Šalys

      Ieškovė: IMS Industria Masetto Schio srl (Schio, Italija), atstovaujama advokatų F. Colonna ir T. E. Romolotti

      Atsakovė: Europos Bendrijų Komisija
   Ieškovės reikalavimai

               —

               Panaikinti 2006 m. gruodžio 6 d. Komisijos nuomonę COM/2006/3914 ir pripažinti teisę į dėl šios nuomonės atsiradusios žalos atlyginimą,

               —

               priteisti iš Europos Bendrijų Komisijos bylinėjimosi išlaidas pagal Procedūros reglamento 87 straipsnį.

         Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai
   Šis ieškinys yra pareikštas dėl 2006 m. Komisijos nuomonės COM/2006/3914, susijusios su Prancūzijos valdžios institucijų nustatyta draudimo priemone tam tikriems mechaniniams presams, pažymėtiems IMS prekės ženklu, panaikinimo.
   Šiuo klausimu reikia priminti, kad Prancūzijos Respublikai nustačius priemones ieškovės IMS pagamintiems mechaniniams presams, Komisija, remdamasi Direktyvos 98/37/EB 7 straipsnio 2 dalimi, pradėjo išsamų šių nuostatų tyrimą ir nusprendė, kad Prancūzijos valdžios institucijų nustatytos priemonės yra pateisinamos.
   Grįsdama savo argumentus ieškovė nurodo,

               —

               kad Komisija neatsižvelgė į 2002 m. lapkričio 6 d. Prancūzijos Conseil d'État sprendimą. Šiuo klausimu ji nurodė, kad 2002 m. lapkričio 6 d. sprendimu Nr. 238453 Prancūzijos Conseil d'État konstatavo, kad 2001 m. balandžio 27 d. Prancūzijos tarpžinybinis nutarimas yra neteisėtas ir jį panaikino. Taigi Komisija pateikė savo nuomonę apie aktą, kuris pagal jį išleidusios valstybės narės teisę yra neteisėtas. Todėl pati Komisijos nuomonė taip pat yra neteisėta, nes ja patvirtinamas aktas, kuris kompetentingų valdžios institucijų jau laikomas neteisėtu, ir kuris nebeturi teisinės galios.

               —

               klaidingą vertinimą iš esmės. Ieškovė mano, kad Komijos pateiktas vertinimas iš esmės yra neteisingas, nes IMS pagamintų mašinų charakteristikos buvo įvertintos klaidingai techninio atitikimo galiojančioms normoms atžvilgiu.

               —

               dėl žalos atlyginimo IMS tvirtina, kad dėl nurodytų priežasčių ji yra patyrusi ir vis dar patiria Komisijos sukeltą neteisingą deliktinę žalą, nes ši tinkamai neatsižvelgė į Prancūzijos institucijos sprendimo panaikinimą ir klaidingai įvertino IMS produktus.


title: Byla C-526/09: 2009 m. gruodžio 17 d. pareikštas ieškinys byloje Europos Komisija prieš Portugalijos Respubliką

text:
               27.2.2010

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 51/21

         2009 m. gruodžio 17 d. pareikštas ieškinys byloje Europos Komisija prieš Portugalijos Respubliką

   (Byla C-526/09)
   2010/C 51/33
   Proceso kalba: portugalų

      Šalys

      Ieškovė: Europos Komisija, atstovaujama S. Pardo Quintillán ir G. Braga da Cruz

      Atsakovė: Portugalijos Respublika

      Ieškovės reikalavimai

               —

               Pripažinti, kad leidusi Matosinhos zonoje esančiai gamyklai „Estação de Serviço Sobritos“ išleisti gamybines nuotėkas neturint tinkamo leidimo, Portugalijos Respublika neįvykdė įsipareigojimų pagal 1991 m. gegužės 21 d. Direktyvos 91/271/EEB dėl miesto nuotėkų valymo (1) 11 straipsnio 1 ir 2 dalis.

               —

               Priteisti iš Portugalijos Respublikos bylinėjimosi išlaidas.

      Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

   Portugalijos Respublika iki šiol neinformavo Komisijos apie tai, kaip baigėsi leidimo išdavimo gamyklai „Estação de Serviço Sobritos“ procedūra.

