title: Byla T-754/21: 2021 m. lapkričio 29 d. pareikštas ieškinys byloje Peace United / EUIPO – 1906 Collins (bâoli)

text:
               2022 1 31

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 51/35

      2021 m. lapkričio 29 d. pareikštas ieškinys byloje Peace United / EUIPO – 1906 Collins (bâoli)

      (Byla T-754/21)
      (2022/C 51/48)
      Kalba, kuria surašytas ieškinys: prancūzų

         Šalys

         Ieškovė: Peace United Ltd (Londonas, Jungtinė Karalystė), atstovaujama advokato M. Artzimovitch

         Atsakovė: Europos Sąjungos intelektinės nuosavybės tarnyba (EUIPO)

         Kita procedūros Apeliacinėje taryboje šalis: 1906 Collins LLC (Majamis, Florida, Jungtinės Valstijos)

         Su procedūra EUIPO susijusi informacija

         Prekių ženklo, dėl kurio kilo ginčas, savininkė: ieškovė Bendrajame Teisme

         Prekių ženklas, dėl kurio kilo ginčas: vaizdinis Europos Sąjungos prekių ženklas „bâoli“ – Europos Sąjungos prekių ženklas Nr. 6 619 977

         Procedūra EUIPO: registracijos panaikinimo procedūra

         Ginčijamas sprendimas: 2021 m. rugsėjo 14 d. EUIPO antrosios apeliacinės tarybos sprendimas byloje R 275/2020-2

         Reikalavimai

      Ieškovė Bendrojo Teismo prašo:

                  —

                  panaikinti ginčijamą sprendimą, nes padariusi įvairias faktų ir tesės vertinimo klaidas bei pažeidusi gero administravimo pareigą Apeliacinė taryba nusprendė, kad Europos Sąjungos prekių ženklas Nr. 6 619 977 „bâoli“ ginčijamu laikotarpiu iš tikrųjų nebuvo naudojamas nurodytoms 41 ir 43 klasių paslaugoms,

                  —

                  priteisti iš EUIPO bylinėjimosi išlaidas.

         Pagrindai, kuriais remiamasi

                  —

                  Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) 2017/1001 63 straipsnio 1 dalies a punkto pažeidimas, nes Apeliacinė taryba klaidingai įvertino piktnaudžiavimą ieškiniu dėl panaikinimo,

                  —

                  Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) 2017/1001 58 straipsnio 1 dalies a punkto pažeidimas, nes Apeliacinė taryba klaidingai įvertino prekių ženklo naudojimą iš tikrųjų.


title: Byla T-758/21: 2021 m. gruodžio 1 d. pareikštas ieškinys byloje Dorsum / EUIPO — ID Quantique (Clavis)

text:
               2022 1 31

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 51/36

      2021 m. gruodžio 1 d. pareikštas ieškinys byloje Dorsum / EUIPO — ID Quantique (Clavis)

      (Byla T-758/21)
      (2022/C 51/49)
      Kalba, kuria surašytas ieškinys: vengrų

         Šalys

         Ieškovė: Dorsum Informatikai Fejlesztő és Szolgáltató Zrt. (Budapeštas, Vengrija), atstovaujama advokato Gy. Hajdu

         Atsakovė: Europos Sąjungos intelektinės nuosavybės tarnyba (EUIPO)

         Kita procedūros Apeliacinėje taryboje šalis: ID Quantique SA (Karužas, Šveicarija)

         Su procedūra EUIPO susijusi informacija

         Prekių ženklo, dėl kurio kilo ginčas, savininkė: kita procedūros Apeliacinėje taryboje šalis

         Prekių ženklas, dėl kurio kilo ginčas: žodinis Sąjungos prekių ženklas „Clavis“ – Registracijos paraiška Nr. 18064876

         Procedūra EUIPO: protesto procedūra

         Ginčijamas sprendimas: 2021 m. rugsėjo 22 d. EUIPO trečiosios apeliacinės tarybos sprendimas byloje R 189/2021-1

         Reikalavimai

      Ieškovė Bendrojo Teismo prašo:

                  —

                  visų pirma pakeisti ginčijamą sprendimą ir patenkinti ieškovės ieškinį,

                  —

                  subsidiariai panaikinti ginčijamą sprendimą, kad pasekmės taip pat apimtų 2020 m. lapkričio 27 d. EUIPO sprendimą,

                  —

                  priteisti ieškovei bylinėjimosi išlaidų atlyginimą.

         Pagrindai, kuriais remiamasi

                  —

                  Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) 2017/1001 47 straipsnio 1 dalies pažeidimas,

                  —

                  Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) 2017/1001 107 straipsnio pažeidimas,

                  —

                  Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) 2017/1001 95 straipsnio pažeidimas,

                  —

                  esminių procedūrinių reikalavimų pažeidimas.


title: Byla T-760/21: 2021 m. lapkričio 29 d. pareikštas ieškinys byloje DCM Film Distribution / Komisija

text:
               2022 1 31

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 51/37

      2021 m. lapkričio 29 d. pareikštas ieškinys byloje DCM Film Distribution / Komisija

      (Byla T-760/21)
      (2022/C 51/50)
      Proceso kalba: anglų

         Šalys

         Ieškovė: DCM Film Distribution GmbH (Berlynas, Vokietija), atstovaujama advokatų A. Huttenlauch, M. Klasse ir P. Hesse

         Atsakovė: Europos Komisija

         Reikalavimai

      Ieškovė Bendrojo Teismo prašo:

                  —

                  vadovaujantis SESV 264 straipsnio pirma pastraipa panaikinti 2021 m. rugsėjo 28 d. Komisijos sprendimą C(2021) 7095 final dėl Europos švietimo ir kultūros vykdomosios įstaigos akto teisėtumo peržiūros pagal Tarybos reglamentą (EB) Nr. 58/2003 (1) ir

                  —

                  priteisti iš Europos Komisijos visas bylinėjimosi išlaidas.

         Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

      Grįsdama ieškinį ieškovė remiasi septyniais pagrindais.

                  1.

                  Pirmasis ieškinio pagrindas grindžiamas tuo, kad Komisijos pateiktas sąvokos „Europos bendrovė“ aiškinimas yra nesuderinamas su tiesiogine Gairių ir darbo programos reikšme.

                              —

                              Nurodoma, kad Komisija suklydo aiškindama, jog pilietybės kriterijus susijęs tik su fiziniais asmenimis, kurie yra ieškove esančios bendrovės savininkai. Taigi Komisija klaidingai supranta „nuosavybės“ sąvoką kaip reiškiančią „galutinę nuosavybę“. Šie žodžiai neleidžia daryti išvados, kad priskiriant ieškovę prie Europos bendrovių lemiama yra „galutinių akcininkų“, o ne tik tiesioginių akcininkų pilietybė. Siauro Komisijos aiškinimo nepatvirtina ne tik tekstas; jos aiškinimas, be to, yra nesuderinamas su Sąjungos teisėje įtvirtintu bendru sąvokų „pilietybė“, „Europos bendrovė“ ir „Europos kūrinys“ supratimu ir jam prieštarauja.

                  2.

                  Antrasis ieškinio pagrindas grindžiamas tuo, kad Komisijos pateiktas sąvokos „Europos bendrovė“ aiškinimas yra nesuderinamas su viršesne Sąjungos teise.

                              —

                              Nurodoma, kad Komisijos sprendimas prieštarauja taikytinos Sąjungos teisės tikslams, nes remiasi šiuo klaidingu aiškinimu tinkamai neatsižvelgiant į bylos aplinkybes.

                  3.

                  Trečiasis ieškinio pagrindas grindžiamas tuo, kad Komisijos sprendimas prieštarauja Reglamentui (ES) Nr. 1295/2013 (2), kuriuo patvirtinta programos „Kūrybiška Europa“ MEDIA finansavimo schema.

                              —

                              Nurodoma, kad rėmimasis ieškove esančios bendrovės galutinių savininkų pilietybe, kaip tinkamumo finansuoti kriterijumi, neturi jokio pagrindo „Kūrybiškos Europos“ reglamente; iš tiesų tai prieštarauja programos „Kūrybiška Europa“ paprogramės MEDIA bendrųjų ir specialiųjų tikslų nuoseklaus įgyvendinimo idėjai.

                  4.

                  Ketvirtasis ieškinio pagrindas grindžiamas tuo, kad Komisijos sprendimas, be to, pažeidžia Reglamento (ES, Euratomas) 2018/1046 (3) reikalavimus.

                              —

                              Nurodoma, kad Komisijos pateiktas tinkamumo finansuoti kriterijų aiškinimas neatitinka vienodo požiūrio ir nediskriminavimo principų, kurių Komisija privalo laikytis finansavimo sprendimuose dėl subsidijų.

                  5.

                  Penktasis ieškinio pagrindas grindžiamas tuo, kad Komisijos sprendimas pažeidžia Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijos 20 straipsnį.

                              —

                              Nurodoma, kad Komisijos sprendimas lemia skirtingą požiūrį į panašius atvejus tam tikrų subjektų nenaudai, o tai yra objektyviai nepateisinama.

                  6.

                  Šeštasis ieškinio pagrindas grindžiamas tuo, kad Komisija viršija savo diskreciją.

                              —

                              Nurodoma, kad aiškinimo, kuris neatsižvelgia į Sąjungos teisę ir jai prieštarauja, pasirinkimas nepaisant to, kad yra keli galimi, alternatyvūs ir Sąjungos teisę atitinkantys aiškinimo būdai, yra piktnaudžiavimas diskrecija iš Komisijos pusės.

                  7.

                  Septintasis ieškinio pagrindas grindžiamas tuo, kad Komisijos sprendimas pažeidžia proporcingumo principą.

                              —

                              Nurodoma, kad finansavimo suteikimas su sąlyga, jog turi būti išvengta pelno pervedimo į bet kurią trečiąją šalį, būtų buvusi vienodai veiksminga, bet švelnesnė priemonė.

         (1)  2002 m. gruodžio 19 d. Tarybos reglamentas (EB) Nr. 58/2003, nustatantis vykdomųjų įstaigų, kurioms pavedamos tam tikros Bendrijos programų valdymo užduotys, įstatus (OL L 11, 2003, p. 1; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 1 sk., 4 t., p. 235).

         (2)  2013 m. gruodžio 11 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (ES) Nr. 1295/2013, kuriuo sukuriama programa „Kūrybiška Europa“ (2014–2020 m.) ir panaikinami sprendimai Nr. 1718/2006/EB, Nr. 1855/2006/EB ir Nr. 1041/2009/EB (OL L 347, 2013, p. 221).

         (3)  2018 m. liepos 18 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (ES, Euratomas) 2018/1046 dėl Sąjungos bendrajam biudžetui taikomų finansinių taisyklių, kuriuo iš dalies keičiami reglamentai (ES) Nr. 1296/2013, (ES) Nr. 1301/2013, (ES) Nr. 1303/2013, (ES) Nr. 1304/2013, (ES) Nr. 1309/2013, (ES) Nr. 1316/2013, (ES) Nr. 223/2014, (ES) Nr. 283/2014 ir Sprendimas Nr. 541/2014/ES bei panaikinamas Reglamentas (ES, Euratomas) Nr. 966/2012 (OL L 193, 2018, p. 1).


title: Byla T-761/21: 2021 m. gruodžio 6 d. pareikštas ieškinys byloje Courtois ir kt. / Komisija

text:
               2022 1 31

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 51/38

      2021 m. gruodžio 6 d. pareikštas ieškinys byloje Courtois ir kt. / Komisija

      (Byla T-761/21)
      (2022/C 51/51)
      Proceso kalba: prancūzų

         Šalys

         Ieškovai: Fabien Courtois (Riuej Malmezonas, Prancūzija) ir 2088 kiti ieškovai, atstovaujami advokato A. Durand

         Atsakovė: Europos Komisija

         Reikalavimai

      Ieškovai Bendrojo Teismo prašo:

                  —

                  pripažinti jų reikalavimus priimtinais ir pagrįstais;

                  —

                  panaikinti 2021 m. rugsėjo 24 d. implicitinį sprendimą, pasireiškusį nepateiktu atsakymu į 2021 m. rugpjūčio 13 d. ieškovų pateiktą kartotinę paraišką;

                  —

                  priteisti iš Komisijos bylinėjimosi šioje instancijoje išlaidas.

         Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

      Grįsdami ieškinį ieškovai remiasi dviem pagrindais.

                  1.

                  Pirmasis ieškinio pagrindas susijęs su ieškinio priimtinumu. Šiuo klausimu ieškovai tvirtina turintys teisę kreiptis į teismą kaip pareiškėjai, kuriems teisė pareikšti ieškinį suteikta pagal 2001 m. gegužės 30 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (EB) Nr. 1049/2001 dėl galimybės visuomenei susipažinti su Europos Parlamento, Tarybos ir Komisijos dokumentais (1) (toliau – Reglamentas Nr. 1049/2001) 8 straipsnio 3 dalį, ir kaip asmenys, kuriems skirtas ginčijamas teisės aktas, kaip jie suprantami pagal SESV 263 straipsnio ketvirtą pastraipą. Be to, ieškovai teigia, kad jų suinteresuotumas kreiptis į teismą atsirado dėl 2021 m. rugsėjo 24 d. implicitiniu sprendimu išreikšto Komisijos atsisakymo leisti susipažinti su dokumentais ir dėl ginčijamo sprendimo keliamos grėsmės jų pagrindinėms teisėms.

                  2.

                  Antrasis ieškinio pagrindas susijęs su Komisijos sprendimo vidaus teisėtumu. Ieškovai tvirtina, kad Komisija pažeidė jų teisę susipažinti dokumentais, nes rėmėsi neišsamiais ir klaidingais motyvais. Ieškovai priduria, kad remiasi viršesniuoju viešuoju interesu, pateisinančiu galimybę susipažinti su dokumentais. Galiausiai, ieškovų manymu, Komisija pažeidė proporcingumo principą, nes viršijo tai, kas būtina jos tikslams pasiekti.

