title: Byla T-684/14: 2014 m. rugsėjo 19 d. pareikštas ieškinys byloje Krka/Komisija

text:
               1.12.2014

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 431/34

         2014 m. rugsėjo 19 d. pareikštas ieškinys byloje Krka/Komisija

   (Byla T-684/14)
   (2014/C 431/57)
   Proceso kalba: anglų

      Šalys

      Ieškovė: Krka Tovarna Zdravil d.d. (Novo Mestas, Slovėnija), atstovaujama advokatų T. Ilešič ir M. Kocmut

      Atsakovė: Europos Komisija

      Reikalavimai

   Ieškovė Bendrojo Teismo prašo:

               —

               panaikinti 2014 m. liepos 9 d. Komisijos sprendimą C(2014) 4955 galutinis byloje AT.39612 – Perindoprilis (Servier), apie kurį ieškovei pranešta 2014 m. liepos 11 d., tiek, kiek jis susijęs su ieškove, ypač jo 4 straipsnį, 7 straipsnio 4 dalies a punktą, 8 ir 9 straipsnius,

               —

               priteisti iš Komisijos bylinėjimosi ir kitas su šia byla susijusias išlaidas,

               —

               imtis kitų teisingumui užtikrinti reikiamų priemonių.

      Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

   Grįsdama ieškinį ieškovė remiasi šešiais pagrindais.

               1.

               Pirmasis ieškinio pagrindas susijęs su tuo, kad Komisija neteisingai įvertino ieškovės padėties teisines, faktines ir ekonomines aplinkybes.

               2.

               Antrasis ieškinio pagrindas susijęs su tuo, kad Komisija padarė klaidingą išvadą, jog ieškovė ir Servier buvo realios ar potencialios konkurentės, kaip tai suprantama pagal SESV 101 straipsnį.

               3.

               Trečiasis ieškinio pagrindas susijęs su tuo, kad klaidinga Komisijos išvada, jog ieškovės ir Servier sudarytu susitarimu dėl patentų buvo tikslingai apribota konkurencija, kaip tai suprantama pagal SESV 101 straipsnio 1 dalį, pagrįsta klaidinga faktų ir teisine analize bei tikslingų konkurencijos ribojimų srityje nusistovėjusių principų neteisingu taikymu.

               4.

               Ketvirtasis ieškinio pagrindas susijęs su tuo, kad Komisija, nenuosekliai nagrinėdama perleidimo ir licencinę sutartį, pažeidė ieškovės teisę į gynybą ir klaidingai nusprendė, kad perleidimo ir licencinė sutartis prilygsta tikslingam konkurencijos ribojimui, kaip tai suprantama pagal SESV 101 straipsnio 1 dalį.

               5.

               Penktasis ieškinio pagrindas susijęs su tuo, kad Komisija klaidingai nusprendė, jog dėl ieškovės ir Servier sudarytų susitarimų ribojama konkurencija, kaip tai suprantama pagal SESV 101 straipsnio 1 dalį.

               6.

               Šeštasis ieškinio pagrindas susijęs su tuo, kad Komisija kruopščiai neįvertino ieškovės pagal SESV 101 straipsnio 3 dalį pateiktų argumentų.


title: Byla T-579/10: 2013 m. gegužės 7 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje macros consult prieš VRDT — MIP Metro (makro) (Bendrijos prekių ženklas — Registracijos pripažinimo negaliojančia procedūra — Vaizdinis Bendrijos prekių ženklas „makro“ — Įmonės pavadinimas „macros consult GmbH“ — Iki Bendrijos prekių ženklo registracijos paraiškos įgyta teisė, suteikianti jos turėtojui teisę uždrausti naudoti prašomą Bendrijos prekių ženklą — Pagal Vokietijos teisę saugomi neregistruoti žymenys — Markengesetz 5 straipsnis — Reglamento (EB) Nr. 207/2009 8 straipsnio 4 dalis, 53 straipsnio 1 dalies c punktas ir 65 straipsnis)

text:
               22.6.2013

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 178/8

         2013 m. gegužės 7 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje macros consult prieš VRDT — MIP Metro (makro)
   (Byla T-579/10) (1)

   (Bendrijos prekių ženklas - Registracijos pripažinimo negaliojančia procedūra - Vaizdinis Bendrijos prekių ženklas „makro“ - Įmonės pavadinimas „macros consult GmbH“ - Iki Bendrijos prekių ženklo registracijos paraiškos įgyta teisė, suteikianti jos turėtojui teisę uždrausti naudoti prašomą Bendrijos prekių ženklą - Pagal Vokietijos teisę saugomi neregistruoti žymenys - Markengesetz 5 straipsnis - Reglamento (EB) Nr. 207/2009 8 straipsnio 4 dalis, 53 straipsnio 1 dalies c punktas ir 65 straipsnis)
   2013/C 178/13
   Proceso kalba: vokiečių

      Šalys

      Ieškovė: macros consult GmbH — Unternehmensberatung für Wirtschafts — und Finanztechnologie (Otobrunas, Vokietija), iš pradžių atstovaujama advokato T. Raible, vėliau advokato M. Daubenmerkl

      Atsakovė: Vidaus rinkos derinimo tarnyba (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui), iš pradžių atstovaujama R. Manea, vėliau G. Schneider

      Kita procedūros VRDT Apeliacinėje taryboje šalis, įstojusi į bylą Bendrajame Teisme: MIP Metro Group Intellectual Property GmbH & Co. KG (Diuseldorfas, Vokietija), atstovaujama advokatų J.-C. Plate ir R. Kaase

      Dalykas

   Ieškinys, pareikštas dėl 2010 m. spalio 18 d. VRDT ketvirtosios apeliacinės tarybos sprendimo (byla R 339/2009-4), susijusio su registracijos pripažinimo negaliojančia procedūra tarp macros consult GmbH — Unternehmensberatung für Wirtschafts- und Finanztechnologie ir MIP Metro Group Intellectual Property GmbH & Co. KG.

      Rezoliucinė dalis

               1.

               Atmesti ieškinį.

               2.

               Priteisti iš macros consult GmbH — Unternehmensberatung für Wirtschafts- und Finanztechnologie bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 55, 2011 2 19.


title: Byla C-386/13: 2013 m. liepos 5 d. pareikštas ieškinys byloje Europos Komisija prieš Kipro Respubliką

text:
               7.9.2013

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 260/34

         2013 m. liepos 5 d. pareikštas ieškinys byloje Europos Komisija prieš Kipro Respubliką

   (Byla C-386/13)
   2013/C 260/63
   Proceso kalba: graikų

      Šalys

      Ieškovė: Europos Komisija, atstovaujama P. Hetsch, K. Herrmann ir M. Patakia

      Atsakovė: Kipro Respublika

      Ieškovės reikalavimai

               —

               Pripažinti, kad nepriėmusi įstatymų ir kitų teisės aktų, reikalingų įgyvendinti Direktyvą 2009/28/EB (1) dėl skatinimo naudoti atsinaujinančių išteklių energiją, iš dalies keičiančią bei vėliau panaikinančią direktyvas 2001/77/EB (2) ir 2003/30/EB (3), arba bet kuriuo atveju nepranešusi apie šias nuostatas Komisijai, Kipro Respublika neįvykdė įsipareigojimų pagal šios direktyvos 27 straipsnio 1 dalį.

               —

               Pagal SESV 260 straipsnio 3 dalį nurodyti Kipro Respublikai mokėti 11 404,80 euro periodinę baudą už kiekvieną dieną nuo Teisingumo Teismo sprendimo priėmimo dienos.

               —

               Priteisti iš Kipro Respublikos bylinėjimosi išlaidas.

      Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

               1.

               2009 m. balandžio 23 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2009/28/EB susijusi su skatinimu naudoti atsinaujinančių išteklių energiją ir iš dalies keičia bei vėliau panaikina direktyvas 2001/77/EB ir 2003/30/EB (toliau — Direktyva 2009/28/EB). Pagal šios direktyvos 1 straipsnį joje nustatoma bendra skatinimo naudoti atsinaujinančių išteklių energiją sistema. Joje nustatomi privalomi nacionaliniai planiniai rodikliai, kuriais apibrėžiama, kokią bendro galutinio energijos suvartojimo dalį turi sudaryti atsinaujinančių išteklių energija ir kokią dalį transporto sektoriuje suvartojamos energijos turi sudaryti atsinaujinančių išteklių energija. Joje nustatomos su atsinaujinančių išteklių energija susijusios taisyklės, reglamentuojančios statistinius perdavimus tarp valstybių narių, bendrus valstybių narių bei valstybių narių ir trečiųjų šalių projektus, kilmės garantijas, administracines procedūras, informavimą ir mokymą, taip pat prieigą prie elektros energijos tinklo. Joje nustatomi tvarumo kriterijai biodegalams ir skystiesiems bioproduktams.

               2.

               Pagal Direktyvos 2009/28/EB 27 straipsnį valstybės narės turi užtikrinti, kad nacionalinės teisės aktai, būtini šiai direktyvai įgyvendinti, įsigaliotų ne vėliau kaip 2010 m. gruodžio 5 d., ir pranešti Komisijai apie priimtas priemones; šis pranešimas yra įsipareigojimo perkelti ES direktyvas į nacionalinę teisę ir lojalaus bendradarbiavimo pareigos sudėtinė dalis, kaip tai išreikšta ir SESV 260 straipsnio 3 dalyje.

               3.

               Remdamasi Kipro institucijų susirašinėjimu ir praneštomis nacionalinėmis priemonėmis, vykstant ikiteisminei procedūrai ir prieš nuspręsdama pareikšti šį ieškinį, Komisija nustatė, kad Kipro Respublika priėmė ne visus įstatymus ir kitus teisės aktus, kurie buvo reikalingi suderinti nacionalinę teisę su Direktyva 2009/28/EB, ir nusprendė pagal SESV 258 straipsnį kartu su SESV 260 straipsnio 3 dalimi Teisingumo Teisme pareikšti ieškinį, kuriame reikalaujama pripažinti, kad Kipro Respublika neįvykdė įsipareigojimų pagal šios direktyvos 27 straipsnio 1 dalį.

      (1)  OL L 140, 2009 6 5, p. 16.

      (2)  OL L 283, 2001 10 27, p. 33; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 12 sk., 2 t., p. 121.

      (3)  OL L 123, 2003 5 17, p. 42; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 13 sk., 31 t., p. 188.


title: Byla C-427/12: 2012 m. rugsėjo 19 d. pareikštas ieškinys byloje Europos Komisija prieš Europos Parlamentą, Europos Sąjungos Tarybą

text:
               17.11.2012

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 355/12

         2012 m. rugsėjo 19 d. pareikštas ieškinys byloje Europos Komisija prieš Europos Parlamentą, Europos Sąjungos Tarybą

   (Byla C-427/12)
   2012/C 355/20
   Proceso kalba: prancūzų

      Šalys

      Ieškovė: Europos Komisija, atstovaujama B. Smulders, C. Zadra, E. Manhaeve

      Atsakovai: Europos Parlamentas, Europos Sąjungos Taryba

      Ieškovės reikalavimai

               —

               Panaikinti 2012 m. gegužės 22 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) Nr. 528/2012 dėl biocidinių produktų tiekimo rinkai ir jų naudojimo (1) 80 straipsnio 1 dalį, kuria numatyta, kad priemonės, kuriomis nustatomi Europos cheminių medžiagų agentūrai (ECHA) mokėtini mokesčiai, priimamos įgyvendinimo aktu, kaip jis suprantamas pagal SESV 291 straipsnį, o ne deleguotuoju aktu pagal 290 straipsnį.

               —

               Palikti galioti panaikintos nuostatos ir visų jos pagrindu priimtų teisės aktų padarinius, kol per protingą terminą neįsigalios nauja ją keičianti nuostata.

               —

               Priteisti iš atsakovų bylinėjimosi išlaidas.

         Šio reikalavimo nepatenkinus, jeigu Teisingumo Teismas nuspręs, kad šis prašymas dėl dalinio panaikinimo yra nepriimtinas:

               —

               panaikinti visą minėtą reglamentą,

               —

               palikti galioti minėto reglamento ir visų jo pagrindu priimtų teisės aktų padarinius, kol per protingą terminą neįsigalios naujas jį keičiantis teisės aktas,

               —

               priteisti iš atsakovų bylinėjimosi išlaidas.

      Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

   Savo ieškinį Komisija grindžia vieninteliu pagrindu dėl Sutarties pažeidimo ir visų pirma dėl reglamentavimo įgaliojimų, kuriuos Sąjungos teisės aktų leidėjas gali suteikti Komisijai pagal SESV 290 ir 291 straipsnius, suteikimo sistemos pažeidimo.
   Komisija tvirtina, kad Taryba ir Parlamentas klaidingai nusprendė suteikti Komisijai vykdomąją kompetenciją pagal SESV 291 straipsnį, siekdami nustatyti Europos cheminių medžiagų agentūrai mokėtinus mokesčius. Komisijos nuomone, teisės aktas, kurį reikia priimti pagal Reglamento (ES) Nr. 528/2012 80 straipsnio 1 dalį, faktiškai laikytinas deleguotuoju aktu, kaip jis suprantamas pagal SESV 290 straipsnį, nes juo siekiama papildyti tam tikras neesmines įstatymo galią turinčio teisės akto nuostatas. Atsižvelgiant į Komisijai suteiktų įgaliojimų pobūdį ir įgyvendinant šiuos įgaliojimus priimtino teisės akto dalyką, toks teisės aktas turėtų būti priimtas ne pagal SESV 291 straipsnio procedūrą, o pagal SESV 290 straipsnyje numatytą procedūrą.