      (1)  OL L 135, p. 40; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 15 sk., 2 t., p. 26.


title: Byla T-192/11: 2011 m. rugsėjo 6 d. Bendrojo Teismo nutartis byloje Seka Yapo ir kt. prieš Tarybą

text:
               29.10.2011

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 319/28

         2011 m. rugsėjo 6 d. Bendrojo Teismo nutartis byloje Seka Yapo ir kt. prieš Tarybą

   (Byla T-192/11) (1)

   2011/C 319/61
   Proceso kalba: prancūzų
   Penktosios kolegijos pirmininkas nutartimi nurodė išbraukti bylą iš registro.

      (1)  OL C 152, 2011 5 21.


title: Byla C-341/09 P: 2011 m. vasario 9 d. Teisingumo Teismo pirmininko nutartis byloje Acegas-APS SpA, buvusi Acqua, Elettricità, Gas e servizi SpA (Acegas) prieš Europos Komisiją

text:
               27.8.2011

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 252/26

         2011 m. vasario 9 d. Teisingumo Teismo pirmininko nutartis byloje Acegas-APS SpA, buvusi Acqua, Elettricità, Gas e servizi SpA (Acegas) prieš Europos Komisiją

   (Byla C-341/09 P) (1)

   2011/C 252/50
   Proceso kalba: italų
   Teisingumo Teismo pirmininkas nutartimi nurodė išbraukti bylą iš registro.

      (1)  OL C 267, 2009 11 7.


title: Byla C-428/13: 2013 m. liepos 26 d. Consiglio di Stato (Italija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Ministero dell’Economia e delle Finanze, Amministrazione Autonoma dei Monopoli di Stato (AAMS) prieš Yesmoke Tobacco

text:
               26.10.2013

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 313/9

         2013 m. liepos 26 d.Consiglio di Stato (Italija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Ministero dell’Economia e delle Finanze, Amministrazione Autonoma dei Monopoli di Stato (AAMS) prieš Yesmoke Tobacco

   (Byla C-428/13)
   2013/C 313/16
   Proceso kalba: italų

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

   Consiglio di Stato

      Šalys pagrindinėje byloje

      Apeliantės: Ministero dell’Economia e delle Finanze, Amministrazione Autonoma dei Monopoli di Stato (AAMS)

      Atsakovė: Yesmoke Tobacco SpA

      Prejudicinis klausimas

   Ar 1995 m. gruodžio 27 d. Direktyvos 95/59/EB (1) 8 straipsnio 2 dalimi ir 2011 m. birželio 21 d. Direktyvos 2011/64/ES (2) 7 straipsnio 2 dalimi, kuriose nustatyta, jog atitinkamai proporcinis tarifas ir ad valorem tarifas bei specifinis akcizo dydis „<…> turi būti vienodi visoms cigaretėms“, draudžiama nacionalinės teisės nuostata, kaip antai įtvirtinta 1995 m. spalio 26 d. Įstatyminio dekreto Nr. 504 (iš dalies pakeisto 2010 m. gegužės 31 d. Dekreto įstatymo Nr. 78, su pakeitimais pertvarkyto į 2010 m. liepos 30 d. Įstatymą Nr. 122, 55 straipsnio 2 bis dalies c punktu) 39 octies straipsnio 4 dalyje, kurioje nustatyta, kad akcizas, mokėtinas už cigaretes, kurių mažmeninė kaina yra mažesnė nei cigarečių, kurios priklauso paklausiausių kainų kategorijai, atitinka 115 % bazinės sumos ir todėl lemia specifinio minimalaus fiksuoto tarifo akcizą, taikomą cigaretėms, kurių pardavimo kaina yra mažesnė, o ne minimalią akcizo, taikomo visų cigarečių kainų kategorijoms, sumą, kaip tai leidžiama pagal Direktyvos 95/59/EB 16 straipsnio 7 dalį ir Direktyvos 2011/64/ES 14 straipsnio 2 dalį?

      (1)  1995 m. lapkričio 27 d. Tarybos direktyva 95/59/EB dėl kitų nei apyvartos mokesčių, kurie turi įtakos apdoroto tabako suvartojimui (OL L 291, p. 40; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 9 sk., 1 t., p. 283).

      (2)  2011 m. birželio 21 d. Tarybos direktyva 2011/64/ES dėl akcizų, taikomų apdorotam tabakui, struktūros ir tarifų (OL L 176, p. 24).


title: Byla C-693/15: 2015 m. gruodžio 21 d. Consiglio di Stato (Italija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Il Camaleone Srl/Questore di Napoli, Ministero dell’Interno

text:
               21.3.2016

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 106/22

         2015 m. gruodžio 21 d.Consiglio di Stato (Italija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Il Camaleone Srl/Questore di Napoli, Ministero dell’Interno

   (Byla C-693/15)
   (2016/C 106/23)
   Proceso kalba: italų

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Consiglio di Stato

      Šalys pagrindinėje byloje

      Apeliantė: Il Camaleone Srl

      Atsakovai: Questore di Napoli, Ministero dell’Interno

      Prejudiciniai klausimai

               1.