         (1)  OL L 145, 2021, p. 43.


title: Byla T-769/21: 2021 m. gruodžio 10 d. pareikštas ieškinys byloje Euranami / Komisija

text:
               2022 1 31

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 51/39

      2021 m. gruodžio 10 d. pareikštas ieškinys byloje Euranami / Komisija

      (Byla T-769/21)
      (2022/C 51/52)
      Proceso kalba: anglų

         Šalys

         Ieškovė: European Association of Non-Integrated Metal Importers & distributors (Euranimi) (Briuselis, Belgija), atstovaujama advokatų M. Campa, D. Rovetta, P. Gjørtler, V. Villante

         Atsakovė: Europos Komisija

         Reikalavimai

      Ieškovė Bendrojo Teismo prašo:

                  —

                  panaikinti 2021 m. rugsėjo 15 d. Komisijos įgyvendinimo reglamentą (ES) 2021/1483, kuriuo, pagal Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) 2016/1036 11 straipsnio 2 dalį atlikus priemonių galiojimo termino peržiūrą, importuojamiems Kinijos Liaudies Respublikos ir Taivano kilmės plokštiems šaltai valcuotiems nerūdijančiojo plieno produktams nustatomas galutinis antidempingo muitas,

                  —

                  nurodyti Europos Komisijai padengti ieškovės ir savo bylinėjimosi išlaidas.

         Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

      Grįsdama ieškinį dėl 2021 m. rugsėjo 15 d. Komisijos įgyvendinimo reglamento (ES) 2021/1483 (1) panaikinimo, ieškovė nurodo tris pagrindus.

                  1.

                  Pirmasis ieškinio pagrindas grindžiamas 2016 m. birželio 8 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) 2016/1036 (2) 11 straipsnio 2 dalies pažeidimu – Komisijos tarnybų padaryta akivaizdžia vertinimo klaida.

                  2.

                  Antrasis ieškinio pagrindas grindžiamas 2016 m. birželio 8 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) 2016/1036 3 straipsnio 2 dalies pažeidimu, susijusiu su žalos ir priežastinio ryšio vertinimu dėl Kinijos ir Taivano produktų – akivaizdžia vertinimo klaida.

                  3.

                  Trečiasis ieškinio pagrindas grindžiamas 2016 m. birželio 8 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) 2016/1036 2 straipsnio 6a dalies pažeidimu, susijusiu su ataskaitos, kurioje Europos Komisija konstatavo, kad yra didelių iškraipymų tam tikroje šalyje arba tam tikrame sektoriuje toje šalyje, teisinu statusu ir tokių ataskaitų naudojimu nustatant dempingą.

         (1)  2021 m. rugsėjo 15 d. Komisijos įgyvendinimo reglamentas (ES) 2021/1483, kuriuo, pagal Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) 2016/1036 11 straipsnio 2 dalį atlikus priemonių galiojimo termino peržiūrą, importuojamiems Kinijos Liaudies Respublikos ir Taivano kilmės plokštiems šaltai valcuotiems nerūdijančiojo plieno produktams nustatomas galutinis antidempingo muitas (OL L 327, 2021, p. 1).

         (2)  2016 m. birželio 8 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (ES) 2016/1036 dėl apsaugos nuo importo dempingo kaina iš Europos Sąjungos narėmis nesančių valstybių (OL L 176, 2016, p. 21).


title: Byla T-770/21: 2021 m. gruodžio 9 d. pareikštas ieškinys byloje OC / EIVT

text:
               2022 1 31

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 51/40

      2021 m. gruodžio 9 d. pareikštas ieškinys byloje OC / EIVT

      (Byla T-770/21)
      (2022/C 51/53)
      Proceso kalba: prancūzų

         Šalys

         Ieškovė: OC, atstovaujama advokačių L. Levi ir N. Flandin

         Atsakovė: Europos išorės veiksmų tarnyba

         Reikalavimai

      Ieškovė Bendrojo Teismo prašo:

                  —

                  pripažinti šį ieškinį priimtinu ir pagrįstu;

            ir todėl

                  —

                  panaikinti 2020 m. rugsėjo 10 d. sprendimą, apie kurį pranešta 2021 m. vasario 11 d., kuriuo Paskyrimų tarnyba atmetė ieškovės pagalbos prašymą, pateiktą pagal Europos Sąjungos pareigūnų tarnybos nuostatų 24 straipsnį;

                  —

                  kai tinkama, panaikinti 2021 m. rugpjūčio 31 d. Paskyrimų tarnybos sprendimą, kuriuo atmetamas ieškovės 2021 m. gegužės 6 d. skundas dėl 2021 m. rugsėjo 10 d. sprendimo;

                  —

                  priteisti iš atsakovės visas bylinėjimosi išlaidas.

         Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

      Grįsdama ieškinį ieškovė remiasi keturiais pagrindais.

                  1.

                  Pirmasis ieškinio pagrindas grindžiamas pareigos motyvuoti ir teisės būti išklausytam pažeidimu.

                  2.

                  Antrasis ieškinio pagrindas grindžiamas procedūros ir kompetencijos taisyklių kompetencijų paskirstymo srityje pažeidimu. Šiuo klausimu ieškovė teigia, kad sprendimą pradėti administracinį tyrimą turėjo priimti EIVT generalinis sekretorius.

                  3.

                  Trečiasis ieškinio pagrindas grindžiamas EIVT padarytomis akivaizdžiomis vertinimo klaidomis, kai ji apibrėžė psichologinį priekabiavimą, ir Europos Sąjungos pareigūnų tarnybos nuostatų 12a straipsnio pažeidimu.

                  4.

                  Ketvirtasis ieškinio pagrindas grindžiamas rūpestingumo pareigos pažeidimu.


title: Byla T-777/21: 2021 m. gruodžio 14 d. pareikštas ieškinys byloje Trend Glass / EUIPO (ECO STORAGE)

text:
               2022 1 31

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 51/40

      2021 m. gruodžio 14 d. pareikštas ieškinys byloje Trend Glass / EUIPO (ECO STORAGE)

      (Byla T-777/21)
      (2022/C 51/54)
      Proceso kalba: lenkų

         Šalys

         Ieškovė: Trend Glass sp. z o.o. (Radomas, Lenkija), atstovaujama radca prawny J. Gwiazdowska

         Atsakovė: Europos Sąjungos intelektinės nuosavybės tarnyba (EUIPO)

         Su procedūra EUIPO susijusi informacija

         Prekių ženklas, dėl kurio kilo ginčas: vaizdinio Europos Sąjungos prekių ženklo ECO STORAGE paraiška – Registracijos paraiška Nr. 18 324 347

         Ginčijamas sprendimas: 2021 m. spalio 11 d. EUIPO ketvirtosios apeliacinės tarybos sprendimas byloje R 1315/2021-4

         Reikalavimai

      Ieškovė Bendrojo Teismo prašo:

                  —

                  panaikinti visą ginčijamą sprendimą ir priimti galutinį sprendimą patvirtinant Europos Sąjungos prekių ženklo registracijos paraišką Nr. 18 324 347;

                  —

                  alternatyviai – panaikinti ginčijamą Ketvirtosios apeliacinės tarybos sprendimą ir grąžinti bylą nagrinėti iš naujo;

                  —

                  priteisti iš EUIPO bylinėjimosi išlaidas, įskaitant ieškovės išlaidas, patirtas per procesą Apeliacinėje taryboje ir EUIPO „Operacijų“ departamente.

         Pagrindai, kuriais remiamasi

                  —

                  Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) 2017/1001 7 straipsnio 1 dalies b ir c punktų, siejamų su 7 straipsnio 2 dalimi, pažeidimas,

                  —

                  Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) 2017/1001 33 straipsnio 2 ir 7 dalies bei 42 straipsnio 1 dalies pažeidimas,

                  —

                  Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) 2017/1001 94 straipsnio 1 dalies ir 95 straipsnio 1 dalies pažeisimas,

                  —

                  Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijos 20 straipsnio ir 41 straipsnio 1 dalies ir 2 dalies a–c punktų pažeidimas, įskaitant teisę būti išklausytam, pareigą pagrįsti savo sprendimus, gero administravimo, teisinio saugumo ir vienodo požiūrio principus.


title: Byla C-289/20: 2021 m. lapkričio 25 d. Teisingumo Teismo (trečioji kolegija) sprendimas byloje (Cour d'appel de Paris (Prancūzija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) IB / FA (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą – Teismų bendradarbiavimas civilinėse bylose – Reglamentas (EB) Nr. 2201/2003 – Jurisdikcija nagrinėti prašymą nutraukti santuoką – 3 straipsnio 1 dalies a punktas – Pareiškėjo „įprastinės gyvenamosios vietos“ sąvoka)

text:
               2022 1 31

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 51/10

      2021 m. lapkričio 25 d. Teisingumo Teismo (trečioji kolegija) sprendimas byloje (Cour d'appel de Paris (Prancūzija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) IB / FA

      (Byla C-289/20) (1)

      (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą - Teismų bendradarbiavimas civilinėse bylose - Reglamentas (EB) Nr. 2201/2003 - Jurisdikcija nagrinėti prašymą nutraukti santuoką - 3 straipsnio 1 dalies a punktas - Pareiškėjo „įprastinės gyvenamosios vietos“ sąvoka)
      (2022/C 51/12)
      Proceso kalba: prancūzų

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

         Cour d'appel de Paris

         Šalys pagrindinėje byloje

         Apeliantas: IB

         Kita apeliacinio proceso šalis: FA

         Rezoliucinė dalis

      2003 m. lapkričio 27 d. Tarybos reglamento (EB) Nr. 2201/2003 dėl jurisdikcijos ir teismo sprendimų, susijusių su santuoka ir tėvų pareigomis, pripažinimo bei vykdymo, panaikinančio Reglamentą (EB) Nr. 1347/2000, 3 straipsnio 1 dalies a punktas turi būti aiškinamas taip, kad sutuoktinis, kuris gyvena dviejose valstybėse narėse, gali turėti savo įprastinę gyvenamąją vietą tik vienoje iš šių valstybių narių, todėl tik valstybės narės, kurios teritorijoje yra ši įprastinė gyvenamoji vieta, teismai turi jurisdikciją priimti sprendimą dėl prašymo nutraukti santuokos ryšius.

         (1)  OL C 297, 2020 9 7.


title: Byla C-334/20: 2021 m. lapkričio 25 d. Teisingumo Teismo (septintoji kolegija) sprendimas byloje (Veszprémi Törvényszék (Vengrija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Amper Metal Kft / Nemzeti Adó- és Vámhivatal Fellebbviteli Igazgatósága (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą – Bendra pridėtinės vertės mokesčio sistema (PVM) – Direktyva 2006/112/EB – 2 straipsnis – PVM apmokestinamas sandoris – Sąvoka – 168 straipsnio a punktas ir 176 straipsnis – Teisė į sumokėto pirkimo PVM atskaitą – Atsisakymas – Reklamos paslaugos, kurias mokesčių administratorius laiko per brangiomis ir nenaudingomis – Apmokestinamojo asmens apyvartos nesukūrimas)

text:
               2022 1 31

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 51/11

      2021 m. lapkričio 25 d. Teisingumo Teismo (septintoji kolegija) sprendimas byloje (Veszprémi Törvényszék (Vengrija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Amper Metal Kft / Nemzeti Adó- és Vámhivatal Fellebbviteli Igazgatósága

      (Byla C-334/20) (1)

      (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą - Bendra pridėtinės vertės mokesčio sistema (PVM) - Direktyva 2006/112/EB - 2 straipsnis - PVM apmokestinamas sandoris - Sąvoka - 168 straipsnio a punktas ir 176 straipsnis - Teisė į sumokėto pirkimo PVM atskaitą - Atsisakymas - Reklamos paslaugos, kurias mokesčių administratorius laiko per brangiomis ir nenaudingomis - Apmokestinamojo asmens apyvartos nesukūrimas)
      (2022/C 51/13)
      Proceso kalba: vengrų

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

         Veszprémi Törvényszék

         Šalys pagrindinėje byloje

         Pareiškėja: Amper Metal Kft

         Atsakovė: Nemzeti Adó- és Vámhivatal Fellebbviteli Igazgatósága

         Rezoliucinė dalis

      2006 m. lapkričio 28 d. Tarybos direktyvos 2006/112/EB dėl pridėtinės vertės mokesčio bendros sistemos 168 straipsnio a punktas turi būti aiškinamas taip, kad apmokestinamasis asmuo gali atskaityti pirkimo pridėtinės vertės mokestį (PVM), sumokėtą už reklamos paslaugas, jeigu toks paslaugų teikimas yra PVM apmokestinamas sandoris, kaip tai suprantama pagal Direktyvos 2006/112 2 straipsnį, ir turi tiesioginį ir nedelsiant atsirandantį ryšį su vienu ar keliais apmokestinamaisiais pardavimo sandoriais arba su visa apmokestinamojo asmens ekonomine veikla kaip bendrosios veiklos išlaidos; nereikia atsižvelgti į aplinkybę, kad sąskaitoje faktūroje nurodyta kaina už tokias paslaugas yra per didelė, palyginti su nacionalinio mokesčių administratoriaus nustatyta referencine verte, arba į tai, kad dėl šių paslaugų šio apmokestinamojo asmens apyvarta nepadidėjo.

