title: Byla C-415/04 Hoge Raad der Nederlanden 2004 m. rugsėjo 24 d. nutartimi pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Staatssecretaris van Financiën prieš Stichting Kinderopvang Enschede

text:
               20.11.2004

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 284/11

         Hoge Raad der Nederlanden 2004 m. rugsėjo 24 d. nutartimi pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Staatssecretaris van Financiën prieš Stichting Kinderopvang Enschede
   (Byla C-415/04)
   (2004/C 284/22)
   Hoge Raad der Nederlanden (Olandija) 2004 m. rugsėjo 24 d. nutartimi kreipėsi į Europos Bendrijų Teisingumo Teismą su prašymu, kurį Sekretoriatas gavo 2004 m. rugsėjo 29 d., priimti prejudicinį sprendimą byloje Staatssecretaris van Financiën prieš Stichting Kinderopvang Enschede.
   Hoge Raad der Nederlanden prašo Teisingumo Teismo atsakyti į šį klausimą:
   Ar Šeštosios Tarybos direktyvos (1) 13 straipsnio A dalies 1 punkto g, h ir i papunkčiai reiškia, kad suteiktos tarpininkavimo paslaugos, nurodytos pirmiau, susijusios su ikimokyklinio amžiaus vaikų ir moksleivių nepamokinės veiklos metu priežiūra priimančių tėvų namuose, vienos ar daugiau šių nuostatų prasme turi būti laikomos paslauga?

      (1)  OL L 145, 1977 6 13, p. 1– 40 .


title: Byla T-379/11: 2012 m. birželio 4 d. Bendrojo Teismo nutartis byloje Hüttenwerke Krupp Mannesmann ir kt. prieš Komisiją (Ieškinys dėl panaikinimo — Aplinka — Direktyva 2003/87/EB — Nemokamas šiltnamio efektą sukeliančių dujų apyvartinių taršos leidimų suteikimas nuo 2013 m. — Komisijos sprendimas, kuriame nustatomi produktų santykiniai taršos rodikliai, taikytini apskaičiuojant skirtinų apyvartinių taršos leidimų kiekį — SESV 263 straipsnio ketvirta pastraipa — Konkrečios sąsajos nebuvimas — Reglamentuojamojo pobūdžio teisės aktas, dėl kurio reikia patvirtinti įgyvendinamąsias priemones — Nepriimtinumas)

text:
               21.7.2012

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 217/23

         2012 m. birželio 4 d. Bendrojo Teismo nutartis byloje Hüttenwerke Krupp Mannesmann ir kt. prieš Komisiją

   (Byla T-379/11) (1)

   (Ieškinys dėl panaikinimo - Aplinka - Direktyva 2003/87/EB - Nemokamas šiltnamio efektą sukeliančių dujų apyvartinių taršos leidimų suteikimas nuo 2013 m. - Komisijos sprendimas, kuriame nustatomi produktų santykiniai taršos rodikliai, taikytini apskaičiuojant skirtinų apyvartinių taršos leidimų kiekį - SESV 263 straipsnio ketvirta pastraipa - Konkrečios sąsajos nebuvimas - Reglamentuojamojo pobūdžio teisės aktas, dėl kurio reikia patvirtinti įgyvendinamąsias priemones - Nepriimtinumas)
   2012/C 217/49
   Proceso kalba: vokiečių

      Šalys

      Ieškovės: Hüttenwerke Krupp Mannesmann GmbH ((Duisburgas, Vokietija); Rogesa — Roheisengesellschaft Saar mbH (Dilingenas, Vokietija); Salzgitter Flachstahl GmbH (Zalcgiteris, Vokietija); ThyssenKrupp Steel Europe AG (Duisburgas); ir voestalpine Stahl GmbH (Lincas, Austrija), atstovaujamos advokatų S. Altenschmidt ir C. Dittrich

      Atsakovė: Europos Komisija, atstovaujama G. Wilms, K. Herrmann ir K. Mifsud-Bonnici

      Dalykas

   Prašymas panaikinti 2011 m. balandžio 27 d. Komisijos sprendimą 2011/278/ES, kuriuo nustatomos suderinto nemokamo apyvartinių taršos leidimų suteikimo pagal Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2003/87/EB 10a straipsnį pereinamojo laikotarpio Sąjungos taisyklės (OL L 130, p. 1).

      Rezoliucinė dalis

               1.

               Atmesti ieškinį kaip nepriimtiną.

               2.

               Priteisti iš Hüttenwerke Krupp Mannesmann GmbH, Rogesa — Roheisengesellschaft Saar mbH, Salzgitter Flachstahl GmbH, ThyssenKrupp Steel Europe AG ir voestalpine Stahl GmbH bylinėjimosi išlaidas, įskaitant patirtas 'per laikinųjų apsaugos priemonių taikymo procedūrą.

      (1)  OL C 269, 2011 9 10.


title: Byla T-322/11: 2011 m. birželio 21 d. pareikštas ieškinys byloje Morelli prieš VRDT — Brambilla (Partito della Libertà)

text:
               13.8.2011

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 238/34

         2011 m. birželio 21 d. pareikštas ieškinys byloje Morelli prieš VRDT — Brambilla (Partito della Libertà)

   (Byla T-322/11)
   2011/C 238/58
   Kalba, kuria surašytas ieškinys: italų

      Šalys

      Ieškovas: Raffaello Morelli (Livornas, Italija), atstovaujamas advokato G. Brenelli

      Atsakovė: Vidaus rinkos derinimo tarnyba (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui)

      Kita procedūros Apeliacinėje taryboje šalis: Michela Vittoria Brambilla (Milanas, Italija)

      Reikalavimai

   Ieškovas Bendrojo Teismo prašo:

               —

               Panaikinti 2011 m. gegužės 17 d. Pirmosios apeliacinės tarybos sprendimą ir 2010 m. gegužės 14 d. Protestų skyriaus sprendimą.

               —

               Konstatuoti, kad reikia patenkinti ieškovo skundą dėl prekių ženklo paraiškos Nr. 6 203 012 ir atmesti šią paraišką.

               —

               Priteisti iš Michela Vittoria Branbilla bylinėjimosi išlaidas.

      Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

      Bendrijos prekių ženklo paraišką pateikęs asmuo: Michela Vittoria Brambilla

      Prašomas įregistruoti Bendrijos prekių ženklas: vaizdinis prekių ženklas, kuriame yra žodinis elementas „Partito della Libertà“ (Prekių ženklo paraiška Nr. 6 203 012), 9, 14, 16, 24, 25, 35, 36, 38, 41, 42 ir 45 klasių prekėms ir paslaugoms.

      Prekių ženklo ar žymens, kuriuo remtasi per protesto procedūrą, savininkas: Raffaello Morelli

      Prekių ženklas ar žymuo, kuriuo remiamasi protesto procedūroje: už domeno „it“ suteikimą atsakingos institucijos 2004 m. rugpjūčio 9 d. Raffaello Morello suteiktas domeno vardas „partitodellaliberta.it“, dėl kurio besiginčijančios šalys užtikrino, kad jis bus naudojamas prekyboje 16, 35, 38, 41 ir 45 klasių prekėms ir paslaugoms.

      Protestų skyriaus sprendimas: Atmesti protestą.

      Apeliacinės tarybos sprendimas: Atmesti apeliaciją.

      Ieškinio pagrindai: neteisingas Reglamento dėl Bendrijos prekių ženklo Nr. 207/2009 8 straipsnio 4 dalies taikymas, neteisingas sąvokos „naudojimas prekyboje“ vertinimas, susijęs su politinėje sferoje naudojamais vardais ir neteisingas ankstesnio žymens naudojimą prekyboje įrodančių dokumentų vertinimas.


title: 2005 m. liepos 7 d. Teisingumo Teismo sprendimas (penktoji kolegija), Byloje C-383/03 (dėl Verwaltungsgerichtshof prašymo priimti prejudicinį sprendimą): Ergül Dogan prieš Sicherheitsdirektion für das Bundesland Vorarlberg (EEB-Turkijos asociacija — Laisvas darbuotojų judėjimas — Asociacijos tarybos sprendimas Nr. 1/80 — 6 straipsnio 1 dalies trečia įtrauka ir 2 dalis — Teisėtas darbas valstybėje narėje — Nuosprendis baudžiamojoje byloje — Laisvės atėmimo bausmė — Poveikis teisei apsigyventi)

text:
               3.9.2005

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 217/11

      TEISINGUMO TEISMO SPRENDIMAS

   (penktoji kolegija)
   2005 m. liepos 7 d.
   Byloje C-383/03 (dėl Verwaltungsgerichtshof prašymo priimti prejudicinį sprendimą): Ergül Dogan prieš Sicherheitsdirektion für das Bundesland Vorarlberg
       (1)

   (EEB-Turkijos asociacija - Laisvas darbuotojų judėjimas - Asociacijos tarybos sprendimas Nr. 1/80 - 6 straipsnio 1 dalies trečia įtrauka ir 2 dalis - Teisėtas darbas valstybėje narėje - Nuosprendis baudžiamojoje byloje - Laisvės atėmimo bausmė - Poveikis teisei apsigyventi)
   (2005/C 217/20)
   Proceso kalba: vokiečių
   Byloje C-383/03 dėl Verwaltungsgericht (Austrija) 2003 m. rugsėjo 4 d. sprendimu, kurį Teisingumo Teismas gavo 2003 m. rugsėjo 12 d., pagal EB 234 straipsnį pateikto prašymo priimti prejudicinį sprendimą byloje Ergül Dogan prieš Sicherheitsdirektion für das Bundesland Vorarlberg, Teisingumo Teismas (penktoji kolegija), kurį sudaro kolegijos pirmininkė R. Silva de Lapuerta ir teisėjai R. Schintgen (pranešėjas) ir P. Kūris; generalinis advokatas D. Ruiz-Jarabo Colomer, sekretorius R. Grass, 2005 m. liepos 7 d. priėmė sprendimą, kurio rezoliucinėje dalyje nurodyta:
   Turkijos pilietis, kuris pagal 1980 m. rugsėjo 19 d. Asociacijos tarybos sprendimo Nr. 1/80 dėl asociacijos plėtros 6 straipsnio 1 dalies trečią įtrauką naudojasi teise laisvai pasirinkti bet kokį apmokamą samdomą darbą, nepraranda šios teisės dėl nedarbo net ir kelis metus trunkančio įkalinimo metu, kadangi jo nebuvimas priimančios valstybės teisėto darbo rinkoje yra laikino pobūdžio.
   Šios nuostatos suinteresuotam asmeniui suteikiama teisė dirbti ir su ja susijusi teisė gyventi gali būti ribojamos pagal to paties sprendimo 14 straipsnio 1 dalį tik viešosios tvarkos, visuomenės saugumo ir sveikatos sumetimais arba jei Turkijos pilietis praleido pagrįstą terminą, per kurį po jo išlaisvinimo galėjo susirasti naują apmokamą samdomą darbą.

      (1)  OL C 35, 2004 2 7.


title: Byla C-200/06  2006 m. gegužės 4 d.  Tribunal de première instance de Bruxelles pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje  Raffinerie tirlemontoise SA prieš Bureau d'intervention et de restitution belge (BIRB)

text:
               15.7.2006

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 165/16

         2006 m. gegužės 4 d. Tribunal de première instance de Bruxelles pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Raffinerie tirlemontoise SA prieš Bureau d'intervention et de restitution belge (BIRB)

   (Byla C-200/06)
   (2006/C 165/28)
   Proceso kalba: prancūzų
   Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas
   Tribunal de première instance de Bruxelles
   Šalys pagrindinėje byloje
   Ieškovė: Raffinerie tirlemontoise SA
   Atsakovė: Bureau d'intervention et de restitution belge (BIRB)
   Prejudiciniai klausimai

               1.

               Ar Komisijos reglamentas 314/2002 (1) nustato, kad apskaičiuojant produkcijos mokestį finansiniais sumetimais neatsižvelgiama į perdirbtuose produktuose, eksportuojamuose be eksporto grąžinamųjų išmokų, esantį cukraus kiekį? Ar šis teisės aktas yra galiojantis atsižvelgiant į Tarybos reglamento 1260/2001 dėl bendro rinkų cukraus sektoriuje organizavimo (2) 15 straipsnį ir į proporcingumo bei nediskriminavimo principus?

               2.

               Ar Komisijos reglamentai 1775/2004 (3), 1762/2003 (4), 1837/2002 (5), 1993/2001 (6) ir 2267/2000 (7) nustato cukraus produkcijos mokestį, apskaičiuojamą remiantis vidutiniais nuostoliais vienai eksportuotai tonai, kuriuo neatsižvelgiama į be grąžinamųjų išmokų eksportuotus kiekius, nors šie kiekiai yra įtraukiami į bendrą sumą vertinant bendrus finansuotinus nuostolius? Ar šie reglamentai yra galiojantys atsižvelgiant į Komisijos reglamentą 314/2002, Tarybos reglamento 1260/2001 15 straipsnį ir proporcingumo principą?

