title: Sujungtos bylos C-165/09–C-167/09: 2011 m. gegužės 26 d. Teisingumo Teismo (pirmoji kolegija) sprendimas byloje ( Raad van State (Nyderlandai) prašymai priimti prejudicinį sprendimą) Stichting Natuur en Milieu ir kt. (C-165/09) prieš College van Gedeputeerde Staten van Groningen, Stichting Natuur en Milieu ir kt. (C-166/09) prieš College van Gedeputeerde Staten van Zuid-Holland, Stichting Natuur en Milieu ir kt. (C-167/09) prieš College van Gedeputeerde Staten van Zuid-Holland (Aplinka — Direktyva 2008/1/EB — Jėgainės statybos ir eksploatavimo leidimas — Direktyva 2001/81/EB — Tam tikrų atmosferos teršalų išmetimo nacionalinės ribos — Valstybių narių galios pereinamuoju laikotarpiu — Tiesioginis veikimas)

text:
               16.7.2011

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 211/4

         2011 m. gegužės 26 d. Teisingumo Teismo (pirmoji kolegija) sprendimas byloje (Raad van State (Nyderlandai) prašymai priimti prejudicinį sprendimą) Stichting Natuur en Milieu ir kt. (C-165/09) prieš College van Gedeputeerde Staten van Groningen, Stichting Natuur en Milieu ir kt. (C-166/09) prieš College van Gedeputeerde Staten van Zuid-Holland, Stichting Natuur en Milieu ir kt. (C-167/09) prieš College van Gedeputeerde Staten van Zuid-Holland

   (Sujungtos bylos C-165/09–C-167/09) (1)

   (Aplinka - Direktyva 2008/1/EB - Jėgainės statybos ir eksploatavimo leidimas - Direktyva 2001/81/EB - Tam tikrų atmosferos teršalų išmetimo nacionalinės ribos - Valstybių narių galios pereinamuoju laikotarpiu - Tiesioginis veikimas)
   2011/C 211/06
   Proceso kalba: olandų

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Raad van State

      Šalys pagrindinėje byloje

      Ieškovai: Stichting Natuur en Milieu, Stichting Greenpeace Nederland, B. Meijer, E. Zwaag, F. Pals (C-165/09), Stichting Natuur en Milieu, Stichting Zuid-Hollandse Milieufederatie, Stichting Greenpeace Nederland, Vereniging van Verontruste Burgers van Voorne (C-166/09), Stichting Natuur en Milieu, Stichting Zuid-Hollandse Milieufederatie, Stichting Greenpeace Nederland, Vereniging van Verontruste Burgers van Voorne (C-167/09)

      Atsakovės: College van Gedeputeerde Staten van Groningen (C-165/09), College van Gedeputeerde Staten van Zuid-Holland (C-166/09 ir C-167/09)

      dalyvaujant: RWE Eemshaven Holding BV, anksčiau — RWE Power AG (C-165/09), Electrabel Nederland NV (C-166/09), College van Burgemeester en Wethouders Rotterdam (C-166/09 ir C-167/09), E.On Benelux NV (C-167/09)

      Dalykas

   Prašymai priimti prejudicinį sprendimą — Raad van State — 1996 m. rugsėjo 24 d. Tarybos direktyvos 96/61/EB dėl taršos integruotos prevencijos ir kontrolės (OL L 257, p. 26; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 15 sk., 3 t., p. 80), dabar — 2008 m. sausio 15 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2008/1/EB dėl taršos integruotos prevencijos ir kontrolės (kodifikuota redakcija) (OL L 24, p. 8), 9 straipsnio ir 2001 m. spalio 23 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2001/81/EB dėl tam tikrų atmosferos teršalų išmetimo nacionalinių ribų (OL L 309, p. 22; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 15 sk., 6 t., p. 320) 4 straipsnio 1 dalies aiškinimas — Prašymas išduoti leidimą pagal aplinkos apsaugą reglamentuojančius teisės aktus — Kompetentingos valdžios institucijos sprendimas — Valstybių narių įsipareigojimai laikotarpiu tarp direktyvos perkėlimo termino ir Direktyvos 2001/81 4 straipsnio 1 dalyje numatytos datos, kuri yra vėlesnė nei jos perkėlimo terminas — Jėgainė

      Rezoliucinė dalis

               1.

               Pirminės redakcijos 1996 m. rugsėjo 24 d. Tarybos direktyvos 96/61/EB dėl taršos integruotos prevencijos ir kontrolės bei šios direktyvos redakcijos, kodifikuotos 2008 m. sausio 15 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2008/1/EB dėl taršos integruotos prevencijos ir kontrolės, 9 straipsnio 1, 3 ir 4 dalys turi būti aiškinamos taip: išduodamos tokį aplinkosaugos leidimą statyti ir eksploatuoti pramonės įrenginį, kaip nagrinėjamieji pagrindinėse bylose, valstybės narės neprivalo atsižvelgti į 2001 m. spalio 23 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2001/81/EB dėl tam tikrų atmosferos teršalų išmetimo nacionalinių ribų nustatytas SO2 ir NOx išmetimo nacionalines ribas kaip į vieną šio leidimo išdavimo sąlygų, tačiau turi laikytis iš Direktyvos 2001/81 kylančio įsipareigojimo įgyvendinant nacionalines programas priimti arba planuoti tinkamą bei nuoseklią politiką ir priemones, galinčias visų pirma sumažinti šių teršalų išmetimą iki kiekių, vėliausiai 2010 m. pabaigoje neviršijančių šios direktyvos I priede nurodytų ribų.

               2.

               Direktyvos 2001/81 4 straipsnyje numatytu pereinamuoju laikotarpiu, nuo 2002 m. lapkričio 27 d. iki 2010 m. gruodžio 31 d.:

                           —

                           ESS 4 straipsnio 3 dalimi, SESV 288 straipsnio 3 dalimi ir Direktyva 2001/81 valstybės narės įpareigojamos susilaikyti nuo nuostatų, kurios gali rimtai trukdyti pasiekti šioje direktyvoje nurodytą rezultatą, priėmimo,

                           —

                           tai, kad valstybės narės priima konkrečią, tik SO2 ir NOx šaltiniui skirtą priemonę, atrodo, negali rimtai trukdyti pasiekti Direktyvoje 2001/81 nurodytą rezultatą. Nacionalinis teismas turi patikrinti, ar taip yra kiekvieno iš sprendimų išduoti tokį aplinkosaugos leidimą statyti ir eksploatuoti pramonės įrenginį, kaip nagrinėjamieji pagrindinėse bylose, atveju,

                           —

                           SESV 288 straipsnio 3 dalimi ir Direktyvos 2001/81 6 straipsniu, 7 straipsnio 1 ir 2 dalimis, taip pat 8 straipsnio 1 ir 2 dalimis valstybėms narėms nustatoma pareiga, pirma, parengti, atnaujinti ir peržiūrėti, jei reikia, nacionalines SO2 ir NOx išmetimo laipsniško sumažinimo programas, su kuriomis jos privalo leisti susipažinti visuomenei ir atitinkamoms organizacijoms pateikdamos aiškią, suprantamą ir lengvai prieinamą informaciją ir kurias per nustatytus terminus jos privalo pateikti Komisijai, ir, antra, parengti ir kasmet atnaujinti minėtų išmetamų teršalų apskaitą bei jų 2010 m. nacionalines prognozes, kurias jos per nustatytus terminus privalo pateikti Komisijai ir Europos aplinkos agentūrai,

                           —

                           SESV 288 straipsnio 3 dalimi ir pačia Direktyva 2001/81 valstybės narės neįpareigojamos nei atsisakyti išduoti tokį aplinkosaugos leidimą statyti ir eksploatuoti pramonės įrenginį, kaip nagrinėjamieji pagrindinėse bylose, ar apriboti jo išdavimo, nei patvirtinti konkrečių kompensacinių priemonių dėl kiekvieno tokio išduoto leidimo, net jei būtų viršytos SO2 ir NOx išmetimo nacionalinės ribos arba kiltų tokio viršijimo grėsmė.

               3.

               Direktyvos 2001/81 4 straipsnis nėra besąlyginis ir pakankamai tikslus, kad privatūs asmenys galėtų juo remtis nacionaliniuose teismuose prieš 2010 m. gruodžio 31 d.
               Direktyvos 2001/81 6 straipsniu privatiems asmenims, su kuriais aktas yra tiesiogiai susijęs, suteikiamos teisės, kuriomis galima remtis nacionaliniuose teismuose reikalaujant, kad pereinamuoju laikotarpiu, nuo 2002 m. lapkričio 27 d. iki 2010 m. gruodžio 31 d., valstybės narės, vykdydamos nacionalines programas, priimtų arba planuotų tinkamą bei nuoseklią politiką ir priemones, galinčias sumažinti nurodytų teršalų išmetimą tiek, kad vėliausiai 2010 m. pabaigoje būtų laikomasi šios direktyvos I priede numatytų nacionalinių ribų, ir leistų visuomenei bei atitinkamoms organizacijoms naudotis šiuo tikslu parengtomis programomis, pateikdamos aiškią, suprantamą ir lengvai prieinamą informaciją.

      (1)  OL C 193, 2009 8 15.


title: Byla C-12/11: 2011 m. sausio 10 d. Dublin Metropolitan District Court (Airija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Danise McDonagh prieš Ryanair Ltd

text:
               12.3.2011

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 80/14

         2011 m. sausio 10 d.Dublin Metropolitan District Court (Airija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Danise McDonagh prieš Ryanair Ltd

   (Byla C-12/11)
   2011/C 80/27
   Proceso kalba: anglų

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Dublin Metropolitan District Court

      Šalys pagrindinėje byloje

      Ieškovė: Danise McDonagh

      Atsakovė: Ryanair Ltd

      Prejudiciniai klausimai

               1.

               Ar tokių aplinkybių, kaip Europos oro erdvės uždarymas išsiveržus Eyjafjallajökull ugnikalniui Islandijoje, dėl ko daug kur ir ilgai buvo sutrikdytos kelionės oro transportu, yra ypatingesnės nei „ypatingos aplinkybės“ pagal Reglamente 261/2004 (1) pavartotus žodžius?

               2.

               Jei į 1 klausimą atsakyta teigiamai, ar šiomis aplinkybėmis netaikoma su 5 ir 9 straipsniuose numatyta pareiga rūpintis susijusi atsakomybė? Jei į 2 klausimą atsakyta neigiamai, ar 5 ir 9 straipsniai negalioja tiek, kiek juose pažeidžiami proporcingumo bei nediskriminavimo principai, Monrealio konvencijoje įtvirtintas „reikiamos interesų pusiausvyros“ principas ir Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijos 16 bei 17 straipsniai?

               3.

               Ar 5 ir 9 straipsniuose įtvirtinta pareiga rūpintis turi būti aiškinama lyg ji turėtų numanomas, pavyzdžiui, galiojimo laike ir (ar) piniginio dydžio, ribas, kai skrydis atšaukiamas dėl „ypatingų aplinkybių“?

               4.

               Jei į 4 klausimą atsakyta neigiamai, ar 5 ir 9 straipsniai negalioja, nes juose pažeidžiami proporcingumo bei nediskriminavimo principai, Monrealio konvencijoje įtvirtintas „reikiamos interesų pusiausvyros“ principas ir Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijos 16 bei 17 straipsniai?