               [Ar Europos Sąjungos Teisingumo Teismo sprendimas Komisija/Italija, C-465/05, EU:C:2007:781, kuriuo šis teismas pripažino, kad Italija pažeidė EB 43 ir 49 straipsniuose įtvirtintus (įsisteigimo laisvės ir paslaugų teikimo laisvės) principus, numačiusi, kad:

                           a)

                           užsiimti privačios apsaugos veikla galima tik prisiekus ištikimybę Italijos Respublikai,

                           b)

                           kitoje valstybėje narėje įsteigti paslaugų teikėjai užsiimti privačios apsaugos veikla gali tik gavę tam tikroje teritorijoje galiojantį prefekto leidimą, neatsižvelgiant į kilmės valstybėje narėje šiems paslaugų teikėjams nustatytus reikalavimus,

                           c)

                           minėtas leidimas galioja tik apibrėžtoje teritorijoje ir išduodamas atsižvelgiant į toje pačioje teritorijoje jau veikiančių privačios apsaugos įmonių skaičių ir dydį,

                           d)

                           privačios apsaugos įmonės privalo turėti verslo vietą kiekvienoje provincijoje, kur vykdo savo veiklą,

                           e)

                           įmonės darbuotojai privalo turėti asmeninį leidimą užsiimti apsaugos veikla, nepaisant kilmės valstybėje narėje jau atliktos kontrolės ir patikrinimų,

                           f)

                           privačios apsaugos įmonės gali gauti leidimą, tik jei turi ne mažesnį ir (arba) ne didesnį nei nustatytą darbuotojų skaičių,

                           g)

                           šios įmonės privalo sumokėti užstatą Indėlių ir paskolų kasoje,

                           h)

                           privačios apsaugos paslaugų kainas pagal iš anksto nustatytą skalę turi patvirtinti prefektas,
                           [gali] savaime pašalinti provincijos visuomenės saugumą užtikrinančios institucijos (kvestoriaus) įgaliojimus nustatyti ginčijamus reikalavimus, taikytinus nurodytų paslaugų teikimui [, pagal kuriuos būtina paskirti tam tikrą skaičių (bent du) tarnybos pareigūnus dalyvauti operacijose, kuriose teikiamos aptartos paslaugos?

               2.

               Nors šioje byloje keliamas naujas klausimas, ar jis turi panašių aspektų, dėl kurių turi būti priimtas toks pat sprendimas atsižvelgiant į EB 43 ir 49 straipsnius?


title: Byla C-411/13 P: 2013 m. liepos 19 d. Vidaus rinkos derinimo tarnybos (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui) pateiktas apeliacinis skundas dėl 2013 m. gegužės 14 d. Bendrojo Teismo (pirmoji kolegija) priimto sprendimo byloje T-249/11 Sanco prieš VRDT — Marsalman (viščiuko vaizdavimas)

text:
               7.9.2013

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 260/39

         2013 m. liepos 19 d. Vidaus rinkos derinimo tarnybos (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui) pateiktas apeliacinis skundas dėl 2013 m. gegužės 14 d. Bendrojo Teismo (pirmoji kolegija) priimto sprendimo byloje T-249/11 Sanco prieš VRDT — Marsalman (viščiuko vaizdavimas)

   (Byla C-411/13 P)
   2013/C 260/70
   Proceso kalba: ispanų

      Šalys

      Apeliantė: Vidaus rinkos derinimo tarnyba (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui) (VRDT), atstovaujama J. Crespo Carrillo ir A. Folliard-Monguiral

      Kita proceso šalis: Sanco, SA

      Apeliantės reikalavimai

               —

               panaikinti skundžiamą sprendimą;

               —

               priimti naują sprendimą dėl bylos esmės, juo atmesti ieškinį dėl skundžiamo sprendimo arba grąžinti bylą Bendrajam Teismui;

               —

               priteisti iš atsakovės Bendrajame Teisme patirtas bylinėjimosi išlaidas.

      Apeliacinio skundo pagrindai ir pagrindiniai argumentai

               1.