      (1)  2002 m. vasario 20 d. Komisijos reglamentas (EB) Nr. 314/2002 nustatantis išsamias kvotų sistemos taikymo cukraus sektoriuje taisykles (OL L 50, p. 40)

      (2)  2001 m. birželio 19 d. Tarybos reglamentas (EB) Nr. 1260/2001 dėl bendro cukraus sektoriaus rinkų organizavimo (OL L 178, p. 1)

      (3)  2004 m. spalio 14 d. Komisijos reglamentas (EB) Nr. 1775/2004 nustatantis 2003-2004 prekybos metams produkcijos mokesčių sumas cukraus sektoriui (OL L 316, p. 64)

      (4)  2003 m. spalio 7 d. Komisijos reglamentas (EB) Nr. 1762/2003 nustatantis 2002-2003 prekybos metams produkcijos mokesčių sumas cukraus sektoriui (OL L 254, p. 4)

      (5)  2002 m. spalio 15 d. Komisijos reglamentas (EB) Nr. 1837/2002 nustatantis 2001-2002 prekybos metams produkcijos mokesčių sumas bei papildomą mokesčio koeficientą cukraus sektoriuje (OL L 278, p. 13)

      (6)  2001 m. spalio 11 d. Komisijos reglamentas (EB) Nr. 1993/2001 nustatantis 2000-2001 prekybos metams produkcijos mokesčių sumas cukraus sektoriuje (OL L 271, p. 15)

      (7)  2000 m. spalio 12 d. Komisijos reglamentas (EB) Nr. 2267/2000 nustatantis 1999-2000 prekybos metams produkcijos mokesčių sumas bei papildomą mokesčio koeficientą cukraus sektoriuje (OL L 259, p. 29)


title: Byla C-382/11: 2011 m. liepos 18 d. Administrativen Sad Varna (Bulgarija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje M SAT CABLE AD prieš Nachalnik na Mitnicheski punkt — Varna Zapad pri Mitnitsa Varna

text:
               8.10.2011

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 298/12

         2011 m. liepos 18 d.Administrativen Sad Varna (Bulgarija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje M SAT CABLE AD prieš Nachalnik na Mitnicheski punkt — Varna Zapad pri Mitnitsa Varna

   (Byla C-382/11)
   2011/C 298/24
   Proceso kalba: bulgarų

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Administrativen Sad Varna

      Šalys pagrindinėje byloje

      Pareiškėja: M SAT CABLE AD

      Kita šalis: Nachalnik na Mitnicheski punkt — Varna Zapad pri Mitnitsa Varna

      Prejudiciniai klausimai

               1.

               Kaip reikia aiškinti sąvoką „internetas“, vartojamą 2009 m. Europos Bendrijų kombinuotosios nomenklatūros paaiškinimuose (2008 m. rugsėjo 19 d. Komisijos reglamentas (EB) Nr. 1031/2008 (1)), paskelbtuose 2008 m. gegužės 30 d. Oficialiajame leidinyje (C 133, p. 1) (pakeitimai, susiję su 8528 90 00 (2), 8528 71 13 ir 8528 71 90 subpozicijomis), kai prekei norima suteikti TARIC kodą 8528711300?

               2.

               Kaip reikia aiškinti sąvoką „modemas“, vartojamą 2009 m. Europos Bendrijų kombinuotosios nomenklatūros paaiškinimuose (2008 m. rugsėjo 19 d. Komisijos reglamentas (EB) Nr. 1031/2008), paskelbtuose 2008 m. gegužės 30 d. Oficialiajame leidinyje (C 133, p. 1) (pakeitimai, susiję su 8528 90 00, 8528 71 13 ir 8528 71 90 subpozicijomis), kai prekei norima suteikti TARIC kodą 8528711300?

               3.

               Kaip reikia aiškinti sąvokas „moduliavimas ir demoduliavimas“, vartojamas 2009 m. Europos Bendrijų kombinuotosios nomenklatūros paaiškinimuose (2008 m. rugsėjo 19 d. Komisijos reglamentas (EB) Nr. 1031/2008), paskelbtuose 2008 m. gegužės 30 d. Oficialiajame leidinyje (C 133, p. 1) (pakeitimai, susiję su 8528 90 00, 8528 71 13 ir 8528 71 90 subpozicijomis), kai prekei norima suteikti TARIC kodą 8528711300?

               4.

               Kokia televizoriaus priedėlio (set-top box) TF6100EMC funkcija yra svarbiausia (pagrindinė) jo tarifiniam klasifikavimui: televizinių signalų priėmimas arba modemo, leidžiančio dialoginius informacijos mainus, naudojimas prieigai prie interneto gauti?

               5.

               Jei svarbiausia (pagrindinė) televizoriaus priedėlio (set-top box) TF6100EMC funkcija yra modemo, leidžiančio dialoginius informacijos mainus, naudojimas prieigai prie interneto gauti, ar tarifiniam klasifikavimui svarbi modemo vykdoma moduliavimo (demoduliavimo) rūšis ir modemo tipas, ar pakanka to, kad modemas užtikrina prieigą prie interneto?

               6.

               Ar muitinės gali pakeisti tam tikros prekės tarifinį klasifikavimą fiziškai jos neištyrusios ir ar galima atlikti ekspertizę remiantis vien raštiškais įrodymais, t. y. to paties gamintojo prietaiso, turinčio tokį patį numerį, bet iš kitos importo partijos naudojimo instrukcija, techninėmis charakteristikomis, ir ištyrus patį prietaisą?

               7.

               Kokioje subpozicijoje klasifikuoti ir kokį kodą suteikti prietaisui, atitinkančiam prietaiso TF6100EMC aprašymą?

               8.

               Jei televizoriaus priedėlis (set-top box) TF6100EMC klasifikuotinas Kombinuotosios nomenklatūros 8521 90 00 subpozicijoje, ar tam tikro dydžio muito nustatymas yra teisingas Bendrijos teisės taikymas, jei toks klasifikavimas pažeistų Bendrijos įsipareigojimus pagal 1994 m. Bendrojo susitarimo dėl muitų tarifų ir prekybos Susitarimo dėl prekybos informacijos technologijų produktais II b dalį, ar klasifikavimas 8521 pozicijoje reiškia, kad televizoriaus priedėlis (set-top box) TF6100EMC nepatenka į atitinkamos Susitarimo dėl prekybos informacijos technologijų produktais dalies taikymo sritį?

      (1)  OL 291, p. 1

      (2)  Vertėjo pastaba: 1–3 klausimuose vietoje 8528 90 00 tikriausiai turima omenyje 8521 90 00.


title: Byla T-267/13: 2014 m. rugsėjo 18 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje El Corte Inglés/VRDT – Gaffashion (BAUSS) (Bendrijos prekių ženklas — Protesto procedūra — Žodinio Bendrijos prekių ženklo BAUSS paraiška — Ankstesnis vaizdinis Bendrijos prekių ženklas BASS3TRES — Reglamento (EB) Nr. 207/2009 8 straipsnio 1 dalies b punktas — Galimybės supainioti nebuvimas)

text:
               3.11.2014

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 388/15

         2014 m. rugsėjo 18 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje El Corte Inglés/VRDT – Gaffashion (BAUSS)

   (Byla T-267/13) (1)

   ((Bendrijos prekių ženklas - Protesto procedūra - Žodinio Bendrijos prekių ženklo BAUSS paraiška - Ankstesnis vaizdinis Bendrijos prekių ženklas BASS3TRES - Reglamento (EB) Nr. 207/2009 8 straipsnio 1 dalies b punktas - Galimybės supainioti nebuvimas))
   2014/C 388/18
   Proceso kalba: ispanų

      Šalys

      Ieškovė: El Corte Inglés, SA (Madridas, Ispanija), atstovaujama advokatų E. Seijo Veiguela ir J. L. Rivas Zurdo

      Atsakovė: Vidaus rinkos derinimo tarnyba (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui), atstovaujama J. García Murillo ir J. Crespo Carrillo

      Kita procedūros VRDT apeliacinėje taryboje šalis: Gaffashion – Comércio de Acessórios de Moda, Lda
       (Viana do Kastelas, Portugalija)

      Dalykas

   Ieškinys dėl 2013 m. vasario 21 d. VRDT antrosios apeliacinės tarybos sprendimo (byla R 2295/2011-2), susijusio su protesto procedūra tarp El Corte Inglés, SA ir Gaffashion – Comércio de Acessórios de Moda, Lda
      .

      Rezoliucinė dalis

               1.

               Atmesti ieškinį.

               2.

               Priteisti iš El Corte Inglés, SA bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 215, 2013 7 27.


title: Byla T-755/16: 2016 m. spalio 31 d. pareikštas ieškinys byloje La Rocca/EUIPO (Take your time Pay After)

text:
               19.12.2016

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 475/23

         2016 m. spalio 31 d. pareikštas ieškinys byloje La Rocca/EUIPO (Take your time Pay After)

   (Byla T-755/16)
   (2016/C 475/34)
   Proceso kalba: italų

      Šalys

      Ieškovas: Alessandro La Rocca (Ancijus, Italija), atstovaujamas advokatų A. Perani ir J. Graffer

      Atsakovė: Europos Sąjungos intelektinės nuosavybės tarnyba (EUIPO)

      Su procedūra EUIPO susijusi informacija

      Prekių ženklas, dėl kurio kilo ginčas: vaizdinis Europos Sąjungos prekių ženklas, kuriame yra žodiniai elementai „Take your time Pay After“ – Registracijos paraiška Nr. 14 396 031.

      Ginčijamas sprendimas: 2016 m. rugpjūčio 4 d. EUIPO pirmosios apeliacinės tarybos sprendimas byloje R 406/2016-1.

      Reikalavimai

   Ieškovas Bendrojo Teismo prašo:

               —

               pripažinti, kad buvo pažeistas ir neteisingai pritaikytas Reglamento Nr. 207/2009 7 straipsnio 1 dalies b punktas ir 2 dalis;

               —

               pripažinti, kad buvo pažeistas Reglamento Nr. 207/2009 75 straipsnis, ir dėl to

               —

               panaikinti 2016 m. rugpjūčio 4 d. EUIPO pirmosios apeliacinės tarybos sprendimą byloje R 406/2016-1, apie kurį buvo pranešta 2016 m. rugpjūčio 31 d.;

               —

               priteisti iš EUIPO bylinėjimosi išlaidas.

      Pagrindai, kuriais remiamasi

               —

               Reglamento Nr. 207/2009 7 straipsnio 1 dalies b punkto ir 2 dalies pažeidimas.

               —

               Reglamento Nr. 207/2009 75 straipsnio pažeidimas.


title: Byla T-271/14: 2014 m. balandžio 29 d. pareikštas ieškinys byloje Styron Deutschland/Komisija

text:
               14.7.2014

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 223/25

         2014 m. balandžio 29 d. pareikštas ieškinys byloje Styron Deutschland/Komisija

   (Byla T-271/14)
   2014/C 223/30
   Proceso kalba: vokiečių

      Šalys

      Ieškovė: Styron Deutschland GmbH (Škopau, Vokietija), atstovaujama advokatų H. Janssen ir S. Kobes

      Atsakovė: Europos Komisija

      Reikalavimai

   Ieškovė prašo:

               —

               panaikinti 2013 m. gruodžio 18 d. Europos Komisijos sprendimą byloje Valstybės pagalba SA.33995 (2013/C) – Parama iš atsinaujinančių energijos išteklių pagamintai elektros energijai ir Atsinaujinančiosios energijos įstatymu (EEG) sumažintas papildomas mokestis daug energijos naudojančioms įmonėms,

               —

               priteisti iš atsakovės bylinėjimosi išlaidas.

      Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

   Grįsdama ieškinį ieškovė nurodo tris pagrindus.

               1.

               Pirmasis ieškinio pagrindas: SESV 107 straipsnio 1 dalies pažeidimas

                           —

                           Ieškovė tvirtina, kad ginčijamu sprendimu pažeidžiama SESV 107 straipsnio 1 dalis, nes Vokietijos įstatyme dėl pirmenybės atsinaujinančiai energijai teikimo (Gesetz für den Vorrang erneuerbarer Energien, toliau – EEG) numatytas EEG mokestis ir speciali kompensavimo tvarka nėra valstybės ar valstybės kontroliuojamų lėšų skyrimas. Visos šioms priemonėms kvalifikuoti reikšmingos aplinkybės buvo nustatytos ankstesnėje tarp Komisijos ir Vokietijos Federalinės Respublikos vykusioje procedūroje. Nebebuvo likę jokių abejonių, kurias Komisija būtų turėjusi nustatyti procese pagal SESV 108 straipsnio 2 dalį ir 1999 m. kovo 22 d. Tarybos reglamento (EB) Nr. 659/1999, nustatančio išsamias EB sutarties 93 straipsnio taikymo taisykles (1), 4 straipsnio 4 dalį.

               2.

               Antrasis ieškinio pagrindas: SESV 108 straipsnio 1 dalies ir teisinio tikrumo principo pažeidimas

                           —

                           Ieškovė šiuo klausimu teigia, kad Komisija pažeidė SESV 108 straipsnio 1 dalį ir teisinio tikrumo principą, nes tam, kad dar kartą patikrintų savo preliminarų EEG įvertinimą kaip valstybės pagalbos, taikė naujai valstybės pagalbai skirtą procedūrą pagal Reglamento Nr. 659/1999 4 straipsnio 4 dalį, o ne esamai valstybės pagalbai skirtą procedūrą pagal Reglamento Nr. 659/1999 17 ir paskesnius straipsnius. Šiuo atžvilgiu ji visų pirma nurodo, kad Komisija 2013 m. gegužės 18 d. sprendimu nekvalifikavo 2000 m. EEG kaip valstybės pagalbos, kaip tai suprantama pagal SESV 107 straipsnio 1 dalį, nes nebuvo valstybės lėšų perdavimo. 2012 m. EEG atlikti 2000 m. EEG pakeitimai, palyginti su 2002 m. gegužės 22 d. Komisijos sprendimu, buvo neesminiai. Todėl Komisija pasikeitusią teisinę poziciją galėjo pareikšti procedūroje pagal SESV 108 straipsnio 1 dalį, neapsunkindama ieškovės.

               3.

               Trečiasis ieškinio pagrindas: Pagrindinių teisių chartijos 41 straipsnio ir teisės būti išklausytam pažeidimas

                           —

                           Toliau ieškovė nurodo, kad atsakovė ginčijamą sprendimą priėmė, prieš tai nesuteikusi ieškovei galimybės išsakyti savo poziciją.