      (1)  OL L 167, p. 1.


title: Byla T-122/07 2007 m. balandžio 17 d. pareikštas ieškinys byloje Siemens ir VA TECH Transmission & Distribution prieš Komisiją

text:
               23.6.2007

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 140/31

         2007 m. balandžio 17 d. pareikštas ieškinys byloje Siemens ir VA TECH Transmission & Distribution prieš Komisiją

   (Byla T-122/07)
   (2007/C 140/52)
   Proceso kalba: vokiečių
   Šalys

      Ieškovės: Siemens Aktiengesellschaft Österreich (Viena, Austrija) ir VA TECH Transmission & Distribution GmbH & Co. KEG (Viena, Austrija), atstovaujamos advokatų H. Wollmann ir F. Urlesberger

      Atsakovė: Europos Bendrijų Komisija
   Ieškovių reikalavimai

               —

               Panaikinti skundžiamo sprendimo 1 straipsnį tiek, kiek jame nuspręsta, kad ieškovės per laikotarpius nuo 1998 m. rugsėjo 20 d. iki 2000 m. gruodžio 13 d., nuo 2002 m. balandžio 1 d. iki spalio 9 d. ir nuo 2004 m. sausio 21 d. iki gegužės 11 d. pažeidė EB 81 straipsnį ir (arba) EEE susitarimo 53 straipsnį;

               —

               panaikinti skundžiamo sprendimo 2 straipsnį tiek, kiek jis susijęs su ieškovėmis;

               —

               arba sumažinti ieškovėms sprendimo 2 straipsnio l punkte paskirtą baudą taip, kad ji neviršytų 1 980 000 eurų ir

               —

               priteisti iš atsakovės bylinėjimosi išlaidas.

         Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai
   Ieškovės skundžia 2007 m. sausio 24 d. Komisijos sprendimą K(2006) 6762 galutinis byloje COMP/F/38.899 — Dujų izoliacijos skirstomieji įrenginiai. Skundžiamu sprendimu ieškovėms ir kitoms įmonėms buvo paskirtos baudos už EB 81 straipsnio ir EEE susitarimo 53 straipsnio pažeidimą. Komisijos teigimu, ieškovės dalyvavo susitarimuose ir suderintuose veiksmuose dujų izoliacijos skirstomųjų įrenginių sektoriuje.
   Pagrįsdamos savo ieškinį, ieškovės pirmiausia remiasi EB 81 straipsnio 1 dalies ir Reglamento Nr. 1/2003 (1) 23 straipsnio pažeidimais. Šiuo atveju jos tvirtina, kad VA TECH Transmission & Distribution GmbH & Co KEG paskirta bauda yra neproporcingai didelė, palyginti su kitoms įmonėms paskirtomis baudomis. Be to, būdas, kuriuo Komisija bandė padalinti visą baudos sumą įvairioms įmonėms pažeidė ne bis in idem principą. Taip pat ieškovės tvirtina, kad Komisija neteisingai nustatė pažeidimo trukmę. Be to, Komisija, neturėdama rimtų įrodymų, nusprendė, kad iki 2000 m. gruodžio 13 d. tariamo pažeidimo tikslas ar poveikis buvo konkurencijos Bendrijoje ribojimas. Galiausiai pirmajame ieškinio pagrinde jos teigia, kad nustatant baudos sumą nebuvo atsižvelgta į švelninančias aplinkybes ir Pranešimą dėl atleidimo nuo baudų ir baudų sumažinimo kartelių bylose.
   Antra, ieškovės tvirtina, kad Komisija pažeidė esminius procedūros reikalavimus. Taip pat, kad buvo pažeista teisė būti išklausytu.

      (1)  2002 m. gruodžio 16 d. Tarybos Reglamentas (EB) Nr. 1/2003 dėl konkurencijos taisyklių, nustatytų Sutarties 81 ir 82 straipsniuose, įgyvendinimo (OL L 1, p. 1)


title: Byla T-290/04 Miguel Teixeira Gaspar, Pedro Paixão Telhada, Ricardo Jorge da Silva Seara Pinto de Amorim, Fernando Miguel Santos Ribeiro 2004 m. liepos 21 d. pareikštas ieškinys Vidaus rinkos derinimo tarnybai (VRTD) (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui)

text:
               23.10.2004

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 262/36

         Miguel Teixeira Gaspar, Pedro Paixão Telhada, Ricardo Jorge da Silva Seara Pinto de Amorim, Fernando Miguel Santos Ribeiro 2004 m. liepos 21 d. pareikštas ieškinys Vidaus rinkos derinimo tarnybai (VRTD) (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui)
   (Byla T-290/04)
   (2004/C 262/69)
   Bylos kalba: portugalų
   2004 m. liepos 21 d. Europos Bendrijų Pirmosios instancijos teisme buvo pareikštas Miguel Teixeira Gaspar, Pedro Paixão Telhada, Ricardo Jorge da Silva Seara Pinto de Amorim, Fernando Miguel Santos Ribeiro, gyvenančių Parede ir Brandoa (Portugalija), atstovaujamų advokatų Ana Clara Santos ir Inês Alves Guerra, ieškinys Vidaus rinkos derinimo tarnybai (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui).
   Pareiškėjai Pirmosios instancijos teismo prašo:

               —

               panaikinti VRDT ketvirtosios apeliacinės tarybos 2004 m. kovo 17 d. sprendimą byloje R 0682/2001-4, apie kurį pareiškėjams buvo pranešta 2004 m. kovo 18 d.

         Teisiniai pagrindai ir pagrindiniai argumentai

               Paraišką Bendrijos prekių ženklui pateikęs asmuo:

               João Pedro Lamúrias Escoval.

               Prašomas įregistruoti Bendrijos prekių ženklas:

               Figūrinis prekių ženklas „MOONSPELL“ – Paraiškos Nr. 483438, skirtas 41 klasės (orkestras) prekėms ir paslaugoms.

               Ženklo ar žymens, kuriuo remiamasi protesto procese, savininkas:

               Pareiškėjai.

               Ženklas ar žymuo, kuriuo remiamasi protesto procese:

               Pareiškėjų naudojamas 41 klasės (orkestras) prekėms ir paslaugoms žodinis prekių ženklas „MOONSPELL“.

               Protestų skyriaus sprendimas:

               Atmesti protestą.

               Apeliacinės tarybos sprendimas:

               Atmesti apeliacinį skundą.

               Teisiniai pagrindai:

               Reglamento (EB) Nr. 40/94 (1) 8 straipsnio 1 dalies, 2 dalies c punkto ir 4 dalies, taip pat 75 ir 76 straipsnių pažeidimas. Pareiškėjų prekių ženklo plačiai žinomas naudojimas susijusio paraiškos įregistruoti pateikimo metu. Pareiškėjų pateiktų įrodymų nerūpestingas vertinimas.

      (1)  1993 m. gruodžio 20 d. Tarybos reglamentas (EB) Nr. 40/94 dėl Bendrijos prekių ženklo (OL L 11, 1994 1 14, p. 1).


title: Byla T-554/10: 2010 m. lapkričio 26 d. pareikštas ieškinys byloje Evropaïki Dynamiki prieš Frontex

text:
               29.1.2011

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 30/54

         2010 m. lapkričio 26 d. pareikštas ieškinys byloje Evropaïki Dynamiki prieš Frontex

   (Byla T-554/10)
   ()
   2011/C 30/95
   Proceso kalba: anglų

      Šalys

      Ieškovė: Evropaïki Dynamiki — Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE (Atėnai, Graikija), atstovaujama advokatų N. Korogiannakis ir M. Dermitzakis

      Atsakovė: Europos operatyvaus bendradarbiavimo prie Europos Sąjungos valstybių narių išorės sienų valdymo agentūra (Frontex)

      Ieškovės reikalavimai

               —

               Panaikinti Frontex sprendimą atmesti ieškovės paraišką, pateiktą atsakant į atvirą konkursą teikti paraiškas Frontex/OP/98/2010 — EOROSUR didelis bandomasis projektas (OL 2010, S 90-134098), ir visus kitus susijusius Frontex sprendimus, įskaitant ir sprendimą atitinkamą sutartį sudaryti su laimėjusiu dalyviu;

               —

               panaikinti Frontex sprendimą atmesti ieškovės paraišką, pateiktą atsakant į atviro konkurso teikti paraiškas Frontex/OP/87/2010 — Pagrindinė sutartis (OL 2010, S 66-098323) 1 ir 6 dalis, ir visus kitus susijusius Frontex sprendimus, įskaitant ir sprendimą atitinkamą sutartį sudaryti su laimėjusiais dalyviais;

               —

               nurodyti Frontex kompensuoti ieškovės patirtą 9 358 915,00 EUR žalą dėl aptariamos viešojo pirkimo procedūros;

               —

               nurodyti Frontex kompensuoti ieškovės patirtą 935 891,00 EUR žalą dėl prarastos galimybės ir žalos jos reputacijai bei patikimumui ir

               —

               nurodyti Frontex kompensuoti ieškovės bylinėjimosi ir kitas išlaidas, patirtas dėl šio ieškinio, net jei jis būtų atmestas.

      Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

   Šioje byloje ieškovė prašo panaikinti 2010 m. rugsėjo 16 d. ir 2010 m. spalio 20 d. ieškovės sprendimus atmesti jos paraiškas, pateiktas atsakant į atvirus konkursus teikti paraiškas Frontex/OP/98/2010 — EOROSUR didelis bandomasis projektas (OL 2010, S 90-134098) ir dėl Frontex/OP/87/2010 — Pagrindinė sutartis (OL 2010, S 66-098323) 1 ir 6 dalių, bei panaikinti visus kitus susijusius FRONTEX sprendimus, įskaitant tuos, pagal kuriuos sutartį sudarytos su konkurso laimėtojais. Be to, ieškovė reikalauja atlyginti žalą, kurią ji teigia patyrusi dėl sutarčių sudarymo procedūros.
   Reikalavimams pagrįsti ieškovė pateikia toliau nurodytus pagrindus.
   Pirma, ieškovė teigia, kad atsakovė pažeidė Finansinio reglamento (1) 100 straipsnio 2 dalį ir pareigą motyvuoti, nes Frontex atsisakė jai pateikti pakankamas priežastis ar paaiškinimus.
   Be to, ieškovė teigia, kad atsakovė padarė daug rimtų vertinimo klaidų, pažeidė nediskriminavimo principą ir nesilaikė atmetimo kriterijų taip pažeisdama Finansinio reglamento 93 straipsnio 1 dalies f punktą ir 94 straipsnį.
   Galiausiai ieškovė teigia, kad atsakovė pažeidė gero administravimo principą, nes neteisėtai sumaišė atrankos ir sutarties sudarymo kriterijus.

      (1)  2002 m. birželio 25 d. Tarybos reglamentas (EB, Euratomas) Nr. 1605/2002 dėl Europos Bendrijų bendrajam biudžetui taikomo Finansinio reglamento (OL L 248, 2002, p. 1; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 1 sk., 4 t., p. 74).


title: Byla T-557/17: 2017 m. rugpjūčio 17 d. pareikštas ieškinys byloje Liaño Reig/BPV

text:
               23.10.2017

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 357/24

         2017 m. rugpjūčio 17 d. pareikštas ieškinys byloje Liaño Reig/BPV

   (Byla T-557/17)
   (2017/C 357/32)
   Proceso kalba: ispanų

      Šalys

      Ieškovė: Carmen Liaño Reig (Alkobendasas, Ispanija), atstovaujama advokato F. López Antón

      Atsakovė: Bendra pertvarkymo valdyba

      Reikalavimai

   Ieškovė Bendrojo Teismo prašo:

               —

               remiantis šio ieškinio 3.1–3.4 punktuose pateiktais motyvais, panaikinti sprendimo 6 straipsnio 1 dalies d punkte patvirtintą pertvarkymo priemonę, kuria II lygio kapitalo instrumentas, susijęs su BPE Financiaciones S.A. išleistomis subordinuotomis obligacijomis Nr. ISIN XS0550098569, ir kurios identifikuojamos kaip #4, konvertuojamos į Banco Popular Español S.A. naujai išleistas akcijas tiek, kiek ji yra nepagrįsta ir prieštarauja reglamentui ir Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijai;

               —

               jeigu Teisingumo Teismas patenkintų pirma nurodytą prašymą, atsižvelgiant į tai, kad pagal direktyvos 91 konstatuojamosios dalies sąlygas ir 85 straipsnio 4 dalies paskutinę pastraipą pertvarkymo institucijos sprendimo panaikinimas nedaro poveikio paskesniems administraciniams aktams arba sandoriams, kurie buvo sudaryti remiantis skundžiamu sprendimu, įpareigoti SRB, įgyvendinant šį straipsnį ir vadovaujantis reglamento 87 straipsnio 3 dalimi, kompensuoti ieškovei nuostolius, kuriuos ji patyrė dėl ankstesniame punkte nurodyto sprendimo panaikinimo.
               Šiuo tikslu ieškovės patirtus fiksuotus nuostolius sudaro jos sumokėtos 50 000 EUR sumos faktinė vertė, kuri atitinka BPE Financiaciones S.A. išleistos obligacijos ISIN XS0550098569, kurios išpirkimo data yra 2020 m. spalio 22 d., ir kurią ieškovė turėjo sprendimo priėmimo dieną, nominaliąją vertę, o taip pat faktinė vertė dieną, kurią ji sumokėjo 6,873 % fiksuotųjų metinių palūkanų, atsižvelgiantį tai, kad šios obligacijos vertė atitinkama procentine dalimi būtų išaugusi nuo 2017 m. birželio 7 d. (sprendimo priėmimo dienos) iki 2020 m. spalio 22 d. dienos (obligacijos išpirkimo data);

               —

               jeigu būtų nepatenkinti pirma nurodyti prašymai, ir atsižvelgiant į šio ieškinio 3.5 punkte nurodytus motyvus, priteisti iš SRB ieškovės naudai išmokėti kompensaciją, lygią sumai, kurią ji būtų gavusi kaip BPE Financiaciones S.A. išleistos obligacijos Nr. ISIN XS0550098569 turėtoja, jeigu ši įmonė sprendimo priėmimo dieną būtų likviduota vadovaujantis įprasta bankroto procedūra, kadangi ieškovė negavo jokios kompensacijos arba atlygio konvertavus jos turėtą obligaciją, apie kurią nurodyta pirma, į naujai išleistas Banco Popular Español S.A. akcijas arba įpareigojus ją perduoti šias akcijas Banco Santander S.A.;

               —

               tuo atveju, jeigu (kaip mano ieškovė) nebūtų įvykdytos Ispanijos teisėje nurodytos sąlygos, kad būtų galima pradėti įprastą bankroto procedūrą dėl BPE Financiaciones, SA, dėl ko sprendimo priėmimo dieną ši bendrovė būtų likviduota, suma, kuri ieškovei turėtų būti išmokėta kaip nuostolių atlyginimas, yra 50 000 EUR ir tai atitinka minėtos BPE Financiaciones, SA išleistos obligacijos nominaliąją vertę;

               —

               tuo atveju, jeigu būtų įvykdytos Ispanijos teisėje nurodytos sąlygos, kad būtų galima pradėti įprastą bankroto procedūrą dėl BPE Financiaciones, SA, dėl ko sprendimo priėmimo dieną ši bendrovė būtų likviduota, reikalaujamos kompensacijos sumos dydis yra apskaičiuojamas pagal reglamento 20 straipsnio 16–18 dalis;

               —

               jeigu nebūtų patenkinti pirma nurodyti prašymai, ir atsižvelgiant į šio 3.6 motyvuojamąją dalį, priteisti iš SRB ieškovės naudai kompensaciją, kurios dydis proporcingai atitiktų sumą, kuri būtų gauta, jeigu visos Banco Popular Español S.A. išleistos subordinuotos obligacijos, kurios nebuvo konvertuotos į šio banko akcijas ir kurios galiojo sprendimo priėmimo dieną, būtų konvertuotos į šio subjekto akcijas pagal sprendimo 6 straipsnio 1 dalį.

      Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

   Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai yra tokie patys, kaip nurodyti byloje T-478/17, Mutualidad de la Abogacía ir Hermandad Nacional de Arquitectos Superiores y Químicos/Bendra pertvarkymo valdyba, byloje T-481/17, Fundación Tatiana Pérez de Guzmán y Bueno ir SFL/Bendra pertvarkymo valdyba, byloje T-482/17, Comercial Vascongada Recalde/Komisija ir Bendra pertvarkymo valdyba, byloje T-483/17, García Suárez ir kt./Komisija ir Bendra pertvarkymo valdyba, byloje T-484/17, Fidesban ir kt./Bendra pertvarkymo valdyba, byloje T-497/17, Sánchez del Valle ir Calatrava Real State 2015/Komisija ir Bendra pertvarkymo valdyba ir byloje T-498/17, Pablo Álvarez de Linera Granda/Komisija ir Bendra pertvarkymo valdyba.


title: Byla T-319/04 Port Support Customs Rotterdam B.V. 2004 m. liepos 27 d. pareikštas ieškinys Europos Bendrijų Komisijai

text:
               23.10.2004

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 262/48

         Port Support Customs Rotterdam B.V. 2004 m. liepos 27 d. pareikštas ieškinys Europos Bendrijų Komisijai
   (Byla T-319/04)
   (2004/C 262/90)
   Bylos kalba: olandų
   2004 m. liepos 27 d. Europos Bendrijų Pirmosios instancijos teisme buvo pareikštas Port Support Customs Rotterdam B.V., įsteigtos Roterdame (Nyderlandai), atstovaujamos A.T.M. Jansen, ieškinys Europos Bendrijų Komisijai.
   Pareiškėjas Pirmosios instancijos teismo prašo:

               —

               panaikinti 2004 m. gegužės 18 d. atsakovo sprendimą;

               —

               įpareigoti atsakovą atskleisti pareiškėjui informaciją ir pateikti prašytų dokumentų kopijas.

         Teisiniai pagrindai ir pagrindiniai argumentai
   Pareiškėjas prašo galimybės leisti susipažinti su Europos kovos su sukčiavimu tarnybos ataskaita apie avalynę ir tekstilės produktus iš Kambodžos. Ši ataskaita pareiškėjui buvo atskleista nepilnai ir todėl pareiškėjas paprašė leisti susipažinti su neatskleista ataskaitos dalimi. Tokia galimybė pareiškėjui suteikta nebuvo.
   Savo ieškinį pareiškėjas grindžia 2001 m. gegužės 30 d. Europos Parlamento ir Tarybos Reglamento Nr. 1049/2001 dėl galimybės visuomenei susipažinti su Europos Parlamento, Tarybos ir Komisijos dokumentais (1) 8 straipsnio pažeidimu. Pareiškėjas teigia, kad Komisija neatsakė į jo kartotinę paraišką.

      (1)  OL 2001 L 145, p. 43.


title: Byla C-59/14: 2014 m. vasario 7 d. Finanzgericht Hamburg (Vokietija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Firma Ernst Kollmer Fleischimport und -export/Hauptzollamt Hamburg-Jonas

text:
               12.5.2014

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 142/13

         2014 m. vasario 7 d.Finanzgericht Hamburg (Vokietija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Firma Ernst Kollmer Fleischimport und -export/Hauptzollamt Hamburg-Jonas

   (Byla C-59/14)
   2014/C 142/17
   Proceso kalba: vokiečių

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

   Finanzgericht Hamburg

      Šalys pagrindinėje byloje

      Pareiškėja: Firma Ernst Kollmer Fleischimport und -export

      Atsakovė: Hauptzollamt Hamburg-Jonas

      Prejudiciniai klausimai

               1.

               Ar Reglamento (EB, Euratomas) Nr. 2988/95 1 straipsnio 2 dalyje apibrėžtas pažeidimas, kuris pagal Reglamento (EB, Euratomas) Nr. 2988/95 (1) 3 straipsnio 1 dalies pirmą pastraipą yra būtinas, kad prasidėtų senaties termino eiga, tuo atveju, kai Bendrijos teisės aktų nuostatos pažeidimas atskleidžiamas tik po žalos atsiradimo, apima ne tik ekonominės veiklos vykdytojo veiksmus ar neveikimą, bet taip pat reikalauja, kad būtų padaryta žala Sąjungos bendrajam biudžetui ar jos valdomiems biudžetams, ir todėl senaties terminas pradedamas skaičiuoti tik nuo žalos atsiradimo momento, ar žalos atsiradimo momentas nesvarbus ir senaties terminas pradedama skaičiuoti nuo ekonominės veiklos vykdytojo veiksmų ar neveikimo, kurie laikytini Bendrijos teisės aktų nuostatos pažeidimu, padarymo momento?

               2.

               Jei į pirmąjį klausimą reikia atsakyti taip, kad senaties terminas pradedamas skaičiuoti tik nuo žalos atsiradimo momento, ar tada, kai pateikiamas reikalavimas grąžinti galutinai skirtą eksporto grąžinamąją išmoką, žala, kaip tai suprantama pagal Reglamento (EB, Euratomas) Nr. 2988/95 1 straipsnio 2 dalį, atsiranda jau tada, kai eksportuotojui išmokėta eksporto grąžinamosios išmokos dydžio suma, kaip tai suprantama pagal Reglamento (EEB) Nr. 565/80 5 straipsnio 1 dalį, tačiau užstatas pagal Reglamento Nr. 565/85 6 straipsnį dar nesugrąžintas, ar žala atsiranda tik tuo momentu, kai grąžinamas užstatas ir (arba) galutinai skiriama eksporto grąžinamoji išmoka?

      (1)  1995 m. gruodžio 18 d. Tarybos reglamentas (EB, Euratomas) Nr. 2988/95 dėl Europos Bendrijų finansinių interesų apsaugos (OL L 312, p. 1; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 1 sk., 1 t., p. 340).


title: Sujungtos bylos C-463/10 P ir C-475/10 P: 2011 m. spalio 13 d. Teisingumo Teismo (trečioji kolegija) sprendimas byloje Deutsche Post AG, Vokietijos Federacinė Respublika prieš Europos Komisiją (Apeliacinis skundas — Valstybės pagalba — Reglamentas (EB) Nr. 659/1999 — 10 straipsnio 3 dalis — Sprendimas, kuriuo įpareigojama pateikti informacijos — Aktas, dėl kurio galima pareikšti ieškinį pagal SESV 263 straipsnį)

text:
               3.12.2011

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 355/7

         2011 m. spalio 13 d. Teisingumo Teismo (trečioji kolegija) sprendimas byloje Deutsche Post AG, Vokietijos Federacinė Respublika prieš Europos Komisiją

   (Sujungtos bylos C-463/10 P ir C-475/10 P) (1)

   (Apeliacinis skundas - Valstybės pagalba - Reglamentas (EB) Nr. 659/1999 - 10 straipsnio 3 dalis - Sprendimas, kuriuo įpareigojama pateikti informacijos - Aktas, dėl kurio galima pareikšti ieškinį pagal SESV 263 straipsnį)
   2011/C 355/10
   Proceso kalba: vokiečių

      Šalys

      Apeliantės: Deutsche Post AG, atstovaujama advokatų J. Sedemund ir T. Lübbig, Vokietijos Federacinė Respublika, atstovaujama T. Henze, J. Möller ir N. Graf Vitzthum

      Kita proceso šalis: Europos Komisija, atstovaujama B. Martenczuk ir T. Maxian Rusche

      Dalykas

   Apeliacinis skundas dėl 2010 m. liepos 14 d. Bendrojo Teismo (pirmoji kolegija) nutarties byloje Deutsche Post prieš Komisiją (T-570/08), kuria Bendrasis Teismas patenkino Komisijos pareikštą prieštaravimą dėl priimtinumo ir dėl to kaip nepriimtiną atmetė ieškinį, kuriuo buvo prašoma panaikinti 2008 m. spalio 30 d. Komisijos laiške esantį sprendimą dėl įpareigojimo pateikti informacijos byloje dėl valstybės pagalbos Deutsche Post AG skyrimo — Klaidingas „akto, dėl kurio galima pareikšti ieškinį“ sąvokos pagal EB 230 straipsnį aiškinimas — Neatsižvelgimas į ginčijamo akto pobūdį ir teisines pasekmes — Veiksmingos teisminės apsaugos principo pažeidimas.

      Rezoliucinė dalis

               1.

               Panaikinti 2010 m. liepos 14 d. Europos Sąjungos Bendrojo Teismo nutartis Deutsche Post prieš Komisiją (T-570/08) ir Vokietija prieš Komisiją (T-571/08).

               2.

               Atmesti Europos Sąjungos Bendrajame Teisme pateiktus Europos Komisijos prieštaravimus dėl priimtinumo.

               3.

               Grąžinti bylą Europos Sąjungos Bendrajam Teismui, kad jis priimtų sprendimą dėl Deutsche Post AG (T-570/08) ir Vokietijos Federacinės Respublikos (T-571/08) reikalavimų panaikinti 2008 m. spalio 30 d. Komisijos sprendimą, kuriuo Vokietijos Federacinė Respublika įpareigojama pateikti informacijos per valstybės pagalbos suteikimo Deutsche Post AG procedūrą.

               4.

               Atidėti klausimo dėl bylinėjimosi išlaidų nagrinėjimą.

      (1)  OL C 328, 2010 12 4.


               21.2.2009

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 44/1

         (2009/C 44/01)
   Paskutinis Teisingumo Teismo Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje skelbiamas leidinys

         OL C 32, 2009 2 7

   Skelbti leidiniai:

      OL C 19, 2009 1 24

      OL C 6, 2009 1 10

      OL C 327, 2008 12 20

      OL C 313, 2008 12 6

      OL C 301, 2008 11 22

      OL C 285, 2008 11 8

   Šiuos tekstus galite rasti adresu:

               EUR-Lex: http://eur-lex.europa.eu


title: Byla C-192/17: 2017 m. balandžio 13 d. Consiglio di Stato (Italija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Cobra SpA/Ministero dello Sviluppo Economico

text:
               17.7.2017

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 231/7

         2017 m. balandžio 13 d.Consiglio di Stato (Italija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Cobra SpA/Ministero dello Sviluppo Economico

   (Byla C-192/17)
   (2017/C 231/09)
   Proceso kalba: italų

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Consiglio di Stato

      Šalys pagrindinėje byloje

      Apeliantė: Cobra SpA

      Kita apeliacinio proceso šalis: Ministero dello Sviluppo Economico

      Prejudiciniai klausimai

               1.

               Ar Direktyva 1999/5/EB (1) turi būti aiškinama taip, kad gamintojas, kuris taiko III priedo antroje pastraipoje numatytą procedūrą, esant darniesiems standartams, kurie numato esminius radijo bandymus, turi kreiptis į notifikavimo įstaigą ir kartu su „CE“ ženklu (patvirtinančiu atitiktį minėtoje direktyvoje nurodytiems esminiams reikalavimams), turi nurodyti minėtos įstaigos identifikacinį numerį?

               2.

               Jei į pirmąjį klausimą būtų atsakyta teigiamai, ar gamintojas, pritaikęs III priedo antroje pastraipoje numatytą procedūrą, esant darniesiems standartams, kurie numato esminius radijo bandymus, ir bet kuriuo atveju savanoriškai kreipęsis į notifikavimo įstaigą, prašydamas jos patvirtinti minėtų bandymų sąrašą, kartu su „CE“ ženklu, patvirtinančiu atitiktį Direktyvoje 1999/5/EB nurodytiems esminiams reikalavimams, turi nurodyti notifikavimo įstaigos identifikacinį numerį?

               3.

               Jei į antrąjį klausimą būtų atsakyta teigiamai, ar gamintojas, pritaikęs III priedo antroje pastraipoje numatytą procedūrą, esant darniesiems standartams, kurie numato esminius radijo bandymus, ir bet kuriuo atveju savanoriškai kreipęsis į notifikavimo įstaigą, prašydamas jos patvirtinti minėtų bandymų sąrašą ir savanoriškai prie produkto nurodęs įstaigos, į kurią kreipėsi, identifikavimo numerį, turi šį įstaigos identifikavimo numerį nurodyti ir ant produkto ir jo įpakavimo?

      (1)  1999 m. kovo 9 d. Europos Parlamento ir Tarybos Direktyva 1999/5/EB dėl radijo ryšio įrenginių ir telekomunikacijų galinių įrenginių bei abipusio jų atitikties pripažinimo (OL L 91, p. 10; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 13 sk., 23 t., p. 254).


title: Byla T-369/05  2005 m. rugsėjo 23 d.  pareikštas ieškinys —  Ispanijos Karalystė prieš Komisiją

text:
               26.11.2005

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 296/35

         2005 m. rugsėjo 23 d. pareikštas ieškinys — Ispanijos Karalystė prieš Komisiją

   (Byla T-369/05)
   (2005/C 296/72)
   Proceso kalba: ispanų
   Šalys

      Ieškovė: Ispanijos Karalystė, atstovaujama D. Fernando Díez Moreno

      Atsakovė: Europos Bendrijų Komisija
   Ieškovės reikalavimai

               —

               Panaikinti 2005 m. liepos 15 d. Komisijos sprendimą (2005/555/2685) tiek, kiek jame nustatyti Ispanijai pritaikyti finansiniai koregavimai, susiję su vynuogynų pertvarkymu ir restruktūrizavimu bei medaus gamybos ir pardavimo gerinimo priemonėmis, ir

               —

               Priteisti iš atsakovės bylinėjimosi išlaidas.

         Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai
   Šis ieškinys pareikštas dėl 2005 m. liepos 15 d. Komisijos sprendimo (2005/555/EB), kuriuo Bendrija atsisako finansuoti kai kurias įvairių valstybių narių patirtas išlaidas, finansuojamas iš Europos žemės ūkio orientavimo ir garantijų fondo (EŽŪOGF) Garantijų skyriaus lėšų. Šiuo sprendimu nefinansuojamomis išlaidomis pripažįstami finansiniai koregavimai Ispanijos Karalystės atžvilgiu, pritaikyti vaisių ir daržovių, pieno, viešojo sandėliavimo, vyno ir tabako, išmokų už gyvulius bei medaus sektoriams.
   Šiame ieškinyje nurodomi tik sumų, išmokėtų atlyginant negautas pajamas vynininkystės sektoriuje (4.790.766,61 EUR), ir į EŽŪOGF finansavimą medaus sektoriuje įtraukto PVM (58.315,34 EUR) įvykdyti koregavimai. Ieškovė mano, kad Komisija remiasi griežtu Reglamento (EB) Nr. 1493/1999 dėl bendro vyno rinkos organizavimo (1) taikymu. Ieškovė taip pat ginčija medaus gamybos ir prekybos gerinimui taikomą PVM sistemą.
   Ispanijos valdžios institucijos mano, kad:

               —

               pelno praradimas siejamas ne su išrovimu, bet su pačiu sodinimu, ir

               —

               PVM nėra rinkoms stabilizuoti skirta intervencija ir todėl jis negali būti finansuojamas iš EŽŪOGF Garantijų skyriaus lėšų.

      (1)  OL L 179, 1999 7 14, p. 1.


title: Byla T-381/09: 2009 m. rugsėjo 25 d. pareikštas ieškinys byloje RWE Transgas prieš Komisiją

text:
               5.12.2009

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 297/22

         2009 m. rugsėjo 25 d. pareikštas ieškinys byloje RWE Transgas prieš Komisiją

   (Byla T-381/09)
   2009/C 297/33
   Proceso kalba: vokiečių

      Šalys

      Ieškovė: RWE Transgas a.s. (Praha, Čekijos Respublika), atstovaujama advokatų W. Deselaers, D. Seeliger ir S. Einhaus

      Atsakovė: Europos Bendrijų Komisija

      Ieškovės reikalavimai

               —

               Panaikinti 2009 m. birželio 12 d. Komisijos sprendimo C (2009) 469489 punkto a dalies 3 sakinį ta dalimi, kuria joje nustatoma, kad ieškovės ir Gazprom — šiuo atveju jos turi būti vertinamos bendrai — pajėgumai kartu paėmus negali viršyti 50 %, jei tarp jų galioja ilgalaikiai ir principiniai dujų tiekimo susitarimai;

               —

               subsidiariai, panaikinti visą sprendimą, ir

               —

               priteisti iš Komisijos bylinėjimosi išlaidas.

      Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

   Ieškovė, dujų importuotoja į Čekijos Respubliką, pareiškė ieškinį dėl 2009 m. birželio 12 d. Komisijos rašto, kurį Komisija išsiuntė Vokietijos energijos reguliavimo tarnybai, Bundesnetzagentur (Federacinei ryšių tarnybai), kuriuo Komisija Bundesnetzagentur prašo pakeisti tam tikrus išimties, kurią ji suteikė dujotiekio projektui Ostseepipeline-Anbindungsleitung (Baltijos jūros dujotiekio projektas, toliau — OPAL) pagal Direktyvos 2003/55/EB (1) 22 straipsnį, aspektus. Ieškovė teigia, kad viena iš Komisijos nustatytų sąlygų gali apriboti ar net sukliudyti ieškovei gauti prieigą prie OPAL gabenimo ir išleidimo infrastruktūros Čekijos Respublikoje.
   Grįsdama savo ieškinį ieškovė visų pirma teigia, kad atsakovė pažeidė jos teisę būti išklausytai, nes ji nesuteikė jokios galimybės pareikšti savo poziciją dėl bet kurio jai nustatyto apribojimo, prieš jį patvirtinant.
   Antra, ji teigia, kad atsakovė pažeidė ieškovės teisę susipažinti su dokumentais, nes ji nesuteikė jokios galimybės susipažinti su bylos dokumentais.
   Galiausiai, ieškovė teigia, kad atsakovė klaidingai taikė Direktyvos 2003/55/EB 22 straipsnio 4 dalį, proporcingumo, vienodo požiūrio principus ir motyvavimo pareigą (EB 253 straipsnis).

      (1)  2003 m. birželio 26 d. Europos Parlamento ir tarybos Direktyva 2003/55/EB dėl gamtinių dujų vidaus rinkos bendrųjų taisyklių, panaikinanti Direktyvą 98/30/EB (OL L 176, p. 57; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 12 sk., 2 t., p. 230)


title: Byla T-243/09: 2009 m. birželio 18 d. pareikštas ieškinys byloje Fedecom prieš Komisiją

text:
               29.8.2009

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 205/43

         2009 m. birželio 18 d. pareikštas ieškinys byloje Fedecom prieš Komisiją

   (Byla T-243/09)
   2009/C 205/78
   Proceso kalba: prancūzų

      Šalys

      Ieškovė: Fédération de l’Organisation Economique Fruits et Légumes (Fedecom) (Paryžius, Prancūzija), atstovaujama advokato C. Galvez

      Atsakovė: Europos Bendrijų Komisija

      Ieškovės reikalavimai

               —

               Panaikinti ginčijamą sprendimą remiantis EB sutarties 230 straipsnio ketvirta įtrauka.

               —

               Priteisti iš Komisijos visas bylinėjimosi išlaidas.

      Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

   Ieškovė prašo panaikinti 2009 m. sausio 28 d. Komisijos sprendimą C(2009) 203 galutinis (1), kuriuo Komisija paskelbė nesuderinama su bendrąja rinka valstybės pagalbą, suteiktą Prancūzijos Respublikos vaisių ir daržovių augintojams pagal „nepaprastosios padėties planus“, kuria buvo siekiama sudaryti palankias sąlygas Prancūzijoje užaugintų žemės ūkio produktų prekybai ir nurodė Prancūzijos Respublikai susigrąžinti nagrinėjamą pagalbą.
   Pagrįsdama ieškinį ieškovė nurodo trys pagrindus, susijusius su:

               —

               valstybės pagalbos sąvokos EB 87 straipsnio 1 dalies prasme pažeidimu tiek, kiek augintojų savanoriškai pervedamas įmokas (ūkininkų įmokos) Komisija laikė valstybės pagalba;

               —

               EB 87 straipsnio 3 dalies nuostatų pažeidimu tiek, kiek Komisija, išsamiai neišnagrinėjusi kiekvieną nepaprastosios padėties planą, nusprendė, kad priemonės, kurių imtasi pagal nepaprastosios padėties planus, yra nesuderinamos su bendrąja rinka;

               —

               teisėtų lūkesčių principo pažeidimu tiek, kiek Komisijos dešimties metų neveikimas, nors ši būtinai turėjo būti informuota apie nepaprastosios padėties planų būvimą, galėjo įtikinti augintojus nepaprastosios padėties planų pastovumu.

      (1)  OL L 127, p.11.


title: Byla C-390/09: 2009 m. spalio 2 d. Consiglio di Stato (Italija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Reti Televisive Italiane SpA (RTI) prieš Autorità per le Garanzie nelle Comunicazioni

text:
               19.12.2009

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 312/20

         2009 m. spalio 2 d. Consiglio di Stato (Italija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Reti Televisive Italiane SpA (RTI) prieš Autorità per le Garanzie nelle Comunicazioni
   (Byla C-390/09)
   2009/C 312/32
   Proceso kalba: italų

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

   Consiglio di Stato

      Šalys pagrindinėje byloje

      Ieškovė: Reti Televisive Italiane SpA (RTI)

      Atsakovė: Autorità per le Garanzie nelle Comunicazioni

      Prejudiciniai klausimai

               1.

               Ar Direktyvos 89/552/EEB (1), iš dalies pakeistos Direktyva 97/36/EB (2), 18 ir 18a straipsniai turi būti laikomi nuostatomis, kurios yra pakankamai tikslios ir besąlyginės, kad, pasibaigus direktyvos perkėlimo terminui, jos turėtų viršenybę prieštaraujančios vidaus teisės atžvilgiu ir, remiantis teisingu Sutarties 249 straipsnio trečiosios pastraipos aiškinimu, būtų integruotos į atitinkamus klausimus reglamentuojančios nacionalinės teisės normas, ir ar tokia nacionalinės teisės normų įgyvendinimo įgaliojimus turinti administracinės valdžios institucija, kokia yra AGCOM, gali jas įgyvendinti?

               2.

               Ar Direktyvos 89/552/EEB, iš dalies pakeistos Direktyva 97/36/EB, 18 ir 18a straipsniai turi būti aiškinami taip, kad, atsižvelgiant į privalomą minimalią 15 minučių televitrinų trukmę, bet kuri kita teleparduotuvių forma, įskaitant ilgesnės nei trys minutės, bet trumpesnės nei penkiolika minučių trukmės, turi būti laikoma „teleparduotuvių intarpu“, kuriam turi būti taikomi per valandą leidžiamos transliuoti reklamos laiko apribojimai, kurie taikomi ir reklamos intarpams?

               3.

               Ar Direktyvos 89/552/EEB, iš dalies pakeistos Direktyva 97/36/EB, 1 straipsnio c punktas, 10, 11 straipsniai ir 18 straipsnio 3 dalis turi būti aiškinami taip, kad paties transliuotojo nemokamai transliuojami pranešimai apie savo programas laikomi reklama, kuriai taikomos taisyklės dėl reklaminių žinučių, palyginti su likusia programos dalimi, atpažįstamumo ir reklamos įtraukimo į transliuojamas televizijos programas?

               4.

               Ar Direktyvos 89/552/EEB, iš dalies pakeistos Direktyva 97/36/EB, 1 straipsnio c punktas, 10, 11 straipsniai ir 18 straipsnio 3 dalis turi būti aiškinami taip, kad institucijų vykdoma visuomenės informavimo veikla, nurodyta 2000 m. birželio 7 d. Italijos įstatyme Nr. 150, įskaitant socialinės paskirties ir viešojo intereso transliacijas, laikoma reklama, kuriai taikomos taisyklės dėl reklaminių žinučių, palyginti su likusia programos dalimi, atpažįstamumo ir reklamos įtraukimo į transliuojamas televizijos programas?

      (1)  OL L 298, p. 23; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 6 sk., 1 t., p. 224.

      (2)  OL L 265, p. 42; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 6 sk., 2 t., p. 321.


title: Byla T-86/15: 2015 m. vasario 20 d. pareikštas ieškinys byloje Aston Martin Lagonda/VRDT (Motorinės transporto priemonės priekinių grotelių pavaizdavimas)

text:
               27.4.2015

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 138/58

         2015 m. vasario 20 d. pareikštas ieškinys byloje Aston Martin Lagonda/VRDT (Motorinės transporto priemonės priekinių grotelių pavaizdavimas)

   (Byla T-86/15)
   (2015/C 138/75)
   Proceso kalba: anglų

      Šalys

      Ieškovė: Aston Martin Lagonda Ltd (Gaydon, Jungtinė Karalystė), atstovaujama solisitoriaus D. Farnsworth

      Atsakovė: Vidaus rinkos derinimo tarnyba (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui) (VRDT)

      Su procedūra VRDT susijusi informacija

      Prekių ženklas, dėl kurio kilo ginčas: Bendrijos prekių ženklas, nurodytas kaip „kita“, vaizduojantis motorinės transporto priemonės priekines groteles – Registracijos paraiška Nr. 12 218 418.

      Ginčijamas sprendimas: 2014 m. gruodžio 18 d. VRDT antrosios apeliacinės tarybos sprendimas byloje R 1795/2014-2.

      Reikalavimai

   Ieškovė Bendrojo Teismo prašo:

               —

               panaikinti ginčijamą sprendimą tiek, kiek juo patvirtinama eksperto išvada, kad įregistruoti prašomas prekių ženklas neturi prima facie skiriamojo požymio nagrinėjamų prekių ir paslaugų atžvilgiu;

               —

               leisti paskelbti Bendrijos prekių ženklo paraišką Nr. 12 218 418;

               —

               priteisti iš VRDT bylinėjimosi išlaidas.

      Pagrindas, kuriuo remiamasi

               —

               Reglamento Nr. 207/2009 7 straipsnio 1 dalies b punkto pažeidimas.


title: Byla T-416/06: 2011 m. sausio 21 d. Bendrojo Teismo nutartis byloje Sumitomo Chemical Agro Europe prieš Komisiją

text:
               19.3.2011

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 89/27

         2011 m. sausio 21 d. Bendrojo Teismo nutartis byloje Sumitomo Chemical Agro Europe prieš Komisiją

   (Byla T-416/06) (1)

   2011/C 89/53
   Proceso kalba: anglų
   Pirmosios kolegijos pirmininkas nutartimi nurodė išbraukti bylą iš registro.