         (1)  OL C 423, 2020 12 7.


title: Byla C-372/20: 2021 m. lapkričio 25 d. Teisingumo Teismo (aštuntoji kolegija) sprendimas byloje (Bundesfinanzgericht (Austrija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) QY / Finanzamt Österreich, anksčiau – Finanzamt Wien für den 8., 16. und 17. Bezirk (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą – SESV 45 ir 48 straipsniai – Laisvas darbuotojų judėjimas – Vienodas požiūris – Išmokos šeimai, mokamos vystomojo bendradarbiavimo darbuotojams, kurie su savo šeimos nariais išvyksta į trečiąją šalį, į kurią buvo paskirti – Panaikinimas – SESV 288 straipsnio antra pastraipa – Sąjungos teisės aktai – Reglamentų taikymo sritis – Nacionalinis teisinis reglamentavimas, kurio taikymo asmenims sritis yra platesnė nei reglamento – Sąlygos – Reglamentas (EB) Nr. 883/2004 – 11 straipsnio 3 dalies a ir e punktai – Taikymo sritis – Pagal darbo sutartį dirbanti valstybės narės pilietė, kurią kaip vystomojo bendradarbiavimo darbuotoją įdarbino kitoje valstybėje narėje įsisteigęs darbdavys ir išsiuntė į misiją trečiojoje šalyje – 68 straipsnio 3 dalis – Išmokų šeimai prašančio skirti asmens teisė pateikti vienintelį prašymą kompetenciją prioriteto tvarka turinčios valstybės narės įstaigai arba kompetenciją subsidiaria tvarka turinčios valstybės narės įstaigai)

text:
               2022 1 31

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 51/11

      2021 m. lapkričio 25 d. Teisingumo Teismo (aštuntoji kolegija) sprendimas byloje (Bundesfinanzgericht (Austrija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) QY / Finanzamt Österreich, anksčiau – Finanzamt Wien für den 8., 16. und 17. Bezirk

      (Byla C-372/20) (1)

      (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą - SESV 45 ir 48 straipsniai - Laisvas darbuotojų judėjimas - Vienodas požiūris - Išmokos šeimai, mokamos vystomojo bendradarbiavimo darbuotojams, kurie su savo šeimos nariais išvyksta į trečiąją šalį, į kurią buvo paskirti - Panaikinimas - SESV 288 straipsnio antra pastraipa - Sąjungos teisės aktai - Reglamentų taikymo sritis - Nacionalinis teisinis reglamentavimas, kurio taikymo asmenims sritis yra platesnė nei reglamento - Sąlygos - Reglamentas (EB) Nr. 883/2004 - 11 straipsnio 3 dalies a ir e punktai - Taikymo sritis - Pagal darbo sutartį dirbanti valstybės narės pilietė, kurią kaip vystomojo bendradarbiavimo darbuotoją įdarbino kitoje valstybėje narėje įsisteigęs darbdavys ir išsiuntė į misiją trečiojoje šalyje - 68 straipsnio 3 dalis - Išmokų šeimai prašančio skirti asmens teisė pateikti vienintelį prašymą kompetenciją prioriteto tvarka turinčios valstybės narės įstaigai arba kompetenciją subsidiaria tvarka turinčios valstybės narės įstaigai)
      (2022/C 51/14)
      Proceso kalba: vokiečių

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

         Bundesfinanzgericht

         Šalys pagrindinėje byloje

         Pareiškėja: QY

         Atsakovė: Finanzamt Österreich, anksčiau – Finanzamt Wien für den 8., 16. und 17. Bezirk

         Rezoliucinė dalis

                  1.

                  2004 m. balandžio 29 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (EB) Nr. 883/2004 dėl socialinės apsaugos sistemų koordinavimo 11 straipsnio 3 dalies a punktas turi būti aiškinamas taip, kad pagal darbo sutartį dirbanti darbuotoja, kuri turi tos valstybės narės, kurioje yra jos ir vaikų gyvenamoji vieta, pilietybę, kaip vystomojo bendradarbiavimo darbuotoja užmezga darbo santykius su darbdaviu, kurio registruota buveinė yra kitoje valstybėje narėje, pagal kurios teisės aktus yra apdraudžiama tos valstybės privalomuoju socialiniu draudimu, ir darbdavio komandiruojama dirbti į trečiąją šalį ne iš karto po įdarbinimo, bet po pasirengimo laikotarpio minėtoje kitoje valstybėje narėje ir į ją vėliau grįžta reintegracijos laikotarpiui, turi būti laikoma dirbančia pagal darbo sutartį pastarojoje valstybėje, kaip tai suprantama pagal šią nuostatą.

                  2.

                  SESV 288 straipsnio antra pastraipa turi būti aiškinama taip, kad pagal ją valstybei narei nedraudžiama priimti nacionalinės teisės aktų, kurių taikymo asmenims sritis būtų platesnė už Reglamento Nr. 883/2004 taikymo sritį, kiek juose numatytas valstybių, kurios yra 1992 m. gegužės 2 d. Europos ekonominės erdvės susitarimo šalys, piliečių prilyginimas jos pačios piliečiams, su sąlyga, kad šie teisės aktai aiškinami taip, kad atitiktų šį reglamentą, ir kad nekyla abejonių dėl jo viršenybės.

                  3.

                  Reglamento Nr. 883/2004 68 straipsnio 3 dalies a punktas ir 2009 m. rugsėjo 16 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (EB) Nr. 987/2009, nustatančio Reglamento Nr. 883/2004 įgyvendinimo tvarką, 60 straipsnio 2 ir 3 dalys turi būti aiškinami taip, kad pagal šias nuostatas kompetenciją prioriteto tvarka turinčios valstybės narės įstaiga ir kompetenciją subsidiaria tvarka turinčios valstybės narės įstaiga susiejamos taip, kad išmokas šeimai prašantis skirti asmuo turi pateikti tik vieną prašymą vienai iš šių įstaigų, o vėliau jos abi kartu nagrinėja šį prašymą.

                  4.

                  SESV 45 ir 48 straipsniai turi būti aiškinami taip, kad jais valstybei narei iš esmės nedraudžiama panaikinti išmokų šeimai, kurias ji iki tol mokėjo vystomojo bendradarbiavimo darbuotojams, kartu su savo šeimos nariais išvykusiems į trečiąją šalį, į kurią buvo paskirti, jeigu, pirma, šis panaikinimas vienodai taikomas išmokų gavėjams, kurie yra šios valstybės narės piliečiai ir kitų valstybių narių piliečiai, ir, antra, dėl minėto panaikinimo atsiradęs skirtingas požiūris į atitinkamus vystomojo bendradarbiavimo darbuotojus priklauso ne nuo to, ar jie laisvo judėjimo teise pasinaudojo prieš panaikinimą ar po jo, bet nuo to, ar jų vaikai gyvena kartu su jais valstybėje narėje ar trečiojoje šalyje.

         (1)  OL C 433, 2020 12 14.


title: Byla C-484/20: 2021 m. gruodžio 2 d. Teisingumo Teismo (devintoji kolegija) sprendimas byloje (Oberlandesgericht München (Vokietija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Vodafone Kabel Deutschland GmbH / Bundesverband der Verbraucherzentralen und Verbraucherverbände – Verbraucherzentrale Bundesverband e.V (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą – Vartotojų apsauga – Direktyva (ES) 2015/2366 – Mokėjimo paslaugos – 62 straipsnio 4 dalis – Taikomi mokesčiai – 107 straipsnio 1 dalis – Visiškas suderinimas – 115 straipsnio 1 ir 2 dalys – Perkėlimas ir taikymas – Kabelinės televizijos abonementai ir interneto prieiga – Neterminuotos sutartys, sudarytos iki šios direktyvos perkėlimo į nacionalinę teisę dienos – Mokesčiai, taikomi po šios dienos ne tiesioginio debeto būdu įvykdytoms mokėjimo operacijoms)

text:
               2022 1 31

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 51/12

      2021 m. gruodžio 2 d. Teisingumo Teismo (devintoji kolegija) sprendimas byloje (Oberlandesgericht München (Vokietija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Vodafone Kabel Deutschland GmbH / Bundesverband der Verbraucherzentralen und Verbraucherverbände – Verbraucherzentrale Bundesverband e.V

      (Byla C-484/20) (1)

      (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą - Vartotojų apsauga - Direktyva (ES) 2015/2366 - Mokėjimo paslaugos - 62 straipsnio 4 dalis - Taikomi mokesčiai - 107 straipsnio 1 dalis - Visiškas suderinimas - 115 straipsnio 1 ir 2 dalys - Perkėlimas ir taikymas - Kabelinės televizijos abonementai ir interneto prieiga - Neterminuotos sutartys, sudarytos iki šios direktyvos perkėlimo į nacionalinę teisę dienos - Mokesčiai, taikomi po šios dienos ne tiesioginio debeto būdu įvykdytoms mokėjimo operacijoms)
      (2022/C 51/15)
      Proceso kalba: vokiečių

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

         Oberlandesgericht München

         Šalys pagrindinėje byloje

         Ieškovė: Vodafone Kabel Deutschland GmbH

         Atsakovė: Bundesverband der Verbraucherzentralen und Verbraucherverbände – Verbraucherzentrale Bundesverband e.V

         Rezoliucinė dalis

      Direktyvos 2015 m. lapkričio 25 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos (ES) 2015/2366 dėl mokėjimo paslaugų vidaus rinkoje, kuria iš dalies keičiamos direktyvos 2002/65/EB, 2009/110/EB ir 2013/36/ES bei Reglamentas (ES) Nr. 1093/2010 ir panaikinama Direktyva 2007/64/EB, 62 straipsnio 4 dalis turi būti aiškinama taip, kad pagal ją draudžiamos nacionalinės teisės nuostatos ar praktika, pagal kurias, vykdant neterminuotas sutartis su vartotojais, draudimas reikalauti mokesčių už šio 62 straipsnio 4 dalyje numatytų mokėjimo priemonių naudojimą ir už mokėjimo paslaugas taikomas tik mokėjimo operacijoms, inicijuotoms vykdant po 2018 m. sausio 13 d. sudarytas sutartis, dėl ko šie mokesčiai ir toliau taikomi po tos dienos inicijuotoms mokėjimo operacijoms, vykdant iki tol sudarytas neterminuotas sutartis.

         (1)  OL C 433, 2020 12 14.


title: Byla C-488/20: 2021 m. lapkričio 25 d. Teisingumo Teismo (trečioji kolegija) sprendimas byloje (Wojewódzki Sąd Administracyjny w Warszawie (Lenkija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Delfarma sp. z o.o. / Prezes Urzędu Rejestracji Produktów Leczniczych, Wyrobów Medycznych i Produktów Biobójczych (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą – SESV 34 ir 36 straipsniai – Laisvas prekių judėjimas – Kiekybiniam apribojimui lygiavertė poveikio priemonė – Žmonėms skirti vaistai – Lygiagretus vaistų importas – Valstybės narės teisės aktai, kuriuose numatyta, kad lygiagretaus importo leidimo galiojimas automatiškai pasibaigia praėjus vieniems metams nuo leidimo pateikti rinkai referencinį vaistą galiojimo pabaigos – Žmonių sveikatos ir gyvybės apsauga – Proporcingumas – Direktyva 2001/83/EB – Farmakologinis budrumas)

text:
               2022 1 31

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 51/13

      2021 m. lapkričio 25 d. Teisingumo Teismo (trečioji kolegija) sprendimas byloje (Wojewódzki Sąd Administracyjny w Warszawie (Lenkija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Delfarma sp. z o.o. / Prezes Urzędu Rejestracji Produktów Leczniczych, Wyrobów Medycznych i Produktów Biobójczych

      (Byla C-488/20) (1)

      (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą - SESV 34 ir 36 straipsniai - Laisvas prekių judėjimas - Kiekybiniam apribojimui lygiavertė poveikio priemonė - Žmonėms skirti vaistai - Lygiagretus vaistų importas - Valstybės narės teisės aktai, kuriuose numatyta, kad lygiagretaus importo leidimo galiojimas automatiškai pasibaigia praėjus vieniems metams nuo leidimo pateikti rinkai referencinį vaistą galiojimo pabaigos - Žmonių sveikatos ir gyvybės apsauga - Proporcingumas - Direktyva 2001/83/EB - Farmakologinis budrumas)
      (2022/C 51/16)
      Proceso kalba: lenkų

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

         Wojewódzki Sąd Administracyjny w Warszawie

         Šalys pagrindinėje byloje

         Pareiškėja: Delfarma sp. z o.o.

         Kita proceso šalis: Prezes Urzędu Rejestracji Produktów Leczniczych, Wyrobów Medycznych i Produktów Biobójczych

         Rezoliucinė dalis

      SESV 34 ir 36 straipsnius reikia aiškinti taip: pagal šias nuostatas draudžiami valstybės narės teisės aktai, kuriuose numatyta, kad lygiagretaus vaistų importo leidimas nustoja galioti pasibaigus vienų metų terminui, skaičiuojamam nuo referencinio leidimo pateikti rinkai galiojimo pabaigos šioje valstybėje narėje, nenagrinėjant galimo pavojaus žmonių sveikatai ir gyvybei. Tai, kad lygiagretiems importuotojams netaikoma pareiga pateikti periodines saugumo ataskaitas, savaime nepateisina tokio sprendimo priėmimo.

         (1)  OL C 19, 2021 1 18.


title: Byla C-161/21: 2021 m. spalio 4 d. Teisingumo Teismo (devintoji kolegija) nutartis byloje (Corte dei conti – Sezione regionale di controllo per la Campania (Italija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) – Comune di Camerota (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą – Teisingumo Teismo procedūros reglamento 53 straipsnio 2 dalis – Direktyva 2011/85/ES – Direktyva 2011/7/ES – Ekonominė ir pinigų politika – Finansinių sunkumų patirianti vietos valdžios institucija – Finansinis subalansavimo planas – Nacionalinės teisės nuostatos, stabdančios Auditorių teismo tyrimo įgaliojimus dėl su COVID-19 pandemija susijusios sveikatos krizės – SESV 267 straipsnis – Sąvoka „nacionalinis teismas“ – Ginčo prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikusiame teisme nebuvimas – Akivaizdus nepriimtinumas)

text:
               2022 1 31

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 51/14

      2021 m. spalio 4 d. Teisingumo Teismo (devintoji kolegija) nutartis byloje (Corte dei conti – Sezione regionale di controllo per la Campania (Italija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) – Comune di Camerota

      (Byla C-161/21) (1)

      (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą - Teisingumo Teismo procedūros reglamento 53 straipsnio 2 dalis - Direktyva 2011/85/ES - Direktyva 2011/7/ES - Ekonominė ir pinigų politika - Finansinių sunkumų patirianti vietos valdžios institucija - Finansinis subalansavimo planas - Nacionalinės teisės nuostatos, stabdančios Auditorių teismo tyrimo įgaliojimus dėl su COVID-19 pandemija susijusios sveikatos krizės - SESV 267 straipsnis - Sąvoka „nacionalinis teismas“ - Ginčo prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikusiame teisme nebuvimas - Akivaizdus nepriimtinumas)
      (2022/C 51/17)
      Proceso kalba: italų

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

         Corte dei conti – Sezione regionale di controllo per la Campania

         Šalis pagrindinėje byloje

         Ieškovė: Comune di Camerota

         Rezoliucinė dalis

      2021 m. kovo 9 d. sprendimu Corte dei conti – Sezione regionale di controllo per la Campania (Auditorių teismas – Kampanijos regioninis skyrius, Italija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą yra akivaizdžiai nepriimtinas.