               Bendrasis Teismas pažeidė Reglamento dėl Bendrijos prekių ženklo (1) 8 straipsnio 1 dalies b punktą, nes netinkamai išaiškino paslaugų, kurioms prašoma įregistruoti 35 ir 38 klasių pagal Nicos klasifikaciją prekių ženklą, turinį. Prekių ir paslaugų panašumo vertinimas yra neteisingas, nes Bendrasis Teismas neatsižvelgė į tai, kad prašomas įregistruoti prekių ženklas neapima ūkio subjekto veiklos, savo sąskaita vykdomos tam tikrų jo produktų atžvilgiu. Tai, ar Nicos klasifikacijos požiūriu tokios paslaugos turi būti tiekiamos trečiųjų asmenų, yra teisės klausimas, atsakymą į kurį turėtų pateikti Teisingumo Teismas.

               2.

               Bendrasis Teismas pažeidė Reglamento dėl Bendrijos prekių ženklo 8 straipsnio 1 dalies b punktą prekių ir paslaugų papildomumą vertindamas pagal tai, kiek atitinkama prekė ar paslauga yra svarbi tam, kad atitinkama visuomenė pirktų kitą prekę ar paslaugą. Bendrasis Teismas nenagrinėjo, ar prekių ir paslaugų papildomumas kyla iš tokios jų tarpusavio sąveikos, kad jų naudojimas kartu yra būtinas arba pageidautinas.

               3.

               Bendrasis Teismas pažeidė Reglamento dėl Bendrijos prekių ženklo 8 straipsnio 1 dalies b punktą nusprendęs, kad papildomos prekės ir paslaugos yra panašios automatiškai nepaisant nedidelio jų panašumo lygio, ir nevertino, ar šio papildomumo nepašalina kitų veiksnių lemiami skirtumai.

      (1)  2009 m. vasario 26 d. Tarybos reglamentas (EB) Nr. 207/2009 dėl Bendrijos prekių ženklo (Kodifikuota redakcija) (OL L 78, p. 1).


title: Byla T-472/09: 2009 m. lapkričio 30 d. pareikštas ieškinys byloje SP prieš Komisiją

text:
               30.1.2010

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 24/63

         2009 m. lapkričio 30 d. pareikštas ieškinys byloje SP prieš Komisiją

   (Byla T-472/09)
   2010/C 24/112
   Proceso kalba: italų

      Šalys

      Ieškovė: SP SpA (Breša, Italija), atstovaujama advokato G. Belotti

      Atsakovė: Europos Komisija

      Ieškovės reikalavimai

               —

               Pripažinti neegzistuojančiu ir (arba) niekiniu 2009 m. rugsėjo 30 d. Komisijos sprendimą byloje COMP. 37956 — Gelžbetonio armatūra, pakartotinis priėmimas — C(2009) 7492 galutinis.

      Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

   2002 m. rugsėjo 17 d. sprendimu Komisija, užbaigusi 2000 m. spalio mėn. pradėtą procedūrą, kurios metu kelių Italijos plieno įmonių patalpose atlikta netikėtų patikrinimų, pripažino šias įmones dalyvavusias neteisėtame kartelyje EAPB sutarties 65 straipsnio prasme nuo 1989 m. gruodžio 6 d. iki 2000 m. liepos mėnesio. Šį sprendimą apskundė visos bendrovės, kurioms jis buvo skirtas, įskaitant ir ieškovę.
   Ieškinys buvo patenkintas, motyvuojant tuo, kad ginčijamo Komisijos sprendimo teisinis pagrindas — EAPB 65 straipsnis, nors sprendimo priėmimo metu ši nuostata nebegaliojo: EAPB sutartis buvo nustojusi galioti prieš penkerius metus.
   Sprendime, dėl kurio pareikštas šis ieškinys, Komisija pakartojo pirmesniame sprendime pateiktus kaltinimus pažeidimu, pakeitė sankcijos teisinį pagrindą, o pažeidimo pagrindą paliko tą patį — EAPB 65 straipsnį.
   Ieškovė pagrindžia ieškinį keliais pagrindais, tarp kurių yra šie:

               1.

               Sprendimo neišsamumas ir esminių procedūros reikalavimų pažeidimas: apie sprendimą pranešta nepateikiant jo priedų, o be to jį priėmė ne visos sudėties Komisija.

               2.

               Komisija neturi įgaliojimų kaltinti pažeidimu pagal EAPB 65 straipsnį po to, kai ši sutartis nustojo galioti.

               3.