      (1)  2004 m. vasario 11 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (EB) Nr. 261/2004, nustatantis bendras kompensavimo ir pagalbos keleiviams taisykles atsisakymo vežti ir skrydžių atšaukimo arba atidėjimo ilgam laikui atveju, panaikinantis Reglamentą (EEB) Nr. 295/91 (tekstas svarbus EEE) (OL L 46, p. 1; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 7 sk., 8 t., p. 10).


title: Sujungtos bylos C-72/10 ir C-77/10: 2012 m. vasario 16 d. Teisingumo Teismo (ketvirtoji kolegija) sprendimas ( Corte suprema di cassazione (Italija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) baudžiamojoje byloje prieš Marcello Costa (C-72/10), Ugo Cifone (C-77/10) (Įsisteigimo laisvė — Laisvė teikti paslaugas — Azartiniai lošimai — Lažybų dėl sporto renginių įmokų rinkimas — Reikalavimas gauti koncesiją — Sąjungos teisės pažeidimo suteikiant koncesijas padariniai — 16300 papildomų koncesijų suteikimas — Vienodo požiūrio principas ir skaidrumo reikalavimas — Teisinio saugumo principas — Ankstesnių koncesininkų apsauga — Nacionalinės teisės aktai — Privalomi minimalūs atstumai tarp lažybų įmokų rinkimo punktų — Priimtinumas — Į veiklą, kuriai suteikiama koncesija, panaši tarpvalstybinė veikla — Nacionalinės teisės aktu nustatytas draudimas — Priimtinumas)

text:
               31.3.2012

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 98/4

         2012 m. vasario 16 d. Teisingumo Teismo (ketvirtoji kolegija) sprendimas (Corte suprema di cassazione (Italija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) baudžiamojoje byloje prieš Marcello Costa (C-72/10), Ugo Cifone (C-77/10)
   (Sujungtos bylos C-72/10 ir C-77/10) (1)

   (Įsisteigimo laisvė - Laisvė teikti paslaugas - Azartiniai lošimai - Lažybų dėl sporto renginių įmokų rinkimas - Reikalavimas gauti koncesiją - Sąjungos teisės pažeidimo suteikiant koncesijas padariniai - 16 300 papildomų koncesijų suteikimas - Vienodo požiūrio principas ir skaidrumo reikalavimas - Teisinio saugumo principas - Ankstesnių koncesininkų apsauga - Nacionalinės teisės aktai - Privalomi minimalūs atstumai tarp lažybų įmokų rinkimo punktų - Priimtinumas - Į veiklą, kuriai suteikiama koncesija, panaši tarpvalstybinė veikla - Nacionalinės teisės aktu nustatytas draudimas - Priimtinumas)
   2012/C 98/05
   Proceso kalba: italų

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Corte suprema di cassazione

      Šalys pagrindinėje baudžiamojoje byloje

   Marcello Costa (C-72/10), Ugo Cifone (C-77/10)

      Dalykas

   Prašymas priimti prejudicinį sprendimą — Corte suprema di cassazione — Laisvas asmenų judėjimas — Įsisteigimo laisvė — Laisvė teikti paslaugas — Lažybų įmokų rinkimo veikla — Nacionalinės teisės aktai, kuriuose nustatytas reikalavimas turėti leidimą ir visuomenės saugumo licenciją tokiai veiklai vykdyti — Užtikrinama teisės subjektų, kuriems remiantis procedūra, kurioje kai kuriems to paties sektoriaus operatoriams buvo neteisėtai uždrausta dalyvauti, buvo suteikti leidimai ir licencijos, apsauga — Atitiktis EB 43 ir 49 straipsniams.

      Rezoliucinė dalis

               1.

               EB 43 ir 49 straipsniai, taip pat vienodo požiūrio ir veiksmingumo principai turi būti aiškinami taip, kad pagal juos valstybei narei, kuri pažeisdama Sąjungos teisę tam tikrai kategorijai subjektų nusprendė nesuteikti koncesijų vykdyti ūkinę veiklą ir stengėsi ištaisyti šį pažeidimą paskelbusi konkursą dėl didelio skaičiaus naujų koncesijų suteikimo, draudžiama ginti jau esančių subjektų komercines pozicijas ir, be kita ko, nustatyti minimalius atstumus tarp naujų ir jau esančių koncesininkų punktų.

               2.

               EB 43 ir 49 straipsnius reikia aiškinti taip, kad pagal juos draudžiama taikyti sankcijas už organizuotą lažybų įmokų rinkimo veiklą be koncesijos ar policijos leidimo asmenims, susijusiems su subjektu, kuriam pažeidžiant Sąjungos teisę buvo uždrausta dalyvauti ankstesniame konkurse, net ir po naujo konkurso, kuriuo buvo siekiama ištaisyti šį Sąjungos teisės pažeidimą, nes minėtas konkursas ir po jo suteiktos naujos koncesijos iš tikrųjų neištaisė padėties, susidariusios uždraudus subjektui dalyvauti ankstesniame konkurse.

               3.

               Iš EB 43 ir 49 straipsnių, vienodo požiūrio principo, skaidrumo reikalavimo ir teisinio saugumo principo matyti, kad konkurso, kaip antai nagrinėjamas pagrindinėse bylose, sąlygos ir taisyklės, taip pat nuostatos dėl pagal tokio konkurso rezultatus suteiktų koncesijų panaikinimo, kaip antai nurodytos Valstybės monopolių autonominės administracijos ir konkurso laimėtojo, gavusio koncesiją su kitais nei žirgų lenktynės renginiais susijusiems azartiniams lošimams, sutarties projekto 23 straipsnio 2 dalies a punkte ir 3 dalyje, turi būti suformuluotos aiškiai, tiksliai ir nedviprasmiškai, o prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas turi tai patikrinti.

      (1)  OL C 100, 2010 4 17.


title: Byla C-13/12 P: 2013 m. lapkričio 28 d. Teisingumo Teismo (antroji kolegija) sprendimas byloje Chelyabinsk electrometallurgical integrated plant OAO (CHEMK), Kuzneckie ferrosplavy OAO (KF) prieš Europos Sąjungos Tarybą, Europos Komisiją (Apeliacinis skundas — Dempingas — Reglamentas (EB) Nr. 172/2008 — Kinijos, Egipto, Kazachstano, buvusiosios Jugoslavijos Respublikos Makedonijos ir Rusijos kilmės ferosilicio importas — Reglamentas (EB) Nr. 384/96 — 2 straipsnio 9 dalis — Eksporto kaina — 3 straipsnio 5 ir 6 dalys — Žalos nustatymas — 6 straipsnio 7 dalis — Tyrimas — 8 straipsnio 4 dalis — Pasiūlymas dėl įsipareigojimų — Nekonfidenciali versija — 20 straipsnio 1 dalis — Šalių pateikta informacija — Europos Bendrijų bei jų valstybių narių ir buvusiosios Jugoslavijos Respublikos Makedonijos stabilizacijos ir asociacijos susitarimas)

text:
               15.2.2014

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 45/7

         2013 m. lapkričio 28 d. Teisingumo Teismo (antroji kolegija) sprendimas byloje Chelyabinsk electrometallurgical integrated plant OAO (CHEMK), Kuzneckie ferrosplavy OAO (KF) prieš Europos Sąjungos Tarybą, Europos Komisiją

   (Byla C-13/12 P) (1)

   (Apeliacinis skundas - Dempingas - Reglamentas (EB) Nr. 172/2008 - Kinijos, Egipto, Kazachstano, buvusiosios Jugoslavijos Respublikos Makedonijos ir Rusijos kilmės ferosilicio importas - Reglamentas (EB) Nr. 384/96 - 2 straipsnio 9 dalis - Eksporto kaina - 3 straipsnio 5 ir 6 dalys - Žalos nustatymas - 6 straipsnio 7 dalis - Tyrimas - 8 straipsnio 4 dalis - Pasiūlymas dėl įsipareigojimų - Nekonfidenciali versija - 20 straipsnio 1 dalis - Šalių pateikta informacija - Europos Bendrijų bei jų valstybių narių ir buvusiosios Jugoslavijos Respublikos Makedonijos stabilizacijos ir asociacijos susitarimas)
   2014/C 45/13
   Proceso kalba: anglų

      Šalys

      Apeliantės: Chelyabinsk electrometallurgical integrated plant OAO (CHEMK), Kuzneckie ferrosplavy OAO (KF), atstovaujamos advocaat P. Vander Schueren, advokato N. Mizulin

      Kitos proceso šalys: Europos Sąjungos Taryba, atstovaujama J.-P. Hix, padedamo Rechtsanwalt G. Berrisch ir baristerio N. Chesaites; Europos Komisija, atstovaujama H. van Vliet ir M. França

      Dalykas

   Apeliacinis skundas dėl 2011 m. spalio 25 d. Bendrojo Teismo (antroji kolegija) sprendimo CHEMK ir KF prieš Tarybą (T-190/08), kuriuo Bendrasis Teismas atmetė ieškinį, kuriuo prašoma iš dalies panaikinti 2008 m. vasario 25 d. Tarybos reglamentą (EB) Nr. 172/2008, nustatantį galutinį antidempingo muitą ir galutinai surenkantį laikinąjį muitą, nustatytą importuojamam Kinijos Liaudies Respublikos, Egipto, Kazachstano, Buvusiosios Jugoslavijos Respublikos Makedonijos ir Rusijos kilmės ferosiliciui (OL L 55, p. 6), ir, nepatenkinus pirmojo reikalavimo, panaikinti 2008 m. vasario 28 d. Komisijos sprendimą atmesti ieškovių prašymą sustabdyti ginčijamu reglamentu nustatyto antidempingo muito taikymą

      Rezoliucinė dalis

               1.

               Atmesti apeliacinį skundą.

               2.

               Chelyabinsk electrometallurgical integrated plant OAO (CHEMK) ir Kuzneckie ferrosplavy OAO (KF) padengia šiame procese patirtas bylinėjimosi išlaidas.

               3.

               Europos Komisija padengia savo bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 65, 2012 3 3.


title: Byla C-54/17: 2017 m. vasario 1 d. Consiglio di Stato (Italija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Autorità Garante della Concorrenza e del Mercato/Wind Telecomunicazioni SpA

text:
               24.7.2017

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 239/19

         2017 m. vasario 1 d.Consiglio di Stato (Italija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Autorità Garante della Concorrenza e del Mercato/Wind Telecomunicazioni SpA

   (Byla C-54/17)
   (2017/C 239/26)
   Proceso kalba: italų

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Consiglio di Stato

      Šalys pagrindinėje byloje

      Ieškovė: Autorità Garante della Concorrenza e del Mercato

      Atsakovė: Wind Telecomunicazioni SpA

      Prejudiciniai klausimai
       (1)

               1.