      (1)  OL C 42, 2007 2 24.


title: Byla T-435/05: 2009 m. birželio 30 d. Pirmosios instancijos teismo sprendimas byloje Danjaq prieš VRDT — Mission Productions (Dr. No) (Bendrijos prekių ženklas — Žodinio Bendrijos prekių ženklo Dr. No paraiška — Neregistruotų žodinių prekių ženklų ir žymenų Dr. No bei Dr. NO savininko protestas — Ankstesnių prekių ženklų sąlygos nebuvimas — Skiriamojo žymens, naudojamo prekybos veikloje, nebuvimas — Reglamento (EB) Nr. 40/94 8 straipsnio 1 dalies a ir b punktai, 2 dalies c punktas ir 4 dalis (dabar Reglamento (EB) Nr. 207/2009 8 straipsnio 1 dalies a ir b punktai, 2 dalies c punktas ir 4 dalis) — Pareiga motyvuoti — Reglamento Nr. 40/94 73 straipsnis (dabar Reglamento (EB) Nr. 207/2009 75 straipsnis))

text:
               15.8.2009

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 193/16

         2009 m. birželio 30 d. Pirmosios instancijos teismo sprendimas byloje Danjaq prieš VRDT — Mission Productions (Dr. No)
   (Byla T-435/05) (1)

   (Bendrijos prekių ženklas - Žodinio Bendrijos prekių ženklo „Dr. No“ paraiška - Neregistruotų žodinių prekių ženklų ir žymenų „Dr. No“ bei „Dr. NO“ savininko protestas - Ankstesnių prekių ženklų sąlygos nebuvimas - Skiriamojo žymens, naudojamo prekybos veikloje, nebuvimas - Reglamento (EB) Nr. 40/94 8 straipsnio 1 dalies a ir b punktai, 2 dalies c punktas ir 4 dalis (dabar Reglamento (EB) Nr. 207/2009 8 straipsnio 1 dalies a ir b punktai, 2 dalies c punktas ir 4 dalis) - Pareiga motyvuoti - Reglamento Nr. 40/94 73 straipsnis (dabar Reglamento (EB) Nr. 207/2009 75 straipsnis))
   2009/C 193/22
   Proceso kalba: anglų

      Šalys

      Ieškovė: Danjaq, LLC (Santa Monika, Kalifornija, Jungtinės Valstijos), atstovaujama QC G. Hobbs, baristerio G. Hollingworth, solisitorių S. Skrein ir L. Berg

      Atsakovė: Vidaus rinkos derinimo tarnyba (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui), atstovaujama A. Folliard-Monguiral

      Kita procedūros VRDT Apeliacinėje taryboje šalis, įstojusi į bylą Pirmosios instancijos teisme: Mission Productions Gesellschaft für Film-, Fernseh- und Veranstaltungsproduktion mbH (Miunchenas, Vokietija), atstovaujama advokato K. Lewinsky

      Dalykas

   Ieškinys, pareikštas dėl 2005 m. rugsėjo 21 d. VRDT pirmosios apeliacinės tarybos sprendimo (byla R 1118/2004-1), susijusio su protesto procedūra tarp Danjaq, LLC ir Mission Productions Gesellschaft für Film-, Fernseh- und Veranstaltungsproduktion mbH

      Rezoliucinė dalis

               1.

               Atmesti ieškinį.

               2.

               Danjaq, LLC padengia bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 60, 2006 3 11.


title: Byla C-517/13: 2015 m. gruodžio 17 d. Teisingumo Teismo (trečioji kolegija) sprendimas byloje (Tribunal de première instance de Namur (Belgija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Proximus SA, buvusi Belgacom SA, perėmusi Belgacom Mobile SA teises šios pradėtoje byloje/Namiūro provincija (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą — Elektroninių ryšių tinklai ir paslaugos — Direktyva 97/13/EB — 4 ir 11 straipsniai — Direktyva 2002/20/EB — 6 straipsnis — Sąlygos, kurias galima nustatyti dėl bendrojo leidimo, radijo dažnių ir numerių naudojimo teisių, ir specifiniai įpareigojimai — 13 straipsnis — Rinkliava už teises įrengti įrenginius — Taikymo sritis — Provincijos teisės aktas — Mokestis už judriojo telefono ryšio tinklo bokštus ir (arba) siųstuvus ir imtuvus)

text:
               22.2.2016

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 68/3

         2015 m. gruodžio 17 d. Teisingumo Teismo (trečioji kolegija) sprendimas byloje (Tribunal de première instance de Namur (Belgija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Proximus SA, buvusi Belgacom SA, perėmusi Belgacom Mobile SA teises šios pradėtoje byloje/Namiūro provincija

   (Byla C-517/13) (1)

   ((Prašymas priimti prejudicinį sprendimą - Elektroninių ryšių tinklai ir paslaugos - Direktyva 97/13/EB - 4 ir 11 straipsniai - Direktyva 2002/20/EB - 6 straipsnis - Sąlygos, kurias galima nustatyti dėl bendrojo leidimo, radijo dažnių ir numerių naudojimo teisių, ir specifiniai įpareigojimai - 13 straipsnis - Rinkliava už teises įrengti įrenginius - Taikymo sritis - Provincijos teisės aktas - Mokestis už judriojo telefono ryšio tinklo bokštus ir (arba) siųstuvus ir imtuvus))
   (2016/C 068/03)
   Proceso kalba: prancūzų

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Tribunal de première instance de Namur

      Šalys pagrindinėje byloje

      Ieškovė: Proximus SA, buvusi Belgacom SA, perėmusi Belgacom Mobile SA teises šios pradėtoje byloje

      Atsakovė: Namiūro provincija

      Rezoliucinė dalis

   2002 m. kovo 7 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2002/20/EB dėl elektroninių ryšių tinklų ir paslaugų leidimo (Leidimų direktyva) 6 ir 13 straipsniai aiškintini taip, kad pagal juos nedraudžiama nustatyti tokio mokesčio, kaip nagrinėjamas pagrindinėje byloje, fiziniam ar juridiniam asmeniui, naudojančiam judriojo telefono ryšio tinklo bokštą ir (arba) siųstuvą ir imtuvą.

      (1)  OL C 352, 2013 11 30.


title: Byla C-617/13 P: 2013 m. lapkričio 27 d. Repsol Lubricantes y Especialidades ir kt. pateiktas apeliacinis skundas dėl 2013 m. rugsėjo 16 d. Bendrojo Teismo (aštuntoji kolegija) priimto sprendimo byloje T-496/07 Repsol Lubricantes y Especialidades ir kiti prieš Komisiją

text:
               25.1.2014

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 24/16

         2013 m. lapkričio 27 d. Repsol Lubricantes y Especialidades ir kt. pateiktas apeliacinis skundas dėl 2013 m. rugsėjo 16 d. Bendrojo Teismo (aštuntoji kolegija) priimto sprendimo byloje T-496/07 Repsol Lubricantes y Especialidades ir kiti prieš Komisiją
   (Byla C-617/13 P)
   2014/C 24/28
   Proceso kalba: ispanų

      Šalys

      Apeliantės: Repsol Lubricantes y Especialidades, S.A., Repsol Petróleo, S.A. y Repsol, S. A., atstovaujamų advokatų L. Ortiz Blanco, J. L. Buendía Sierra, M. Muñoz de Juan, Á. Givaja Sanz ir A. Lamadrid de Pablo

      Kita proceso šalis: Europos Komisija

      Apeliančių reikalavimai

               1.

               Panaikinti skundžiamą sprendimą, kiek juo:

                           —

                           pripažįstama solidarioji Repsol Petróleo, S.A. ir Repsol YPF, S.A. (dabar — Repsol, S.A.) atsakomybė;

                           —

                           nepagrįstai atsižvelgta į 1998-2002 m. laikotarpį apskaičiuojant baudą;

                           —

                           Bendrasis Teismas nepagrįstai preziumavo, kad Komisija nustatė teisingą bazinį baudos dydį, todėl nepasinaudojo savo neribota jurisdikcija, ir pažeidė proporcingumo principą.

               2.

               Taip pat panaikinti ginčijamą Komisijos sprendimą.

               3.

               Pasinaudoti neribota jurisdikcija ir sumažinti paskirtą baudą tiek, kiek Teisingumo Teismui atrodo reikalinga.

               4.

               Pripažinti proceso Bendrajame Teisme trukmę pernelyg didele ir nepagrįsta, pažeidžiančia teisę į veiksmingą teisinę gynybą ir būti naudingai išklausytam per protingą terminą (Chartijos 47 straipsnis ir EŽTK 6 straipsnis).

               5.

               Priteisti iš Komisijos bylinėjimosi išlaidas.

      Apeliacinio skundo pagrindai ir pagrindiniai argumentai

               1.

                  Repsol nurodo teisės klaidą, susijusią su skundžiamame teismo sprendime naudota įrodymų, patvirtinančių dukterinės bendrovės Repsol Lubricantes y Especialidades, S.A. visišką ir realų savarankiškumą, vertinimo metodologija arba bent jau motyvavimo šiuo klausimu trūkumą.

               2.

                  Repsol mano, kad skundžiamame teismo sprendime suklysta aiškinant 2002 m. pranešimą dėl bendradarbiavimo.

               3.

                  Repsol mano, kad skundžiamas teismo sprendimas pažeidžia SESV 261 straipsnį ir proporcingumo principą, nes Bendrasis Teismas nevykdė savo pareigos pasinaudoti neribota jurisdikcija ir patikrinti konkurencijos srityje skirtą baudą.

               4.

                  Repsol nurodo, kad Bendrasis Teismas pažeidė Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijos (1) 47 straipsnį ir Europos žmogaus teisių konvencijos 6 straipsnį, nes neišnagrinėjo bylos per protingą terminą.

      (1)  OL C 364, 2000, p. 1.


title: Byla T-155/12: 2012 m. balandžio 2 d. pareikštas ieškinys byloje Schulze prieš VRDT — NKL (Klassiklotterie)

text:
               9.6.2012

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 165/31

         2012 m. balandžio 2 d. pareikštas ieškinys byloje Schulze prieš VRDT — NKL (Klassiklotterie)

   (Byla T-155/12)
   2012/C 165/52
   Kalba, kuria surašytas ieškinys: vokiečių

      Šalys

      Ieškovas: Hans Gerd Schulze (Hamburgas, Vokietija), atstovaujamas advokato K. Lodigkeit

      Atsakovė: Vidaus rinkos derinimo tarnyba (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui)

      Kita procedūros Apeliacinėje taryboje šalis: NKL Nordwestdeutsche Klassenlotterie (Hamburgas)

      Reikalavimai

   Ieškovas Bendrojo Teismo prašo:

               —

               Panaikinti 2012 m. sausio 30 d. Vidaus rinkos derinimo tarnybos (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui) ketvirtosios apeliacinės tarybos sprendimą (byla R 600/2011-4) tiek, kiek juo atsisakyta registruoti prekių ženklą „Klassiklotterie“;

               —

               priteisti iš atsakovės bylinėjimosi išlaidas.

      Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

      Bendrijos prekių ženklo paraišką pateikęs asmuo: ieškovas.

      Prašomas įregistruoti Bendrijos prekių ženklas: žodinis prekių ženklas „Klassiklotterie“ 28, 35 ir 41 klasių prekėms ir paslaugoms (paraiška Nr. 8 554 354)
   Prekių ženklo ar žymens, kuriuo remtasi per protesto procedūrą, savininkė: NKL Nordwestdeutsche Klassenlotterie

      Prekių ženklas ar žymuo, kuriuo remiamasi: žodinis Vokietijos prekių ženklas „NKL-Klassiklotterie“ 16, 35 ir 41 klasių prekėms ir paslaugoms (paraiška Nr. 2 904 650)

      Protestų skyriaus sprendimas: iš dalies patenkinti protestą

      Apeliacinės tarybos sprendimas: atmesti apeliaciją.

      Ieškinio pagrindai: Reglamento Nr. 207/2009 8 straipsnio 1 dalies b punkto pažeidimas, nes nėra jokios tikimybės supainioti prekių ženklus, dėl kurių kilo ginčas.


title: Byla C-6/05 Symvoulio tis Epikrateias 2004 m. lapkričio 17 d. nutartimi pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Medipac - Th. Kazantzidis A. E. prieš Venizelio-Pananeio (PE.S.Y. Kritis)

text:
               19.3.2005

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 69/7

         Symvoulio tis Epikrateias 2004 m. lapkričio 17 d. nutartimi pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Medipac - Th. Kazantzidis A. E. prieš Venizelio-Pananeio (PE.S.Y. Kritis)
   (Byla C-6/05)
   (2005/C 69/14)
   Proceso kalba: graikų

      Symvoulio tis Epikratias (Graikija) 2004 m. lapkričio 17 d. nutartimi kreipėsi į Europos Bendrijų Teisingumo Teismą su prašymu, kurį Teisingumo Teismo sekretoriatas gavo 2005 m. sausio 5 d., priimti prejudicinį sprendimą byloje Medipac - Th. Kazantzidis A. E. prieš Geniko Nosokomio Irakliou Venizelio-Pananeio (PE.S.Y. Kritis).

      Symvoulio tis Epikratias prašo Teisingumo Teismo atsakyti į šiuos klausimus:

               1)

               Ar perkant konkurso būdu, kurį reglamentuoja Tarybos direktyva 93/36/EEB, siekiant pirkti medicinos prietaisus iš mažiausią kainą pasiūliusio pardavėjo Direktyvos 93/42/EEB prasme perkančioji įstaiga, t.y. šių prekių pirkėja, gali pagal minėtą Direktyvą 93/42/EEB, šiuo atveju aiškinamą Direktyvos 93/36/EEB prasme, techninio įvertinimo stadijos metu atmesti pasiūlymą dėl medicinos prietaisų, pažymėtų ženklu „CE“, kurių kokybę yra patikrinusi kompetentinga sertifikavimo įstaiga, pagrįsdama jo nepriimtinumą šiais techniniais reikalavimais, teisėtais prieštaravimais, susijusiais su visuomenės sveikata ir specifiniu tiekiamų prekių naudojimo tikslu, kurio atžvilgiu nustatyta, kad jos nepritaikytos ir yra netinkamos naudoti (turint minty, kad iškilus ginčui šių prieštaravimų pagrįstumą tikrins teismas)?

               2)

               Teigiamai atsakius į ankstesnį klausimą, ar perkančioji įstaiga, nagrinėjamų prekių pirkėja, dėl pirmiau išdėstytų pagrindų gali tiesiogiai įvertinti, kad medicinos prietaisai, „CE“ ženklu pažymėtos prekės yra netinkamos naudoti numatytam tikslui, ar pirmiausia reikia taikyti Direktyvoje 93/42 ir minėtame bendrame ministerijų sprendime Nr. DY/oik.2480/1994 numatytas apsaugos nuostatas, leidžiančias kompetentingai įstaigai, t. y. Graikijoje – Sveikatos, prevencijos ir socialinio draudimo ministerijai, atstovaujamai Biomedicininių technologijų departamento, imtis priemonių arba pagal direktyvos 8 straipsnį, jeigu teisingai sumontuoti, eksploatuojami ir pagal paskirtį naudojami prietaisai kelia pavojų pacientų arba vartotojų gyvybei arba saugai, arba pagal direktyvos 18 straipsnį, jeigu pripažįstama, kad prekėms ženklas „CE“ buvo uždėtas netinkamai?