         (1)  OL C 217, 2021 6 7.


title: Byla C-253/21: 2021 m. spalio 6 d. Teisingumo Teismo (devintoji kolegija) nutartis byloje (Landgericht Hamburg (Vokietija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) TUIfly GmbH / FI, RE (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą – Teisingumo Teismo procedūros reglamento 99 straipsnis – Oro transportas – Reglamentas (EB) Nr. 261/200 – 5 straipsnis – 7 straipsnis – 8 straipsnio 3 dalis – Atsisakymas vežti, skrydžio atšaukimas arba atidėjimas ilgam laikui – Kompensavimas ir pagalba keleiviams – - Sąvoka „atšaukimas“ – Skrydžio nukreipimas į oro uostą, aptarnaujantį ne tuos pačius kaip iš pradžių nurodyti miestą, vietovę ar regioną – Keleivių nukreipimas tolimojo susisiekimo autobusu)

text:
               2022 1 31

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 51/14

      2021 m. spalio 6 d. Teisingumo Teismo (devintoji kolegija) nutartis byloje (Landgericht Hamburg (Vokietija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) TUIfly GmbH / FI, RE

      (Byla C-253/21) (1)

      (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą - Teisingumo Teismo procedūros reglamento 99 straipsnis - Oro transportas - Reglamentas (EB) Nr. 261/200 - 5 straipsnis - 7 straipsnis - 8 straipsnio 3 dalis - Atsisakymas vežti, skrydžio atšaukimas arba atidėjimas ilgam laikui - Kompensavimas ir pagalba keleiviams - - Sąvoka „atšaukimas“ - Skrydžio nukreipimas į oro uostą, aptarnaujantį ne tuos pačius kaip iš pradžių nurodyti miestą, vietovę ar regioną - Keleivių nukreipimas tolimojo susisiekimo autobusu)
      (2022/C 51/18)
      Proceso kalba: vokiečių

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

         Landgericht Hamburg

         Šalys

         Ieškovė: TUIfly GmbH

         Atsakovai: FI, RE

         Rezoliucinė dalis

      2004 m. vasario 11 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (EB) Nr. 261/2004, nustatančio bendras kompensavimo ir pagalbos keleiviams taisykles atsisakymo vežti ir skrydžių atšaukimo arba atidėjimo ilgam laikui atveju, panaikinančio Reglamentą (EEB) Nr. 295/91, 5 straipsnio 1 dalies c punktas, 7 straipsnio 1 dalis ir 8 straipsnio 3 dalis turi būti aiškinami taip, kad nukreipus skrydį, kurį vykdantis orlaivis nusileidžia kitame nei iš pradžių numatytas oro uoste, aptarnaujančiame ne tą patį miestą, vietovę ar regioną, keleiviui suteikiama teisė į kompensaciją už šio skrydžio atšaukimą.

         (1)  OL C 289, 2021 7 19.


title: Byla C-408/21 P: 2021 m. liepos 2 d. Europos Sąjungos Tarybos pateiktas apeliacinis skundas dėl 2021 m. balandžio 21 d. Bendrojo Teismo (antroji kolegija) priimto sprendimo byloje T-252/19 Pech / Taryba

text:
               2022 1 31

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 51/15

      2021 m. liepos 2 d. Europos Sąjungos Tarybos pateiktas apeliacinis skundas dėl 2021 m. balandžio 21 d. Bendrojo Teismo (antroji kolegija) priimto sprendimo byloje T-252/19 Pech / Taryba

      (Byla C-408/21 P)
      (2022/C 51/19)
      Proceso kalba: anglų

         Šalys

         Apeliantė: Europos Sąjungos Taryba, atstovaujama A. de Gregorio Merino, E. Dumitriu-Segnana, K. Pavlaki, E. Rebasti

         Kitos proceso šalys: Laurent Pech, Švedijos Karalystė

         Apeliantės reikalavimai

      Apeliantė Teisingumo Teismo prašo:

                  —

                  panaikinti Bendrojo Teismo sprendimą,

                  —

                  priimti galutinį sprendimą byloje, kurioje pateiktas apeliacinis skundas,

                  —

                  priteisti iš ieškovo byloje T-252/19 Tarybos bylinėjimosi išlaidas, patirtas toje byloje ir šiame apeliaciniame procese.

         Apeliacinio skundo pagrindai ir pagrindiniai argumentai

      Grįsdama apeliacinį skundą Taryba remiasi trimis pagrindais.

         Pirmasis pagrindas: Reglamento Nr. 1049/2001 (1)

         4 straipsnio 2 dalies antros įtraukos klaidingas aiškinimas ir klaidingas taikymas

         Pirma dalis: Bendrasis Teismas padarė klaidą vertindamas, ar prašomos nuomonės taikymo sritis labai plati ir aiškino šį jurisprudencijoje nustatytą kriterijų taip, kad jis tapo nereikšmingas. Nenagrinėdamas tarybos argumentų šiuo klausimu, jis pažeidė savo pareigą motyvuoti.

         Antra dalis: Bendrasis Teismas padarė teisės klaidą, neatsižvelgęs į teisinės nuomonės delikatumą, turint omenyje specifines aplinkybes kuriomis ji buvo pateikta, ypač į jos ypatingą svarbą sprendimų priėmimo procedūroms. Bendrojo Teismo siūlomas teisinės nuomonės delikataus pobūdžio aiškinimas, pagal kurį nuomonės turinys atskiriamas nuo jos priėmimo aplinkybių, yra teisiškai klaidingas ir dėl jo pagal reglamento 4 straipsnio 2 dalies antrą įtrauką suteikiama apsauga praranda prasmę.

         Trečia dalis: Bendrasis Teismas klaidingai vertino, ar dėl teisinės nuomonės atskleidimas gerokai paveiktų vykstančius teismo procesus, nes pažeistų šalių lygybę prieš teismą ir Tarybos teisę į gynybą.

         Antrasis pagrindas: Reglamento Nr. 1049/2001 4 straipsnio 3 dalies pirmos pastraipos klaidingas aiškinimas ir klaidingas taikymas

         Antrojo pagrindo pirma dalis: spręsdamas dėl Reglamento (EB) Nr. 1049/2001 4 straipsnio 3 dalies pirmoje pastraipoje numatytos išimties taikymo, Bendrasis Teismas padarė teisės klaidą, kai nusprendė, kad sprendimas dėl pakartotinio prašymo turėjo būti grindžiamas akivaizdžiais įrodymais, tačiau nebuvo jais pagrįstas. Be to, Bendrasis Teismas savo motyvuose išdėstė tik bendro pobūdžio teiginius, kuriais bendrai paneigiama apsauga, o ne nagrinėjami konkretūs Tarybos nurodyti pateisinimo motyvai, pavyzdžiui, pavojus jos sprendimų priėmimo procedūroms.

         Antrojo pagrindo antra dalis: Bendrasis Teismas taip pat padarė teisės klaidą, kai nusprendė, kad demokratinės atskaitomybės principas, kuriuo grindžiamas teisėkūros dokumentų skaidrumas, vienodai taikomas visiems teisėkūros procedūrų dokumentams, neatsižvelgiant į tai, ar juose išdėstytos politikos formuotojų pozicijos, ar pasireiškia vidaus tarnybų, įskaitant Teisės tarnybą, dalyvavimas.

         Trečiasis pagrindas: Bendrojo Teismo procedūros reglamento 113 straipsnio pažeidimas ir klaidingai pateiktos faktinės aplinkybės

      Galiausiai Bendrasis Teismas atsisakė atnaujinti žodinę proceso dalį ir atsižvelgti į tai, kad teismo procesas pradėtas pažeidžiant Reglamentą 2020/2092 (2), kiek tai susiję su tais pačiais nuomonėje aptariamais teisiniais klausimais. Tai yra procesinis pažeidimas, dėl kurio Taryba negalėjo būti išklausyta Bendrajame Teisme dėl esminio bylos aspekto.

         (1)  2001 m. gegužės 30 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (EB) Nr. 1049/2001 dėl galimybės visuomenei susipažinti su Europos Parlamento, Tarybos ir Komisijos dokumentais (OL L 145, 2001, p. 43).

         (2)  2020 m. gruodžio 16 d Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (ES, Euratomas) 2020/2092 dėl bendro Sąjungos biudžeto apsaugos sąlygų režimo (OL L 433 I, p. 1; klaidų ištaisymas OL L 373, 2021 10 21, p. 94).


title: Byla C-462/21 P: 2021 m. liepos 28 d. Puma SE pateiktas apeliacinis skundas dėl 2021 m. gegužės 19 d. Bendrojo Teismo (šeštoji kolegija) priimto sprendimo byloje T-510/19 Puma / EUIPO – Gemma Group (Šuolį darančio kačių šeimos gyvūno vaizdas)

text:
               2022 1 31

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 51/16

      2021 m. liepos 28 d.Puma SE pateiktas apeliacinis skundas dėl 2021 m. gegužės 19 d. Bendrojo Teismo (šeštoji kolegija) priimto sprendimo byloje T-510/19 Puma / EUIPO – Gemma Group (Šuolį darančio kačių šeimos gyvūno vaizdas)

      (Byla C-462/21 P)
      (2022/C 51/20)
      Proceso kalba: anglų

         Šalys

         Apeliantė: Puma SE, atstovaujama advokato P. González-Bueno Catalán de Ocón

         Kita proceso šalis: Europos Sąjungos intelektinės nuosavybės tarnyba (EUIPO)
      2021 m. gruodžio 1 d. nutartimi Teisingumo Teismas (prašymus priimti apeliacinį skundą nagrinėjanti kolegija) nutarė, kad apeliacinis skundas yra nepriimtinas ir kad Puma SE turi padengti savo bylinėjimosi išlaidas.


title: Byla C-468/21 P: 2021 m. liepos 19 d. Electrodomésticos Taurus, S.L. pateiktas apeliacinis skundas dėl 2021 m. gegužės 17 d. Bendrojo Teismo (dešimtoji kolegija) priimtos nutarties byloje T-328/20 Electrodomésticos Taurus, S.L. / EUIPO – Shenzen Aukey E-Business Co. Ltd

text:
               2022 1 31

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 51/16

      2021 m. liepos 19 d.Electrodomésticos Taurus, S.L. pateiktas apeliacinis skundas dėl 2021 m. gegužės 17 d. Bendrojo Teismo (dešimtoji kolegija) priimtos nutarties byloje T-328/20 Electrodomésticos Taurus, S.L. / EUIPO – Shenzen Aukey E-Business Co. Ltd

      (Byla C-468/21 P)
      (2022/C 51/21)
      Proceso kalba: ispanų

         Šalys

         Apeliantė: Electrodomésticos Taurus, S.L., atstovaujama abogado E. Manresa Medina

         Kita proceso šalis: Europos Sąjungos intelektinės nuosavybės tarnyba (EUIPO) ir Shenzen Aukey E-Business Co. Ltd

      2021 m. spalio 6 d. nutartimi Teisingumo Teismo pirmininko pavaduotoja pripažino, kad apeliacinis skundas yra nepriimtinas ir nurodė Electrodomésticos Taurus, S.L. padengti savo bylinėjimosi išlaidas.


title: Byla C-565/21: 2021 m. rugsėjo 14 d. Tribunal Supremo (Ispanija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Caixabank S.A. / X

text:
               2022 1 31

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 51/17

      2021 m. rugsėjo 14 d.Tribunal Supremo (Ispanija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Caixabank S.A. / X

      (Byla C-565/21)
      (2022/C 51/22)
      Proceso kalba: ispanų

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

         Tribunal Supremo

         Šalys pagrindinėje byloje

         Atsakovas pirmojoje instancijoje, kasatorius: Caixabank S.A.

         Ieškovas pirmojoje instancijoje, kita kasacinio proceso šalis: X

         Prejudiciniai klausimai

                  1.

                  Ar Direktyvos 93/13/EEB (1) 3 straipsnio 1 daliai ir 4 bei 5 straipsniams prieštarauja tokia nacionalinė jurisprudencija, pagal kurią, atsižvelgiant į specialų administravimo mokesčio reglamentavimą nacionalinėje teisėje, kaip atlygį už paslaugas, susijusias su hipoteka užtikrintos paskolos arba kredito sutarties vertinimu, administravimu ar suteikimu arba su kitomis panašiomis paslaugomis, būdingomis kreditoriaus veiklai suteikiant paskolą ar kreditą, kuris sumokamas vieną kartą ir paprastai sudarant sutartį, pripažįstama, kad sąlyga, nustatanti tokį mokestį, reglamentuoja esminį sutarties elementą, nes tai pagrindinė kainos dalis, ir ji negali būti laikoma nesąžininga, jei suformuluota aiškiai ir suprantamai plačiąja prasme, kaip tai įtvirtinta Teisingumo Teismo jurisprudencijoje?

                  2.

                  Ar Direktyvos 93/13/EEB 4 straipsnio 2 daliai prieštarauja tokia nacionalinė jurisprudencija, kurioje, siekiant įvertinti, ar sąlyga, kuri nustato esminį hipoteka užtikrintos paskolos ar kredito sutarties elementą, yra aiški ir suprantama, yra atsižvelgiama į tai, ar ta sąlyga vartotojams plačiai žinoma, į būtiną informaciją, kurią finansų įstaiga privalo suteikti potencialiam paskolos gavėjui pagal standartizuotų informacijos formų taisykles, bankų reklamą, ypatingą dėmesį, kurį jai teikia vidutinis vartotojas dėl to, kad tai yra kainos dalis, kuri visa turi būti sumokėta suteikiant paskolą ir yra didelė ekonominės naštos, susijusios su paskolos gavimu, dalis, taip pat į tai, ar sąlygos formuluotė, vieta ir struktūra leidžia padaryti išvadą, kad ji yra esminis sutarties elementas?