               „Ar 2005 m. gegužės 11 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2005/29/EB (2) 8 ir 9 straipsniais draudžiamas atitinkamų nacionalinių teisės normų, kuriomis direktyva perkeliama į nacionalinę teisę (atitinkamai Codice del consumo (Vartotojų teisių kodeksas) 24 ir 25 straipsnių) išaiškinimas, pagal kurį „pernelyg didele įtaka“ ir todėl „agresyvia komercine veikla“, kuria siekiama „žymiai“ apriboti vidutinio vartotojo pasirinkimo laisvę arba elgesį, laikomas telefoninio ryšio operatoriaus elgesys, kai neinformuojama apie konkrečių telefoninio ryšio paslaugų (pavyzdžiui, interneto arba atsakinėjimo į telefono skambučius paslauga) įdiegimą ir ypač tais atvejais, kai minėtas telefoninio ryšio operatorius vėliau neatlieka jokių kitų veiksmų;

               2.

               ar Direktyvos 2005/29/EB <…> I priedo 29 punktas turi būti aiškinamas taip, kad „neužsakytų prekių ar paslaugų pardavinėjimas“ yra tada, kai mobilaus telefoninio ryšio operatorius reikalauja, kad jo klientas atlygintų už atsakinėjimo į telefono skambučius ir interneto paslaugas esant situacijai, kuriai būdingi tokie požymiai:

                           —

                           sutartyje dėl telefoninio ryšio teikimo telefoninio ryšio operatorius tinkamai neinformavo vartotojo apie tai, kad SIM kortelėje yra įdiegtos atsakinėjimo į telefono skambučius ir interneto paslaugos, todėl vartotojas gali potencialiai minėtomis paslaugomis naudotis neatlikdamas nustatymo ad hoc (setting) operacijos;

                           —

                           tačiau tam, kad galėtų veiksmingai naudotis tokiomis paslaugomis, vartotojas turi atlikti būtinas operacijas (pavyzdžiui, surinkti atsakinėjimo į telefono skambučius numerį arba atlikti interneto ryšį aktyvuojančias komandas);

                           —

                           nesiskundžiama nei techninėmis ir operatyvinėmis priemonėmis, kurių pagalba vartotojas konkrečiai naudojasi paslaugomis, nei informacija, susijusia su tokiomis priemonėmis ir pačių paslaugų kaina; operatorius kaltinamas tik tuo, kad neinformavo apie paslaugų įdiegimą SIM kortelėje;

               3.

               ar su „bendrosios“ Direktyvos 2005/29/EB tikslu užtikrinti „tinklų saugumą“ siekiant apsaugoti vartotojus ir tos pačios Direktyvos 2005/28/EB 10 konstatuojamąja dalimi bei 3 straipsnio 4 dalimi suderinama nacionalinės teisės nuostata, pagal kurią konkrečių pareigų apsaugoti vartotojus, numatytų sektoriaus Direktyvoje 2002/22/EB (3), laikymosi vertinimas atliekamas pagal bendrąją Direktyvą 2005/29/EB dėl nesąžiningos įmonių komercinės veiklos, ir dėl to kompetentingai tarnybai neleidžiama skirti sankcijos už sektoriaus teisės normų pažeidimą visais atvejais, kai tokiam pažeidimui būdingi požymiai, dėl kurių jie galėtų būti laikomi nesąžininga komercine veikla;

               4.

               ar Direktyvos 2005/29/EB 3 straipsnio 4 dalyje numatytas specialios teisės normos taikymo principas turi būti aiškinamas kaip principas, kuriuo reglamentuojamas teisės aktų sistemų (bendrųjų teisės aktų sistemos ir sektoriaus teisės aktų sistemos) santykis arba teisės normų (bendrųjų teisės normų ir specialiųjų teisės normų) santykis, arba tarnybų, atsakingų už atitinkamų sektorių reguliavimą ir priežiūrą, santykis;

               5.

               ar Direktyvos 2005/29/EB 3 straipsnio 4 dalyje esanti sąvoka „prieštarauja“ gali būti taikoma tik tais atvejais, kai radikaliai skiriasi teisės aktų, susijusių su nesąžininga komercine veikla, nuostatos ir kitos Europos Sąjungos teisės normos, kuriomis reglamentuojami konkretūs sektoriaus komercinės veiklos aspektai, o gal pakanka, kad nagrinėjamose normose būtų įtvirtintos taisyklės, kurios skirtųsi nuo teisės normų, susijusių su nesąžininga komercine veikla konkrečiame sektoriuje, ir dėl to konkrečiu atveju atsirastų teisės normų kolizija (Normenkollision);

               6.

               Ar Direktyvos 2005/29/EB 3 straipsnio 4 dalyje pateikta Bendrijos taisyklių sąvoka susijusi tik su Europos Sąjungos reglamentuose ir direktyvose įtvirtintomis nuostatomis ir jas perkeliančiomis nuostatomis, o gal ji apima ir Europos Sąjungos teisės principus perkeliančias teisės aktų nuostatas;

               7.

               Ar specialiosios nuostatos taikymo principu, įtvirtintu Direktyvos 2005/29/EB 10 konstatuojamojoje dalyje ir 3 straipsnio 4 dalyje, ir Direktyvos 2002/22/EB 20 ir 21 straipsniais bei Direktyvos 2002/21/EB (4) 3 ir 4 straipsniais draudžiama atitinkamas nacionalines perkeliančias nuostatas aiškinti taip, kad reglamentuojamame sektoriuje, kurio teisės normos apima vartotojų apsaugos taisykles ir suteikia reglamentavimo ir sankcijų skyrimo įgaliojimus sektoriuje veikiančiai tarnybai, elgesiui, kuris gali būti laikomas „agresyvia veikla“, kaip tai suprantama pagal Direktyvos 2005/29/EB 8 ir 9 straipsnius, arba „bet kuriuo atveju agresyvia“, kaip tai suprantama pagal Direktyvos 2005/29/EB I priedą, visada turi būti taikoma bendrosios teisės normos, susijusios su nesąžininga veikla, net jeigu yra sektoriaus teisės normų, priimtų siekiant apsaugoti vartotojus ir pagrįstų Sąjungos teisės nuostatomis, kuriomis išsamiai reglamentuojama ta pati „agresyvi veikla“ ir „bet kuriuo atveju agresyvi“ arba „nesąžininga veikla“.

      (1)  (Pastaba: šioje santraukoje prejudiciniai klausimai išdėstyti taikant tęstinę numeraciją, kuri skiriasi nuo numeracijos nutartyje dėl prašymo priimti prejudicinį sprendimą, kurioje buvo pateiktos dvi klausimų grupės netaikant tęstinės numeracijos).

      (2)  2005 m. gegužės 11 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2005/29/EB dėl nesąžiningos įmonių komercinės veiklos vartotojų atžvilgiu vidaus rinkoje ir iš dalies keičianti Tarybos direktyvą 84/450/EEB, Europos Parlamento ir Tarybos direktyvas 97/7/EB, 98/27/EB bei 2002/65/EB ir Europos Parlamento ir Tarybos reglamentą (EB) Nr. 2006/2004 („Nesąžiningos komercinės veiklos direktyva“) (OL L 149, p. 22).

      (3)  2002 m. kovo 7 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2002/22/EB dėl universaliųjų paslaugų ir paslaugų gavėjų teisių, susijusių su elektroninių ryšių tinklais ir paslaugomis (Universaliųjų paslaugų Direktyva) (OL L 108, p. 51; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 13 sk., 29 t., p. 367).

      (4)  2002 m. kovo 7 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2002/21/EB dėl elektroninių ryšių tinklų ir paslaugų bendrosios reguliavimo sistemos (Pagrindų Direktyva) (OL L 108, p. 33; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 13 sk., 29 t., p. 349).


title: Byla C-280/09: 2009 m. liepos 22 d. pareikštas ieškinys byloje Europos Bendrijų Komisija prieš Portugalijos Respubliką

text:
               24.10.2009

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 256/7

         2009 m. liepos 22 d. pareikštas ieškinys byloje Europos Bendrijų Komisija prieš Portugalijos Respubliką
   (Byla C-280/09)
   2009/C 256/13
   Proceso kalba: portugalų

      Šalys

      Ieškovė: Europos Bendrijų Komisija, atstovaujama P. Oliver ir G. Braga da Cruz

      Atsakovė: Portugalijos Respublika

      Ieškovės reikalavimai

               —

               Pripažinti, kad nepriėmusi nacionalinių priemonių, būtinų įgyvendinti 2004 m. vasario 11 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (EB) Nr. 273/2004 dėl narkotinių medžiagų pirmtakų (prekursorių) (1) 10 ir 12 straipsnius, bei apie jas nepranešusi pagal to paties reglamento 16 straipsnį ir nepriėmusi nacionalinių priemonių, būtinų įgyvendinti 2004 m. gruodžio 22 d. Tarybos reglamento (EB) Nr. 111/2005, nustatančio prekybos narkotinių ir psichotropinių medžiagų pirmtakais (prekursoriais) tarp Bendrijos ir trečiųjų šalių stebėsenos taisykles (2), 26 straipsnio 3 dalį ir 31 straipsnį, Portugalijos Respublika neįvykdė įsipareigojimų pagal nurodytus Reglamentą Nr. 273/2004 ir Reglamentą Nr. 111/2005.

               —

               Priteisti iš Portugalijos Respublikos bylinėjimosi išlaidas.

      Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

   Reglamentas Nr. 273/2004 įsigaliojo 2005 m. rugpjūčio 18 dieną. Reglamentas Nr. 111/2005 įsigaliojo 2005 m. vasario 15 d., o taikomas nuo 2005 m. rugpjūčio 18 dienos.
   Kadangi Komisija negavo jokio pranešimo apie Portugalijos Respublikos priimtas priemones, skirtas įgyvendinti minėtas nurodytų dviejų reglamentų nuostatas, ir neturi jokios kitos informacijos, leidžiančios padaryti išvadą, jog buvo priimtos būtinos priemonės, ji daro prielaidą, kad Portugalijos Respublika šių priemonių dar nepriėmė ir taip neįvykdė įsipareigojimų pagal nurodytus reglamentus.

      (1)  OL L 47, p. 1; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 15 sk., 8 t., p. 46.

      (2)  OL L 22, p. 1


title: Byla T-216/06 2006 m. rugpjūčio 16 d. pareikštas ieškinys byloje Lucite International ir Lucite International UK prieš Europos Bendrijų Komisiją

text:
               30.9.2006

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 237/12

         2006 m. rugpjūčio 16 d. pareikštas ieškinys byloje Lucite International ir Lucite International UK prieš Europos Bendrijų Komisiją

   (Byla T-216/06)
   (2006/C 237/21)
   Proceso kalba: anglų
   Šalys

      Ieškovės: Lucite International Ltd (Hampshire, Jungtinė Karalystė) ir Lucite International UK Ltd (Lancashire, Jungtinė Karalystė), atstovaujamos QC R. Thompson ir Solicitor S. Rose

      Atsakovė: Europos Bendrijų Komisija
   Ieškovės reikalavimai

               —

               Panaikinti Sprendimo COMP/F/38.645 2 straipsnio d punktą;

               —

               Pakeisti Sprendimo (COMP/F/38.645) 2 straipsnio d punkte nustatytą baudą į 18 268 750 eurų baudą ar kitokią mažesnę sumą, kurią Pirmosios instancijos teismas laiko tinkama; ir

               —

               priteisti iš atsakovės šio ieškinio bylinėjimosi išlaidas.

         Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai
   Ieškovės siekia 2006 m. gegužės 31 d. Komisijos sprendimo C(2006) 2098 galutinis, byloje COMP/F038.645 — Metakrilatai, kuriame Komisija nusprendė, kad ieškovės pažeidė EB 81 straipsnį ir Europos ekonominės erdvės susitarimo 53 straipsnį, dalyvaudamos metakrilatų kartelyje, kurį sudarė kainų aptarimai, susitarimai dėl kainų, jų nustatymas ir kontrolė, kai kainos buvo didinamos arba bent jau nustatomos tame pačiame lygmenyje, papildomų paslaugų kaštų perdavimo klientams aptarimas, pasikeitimas svarbia komercinę ar konfidencialia rinkos ir (arba) įmonės informacija, bei dalyvavimas reguliariuose susitikimuose ir kitokie kontaktai, palengvinantys pažeidimo padarymą, panaikinimo iš dalies.
   Pagrįsdamos savo ieškinį ieškovės tvirtina, kad Komisija, apskaičiuodama ieškovėms paskirtą baudą, neteisingai pritaikė savo veiklos gaires dėl baudų nustatymo metodo.
   Pirma, Komisija, nustatydama pradinės baudos sumą, neįvertino ieškovių dalyvavimo pobūdžio ir jų vaidmens apimties ardant kartelį.
   Antra, Komisija tinkamai neįvertino ieškovėms taikomų lengvinančių aplinkybių.


title: Byla C-140/15 P: 2015 m. kovo 24 d. Europos Komisijos pateiktas apeliacinis skundas dėl 2015 m. sausio 20 d. Bendrojo Teismo (trečioji kolegija) priimto sprendimo byloje T-111/12 Ispanija/Komisija

text:
               11.5.2015

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 155/19

         2015 m. kovo 24 d. Europos Komisijos pateiktas apeliacinis skundas dėl 2015 m. sausio 20 d. Bendrojo Teismo (trečioji kolegija) priimto sprendimo byloje T-111/12 Ispanija/Komisija

   (Byla C-140/15 P)
   (2015/C 155/21)
   Proceso kalba: ispanų

      Šalys

      Apeliantė: Europos Komisija, atstovaujama D. Recchia ir S. Pardo Quintillán

      Kita proceso šalis: Ispanijos Karalystė

      Apeliantės reikalavimai

               —

               Panaikinti 2015 m. sausio 20 d. Bendrojo Teismo sprendimą byloje T-111/12, Ispanija/Komisija.

               —

               Grąžinti bylą Bendrajam Teismui, kad šis priimtų sprendimą.

               —

               Priteisti iš Ispanijos Karalystės bylinėjimosi išlaidas.

      Apeliacinio skundo pagrindai ir pagrindiniai argumentai

   Komisija pateikė apeliacinį skundą dėl 2015 m. sausio 20 d. Bendrojo Teismo sprendimo byloje T-111/12. Šiuo sprendimu Bendrasis Teismas panaikino 2011 m. gruodžio 22 d. Komisijos sprendimą C(2011)9990 , kuriuo sumažinta Sanglaudos fondo parama tam tikriems projektams.
   Apeliaciniam skundui pagrįsti Komisija nurodo du apeliacinio skundo pagrindus. Pirmiausia Komisija mano, kad Bendrasis Teismas padarė teisės klaidą, kai pripažino, kad Komisija privalėjo priimti sprendimą dėl finansinio koregavimo per terminą, nustatytą Komisijos ir valstybės narės susitikimo metu galiojusiame pagrindiniame akte. Tuo atveju, jei būtų atmestas pirmasis pagrindas, Komisija papildomai nurodo, kad Bendrasis Teismas padarė teisės klaidą pripažinęs, kad terminas, nustatytas Komisijai, kad ši priimtų sprendimą dėl finansinio koregavimo, yra imperatyvus, tad jo praleidimas yra esminis procedūrinio reikalavimo pažeidimas, dėl kurio šis praleidus terminą priimtas sprendimas yra niekinis.


title: Byla C-509/06 P 2007 m. gegužės 8 d. Teisingumo Teismo pirmininko nutartis Akzo Nobel NV prieš Europos Bendrijų Komisiją

text:
               4.8.2007

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 183/30

         2007 m. gegužės 8 d. Teisingumo Teismo pirmininko nutartis Akzo Nobel NV prieš Europos Bendrijų Komisiją

   (Byla C-509/06 P) (1)

   (2007/C 183/58)

      Proceso kalba: olandų

   Teisingumo Teismo pirmininkas nutartimi nurodė išbraukti bylą iš registro.

      (1)  OL C 56, 2007 3 10.


title: Byla C-209/15: 2015 m. gegužės 6 d. Centrale Raad van Beroep (Nyderlandai) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Korpschef van politike/W.F. de Munk

text:
               3.8.2015

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 254/6

         2015 m. gegužės 6 d.Centrale Raad van Beroep (Nyderlandai) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Korpschef van politike/W.F. de Munk

   (Byla C-209/15)
   (2015/C 254/08)
   Proceso kalba: olandų

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Centrale Raad van Beroep

      Šalys pagrindinėje byloje

      Ieškovas: Korpschef van politike

      Atsakovė: W.F. de Munk

      Prejudiciniai klausimai

               1.

               Ar Direktyvos 2003/88/EB (1) 7 straipsnis turi būti aiškinamas taip, kad su šiuo straipsniu nesuderinama tokia nacionalinė nuostata kaip Barp 19 straipsnis, pagal kurią nepagrįstai iš darbo atleistas pareigūnas nesukaupia atostogų valandų už laikotarpį nuo atleidimo iš darbo dienos iki grąžinimo į tarnybą dienos arba galiausiai teisiniu požiūriu įsigaliojusio atleidimo iš darbo dienos?

               2.

               Jei iš atsakymo į pirmąjį klausimą būtų matyti, kad nagrinėjamu laikotarpiu iš tiesų buvo sukauptos atostogų valandos: ar šiuo atveju Direktyvos 2003/88/EB 7 straipsnį reikia aiškinti taip, kad su šiuo straipsniu nesuderinamas Barp 23 straipsnis, pagal kurį referencinių metų pabaigoje tik ribotas atostogų valandų skaičius gali būti perkeltas į kitus metus, o likusios neišnaudotos atostogų valandos yra prarandamos? 2003 m. lapkričio 4 d. Europos Parlamento ir tarybos Direktyva 2003/88/EB dėl tam tikrų darbo laiko organizavimo aspektų

      (1)  2003 m. lapkričio 4 d. Europos Parlamento ir tarybos Direktyva 2003/88/EB dėl tam tikrų darbo laiko organizavimo aspektų (OL L 299, p. 9; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 5 sk., 4 t., p. 381)


title: Byla C-346/10: 2010 m. liepos 8 d. pareikštas ieškinys byloje Europos Komisija prieš Graikijos Respubliką

text:
               11.9.2010

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 246/31

         2010 m. liepos 8 d. pareikštas ieškinys byloje Europos Komisija prieš Graikijos Respubliką

   (Byla C-346/10)
   ()
   2010/C 246/52
   Proceso kalba: graikų

      Šalys

      Ieškovė: Europos Komisija, atstovaujama G. Zavvos

      Atsakovė: Graikijos Respublika

      Ieškovės reikalavimai

               —

               Pripažinti, kad nustatydama apribojimus išduodant komercinių automobilių ir privačių autocisternų registracijos pažymėjimus, ypač Įstatymo Nr. 383/1976 4 straipsniu, Įstatymo Nr. 3054/2002 6 bei 7 straipsniais ir ministerijų nutarimais dėl šio sprendimo įgyvendinimo, ir taikydama fiksuotus tarifus (tam tikrose ribose) komerciniais automobiliais teikiamų krovinių vežimo paslaugų atžvilgiu Graikija pažeidžia Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo 49 straipsnį (buvęs EB sutarties 43 straipsnis).

               —

               Priteisti iš Graikijos Respublikos bylinėjimosi išlaidas.

      Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

   Komisija tvirtina, kad naujų registracijos pažymėjimų komerciniams automobiliams išdavimą siejant su „vežimų poreikiu šalyje“ pažeidžiama kelių transporto ekspedicijos įmonių įsisteigimo Graikijoje laisvė, ir kadangi šie apribojimai nepateisinami viešosios tvarkos, visuomenės saugumo arba sveikatos pagrindais, Įstatymo Nr. 383/1976 4 straipsnio 3 dalies a punktu pažeidžiamas SESV 49 straipsnis (buvęs EB sutarties 43 straipsnis).
   Be to, Komisija mano, kad pareiga taikyti nustatytus tarifus su žemiausia ir aukščiausia ribomis atgraso užsienio įmones nuo įėjimo į kelių transporto rinką ir (arba) į Graikijos prekybos naftos produktais rinką ir sudaro kliūtis Graikijoje jau įsisteigusioms įmonėms vystyti savo veiklą, nes rinkoje jau esančioms įmonėms neleidžiama veiksmingai konkuruoti, o tai pagal Teisingumo Teismo praktiką pažeidžia įsisteigimo laisvę. Toks tarifų ir vežimo sąlygų nustatymas (tiek, kiek Komisija nesuteikė reikiamo leidimo) nesuderinamas su SESV 96 straipsnio 2 dalimi ir taip pat neprisideda prie jautrių pramonės sektorių ir nutolusių regionų apsaugos, nes vien minimalių tarifų nustatymas Graikijoje už skystųjų degalų vežimą komerciniais automobiliais pažeidžia konkurencijos laisvės taisykles ir turi būti nedelsiant panaikintas.
   Be to, Graikijos vyriausybė Įstatymu Nr. 3054/2002 suteikė teisę kontroliuoti apyvartoje esančių privačiai naudojamų autocisternų skaičių, todėl ginčijama nuostata pažeidžia įsisteigimo laisvę (SESV 49 straipsnis), nes ji priklauso Graikijos teisės aktų, kuriuo galiausiai siekiama ne tik apsaugoti uždarą naftos produktų vežėjų profesiją, bet ir išlaikyti visų šioje rinkoje veikiančių įmonių rinkos galią, rinkiniui. Administracine tvarka nustatytas naftos produktais prekiaujančių įmonių autocisternų skaičius nereikalingas šioms įmonėms prisitaikant prie rinkos sąlygų ir taip pat nepateisinamas visuomenės saugumo (keliuose) arba sveikatos pagrindais.
   Graikijos Respublika nepateikė pakankamų paaiškinimų ir įrodymų pateisinti pirmiau nurodytus apribojimus, ir todėl Įstatymo Nr. 383/1976 4 straipsniu, Įstatymo Nr. 3054/2002 6 bei 7 straipsniais ir atitinkamais ministerijų nutarimais ir nustatydama fiksuotus tarifus (tam tikrose ribose) komerciniais automobiliais teikiamų krovinių vežimo paslaugų atžvilgiu pažeidė Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo 49 straipsnį (buvęs EB sutarties 43 straipsnis).


title: Byla T-316/07 2009 m. sausio 22 d. Pirmosios instancijos teismo sprendimas byloje Commercy prieš VRDT — easyGroup IP Licensing (easyHotel) (Bendrijos prekių ženklas — Registracijos pripažinimo negaliojančia procedūra — Žodinis Bendrijos prekių ženklias easyHotel — Ankstesnis žodinis nacionalinis prekių ženklas EASYHOTEL — Santykinis atmetimo pagrindas — Prekių ir paslaugų panašumo nebuvimas — Reglamento (EB) Nr. 40/94 8 straipsnio 1 dalies b punktas ir 52 straipsnio 1 dalies a punktas — Teisinė pagalba — Komercinės bendrovės bankroto administratoriaus pateiktas prašymas — Procedūros reglamento 94 straipsnio 2 dalis)

text:
               7.3.2009

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 55/23

         2009 m. sausio 22 d. Pirmosios instancijos teismo sprendimas byloje Commercy prieš VRDT — easyGroup IP Licensing (easyHotel)

   (Byla T-316/07) (1)

   (Bendrijos prekių ženklas - Registracijos pripažinimo negaliojančia procedūra - Žodinis Bendrijos prekių ženklias „easyHotel“ - Ankstesnis žodinis nacionalinis prekių ženklas EASYHOTEL - Santykinis atmetimo pagrindas - Prekių ir paslaugų panašumo nebuvimas - Reglamento (EB) Nr. 40/94 8 straipsnio 1 dalies b punktas ir 52 straipsnio 1 dalies a punktas - Teisinė pagalba - Komercinės bendrovės bankroto administratoriaus pateiktas prašymas - Procedūros reglamento 94 straipsnio 2 dalis)
   (2009/C 55/42)
   Proceso kalba: vokiečių
   Šalys

      Ieškovė: Commercy AG (Veimaras, Vokietija), iš pradžių atstovaujama advokato F. Jaschke, vėliau — advokatų S. Grosse et I. Müller

      Atsakovė: Vidaus rinkos derinimo tarnyba (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui), atstovaujama S. Schäffner

      Kita procedūros VRDT Apeliacinėje taryboje šalis, įstojusi į bylą Pirmosios instancijos teisme: easyGroup IP Licensing Ltd (Londonas, Jungtinė Karalystė), atstovaujama advokatų T. Koerl ir S. Möbus
   Dalykas
   Ieškinys, pareikštas dėl 2007 m. birželio 19 d. VRDT antrosios apeliacinės tarybos sprendimo (byla R 1295/2006-2), susijusio su registracijos pripažinimo negaliojančia procedūra tarp Commercy AG ir easyGroup IP Licensing Ltd.
   Rezoliucinė dalis

               1.