      (1)  1999 m. kovo 22 d. Tarybos reglamentas (EB) Nr. 659/1999, nustatantis išsamias EB sutarties 93 straipsnio taikymo taisykles (OL L 83, p. 1; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 8 sk., 1 t., p. 339).


title: Byla T-456/15: 2016 m. spalio 5 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Foodcare/EUIPO – Michalczewski (T.G.R. ENERGY DRINK) (Europos Sąjungos prekių ženklas — Registracijos pripažinimo negaliojančia procedūra — Žodinis Europos Sąjungos prekių ženklas T.G.R. ENERGY DRINK — Nesąžiningumas — Reglamento (EB) Nr. 207/2009 52 straipsnio 1 dalies b punktas)

text:
               14.11.2016

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 419/42

         2016 m. spalio 5 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Foodcare/EUIPO – Michalczewski (T.G.R. ENERGY DRINK)

   (Byla T-456/15) (1)

   ((Europos Sąjungos prekių ženklas - Registracijos pripažinimo negaliojančia procedūra - Žodinis Europos Sąjungos prekių ženklas T.G.R. ENERGY DRINK - Nesąžiningumas - Reglamento (EB) Nr. 207/2009 52 straipsnio 1 dalies b punktas))
   (2016/C 419/55)
   Proceso kalba: anglų

      Šalys

      Ieškovė: Foodcare sp. z o.o. (Zabierzów, Lenkija), atstovaujama advokato A. Matusik

      Atsakovė: Europos Sąjungos intelektinės nuosavybės tarnyba (EUIPO), atstovaujama S. Palmero Cabezas

      Kita procedūros EUIPO apeliacinėje taryboje šalis, įstojusi į bylą Bendrajame Teisme: Dariusz Michalczewski (Gdanskas, Lenkija), atstovaujamas advokatų B. Matusiewicz-Kulig, M. Czerwińska ir M. Marek

      Dalykas

   Ieškinys, pareikštas dėl 2015 m. gegužės 12 d. EUIPO antrosios apeliacinės tarybos sprendimo (byla R 265/2014-2), susijusio su registracijos pripažinimo negaliojančia procedūra tarp D. Michalczewski ir Foodcare.

      Rezoliucinė dalis

               1.

               Atmesti ieškinį.

               2.

               Foodcare sp. z o.o. padengia ne tik savo bylinėjimosi išlaidas, bet ir Europos Sąjungos intelektinės nuosavybės tarnybos (EUIPO), ir Dariusz Michalczewski patirtas bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 328, 2015 10 5.


title: Byla C-451/04 2006 m. sausio 30 d. Teisingumo Teismo pirmininko nutartis Europos Bendrijų Komisija prieš Prancūzijos Respubliką

text:
               14.10.2006

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 249/8

         2006 m. sausio 30 d. Teisingumo Teismo pirmininko nutartis Europos Bendrijų Komisija prieš Prancūzijos Respubliką

   (Byla C-451/04) (1)

   (2006/C 249/19)

      Proceso kalba: prancūzų

   Teisingumo Teismo pirmininkas nutartimi nurodė išbraukti bylą iš registro.

      (1)  OL C 314, 2004 12 18.


title: Byla T-66/11: 2011 m. sausio 28 d. pareikštas ieškinys byloje Present Service Ullrich prieš VRDT — Punt-Nou (babilu)

text:
               19.3.2011

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 89/26

         2011 m. sausio 28 d. pareikštas ieškinys byloje Present Service Ullrich prieš VRDT — Punt-Nou (babilu)

   (Byla T-66/11)
   2011/C 89/50
   Kalba, kuria surašytas ieškinys: anglų

      Šalys

      Ieškovė: Present Service Ullrich Verwaltungs GmbH (Erlangenas, Vokietija), atstovaujama advokato A. Graf von Kalckreuth

      Atsakovė: Vidaus rinkos derinimo tarnyba (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui)

      Kita procedūros Apeliacinėje taryboje šalis: Punt-Nou, SL (Ontinjentas, Ispanija)

      Ieškovės reikalavimai

               —

               Panaikinti 2010 m. lapkričio 19 d. Vidaus rinkos derinimo tarnybos (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui) antrosios apeliacinės tarybos (byla R 773/2010-2) sprendimą.

               —

               Atmesti protestą dėl ieškovės prekių ženklo „babilu“ ir nurodyti įregistruoti prekių ženklą „babilu“ visoms prekėms ir paslaugoms, dėl kurių buvo paduota registracijos paraiška.

               —

               Priteisti iš atsakovės bylinėjimosi išlaidas.

      Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

      Bendrijos prekių ženklo paraišką pateikęs asmuo: ieškovė

      Prašomas įregistruoti Bendrijos prekių ženklas: žodinis prekių ženklas „babilu“ 16, 18, 35, 36, 38 ir 41 klasių prekėms ir paslaugoms — Bendrijos prekių ženklo paraiška Nr. 7205305

      Prekių ženklo ar žymens, kuriuo grindžiamas protestas, savininkas: kita procedūros Apeliacinėje taryboje šalis

      Prekių ženklas ar žymuo, kuriuo grindžiamas protestas: Bendrijos žodinis prekių ženklas BABIDU, be kita ko, 35 klasės paslaugoms (Bendrijos prekių ženklo paraiška Nr. 3363645)

      Protestų skyriaus sprendimas: patenkinti protestą visa dalimi

      Apeliacinės tarybos sprendimas: atmesti apeliaciją

      Ieškinio pagrindai: Tarybos reglamento Nr. 207/2009 8 straipsnio 1 dalies b punkto pažeidimas, nes Apeliacinė taryba klaidingai manė, kad atitinkama visuomenės dalis galėjo supainioti nagrinėjimus prekių ženklus.


title: Byla C-115/08 2008 m. kovo 17 d. Landesgericht Linz (Austrija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Land Oberösterreich prieš ČEZ, as

text:
               7.6.2008

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 142/14

         2008 m. kovo 17 d.Landesgericht Linz (Austrija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Land Oberösterreich prieš ČEZ, as

   (Byla C-115/08)
   (2008/C 142/22)
   Proceso kalba: vokiečių
   Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas
   Landesgericht Linz
   Šalys pagrindinėje byloje

      Ieškovė: Land Oberösterreich

   Atsakovė: ČEZ, as
   Prejudiciniai klausimai

               1.

                           a)

                           Ar lygiaverčio poveikio priemonė EB 28 straipsnio prasme konstatuotina tuomet, kai įmonė, kitoje valstybėje narėje eksploatuojanti elektrinę pagal šios valstybės teisę ir taikytinus Bendrijos teisės aktus ir todėl gaminanti į kitas valstybes nares tiekiamą elektros energiją, kaimyninės valstybės narės teismo priimtu — pagal Europos jurisdikcijos ir vykdymo reglamentą visose valstybėse narėse vykdytinu — sprendimu dėl šios elektrinės galimo žalingo poveikio nutraukimo yra įpareigota priderinti įrenginius prie kitos valstybės techninių reikalavimų arba net — nesant galimų priderinimo priemonių dėl visų įrenginių kompleksiškumo — nutraukti šių įrenginių eksploatavimą, o šis teismas, remdamasis šios valstybės aukščiausiojo teismo atliktu nacionalinės teisės išaiškinimu, negali atsižvelgti į egzistuojantį leidimą eksploatuoti elektrinę jos buvimo vietos valstybėje narėje, nors, nagrinėdamas atitinkamą ieškinį dėl veiksmų nutraukimo, atsižvelgtų į nacionalinį leidimą eksploatuoti įrenginius, ir dėl to negalėtų būti priimamas teismo sprendimas dėl įmonės įrenginio, kurio leidimas eksploatuoti išduotas valstybės viduje, naudojimo nutraukimo?

                           b)

                           Ar EB sutartyje įtvirtintus pateisinimo pagrindus reikia aiškinti taip, kad valstybės narės teisėje daromas skirtumas tarp nacionalinių ir užsienio leidimų įrenginiams bet kuriuo atveju yra neleistinas atsižvelgiant į argumentą, kad apsaugą privaloma suteikti tik nacionalinei, o ne užsienio ekonomikai, nes taip yra tik dėl ekonominio motyvo, kuris pagrindinių laisvių sistemoje nepripažįstamas saugotinu?

                           c)

                           Ar EB sutartyje įtvirtintus pateisinimo pagrindus ir juos atitinkantį proporcingumo principą reikia aiškinti taip, kad valstybės narės teisėje daromas bendro pobūdžio skirtumas tarp nacionalinių ir užsienio leidimų įrenginiams bet kuriuo atveju yra neleistinas, nes kitos valstybės narės nacionalinis teismas įrenginio, kuriam leidimas buvo išduotas jo buvimo vietos valstybėje narėje, eksploatavimą konkrečiu atveju turi vertinti, remdamasis faktiniu įrenginio eksploatavimo keliamu pavojumi viešajai tvarkai, visuomenės saugumui ar sveikatai arba kitais pripažintais viešojo intereso pagrindais?

                           d)

                           Ar, atsižvelgiant į svarstant pateisinimo pagrindus nagrinėtiną proporcingumo principą, valstybės narės teismai bet kokiu atveju leidimą eksploatuoti įrenginį jo buvimo vietos valstybėje narėje turi vertinti kaip nacionalinį įrenginio leidimą tuomet, kai įrenginio leidimas jo buvimo vietos valstybėje narėje teisine prasme iš esmės yra lygiavertis nacionaliniam įrenginio leidimui?

                           e)

                           Ar, atsakant į pirmesnius klausimus, turi reikšmės tai, kad buvimo vietos valstybėje narėje leidimas išduotas atominei elektrinei, kai tuo tarpu kitoje valstybėje narėje, kurioje nagrinėjamas ieškinys dėl tariamai gresiančio atominės elektrinės žalingo poveikio nutraukimo, šios rūšies įrenginių negalima eksploatuoti per se, nors joje eksploatuojami kiti branduoliniai įrenginiai?

                           f)

                           Ar atitinkamą ieškinį dėl veiksmų nutraukimo nagrinėjantys valstybės narės teismai tuo atveju, kai 1 klausimo a punkte nurodytas nacionalinės teisės išaiškinimas pažeidžia EB 28 straipsnį, privalo nacionalinę teisę aiškinti atsižvelgdami į Bendrijos teisę taip, kad žodžių junginiui „įrenginys, kuriam leidimą išdavė valdžios institucijos“ būtų galima priskirti ne tik nacionalinius, bet ir užsienio leidimus eksploatuoti įrenginius, išduotus valdžios institucijų kitose ES valstybėse narėse?

               2.

                           a)

                           Ar su EB 43 straipsnyje nustatytu vienos valstybės narės nacionalinių subjektų įsisteigimo laisvės kitos valstybės narės teritorijoje apribojimo draudimu suderinama tai, kad įmonė, vienoje valstybėje narėje eksploatuojanti elektrinę pagal šios valstybės teisę ir taikytinus Bendrijos teisės aktus, kaimyninės valstybės narės teismo priimtu — pagal Europos jurisdikcijos ir vykdymo reglamentą visose valstybėse narėse vykdytinu — sprendimu dėl šios elektrinės galimo žalingo poveikio nutraukimo yra įpareigojama priderinti įrenginius prie kitos valstybės techninių reikalavimų arba net — nesant galimų priderinimo priemonių dėl visų įrenginių kompleksiškumo — nutraukti šių įrenginių eksploatavimą, o šis teismas, remdamasis šios valstybės aukščiausiojo teismo atliktu nacionalinės teisės išaiškinimu, negali atsižvelgti į egzistuojantį leidimą eksploatuoti elektrinę jos buvimo vietos valstybėje narėje, nors nagrinėdamas atitinkamą ieškinį dėl veiksmų nutraukimo jis atsižvelgtų į nacionalinį leidimą įrenginiams, ir dėl to negalėtų būti priimamas teismo sprendimas dėl įmonės įrenginio, kuriam leidimas eksploatuoti išduotas valstybės viduje, naudojimo nutraukimo?

                           b)

                           Ar EB sutartyje įtvirtintus įsisteigimo laisvės apribojimą pateisinančius pagrindus reikia aiškinti taip, kad valstybės narės teisėje daromas skirtumas tarp nacionalinių ir užsienio leidimų įrenginiams bet kuriuo atveju yra neleistinas atsižvelgiant į argumentą, kad apsaugą privaloma suteikti tik nacionalinei, o ne užsienio ekonomikai, nes taip yra tik dėl ekonominio motyvo, kuris pagrindinių laisvių sistemoje nepripažįstamas saugotinu?

                           c)

                           Ar EB sutartyje įtvirtintus įsisteigimo laisvės apribojimą pateisinančius pagrindus ir ypač proporcingumo principą reikia aiškinti taip, kad valstybės narės teisėje daromas bendro pobūdžio skirtumas tarp nacionalinių ir užsienio leidimų įrenginiams yra neleistinas, nes kitos valstybės narės nacionalinis teismas įrenginio, kuriam leidimas buvo išduotas jo buvimo vietos valstybėje narėje, eksploatavimą konkrečiu atveju turi vertinti, remdamasis faktiniu įrenginio eksploatavimo keliamu pavojumi viešajai tvarkai, visuomenės saugumui ar sveikatai arba kitais pripažintais viešojo intereso pagrindais?

                           d)

                           Ar, atsižvelgiant į svarstant kišimosi į įsisteigimo laisvę pateisinimą nagrinėtiną proporcingumo principą, valstybės narės teismai bet kokiu atveju leidimą eksploatuoti įrenginį jo buvimo vietos valstybėje narėje turi vertinti kaip nacionalinį įrenginio leidimą tuomet, kai įrenginio leidimas jo buvimo vietos valstybėje teisine prasme iš esmės yra lygiavertis nacionaliniam įrenginio leidimui?

                           e)

                           Ar nagrinėjant pirmiau pateiktus klausimus taip pat ir įsisteigimo laisvės atžvilgiu turi reikšmės tai, kad buvimo vietos valstybėje narėje leidimas išduotas atominei elektrinei, kai tuo tarpu kitoje valstybėje narėje, kurioje nagrinėjamas ieškinys dėl tariamai gresiančio atominės elektrinės žalingo poveikio nutraukimo, šios rūšies įrenginių negalima eksploatuoti per se, nors joje eksploatuojami kiti branduoliniai įrenginiai?