                  3.

                  Ar Direktyvos 93/13/EEB 3 straipsnio 1 daliai prieštarauja tokia nacionalinė jurisprudencija, pagal kurią laikoma, kad tokia sutarties sąlyga, kaip ginčijama pagrindinėje byloje, susijusi su paskolos ar kredito sutarties administravimo mokesčiu, kuriuo siekiama atlyginti už paslaugas, susijusias su individualiu paskolos ar kredito paraiškos įvertinimu, parengimu ir administravimu (paskolos tvarumo, paskolos gavėjo mokumo, nekilnojamojo turto, kurį ketinama įkeisti, mokesčių, ir kt. vertinimas), kaip prielaidas paskolai ar kreditui suteikti, kai tas mokestis aiškiai įtvirtintas nacionalinės teisės aktuose kaip atlygis už veiksmus, susijusius su paskolos ar kredito suteikimu, ir ta sąlyga nelemia, pažeidžiant sąžiningumo reikalavimą, ryškaus šalių teisių ir pareigų pagal sutartį neatitikimo vartotojo nenaudai?

         (1)  1993 m. balandžio 5 d. Tarybos direktyva 93/13/EEB dėl nesąžiningų sąlygų sutartyse su vartotojais (OL L 95, 1993, p. 29; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 15 sk., 2 t., p. 288).


title: Teismo sprendimas 2021 m. lapkričio 23 d. byloje E-16/20 Q ir kiti prieš Norvegijos Vyriausybę, kuriai atstovauja Imigracijos reikalų apeliacinė taryba (Utlendingsnemnda, UNE) (Teisė toliau gyventi šalyje – Povaikis – EEE pilietis – Vieno iš tėvų, globėjų, trečiosios šalies piliečio, išvestinės teisės – Piknaudžiavimas teisėmis – Fiktyvi santuoka – Reglamentas (ES) Nr. 492/2011 – Direktyva 2004/38/EB) 2022/C 69/11

text:
               2022 2 10

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 69/11

      TEISMO SPRENDIMAS
      2021 m. lapkričio 23 d.
      byloje E-16/20

         Q ir kiti prieš Norvegijos Vyriausybę, kuriai atstovauja Imigracijos reikalų apeliacinė taryba (Utlendingsnemnda, UNE)

            (Teisė toliau gyventi šalyje – Povaikis – EEE pilietis – Vieno iš tėvų, globėjų, trečiosios šalies piliečio, išvestinės teisės – Piknaudžiavimas teisėmis – Fiktyvi santuoka – Reglamentas (ES) Nr. 492/2011 – Direktyva 2004/38/EB)

      (2022/C 69/11)
      Byloje E-16/20 Q ir kiti prieš Norvegijos Vyriausybę, kuriai atstovauja Imigracijos reikalų apeliacinė taryba (Utlendingsnemnda, UNE), dėl Oslo apylinkės teismo (Oslo tingrett) PRAŠYMO Teismui pagal ELPA valstybių susitarimo dėl Priežiūros institucijos ir Teisingumo Teismo įsteigimo 34 straipsnį išaiškinti 2004 m. balandžio 29 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvą 2004/38/EB dėl Sąjungos piliečių ir jų šeimos narių teisės laisvai judėti ir gyventi valstybių narių teritorijoje, iš dalies keičiančią Reglamentą (EEB) Nr. 1612/68 ir panaikinančią Direktyvas 64/221/EEB, 68/360/EEB, 72/194/EEB, 73/148/EEB, 75/34/EEB, 75/35/EEB, 90/364/EEB, 90/365/EEB ir 93/96/EEB, ypač 7 straipsnio 1 dalies b punktą, 12 straipsnio 3 dalį ir 35 straipsnį, Teismas, kurį sudaro pirmininkas Pállis Hreinssonas (teisėjas pranešėjas) ir teisėjai Peras Christiansenas ir Berndas Hammermannas, 2021 m. lapkričio 23 d. priėmė sprendimą, kurio rezoliucinė dalis yra tokia:

                  1.

                  EEE piliečio, kuris anksčiau dirbo kitoje EEE valstybėje, vaikas ir tuo vaiku besirūpinantis vienas iš tėvų, kuris yra trečiosios šalies pilietis, įgyja teisę gyventi šalyje pagal 2011 m. balandžio 5 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) Nr. 492/2011 dėl laisvo darbuotojų judėjimo Sąjungoje 10 straipsnį. Ši nuostata taikoma neatsižvelgiant į tai, ar vaikas yra bendras EEE piliečio ir sutuoktinio vaikas, ar tik sutuoktinio vaikas.

                  2.

                  Vaikas, kuris yra tik EEE piliečio sutuoktinio, trečiosios šalies piliečio, palikuonis ir kuriam pagal Reglamento (ES) Nr. 492/2011 10 straipsnį buvo suteikta teisė gyventi šalyje atsižvelgiant į tai, kad jo referencinis asmuo yra EEE pilietis, išsaugo tokią teisę gyventi šalyje, net jei EEE pilietis pateikė prašymą nutraukti santuoką su to vaiko vienu iš tėvų.

                  3.

                  Jei EEE valstybės valdžios institucijos nustato, kad EEE piliečio ir trečiosios šalies piliečio santuoka prilygsta fiktyviai santuokai, EEE valstybė gali imtis visų būtinų priemonių, kad atsisakytų suteikti teises, įgytas taip piknaudžiaujant, nutrauktų jų galiojimą ar jas atimtų. Vis dėlto visos tokios priemonės turi būti proporcingos ir joms turi būti taikomos procedūrinės garantijos.


title: Teismo sprendimas 2021 m. lapkričio 10 d. byloje E-17/20 Zvonimir Cogelja prieš Sveikatos direktoratą (Embætti landlæknis) (Laisvas asmenų ir paslaugų judėjimas – Direktyva 2005/36/EB – Formalios kvalifikacijos įrodymas – Įrodymo išdavimas – Kompetentinga institucija) 2022/C 69/12

text:
               2022 2 10

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 69/12

      TEISMO SPRENDIMAS
      2021 m. lapkričio 10 d.
      byloje E-17/20

         Zvonimir Cogelja prieš Sveikatos direktoratą (Embætti landlæknis)

            (Laisvas asmenų ir paslaugų judėjimas – Direktyva 2005/36/EB – Formalios kvalifikacijos įrodymas – Įrodymo išdavimas – Kompetentinga institucija)

      (2022/C 69/12)
      Byloje E-17/20 Zvonimir Cogelja prieš Sveikatos direktoratą (Embætti landlæknis) dėl Reikjaviko apylinkės teismo (Héraðsdómur Reykjavíkur) PRAŠYMO Teismui pagal ELPA valstybių susitarimo dėl Priežiūros institucijos ir Teisingumo Teismo įsteigimo 34 straipsnį išaiškinti 2005 m. rugsėjo 7 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvą 2005/36/EB dėl profesinių kvalifikacijų pripažinimo, kuri suderinta su Europos ekonominės erdvės susitarimu, visų pirma tos direktyvos 25 straipsnį kartu su 3 straipsnio 1 dalies c punktu ir 21 bei 26 straipsniais, Teismas, kurį sudaro pirmininkas Pállis Hreinssonas ir teisėjai Peras Christiansenas (pranešėjas) ir Berndas Hammermannas, 2021 m. lapkričio 10 d. priėmė sprendimą, kurio rezoliucinė dalis yra tokia:
      Kad EEE valstybės kompetentinga institucija pagal 2005 m. rugsėjo 7 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2005/36/EB dėl profesinių kvalifikacijų pripažinimo 25 straipsnį galėtų po specializuoto medicininio rengimo išduoti formalios kvalifikacijos įrodymą, ji turi galėti įvertinti ir patvirtinti, kad yra įvykdyti formalios kvalifikacijos įrodymo išdavimo reikalavimai. Tai įmanoma, jei EEE valstybės teritorijoje rengiami specializuoto medicininio rengimo kursai atitinka Direktyvoje 2005/36/EB nustatytus būtiniausius reikalavimus. Kitu atveju ta kompetentinga institucija turi būti nustačiusi sistemą, pagal kurią būtų tikrinama atitiktis Direktyvos 2005/36/EB 25 straipsnyje nustatytiems reikalavimams, pavyzdžiui, ji turi būti parengusi mokymo programą arba lygiavertį dokumentą, kuriame būtų aprašyta išsami švietimo ir mokymo programa. Jei šie reikalavimai netenkinami, ta kompetentinga institucija tokio formalios kvalifikacijos įrodymo pagal Direktyvą 2005/36/EB išduoti negali.


title: Byla C-598/20: 2021 m. gruodžio 1 d. Teisingumo Teismo (aštuntoji kolegija) nutartis byloje (Satversmes tiesa (Latvija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) „Pilsētas zemes dienests“ AS (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą – Teisingumo Teismo procedūros reglamento 99 straipsnis – Mokesčių teisės aktų suderinimas – Bendra pridėtinės vertės mokesčio (PVM) sistema – Direktyva 2006/112/EB – Neapmokestinimas – 135 straipsnio 1 dalies l punktas ir 2 dalis – Nekilnojamojo turto finansinė nuoma arba nuoma – Žemės sklypo privalomos nuomos pastatytų pastatų savininkams neapmokestinimo netaikymas – Mokesčio neutralumo principas)

text:
               2022 2 28

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 95/2

      2021 m. gruodžio 1 d. Teisingumo Teismo (aštuntoji kolegija) nutartis byloje (Satversmes tiesa (Latvija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) „Pilsētas zemes dienests“ AS

      (Byla C-598/20) (1)

      (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą - Teisingumo Teismo procedūros reglamento 99 straipsnis - Mokesčių teisės aktų suderinimas - Bendra pridėtinės vertės mokesčio (PVM) sistema - Direktyva 2006/112/EB - Neapmokestinimas - 135 straipsnio 1 dalies l punktas ir 2 dalis - Nekilnojamojo turto finansinė nuoma arba nuoma - Žemės sklypo privalomos nuomos pastatytų pastatų savininkams neapmokestinimo netaikymas - Mokesčio neutralumo principas)
      (2022/C 95/02)
      Proceso kalba: latvių

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

         Satversmes tiesa

         Šalys

         Pareiškėja: „Pilsētas zemes dienests“ AS

         Ginčijamą teisės aktą priėmusi institucija: Latvijas Republikas Saeima

         Rezoliucinė dalis

      2006 m. lapkričio 28 d. Tarybos direktyvos 2006/112/EB dėl pridėtinės vertės mokesčio bendros sistemos principų 135 straipsnio 1 dalies l punktas ir 2 dalis turi būti aiškinami taip, kad jais nedraudžiami nacionalinės teisės aktai, pagal kuriuos žemės sklypų nuomai pagal privalomos nuomos tvarką netaikomas neapmokestinimas pridėtinės vertės mokesčiu.

         (1)  OL C 35, 2021 2 1.


title: Byla C-602/20: 2021 m. lapkričio 17 d. Teisingumo Teismo (aštuntoji kolegija) nutartis byloje (Varhoven administrativen sad (Bulgarija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) „AKZ – Burgas“ EOOD / Direktor na Direktsia „Obzhalvane i danachno-osiguritelna praktika“ – Burgas (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą – Socialinio draudimo įmokos – Nepagrįstai sumokėtų įmokų grąžinimas – Palūkanų apribojimas grąžinant – Nacionalinė procesinė autonomija – Lygiavertiškumo principas – Veiksmingumo principas – Teisingumo Teismo procedūros reglamento 53 straipsnio 2 dalis ir 94 straipsnis – Akivaizdus nepriimtinumas)

text:
               2022 2 28

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 95/2

      2021 m. lapkričio 17 d. Teisingumo Teismo (aštuntoji kolegija) nutartis byloje (Varhoven administrativen sad (Bulgarija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) „AKZ – Burgas“ EOOD / Direktor na Direktsia „Obzhalvane i danachno-osiguritelna praktika“ – Burgas

      (Byla C-602/20) (1)

      (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą - Socialinio draudimo įmokos - Nepagrįstai sumokėtų įmokų grąžinimas - Palūkanų apribojimas grąžinant - Nacionalinė procesinė autonomija - Lygiavertiškumo principas - Veiksmingumo principas - Teisingumo Teismo procedūros reglamento 53 straipsnio 2 dalis ir 94 straipsnis - Akivaizdus nepriimtinumas)
      (2022/C 95/03)
      Proceso kalba: bulgarų

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

         Varhoven administrativen sad

         Šalys

         Ieškovė: „AKZ – Burgas“ EOOD

         Atsakovė: Direktor na Direktsia „Obzhalvane i danachno-osiguritelna praktika“ – Burgas

         dalyvaujant: Varhovna administrativna prokuratura na Republika Bulgaria

         Rezoliucinė dalis

      Varhoven administrativen sad (Aukščiausiasis administracinis teismas, Bulgarija) 2020 m. rugsėjo 30 d. nutartimi pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą yra akivaizdžiai nepriimtinas.