               Atmesti teisinės pagalbos prašymą.

               2.

               Atmesti ieškinį.

               3.

               Priteisti iš Commercy AG bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 235, 2007 10 6.


title: Byla C-372/17: 2017 m. birželio 19 d. Rechtbank Noord-Holland (Nyderlandai) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Vision Research Europe BV/Inspecteur van de Belastingdienst/Douane kantoor Rotterdam Rijnmond

text:
               11.9.2017

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 300/17

         2017 m. birželio 19 d.Rechtbank Noord-Holland (Nyderlandai) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Vision Research Europe BV/Inspecteur van de Belastingdienst/Douane kantoor Rotterdam Rijnmond

   (Byla C-372/17)
   (2017/C 300/21)
   Proceso kalba: nyderlandų

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Rechtbank Noord-Holland

      Šalys pagrindinėje byloje

      Ieškovė: Vision Research Europe BV

      Atsakovas: Inspecteur van de Belastingdienst/Douane kantoor Rotterdam Rijnmond

      Prejudicinis klausimas

   Ar 2014 m. vasario 4 d. Europos Komisijos įgyvendinimo reglamentas (ES) Nr. 113/2014 (1) dėl tam tikrų prekių klasifikavimo Kombinuotojoje nomenklatūroje galioja, jeigu, laikantis negalutinės rechtbank nuomonės, 85 80 30 subpoziciją reikia aiškinti taip, kad kamera [Phantom V7.3], kuri turi neliekamąją atmintį ir todėl kameroje užfiksuoti vaizdai dingsta vėl fiksuojant arba išjungus kamerą, gali būti klasifikuojama šioje subpozicijoje?

      (1)  OL L 38, 2014, p. 20.


title: Byla C-462/08: 2010 m. sausio 21 d. Teisingumo Teismo (antroji kolegija) sprendimas byloje ( Oberverwaltungsgericht Berlin-Brandenburg (Vokietija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Ümit Bekleyen prieš Land Berlin (EEB ir Turkijos asociacijos susitarimas — Asociacijos tarybos sprendimo Nr. 1/80 7 straipsnio antroji pastraipa — Darbuotojo turko vaiko teisė priimti bet kokį pasiūlymą įsidarbinti priimančiojoje valstybėje narėje, kurioje jis įgijo profesinį parengimą — Profesinio parengimo pradžia iš šios valstybės narės tėvams išvykus visam laikui)

text:
               13.3.2010

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 63/13

         2010 m. sausio 21 d. Teisingumo Teismo (antroji kolegija) sprendimas byloje (Oberverwaltungsgericht Berlin-Brandenburg (Vokietija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Ümit Bekleyen prieš Land Berlin

   (Byla C-462/08) (1)

   (EEB ir Turkijos asociacijos susitarimas - Asociacijos tarybos sprendimo Nr. 1/80 7 straipsnio antroji pastraipa - Darbuotojo turko vaiko teisė priimti bet kokį pasiūlymą įsidarbinti priimančiojoje valstybėje narėje, kurioje jis įgijo profesinį parengimą - Profesinio parengimo pradžia iš šios valstybės narės tėvams išvykus visam laikui)
   2010/C 63/19
   Proceso kalba: vokiečių

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Oberverwaltungsgericht Berlin-Brandenburg (Vokietija)

      Šalys pagrindinėje byloje

      Ieškovė: Ümit Bekleyen

      Atsakovė: Land Berlin

      Dalykas

   Prašymas priimti prejudicinį sprendimą — Oberverwaltungsgericht Berlin-Brandenburg — EEB ir Turkijos asociacijos tarybos sprendimo Nr. 1/80 7 straipsnio antrosios pastraipos aiškinimas — Turkijos pilietis, gimęs priimančioje valstybėje narėje, su savo šeima grįžta į kilmės valstybę, bet po daugiau nei 10 metų vienas grįžta į priimančią valstybę narę, kurioje praeityje jo tėvai teisėtai dirbo, pradėti profesinių studijų — Šio Turkijos piliečio, baigusio profesines studijas, teisė įsidarbinti ir atitinkama teisė gyventi priimančioje valstybėje narėje

      Rezoliucinė dalis

   1980 m. rugsėjo 19 d. Sprendimo Nr. 1/80 dėl asociacijos plėtros, priimto Asociacijos tarybos, įsteigtos susitarimu, įsteigiančiu Europos ekonominės bendrijos ir Turkijos asociaciją, 7 straipsnio antroji pastraipa turi būti aiškinama taip, jog jei darbuotojas turkas teisėtai dirbo priimančioje valstybėje narėje daugiau nei trejus metus, tokio darbuotojo vaikas, šioje valstybėje narėje įgijęs profesinį parengimą, gali pasinaudoti teise laisvai įsidarbinti šioje valstybėje narėje ir atitinkama teise apsigyventi, nepaisant to, kad po to, kai su tėvais grįžo į kilmės šalį, jis vienas grįžo į šią valstybę narę tam, kad pradėtų šį parengimą.

      (1)  OL C 19, 2009 1 24.


title: Byla T-467/12: 2013 m. balandžio 11 d. Bendrojo Teismo nutartis byloje Tridium prieš VRDT — q-bus Mediatektur (SEDONA FRAMEWORK) (Bendrijos prekių ženklas — Protestas — Protesto atsisakymas — Nereikalingumas priimti sprendimą)

text:
               1.6.2013

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 156/43

         2013 m. balandžio 11 d. Bendrojo Teismo nutartis byloje Tridium prieš VRDT — q-bus Mediatektur (SEDONA FRAMEWORK)

   (Byla T-467/12) (1)

   (Bendrijos prekių ženklas - Protestas - Protesto atsisakymas - Nereikalingumas priimti sprendimą)
   2013/C 156/81
   Proceso kalba: anglų

      Šalys

      Ieškovė: Tridium, Inc. (Ričmondas, Virdžinija, JAV), atstovaujama advokato M. Nentwig

      Atsakovė: Vidaus rinkos derinimo tarnyba (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui), atstovaujama P. Geroulakos

      Kita procedūros VRDT apeliacinėje taryboje šalis, įstojusi į bylą Bendrajame Teisme: q-bus Mediatektur GmbH (Berlynas, Vokietija), atstovaujama advokato M.-T. Schott

      Dalykas

   Ieškinys dėl 2012 m. rugpjūčio 2 d. Vidaus rinkos derinimo tarnybos (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui) (VRDT) antrosios apeliacinės tarybos sprendimo R 1943/2011-2, susijusio su protesto procedūra tarp q-bus Mediatektur GmbH ir Tridium, Inc.

      Rezoliucinė dalis

               1.

               Nebereikia priimti sprendimo dėl ieškinio.

               2.

               Ieškovė ir kita procedūros Apeliacinėje taryboje šalis padengia savo ir pusę atsakovės patirtų bylinėjimosi išlaidų.

      (1)  OL C 9, 2013 1 12.


title: Sujungtos bylos C-97/10–C-99/10: 2011 m. birželio 8 d. Teisingumo Teismo pirmininko nutartis byloje ( Tribunal d'instance de Dax (Prancūzija) prašymai priimti prejudicinį sprendimą) AG2R Prévoyance prieš Bourdil SARL (C-97/10), Société boucalaise de boulangerie SARL (C-98/10), Baba-Pom SARL (C-99/10)

text:
               27.8.2011

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 252/27

         2011 m. birželio 8 d. Teisingumo Teismo pirmininko nutartis byloje (Tribunal d'instance de Dax (Prancūzija) prašymai priimti prejudicinį sprendimą) AG2R Prévoyance prieš Bourdil SARL (C-97/10), Société boucalaise de boulangerie SARL (C-98/10), Baba-Pom SARL (C-99/10)

   (Sujungtos bylos C-97/10–C-99/10) (1)

   2011/C 252/53
   Proceso kalba: prancūzų
   Teisingumo Teismo pirmininkas nutartimi nurodė išbraukti bylą iš registro.

      (1)  OL C 113, 2010 5 1.


title: Byla C-216/12: 2012 m. gegužės 8 d. Cour de cassation du Grand-Duché de Luxembourg pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Caisse nationale des prestations familiales prieš Fjola Hliddal

text:
               4.8.2012

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 235/6

         2012 m. gegužės 8 d.Cour de cassation du Grand-Duché de Luxembourg pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Caisse nationale des prestations familiales prieš Fjola Hliddal

   (Byla C-216/12)
   2012/C 235/10
   Proceso kalba: prancūzų

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Cour de cassation du Grand-Duché de Luxembourg

      Šalys pagrindinėje byloje

      Ieškovė: Caisse nationale des prestations familiales

      Atsakovė: Fjola HLIDDAL

      Prejudicinis klausimas

   Ar tokia išmoka, kaip antai Socialinės apsaugos kodekso 306–308 straipsniuose numatyta vaiko priežiūros atostogų laikotarpiu mokama išmoka, yra išmoka šeimai, kaip tai suprantama pagal 1971 m. birželio 14 d. Tarybos reglamento (EEB) Nr. 1408/71 dėl socialinės apsaugos sistemų taikymo pagal darbo sutartį dirbantiems asmenims, savarankiškai dirbantiems asmenims ir jų šeimos nariams, judantiems Bendrijoje (1), iš dalies pakeisto ir taikomo pagal Europos Bendrijos bei jos valstybių narių ir Šveicarijos Konfederacijos susitarimo dėl laisvo asmenų judėjimo II priedo A skirsnio 1 punktą ir Baigiamąjį aktą (2), pasirašytus 1999 m. birželio 21 d. Liuksemburge, 1 straipsnio u punkto i papunktį ir 4 straipsnio 1 dalies h punktą?

      (1)  OL L 149, p. 2; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 5 sk., 1 t., p. 35.

      (2)  OL L 114, 2002 m., p. 6.


title: Byla C-487/14: 2014 m. lapkričio 4 d. Fővárosi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság (Vengrija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje SC Total Waste Recycling SRL/Országos Környezetvédelmi és Természetvédelmi Főfelügyelőség

text:
               26.1.2015

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 26/9

         2014 m. lapkričio 4 d.Fővárosi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság (Vengrija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje SC Total Waste Recycling SRL/Országos Környezetvédelmi és Természetvédelmi Főfelügyelőség

   (Byla C-487/14)
   (2015/C 026/11)
   Proceso kalba: vengrų

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Fővárosi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság

      Šalys pagrindinėje byloje

      Pareiškėja: SC Total Waste Recycling SRL

      Atsakovė: Országos Környezetvédelmi és Természetvédelmi Főfelügyelőség

      Prejudiciniai klausimai

               1.