                           f)

                           Ar atitinkamą ieškinį dėl veiksmų nutraukimo nagrinėjantys valstybės narės teismai tuo atveju, kai 2 klausimo a punkte nurodytas nacionalinės teisės išaiškinimas pažeidžia EB 43 straipsnį, privalo nacionalinę teisę aiškinti atsižvelgdami į Bendrijos teisę taip, kad žodžių junginiui „įrenginys, kuriam leidimą išdavė valdžios institucijos“ būtų galima priskirti ne tik nacionalinius, bet ir užsienio leidimus eksploatuoti įrenginius, išduotus valdžios institucijų kitose ES valstybėse narėse?

               3.

                           a)

                           Ar konstatuotina EB 12 straipsniu draudžiama netiesioginė diskriminacija dėl pilietybės, jeigu valstybės narės teismai, nagrinėdami fizinio asmens pareikštą ieškinį dėl įrenginių eksploatavimo nutraukimo, atsižvelgia į nacionalinės valdžios institucijų išduotą leidimą eksploatuoti įrenginius, ir dėl to netenkinami reikalavimai dėl įrenginių eksploatavimo nutraukimo arba pritaikymo, kai tuo tarpu šie teismai, nagrinėdami tokius ieškinius dėl veiksmų nutraukimo, neatsižvelgia į kitose valstybėse narėse šių valstybių narių valdžios institucijų išduotus įrenginių leidimus?

                           b)

                           Ar tokia diskriminacija patenka į Sutarties taikymo sritį, nes ji susijusi su atitinkamus įrenginius eksploatuojančioms įmonėms taikomais įsisteigimo ES valstybėje narėje teisiniais reikalavimais bei teisiniais reikalavimais, į kuriuos atsižvelgdamos tokios įmonės gamina prekę — elektros energiją — ir tiekia ją į kitas ES valstybes nares, ir taip turi bent jau netiesioginį ryšį su pagrindinių laisvių įgyvendinimu?

                           c)

                           Ar tokia diskriminacija pateisinama objektyviais pagrindais, jei atitinkami valstybės narės teismai neatlieka konkretaus atvejo tyrimo dėl faktinių aplinkybių, kuriomis remiantis buvimo vietos valstybėje narėje buvo išduotas leidimas įrenginiams? Ar tai, kad kitos valstybės narės teismai atsižvelgia į užsienyje išduotą leidimą buvimo vietos valstybėje narėje, neatitinka proporcingumo principo bent su sąlyga, kad šis leidimas teisiniu atžvilgiu iš esmės lygiavertis nacionaliniam įrenginių leidimui?

                           d)

                           Ar atitinkamą ieškinį dėl veiksmų nutraukimo nagrinėjantys valstybės narės teismai tuo atveju, kai 3 klausimo a punkte nurodytas nacionalinės teisės išaiškinimas pažeidžia EB 12 straipsnį, privalo nacionalinę teisę aiškinti atsižvelgdami į Bendrijos teisę taip, kad žodžių junginiui „įrenginys, kuriam leidimą išdavė valdžios institucijos“ būtų galima priskirti ne tik nacionalinius, bet ir užsienio leidimus eksploatuoti įrenginius, išduotus valdžios institucijų kitose ES valstybėse narėse?

               4.

                           a)

                           Ar EB 10 straipsnyje įtvirtintas lojalaus bendradarbiavimo Bendrijos teisės taikymo srityje principas galioja ir valstybių narių tarpusavio santykiuose?

                           b)

                           Ar, remiantis šiuo lojalaus bendradarbiavimo principu, darytina išvada, kad valstybės narės viena kitos atžvilgiu negali apsunkinti arba net sužlugdyti jų suverenios veiklos ir kad tai ypač taikoma atitinkamiems sprendimams dėl branduolinių įrenginių planavimo, statybos ir eksploatavimo jų teritorijoje?

                           c)

                           Ar atitinkamą ieškinį dėl veiksmų nutraukimo nagrinėjantys valstybės narės teismai tuo atveju, kai 4 klausimo a punkte nurodytas nacionalinės teisės išaiškinimas pažeidžia EB 10 straipsnį, privalo nacionalinę teisę aiškinti atsižvelgdami į Bendrijos teisę taip, kad žodžių junginiui „įrenginys, kuriam leidimą išdavė valdžios institucijos“ būtų galima priskirti ne tik nacionalinius, bet ir užsienio leidimus eksploatuoti įrenginius, išduotus valdžios institucijų kitose ES valstybėse narėse?


title: Byla T-16/10 R: 2010 m. kovo 26 d. Bendrojo Teismo pirmininko nutartis byloje Alisei prieš Komisiją (Laikinųjų apsaugos priemonių taikymas — Programa, kuria įkuriamos „maisto priemonės“ besivystančioms šalims — Kvietimas teikti prašymus subsidijoms — Atsisakymas skirti subsidiją — Prašymas sustabdyti vykdymą — Suinteresuotumo pareikšti ieškinį nebuvimas — Formos reikalavimų nesilaikymas — Nepriimtinumas)

text:
               22.5.2010

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 134/37

         2010 m. kovo 26 d. Bendrojo Teismo pirmininko nutartis byloje Alisei prieš Komisiją

   (Byla T-16/10 R)
   (Laikinųjų apsaugos priemonių taikymas - Programa, kuria įkuriamos „maisto priemonės“ besivystančioms šalims - Kvietimas teikti prašymus subsidijoms - Atsisakymas skirti subsidiją - Prašymas sustabdyti vykdymą - Suinteresuotumo pareikšti ieškinį nebuvimas - Formos reikalavimų nesilaikymas - Nepriimtinumas)
   2010/C 134/64
   Proceso kalba: italų

      Šalys

      Ieškovė: Alisei (Roma, Italija), atstovaujama advokatų F. Sciaudone, R. Sciaudone ir A. Neri

      Atsakovė: Europos Komisija, atstovaujama L. Prete ir P. van Nuffel

      Dalykas

   Prašymas taikyti laikinąsias apsaugos priemones dėl prašymų subsidijai gauti pagal programą „Priemonė, skirta greitai reaguoti į sparčiai didėjančias maisto kainas besivystančiose šalyse“ (EuropeAid/128608/C/ACT/Multi) atrankos.

      Rezoliucinė dalis

               1.

               Atmesti prašymą taikyti laikinąsias apsaugos priemones.

               2.

               Atidėti bylinėjimosi išlaidų klausimo nagrinėjimą.


20150731052617052015/C 270/483242015TC27020150817LT01LTINFO_JUDICIAL20150623383921Byla T-324/15: 2015 m. birželio 23 d. pareikštas ieškinys byloje Volkswagen/VRDT – Bagpax Cargo Systems (BAG PAX)

 ---documentbreak--- C2702015LT3810120150623LT00483813922015 m. birželio 23 d. pareikštas ieškinys byloje Volkswagen/VRDT – Bagpax Cargo Systems (BAG PAX)

   (Byla T-324/15)2015/C 270/48Kalba, kuria surašytas ieškinys: vokiečių
      Šalys

      Ieškovė: Volkswagen AG (Volfsburgas, Vokietija), atstovaujama advokato U. Sander

      Atsakovė: Vidaus rinkos derinimo tarnyba (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui) (VRDT)

      Kita procedūros Apeliacinėje taryboje šalis: Bagpax Cargo Systems e.K. (Zarluisas, Vokietija)

      Su procedūra VRDT susijusi informacija

      Prekių ženklo, dėl kurio kilo ginčas, savininkė: kita procedūros Apeliacinėje taryboje šalis

      Prekių ženklas, dėl kurio kilo ginčas: žodinis Bendrijos prekių ženklas BAG PAX

      Procedūra VRDT: registracijos pripažinimo negaliojančia procedūra

      Ginčijamas sprendimas: 2015 m. balandžio 23 d. VRDT ketvirtosios apeliacinės tarybos sprendimas byloje R 1971/2014-4

      Reikalavimai

   Ieškovė Bendrojo Teismo prašo:

            —

            panaikinti ginčijamą sprendimą,

            —

            priteisti iš VRDT bylinėjimosi išlaidas.

      Pagrindas, kuriuo remiamasi

            —

            Reglamento Nr. 207/2009 15 straipsnio 1 dalies a punkto pažeidimas.


title: Byla C-223/03  2006 m. vasario 21 d.  Teisingumo Teismo (didžioji kolegija) sprendimas ( VAT and Duties Tribunal,  Mančesteris, prašymas priimti prejudicinį sprendimą)  University of Huddersfield Higher Education Corporation prieš Commissioners of Customs & Excise  (Šeštoji PVM direktyva — 2 straipsnio 1 punktas, 4 straipsnio 1 ir 2 dalys, 5 straipsnio 1 dalis ir 6 straipsnio 1 dalis — Ekonominė veikla — Prekių tiekimas — Paslaugų teikimas — Sandoriai, kurių vienintelis tikslas gauti mokestinį pranašumą)

text:
               3.6.2006

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 131/3

         2006 m. vasario 21 d. Teisingumo Teismo (didžioji kolegija) sprendimas (VAT and Duties Tribunal, Mančesteris, prašymas priimti prejudicinį sprendimą) University of Huddersfield Higher Education Corporation prieš Commissioners of Customs & Excise

   (Byla C-223/03) (1)

   (Šeštoji PVM direktyva - 2 straipsnio 1 punktas, 4 straipsnio 1 ir 2 dalys, 5 straipsnio 1 dalis ir 6 straipsnio 1 dalis - Ekonominė veikla - Prekių tiekimas - Paslaugų teikimas - Sandoriai, kurių vienintelis tikslas gauti mokestinį pranašumą)
   (2006/C 131/04)
   Proceso kalba: anglų
   Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      VAT and Duties Tribunal, Mančesteris
   Šalys pagrindinėje byloje
   Ieškovas: University of Huddersfield Higher Education Corporation
   Atsakovė: Commissioners of Customs & Excise
   Bylos dalykas
   Prašymas priimti prejudicinį sprendimą — VAT and Duties Tribunal, Mančesteris — 1977 m. gegužės 17 d. Šeštosios Tarybos direktyvos 77/388/EEB dėl valstybių narių apyvartos mokesčių įstatymų derinimo — Bendra pridėtinės vertės mokesčio sistema: vienodas vertinimo pagrindas (OL L 145, p. 1) išaiškinimas — Pridėtinės vertės mokesčiu apmokestinamo prekių tiekimo ir paslaugų teikimo sąvoka — Ekonominės veiklos sąvoka — Nuomos sandoris ir nuomos cesija, kurių vienintelis tikslas yra gauti mokestinį pranašumą
   Sprendimo rezoliucinė dalis
   Tokie sandoriai kaip ginčijami pagrindinėse bylose yra prekių tiekimas ar paslaugų teikimas ir ekonominė veikla 1977 m. gegužės 17 d. Tarybos Šeštosios direktyvos 77/388/EEB dėl valstybių narių apyvartos mokesčių įstatymų derinimo — Bendra pridėtinės vertės mokesčio sistema: vienodas vertinimo pagrindas, iš dalies pakeistos 1995 m. balandžio 10 d. Tarybos direktyva 95/7/EB, 2 straipsnio 1 dalies, 4 straipsnio 1 ir 2 dalių, 5 straipsnio 1 dalies ir 6 straipsnio 1 dalies prasme, nes atitinka objektyvius kriterijus, kuriais grindžiamos minėtos sąvokos, net jei jų vienintelis tikslas buvo gauti mokestinį pranašumą, neturint jokio kito ekonominio tikslo.

      (1)  OL C 213, 2003 09 06.


title: Byla T-80/13: 2013 m. vasario 13 d. pareikštas ieškinys byloje Syrian Lebanese Commercial Bank prieš Tarybą

text:
               23.3.2013

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 86/28

         2013 m. vasario 13 d. pareikštas ieškinys byloje Syrian Lebanese Commercial Bank prieš Tarybą

   (Byla T-80/13)
   2013/C 86/48
   Proceso kalba: prancūzų

      Šalys

      Ieškovė: Syrian Lebanese Commercial Bank S.A.L. (Beirutas, Libanas), atstovaujama advokatų P. Vanderveeren, L. Defalque ir T. Bontinck

      Atsakovė: Europos Sąjungos Taryba

      Reikalavimai

   Ieškovė Bendrojo Teismo prašo:

               —

               panaikinti 2012 m. lapkričio 29 d. Tarybos sprendimo 2012/739/BUSP 25 straipsnį ir jo priedą I. B tiek, kiek ieškovė nurodyta to priedo 34 punkte,

               —

               panaikinti 2012 m. lapkričio 29 d. Tarybos įgyvendinimo reglamento (ES) Nr. 1117/2012 1 straipsnį, nes, taikant 2012 m. sausio 23 d. Tarybos įgyvendinimo reglamento Nr. 55/2012 1 straipsnį ir to reglamento priedo 27 punktą, juo ieškovė paliekama Tarybos reglamento (ES) Nr. 36/2012 II priede,

               —

               prireikus panaikinti 2012 m. lapkričio 30 d. Tarybos raštą, kuriuo priimtas sprendimas,

               —

               priteisti iš Tarybos bylinėjimosi išlaidas.

      Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

   Grįsdama ieškinį ieškovė remiasi keturiais pagrindais.

               1.

               Pirmasis ieškinio pagrindas susijęs su nepakankamu ir nekonkrečiu motyvavimu, nes Taryba pateikė tik neaiškius ir bendrus argumentus bei nenurodė specifinių ir konkrečių priežasčių, dėl kurių mano, kad ieškovei reikia taikyti ribojamąsias priemones.

               2.

               Antrasis ieškinio pagrindas susijęs su teisės į gynybą, teisės į sąžiningą procesą ir teisės į veiksmingą teisminę gynybą pažeidimu, nes per ginčijamų aktų priėmimo procedūrą ieškovė nebuvo išklausyta ir Taryba implicitiškai atsisakė pateikti įrodymus, pagrindžiančius sankcijos pobūdį ir apimtį.

               3.