         (1)  OL C 28, 2021 1 25.


title: Byla C-647/20: 2021 m. gruodžio 13 d. Teisingumo Teismo (aštuntoji kolegija) nutartis byloje (Tribunal Arbitral Tributário (Centro de Arbitragem Administrativa – CAAD) (Portugalija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) XG / Autoridade Tributária e Aduaneira (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą – Teisingumo Teismo procedūros reglamento 99 straipsnis – Tiesioginiai mokesčiai – Nekilnojamojo turto vertės prieaugio apmokestinimas – SESV 63, 64 ir 65 straipsniai – Laisvas kapitalo judėjimas – Trečiųjų šalių gyventojų gauto nekilnojamojo turto vertės prieaugio didesnis apmokestinimas)

text:
               2022 2 28

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 95/3

      2021 m. gruodžio 13 d. Teisingumo Teismo (aštuntoji kolegija) nutartis byloje (Tribunal Arbitral Tributário (Centro de Arbitragem Administrativa – CAAD) (Portugalija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) XG / Autoridade Tributária e Aduaneira

      (Byla C-647/20) (1)

      (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą - Teisingumo Teismo procedūros reglamento 99 straipsnis - Tiesioginiai mokesčiai - Nekilnojamojo turto vertės prieaugio apmokestinimas - SESV 63, 64 ir 65 straipsniai - Laisvas kapitalo judėjimas - Trečiųjų šalių gyventojų gauto nekilnojamojo turto vertės prieaugio didesnis apmokestinimas)
      (2022/C 95/04)
      Proceso kalba: portugalų

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

         Tribunal Arbitral Tributário (Centro de Arbitragem Administrativa – CAAD)

         Šalys

         Pareiškėja: XG

         Kita administracinio proceso šalis: Autoridade Tributária e Aduaneira

         Rezoliucinė dalis

      SESV 63 straipsnis ir 65 straipsnio 1 dalis turi būti aiškinami taip, kad pagal juos draudžiamos valstybės narės teisės aktų nuostatos dėl gyventojų pajamų mokesčio, pagal kurias vertės prieaugiui, gautam trečiosios šalies gyventojui pardavus šioje valstybėje narėje esantį nekilnojamąjį turtą, taikoma didesnė mokesčių našta, nei šios valstybės narės gyventojo tos pačios rūšies sandorio atveju gautam vertės prieaugiui.

         (1)  OL C 53, 2021 2 15.


title: Byla C-670/20: 2021 m. gruodžio 6 d. Teisingumo Teismo (šeštoji kolegija) nutartis byloje (Ráckevei Járásbíróság (Vengrija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) EP, TA, FV, TB / ERSTE Bank Hungary Zrt (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą – Teisingumo Teismo procedūros reglamento 99 straipsnis – Vartotojų apsauga – Direktyva 93/13/EEB – Nesąžiningos sąlygos sutartyse su vartotojais – Užsienio valiuta išreikšta paskolos sutartis – Sąlygos, dėl kurių paskolos gavėjui kyla su valiutos keitimu susijusi rizika – 4 straipsnio 2 dalis – Suprantamumo ir skaidrumo reikalavimai – Vartotojo deklaracijos, kuria remiantis jis visiškai supranta potencialią riziką, kylančią dėl užsienio valiuta išreikštos paskolos pasirašymo, reikšmės nebuvimas – Aiški ir suprantama sutarties sąlygos formuluotė)

text:
               2022 2 28

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 95/4

      2021 m. gruodžio 6 d. Teisingumo Teismo (šeštoji kolegija) nutartis byloje (Ráckevei Járásbíróság (Vengrija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) EP, TA, FV, TB / ERSTE Bank Hungary Zrt

      (Byla C-670/20) (1)

      (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą - Teisingumo Teismo procedūros reglamento 99 straipsnis - Vartotojų apsauga - Direktyva 93/13/EEB - Nesąžiningos sąlygos sutartyse su vartotojais - Užsienio valiuta išreikšta paskolos sutartis - Sąlygos, dėl kurių paskolos gavėjui kyla su valiutos keitimu susijusi rizika - 4 straipsnio 2 dalis - Suprantamumo ir skaidrumo reikalavimai - Vartotojo deklaracijos, kuria remiantis jis visiškai supranta potencialią riziką, kylančią dėl užsienio valiuta išreikštos paskolos pasirašymo, reikšmės nebuvimas - Aiški ir suprantama sutarties sąlygos formuluotė)
      (2022/C 95/05)
      Proceso kalba: vengrų

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

         Ráckevei Járásbíróság

         Šalys

         Ieškovai: EP, TA, FV, TB

         Atsakovas: ERSTE Bank Hungary Zrt

         Rezoliucinė dalis

      1993 m. balandžio 5 d. Tarybos direktyvos 93/13/EEB dėl nesąžiningų sąlygų sutartyse su vartotojais 4 straipsnio 2 dalis turi būti aiškinama taip, kad užsienio valiuta, dėl kurios paskolos gavėjas patiria valiutos keitimo riziką, išreikštos paskolos sutarties sąlygų skaidrumo reikalavimas yra įvykdytas tik tada, kai verslininkas pateikia paskolos gavėjui tikslią ir pakankamą informaciją apie valiutos keitimo riziką, leidžiančią vidutiniam, pakankamai informuotam ir protingai pastabiam bei nuovokiam vartotojui įvertinti tokių sąlygų neigiamų, galimai reikšmingų, ekonominių pasekmių riziką jo finansiniams įsipareigojimams per visą šios sutarties galiojimo laikotarpį. Šiuo klausimu aplinkybė, kad vartotojas teigia visiškai suprantantis potencialią riziką, kylančią dėl minėtos sutarties pasirašymo, savaime neturi reikšmės vertinant, ar verslininkas įvykdė minėtą skaidrumo reikalavimą.

         (1)  OL C 98, 2021 3 22.


title: Byla C-224/21: 2021 m. gruodžio 13 d. Teisingumo Teismo (aštuntoji kolegija) nutartis byloje (Tribunal Arbitral Tributário (Centro de Arbitragem Administrativa – CAAD) (Portugalija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) VX / Autoridade Tributária e Aduaneira (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą – Teisingumo Teismo procedūros reglamento 99 straipsnis – Tiesioginis apmokestinimas – Nekilnojamojo turto vertės prieaugio apmokestinimas – SESV 63 ir 65 straipsniai – Laisvas kapitalo judėjimas – Diskriminacija – Nenuolatinių gyventojų gauto kapitalo prieaugio už nekilnojamąjį turtą didesnis apmokestinimas – Galimybė pasirinkti būti apmokestinamam pagal nerezidentams taikomą tvarką)

text:
               2022 2 28

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 95/4

      2021 m. gruodžio 13 d. Teisingumo Teismo (aštuntoji kolegija) nutartis byloje (Tribunal Arbitral Tributário (Centro de Arbitragem Administrativa – CAAD) (Portugalija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) VX / Autoridade Tributária e Aduaneira

      (Byla C-224/21) (1)

      (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą - Teisingumo Teismo procedūros reglamento 99 straipsnis - Tiesioginis apmokestinimas - Nekilnojamojo turto vertės prieaugio apmokestinimas - SESV 63 ir 65 straipsniai - Laisvas kapitalo judėjimas - Diskriminacija - Nenuolatinių gyventojų gauto kapitalo prieaugio už nekilnojamąjį turtą didesnis apmokestinimas - Galimybė pasirinkti būti apmokestinamam pagal nerezidentams taikomą tvarką)
      (2022/C 95/06)
      Proceso kalba: portugalų

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

         Tribunal Arbitral Tributário (Centro de Arbitragem Administrativa – CAAD)

         Šalys

         Pareiškėjas: VX

         Kita administracinio proceso šalis: Autoridade Tributária e Aduaneira

         Rezoliucinė dalis

      SESV 63 straipsnį ir 65 straipsnio 1 dalį reikia aiškinti kaip draudžiančius valstybės narės aktą dėl fizinių asmenų pajamų mokesčio, pagal kurį kapitalo prieaugio iš nekilnojamojo turto šioje valstybėje narėje pardavimo atveju nerezidentams sistemiškai taikoma didesnė mokesčių našta, palyginti su ta, kuri būtų taikoma, jeigu tokius pačius sandorius, dėl kurių atsirado kapitalo prieaugis, būtų įvykdę rezidentai, neatsižvelgiant į nerezidentams suteiktą galimybę pasirinkti rezidentams taikomą tvarką.

         (1)  OL C 252, 2021 6 28.


title: Byla C-273/21: 2021 m. lapkričio 26 d. Teisingumo Teismo (šeštoji kolegija) nutartis byloje (Budapest Környéki Törvényszék (Vengrija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) WD / Agrárminiszter (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą – Teisingumo Teismo procedūros reglamento 99 straipsnis – Žemės ūkis – Bendra žemės ūkio politika – Reglamentas (ES) Nr. 1307/2013 – Tiesioginės paramos schemos – 4 straipsnio 1 dalies c ir e punktai – 32 straipsnio 2 dalis – Vienkartinės išmokos už plotus paraiška – Sąvoka „reikalavimus atitinkantis hektaras“ – Žemė, pagal žemės registrą laikoma oro uostu – Faktinis naudojimas žemės ūkio veiklai)

text:
               2022 2 28

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 95/5

      2021 m. lapkričio 26 d. Teisingumo Teismo (šeštoji kolegija) nutartis byloje (Budapest Környéki Törvényszék (Vengrija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) WD / Agrárminiszter

      (Byla C-273/21) (1)

      (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą - Teisingumo Teismo procedūros reglamento 99 straipsnis - Žemės ūkis - Bendra žemės ūkio politika - Reglamentas (ES) Nr. 1307/2013 - Tiesioginės paramos schemos - 4 straipsnio 1 dalies c ir e punktai - 32 straipsnio 2 dalis - Vienkartinės išmokos už plotus paraiška - Sąvoka „reikalavimus atitinkantis hektaras“ - Žemė, pagal žemės registrą laikoma oro uostu - Faktinis naudojimas žemės ūkio veiklai)
      (2022/C 95/07)
      Proceso kalba: vengrų

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

         Budapest Környéki Törvényszék

         Šalys

         Ieškovė: WD

         Atsakovė: Agrárminiszter

         Rezoliucinė dalis

      2013 m. gruodžio 17 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) Nr. 1307/2013, kuriuo nustatomos pagal bendros žemės ūkio politikos paramos sistemas ūkininkams skiriamų tiesioginių išmokų taisyklės ir panaikinami Tarybos reglamentas (EB) Nr. 637/2008 ir Tarybos reglamentas (EB) Nr. 73/2009, 4 straipsnio 1 dalies c ir e punktai bei 32 straipsnio 2 dalis, turi būti aiškinami taip: pagal nacionalinę teisę oro uostu laikomas žemės plotas, kuriame nevykdoma jokia su oro uostu susijusi veikla, turi būti laikoma žemės ūkio reikmėms naudojama žemės ūkio paskirties žemė, jei ji faktiškai naudojama kaip daugiametė ganykla gyvuliams auginti.

         (1)  OL C 252, 2021 6 28.


title: Byla C-516/21: 2021 m. rugpjūčio 20 d. Bundesfinanzhof (Vokietija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Finanzamt X / Y

text:
               2022 2 28

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 95/6

      2021 m. rugpjūčio 20 d.Bundesfinanzhof (Vokietija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Finanzamt X / Y

      (Byla C-516/21)
      (2022/C 95/08)
      Proceso kalba: vokiečių

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

         Bundesfinanzhof

         Šalys pagrindinėje byloje

         Atsakovė ir kasatorė: Finanzamt X

         Ieškovas ir kita kasacinio proceso šalis: Y

         Prejudicinis klausimas

      Ar prievolė mokėti PVM už stacionariai įrengtų įrenginių ir mašinų nuomą pagal Direktyvos 2006/112/EB (1) 135 straipsnio 2 dalies c punktą apima:

                  —

                  tik atskirą (savarankišką) tokių įrenginių ir mašinų nuomą ar taip pat

                  —

                  tokių įrenginių ir mašinų nuomą, kuri dėl tų pačių šalių sudaryto pastato nuomos susitarimo yra neapmokestinama (kaip papildoma paslauga) pagal šios direktyvos 135 straipsnio 1 dalies l punktą?

         (1)  2006 m. lapkričio 28 d. Tarybos direktyva dėl pridėtinės vertės mokesčio bendros sistemos (OL L 347, 2006, p. 1).


title: Byla C-599/21 P: 2021 m. rugsėjo 21 d. AM.VI. Srl, Quinam Limited, perėmusios bendrovės Fashioneast Sàrl teises, pateiktas apeliacinis skundas dėl 2021 m. liepos 14 d. Bendrojo Teismo (trečioji kolegija) priimto sprendimo byloje T-297/20 Fashioneast ir AM.VI. / EUIPO – Moschillo (RICH JOHN RICHMOND)

text:
               2022 2 28

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 95/6

      2021 m. rugsėjo 21 d.AM.VI. Srl, Quinam Limited, perėmusios bendrovės Fashioneast Sàrl teises, pateiktas apeliacinis skundas dėl 2021 m. liepos 14 d. Bendrojo Teismo (trečioji kolegija) priimto sprendimo byloje T-297/20 Fashioneast ir AM.VI. / EUIPO – Moschillo (RICH JOHN RICHMOND)

      (Byla C-599/21 P)
      (2022/C 95/09)
      Proceso kalba: anglų

         Šalys

         Apeliantė: AM.VI. Srl, Quinam Limited, perėmusi bendrovės Fashioneast Sàrl teises, atstovaujama avvocati A. Camusso, M. Baghetti, ügyvéd A. Boros

         Kita proceso šalis: Europos Sąjungos intelektinės nuosavybės tarnyba
      2022 m. sausio 17 d. nutartimi Teisingumo Teismas (prašymus priimti apeliacinį skundą nagrinėjanti kolegija) nusprendė, kad apeliacinis skundas nepriimtinas ir AM. VI. bei Quinam Limited padengia savo bylinėjimosi išlaidas.


title: Byla C-612/21: 2021 m. rugsėjo 30 d. Naczelny Sąd Administracyjny (Lenkija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Gmina O. / Dyrektor Krajowej Informacji Skarbowej

text:
               2022 2 28

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 95/6

      2021 m. rugsėjo 30 d.Naczelny Sąd Administracyjny (Lenkija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Gmina O. / Dyrektor Krajowej Informacji Skarbowej

      (Byla C-612/21)
      (2022/C 95/10)
      Proceso kalba: lenkų

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

         Naczelny Sąd Administracyjny

         Šalys pagrindinėje byloje

         Kasatorė: Gmina O.

         Kita kasacinio proceso šalis: Dyrektor Krajowej Informacji Skarbowej

         Prejudiciniai klausimai

                  1.