               Reglamento (EB) Nr. 1/2003 (1) 23 straipsnio pažeidimas ir klaidingas taikymas, nes šia nuostata numatyta, pirma, skirti sankcijas tik už EB sutarties, o ne už EAPB sutarties pažeidimus ir, antra, skirti sankcijas tik veikiančioms įmonėms, kurios ankstesniais metais turėjo apyvartos. Šiuo atžvilgiu reikia pažymėti, kad ieškovė, likviduojama įmonė, įrodė 2008 m. neturėjusi jokios apyvartos.

               4.

               Piktnaudžiavimas įgaliojimais ir procedūros pažeidimas, nes Komisija tęsė pagal EAPB normas pradėtą procedūrą vykdydama procedūrą pagal EB sutartį, pagal kurią to negalima daryti.

               5.

               Administracinės procedūros šališkumas ir motyvų trūkumas, nes Komisija nepaisė byloje pateiktų argumentų, kuriais buvo paneigtas tariamo kartelio egzistavimas ir (arba) veiksmingumas, bei neatkreipė dėmesio į byloje esančius įrodymus, kad ieškovė kai kuriose kartelio dalyse nedalyvavo.

               6.

               Rimtas gynybos teisių pažeidimas, nes prieš priimant sprendimą nebuvo iš naujo pranešta apie kaltinimus.

               7.

               Teisės pažeidimas ir klaidingas taikymas, nes bazinė bauda buvo neteisingai padidinta, ypač kalbant apie padidinimą dėl trukmės ir dėl atgrasomojo poveikio.

      (1)  2002 m. gruodžio 16 d. Tarybos Reglamentas (EB) Nr. 1/2003 dėl konkurencijos taisyklių, nustatytų Sutarties 81 ir 82 straipsniuose, įgyvendinimo (OL L 1, 2003 1 4, p. 1; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 8 sk., 2 t., p. 205).


title: Byla T-848/14 P: 2014 m. gruodžio 31 d. Carlo De Nicola pateiktas apeliacinis skundas dėl 2014 m. lapkričio 11 d. Tarnautojų teismo sprendimo byloje F-55/08 RENV De Nicola/EIB

text:
               2.3.2015

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 73/45

      2014 m. gruodžio 31 d. Carlo De Nicola pateiktas apeliacinis skundas dėl 2014 m. lapkričio 11 d. Tarnautojų teismo sprendimo byloje F-55/08 RENV De Nicola/EIB

      (Byla T-848/14 P)
      (2015/C 073/56)
      Proceso kalba: italų

         Šalys

         Apeliantas: Carlo De Nicola (Štrasenas, Liuksemburgas), atstovaujamas advokato L. Isola

         Kita proceso šalis: Europos investicijų bankas

         Reikalavimai

      Apeliantas Bendrojo Teismo prašo priimti šį apeliacinį skundą ir iš dalies pakeisti skundžiamą sprendimą, t. y. panaikinti nuorodą į SESV 270 straipsnį, panaikinti rezoliucinės dalies 2 ir 3 punktus bei motyvuojamosios dalies 16, 17, 18, 19, 22, 37, 41, 42, 45, 47, 48, 49, 51, 53, 54, 55, 56, 57, 58, 59, 60, 61, 62, 63, 64, 65 ir 66 punktus. Perduoti bylą nagrinėti kitai Tarnautojų teismo kolegijai, kuri, būdama kitokios sudėties, patenkinusi prašymą dėl tyrimo priemonių iš naujo nuspręstų dėl panaikintų punktų. Apeliantas pasilieka galimybę pateikti bet kokią tyrimo priemonę, tiesioginę ir (arba) netiesioginę, būtiną atsižvelgiant į priešingos šalies pateiktus argumentus, ir pateikti visus kitus dokumentus, kurie laikomi naudingais siekiant atmesti priešingus argumentus. Priteisti iš priešingos šalies bylinėjimosi išlaidas.

         Apeliacinio skundo pagrindai ir pagrindiniai argumentai

      Šis apeliacinis skundas pateiktas dėl 2014 m. lapkričio 11 d. Tarnautojų teismo sprendimo byloje F-55/08 RENV, De Nicola/EIB.
      Grįsdamas apeliacinį skundą apeliantas remiasi šiais pagrindais:

                  1.

                  Sprendimo, susijusio su prašymu dėl pastabų ir EIB dokumentų atsiėmimo, nepriėmimas.

                  2.

                  Sprendimo dėl pirmininko nušalinimo nuo dalyvavimo rengiant sprendimą, nepriėmimas.

                  3.

                  Klaidingas sprendimo byloje T-37/10 P aiškinimas.