               3)

               Atsižvelgiant į pateiktą atsakymą į antrą klausimą ir, tuo atveju, kai minėtas apsaugos nuostatas reikia taikyti iš anksto, ar perkančioji įstaiga privalo laukti pagal Direktyvos 8 arba 18 straipsnį vykdomos procedūros rezultato ir, ar šis rezultatas įpareigoja tai, kad iki šios procedūros ji privalo nagrinėjamą prekę pirkti, nors akivaizdu, kad prekių naudojimas kelia pavojų visuomenės sveikatai ir bendrai, prekės yra netinkamos naudoti perkančiosios įstaigos numatytam tikslui?


title: Byla C-98/08 2008 m. kovo 4 d. Juzgado de lo Mercantil n o 7 de Madrid (Ispanija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Asociación de Gestión de Derechos Intelectuales (AGEDI) ir Asociación de Artistas Intérpretes o Ejecutantes — Sociedad de Gestión de España (AIE) prieš Sogecable, S.A. ir Canal Satélite Digital S.L

text:
               24.5.2008

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 128/22

         2008 m. kovo 4 d.Juzgado de lo Mercantil no 7 de Madrid (Ispanija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Asociación de Gestión de Derechos Intelectuales (AGEDI) ir Asociación de Artistas Intérpretes o Ejecutantes — Sociedad de Gestión de España (AIE) prieš Sogecable, S.A. ir Canal Satélite Digital S.L

   (Byla C-98/08)
   (2008/C 128/39)
   Proceso kalba: ispanų
   Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas
   Juzgado de lo Mercantil no 7 de Madrid
   Šalys pagrindinėje byloje
   Ieškovės: Asociación de Gestión de Derechos Intelectuales (AGEDI) ir Asociación de Artistas Intérpretes o Ejecutantes — Sociedad de Gestión de España (AIE)
   Atsakovės: Sogecable, S.A. ir Canal Satélite Digital S.L
   Prejudicinis klausimas
   Ar Bendrijos teisė, o būtent 1992 m. lapkričio 19 d. Tarybos direktyva 92/100/EEB dėl nuomos ir panaudos teisių bei tam tikrų teisių, gretutinių autorių teisėms, intelektinės nuosavybės srityje (1) leidžia valstybėms narėms priimti normą, kaip antai 1987 m. lapkričio 11 d. Intelektinės nuosavybės įstatymo 22/1987 109 straipsnio 1 dalis, kuria pripažįstama fonogramų, išleistų komerciniais tikslais, gamintojų išimtinė teisė leisti šių fonogramų ir jų kopijų viešą paskelbimą?

      (1)  OL L 346, p. 61.


title: Byla C-336/10: 2011 m. balandžio 8 d. Teisingumo Teismo (penktoji kolegija) nutartis byloje ( Curtea de Apel Craiova (Rumunija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Administrația Finanțelor Publice a Municipiului Târgu-Jiu, Administrația Fondului pentru Mediu prieš Victor Vinel Ijac (Procedūros reglamento 104 straipsnio 3 dalies pirma pastraipa — Vidaus mokesčiai — SESV 110 straipsnis — Taršos mokestis už pirmą kartą registruojamas motorines transporto priemones)

text:
               16.7.2011

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 211/8

         2011 m. balandžio 8 d. Teisingumo Teismo (penktoji kolegija) nutartis byloje (Curtea de Apel Craiova (Rumunija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Administrația Finanțelor Publice a Municipiului Târgu-Jiu, Administrația Fondului pentru Mediu prieš Victor Vinel Ijac

   (Byla C-336/10) (1)

   (Procedūros reglamento 104 straipsnio 3 dalies pirma pastraipa - Vidaus mokesčiai - SESV 110 straipsnis - Taršos mokestis už pirmą kartą registruojamas motorines transporto priemones)
   2011/C 211/13
   Proceso kalba: rumunų

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Curtea de Apel Craiova

      Šalys

      Ieškovės: Administrația Finanțelor Publice a Municipiului Târgu-Jiu, Administrația Fondului pentru Mediu

      Atsakovas: Victor Vinel Ijac

      Dalykas

   Prašymas priimti prejudicinį sprendimą — Curtea de Apel Craiova — Naudotų automobilių, anksčiau įregistruotų kitose valstybėse narėse, registracija — Aplinkos taršos mokestis už pirmą kartą tam tikroje valstybėje narėje registruojamas motorines transporto priemones — Nacionalinio reglamentavimo atitiktis SESV 110 straipsniui.

      Rezoliucinė dalis

   SESV 110 straipsnis turi būti aiškinamas taip, kad juo valstybei narei draudžiama įvesti aplinkos taršos mokestį už pirmą kartą šioje valstybėje narėje registruojamas motorines transporto priemones, jei ši mokestinė priemonė yra tokia, kad ja atgrasoma nuo kitose valstybėse narėse pirktų naudotų transporto priemonių eksploatavimo šioje valstybėje narėje, tačiau tiek pat neatgrasoma nuo tokio paties amžiaus ir nusidėvėjimo transporto priemonių pirkimo nacionalinėje rinkoje.

      (1)  OL C 274, 2010 10 9.


title: Byla C-371/12: 2012 m. rugpjūčio 3 d. Tribunale di Tivoli (Italija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Enrico Petillo ir Carlo Petillo prieš Unipol

text:
               29.9.2012

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 295/24

         2012 m. rugpjūčio 3 d.Tribunale di Tivoli (Italija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Enrico Petillo ir Carlo Petillo prieš Unipol

   (Byla C-371/12)
   2012/C 295/44
   Proceso kalba: italų

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Tribunale di Tivoli

      Šalys pagrindinėje byloje

      Ieškovai: Enrico Petillo, Carlo Petillo

      Atsakovė: Unipol

      Prejudicinis klausimas

      „Ar, atsižvelgiant į direktyvas 72/166/EEB (1), 84/5/EEB (2), 90/232/EEB (3) ir 2009/103/EB (4), kuriomis reglamentuojamas privalomasis motorinių transporto priemonių valdytojų civilinės atsakomybės draudimas, valstybės narės vidaus teisės aktuose, nustatant ex lege privalomąjį atlyginimo dydį tik žalos, atsiradusios dėl eismo įvykių, gali būti numatytas faktinis subjektų (draudimo bendrovių), įpareigotų pagal minėtas direktyvas užtikrinti privalomąjį draudimą nuo transporto priemonių naudojimu sukeliamos žalos, atsakomybės dėl neturtinės žalos apribojimas (kalbant apie žalos dydžio nustatymą)?“

      (1)  1972 m. balandžio 24 d. Tarybos direktyva dėl valstybių narių įstatymų, susijusių su motorinių transporto priemonių valdytojų civilinės atsakomybės draudimu ir privalomojo tokios atsakomybės draudimo įgyvendinimu, suderinimo (OL L 103, p. 1; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 6 sk., 1 t., p. 10).

      (2)  1983 m. gruodžio 30 d. Antroji Tarybos direktyva dėl valstybių narių teisės aktų, susijusių su motorinių transporto priemonių valdytojų civilinės atsakomybės draudimu, suderinimo (OL L 8, 1984, p. 17; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 6 sk., 7 t., p. 3).

      (3)  1990 m. gegužės 14 d. Trečioji Tarybos direktyva dėl valstybių narių įstatymų, susijusių su motorinių transporto priemonių valdytojų civilinės atsakomybės draudimu, suderinimo (OL L 129, p. 33; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 6 sk., 1 t., p. 249).

      (4)  2009 m. rugsėjo 16 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2009/103/EB dėl motorinių transporto priemonių valdytojų civilinės atsakomybės draudimo ir privalomojo tokios atsakomybės draudimo patikrinimo (OL L 263, p. 11).


title: Byla C-331/13: 2013 m. birželio 18 d. Tribunalul Sibiu (Rumunija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Ilie Nicolae Nicula prieš Administrația Finanțelor Publice a Municipiului Sibiu, Administrația Fondului pentru Mediu

text:
               7.9.2013

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 260/23

         2013 m. birželio 18 d.Tribunalul Sibiu (Rumunija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Ilie Nicolae Nicula prieš Administrația Finanțelor Publice a Municipiului Sibiu, Administrația Fondului pentru Mediu

   (Byla C-331/13)
   2013/C 260/40
   Proceso kalba: rumunų

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Tribunalul Sibiu

      Šalys pagrindinėje byloje

      Pareiškėjas: Ilie Nicolae Nicula

      Atsakovės: Administrația Finanțelor Publice a Municipiului Sibiu, Administrația Fondului pentru Mediu

      Prejudiciniai klausimai

   Ar Europos Sąjungos sutarties 6 straipsnio, Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijos 17, 20, 21 straipsnių ir SESV 110 straipsnio nuostatos, o taip pat teisinio saugumo principas ir non reformatio in peius principas, įtvirtinti Sąjungos teisėje ir Teisingumo Teismo praktikoje (1), gali būti aiškinami kaip draudžiantys tokius teisės aktus, kaip antai Nepaprastasis vyriausybės potvarkis Nr. 9/2013?

      (1)  1998 m. gruodžio 3 d. Sprendimas Belgacodex (C-381/97, Rink. p. I-8153); 1978 m. spalio 12 d. Sprendimas Belbouab (10/78, Rink. p. 1915).


title: Byla T-542/08: 2011 m. gegužės 17 d. Bendrojo Teismo nutartis byloje Evropaïki Dynamiki prieš ECHA

text:
               23.7.2011

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 219/21

         2011 m. gegužės 17 d. Bendrojo Teismo nutartis byloje Evropaïki Dynamiki prieš ECHA

   (Byla T-542/08) (1)

   2011/C 219/33
   Proceso kalba: anglų
   Aštuntosios kolegijos pirmininkas nutartimi nurodė išbraukti bylą iš registro.

      (1)  OL C 44, 2009 2 21.


               10.11.2016

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 413/10

         2016 m. rugpjūčio 3 d. ELPA priežiūros institucijos ieškinys Islandijai
   (Byla E-10/16)
   (2016/C 413/09)
   ELPA priežiūros institucija, kuriai atstovauja Carstenas Zatschleris, Øyvindas Bø ir Marlene Lie Hakkebo, atliekantys ELPA priežiūros institucijos (35, Rue Belliard, 1040 Briuselis, BELGIJA) įgaliotinių funkcijas, 2016 m. rugpjūčio 3 d. ELPA Teisme pareiškė ieškinį Islandijai.
   ELPA priežiūros institucija prašo ELPA Teismo:

               1.

               Pripažinti, kad, nepriėmusi priemonių, reikalingų Europos ekonominės erdvės susitarimo II priedo VIII skyriaus 6a ir 6e punktuose nurodyto teisės akto (2014 m. gegužės 15 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2014/68/ES dėl valstybių narių įstatymų, susijusių su slėginės įrangos tiekimu rinkai, suderinimo), suderinto su Susitarimu prie jo pridėtu 1 protokolu, 13 straipsniui įgyvendinti per nustatytą terminą, arba bet kokiu atveju apie tai nepranešusi ELPA priežiūros institucijai, Islandija neįvykdė įsipareigojimų pagal minėtą teisės aktą ir EEE susitarimo 7 straipsnį.

               2.

               Nurodyti Islandijai padengti bylinėjimosi išlaidas.

      Teisinės bei faktinės aplinkybės ir pagrindai, kuriais grindžiamas ieškinys:

               —

               Ieškinyje nurodoma, kad iki 2016 m. kovo 13 d. Islandija neatsižvelgė į 2016 m. sausio 13 d. ELPA priežiūros institucijos pagrįstą nuomonę, kurioje pripažinta, kad ta valstybė neperkėlė į savo nacionalinę teisinę sistemą Europos ekonominės erdvės susitarimo II priedo VIII skyriaus 6a ir 6e punktuose nurodyto teisės akto (2014 m. gegužės 15 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2014/68/ES dėl valstybių narių įstatymų, susijusių su slėginės įrangos tiekimu rinkai, suderinimo) (toliau – teisės aktas), suderinto su Susitarimu prie jo pridėtu 1 protokolu.

               —

               ELPA priežiūros institucija pareiškia, kad, nepriėmusi priemonių, reikalingų teisės aktui įgyvendinti per nustatytą terminą, Islandija neįvykdė įsipareigojimų pagal teisės aktą ir EEE susitarimo 7 straipsnį.


title: Byla C-495/10: 2010 m. spalio 15 d. Conseil d'État ( Prancūzija ) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Centre hospitalier universitaire de Besançon prieš Thomas Dutrueux, Caisse primaire d'assurance maladie du Jura

text:
               29.1.2011

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 30/14

         2010 m. spalio 15 d.Conseil d'État (Prancūzija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Centre hospitalier universitaire de Besançon prieš Thomas Dutrueux, Caisse primaire d'assurance maladie du Jura

   (Byla C-495/10)
   ()
   2011/C 30/21
   Proceso kalba: vokiečių

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Conseil d'État

      Šalys pagrindinėje byloje

      Ieškovė: Centre hospitalier universitaire de Besançon

      Atsakovai: Thomas Dutrueux, Caisse primaire d'assurance maladie du Jura

      Prejudiciniai klausimai

               1.

               Ar, atsižvelgiant į 1985 m. liepos 25 d. Direktyvos 85/374/EEB (1) 13 straipsnio nuostatas, ta direktyva leidžia įgyvendinti ypatinga viešųjų gydymo įstaigų pacientų padėtimi grindžiamą atsakomybės sistemą tiek, kiek pagal ją jiems suteikiama teisė iš tų įstaigų gauti žalos, atsiradusios dėl jų naudojamų medžiagų ir prietaisų gedimo, atlyginimą net ir tuo atveju, kai nėra minėtų įstaigų kaltės, neatimant iš tų įstaigų galimybės pateikti gamintojui ieškinį regreso tvarka?

               2.

               Ar minėta direktyva riboja valstybių narių galimybę apibrėžti defektuotas medžiagas ar prietaisus naudojančių asmenų atsakomybę, kai jie teikia paslaugas ir padaro žalą paslaugos gavėjui?