               Trečiuoju ieškinio pagrindu tvirtinama padarius akivaizdžią vertinimo klaidą, kiek tai susiję su Sirijos režimo finansavimo inkriminavimu ieškovei, nes Taryba nei prieš priimdama ginčijamus teisės aktus, nei juos priėmusi neįrodė, kad ieškovė prisidėjo prie minėto režimo finansavimo.

               4.

               Ketvirtasis ieškinio pagrindas susijęs su Tarybos atlikto patikrinimo trūkumais, lėmusiais Tarybos priimtų ribojamųjų priemonių neteisėtumą, nes, prieš priimdama ribojamąsias priemones, Taryba nepatikrino informacijos ir įrodymų, kurie galėtų tas priemones pagrįsti, svarbos ir pagrįstumo.


title: Byla T-579/11: 2015 m. vasario 12 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Akhras/Taryba (Bendra užsienio ir saugumo politika — Lėšų įšaldymas — Teisė į gynybą — Pareiga motyvuoti — Akivaizdi vertinimo klaida — Teisė į gyvenimą — Nuosavybės teisė — Teisė į privataus gyvenimo gerbimą — Proporcingumas)

text:
               30.3.2015

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 107/23

      2015 m. vasario 12 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Akhras/Taryba

      (Byla T-579/11) (1)

      ((Bendra užsienio ir saugumo politika - Lėšų įšaldymas - Teisė į gynybą - Pareiga motyvuoti - Akivaizdi vertinimo klaida - Teisė į gyvenimą - Nuosavybės teisė - Teisė į privataus gyvenimo gerbimą - Proporcingumas))
      (2015/C 107/30)
      Proceso kalba: anglų

         Šalys

         Ieškovas: Tarif Akhras (Homs, Sirija), atstovaujamas solisitorių S. Ashley, S. Millar, S. Jeffrey, A. Irvine, QC D. Wyatt, ir baristerio R. Blakeley

         Atsakovė: Europos Sąjungos Taryba, atstovaujama iš pradžių M. Bishop, F. Naert ir M. M. Joséphidès, vėliau – M. Bishop ir M. M. Joséphidès

         Atsakovės pusėje į bylą įstojusi šalis: Europos Komisija, atstovaujama iš pradžių E. Paasivirta ir F. Castillo de la Torre, vėliau – F. Castillo de la Torre ir D. Gauci

         Dalykas

      Prašymas panaikinti 2011 m. rugsėjo 2 d. Tarybos sprendimą 2011/522/BUSP, kuriuo iš dalies keičiamas Sprendimas 2011/273/BUSP dėl ribojamųjų priemonių Sirijai (OL L 228, p. 16), 2011 m. rugsėjo 2 d. Tarybos reglamentą (ES) Nr. 878/2011, kuriuo iš dalies keičiamas Reglamentas (ES) Nr. 442/2011 dėl ribojamųjų priemonių, atsižvelgiant į padėtį Sirijoje (OL L 228, p. 1), 2011 m. rugsėjo 23 d. Tarybos sprendimą 2011/628/BUSP, kuriuo iš dalies keičiamas Sprendimas 2011/273/BUSP dėl ribojamųjų priemonių Sirijai (OL L 247, p. 17), 2011 m. spalio 13 d. Tarybos reglamentą (ES) Nr. 1011/2011, kuriuo iš dalies keičiamas Reglamentas (ES) Nr. 442/2011 dėl ribojamųjų priemonių, atsižvelgiant į padėtį Sirijoje (OL L 269, p. 18), 2011 m. gruodžio 1 d. Tarybos sprendimą 2011/782/BUSP dėl ribojamųjų priemonių Sirijai ir kuriuo panaikinamas Sprendimas 2011/273/BUSP (OL L 319, p. 56), 2012 m. sausio 18 d. Tarybos reglamentą (ES) Nr. 36/2012 dėl ribojamųjų priemonių, atsižvelgiant į padėtį Sirijoje, kuriuo panaikinamas Reglamentas (ES) Nr. 442/2011 (OL L 16, p. 1), 2012 m. kovo 23 d. Tarybos įgyvendinimo sprendimą 2012/172/BUSP, kuriuo įgyvendinamas Sprendimas 2011/782/BUSP dėl ribojamųjų priemonių Sirijai (OL L 87, p. 103), 2012 m. kovo 23 d. Tarybos įgyvendinimo reglamentą (ES) Nr. 266/2012, kuriuo įgyvendinama Reglamento (ES) Nr. 36/2012 dėl ribojamųjų priemonių, atsižvelgiant į padėtį Sirijoje, 32 straipsnio 1 dalis (OL L 87, p. 45), 2012 m. lapkričio 29 d. Tarybos sprendimą 2012/739/BUSP dėl ribojamųjų priemonių Sirijai ir kuriuo panaikinamas Sprendimas 2011/782/BUSP (OL L 330, p. 21), 2013 m. balandžio 22 d. Tarybos įgyvendinimo sprendimą 2013/185/BUSP, kuriuo įgyvendinamas Sprendimas 2012/739 (OL L 111, p. 77), 2013 m. balandžio 22 d. Tarybos įgyvendinimo reglamentą (ES) Nr. 363/2013, kuriuo įgyvendinamas Reglamentas Nr. 36/2012 (OL L 111, p. 1), 2013 m. gegužės 31 d. Tarybos sprendimą 2013/255/BUSP dėl ribojamųjų priemonių Sirijai (OL L 147, p. 14), 2014 m. spalio 20 d. Tarybos įgyvendinimo sprendimą 2014/730/BUSP, kuriuo įgyvendinamas Sprendimas 2013/255 (OL L 301, p. 36), ir 2014 m. spalio 20 d. Tarybos įgyvendinimo reglamentą (ES) Nr. 1105/2014, kuriuo įgyvendinamas Reglamentas Nr. 36/2012 (OL L 301, p. 7), kiek šie aktai susiję su ieškovu.

         Rezoliucinė dalis

                  1.

                  Panaikinti 2011 m. rugsėjo 2 d. Tarybos sprendimą 2011/522/BUSP, kuriuo iš dalies keičiamas Sprendimas 2011/273/BUSP dėl ribojamųjų priemonių Sirijai, 2011 m. rugsėjo 2 d. Tarybos reglamentą (ES) Nr. 878/2011, kuriuo iš dalies keičiamas Reglamentas (ES) Nr. 442/2011 dėl ribojamųjų priemonių, atsižvelgiant į padėtį Sirijoje, 2011 m. rugsėjo 23 d. Tarybos sprendimą 2011/628/BUSP, kuriuo iš dalies keičiamas Sprendimas 2011/273/BUSP dėl ribojamųjų priemonių Sirijai, 2011 m. spalio 13 d. Tarybos reglamentą (ES) Nr. 1011/2011, kuriuo iš dalies keičiamas Reglamentas (ES) Nr. 442/2011 dėl ribojamųjų priemonių, atsižvelgiant į padėtį Sirijoje, 2011 m. gruodžio 1 d. Tarybos sprendimą 2011/782/BUSP dėl ribojamųjų priemonių Sirijai ir kuriuo panaikinamas Sprendimas 2011/273/BUSP, ir 2012 m. sausio 18 d. Tarybos reglamentą (ES) Nr. 36/2012 dėl ribojamųjų priemonių, atsižvelgiant į padėtį Sirijoje, kuriuo panaikinamas Reglamentas (ES) Nr. 442/2011, kiek šie aktai susiję su Tarif Akhras.

                  2.

                  Atmesti likusią ieškinio dalį.

                  3.

                  Kiekviena šalis padengia savo šioje instancijoje patirtas bylinėjimosi išlaidas.

                  4.

                  T. Akhras padengia savo ir Europos Sąjungos Tarybos per laikinųjų apsaugos priemonių taikymo procedūrą patirtas bylinėjimosi išlaidas.

         (1)  OL C 6, 2012 1 7.


title: Byla C-85/11: 2011 m. vasario 24 d. pareikštas ieškinys byloje Europos Komisija prieš Airiją

text:
               14.5.2011

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 145/10

         2011 m. vasario 24 d. pareikštas ieškinys byloje Europos Komisija prieš Airiją

   (Byla C-85/11)
   2011/C 145/14
   Proceso kalba: anglų

      Šalys

      Ieškovė: Europos Komisija, atstovaujama R. Lyal

      Atsakovė: Airija

      Ieškovės reikalavimai

               —

               Pripažinti, kad leidusi neapmokestinamiesiems asmenims būti PVM grupės nariais (vienu apmokestinamuoju asmeniu PVM tikslais), Airija neįvykdė įsipareigojimų pagal 2006 m. lapkričio 28 d. Tarybos direktyvos 2006/112/EB (1) dėl pridėtinės vertės mokesčio bendros sistemos 9 ir 11 straipsnius.

               —

               Priteisti iš Airijos bylinėjimosi išlaidas.

      Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

   Dėl patogumo ir siekiant kovoti su galimu piktnaudžiavimu pagal PVM direktyvą valstybėms narėms leidžiama du ir daugiau apmokestinamųjų asmenų kartu laikyti vienu apmokestinamuoju asmeniu. Teigiama, kad pagal direktyvą joms neleidžiama į tokią grupę įtraukti neapmokestinamųjų asmenų, taip išplečiant apmokestinamųjų asmenų teises ir pareigas, palyginti su neapmokestinamaisiais asmenimis. Taigi Airijos teisės aktai, pagal kuriuos į PVM grupę leidžiama įtraukti neapmokestinamuosius asmenis, prieštarauja direktyvai.

      (1)  OL L 347, p. 1.


title: Byla C-93/12: 2012 m. vasario 21 d. Administrativen sad Sofia-grad (Bulgarija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje ET Agrokonsulting-04-Velko Stoyanov prieš Izpalnitelen direktor na Darzhaven fond „Zemedelie“ — Razplashtatelna agentsia

text:
               5.5.2012

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 133/19

         2012 m. vasario 21 d.Administrativen sad Sofia-grad (Bulgarija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje ET Agrokonsulting-04-Velko Stoyanov prieš Izpalnitelen direktor na Darzhaven fond „Zemedelie“ — Razplashtatelna agentsia

   (Byla C-93/12)
   2012/C 133/34
   Proceso kalba: bulgarų

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

   Administrativen sad Sofia-grad

      Šalys pagrindinėje byloje

   Pareiškėjas: ET Agrokonsulting-04-Velko Stoyanov
   Kita šalis: Izpalnitelen direktor na Darzhaven fond Zemedelie — Razplashtatelna agentsia

      Prejudiciniai klausimai

               1.

               Ar Europos Sąjungos [Teisingumo Teismo] praktikoje nustatytą veiksmingumo principą ir Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijos 47 straipsnyje nustatytą veiksmingos teisinės gynybos principą reikia aiškinti taip, kad pagal juos negalima taikyti nacionalinės procesinės nuostatos, kaip antai Administracinio proceso kodekso 133 straipsnio 1 dalis, pagal kurią teismų jurisdikcija administraciniuose ginčuose dėl bendrosios Europos Sąjungos žemės ūkio politikos įgyvendinimo priklauso vien nuo skundžiamą administracinį aktą priėmusios institucijos buveinės vietos, jei tokia nuostata neatsižvelgiama nei į žemės sklypo buvimo vietą, nei į suinteresuotojo asmens gyvenamąją vietą?

               2.

               Ar Europos Sąjungos Teisingumo Teismo praktikoje nustatytas ekvivalentiškumo principas turi būti aiškinamas taip, kad pagal jį negalima taikyti nacionalinės procesinės nuostatos, kaip antai Administracinio proceso kodekso 133 straipsnio 1 dalis, pagal kurią teismų jurisdikcija administraciniuose ginčuose dėl bendrosios Europos Sąjungos žemės ūkio politikos įgyvendinimo priklauso vien nuo skundžiamą administracinį aktą priėmusios institucijos buveinės vietos, atsižvelgiant į Administracinio proceso kodekso pakeitimo ir papildymo įstatymo pereinamojo laikotarpio ir baigiamųjų nuostatų 19 straipsnį (susijusį su teismų jurisdikcija nacionaliniuose administraciniuose ginčuose dėl žemės ūkio paskirties žemės)?


title: Byla C-300/16 P: 2016 m. gegužės 26 d. Europos Komisijos pateiktas apeliacinis skundas dėl 2016 m. kovo 16 d. Bendrojo Teismo (antroji kolegija) priimto sprendimo byloje T-103/14 Frucona Košice a.s/Europos Komisija

text:
               18.7.2016

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 260/35

         2016 m. gegužės 26 d. Europos Komisijos pateiktas apeliacinis skundas dėl 2016 m. kovo 16 d. Bendrojo Teismo (antroji kolegija) priimto sprendimo byloje T-103/14 Frucona Košice a.s/Europos Komisija

   (Byla C-300/16 P)
   (2016/C 260/43)
   Proceso kalba: anglų

      Šalys

      Apeliantė: Europos Komisija, atstovaujama L. Armati, T. Maxian Rusche, B. Stromsky, K. Walkerová

      Kita proceso šalis: Frucona Košice a.s

      Apeliantės reikalavimai

   Apeliantė Teisingumo Teismo prašo:

               —

               panaikinti 2016 m. kovo 16 d. Bendrojo Teismo (antrojo kolegija) sprendimą Frucona Košice/Komisija, byloje T-103/14, apie kurį Komisijai buvo pranešta tą pačią dieną,

               —

               pačiam nuspręsti dėl pirmojoje instancijoje pateikto ieškinio ir jį atmesti kaip nepagrįstą,

               —

               priteisti iš atsakovės apeliacinėje instancijoje (ieškovės pirmojoje instancijoje) bylinėjimosi išlaidas.

         Subsidiariai Komisija Teisingumo teismo prašo:

               —

               panaikinti 2016 m. kovo 16 d. Bendrojo Teismo (antrojo kolegija) sprendimą Frucona Košice/Komisija, byloje T-103/14, apie kurį Komisijai buvo pranešta tą pačią dieną, ir

               —

               grąžinti Bylą Bendrajam Teismui, kad šis išnagrinėtų antrąjį, o prireiktus – trečiąjį ir ketvirtąjį ieškinio pirmojoje instancijoje pagrindus,

               —

               bylinėjimosi pirmojoje instancijoje išlaidų ir paskesnių išlaidų klausimą atidėti.