                  4.

                  Nepakankamas motyvavimas arba nepagrįstas motyvavimas, kiek tai susiję su psichologinio priekabiavimo konstatavimu ir nurodymu jį nutraukti.

                  5.

                  Apeliacijų komitetas turi iš esmės nuspręsti dėl 2006 m. vertinimo ataskaitos.

                  6.

                  Suinteresuotumas tuo, kad būtų nuspręsta dėl 2007 m. paaukštinimų panaikinimo siekiant, kad jie netaptų galutiniais.


title: Byla C-632/13: 2015 m. lapkričio 19 d. Teisingumo Teismo (šeštoji kolegija) sprendimas byloje (Högsta förvaltningsdomstolen (Švedija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Skatteverket/Hilkka Hirvonen (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą — Laisvas asmenų judėjimas — Vienodas požiūris — Pajamų mokestis — Mokesčių mokėtojų nerezidentų pajamos, kurios apmokestinamos prie šaltinio — Mokesčio atskaitymo, susijusio su mokesčių mokėtojo asmenine situacija, netaikymas — Pateisinimas — Mokesčių mokėtojų nerezidentų galimybė pasirinkti mokesčių mokėtojams rezidentams taikomą tvarką ir pasinaudoti tokiais atskaitymais)

text:
               18.1.2016

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 16/4

         2015 m. lapkričio 19 d. Teisingumo Teismo (šeštoji kolegija) sprendimas byloje (Högsta förvaltningsdomstolen (Švedija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Skatteverket/Hilkka Hirvonen

   (Byla C-632/13) (1)

   ((Prašymas priimti prejudicinį sprendimą - Laisvas asmenų judėjimas - Vienodas požiūris - Pajamų mokestis - Mokesčių mokėtojų nerezidentų pajamos, kurios apmokestinamos prie šaltinio - Mokesčio atskaitymo, susijusio su mokesčių mokėtojo asmenine situacija, netaikymas - Pateisinimas - Mokesčių mokėtojų nerezidentų galimybė pasirinkti mokesčių mokėtojams rezidentams taikomą tvarką ir pasinaudoti tokiais atskaitymais))
   (2016/C 016/04)
   Proceso kalba: švedų

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Högsta förvaltningsdomstolen

      Šalys pagrindinėje byloje

      Ieškovė: Skatteverket

      Atsakovė: Hilkka Hirvonen

      Rezoliucinė dalis

   Atsisakymas apmokestinant pajamas leisti mokesčių mokėtojams nerezidentams, kurie didžiąją dalį pajamų gauna iš pajamų šaltinio valstybės ir kurie pasirinko apmokestinimo prie šaltinio tvarką, pasinaudoti tokiais pat asmeniniais atskaitymais, kokie leidžiami mokesčių mokėtojams rezidentams pagal įprastą apmokestinimo tvarką, jei mokesčių mokėtojams nerezidentams neužkraunama mokestinė našta, kuri visapusiškai vertinant yra didesnė nei mokesčių mokėtojams rezidentams ir jiems prilyginamiems asmenims, kurių padėtis yra panaši, tenkanti našta, nėra SESV 21 straipsniui prieštaraujanti diskriminacija.

      (1)  OL C 31, 2014 2 1.


title: Byla T-149/13: 2013 m. kovo 14 d. pareikštas ieškinys byloje Ispanija prieš Komisiją

text:
               27.4.2013

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 123/26

         2013 m. kovo 14 d. pareikštas ieškinys byloje Ispanija prieš Komisiją

   (Byla T-149/13)
   2013/C 123/46
   Proceso kalba: ispanų

      Šalys

      Ieškovė: Ispanija, atstovaujama S. Centeno Huerta

      Atsakovė: Europos Komisija

      Reikalavimai

   Ieškovė Bendrojo Teismo prašo:

               —

               Panaikinti pranešimą apie viešąjį konkursą EPSO/AST/126/12-Asistentai (AST 3), mokslinių tyrimų sektoriuje ir

               —

               priteisti iš Europos Komisijos bylinėjimosi išlaidas.

      Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

   Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai yra tokie patys, kaip nurodytieji byloje T-148/13, Ispanijos Karalystė prieš Komisiją.


title: Byla C-132/05 2008 m. vasario 26 d. Teisingumo Teismo (didžioji kolegija) sprendimas byloje Europos Bendrijų Komisija prieš Vokietijos Federacinę Respubliką (Valstybės įsipareigojimų neįvykdymas — Reglamentas (EEB) Nr. 2081/92 — Žemės ūkio produktų ir maisto produktų geografinių nuorodų ir kilmės vietos nuorodų apsauga — Sūris Parmigiano Reggiano — Pavadinimo parmesan naudojimas — Valstybės narės pareiga ex officio taikyti sankcijas už nesąžiningą saugomos kilmės vietos nuorodos naudojimą)

text:
               12.4.2008

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 92/3

         2008 m. vasario 26 d. Teisingumo Teismo (didžioji kolegija) sprendimas byloje Europos Bendrijų Komisija prieš Vokietijos Federacinę Respubliką

   (Byla C-132/05) (1)

   (Valstybės įsipareigojimų neįvykdymas - Reglamentas (EEB) Nr. 2081/92 - Žemės ūkio produktų ir maisto produktų geografinių nuorodų ir kilmės vietos nuorodų apsauga - Sūris „Parmigiano Reggiano“ - Pavadinimo „parmesan“ naudojimas - Valstybės narės pareiga ex officio taikyti sankcijas už nesąžiningą saugomos kilmės vietos nuorodos naudojimą)
   (2008/C 92/03)
   Proceso kalba: vokiečių
   Šalys

      Ieškovė: Europos Bendrijų Komisija, atstovaujama E de March, S. Grünheid ir B. Martenczuk

      Ieškovės pusėje įstojusios į bylą šalys: Čekijos Respublika, atstovaujama T. Boček, Italijos Respublika, atstovaujama I. M. Braguglia ir avvocato dello Stato G. Aiello

      Atsakovė: Vokietijos Federacinė Respublika, atstovaujama M. Lumma, A. Dittrich, ir advokato M. Loschelder

      Atsakovės pusėje įstojusios į bylą šalys: Danijos Karalystė, atstovaujama J. Molde, ir Austrijos Respublika, atstovaujama E. Riedl
   Dalykas
   Valstybės įsipareigojimų neįvykdymas — 1992 m. liepos 14 d. Tarybos reglamento (EEB) Nr. 2081/92 dėl žemės ūkio produktų ir maisto produktų geografinių nuorodų ir kilmės vietos nuorodų apsaugos (OL L 208, p. 1) 13 straipsnio 1 dalies b punkto pažeidimas — Priemonių, skirtų uždrausti nuorodos „Parmesan“ naudojimą gaminiams, neatitinkantiems saugomos kilmės vietos nuorodos „Parmigiano Reggiano“ specifikacijos, nebuvimas
   Rezoliucinė dalis

               1.

               Atmesti ieškinį.

               2.

               Priteisti iš Europos Bendrijų Komisijos bylinėjimosi išlaidas.

               3.

               Čekijos Respublika, Danijos Karalystė, Italijos Respublika ir Austrijos Respublika pačios padengia savo išlaidas.

      (1)  OL C 132, 2005 5 28.


title: Byla T-291/06: 2009 m. liepos 1 d. Pirmosios instancijos teismo sprendimas byloje Operator ARP prieš Komisiją (Valstybės pagalba — Restruktūrizavimui skirtos pagalbos schema, kurią Lenkijos Respublika nustatė plieno gamintojui — Sprendimas, kuriuo pagalba pripažinta iš dalies nesuderinama su bendrąja rinka ir kuriuo nurodyta ją susigrąžinti — Protokolas Nr. 8 dėl Lenkijos plieno pramonės restruktūrizavimo — Ieškinys dėl panaikinimo — Suinteresuotumas pareikšti ieškinį — Priimtinumas — Pagalbos gavėjo sąvoka — Reglamento (EB) Nr. 659/1999 14 straipsnio 1 dalis)

text:
               15.8.2009

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 193/18

         2009 m. liepos 1 d. Pirmosios instancijos teismo sprendimas byloje Operator ARP prieš Komisiją
   (Byla T-291/06) (1)

   (Valstybės pagalba - Restruktūrizavimui skirtos pagalbos schema, kurią Lenkijos Respublika nustatė plieno gamintojui - Sprendimas, kuriuo pagalba pripažinta iš dalies nesuderinama su bendrąja rinka ir kuriuo nurodyta ją susigrąžinti - Protokolas Nr. 8 dėl Lenkijos plieno pramonės restruktūrizavimo - Ieškinys dėl panaikinimo - Suinteresuotumas pareikšti ieškinį - Priimtinumas - Pagalbos gavėjo sąvoka - Reglamento (EB) Nr. 659/1999 14 straipsnio 1 dalis)
   2009/C 193/25
   Proceso kalba: lenkų