      (1)  1985 m. liepos 25 d. Tarybos direktyva 85/374/EEB dėl valstybių narių įstatymų ir kitų teisės aktų, reglamentuojančių atsakomybę už gaminius su trūkumais (OL L 210, p. 29; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 15 sk., 1 t., p. 257).


title: Byla C-175/15: 2015 m. balandžio 20 d. Înalta Curte de Casaţie şi Justiţie (Rumunija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Taser International Inc./SC Gate 4 Business SRL, Cristian Mircea Anastasiu

text:
               20.7.2015

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 236/24

         2015 m. balandžio 20 d.Înalta Curte de Casaţie şi Justiţie (Rumunija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Taser International Inc./SC Gate 4 Business SRL, Cristian Mircea Anastasiu

   (Byla C-175/15)
   (2015/C 236/33)
   Proceso kalba: rumunų

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Înalta Curte de Casaţie şi Justiţie

      Šalys pagrindinėje byloje

      Ieškovė pirmojoje instancijoje: Taser International Inc.

      Atsakovai pirmojoje instancijoje: SC Gate 4 Business SRL, Cristian Mircea Anastasiu

      Prejudiciniai klausimai

   Ar 2000 m. gruodžio 22 d. Tarybos reglamento (EB) Nr. 44/2001 dėl jurisdikcijos ir teismo sprendimų civilinėse ir komercinėse bylose pripažinimo ir vykdymo (1) 24 straipsnis turi būti aiškinamas taip, kad žodžių junginys „[atvejai, kai] jurisdikcij[a], kyl[a] iš kitų šio reglamento nuostatų“, apima ir situaciją, kai sutarties dėl teisių į vienoje Europos Sąjungos valstybėje narėje įregistruotą prekių ženklą perleidimo šalys vienareikšmiškai ir aiškiai nusprendė suteikti jurisdikciją spręsti bet kokius ginčus dėl sutartinių įsipareigojimų vykdymo valstybės, kuri nėra Europos Sąjungos narė ir kurioje ieškovė turi savo gyvenamąją vietą (buveinę), teismams, nors ieškovė iškėlė bylą Europos Sąjungos valstybės narės, kurios teritorijoje atsakovas gyvena (turi buveinę), teisme?
   Jei atsakymas būtų teigiamas:
   ar to paties reglamento 23 straipsnio 5 dalis turi būti aiškinama taip, kad joje nekalbama apie susitarimą suteikti jurisdikciją valstybei, kuri nėra Europos Sąjungos narė, todėl teismas, kuriame iškeliama byla pagal reglamento 2 straipsnį, turi nustatyti jurisdikciją remdamasis jo nacionaliniuose įstatymuose numatytomis tarptautinės privatinės teisės taisyklėmis?
   ar ginčas dėl įsipareigojimo perduoti teises į Europos Sąjungos valstybėje narėje įregistruotą prekių ženklą, kurį šio ginčo šalys prisiėmė sudariusios sutartį, vykdymo per teisminę instituciją gali būti laikomas susijusiu su teise, kurią „reikalaujama deponuoti arba registruoti“, kaip tai suprantama pagal reglamento 22 straipsnio 4 punktą, atsižvelgiant į tai, kad pagal valstybės, kurioje įregistruotas prekių ženklas, įstatymą apie teisių į prekių ženklą perleidimą turi būti pažymima prekių ženklų registre ir apie jį paskelbta oficialiajame pramoninės nuosavybės biuletenyje?
   Jei atsakymas būtų neigiamas, ar pagal reglamento 24 straipsnį draudžiama teismui, kuriame iškelta byla pagal reglamento 2 straipsnį, tokioje situacijoje, kokia aprašyta pateiktame preliminariame klausime, nustatyti, jog neturi jurisdikcijos nagrinėti bylos, net jeigu atsakovas atvyko į šį teismą, kuris yra paskutinės instancijos teismas, ir neginčijo jo jurisdikcijos?

      (1)  OL L 12, p. 1; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 19 sk., 4 t., p. 42.


title: Byla C-155/09: 2009 m. gegužės 4 d. pareikštas ieškinys byloje Europos Bendrijų Komisija prieš Graikijos Respubliką

text:
               18.7.2009

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 167/4

         2009 m. gegužės 4 d. pareikštas ieškinys byloje Europos Bendrijų Komisija prieš Graikijos Respubliką
   (Byla C-155/09)
   2009/C 167/07
   Proceso kalba: graikų

      Šalys

      Ieškovė: Europos Bendrijų Komisija, atstovaujama R. Lyal ir D. Triantafyllou

      Atsakovė: Graikijos Respublika

      Ieškovės reikalavimai

               —

               Pripažinti, kad Graikijos Respublika neįvykdė savo įsipareigojimų pagal EB 18, 39 ir 43 straipsnius, atsižvelgiant į EB 12 straipsnį (ir pagal EEE susitarimo 28, 31 ir 4 straipsnius), tiek, kiek ji trukdo naudotis iš šių nuostatų kylančiomis pagrindinėmis laisvėmis:

                           —

                           nuo perleidžiamo nekilnojamojo turto mokesčio atleisdama tik tuos asmenis, kurie nuolat gyvena Graikijoje, o ne ketinančius ten įsikurti;

                           —

                           tam tikromis sąlygomis nuo perleidžiamo nekilnojamojo turto mokesčio pirmą kartą įsigyjant nekilnojamąjį turtą Graikijoje atleisdama tik Graikijos piliečius ir todėl akivaizdžiai diskriminuodama užsienyje gyvenančius asmenis, kurie nėra Graikijos piliečiai.

               —

               Priteisti iš Graikijos Respublikos bylinėjimosi išlaidas.

      Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

   Atleidimas nuo perleidžiamo nekilnojamojo turto mokesčio naudingas visų pirma Graikijos piliečiams. Tai, kad nuo tokio mokesčio neatleidžiami Bendrijos piliečiai, kurie negyvena Graikijoje, yra diskriminacija dėl pilietybės, dėl kurios kitų valstybių narių piliečiams tampa sunkiau ir kliudoma įsigyti pirmąjį nekilnojamąjį turtą toje šalyje. Tokią diskriminuojančią kliūtį patvirtina ir sustiprina aiškus atleidimo nuo mokesčio taikymo ribojimas tik užsienyje gyvenančių Graikijos piliečių atžvilgiu.
   Ši priemonė nepalengvina gyventojų teisės įsigyti nuosavybę savo gyvenamojoje šalyje, nesant atitinkamo įpareigojimo dėl nekilnojamojo turto naudojimo. Be to, ji perteklinė, nes realią gyvenamąją vietą būtų galima nustatyti patikrinant pirkėjų deklaracijas, taip pat įvairius registrų įrašus ir atliekant kitokio pobūdžio kontrolę.
   Kalbant apie aiškų atleidimo nuo mokesčio taikymo ribojimą tik užsienyje gyvenančių Graikijos piliečių atžvilgiu, jo negalima pateisinti siekiu juos sugrąžinti į tėvynę, nes toks tikslas prieštarauja laisvo judėjimo principui.


title: Byla T-467/12: 2012 m. spalio 25 d. pareikštas ieškinys byloje Tridium prieš VRDT — q-bus Mediatektur (SEDONA FRAMEWORK)

text:
               12.1.2013

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 9/38

         2012 m. spalio 25 d. pareikštas ieškinys byloje Tridium prieš VRDT — q-bus Mediatektur (SEDONA FRAMEWORK)

   (Byla T-467/12)
   2013/C 9/70
   Kalba, kuria surašytas ieškinys: anglų

      Šalys

      Ieškovė: Tridium, Inc. (Ričmondas, Jungtinės Amerikos Valstijos), atstovaujama advokato M. Nentwig

      Atsakovė: Vidaus rinkos derinimo tarnyba (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui)

      Kita procedūros Apeliacinėje taryboje šalis: q-bus Mediatektur GmbH (Berlynas, Vokietija)

      Reikalavimai

   Ieškovė Bendrojo Teismo prašo:

               —

               panaikinti 2012 m. rugpjūčio 2 d. Vidaus rinkos derinimo tarnybos (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui) antrosios apeliacinės tarybos sprendimą byloje R 1943/2011-2 ir

               —

               priteisti iš atsakovės bylinėjimosi išlaidas.

      Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

      Bendrijos prekių ženklo paraišką pateikęs asmuo: ieškovė.

      Prašomas įregistruoti Bendrijos prekių ženklas: žodinis prekių ženklas SEDONA FRAMEWORK 9 klasės prekėms — Bendrijos prekių ženklo paraiška Nr. 9067372.

      Prekių ženklo ar žymens, kuriuo remtasi per protesto procedūrą, savininkė: kita procedūros Apeliacinėje taryboje šalis.

      Prekių ženklas ar žymuo, kuriuo remiamasi proteste: vaizdinis prekių ženklas „~sedna“, skirtas 9 klasės prekėms, tarptautiniu lygiu registruotas numeriu 934023.

      Protestų skyriaus sprendimas: patenkinti protestą.

      Apeliacinės tarybos sprendimas: atmesti apeliaciją.

      Ieškinio pagrindai: Reglamento (EB) Nr. 207/2009 8 straipsnio 1 dalies b punkto pažeidimas.


title: Byla T-110/15: 2015 m. kovo 2 d. pareikštas ieškinys byloje International Management Group/Komisija

text:
               27.4.2015

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 138/65

         2015 m. kovo 2 d. pareikštas ieškinys byloje International Management Group/Komisija

   (Byla T-110/15)
   (2015/C 138/84)
   Proceso kalba: anglų

      Šalys

      Ieškovė: International Management Group (Briuselis, Belgija), atstovaujama solisitoriaus M. Burgstaller ir baristerės E. Wright

      Atsakovė: Europos Komisija

      Reikalavimai

   Ieškovė Bendrojo Teismo prašo:

               —

               panaikinti Europos kovos su sukčiavimu tarnybos (OLAF) 2015 m. vasario 6 d. Sprendimą THOR/C4/LL/el/(S)(2015)4287, kuriuo atsisakoma leisti susipažinti su dokumentais pagal Europos Parlamento ir Tarybos reglamentą (EB) Nr. 1049/2001 dėl galimybės visuomenei susipažinti su Europos Parlamento, Tarybos ir Komisijos dokumentais; ir

               —

               priteisti iš Europos Komisijos bylinėjimosi išlaidas.

      Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

   Grįsdama ieškinį ieškovė remiasi keturiais pagrindais.

               1.

               Pirmasis ieškinio pagrindas susijęs su kaltinimu, kad atsakovė nesilaikė pareigos nurodyti motyvus, dėl kurių ji atsisakė leisti susipažinti su prašomais dokumentais, remdamasi bendra patikrinimo, tyrimo ir audito tikslų apsaugos prezumpcija.

               2.

               Antrasis ieškinio pagrindas, susijęs su faktu, kad yra viršesnis viešasis interesas atskleisti dokumentuose esančią informaciją.

               3.

               Trečiasis ieškinio pagrindas, susijęs su faktu, kad atsakovė nepaaiškino, kodėl dėl fizinių asmenų ir neliečiamybės apsaugos negalima iš dalies leisti susipažinti su prašomais dokumentais.

               4.

               Ketvirtasis ieškinio pagrindas, susijęs su faktu, kad atsakovė pažeidė ieškovės teisę į gerą administravimą.


title: Byla T-61/11: 2012 m. liepos 12 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Vermop Salmon prieš VRDT — Leifheit (Clean Twist) (Bendrijos prekių ženklas — Registracijos pripažinimo negaliojančia procedūra — Žodinis Bendrijos prekių ženklas Clean Twist — Ankstesni žodiniai Bendrijos prekių ženklai TWIX ir TWIXTER — Santykinis atmetimo pagrindas — Pavojaus suklaidinti nebuvimas — Reglamento (EB) Nr. 207/2009 8 straipsnio 1 dalies b punktas ir 53 straipsnio 1 dalies a punktas)

text:
               25.8.2012

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 258/18

         2012 m. liepos 12 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Vermop Salmon prieš VRDT — Leifheit (Clean Twist)

   (Byla T-61/11) (1)

   (Bendrijos prekių ženklas - Registracijos pripažinimo negaliojančia procedūra - Žodinis Bendrijos prekių ženklas Clean Twist - Ankstesni žodiniai Bendrijos prekių ženklai TWIX ir TWIXTER - Santykinis atmetimo pagrindas - Pavojaus suklaidinti nebuvimas - Reglamento (EB) Nr. 207/2009 8 straipsnio 1 dalies b punktas ir 53 straipsnio 1 dalies a punktas)
   2012/C 258/32
   Proceso kalba: vokiečių

      Šalys

      Ieškovė: Vermop Salmon GmbH (Gilchingas, Vokietija), atstovaujama advokatų W. von der Osten-Sacken M. Ring ir O. Sude

      Atsakovė: Vidaus rinkos derinimo tarnyba (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui), atstovaujama K. Klüpfel

      Kita procedūros VRDT Apeliacinėje taryboje šalis, įstojusi į bylą Bendrajame Teisme: Leifheit AG (Nassau, Vokietija), atstovaujama G. Hasselblatt ir V. Töbelmann

      Dalykas

   Ieškinys dėl 2009 m. lapkričio 19 d. Vidaus rinkos derinimo tarnybos (VRDT) pirmosios apeliacinės tarybos sprendimo byloje R 671/2010-1 dėl registracijos pripažinimo negaliojančia procedūros, kurioje dalyvauja Vermop Salmon GmbH ir Leifheit AG.

      Rezoliucinė dalis

               1.

               Atmesti ieškinį.

               2.

               Priteisti iš Vermop Salmon GmbH bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 89, 2011 3 19.


title: Byla C-416/12: 2012 m. rugsėjo 14 d. Bundesgerichtshof (Vokietija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Wikom Elektrik GmbH prieš VG Media Gesellschaft zur Verwertung der Urheber- und Leistungsschutzrechte mbH

text:
               8.12.2012

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 379/14

         2012 m. rugsėjo 14 d.Bundesgerichtshof (Vokietija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Wikom Elektrik GmbH prieš VG Media Gesellschaft zur Verwertung der Urheber- und Leistungsschutzrechte mbH

   (Byla C-416/12)
   2012/C 379/23
   Proceso kalba: vokiečių

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Bundesgerichtshof

      Šalys pagrindinėje byloje

      Ieškovė: Wikom Elektrik GmbH

      Atsakovė: VG Media Gesellschaft zur Verwertung der Urheber- und Leistungsschutzrechte mbH

      Prejudicinis klausimas

   Ar sąvoka „viešas paskelbimas“, kaip ji suprantama pagal Direktyvos 2001/29/EB (1) 3 straipsnio 1 dalį, apima eteryje transliuoto kūrinio retransliavimą laidais, jei originali laida jos transliavimo zonoje taip pat gali būti priimama bevielėmis ryšio priemonėmis, jei kūrinys retransliuojamas asmenims, turintiems imtuvus ir galintiems priimti laidas individualiai arba privačiai ar šeimoje, ir jei kita nei pradinė transliuojančioji organizacija retransliuoja laidas siekdama komercinių tikslų?