               Ar atliekų vežimas, „atliekamas tokiu būdu, kuris iš esmės nenurodytas pranešime ar judėjimo [dokumente]“ pagal Reglamento (EB) Nr. 1013/2006 (1) 2 straipsnio 35 punkto d dalį aiškintinas kaip reiškiantis transporto priemones, nurodytas minėto reglamento IA ir IB prieduose (vežimas keliais, traukiniais/geležinkeliais, jūra, oru, vidaus vandens keliais)?

               2.

               Ar dėl to, kad kompetentingoms institucijoms nepranešta apie esminį vežimo, dėl kurio gautas leidimas, elemento arba sąlygos pakeitimą, kaip nustatyta Reglamento (EB) Nr. 1013/2006 17 straipsnio 1 dalyje, galima pripažinti, jog atliekų vežimas atliekamas „tokiu būdu, kuris iš esmės nenurodytas pranešime ar judėjimo [dokumente]“ pagal minėto reglamento 2 straipsnio 35 punkto d papunktį, ir todėl tai yra neteisėtas atliekų vežimas?

               3.

               Ar atliekų vežimas per kitą nei leidime ar pranešimo dokumente nurodytą šalies, nurodytos kaip tranzito šalis, pasienio postą pagal Reglamento (EB) Nr. 1013/2006 17 straipsnio 1 dalį pripažintinas esminiu vežimo, dėl kurio gautas leidimas, elemento arba sąlygos pakeitimu?

               4.

               Jei atliekų vežimas per kitą nei leidime ir pranešimo dokumente nurodytą šalies, nurodytos kaip tranzito šalis, pasienio postą pripažintinas neteisėtu atliekų vežimu, ar galima pripažinti proporcinga dėl to paskirtą baudą, kuri yra lygiavertė baudai, skiriamai už neteisėtą tarptautinį pavojingų atliekų vežimą?

      (1)  2006 m. birželio 14 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (EB) Nr. 1013/2006 dėl atliekų vežimo (OL L 190, p. 1).


title: Byla T-36/16: 2016 m. sausio 26 d. pareikštas ieškinys byloje Enercon/EUIPO – Gamesa Eólica (Žali atspalviai)

text:
               29.3.2016

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 111/32

         2016 m. sausio 26 d. pareikštas ieškinys byloje Enercon/EUIPO – Gamesa Eólica (Žali atspalviai)

   (Byla T-36/16)
   (2016/C 111/37)
   Kalba, kuria surašytas ieškinys: anglų

      Šalys

      Ieškovė: Enercon GmbH (Aurichas, Vokietija), atstovaujama advokato S. Overhage

      Atsakovė: Europos Sąjungos intelektinės nuosavybės tarnyba (EUIPO)

      Kita procedūros Apeliacinėje taryboje šalis: Gamesa Eólica, SL (Sarriguren, Ispanija)

      Su procedūra EUIPO susijusi informacija

      Prekių ženklo, dėl kurio kilo ginčas, savininkė: ieškovė

      Prekių ženklas, dėl kurio kilo ginčas: spalvinis ES prekių ženklas, kurį sudaro žali atspalviai – ES prekių ženklas Nr. 2 346 542.

      Procedūra EUIPO: registracijos pripažinimo negaliojančia procedūra

      Ginčijamas sprendimas: 2015 m. spalio 28 d. EUIPO antrosios apeliacinės tarybos sprendimas byloje R 597/2015-2

      Reikalavimai

   Ieškovė Bendrojo Teismo prašo:

               —

               panaikinti ginčijamą sprendimą,

               —

               priteisti iš EUIPO bylinėjimosi išlaidas.

      Pagrindas, kuriuo remiamasi

               —

               Reglamento Nr. 207/2009 7 straipsnio 1 dalies b punkto pažeidimas.


title: Byla T-525/13: 2015 m. rugsėjo 10 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje H&M Hennes & Mauritz/VRDT – Yves Saint Laurent (Rankinė) (Bendrijos dizainas — Registracijos pripažinimo negaliojančia procedūra — Įregistruotas Bendrijos dizainas, vaizduojantis rankinę — Ankstesnis dizainas — Negaliojimo pagrindas — Individualios savybės — Reglamento (EB) Nr. 6/2002 6 straipsnis — Pareiga motyvuoti)

text:
               19.10.2015

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 346/23

         2015 m. rugsėjo 10 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje H&M Hennes & Mauritz/VRDT – Yves Saint Laurent (Rankinė)

   (Byla T-525/13) (1)

   ((Bendrijos dizainas - Registracijos pripažinimo negaliojančia procedūra - Įregistruotas Bendrijos dizainas, vaizduojantis rankinę - Ankstesnis dizainas - Negaliojimo pagrindas - Individualios savybės - Reglamento (EB) Nr. 6/2002 6 straipsnis - Pareiga motyvuoti))
   (2015/C 346/26)
   Proceso kalba: anglų

      Šalys

      Ieškovė: H&M Hennes & Mauritz BV & Co. KG (Hamburgas, Vokietija), atstovaujama advokatų H. Hartwig ir A. von Mühlendahl

      Atsakovė: Vidaus rinkos derinimo tarnyba (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui), atstovaujama A. Folliard Monguiral

      Kita procedūros VRDT Apeliacinėje taryboje šalis, įstojusi į bylą Bendrajame Teisme: Yves Saint Laurent SAS (Paryžius, Prancūzija), atstovaujama advokato N. Decker

      Dalykas

   Ieškinys, pareikštas dėl 2013 m. liepos 8 d. VRDT trečiosios apeliacinės tarybos sprendimo (byla R 207/2012-3), susijusio su registracijos pripažinimo negaliojančia procedūra tarp H&M Hennes & Mauritz BV & Co. KG ir Yves Saint Laurent SAS.

      Rezoliucinė dalis

               1.

               Atmesti ieškinį.

               2.

               Priteisti iš H&M Hennes & Mauritz BV & Co. KG bylinėjimosi išlaidas, įskaitant išlaidas, kurias patyrė Yves Saint Laurent SAS per procedūrą Vidaus rinkos derinimo tarnyboje (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui) (VRDT).

      (1)  OL C 359, 2013 12 7.


title: Byla T-15/07 2007 m. sausio 15 d. pareikštas ieškinys byloje Vokietijos Federacinė Respublika prieš Komisiją

text:
               24.3.2007

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 69/20

         2007 m. sausio 15 d. pareikštas ieškinys byloje Vokietijos Federacinė Respublika prieš Komisiją

   (Byla T-15/07)
   (2007/C 69/47)
   Proceso kalba: vokiečių
   Šalys

      Ieškovė: Vokietijos Federacinė Respublika, atstovaujama M. Lumma, C. Schulze-Bahr, padedamų advokato C. von Donat

      Atsakovė: Europos Bendrijų Komisija
   Ieškovės reikalavimai

               —

               Panaikinti 2006 m. lapkričio 3 d. Komisijos sprendimą K(2006) 5164 galutinis, kuriuo sumažinama ERPF finansinė pagalba, skirta 1995 m. liepos 27 d. Komisijos sprendimu Nr. K(95) 1739 Šiaurės Reino-Vestfalijos veiklos programai vykdant Bendrijos iniciatyvą RECHAR II (ERPF Nr. 94.02.10.041/ARINCO Nr. 94.DE.16.056).

               —

               Priteisti iš Komisijos bylinėjimosi išlaidas.

         Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai
   Skundžiamu sprendimu Komisija sumažino Europos regioninės plėtros fondo (ERPF) finansinę pagalbą Šiaurės Reino-Vestfalijos veiklos programai vykdant Bendrijos iniciatyvą RECHAR II.
   Pagrįsdama savo ieškinį ieškovė tvirtina, kad skundžiamas sprendimas pažeidžia 1995 m. liepos 27 d. Komisijos sprendimą K(95) 1739 dėl pagalbos suteikimo.
   Taip pat ji teigia, kad buvo pažeista Reglamento 4253/88 (1) 24 straipsnio 2 dalis, nes neišpildomos pagalbos sumažinimo sąlygos. Šiuo klausimu ji visų pirma tvirtina, kad nukrypimai nuo orientacinio finansavimo plano iš esmės nepakeičia programos.
   Net jei programa būtų buvusi iš esmės pakeista, ieškovė tvirtina, kad Komisija buvo iš anksto pritarusi lanksčiam orientacinio finansavimo plano taikymui, priėmusi „Struktūrinių fondų veiklos priemonių (1994-1999 m.) finansavimo užbaigimo gaires “(SEK(1999) 1316).
   Padarius prielaidą, kad sąlygos sumažinimui yra, ieškovė tvirtina, jog atsakovė nepasinaudojo savo diskrecija konkrečios programos atžvilgiu. Ieškovės teigimu, Komisija turėjo įvertinti, ar ERPF pagalbos sumažinimas yra proporcingas.

      (1)  1988 m. gruodžio 19 d. Tarybos reglamentas (EEB) Nr. 4253/88, nustatantis Reglamento (EEB) Nr. 2052/88 įgyvendinimo nuostatas, susijusias su įvairių struktūrinių fondų veiklos koordinavimu tarpusavyje, taip pat su Europos investicijų banko operacijomis ir kitais esamais finansiniais instrumentais (OL L 374, 1988 12 31, p. 1).


title: Byla C-461/10: 2010 m. rugsėjo 20 d. Högsta domstolen (Švedija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Bonnier Audio AB, Earbooks AB, Norstedts Förlagsgrupp AB, Piratförlaget Aktiebolag, Storyside AB prieš Perfect Communication Sweden AB

text:
               20.11.2010

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 317/24

         2010 m. rugsėjo 20 d.Högsta domstolen (Švedija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Bonnier Audio AB, Earbooks AB, Norstedts Förlagsgrupp AB, Piratförlaget Aktiebolag, Storyside AB prieš Perfect Communication Sweden AB

   (Byla C-461/10)
   ()
   2010/C 317/42
   Proceso kalba: švedų

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

   Högsta domstolen

      Šalys pagrindinėje byloje

      Ieškovės: Bonnier Audio AB, Earbooks AB, Norstedts Förlagsgrupp AB, Piratförlaget Aktiebolag, Storyside AB

      Atsakovė: Perfect Communication Sweden AB

      Prejudiciniai klausimai

               1.

               Ar 2006 m. kovo 15 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2006/24/EB (1) dėl duomenų, generuojamų arba tvarkomų teikiant viešai prieinamas elektroninių ryšių paslaugas arba viešuosius ryšių tinklus, saugojimo ir iš dalies keičianti Direktyvą 2002/58/EB, ir konkrečiai jos 3, 4, 5 ir 11 straipsniai, draudžia taikyti nacionalinės teisės nuostatą, priimtą remiantis 2004 m. balandžio 29 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2004/48/EB (2) dėl intelektinės nuosavybės teisių gynimo 8 straipsniu, pagal kurią, siekiant identifikuoti abonentą, leidžiama nurodyti interneto paslaugų teikėjui atskleisti autoriaus teisių savininkui ar jo atstovui abonentui suteiktą IP adresą, kuriuo naudojantis buvo pažeistos minėtos teisės? Preziumuojama, pirma, kad prašymą įpareigoti atskleisti informaciją pateikęs asmuo pateikė faktinių įrodymų, kad buvo pažeistos autorių teisės ir, antra, kad prašoma priemonė yra proporcinga.