                  Ar 2006 m. lapkričio 28 d. Tarybos direktyvos 2006/112/EB dėl pridėtinės vertės mokesčio bendros sistemos (1) nuostatos, visų pirma 2 straipsnio 1 dalis, 9 straipsnio 1 dalis ir 13 straipsnio 1 dalis, turi būti aiškinamos taip, kad savivaldybė (viešosios valdžios institucija), įgyvendinama projektą, kuriuo siekiama padidinti atsinaujinančiųjų energijos išteklių dalį, ir pagal civilinę teisinę sutartį, sudarytą su nekilnojamojo turto savininkais, įsipareigodama įrengti jų valdose atsinaujinančiųjų energijos išteklių sistemas ir po tam tikro laiko perduoti šių sistemų nuosavybę nekilnojamojo turto savininkams, veikia kaip PVM apmokestinamas asmuo?

                  2.

                  Jei atsakymas į pirmąjį klausimą būtų teigiamas, ar į apmokestinamąją vertę, kaip tai suprantama pagal direktyvos 73 straipsnį, turi būti įskaičiuotas savivaldybės (viešosios valdžios institucijos) iš Europos Sąjungos lėšų gautas finansavimas projektams, susijusiems su atsinaujinančiaisiais energijos ištekliais, įgyvendinti?

         (1)  OL L 347, 2006, p. 1.


title: Byla C-616/21: 2021 m. spalio 5 d. Naczelny Sąd Administracyjny (Lenkija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Dyrektor Krajowej Informacji Skarbowej / Gmina L.

text:
               2022 2 28

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 95/7

      2021 m. spalio 5 d.Naczelny Sąd Administracyjny (Lenkija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Dyrektor Krajowej Informacji Skarbowej / Gmina L.

      (Byla C-616/21)
      (2022/C 95/11)
      Proceso kalba: lenkų

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

         Naczelny Sąd Administracyjny

         Šalys pagrindinėje byloje

         Pareiškėjas: Dyrektor Krajowej Informacji Skarbowej

         Kita šalis: Gmina L.

         Prejudicinis klausimas

      Ar 2006 m. lapkričio 28 d. Tarybos direktyvos 2006/112/EB dėl pridėtinės vertės mokesčio bendros sistemos (1) nuostatos, ypač jos 2 straipsnio 1 dalis, 9 straipsnio 1 dalis ir 13 straipsnio 1 dalis, turi būti aiškinamos taip, kad savivaldybė (viešosios valdžios institucija), įgyvendindama asbesto šalinimo iš jos teritorijoje esančių nekilnojamojo turto objektų, priklausančių gyventojams, kurie dėl to nepatiria jokių išlaidų, programą, pripažintina PVM mokėtoja? O gal tokia veikla yra savivaldybės, kaip viešosios valdžios institucijos, veikla, vykdoma siekiant atlikti jai pavestas užduotis, susijusias su gyventojų sveikatos ir gyvybės apsauga bei aplinkos apsauga, dėl kurios savivaldybė nelaikytina PVM mokėtoja?

         (1)  OL L 347, 2006, p. 1.


title: Byla C-618/21: 2021 m. rugsėjo 30 d. Sąd Rejonowy dla m.st. Warszawy w Warszawie (Lenkija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje AR ir kt. / PK SA ir kt.

text:
               2022 2 28

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 95/7

      2021 m. rugsėjo 30 d.Sąd Rejonowy dla m.st. Warszawy w Warszawie (Lenkija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje AR ir kt. / PK SA ir kt.

      (Byla C-618/21)
      (2022/C 95/12)
      Proceso kalba: lenkų

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

         Sąd Rejonowy dla m.st. Warszawy w Warszawie

         Šalys pagrindinėje byloje

         Ieškovai: AR ir kt.

         Atsakovai: PK SA ir kt.

         Prejudiciniai klausimai

                  1

                  Ar 2009 m. rugsėjo 16 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2009/103/EB dėl motorinių transporto priemonių valdytojų civilinės atsakomybės draudimo ir privalomojo tokios atsakomybės draudimo patikrinimo (1) 18 straipsnis, siejamas su 3 straipsniu, turi būti aiškinamas taip, kad jam prieštarauja nacionalinės teisės nuostatos, pagal kurias nukentėjusioji šalis, kuri naudojasi teise ieškinį dėl transporto priemonei padarytos žalos tiesiogiai pareikšti įvykį sukėlusio asmens civilinę atsakomybę apdraudusiai draudimo įmonei, iš draudimo įmonės gali gauti tik realaus ir faktinio turtinio nuostolio kompensaciją, t. y. prieš eismo įvykį buvusios ir apgadintos transporto priemonės vertės skirtumą, taip pat faktiškai jau patirtas pagrįstas remonto išlaidas ir kitas faktiškai jau patirtas pagrįstas išlaidas, patirtas dėl eismo įvykio, o jei žalos atlyginimo ji reikalautų tiesiogiai iš kaltininko, savo nuožiūra vietoj kompensacijos galėtų reikalauti transporto priemonės būklės atkūrimo iki būklės prieš žalą (kad remontą atliktų asmeniškai kaltininkas arba jo apmokėtas autoservisas)?

                  2

                  Jei atsakymas į pirma pateiktą klausimą būtų teigiamas: ar 2009 m. rugsėjo 16 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2009/103/EB dėl motorinių transporto priemonių valdytojų civilinės atsakomybės draudimo ir privalomojo tokios atsakomybės draudimo patikrinimo 18 straipsnis, siejamas su 3 straipsniu, turi būti aiškinamas taip, kad jam prieštarauja nacionalinės teisės nuostatos, pagal kurias nukentėjusioji šalis, kuri naudojasi teise ieškinį dėl transporto priemonei padarytos žalos tiesiogiai pareikšti įvykį sukėlusio asmens civilinę atsakomybę apdraudusiai draudimo įmonei, iš draudimo įmonės vietoj realaus ir faktinio turtinio nuostolio kompensacijos, t. y. prieš eismo įvykį buvusios ir apgadintos transporto priemonės vertės skirtumo, taip pat faktiškai jau patirtų pagrįstų remonto išlaidų ir kitų faktiškai jau patirtų pagrįstų išlaidų, patirtų dėl eismo įvykio, gali gauti tik sumą, lygią transporto priemonės būklės, buvusios prieš apgadinimą, atkūrimo išlaidoms, o jei žalos atlyginimo ji reikalautų tiesiogiai iš kaltininko, savo nuožiūra vietoj kompensacijos galėtų reikalauti transporto priemonės būklės atkūrimo iki būklės prieš žalą (o ne tik lėšų šiam tikslui)?

                  3

                  Jei atsakymas į [pirmąjį] klausimą būtų teigiamas, o atsakymas į [antrąjį] klausimą – neigiamas: ar 2009 m. rugsėjo 16 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2009/103/EB dėl motorinių transporto priemonių valdytojų civilinės atsakomybės draudimo ir privalomojo tokios atsakomybės draudimo patikrinimo 18 straipsnis, siejamas su 3 straipsniu, turi būti aiškinamas taip, kad jam prieštarauja nacionalinės teisės nuostatos, pagal kurias draudimo įmonė, į kurią per eismo įvykį apgadintos motorinės transporto priemonės savininkas kreipėsi dėl hipotetinių išlaidų, kurių jis nepatyrė, bet vis dėlto turėtų patirti, jei nuspręstų atkurti transporto priemonės būklę, kurios ji buvo prieš eismo įvykį, apmokėjimo, gali:

                              a)

                              nustatyti sąlygą, kad šis mokėjimas bus atliktas nukentėjusiajai šaliai pateikus pakankamus įrodymus, kad ji iš tikrųjų ketina suremontuoti transporto priemonę konkrečiu būdu pas konkretų mechaniką už konkrečią dalių ir paslaugų kainą – ir perves lėšas už šį remontą tiesiogiai šiam mechanikui (arba remontui reikalingų dalių pardavėjui) su grąžinimo sąlyga, jei nebus pasiektas tikslas, kuriam šios lėšos buvo išmokėtos, o jei ne, tai:

                              b)

                              nustatyti sąlygą, kad šis mokėjimas bus atliktas, jei vartotojas įsipareigos sutartu laiku įrodyti, kad išmokėtas lėšas panaudojo automobilio remontui, arba grąžinti draudimo įmonei, o jei ne, tai:

                              c)

                              išmokėjus šias lėšas, nurodant mokėjimo paskirtį (kaip jas panaudoti), ir pasibaigus reikalingam laikui, per kurį nukentėjusioji šalis galėjo suremontuoti automobilį – pareikalauti iš jos įrodyti, kad lėšos buvo panaudotos remontui, arba jas grąžinti – siekiant pašalinti galimybę nukentėjusiajai šaliai praturtėti patyrus žalą?

                  4.

                  Jei atsakymas į [pirmąjį] klausimą būtų teigiamas, o į [antrąjį] klausimą – neigiamas: ar 2009 m. rugsėjo 16 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2009/103/EB dėl motorinių transporto priemonių valdytojų civilinės atsakomybės draudimo ir privalomojo tokios atsakomybės draudimo patikrinimo 18 straipsnis, siejamas su 3 straipsniu, turi būti aiškinamas taip, kad jam prieštarauja nacionalinės teisės nuostatos, pagal kurias nukentėjusioji šalis – kuri jau nėra apgadinto automobilio savininkė, nes jį pardavė ir už tai gavo pinigų, todėl nebegali suremontuoti šios transporto priemonės – negali reikalauti iš įvykį sukėlusio asmens civilinę atsakomybę apdraudusios draudimo įmonės apmokėti remonto išlaidas, kurių prireiktų norint atkurti apgadintos transporto priemonės būklę, buvusią iki žalos, o jos ieškinys apsiriboja reikalavimu, kad draudimo įmonė kompensuotų realų ir faktinį turtinį nuostolį, t. y. skirtumą tarp prieš eismo įvykį buvusios ir apgadintos transporto priemonės vertės, taip pat faktiškai jau patirtas pagrįstas remonto išlaidas ir kitas faktiškai jau patirtas pagrįstas išlaidas, patirtas dėl eismo įvykio?

         (1)  OL L 263, 2009, p. 11.


title: Byla C-628/21: 2021 m. spalio 11 d. Sąd Okręgowy w Warszawie (Lenkija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje TB

text:
               2022 2 28

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 95/9

      2021 m. spalio 11 d.Sąd Okręgowy w Warszawie (Lenkija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje TB

      (Byla C-628/21)
      (2022/C 95/13)
      Proceso kalba: lenkų

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

         Sąd Okręgowy w Warszawie

         Šalys pagrindinėje byloje

         Pareiškėja: TB

         Kitos šalys: Castorama Polska Sp. z o.o., „Knor“ Sp. z o.o.

         Prejudiciniai klausimai

                  1.

                  Ar 2004 m. balandžio 29 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2004/48/EB dėl intelektinės nuosavybės teisių gynimo (1) 8 straipsnio 1 dalį kartu su šios direktyvos 4 straipsnio 1 dalimi reikia aiškinti kaip apimančią intelektinės nuosavybės teisių apsaugos priemonę, kuria galima pasinaudoti tik tuo atveju, kai vykstant procesui konstatuojama, kad intelektinės nuosavybės teisės priklauso jų turėtojui?
                  – Jei į 1 klausimą būtų atsakyta neigiamai:

                  2.

                  Ar 2004 m. balandžio 29 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2004/48/EB dėl intelektinės nuosavybės teisių gynimo 8 straipsnio 1 dalį kartu su šios direktyvos 4 straipsnio 1 dalimi reikia aiškinti taip, kad pakanka pateikti prima facie įrodymus, jog ši priemonė yra susijusi su egzistuojančiomis intelektinės nuosavybės teisėmis, o ne įrodyti šį faktą, ypač kai prašymas pateikti informaciją apie prekių ar paslaugų kilmę ir platinimo tinklus pateikiamas prieš pareiškiant reikalavimus dėl žalos, patirtos dėl intelektinės nuosavybės teisių pažeidimo, atlyginimo?

         (1)  OL L 157, 2004, p. 45; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 17 sk., 2 t., p. 32.


title: Byla T-263/15 RENV: 2021 m. gruodžio 21 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Gmina Miasto Gdynia ir Port Lotniczy Gdynia-Kosakowo / Komisija (Valstybės pagalba – Oro uosto infrastruktūra – Gdynės ir Kosakovo savivaldybių Gdynės-Kosakovo oro uosto pertvarkymui suteiktas viešasis finansavimas – Sprendimas, kuriuo pagalba pripažįstama nesuderinama su vidaus rinka ir nurodoma ją susigrąžinti – Pranašumas – Rinkos ekonomikos sąlygomis veikiančio privataus ūkio subjekto principas – Poveikis valstybių narių tarpusavio prekybai – Konkurencijos pažeidimas – Susigrąžinimas – Sprendimo atšaukimas – Formalios tyrimo procedūros neatnaujinimas – Suinteresuotųjų šalių procesinės teisės – Teisė į gynybą – Pareiga motyvuoti)

text:
               2022 2 28

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 95/21

      2021 m. gruodžio 21 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Gmina Miasto Gdynia ir Port Lotniczy Gdynia-Kosakowo / Komisija

      (Byla T-263/15 RENV) (1)

      (Valstybės pagalba - Oro uosto infrastruktūra - Gdynės ir Kosakovo savivaldybių Gdynės-Kosakovo oro uosto pertvarkymui suteiktas viešasis finansavimas - Sprendimas, kuriuo pagalba pripažįstama nesuderinama su vidaus rinka ir nurodoma ją susigrąžinti - Pranašumas - Rinkos ekonomikos sąlygomis veikiančio privataus ūkio subjekto principas - Poveikis valstybių narių tarpusavio prekybai - Konkurencijos pažeidimas - Susigrąžinimas - Sprendimo atšaukimas - Formalios tyrimo procedūros neatnaujinimas - Suinteresuotųjų šalių procesinės teisės - Teisė į gynybą - Pareiga motyvuoti)
      (2022/C 95/27)
      Proceso kalba: lenkų

         Šalys

         Ieškovės: Gmina Miasto Gdynia (Lenkija), Port Lotniczy Gdynia-Kosakowo sp. z o.o. (Gdynė, Lenkija), atstovaujamos advokatų T. Koncewicz, M. Le Berre, K. Gruszecka-Spychała ir P. Rosiak

         Atsakovė: Europos Komisija, atstovaujama K. Herrmann, D. Recchia ir S. Noë

         Ieškovių pusėje į bylą įstojusi šalis: Lenkijos Respublika, atstovaujama B. Majczyna, M. Rzotkiewicz ir S. Żyrek

         Dalykas

      SESV 263 straipsniu grindžiamas prašymas panaikinti 2015 m. vasario 26 d. Komisijos sprendimo (ES) 2015/1586 dėl priemonės SA.35388 (13/C) (ex 13/NN ir ex 12/N) – Lenkija – Gdynės-Kosakovo oro uosto pertvarkymas (OL L 250, 2015, p. 165) 2–5 straipsnius.