      (1)  2001 m. gegužės 22 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2001/29/EB dėl autorių teisių ir gretutinių teisių informacinėje visuomenėje tam tikrų aspektų suderinimo (OL L 167, p. 10; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 17 sk., 1 t., p. 230).


title: Byla C-62/05 P Nordspedizionieri di Danielis Livio & C., likviduojamos įmonės, 2005 m. vasario 11 d. apeliacinis skundas dėl Europos Bendrijų Pirmosios instancijos teismo (penktoji kolegija) 2004 m. gruodžio 14 d. sprendimo byloje T-332/02 Nordspedizionieri ir kt. prieš Europos Bendrijų Komisiją

text:
               2.4.2005

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 82/20

         Nordspedizionieri di Danielis Livio & C., likviduojamos įmonės, 2005 m. vasario 11 d. apeliacinis skundas dėl Europos Bendrijų Pirmosios instancijos teismo (penktoji kolegija) 2004 m. gruodžio 14 d. sprendimo byloje T-332/02 Nordspedizionieri ir kt. prieš Europos Bendrijų Komisiją
   (Byla C-62/05 P)
   (2005/C 82/41)
   Proceso kalba: italų
   2005 m. vasario 11 d. Europos Bendrijų Teisingumo Teisme buvo gautas Nordspedizionieri ir kt., atstovaujamos advokato G. Leone, apeliacinis skundas dėl Europos Bendrijų Pirmosios instancijos teismo (penktoji kolegija) 2004 m. gruodžio 14 d. sprendimo byloje T-332/02, Nordspedizionieri ir kt. prieš Europos Bendrijų Komisiją.
   Apeliantė Teisingumo Teismo prašo:

               1)

               panaikinti ginčijamą 2002 m. birželio 28 d. Europos Bendrijų Komisijos sprendimą (REM 1401), apie kurį pranešta 2002 m. rugsėjo 2 d., kuriuo nuspręsta, kad atsisakymas išieškoti importo muitą yra nepagrįstas, ir priešingai nuspręsti, kad pagal Reglamento EEB 1430/79 (1) 13 straipsnio 1 dalį šiuo atveju atsisakymas išieškoti yra pateisinamas ypatingomis aplinkybėmis, nesusijusiomis su apeliantės neatsargiais ar tyčiniais veiksmais;

               2)

               priteisti iš Komisijos bylinėjimosi išlaidas pirmoje instancijoje ir Teisingumo Teisme.

         Apeliacinio skundo pagrindai ir pagrindiniai argumentai
   Apeliantė, vykdanti muitinės tarpininko veiklą, 1992 m. spalio mėnesį pateikė dvi Bendrijos tranzito deklaracijas T1 dėl iš Jugoslavijos į Ispaniją vežamų kartono pakuočių. Italijos muitinė pareikalavo, kad ji sumokėtų muitą už šiuos du krovinius, teigdama, kad juose yra ne dėžės, bet cigaretės.
   Apeliantė dėl to pareiškė ieškinį teisme, bet pralaimėjus bylą paprašė Europos Bendrijų Komisijos atsisakyti nuo muito išieškojimo, kuri remdamasi tuo, kad nebuvo įgyvendintos sąlygos, pateikė neigiamą atsakymą.
   Todėl apeliantė pareiškė ieškinį Europos Bendrijų Pirmosios instancijos teisme Reglamento EEB 1430/79 13 straipsnio pagrindu, teigdama, kad iš jos negalima apmokestinti muito mokesčiu, nes šiuo atveju egzistuoja „ypatingos aplinkybės“, dėl kurių įmonei Nordspedizionieri netaikoma mokestinė prievolė, nes jos teisėti lūkesčiai atsirado dėl sunkvežimio vairuotojo deklaruojant muitinėje jai pateiktų dokumentų (komercinių ir transporto), nurodančių, kad krovinys yra kartono pakuotės.
   Atsisakymą išieškoti pateisinančios ypatingos aplinkybės atsirado dėl to, kad deklarantas neturi galimybės patikrinti sunkvežimio, kuris veža tranzitu „pagal nustatytą maršrutą“ nuo Italijos – Jugoslavijos sienos, turinio, ir kad šiuo atveju dokumentai atrodė teisingi, kadangi krovinys buvo išmuitintas taikant procedūrą, vadinamąją „pripažinimas atitinkančiu“.
   Be to, apeliantė šiuo atveju rėmėsi kito reikalavimo, įtvirtinto 13 straipsnyje „neatsargumo“ ar „tyčios“ nebuvimu, kadangi deklaracija T1 buvo surašyta pagal duomenis, esančius komerciniuose ir transporto dokumentuose.
   Galiausiai, ieškinyje Pirmosios instancijos teismui apeliantė prašė, nepatenkinus pirmojo reikalavimo, taikyti Reglamento EEB 2144/87 (2) 8 straipsnio 1 dalies b punktą, pagal kurį už vėliau sulaikytas ir konfiskuotas prekes muito mokėti nereikia.
   Pirmosios instancijos teismas (penktoji kolegija) 2004 m. gruodžio 14 d. sprendimu atmetė visą ieškinį, tvirtindamas, kad nėra nurodytų „ypatingų aplinkybių“, ir nenagrinėdamas, ar šiuo atveju buvo įvykdytas kitas reikalavimas, susijęs su „neatsargumo ar tyčios“ nebuvimu.
   Apeliaciniame skunde pateikiami tie patys kaip pirmojoje instancijoje argumentai, pavyzdžiui, kaip tai teigė ieškovai pirmoje instancijoje, dėl 1965 m. Belgrado Konvencijos dėl Italijos ir Jugoslavijos tarpusavio pagalbos administracinėje srityje, kurioje Jugoslavijos muitinė yra įpareigota pranešti Italijos muitinei apie mokestiniu požiūriu svarbių prekių (pavyzdžiui, cigaretės) krovinių pervežimą, pažeidimo, kuris šioje byloje yra susijęs su dviem sunkvežimiais; šiomis aplinkybėmis reikia atsižvelgti į tai, kad vėliau trečias sunkvežimis buvo sustabdytas ir prekės buvo konfiskuotos būtent dėl Jugoslavijos muitinės praneštos (nors pavėluotai) informacijos Italijos muitinei.

      (1)  OL L 175, 1979 7 12, p. 1.

      (2)  OL L 201, 1987 7 22, p. 15.


title: Byla C-643/11: 2013 m. sausio 31 d. Teisingumo Teismo (trečioji kolegija) sprendimas byloje ( Administrativen sad Varna (Bulgarija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) LVK — 56 EOOD prieš Direktor na Direktsia „Obzhalvane I upravlenie na izpalnenieto“ — Varna pri Tsentralno upravlenie na Natsionalnata agentsia za prihodite (Apmokestinimas — PVM — Direktyva 2006/112/EB — Mokesčių neutralumo principas — Teisė į atskaitą — Nepripažinimas — 203 straipsnis — PVM nurodymas sąskaitoje faktūroje — Pareiga mokėti — Apmokestinamojo sandorio buvimas — Sąskaitą faktūrą išrašiusio asmens ir jos gavėjo vienodas vertinimas — Būtinybė)

text:
               23.3.2013

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 86/6

         2013 m. sausio 31 d. Teisingumo Teismo (trečioji kolegija) sprendimas byloje (Administrativen sad Varna (Bulgarija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) LVK — 56 EOOD prieš Direktor na Direktsia „Obzhalvane I upravlenie na izpalnenieto“ — Varna pri Tsentralno upravlenie na Natsionalnata agentsia za prihodite

   (Byla C-643/11) (1)

   (Apmokestinimas - PVM - Direktyva 2006/112/EB - Mokesčių neutralumo principas - Teisė į atskaitą - Nepripažinimas - 203 straipsnis - PVM nurodymas sąskaitoje faktūroje - Pareiga mokėti - Apmokestinamojo sandorio buvimas - Sąskaitą faktūrą išrašiusio asmens ir jos gavėjo vienodas vertinimas - Būtinybė)
   2013/C 86/09
   Proceso kalba: bulgarų

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Administrativen sad Varna

      Šalys pagrindinėje byloje

      Ieškovė: LVK — 56 EOOD

      Atsakovas: Direktor na Direktsia „Obzhalvane I upravlenie na izpalnenieto“ — Varna pri Tsentralno upravlenie na Natsionalnata agentsia za prihodite

      Dalykas

   Prašymas priimti prejudicinį sprendimą — Administrativen sad — Varna — 2006 m. lapkričio 28 d. Tarybos direktyvos 2006/112/EB dėl pridėtinės vertės mokesčio bendros sistemos (OL L 47, p. 1) aiškinimas — Teisė į pirkimo PVM atskaitą — Apmokestinimo momento buvimo įrodymai — Mokesčių administatoriaus praktika, kai apmokestinamo prekių tiekimo gavėjui atsisakoma leisti atskaityti PVM dėl tiekimo įvykdymo įrodymų nebuvimo, neatsižvelgiant į konstatavimą, kad tiekėjas privalo apskaičiuoti ir sumokėti mokestį

      Rezoliucinė dalis

               1.

               2006 m. lapkričio 28 d. Tarybos direktyvos 2006/112/EB dėl pridėtinės vertės mokesčio bendros sistemos 203 straipsnis turi būti aiškinamas taip:

                           —

                           asmuo, nurodęs PVM sąskaitoje faktūroje, privalo ji mokėti, neatsižvelgiant į apmokestinamojo sandorio buvimo faktą,

                           —

                           vien iš aplinkybės, kad šią sąskaitą faktūrą išrašiusiam asmeniui skirtame tikslinamajame pranešime apie mokesčio dydį mokesčių administratorius neištaisė jo deklaruoto PVM, negalima daryti išvados, kad šis administratorius pripažino šios sąskaitos faktūros atitiktį faktiniam apmokestinamajam sandoriui.

               2.

               Direktyvos 2006/112 167 straipsniu ir 168 straipsnio a punktu bei mokesčių neutralumo, teisinio saugumo ir vienodo požiūrio principais nedraudžiama nesuteikti sąskaitos faktūros gavėjui teisės į pirkimo pridėtinės vertės mokesčio atskaitą nesant apmokestinamojo sandorio fakto, net jei šią sąskaitą faktūrą išrašiusiam asmeniui adresuotu tikslinamuoju pranešimu apie mokesčio dydį jo deklaruotas pridėtinės vertės mokestis nebuvo ištaisytas. Tačiau jeigu, atsižvelgiant į sąskaitą faktūrą išrašiusio asmens ar anksčiau už sandorį, kuriuo grindžiama teisė į atskaitą, padarytą sukčiavimą ar pažeidimus, šis sandoris laikomas faktiškai neįvykdytu, remiantis objektyviais duomenimis ir nereikalaujant iš sąskaitos faktūros gavėjo atlikti patikrinimus, kurių jis neprivalo atlikti, reikia įrodyti, kad šis gavėjas žinojo ar turėjo žinoti, jog minėtas sandoris susijęs su sukčiavimu pridėtinės vertės mokesčio srityje, o tai turi patikrinti prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas.

      (1)  OL C 80, 2012 3 17.


title: 2004 m. liepos 8 d. Pirmosios Instancijos teismo sprendimas, Byloje T-44/00 Mannesmannröhren-Werke AG prieš Europos Bendrijų Komisiją (Konkurencija — Susitarimai — Besiūlių plieno vamzdžių rinkos — Pažeidimo laikotarpis — Baudos)

text:
               25.9.2004

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 239/12

      PIRMOSIOS INSTANCIJOS TEISMO SPRENDIMAS

   2004 m. liepos 8 d.
   Byloje T-44/00 Mannesmannröhren-Werke AG prieš Europos Bendrijų Komisiją (1)

   (Konkurencija - Susitarimai - Besiūlių plieno vamzdžių rinkos - Pažeidimo laikotarpis - Baudos)
   (2004/C 239/24)
   Bylos kalba: vokiečių
   Byloje T-44/00 Mannesmannröhren-Werke AG, įsteigta Mülheim an der Ruhr (Vokietija), atstovaujama advokato M. Klusmann, nurodžiusio adresą dokumentams įteikti Liuksemburge, prieš Europos Bendrijų Komisiją (atstovai: M. Erhart ir A. Whelan, nurodę adresą dokumentams įteikti Liuksemburge) dėl 1999 m. gruodžio 8 d. Komisijos sprendimo 2003/382/EB dėl EB sutarties 81 straipsnio taikymo (Byla IV/E-1/35.860-B Besiūliai plieno vamzdžiai) (OL 2003, L 140, p. 1) panaikinimo arba bent jau pareiškėjui paskirtos baudos sumažinimo Pirmosios instancijos teismas (antroji kolegija), susidedantis iš pirmininko N. J. Forwood, teisėjų J. Pirrung ir A. W. H. Meij; sekretorius: administratorius J. Plingers, 2004 m. liepos 8 d. priėmė sprendimą, kurio rezoliucinėje dalyje nurodyta:

               1)

               Panaikinti 1999 m. gruodžio 8 d. Komisijos sprendimo 2003/382/EB dėl EB sutarties 81 straipsnio taikymo (Byla IV/E-1/35.860-B Besiūliai plieno vamzdžiai) 1 straipsnio 2 dalį ta apimtimi, kuria ši nuostata pripažįsta pareiškėją padarius pažeidimą iki 1991 m. sausio 1 d.

               2)

               Sprendimo 2003/382 4 straipsniu pareiškėjui paskirtą baudą pakeisti į 12 600 000 eurų.

               3)

               Atmesti kitą ieškinio dalį.

               4)

               Kiekviena iš šalių padengia savo išlaidas.

      (1)  OL C 135, 2000 5 13.