               2.

               Ar atsakymui į pirmąjį klausimą turi įtakos faktas, kad atitinkama valstybė narė dar neperkėlė Direktyvos 2006/24, nors terminas jai perkelti jau pasibaigęs?

      (1)  OL L 105, p. 54.

      (2)  OL L 157, p. 45; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 17 sk., 2 t., p. 32.


title: Byla T-172/10: 2010 m. balandžio 8 d. pareikštas ieškinys byloje Colas prieš VRDT — García-Teresa Gárate (BASE-SEAL)

text:
               19.6.2010

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 161/49

      2010 m. balandžio 8 d. pareikštas ieškinys byloje Colas prieš VRDT — García-Teresa Gárate (BASE-SEAL)

      (Byla T-172/10)
      (2010/C 161/78)
      Kalba, kuria surašytas ieškinys: prancūzų

         Šalys

         Ieškovė: Colas (Bulonė — Bijankūras, Prancūzija), atstovaujama advokato E. Logeais

         Atsakovė: Vidaus rinkos derinimo tarnyba (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui)

         Kita procedūros Apeliacinėje taryboje šalis: García-Teresa Gárate (Barselona, Ispanija)

         Ieškovės reikalavimai

                  —

                  Panaikinti Apeliacinės tarybos sprendimą:

                              —

                              tiek kiek juo pripažįstama, kad žymenys visiškai nepanašūs, remiantis netinkamu ginčijamo prekių ženklo prašymo pateikimu, tiksliai nenustatant, be kita ko, susijusios visuomenės ir nepagrindžiant žodžių BASE-SEAL skiriamųjų ir dominuojančių požymių;

                              —

                              tiek, kiek juo nepripažįstama, kad žymenys yra panašus ir todėl buvo atmestas protestas dėl prekių ženklo BASE-SEAL registracijos, pažeidžiant CTMR 8 straipsnio 1 dalies b punktą;

                  —

                  nepatenkinus šio reikalavimo, iš dalies panaikinti Apeliacinės tarybos sprendimą tik produktų, kurie nėra „chemijos produktai, naudojami mokslui, fotografijai, žemės ūkiui, sodininkystei ir miškų ūkiui <…> trąšoms, cheminės medžiagos, apsaugančios maisto produktus <…>“, atžvilgiu;

                  —

                  Bet kuriuo atveju, priteisti iš VRDT visas bylinėjimosi išlaidas.

         Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

         Bendrijos prekių ženklo paraišką pateikęs asmuo: Rosario García-Teresa Gárate

         Prašomas įregistruoti Bendrijos prekių ženklas: vaizdinis prekių ženklas „BASE-SEAL“ 1, 17 ir 19 klasės prekėms — paraiška Nr. 3 951 464

         Prekių ženklo ar žymens, kuriuo grindžiamas protestas, savininkas: ieškovė

         Prekių ženklas ar žymuo, kuriuo grindžiamas protestas: keli nacionaliniai vaizdiniai prekių ženklai (ispaniškas, vengriškas, prancūziškas, lenkiškas, švediškas, vokiškas ir čekiškas) ir tarptautinis vaizdinis prekių ženklas, kurį sudaro iš dalies geltonos spalvos rombas, kuriame yra žodis „Colas“ 1, 19 ir 37 klasių prekėms

         Protestų skyriaus sprendimas: atmesti protestą

         Apeliacinės tarybos sprendimas: atmesti apeliaciją

         Ieškinio pagrindai: Tarybos reglamento (EB) Nr. 207/2009 dėl Bendrijos prekių ženklo 8 straipsnio 1 dalies b punkto pažeidimas, nes yra galimybė supainioti prekių ženklus, dėl kurių kilo ginčas.


title: Byla C-555/16: 2016 m. spalio 31 d. Tribunale di Salerno (Italija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą baudžiamojoje byloje prieš Vincenzo D’Andria ir Giuseppina D’Andria

text:
               19.6.2017

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 195/7

         2016 m. spalio 31 d.Tribunale di Salerno (Italija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą baudžiamojoje byloje prieš Vincenzo D’Andria ir Giuseppina D’Andria
   (Byla C-555/16)
   (2017/C 195/09)
   Proceso kalba: italų

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Tribunale di Salerno

      Šalys pagrindinėje byloje

   Vincenzo D’Andria ir Giuseppina D’Andria
   2017 m. balandžio 4 d. nutartyje Teisingumo Teismas (septintoji kolegija) nutarė:

               1.

               SESV 49 ir 56 straipsniai ir vienodo požiūrio ir veiksmingumo principai turi būti aiškinami taip, kad pagal juos nedraudžiami su azartiniais lošimais susiję nacionalinės teisės aktai, kaip antai nagrinėjami pagrindinėje byloje, kuriuose numatyta, jog dėl sistemos reorganizavimo suvienodinant koncesijų galiojimo trukmę organizuojamas naujas konkursas dėl trumpesnės trukmės koncesijų nei anksčiau suteiktosios.

               2.

               SESV 49 ir 56 straipsniai turi būti aiškinami taip, kad jie draudžia tokią ribojamąją nacionalinę nuostatą, kaip nagrinėjamoji pagrindinėje byloje, pagal kurią azartinių lošimų koncesijos turėtojas, kai nutraukia veiklą dėl koncesijos laikotarpio pasibaigimo, įpareigojamas leisti neatlygintinai naudotis jam nuosavybės teise priklausančiu materialiuoju ir nematerialiuoju turtu, sudarančiu lažybų įmokų rinkimo ir valdymo tinklą, jei toks apribojimas viršija tai, kas būtina šia nuostata faktiškai siekiamam tikslui pasiekti, o tai patikrinti privalo prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas.


title: Byla F-57/11: 2012 m. spalio 23 d. Tarnautojų teismo (antroji kolegija) sprendimas byloje Eklund prieš Komisiją (Viešoji tarnyba — Įdarbinimas — Atviras konkursas — Įtraukimas į rezervo sąrašą — Darbo pasiūlymas, pateiktas į rezervo sąrašą įtrauktam asmeniui — Dalyvavimo konkurse reikalavimai — Darbo patirtis, įgyta po to, kai gautas diplomas — Atitinkamai atrankos komisijos ir paskyrimų tarnybos kompetencija — Darbo pasiūlymo priėmimas — Darbo pasiūlymo atsiėmimas)

text:
               16.2.2013

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 46/29

         2012 m. spalio 23 d. Tarnautojų teismo (antroji kolegija) sprendimas byloje Eklund prieš Komisiją

   (Byla F-57/11) (1)

   (Viešoji tarnyba - Įdarbinimas - Atviras konkursas - Įtraukimas į rezervo sąrašą - Darbo pasiūlymas, pateiktas į rezervo sąrašą įtrauktam asmeniui - Dalyvavimo konkurse reikalavimai - Darbo patirtis, įgyta po to, kai gautas diplomas - Atitinkamai atrankos komisijos ir paskyrimų tarnybos kompetencija - Darbo pasiūlymo priėmimas - Darbo pasiūlymo atsiėmimas)
   2013/C 46/56
   Proceso kalba: italų

      Šalys

      Ieškovas: Gustav Eklund (Taino, Italija), atstovaujamas advokatų B. Cortese ir C. Cortese

      Atsakovė: Europos Komisija, iš pradžių atstovaujama B. Eggers, A. Aresu ir P. Pecho, vėliau — B. Eggers ir G. Gattinara, advokato A. Dal Ferro

      Dalykas

   Viešoji tarnyba — Prašymas panaikinti Komisijos sprendimą nepripažinti galiojančio ieškovo sutikimo eiti pareigūno, kuriam paskirtas bandomasis laikotarpis, (AST) techninio asistento pareigas Jungtinių tyrimų centre, ir atsiimti šį pasiūlymą, ir prašymas atlyginti žalą su palūkanomis.

      Sprendimo rezoliucinė dalis

               1.

               Atmesti ieškinį.

               2.

               G. Eklund padengia savo ir Europos Komisijos patirtas bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 211, 2011 7 16, p. 33.


title: Byla T-310/06 R 2007 m. vasario 16 d. Pirmosios instancijos teismo pirmininko nutartis byloje Vegrija prieš Komisiją (Laikinųjų apsaugos priemonių taikymas — Prašymas sustabdyti vykdymą — Žemės ūkis — Bendras grūdų sektoriaus rinkų organizavimas — Intervencinių agentūrų vykdomas kukurūzų perėmimas — Reglamentas (EB) Nr. 1572/2006 — Skubos nebuvimas)

text:
               28.4.2007

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 95/42

         2007 m. vasario 16 d. Pirmosios instancijos teismo pirmininko nutartis byloje Vegrija prieš Komisiją

   (Byla T-310/06 R)
   (Laikinųjų apsaugos priemonių taikymas - Prašymas sustabdyti vykdymą - Žemės ūkis - Bendras grūdų sektoriaus rinkų organizavimas - Intervencinių agentūrų vykdomas kukurūzų perėmimas - Reglamentas (EB) Nr. 1572/2006 - Skubos nebuvimas)
   (2007/C 95/85)
   Proceso kalba: vengrų
   Šalys

      Ieškovė: Vegrijos Respublika, atstovaujama J. Fazekas

      Atsakovė: Europos Bendrijų Komisija, atstovaujama F. Clotuche-Duvieusart ir Z. B. Pataki
   Dalykas
   Prašymas sustabdyti kai kurių 2006 m. spalio 18 d. Komisijos reglamento (EB) Nr. 1572/2006, iš dalies keičiančio Reglamentą (EB) Nr. 824/2000, nustatantį intervencinių agentūrų vykdomo grūdų perėmimo procedūras ir analizės metodus grūdų kokybei nustatyti (OL 2006, L 290, p. 29), nuostatų vykdymą.
   Rezoliucinė dalis

               1.

               Atmesti prašymą taikyti laikinąsias apsaugos priemones

               2.

               Atidėti klausimo dėl bylinėjimosi išlaidų padengimo nagrinėjimą.


title: Byla T-348/16: 2017 m. balandžio 6 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Aristoteleio Panepistimio Thessalonikis/ERCEA (Arbitražinė išlyga — Mokslinių tyrimų ir technologinės plėtros septintoji bendroji programa — Minatran sutartis — Tinkamos finansuoti išlaidos — Bylos nagrinėjimas nedalyvaujant šaliai)

text:
               22.5.2017

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 161/29

         2017 m. balandžio 6 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Aristoteleio Panepistimio Thessalonikis/ERCEA

   (Byla T-348/16) (1)

   ((Arbitražinė išlyga - Mokslinių tyrimų ir technologinės plėtros septintoji bendroji programa - Minatran sutartis - Tinkamos finansuoti išlaidos - Bylos nagrinėjimas nedalyvaujant šaliai))
   (2017/C 161/41)
   Proceso kalba: graikų

      Šalys

      Ieškovas: Aristoteleio Panepistimio Thessalonikis (Salonikai, Graikija), atstovaujamas advokato V. Christianos

      Atsakovė: Europos mokslinių tyrimų tarybos vykdomoji įstaiga (ERCEA), atstovaujama M. Pesquera Alonso ir F. Sgritta

      Dalykas

   SESV 272 straipsniu grindžiamas prašymas, kuriuo siekiama konstatuoti, kad reikalavimas, nurodytas 2016 m. gegužės 26 d. debeto avizoje ERCEA Nr. 3241606289, kuriuo siekiama, kad ieškovas grąžintų dalį, t. y. 245 525,43 euro, subsidijų, kurias jis gavo projektui Minatran, yra nepagrįstas ir ši suma sudaro finansuotinas išlaidas.