         Rezoliucinė dalis

                  1.

                  Atmesti ieškinį.

                  2.

                  Gmina Miasto Gdynia ir Port Lotniczy Gdynia-Kosakowo sp. z o.o. padengia savo ir Europos Komisijos patirtas bylinėjimosi išlaidas Teisingumo Teisme nagrinėjant bylą C-56/18 P ir Bendrajame Teisme nagrinėjant bylas T-263/15 ir T-263/15 RENV.

                  3.

                  Lenkijos Respublika padengia savo bylinėjimosi išlaidas.

         (1)  OL C 254, 2015 8 3.


title: Byla T-177/17: 2021 m. gruodžio 21 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje EKETA / Komisija (Arbitražinė išlyga – Sutartis Ask it, sudaryta vykdant šeštąją bendrąją programą – Tinkamos finansuoti išlaidos – Komisijos pateikta debeto aviza dėl avansinių sumų grąžinimo – Laiko apskaitos patikimumas – Interesų konfliktas – Subranga)

text:
               2022 2 28

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 95/22

      2021 m. gruodžio 21 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje EKETA / Komisija

      (Byla T-177/17) (1)

      (Arbitražinė išlyga - Sutartis Ask it, sudaryta vykdant šeštąją bendrąją programą - Tinkamos finansuoti išlaidos - Komisijos pateikta debeto aviza dėl avansinių sumų grąžinimo - Laiko apskaitos patikimumas - Interesų konfliktas - Subranga)
      (2022/C 95/28)
      Proceso kalba: graikų

         Šalys

         Ieškovė: Ethniko Kentro Erevnas kai Technologikis Anaptyxis (EKETA) (Salonikai, Graikija), atstovaujama advokato V. Christianos

         Atsakovė: Europos Komisija, atstovaujama A. Katsimerou, T. Adamopoulos ir J. Estrada de Solà

         Dalykas

      SESV 272 straipsniu pagrįstas prašymas konstatuoti, viena vertus, kad 2016 m. lapkričio 29 d. Komisijos debeto avizoje Nr. 3241615292 pateiktas reikalavimas, pagal kurį ieškovė turėjo jai grąžinti 211 185,95 euro sumą, gautą kaip subsidija studijai tyrimų projekte Ask-it, tiek, kiek susijęs su 89 126,11 euro suma yra nepagrįstas ir, kita vertus, kad ši suma atitinka tinkamas finansuoti išlaidas, kurių ieškovė neprivalo grąžinti.

         Rezoliucinė dalis

                  1.

                  Atmesti ieškinį.

                  2.

                  Priteisti iš Ethniko Kentro Erevnas kai Technologikis Anaptyxis bylinėjimosi išlaidas.

         (1)  OL C 151, 2017 5 15.


title: Byla T-189/17: 2021 m. gruodžio 21 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje EKETA / Komisija (Arbitražinė išlyga – Sutartis Humabio, sudaryta vykdant šeštąją bendrąją programą – Tinkamos finansuoti išlaidos – Komisijos pateikta debeto aviza dėl avansinių sumų grąžinimo – Laiko apskaitos patikimumas – Interesų konfliktas)

text:
               2022 2 28

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 95/23

      2021 m. gruodžio 21 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje EKETA / Komisija

      (Byla T-189/17) (1)

      (Arbitražinė išlyga - Sutartis Humabio, sudaryta vykdant šeštąją bendrąją programą - Tinkamos finansuoti išlaidos - Komisijos pateikta debeto aviza dėl avansinių sumų grąžinimo - Laiko apskaitos patikimumas - Interesų konfliktas)
      (2022/C 95/29)
      Proceso kalba: graikų

         Šalys

         Ieškovė: Ethniko Kentro Erevnas kai Technologikis Anaptyxis (EKETA) (Salonikai, Graikija), atstovaujama advokato V. Christianos

         Atsakovė: Europos Komisija, atstovaujama A. Katsimerou, O. Verheecke, T. Adamopoulos ir J. Estrada de Solà

         Dalykas

      SESV 272 straipsniu pagrįstas prašymas konstatuoti, viena vertus, kad 2016 m. lapkričio 29 d. Komisijos debeto avizoje Nr. 3241615288 pateiktas reikalavimas, pagal kurį ieškovė turėjo jai grąžinti 64 720,19 euro sumą, gautą kaip subsidija studijai tyrimų projekte Humabio, tiek, kiek susijęs su 10 436,36 euro suma yra nepagrįstas ir, kita vertus, kad ši suma atitinka tinkamas finansuoti išlaidas, kurių ieškovė neprivalo grąžinti.

         Rezoliucinė dalis

                  1.

                  Atmesti ieškinį.

                  2.

                  Priteisti iš Ethniko Kentro Erevnas kai Technologikis Anaptyxis bylinėjimosi išlaidas.

         (1)  OL C 151, 2017 5 15.


title: Byla T-190/17: 2021 m. gruodžio 21 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje EKETA / Komisija (Arbitražinė išlyga – Sutartis Cater, sudaryta vykdant šeštąją bendrąją programą – Tinkamos finansuoti išlaidos – Komisijos pateikta debeto aviza dėl avansinių sumų grąžinimo – Laiko apskaitos patikimumas – Interesų konfliktas)

text:
               2022 2 28

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 95/23

      2021 m. gruodžio 21 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje EKETA / Komisija

      (Byla T-190/17) (1)

      (Arbitražinė išlyga - Sutartis Cater, sudaryta vykdant šeštąją bendrąją programą - Tinkamos finansuoti išlaidos - Komisijos pateikta debeto aviza dėl avansinių sumų grąžinimo - Laiko apskaitos patikimumas - Interesų konfliktas)
      (2022/C 95/30)
      Proceso kalba: graikų

         Šalys

         Ieškovė: Ethniko Kentro Erevnas kai Technologikis Anaptyxis (EKETA) (Salonikai, Graikija), atstovaujama advokato V. Christianos

         Atsakovė: Europos Komisija, atstovaujama A. Katsimerou, T. Adamopoulos ir J. Estrada de Solà

         Dalykas

      SESV 272 straipsniu pagrįstas prašymas konstatuoti, viena vertus, kad 2016 m. lapkričio 29 d. Komisijos debeto avizoje Nr. 3241615289 pateiktas reikalavimas, pagal kurį ieškovė turėjo jai grąžinti 172 992,15 euro sumą, gautą kaip subsidija studijai tyrimų projekte Cater, tiek, kiek susijęs su 28 520,08 euro suma yra nepagrįstas ir, kita vertus, kad ši suma atitinka tinkamas finansuoti išlaidas, kurių ieškovė neprivalo grąžinti.

         Rezoliucinė dalis

                  1.

                  Atmesti ieškinį.

                  2.

                  Priteisti iš Ethniko Kentro Erevnas kai Technologikis Anaptyxis bylinėjimosi išlaidas.

         (1)  OL C 151, 2017 5 15.


title: Sujungtos bylos T-721/18 ir T-81/19: 2021 m. gruodžio 21 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Apostolopoulou ir Apostolopoulou-Chrysanthaki / Komisija (Deliktinė atsakomybė – Pagal įvairias Sąjungos programas sudaryti susitarimai dėl dotacijų – Dotaciją gavusios bendrovės padarytas sutarties sąlygų pažeidimas – Tinkamos finansuoti išlaidos – OLAF tyrimas – Bendrovės likvidavimas – Lėšų susigrąžinimas iš tokios bendrovės narių – Priverstinis vykdymas – Komisijos atstovų teiginiai nacionaliniuose teismuose – Atsakovo nustatymas – Formos reikalavimų nesilaikymas – Dalinis nepriimtinumas – Pakankamai aiškus teisės normos, suteikiančios teisių privatiems asmenims, pažeidimas)

text:
               2022 2 28

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 95/24

      2021 m. gruodžio 21 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Apostolopoulou ir Apostolopoulou-Chrysanthaki / Komisija

      (Sujungtos bylos T-721/18 ir T-81/19) (1)

      (Deliktinė atsakomybė - Pagal įvairias Sąjungos programas sudaryti susitarimai dėl dotacijų - Dotaciją gavusios bendrovės padarytas sutarties sąlygų pažeidimas - Tinkamos finansuoti išlaidos - OLAF tyrimas - Bendrovės likvidavimas - Lėšų susigrąžinimas iš tokios bendrovės narių - Priverstinis vykdymas - Komisijos atstovų teiginiai nacionaliniuose teismuose - Atsakovo nustatymas - Formos reikalavimų nesilaikymas - Dalinis nepriimtinumas - Pakankamai aiškus teisės normos, suteikiančios teisių privatiems asmenims, pažeidimas)
      (2022/C 95/31)
      Proceso kalba: graikų

         Šalys

         Ieškovės: Zoï Apostolopoulou (Atėnai, Graikija), Anastasia Apostolopoulou-Chrysanthaki (Atėnai), atstovaujamos advokato D. Gkouskos

         Atsakovė: Europos Komisija, atstovaujama J. Estrada de Solà ir T. Adamopoulos

         Dalykas

      SESV 268 straipsniu grindžiami prašymai atlyginti žalą, kurią ieškovės esą patyrė dėl Komisijos atstovų teiginių, pateiktų per prieštaravimo dėl prieš jas pradėto 2014 m. liepos 16 d. Sprendimo Isotis / Komisija (T-59/11, EU:T:2014:679) ir 2016 m. vasario 4 d. Sprendimo Isotis / Komisija (T-562/13, nepaskelbtas Rink., EU:T:2016:63) priverstinio vykdymo procedūrą, vykusią Protodikeio Athinon (Atėnų pirmosios instancijos teismas, Graikija) ir Efeteio Athinon (Atėnų apeliacinis teismas, Graikija).

         Rezoliucinė dalis

                  1.

                  Atmesti ieškinius.

                  2.

                  Zoï Apostolopoulou ir Anastasia Apostolopoulou-Chrysanthaki padengia bylinėjimosi išlaidas.

         (1)  OL C 54, 2019 2 11.


title: Byla T-158/19: 2021 m. gruodžio 15 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Breyer / REA (Galimybė susipažinti su dokumentais – Reglamentas (EB) Nr. 1049/2001 – Bendroji mokslinių tyrimų ir inovacijų programa „Horizontas 2020“ (2014 – 2020 m.) – Reglamentas (ES) Nr. 1290/2013 – Mokslinio projekto „iBorderCtrl: Intelligent Portable Border Control System“ dokumentai – Išimtis, susijusi su trečiojo asmens komercinių interesų apsauga – Atsisakymas iš dalies suteikti prieigą – Viršesnis viešasis interesas)

text:
               2022 2 28

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 95/24

      2021 m. gruodžio 15 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Breyer / REA

      (Byla T-158/19) (1)

      (Galimybė susipažinti su dokumentais - Reglamentas (EB) Nr. 1049/2001 - Bendroji mokslinių tyrimų ir inovacijų programa „Horizontas 2020“ (2014 – 2020 m.) - Reglamentas (ES) Nr. 1290/2013 - Mokslinio projekto „iBorderCtrl: Intelligent Portable Border Control System“ dokumentai - Išimtis, susijusi su trečiojo asmens komercinių interesų apsauga - Atsisakymas iš dalies suteikti prieigą - Viršesnis viešasis interesas)
      (2022/C 95/32)
      Proceso kalba: vokiečių

         Šalys

         Ieškovas: Patrick Breyer (Kylis, Vokietija), atstovaujamas avocat J. Breyer

         Atsakovė: Europos mokslinių tyrimų vykdomoji įstaiga (REA), atstovaujama S. Payan-Lagrou ir V. Canetti, padedamų avocats R. van der Hout ir C. Wagner

         Dalykas

      SESV 263 straipsniu grindžiamas prašymas panaikinti 2019 m. sausio 17 d. REA sprendimą [ARES (2019) 266593] dėl galimybės iš dalies susipažinti su dokumentais

         Rezoliucinė dalis

                  1.

                  Panaikinti 2019 m. sausio 17 d. Europos mokslinių tyrimų vykdomosios įstaigos (REA) sprendimą [ARES (2019) 266593] tiek, kiek, pirma, REA nepriėmė sprendimo dėl Patrick Breyer prašymo suteikti galimybę susipažinti su projekto „iBorderCtrl“ patvirtinimo dokumentais ir, antra, atsisakė suteikti galimybę visa apimtimi susipažinti su dokumentu D 1.3, iš dalies susipažinti su dokumentais D 1.1, D 1.2, D 2.1, D 2.2, D 2.3 ir plačiau susipažinti su dokumentais D 3.1, D 7.3 ir D 7.8, nes šiuose dokumentuose buvo informacijos, kuriai netaikoma 2001 m. gegužės 30 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (EB) Nr. 1049/2001 dėl galimybės visuomenei susipažinti su Europos Parlamento, Tarybos ir Komisijos dokumentais 4 straipsnio 2 dalies pirmoje įtraukoje nurodyta išimtis.

                  2.

                  Atmesti likusią ieškinio dalį.

                  3.

                  P. Breyer padengia savo išlaidas, susijusias su savo 2021 m. kovo 23 d. laiško pateikimu, ir REA dėl 2021 m. gegužės 20 d. pastabų pateikimo patirtas išlaidas.

                  4.

                  P. Breyer padengia pusę kitų savo išlaidų, nesusijusių su jo 2021 m. kovo 23 d. laiško pateikimu.

                  5.

                  REA padengia savo bylinėjimosi išlaidas, išskyrus susijusias su 2021 m. gegužės 20 d. pastabų pateikimu, ir pusę P. Breyer patirtų išlaidų, nesusijusių su jo 2021 m. kovo 23 d. laiško pateikimu.

         (1)  OL C 206, 2019 6 17.