      Apeliacinio skundo pagrindai ir pagrindiniai argumentai

   Komisija mano, kad skundžiamas sprendimas turi būti panaikintas dėl šių priežasčių, susijusių su, pirma, privataus kreditoriaus kriterijaus taikomumu, ir antra, privataus kreditoriaus kriterijaus taikymu.
   Dėl privataus kreditoriaus kriterijaus taikomumo Komisija nurodo tris apeliacinio skundo pagrindus. Pirma, klaidingas ginčijamo sprendimo aiškinimas, antra, teisės klaida aiškinant SESV 107 straipsnio 1 dalį dėl privataus kreditoriaus kriterijaus taikomumo, ir trečia, klaidingas res iudicata principo taikymas.
   Skundžiamame sprendime nurodoma, kad privataus kreditoriaus kriterijus taikomas net ir tada, kai valstybė narė administracinėje procedūroje grįsdama išsamius argumentus, kad viešosios valdžios institucija veikė kitaip nei būtų pasielgęs privatus ūkio subjektas, kaip suinteresuota šalis teigia priešingai. Komisija tesmų praktiką aiškina taip, kad valstybės narės poziciją yra esminė, kalbant apie privataus kreditoriaus kriterijaus taikomumą.
   Dėl privataus kreditoriaus kriterijaus taikymo Komisija nurodo du apeliacinio skundo pagrindus. Pirma, SESV 107 straipsnio 1 dalies dėl privataus kreditoriaus kriterijaus taikymo pažeidimas. Antra, Bendrasis Teismas padarė klaidą aiškindamas pareigą atlikti sąžiningą ir nešališką tyrimą dėl nurodomos valstybės pagalbos pagal SESV 107 straipsnio 1 dalį.
   Bendrasis Teismas Komisijos prašo ex officio paaiškinti hipotetinio idealaus protingo ir gerai informuoto privataus kreditoriaus elgesį. Be to, šis prašymas pateiktas nepriklausomai nuo to, ką atitinkama valstybė narė iš tikrųjų padarė ar pasakė. Komisija teismų praktiką aiškina taip, kad pagal ją reikalaujama, jog Komisija prieš pateikdama savo vertinimą neturi pati rinkti įrodymų ir informacijos, kuriuos privatus protingas kreditorius būtų rinkęs prieš pateikdamas vertinimą, jei to nebūtų dariusi atitinkama valdžios institucija. Jos užduotis yra tik subjektyviai patikrinti, ar viešosios valdžios institucija veikė savo kompetencijos ribose ir atsižvelgdamas į įrodymus bei informaciją, kurią ji realiai turėjo priimdama savo sprendimą, kaip tai darytų privatus kreditorius esantis kaip galima panašesnėje padėtyje, kaip ir minėta valdžios institucija, priimdama sprendimą suteikti nagrinėjamas priemones.


title: Byla T-111/10: 2012 m. kovo 29 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Portugalija prieš Komisiją (ERPF — Finansinės paramos sumažinimas — Darbų programa, kuria siekiama modernizuoti ekonominę struktūrą — Aiškių ir patikrinamų privalomų tikslų nebuvimas — Teisėti lūkesčiai)

text:
               12.5.2012

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 138/16

         2012 m. kovo 29 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Portugalija prieš Komisiją

   (Byla T-111/10) (1)

   (ERPF - Finansinės paramos sumažinimas - Darbų programa, kuria siekiama modernizuoti ekonominę struktūrą - Aiškių ir patikrinamų privalomų tikslų nebuvimas - Teisėti lūkesčiai)
   2012/C 138/28
   Proceso kalba: portugalų

      Šalys

      Ieškovė: Portugalijos Respublika, atstovaujama L. Inez Fernandes, padedamo advokatų N. Mimoso Ruiz, P. Moura Pinheiro ir J. Silva Martins

      Atsakovė: Europos Komisija, iš pradžių atstovaujama A. Steiblytės ir G. Braga da Cruz, vėliau — A. Steiblytės ir P. Guerra e Andrade

      Dalykas

   Prašymas panaikinti 2009 m. gruodžio 21 d. Komisijos sprendimą C(2009) 10624, kuriuo sumažinama Europos regioninės plėtros fondo (ERPF) finansinė parama, skirta Portugalijai pagal darbų programą „Ekonominės struktūros modernizavimas“, CCI: 1994 PT 16 1 PO 004 (ex FEDER ref. 94.12.09.004) 1994 m. kovo 4 d. Komisijos sprendimu C(94) 464/3, kuriuo patvirtinama ERPF parama.

      Rezoliucinė dalis

               1.

               Atmesti ieškinį.

               2.

               Portugalijos Respublika padengia bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 113, 2010 5 1.


title: Byla C-334/05 P 2007 m. birželio 12 d. Teisingumo Teismo (trečioji kolegija) sprendimas Vidaus rinkos derinimo tarnyba (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui) prieš Shaker di L. Laudato & C. Sas, Limiñana y Botella, SL (Apeliacinis skundas — Bendrijos prekių ženklas — Reglamentas (EB) Nr. 40/94 — 8 straipsnio 1 dalies b punktas — Galimybė supainioti — Vaizdinio Bendrijos prekių ženklo, kuriame yra žodiniai elementai Limoncello della Costiera Amalfitana ir shaker paraiška — Žodinio nacionalinio prekių ženklo LIMONCHELO savininko protestas)

text:
               21.7.2007

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 170/5

         2007 m. birželio 12 d. Teisingumo Teismo (trečioji kolegija) sprendimas Vidaus rinkos derinimo tarnyba (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui) prieš Shaker di L. Laudato & C. Sas, Limiñana y Botella, SL

   (Byla C-334/05 P) (1)

   (Apeliacinis skundas - Bendrijos prekių ženklas - Reglamentas (EB) Nr. 40/94 - 8 straipsnio 1 dalies b punktas - Galimybė supainioti - Vaizdinio Bendrijos prekių ženklo, kuriame yra žodiniai elementai „Limoncello della Costiera Amalfitana“ ir „shaker“ paraiška - Žodinio nacionalinio prekių ženklo LIMONCHELO savininko protestas)
   (2007/C 170/07)
   Proceso kalba: italų
   Šalys

      Ieškovė: Vidaus rinkos derinimo tarnyba (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui), atstovaujama O. Montalto ir P. Bullock

      Kitos proceso šalys: Shaker di L. Laudato & C. Sas, atstovaujama advokato F. Sciaudone, Limiñana y Botella SL

   Dalykas
   Apeliacinis skundas dėl 2005 m. birželio 15 d. Pirmosios instancijos teismo (trečioji kolegija) sprendimo byloje T-7/04 Shaker di L. Laudato & C. prieš VRDT, kuriuo Pirmosios instancijos teismas panaikino 2003 m. spalio 24 d. VRDT antrosios apeliacinės tarybos sprendimą R 933/2002-2, atmetantį apeliaciją dėl Protestų skyriaus sprendimo, kuriuo atsisakoma iš dalies įregistruoti figūrinį prekių ženklą „Limoncello della Costiera Amalfitana“, nagrinėjant žodinio prekių ženklo „LIMONCHELO“ tam tikroms 33 klasėje klasifikuojamoms prekėms, savininko protestą
   Rezoliucinė dalis

               1.

               Panaikinti 2005 m. birželio 15 d. Europos Bendrijų Pirmosios instancijos teismo sprendimą Shaker prieš VRDT — Limiñana y Botella (Limoncello della Costiera Amalfitana shaker) (T-7/04).

               2.

               Grąžinti bylą Europos Bendrijų Pirmosios instancijos teismui.

               3.

               Atidėti bylinėjimosi išlaidų klausimo nagrinėjimą.

      (1)  OL C 296, 2005 11 26.


title: Byla C-138/07 2007 m. kovo 9 d. Hof van beroep te Antwerpen (Belgija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Belgijos valstybė prieš N.V. Cobelfret

text:
               26.5.2007

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 117/14

         2007 m. kovo 9 d.Hof van beroep te Antwerpen (Belgija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Belgijos valstybė prieš N.V. Cobelfret

   (Byla C-138/07)
   (2007/C 117/22)
   Proceso kalba: olandų
   Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Hof van beroep te Antwerpen (Belgija)
   Šalys pagrindinėje byloje

      Ieškovė: Belgijos valstybė

      Atsakovė: N.V. Cobelfret
   Prejudiciniai klausimai
   Ar tokia kaip Belgijos nuostata, reglamentuojanti galutines apmokestinamąsias pajamas, pagal kurią atitinkami dividendai pirmiausia yra įskaičiuojami į patronuojančios bendrovės apmokestinamąją vertę, o vėliau šių gautų dividendų suma (95 %) pagal W.I.B'92 205 straipsnio 2 dalį išskaitoma iš patronuojančios bendrovės apmokestinamosios vertės tik, jei patronuojanti bendrovė turi apmokestinamąjį pelną, yra suderinama su 1990 m. liepos 23 d. Tarybos direktyvos 90/435/EEB dėl bendrosios mokesčių sistemos, taikomos įvairių valstybių narių patronuojančioms ir dukterinėms bendrovėms (1) 4 straipsniu, turint omenyje tai, kad toks išskaitymo iš galutinių apmokestinamųjų pajamų apribojimas lemia, jog bus apmokestinti patronuojančios bendrovės gauti dividendai vėlesniu mokestiniu laikotarpiu, jei per tą mokestinį laikotarpį, kai buvo išmokėti dividendai, ji negavo ar gavo nepakankamą apmokestinamąjį pelną, arba bent tai, kad mokestinio laikotarpio mokestiniai nuostoliai neteisingai išnaudojami ir todėl gautų dividendų, kurie nesant mokestinių nuostolių neapmokestinami iki 95 %, siekianti jų sumą nebegali būti perkelti?

      (1)  OL L 225, 1990, p. 6.


title: Byla T-336/07 2007 m. rugsėjo 10 d. pareikštas ieškinys byloje Telefónica ir Telefónica de España prieš Komisiją

text:
               10.11.2007

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 269/55

         2007 m. rugsėjo 10 d. pareikštas ieškinys byloje Telefónica ir Telefónica de España prieš Komisiją

   (Byla T-336/07)
   (2007/C 269/100)
   Proceso kalba: ispanų
   Šalys

      Ieškovės: Telefónica, S.A. ir Telefónica de España, S.A. (Madridas, Ispanija), atstovaujamos advokatų F.-E. González Díaz ir S. Sorinas Jimeno

      Atsakovė: Europos Bendrijų Komisija
   Ieškovių reikalavimai

               —

               Remiantis EB sutarties 230 straipsniu, panaikinti 2007 m. liepos 4 d. Europos Bendrijų Komisijos sprendimą byloje COMP/38.784 — Wanadoo España contra Telefónica.

               —

               Subsidiariai, remiantis EB sutarties 229 straipsniu panaikinti arba sumažinti šiuo sprendimu paskirtą baudą.

               —

               Priteisti iš Europos Bendrijų Komisijos bylinėjimosi išlaidas.

         Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai
   Šiame ieškinyje skundžiamas 2007 m. liepos 4 d. Europos Bendrijų Komisijos sprendimas procedūroje pagal EB sutarties 82 straipsnį (byla COMP/38.784 — Wanadoo España contra Telefónica), kuriuo Komisija Telefónica S. A. ir Telefónica de España paskyrė 151 875 000 eurų baudą dėl EB sutarties 82 straipsnio pažeidimo, susijusio su pajamų maržų mažinimo praktika.
   Grįsdamos savo reikalavimus, ieškovės remiasi:

               —

               Teisės į gynybą pažeidimu, nes sprendimas grindžiamas įvairiomis aplinkybėmis, apie kurias joms nebuvo pranešta administracinės procedūros metu ir dėl kurių jos negalėjo pasisakyti.

               —

               Komisijos padarytomis vertinimo klaidomis, susijusiomis su:

                           —

                           Trijų atskirų didmeninių rinkų, o ne vienos didmeninės ADSL rinkos, kuri apima tiek vietinę, tiek nacionalinę ir regioninę prieigą, arba subsidiariai bent pastarąsias, apibrėžimu.

                           —

                           Preziumuojama dominuojančia ieškovių padėtimi tiek atitinkamose didmeninėse, tiek mažmeninėse rinkose.

                           —

                           EB 82 straipsnio taikymu dėl tariamo piktnaudžiavimo. Pirma, Komisija šį straipsnį taiko dėl faktinio atsisakymo suteikti, nors nagrinėjami didmeniniai produktai nėra „esminė infrastruktūra“, taip pažeidžiant teismo praktiką sprendimo Oscar Bronner prasme. Antra, nors pripažįstama, kad 82 straipsnis gali būti taikomas ieškovių elgesiui, quod nun, sprendime neatsižvelgiama į teismų praktiką sprendime Industrie des Poudres Sphériques, pagal kurį, norint neteisėtu pripažinti pajamų maržos sumažinimą, pirmiau reikia įrodyti, kad aukštesnio lygio produkto kaina yra per didelė arba kad galutinio produkto kaina yra grobikiška.

                           —

                           Preziumuojamu piktnaudžiavimu ir jo poveikiu rinkai. Pirma, neteisingai parenkami lyginami didmenininkai ir, antra, padaroma svarbių skaičiavimo klaidų ir netikslumų tiek taikant „periodo“ kriterijų, tiek „diskontuoto srauto“ kriterijų. Šios klaidos tiek individualiai, tiek kartu iškreipia sprendimo metodiką ir skaičiavimus. Be to, sprendime nėra pakankamai įrodomas preziumuojamas neigiamas elgesio poveikis konkurencijai.