      Šalys

      Ieškovė: Operator ARP sp. z o.o. (Varšuva, Lenkija), iš pradžių atstovaujama advokatės J. Szymanowska, vėliau advokačių J. Szymanowska bei P. Rosiak ir galiausiai P. Rosiak

      Atsakovė: Europos Bendrijų Komisija, atstovaujama C. Giolito ir A. Stobiecka-Kuik

      Dalykas

   Prašymas iš dalies panaikinti 2005 m. liepos 5 d. Komisijos sprendimą 2006/937/EB dėl valstybės pagalbos Nr. C 20/04 (ex NN 25/04) bendrovei Huta Częstochowa S.A. (OL L 366, 2006, p. 1) tiek, kiek tam tikra pagalba juo pripažinta nesuderinama su bendrąja rinka ir Lenkijos Respublikai nurodyta ją susigrąžinti.

      Sprendimo rezoliucinė dalis

               1.

               Panaikinti 2005 m. liepos 5 d. Komisijos sprendimo 2006/937/EB dėl valstybės pagalbos Nr. C 20/04 (ex NN 25/04) bendrovei Huta Częstochowa S.A. 3 straipsnio 2 dalies pirmąją pastraipą, kiek ji susijusi su Operator ARP sp. z o.o.

               2.

               Priteisti iš Komisijos bylinėjimosi išlaidas

      (1)  OL C 310, 2006 12 16.


title: Byla C-520/08 P: 2009 m. rugsėjo 24 d. Teisingumo Teismo (penktoji kolegija) nutartis byloje HUP Uslugi Polska sp. z o.o. (anksčiau HP Temporärpersonalgesellschaft mbH ) prieš Vidaus rinkos derinimo tarnybą (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui) (VRDT), Manpower Inc. (Apeliacinis skundas — Bendrijos prekių ženklas — Reglamentas (EB) Nr. 40/94 — 7 straipsnio 1 dalies b — d ir g punktai — Prašymas pripažinti registraciją negaliojančia — Žodinis Bendrijos prekių ženklas I.T.@MANPOWER)

text:
               16.1.2010

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 11/11

         2009 m. rugsėjo 24 d. Teisingumo Teismo (penktoji kolegija) nutartis byloje HUP Uslugi Polska sp. z o.o. (anksčiau HP Temporärpersonalgesellschaft mbH) prieš Vidaus rinkos derinimo tarnybą (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui) (VRDT), Manpower Inc.

   (Byla C-520/08 P) (1)

   (Apeliacinis skundas - Bendrijos prekių ženklas - Reglamentas (EB) Nr. 40/94 - 7 straipsnio 1 dalies b - d ir g punktai - Prašymas pripažinti registraciją negaliojančia - Žodinis Bendrijos prekių ženklas I.T.@MANPOWER)
   2010/C 11/18
   Proceso kalba: anglų

      Šalys

      Apeliantė: HUP Uslugi Polska sp. z o.o. (anksčiau HP Temporärpersonalgesellschaft mbH), atstovaujama Rechtsanwalt M. Ciresa,)

      Kita proceso šalis: Vidaus rinkos derinimo tarnyba (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui) (VRDT), atstovaujama A. Folliard-Monguiral, Manpower Inc., atstovaujama solisitoriaus V. Marsland, baristerio A. Bryson

      Dalykas

   Apeliacinis skundas dėl 2008 m. rugsėjo 24 d. Pirmosios instancijos teismo (penktoji kolegija) sprendimo HUP Uslugi Polska prieš VRDT — Manpower (I.T.@MANPOWER) (T-248/05), kuriuo Pirmosios instancijos teismas atmetė ieškinį dėl 2005 m. balandžio 5 d. Vidaus rinkos derinimo tarnybos (VRDT) ketvirtosios apeliacinės tarybos sprendimo R 124/2004-4 atmesti apeliaciją dėl Anuliavimo skyriaus sprendimo, kuriuo atmetamas prašymas pripažinti negaliojančia žodinio Bendrijos prekių ženklo „I.T. @MANPOWER“, skirto 9, 16, 35, 38, 41 ir 42 klasių prekėms ir paslaugoms, registraciją, panaikinimo — Ne apibūdinamojo pobūdžio prekių ženklas

      Rezoliucinė dalis

               1.

               Atmesti apeliacinį skundą.

               2.

               Priteisti iš HUP Uslugi Polska sp. z o.o. bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 55, 2009 3 7.