                           —

                           Komisijos ultra vires veikla, bet kuriuo atveju pažeidžiančia subsidiarumo, proporcingumo, teisinio saugumo, lojalaus bendradarbiavimo ir gero administravimo principus, nes buvo įsikišta į nacionalinės telekomunikacijų reguliavimo institucijos, kuri buvo įsteigta paties Europos teisės aktų leidėjo ir veikė šio jai suteiktos kompetencijos ribose pagal Bendrijos konkurencijos teise grindžiamas taisykles, veiklos sritį.

         Dėl baudos panaikinimo arba sumažinimo ieškovės teigia, kad Komisija pažeidė Reglamento (EEB) Nr. 17/62, įgyvendinančio Sutarties 85 ir 86 straipsnius (šiuo metu — 81 ir 82 straipsniai) 15 straipsnio 2 dalį ir 2002 m. gruodžio 16 d. Tarybos reglamento (EB) Nr. 1/2003 dėl konkurencijos taisyklių, nustatytų Sutarties 81 ir 82 straipsniuose, įgyvendinimo 23 straipsnio 2 dalį, manydama, kad pažeidimas padarytas tyčia arba dėl didelio neatsargumo ir jį laikydama „tipiniu piktnaudžiavimu“.


title: 2014 m. rugpjūčio 29 d. Teismo sprendimas, byloje E-8/13 – Abelia prieš ELPA priežiūros instituciją (Ieškinys dėl ELPA priežiūros institucijos sprendimo panaikinimo – Tinkamas atstovavimas teisme – Valstybės pagalba – Tariama pagalba, suteikta nuomotojams, nuomojantiems patalpas valstybinėms mokykloms – Sprendimas nepradėti oficialios tyrimo procedūros – Teisėtas interesas – Buvimo suinteresuotąja šalimi statusas – Konkurencinis ryšys)

text:
               19.3.2015

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 92/34

         TEISMO SPRENDIMAS
   2014 m. rugpjūčio 29 d.
   byloje E-8/13

      Abelia prieš ELPA priežiūros instituciją
   (Ieškinys dėl ELPA priežiūros institucijos sprendimo panaikinimo – Tinkamas atstovavimas teisme – Valstybės pagalba – Tariama pagalba, suteikta nuomotojams, nuomojantiems patalpas valstybinėms mokykloms – Sprendimas nepradėti oficialios tyrimo procedūros – Teisėtas interesas – Buvimo suinteresuotąja šalimi statusas – Konkurencinis ryšys)
   (2015/C 92/08)
   Byloje E-8/13 „Abelia“, palaikoma „Akademiet Bergen AS“, „Akademiet Drammen AS“, „Akademiet Sandnes AS“, „Akademiet Oslo AS“, „Akademiet VGS Molde AS“ ir „Akademiet VGS Ålesund AS“, prieš ELPA priežiūros instituciją – PRAŠYMAS panaikinti ELPA priežiūros institucijos 2013 m. balandžio 24 d. sprendimą Nr. 160/13/COL dėl tariamos pagalbos, suteiktos nuomotojams, nuomojantiems patalpas valstybinėms mokykloms, Teismas, kurį sudaro pirmininkas Carlas Baudenbacheris ir teisėjai Peras Christiansenas ir Pállis Hreinssonas (teisėjas pranešėjas), 2014 m. rugpjūčio 29 d. priėmė sprendimą, kurio rezoliucinė dalis yra tokia:
   Teismas:

               1.

               Atmeta prašymą kaip nepriimtiną.

               2.

               Nurodo ieškovui padengti atsakovo patirtas išlaidas.


title: Byla C-142/07 2007 m. kovo 12 d. Juzgado Contencioso-Administrativo n o   22 de Madrid (Ispanija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Ecologistas en Acción-CODA prieš Ayuntamiento de Madrid

text:
               9.6.2007

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 129/4

         2007 m. kovo 12 d.Juzgado Contencioso-Administrativo n
      o 22 de Madrid (Ispanija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Ecologistas en Acción-CODA prieš Ayuntamiento de Madrid

   (Byla C-142/07)
   (2007/C 129/06)
   Proceso kalba: ispanų
   Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas
   Juzgado Contencioso-Administrativo no 22 de Madrid
   Šalys pagrindinėje byloje
   Ieškovė: Ecologistas en Acción-CODA

      Atsakovė: Ayuntamiento de Madrid
   Prejudiciniai klausimai

               1)

               Ar procedūriniai reikalavimai, susijęs su poveikio aplinkai vertinimu, kylantys iš Tarybos direktyvos 85/337/EEB (1), iš dalies pakeistos 1997 m. kovo 3 d. Tarybos direktyva 97/11/EB, taikomi miesto kelių projektams, atsižvelgiant į jų pobūdį, mastą ir poveikį tankiai apgyvendintoms zonoms arba istorinę, kultūrinę ar archeologinę reikšmę turinčioms teritorijoms?

               2)

               Ar procedūriniai reikalavimai, susijęs su poveikio aplinkai vertinimu, kylantys iš Tarybos direktyvos 85/337/EEB, iš dalies pakeistos 1997 m. kovo 3 d. Tarybos direktyva 97/11/EB (2), taikomi projektams, kurie yra šio administracinio skundo dalykas, atsižvelgiant į jų pobūdį, kelio, kuriame jie turi būti įgyvendinti, pobūdį, jų charakteristikas, mastą, poveikį aplinkinei zonai, biudžetą ir galimą bendro projekto, kuris numato panašius darbus tame pačiame kelyje, išskaidymą?

               3)

               Ar 2006 m. kovo 16 d. Teisingumo Teismo (trečioji kolegija) sprendime Komisija prieš Ispaniją (C-332/04, Rink. p. I-40, 69-88 punktai) nurodyti kriterijai taikomi projektams, kurie yra šios bylos dalykas, atsižvelgiant į jų pobūdį, kelio, kuriame jie turi būti įgyvendinti, pobūdį, jų charakteristikas, mastą, poveikį aplinkinei zonai, biudžetui ir galimą bendro projekto, kuris numato panašius darbus tame pačiame kelyje, išskaidymą, ir reikalaujama juos pateikti numatytai poveikio aplinkai vertinimo procedūrai?

               4)

               Ar administraciniai dokumentai ir būtent studijos bei ataskaitos įrodo, kad Ispanijos valdžios institucijos praktiškai įvykdė iš Tarybos direktyvos 85/337/EEB, iš dalies pakeistos 1997 m. kovo 3 d. Tarybos direktyva 97/11/EB, kylančias pareigas dėl projektų, kurie yra šios bylos dalykas, poveikio aplinkai vertinimo, net jei projektui formaliai nebuvo taikoma šioje direktyvoje numatyta poveikio aplinkai vertinimo procedūra?

      (1)  1985 m. birželio 27 d. Tarybos Direktyva 85/337/EEB dėl tam tikrų valstybės ir privačių projektų poveikio aplinkai vertinimo (OL 175, p. 40).

      (2)  1997 m. kovo 3 d. Tarybos Direktyva 97/11/EB, iš dalies keičianti Direktyvą 85/337/EEB (OL L 73, p. 5).


title: Byla F-115/07 2007 m. spalio 22 d. pareikštas ieškinys byloje Balieu-Steinmetz ir Noworyta prieš Parlamentą

text:
               22.12.2007

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 315/48

         2007 m. spalio 22 d. pareikštas ieškinys byloje Balieu-Steinmetz ir Noworyta prieš Parlamentą

   (Byla F-115/07)
   (2007/C 315/92)
   Proceso kalba: prancūzų
   Šalys

      Ieškovės: Marie-Thérèse Balieu-Steinmetz (Sanem, Liuksemburgas) ir Lidia Noworyta (Briuselis, Belgija), atstovaujamos advokatų S. Orlandi, A. Coolen, J. N. Louis ir E. Marchal

      Atsakovas: Europos Parlamentas
   Ieškovių reikalavimai

               —

               Pripažinti neteisėtu Paskyrimų tarnybos priimtų vidaus taisyklių 1 straipsnį, susijusį su nustatyto dydžio priemokomis už viršvalandžius, kurios numatytos 2004 m. gegužės 1 d. įsigaliojusios Pareigūnų tarnybos nuostatų redakcijos VI priedo 3 straipsnyje, tiek, kiek jame nustatyta sąlyga, kad viršvalandžiai turi būti dirbami nuolatos;

               —

               panaikinti 2006 m. gruodžio 18 d. Paskyrimų tarnybos eksplicitinį sprendimą atmesti 2006 m. liepos 6 d. L. Noworyta prašymą ir 2006 m. gruodžio 13 d. implicitinį srendimą atmesti 2006 m. liepos 13 d. M.-T. Balieu-Steinmetz prašymą;

               —

               priteisti iš atsakovės bylinėjimosi išlaidas.

         Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai
   Grįsdamos ieškinį ieškovės pirmiausia nurodo, kad pažeistos pagrindinės teisės, bendrieji principai ir Europos socialinė chartija, pagal kuriuos visiems darbuotojams turi būti taikomos vienodos darbo sąlygos, būtent darbo laiko ir kompensacijų arba priemokų, mokamų už išdirbtus viršvalandžius arba dėl darbo laiko organizavimo ypatumų.
   Konkrečiai jos tvirtina, kad kitaip nei Pareigūnų tarnybos nuostatų 56 a ir 56 b straipsniai, nuostatų VI priedo 3 straipsnis nesusieja galimybės skirti nustatytą išmoką už ypatingomis sąlygomis išdirbtus viršvalandžius su sąlyga, kad šie viršvalandžiai būtų dirbami nuolatos. Ieškovių manymu, įtraukusi šią sąlygą vidaus taisykles dėl atlyginimo už viršvalandžius Paskyrimų tarnyba padarė teisės klaidą.
   Nurodžiusi, kad po 2004 m. gegužės 1 d. įdarbinti pareigūnai negalėjo gauti tokios priemokos, nors tokia galimybė aiškiai numatyta šių vidaus taisyklių 1 straipsnyje Paskyrimų tarnyba taip pat padarė akivaizdžią teisės klaidą.
   Be to, ieškovės tvirtina, kad sprendimas atsisakyti paskirti joms bet kokią kompensaciją ar priemoką už šias ypatingas darbo sąlygas pažeidė Pareigūnų tarnybos nuostatų 56 a ir 56 b straipsnius bei vienodo požiūrio principus.
   Galiausiai, ieškovių manymu, Parlamento pozicija yra nenuosekli, nes Pirmininkavimo generalinio direktorato generalinis direktorius patvirtino, kad niekas prie telefono komutatoriaus paprastai nedirba viršvalandžių, nors Paskyrimų tarnyba buvo padariusi išvadą, kad šiuo metu vyksta tyrimas siekiant išnagrinėti galimybes suderinti darbo sąlygas nagrinėjamoje tarnyboje būtent dėl netipinių darbo valandų, viršijančių bendras (įprastas) darbo valandas.


title: Byla C-55/12: 2013 m. balandžio 25 d. Teisingumo Teismo (dešimtoji kolegija) sprendimas byloje Europos Komisija prieš Airiją (Valstybės įsipareigojimų neįvykdymas — Direktyva 2003/96/EB — Energetikos produktų ir elektros energijos apmokestinimas — Neįgaliųjų asmenų naudojamų motorinių transporto priemonių kuro atleidimas nuo akcizo mokesčio — Atleidimo nuo mokesčio taikymas pasibaigus pereinamajam laikotarpiui — Pažeidimas)

text:
               15.6.2013

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 171/7

         2013 m. balandžio 25 d. Teisingumo Teismo (dešimtoji kolegija) sprendimas byloje Europos Komisija prieš Airiją

   (Byla C-55/12) (1)

   (Valstybės įsipareigojimų neįvykdymas - Direktyva 2003/96/EB - Energetikos produktų ir elektros energijos apmokestinimas - Neįgaliųjų asmenų naudojamų motorinių transporto priemonių kuro atleidimas nuo akcizo mokesčio - Atleidimo nuo mokesčio taikymas pasibaigus pereinamajam laikotarpiui - Pažeidimas)
   2013/C 171/13
   Proceso kalba: anglų

      Šalys

      Ieškovė: Europos Komisija, atstovaujama R. Lyal ir W. Mölls

      Atsakovė: Airija, atstovaujama E. Creedon

      Dalykas

   2003 m. spalio 27 d. Tarybos direktyvos 2003/96/EB, pakeičiančios Bendrijos energetikos produktų ir elektros energijos mokesčių struktūrą (OL L 283, p. 51; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 9 sk., 1 t., p. 405), pažeidimas — Neįgaliųjų asmenų naudojamų motorinių transporto priemonių kuro atleidimas nuo akcizo mokesčio — Atleidimo nuo mokesčio taikymas pasibaigus pereinamajam laikotarpiui

      Rezoliucinė dalis

               1.

               Atleisdama nuo akcizo mokesčio neįgaliųjų asmenų naudojamų motorinių transporto priemonių kurą 2006 m. gruodžio 31 d. pasibaigus 2003 m. spalio 23 d. Tarybos direktyvos 2003/96/EB, pakeičiančios Bendrijos energetikos produktų ir elektros energijos mokesčių struktūrą, iš dalies pakeistos 2004 m. balandžio 29 d. Tarybos direktyva 2004/74/EB, 18 straipsnio 1 dalies pirmoje pastraipoje ir jos II priede numatytam pereinamajam laikotarpiui, Airija neįvykdė įsipareigojimų pagal minėtos direktyvos 4 straipsnio 1 dalį.

               2.

               Priteisti iš Airijos bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 89, 2012 3 24.


title: 2005 m. gruodžio 15 d.  Teisingumo Teismo sprendimas (pirmoji kolegija), Byloje C-26/04 Europos Bendrijų Komisija prieš Ispanijos Karalystę (Valstybės įsipareigojimų neįvykdymas — Direktyva 76/160/EEB — Maudyklų kokybė — Priskyrimas maudymosi zonoms — Direktyva 79/923/EEB — Vandenų, kuriuose veisiasi kiaukutiniai, kokybė — Taršos mažinimo programos sudarymas)

text:
               25.2.2006

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 48/4

      TEISINGUMO TEISMO SPRENDIMAS

   (pirmoji kolegija)
   2005 m. gruodžio 15 d.
   Byloje C-26/04 Europos Bendrijų Komisija prieš Ispanijos Karalystę (1)

   (Valstybės įsipareigojimų neįvykdymas - Direktyva 76/160/EEB - Maudyklų kokybė - Priskyrimas maudymosi zonoms - Direktyva 79/923/EEB - Vandenų, kuriuose veisiasi kiaukutiniai, kokybė - Taršos mažinimo programos sudarymas)
   (2006/C 48/08)
   Proceso kalba: ispanų
   Byloje C-26/04 dėl 2004 m. sausio 27 d. pagal EB 226 straipsnį pareikšto ieškinio dėl įsipareigojimų neįvykdymo, Europos Bendrijų Komisija, atstovaujama G. Valero Jordana, prieš Ispanijos Karalystę, atstovaujamą E. Braquehais Conesa, Teisingumo Teismas (pirmoji kolegija), kurį sudaro kolegijos pirmininkas P. Jann, teisėjai K. Schiemann, N. Colneric, J. N. Cunha Rodrigues (pranešėjas) ir E. Levits; generalinis advokatas F. G. Jacobs, sekretorius R. Grass, 2005 m. gruodžio 15 d. priėmė sprendimą, kurio rezoliucinėje dalyje nurodyta:

               1.

               Nesudarydama Ría de Vigo vandenų, kuriuose veisiasi kiaukutiniai, taršos mažinimo programos, Ispanijos Karalystė neįvykdė įsipareigojimų pagal 1979 m. spalio 30 d. Tarybos direktyvos 79/923/EEB dėl vandenų, kuriuose veisiasi kiaukutiniai, kokybės 5 straipsnį.

               2.

               Atmesti kitą ieškinio dalį.

               3.

               Europos Bendrijų Komisija ir Ispanijos Karalystė padengia savo bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 71, 2004 3 20.


title: Byla T-637/13: 2015 m. rugpjūčio 28 d. Bendrojo Teismo nutartis byloje Bimbo/VRDT (Caffè KIMBO)

text:
               16.11.2015

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 381/57

         2015 m. rugpjūčio 28 d. Bendrojo Teismo nutartis byloje Bimbo/VRDT (Caffè KIMBO)

   (Byla T-637/13) (1)

   (2015/C 381/69)
   Proceso kalba: anglų
   Šeštosios kolegijos pirmininkas nutartimi nurodė išbraukti bylą iš registro.

      (1)  OL C 52, 2014 2 22.


title: Byla T-194/07: 2013 m. balandžio 26 d. Bendrojo Teismo nutartis byloje Čekijos Respublika prieš Komisiją

text:
               15.6.2013

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 171/40

         2013 m. balandžio 26 d. Bendrojo Teismo nutartis byloje Čekijos Respublika prieš Komisiją

   (Byla T-194/07) (1)

   2013/C 171/81
   Proceso kalba: čekų
   Septintosios kolegijos pirmininkas nutartimi nurodė išbraukti bylą iš registro.

      (1)  OL C 199, 2007 8 25.


title: Byla C-107/09: 2009 m. kovo 20 d. Ispanijos Karalystės pateiktas apeliacinis skundas dėl 2008 m. gruodžio 18 d. Pirmosios instancijos teismo (trečioji išplėstinė kolegija) priimto sprendimo byloje T-211/04 Gibraltaro Vyriausybė ir Jungtinė Didžiosios Britanijos ir Šiaurės Airijos Karalystė prieš Europos Bendrijų Komisiją

text:
               20.6.2009

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 141/23

         2009 m. kovo 20 d. Ispanijos Karalystės pateiktas apeliacinis skundas dėl 2008 m. gruodžio 18 d. Pirmosios instancijos teismo (trečioji išplėstinė kolegija) priimto sprendimo byloje T-211/04 Gibraltaro Vyriausybė ir Jungtinė Didžiosios Britanijos ir Šiaurės Airijos Karalystė prieš Europos Bendrijų Komisiją
   (Byla C-107/09)
   2009/C 141/42
   Proceso kalba: anglų

      Šalys

      Apeliantė: Ispanijos Karalystė, atstovaujama N. Díaz Abad ir J.M Rodríguez Cárcamo

      Kitos proceso šalys: Gibraltaro Vyriausybė, Jungtinė Didžiosios Britanijos ir Šiaurės Airijos Karalystė ir Europos Bendrijų Komisija

      Apeliantės reikalavimai

               —

               Panaikinti visą apeliacine tvarka skundžiamą Pirmosios instancijos teismo sprendimą ir priimti naują sprendimą, kuriuo būtų pripažinta, kad 2004 m. kovo 30 d. Komisijos sprendimas 2005/261/EB dėl pagalbos sistemos, kurią Jungtinė Karalystė planuoja įgyvendinti Gibraltaro vyriausybės įmonių mokesčio reformos atžvilgiu (1), neprieštarauja teisei, ir

               —

               priteisti iš atsakovių bylinėjimosi išlaidas.

      Apeliacinio skundo pagrindai ir pagrindiniai argumentai

               1.

               Atsižvelgiant į aiškinimą Teisingumo Teismo praktikoje — EB 299 straipsnio 4 dalies pažeidimas. Pirma, ginčijamame sprendime nepripažįstamas Teisingumo Teismo praktikoje (2003 m. rugsėjo 23 d. ir 2006 m. rugsėjo 12 d. Sprendimai) nustatytas Gibraltaro teisinis statusas, nes minėtame sprendime nenurodoma, kad 1713 m. Utrechto sutartimi Ispanijos Karalius perdavė Gibraltarą Didžiajai Britanijai, todėl apibrėžiant šį statusą padaryta daug klaidų. Antra, Pirmosios instancijos teismo sprendime taip pat pažeidžiama EB 299 straipsnio 4 dalis, nes pripažįstama, kad Gibraltaras turi teisę mokesčių srityje atsiriboti nuo Jungtinės Karalystės, o tai reiškia, kad Jungtinė Karalystė nebeatsako už Gibraltaro išorės santykius šioje srityje ir kad mokesčių srityje Gibraltaras de facto laikomas nauja valstybe nare.

               2.

               EB 87 straipsnio 1 dalies pažeidimas, nes Pirmosios instancijos teismo sprendime ji aiškinama taip, kad Bendrija negali jos taikyti kovodama su EBPO pripažintomis mokesčių rojaus šalimis. EBPO nuomone, Gibraltaras yra mokesčių rojaus šalis. Nurodžius, kad įmonių veiklos Gibraltare negalima lyginti su įmonių veikla Jungtinėje Karalystėje, ginčijamu sprendimu pažeidžiami šios organizacijos principai, pagal kuriuos Gibraltare bendrai galimos taikyti priemonės gali daryti žalą šios organizacijos valstybėms narėms, tarp kurių — Jungtinė Karalystė. EB 87 straipsnio 1 dalį reikia aiškinti pagal EBPO principus, todėl toks palyginimas yra ne tik galimas, bet ir būtinas.

               3.

               2004 m. liepos 16 d. ECB gairių dėl EB 87 straipsnio 1 dalies taikymo pažeidimas. Europos centrinių bankų sistemoje Gibraltaras, kaip ir kitos 37 teritorijos, laikomas atskiru nuo Jungtinės Karalystės ekstrateritoriniu mokesčių centru, kiek tai susiję su statistiniais duomenimis dėl mokėjimo balanso, tarptautinių investicijų balanso ir atsargų. Apeliacine tvarka skundžiamame sprendime, kuriame neleidžiama lyginti Gibraltaro įmonių veiklos su Jungtinės Karalystės įmonių veikla, atlikta analizė pažeidžia šį apibrėžimą, pagal kurį toks palyginimas galimas ir reikia taikyti EB 87 straipsnio 1 dalį, ir pažeidžia įpareigojančias Bendrijos teisės nuostatas — 2004 m. liepos 16 d. ECB gaires.

               4.

               EB 87 straipsnio 1 dalies pažeidimas, nes nesilaikyta sąlygos, kad pagalba turi būti suteikta „valstybės narės ar iš jos valstybinių išteklių“. Kadangi pagal EB 299 straipsnio 4 dalį Gibraltaras yra teritorija, kuri nesudaro valstybės narės dalies, sprendime pateiktas teiginys, kad EB 87 straipsnio 1 dalis taikytina tik atsižvelgiant į Gibraltaro teritorijos geografines ribas, reiškia, kad Gibraltaras laikomas valstybe nare, nes priešingu atveju niekada nebūtų įvykdyta sąlyga, kad pagalba turi būti suteikta „valstybės narės ar iš jos valstybinių išteklių“.

               5.

               Nediskriminavimo principo pažeidimas, nes nepagrindžiama, kodėl sprendime taikomas sprendimas Açores esant atvejui, kuris skiriasi nuo atvejo, nagrinėto minėtame sprendime. Tarp sprendimo Açores ir bylos, kurioje priimtas apeliacine tvarka skundžiamas sprendimas, yra du skirtumai. Pirma, Açores yra valstybės narės teritorija, o Gibraltaro atveju taip nėra. Antra, sprendimas Açores susijęs su įmonių pelno mokesčio tarifo sumažinimu, o byla dėl Gibraltaro susijusi su bendra nauja įmonių mokesčio sistema.

               6.

               EB 87 straipsnio 1 dalies pažeidimas, nes sprendime nurodyta, kad regioninės atrankos požiūriu su valstybės pagalba susijusios sąlygos nėra įvykdytos. Konkrečiai Ispanijos Karalystė mano, kad sprendime nurodžius, jog yra trys sprendime Açores nustatyti kriterijai, susiję su politine, ekonomine ir procesine autonomija, padaryta teisės klaida.

               7.

               Teisės klaida padaryta atsisakius įvertinti ir taikyti ketvirtąjį kriterijų, kuriuo vykstant procesui Pirmosios instancijos teisme rėmėsi Ispanijos Karalystė. Net jeigu įvykdyti trys sprendime Açores nustatyti kriterijai, reikėjo reikalauti, kad būtų ir ketvirtasis kriterijus, susijęs su priemonę nustačiusios valstybės narės nacionalinės mokesčių sistemos darna.

               8.

               EB 87 straipsnio 1 dalies pažeidimas, nes Pirmosios instancijos teismo sprendime nurodyta, kad materialinės atrankos požiūriu su valstybės pagalba susijusių kriterijų nėra. Net laikant, kad Gibraltaras yra savarankiškas atskaitos taškas, kurio atžvilgiu yra sprendime Açores nustatyti kriterijai, kalbant apie materialinę atranką sprendime pažeidžiama EB 87 straipsnio 1 dalis, nes, atlikdamas analizę, Pirmosios instancijos teismas neatsižvelgė į tai, kad įmonių mokesčio reforma, kurią nori įgyvendinti Gibraltaras, sukuriama sistema, pagal kurią iš Gibraltare esančių 29 000 įmonių 28 798 įmonėms gali būti taikomas nulinis mokesčio tarifas. Šia priemone minėtoms įmonėms sudaromos itin palankios sąlygos, o sprendime to nepripažinus pažeidžiama EB 87 straipsnio 1 dalis. Be to, priešingai nei teigiama sprendime, Komisija iš tikrųjų nustatė, kad kalbama apie bendrą mokesčių režimą.

               9.

               Motyvavimo stoka, nes sprendime nenagrinėtas ketvirtasis kriterijus, kuriuo rėmėsi Ispanijos Karalystė.

               10.

               Pagrindinės teisės — kad byla būtų išnagrinėta per protingą terminą — pažeidimas, nes procesas Pirmosios instancijos teisme praktiškai truko du kartus ilgiau negu paprastai, nors tai niekuo nepateisinama. Bylai ši aplinkybė turi svarbią reikšmę.

               11.

               Pirmosios instancijos teismo procedūros reglamento 77 straipsnio a ir b punktų pažeidimas, nes išklausius bylos šalis bylos nagrinėjimas nebuvo oficialiai sustabdytas.

      (1)  OL L 85, p. 1.


title: Byla C-84/13 P: 2014 m. liepos 3 d. Teisingumo Teismo (dešimtoji kolegija) sprendimas byloje Electrabel SA/Europos Komisija (Apeliacinis skundas — Įmonių koncentracija — Komisijos sprendimas — Baudos priteisimas — Reglamento (EEB) Nr. 4064/89 7 straipsnio pažeidimas — Įmonių koncentracijos kontrolė — 14 straipsnio 3 dalis — Kriterijai, į kuriuos reikia atsižvelgti nustatant baudos dydį — Atsižvelgimas į pažeidimo trukmę — Įstatymų negaliojimo atgal principas — Reglamento (EB) Nr. 139/2004 taikymas — Pareiga motyvuoti)

text:
               1.9.2014

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 292/6

         2014 m. liepos 3 d. Teisingumo Teismo (dešimtoji kolegija) sprendimas byloje Electrabel SA/Europos Komisija

   (Byla C-84/13 P) (1)

   ((Apeliacinis skundas - Įmonių koncentracija - Komisijos sprendimas - Baudos priteisimas - Reglamento (EEB) Nr. 4064/89 7 straipsnio pažeidimas - Įmonių koncentracijos kontrolė - 14 straipsnio 3 dalis - Kriterijai, į kuriuos reikia atsižvelgti nustatant baudos dydį - Atsižvelgimas į pažeidimo trukmę - Įstatymų negaliojimo atgal principas - Reglamento (EB) Nr. 139/2004 taikymas - Pareiga motyvuoti))
   2014/C 292/07
   Proceso kalba: prancūzų

      Šalys

      Apeliantė: Electrabel SA, atstovaujama advokatų M. Pittie ir P. Honoré

      Kita proceso šalis: Europos Komisija, atstovaujama C. Giolito, V. Di Bucci ir A. Bouquet

      Rezoliucinė dalis

               1.

               Atmesti apeliacinį skundą.

               2.

               Priteisti iš Electrabel SA bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 129, 2013 5 4.