      Rezoliucinė dalis

               1.

               Reikalavimas, pateiktas 2016 m. gegužės 26 d. Europos mokslinių tyrimų tarybos vykdomoji įstaigos (ERCEA) debeto avizoje Nr. 3241606289, kuriuo siekiama, kad Aristoteleio Panepistimio Thessalonikis grąžintų dalį, t. y. 245 525,43 euro, subsidijų, kurias jis gavo projektui Minatran, yra nepagrįstas ir ši suma sudaro finansuotinas išlaidas.

               2)

               Dalinis reikalavimo išieškojimas įskaitant 132 192,12 euro sumą prieštarauja 2008 m. rugpjūčio 18 d. subsidijos sutarčiai Nr. 211166, sudarytai dėl projekto Minatran vykdymo, ir 2002 m. birželio 25 d. Tarybos reglamentui (EB, Euratomas) Nr. 1605/2002 dėl Europos Bendrijų bendrajam biudžetui taikomo finansinio reglamento.

               2.

               Priteisti iš ERCEA bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 296, 2016 8 16.


title: Byla T-320/11: 2011 m. birželio 17 d. pareikštas ieškinys byloje Vengrija prieš Komisiją

text:
               27.8.2011

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 252/36

         2011 m. birželio 17 d. pareikštas ieškinys byloje Vengrija prieš Komisiją

   (Byla T-320/11)
   2011/C 252/81
   Proceso kalba: vengrų

      Šalys

      Ieškovė: Vengrijos Respublika, atstovaujama M. Fehér, K. Szíjjártó, K. Veres

      Atsakovė: Europos Komisija

      Reikalavimai

   Ieškovė Bendrojo Teismo prašo:

               —

               Panaikinti 2011 m. kovo 28 d. Komisijos sprendimą 2011/192/ES nefinansuoti ES lėšomis tam tikrų išlaidų, Vengrijos patirtų 2004 m. įgyvendinant žemės ūkio ir kaimo plėtros pasirengimo narystei priemonių paramos programą (SAPARD).

               —

               Priteisti iš Komisijos bylinėjimosi išlaidas.

      Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

   Grįsdama ieškinį ieškovė remiasi trimis pagrindais.
   Pirmuoju ieškinio pagrindu ieškovė nurodo Komisijos padarytą Europos Sąjungos teisės pažeidimą. Ji tvirtina, kad Komisijos dėl nustatyto trejų mėnesių termino viršijimo atliktas finansuotinų lėšų koregavimas yra teisės pažeidimas, nes, jos nuomone, priešingai nei mano Komisija, Sąjungos teisėje, konkrečiai tariant, Komisijos reglamento Nr. 2222/2000/EB (1) 9 straipsnio 6 dalyje ir 2001 m. birželio 15 d. pasirašyto Europos Bendrijų ir Vengrijos Respublikos daugiamečio finansavimo susitarimo A priedo 8 straipsnio 6 dalyje, nustatytas trijų mėnesių SAPARD mokėjimų pavedimų atlikimo terminas pradedamas nuo tada, kai kompetentinga institucija turi visus dokumentus, kurių reikia mokėjimams atlikti. Tad tuo atveju, jei dėl tam tikrų priežasčių reikalingi papildomi dokumentai, terminas nepradedamas skaičiuoti, kol nėra pateikiamas paskutinis iš šių papildomų dokumentų. Ieškovės nuomone, tokioje situacijoje, kai Vengrijos kompetentingos institucijos galėjo tikėtis, kad jų mokėjimai neprieštarauja Sąjungos teisei, taikydama finansuotinų lėšų koregavimą Komisija taip pat pažeidė lojalaus bendradarbiavimo ir teisėtų lūkesčių apsaugos principus.
   Kaip antrąjį ieškinio pagrindą ieškovė nurodo, kad priimdama ginčijamą sprendimą Komisija padarė akivaizdžią vertinimo klaidą, nes neatsižvelgė į išimtines aplinkybes ir priežastis, pagrindžiančias finansuotinų lėšų koregavimo netaikymą arba tam tikru atveju jo apribojimą. Konkrečiau kalbant, kaip tokias aplinkybes ji nurodo SAPARD programos „edukacinį“ pobūdį ir tai, kad pagrindinis Vengrijos institucijų tikslas buvo apsaugoti ES ekonominius interesus. Ieškovė pažymi, jog dėl viršyto termino Komisija nepatyrė jokios žalos.
   Trečiasis ieškinio pagrindas susijęs su motyvų trūkumu, nes ginčijamame sprendime nenurodoma tai, dėl ko Komisija nusprendė taikyti koregavimus, nei tai, kaip konkrečiai jie buvo apskaičiuoti, visų pirma dėl ko Komisija nepaisė taikinimo komiteto nuomonės, jog šiuo atveju būta išimtinių aplinkybių, į kurias būtina atsižvelgti apskaičiuojant koregavimus.

      (1)  2000 m. birželio 7 d. Komisijos reglamentas (EB) Nr. 2222/2000, nustatantis Tarybos reglamento (EB) Nr. 1268/1999 dėl Bendrijos paramos pasirengimo stojimui priemonėms žemės ūkio ir kaimo plėtros srityse Vidurio ir Rytų Europos šalims kandidatėms pasirengimo stojimui laikotarpiu taikymo finansines taisykles (OL L 253, p. 5; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 11 sk., 34 t., p. 156).


title: Byla C-547/09: 2009 m. gruodžio 28 d. Oberlandesgerichts Innsbruck (Austrija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Pensionsversicherungsanstalt prieš Andrea Schwab

text:
               17.4.2010

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 100/14

         2009 m. gruodžio 28 d.Oberlandesgerichts Innsbruck (Austrija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Pensionsversicherungsanstalt prieš Andrea Schwab

   (Byla C-547/09)
   2010/C 100/22
   Proceso kalba: vokiečių

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Oberlandesgerichts Innsbruck

      Šalys pagrindinėje byloje

      Ieškovė: Pensionsversicherungsanstalt

      Atsakovė: Andrea Schwab

      Prejudiciniai klausimai

               1.

               Ar Direktyvos 76/207/EEB (1), iš dalies pakeistos Direktyva 2002/73/EB, 2 straipsnio 2 dalies pirmoji įtrauka ir 3 straipsnio 1 dalies c punktas bei Direktyvos 2006/54/EB (2) 2 straipsnio 1 dalies a ir b punktai, 14 straipsnio 1 dalies c punktas turi būti aiškinami taip, kad valstybinėje pensijų draudimo įstaigoje vykdoma tiesioginė diskriminacija dėl lyties (pagal darbo sutartį dirbančios gydytojos darbo santykių nutraukimas arba atleidimas iš darbo) gali būti pateisinama?

               2.

               Ar Direktyvos 97/80/EEB (3) 4 straipsnio 1 dalis ir Direktyvos 2006/54/EB 19 straipsnio 1 dalis — prireikus Direktyvos 76/207/EEB, iš dalies pakeistos Direktyva 2002/73/EB, 2 straipsnio 2 dalies antroji įtrauka ir Direktyvos 2006/54/EB 2 straipsnio 1 dalies b punktas ar Direktyvos 2000/78/EB (4) 2 straipsnio 2 dalies a punktas kartu su 6 straipsnio 1 dalimi — turi būti aiškinami taip, kad jie draudžia nacionalinės teisės nuostatą, pagal kurią pateikiant ieškinius, kuriais prašoma panaikinti sprendimą nutraukti darbo sutartį arba atleisti iš darbo, dėl diskriminacijos, inter alia, dėl lyties, neleidžiama atsižvelgti į socialinius veiksnius ar interesus, o tik vertinti įrodymus dėl to, ar diskriminacija dėl lyties buvo svarbesnis motyvas nutraukti darbo sutartį arba atleisti iš darbo, ar vyravo kitas pagrindas, kurį darbdavys turi tinkamai pagrįsti?

      (1)  1976 m. vasario 9 d. Tarybos direktyva 76/207/EEB dėl vienodo požiūrio į vyrus ir moteris principo taikymo įsidarbinimo, profesinio mokymo, pareigų paaukštinimo ir darbo sąlygų atžvilgiu (OL L 39, p. 40; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 5 sk., 1 t., p. 187).

      (2)  2006 m. liepos 5 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2006/54/EB dėl moterų ir vyrų lygių galimybių ir vienodo požiūrio į moteris ir vyrus užimtumo bei profesinės veiklos srityje principo įgyvendinimo (OL L 204, p. 23).

      (3)  1997 m. gruodžio 15 d. Tarybos direktyva 97/80/EB dėl įrodinėjimo pareigos diskriminacijos dėl lyties bylose (OL L 14, 1998, p. 6; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 5 sk., 3 t., p. 264).

      (4)  2000 m. lapkričio 27 d. Tarybos direktyva 2000/78/EB, nustatanti vienodo požiūrio užimtumo ir profesinėje srityje bendruosius pagrindus (OL L 303, p. 16; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 5 sk., 4 t., p. 79).


title: Byla C-357/14 P: 2014 m. liepos 21 d. Dunamenti Erőmű Zrt pateiktas apeliacinis skundas dėl 2014 m. balandžio 30 d. Bendrojo Teismo (šeštoji kolegija) priimto sprendimo byloje T-179/09, Dunamenti Erőmű Zrt / Europos Komisija

text:
               22.9.2014

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 329/8

         2014 m. liepos 21 d.Dunamenti Erőmű Zrt pateiktas apeliacinis skundas dėl 2014 m. balandžio 30 d. Bendrojo Teismo (šeštoji kolegija) priimto sprendimo byloje T-179/09, Dunamenti Erőmű Zrt/Europos Komisija

   (Byla C-357/14 P)
   2014/C 329/10
   Proceso kalba: anglų

      Šalys

      Apeliantė: Dunamenti Erőmű Zrt, atstovaujama advokatų J. Philippe, F.-H. Boret, A.-C. Guyon

      Kita proceso šalis: Europos Komisija

      Apeliantės reikalavimai

   Apeliantė Teisingumo Teismo prašo:

               —

               panaikinti 2014 m. balandžio 30 d. Bendrojo Teismo sprendimą byloje T-179/09, kiek juo patvirtinamas 2008 m. birželio 4 d. Komisijos sprendimas 2009/609/EB dėl valstybės pagalbos C 41/05, kurią Vengrija skyrė pagal elektros energijos pirkimo sutartis (EEPS) (1), ir EEPS pripažįstamos neteisėta ir su bendrąja rinka nesuderinama valstybės pagalba;

               —

               priimti galutinį sprendimą ir panaikinti 2008 m. birželio 4 d. Komisijos sprendimą 2009/609/EB dėl valstybės pagalbos C 41/05, kurią Vengrija skyrė pagal elektros energijos pirkimo sutartis, kiek jame nuspręsta, jog EEPS yra neteisėta ir su bendrąja rinka nesuderinama valstybės pagalba, arba grąžinti bylą Bendrajam Teismui; ir

               —

               priteisti iš Komisijos bylinėjimosi Bendrajame Teisme ir Teisingumo Teisme išlaidas.

      Apeliacinio skundo pagrindai ir pagrindiniai argumentai

   Apeliantė remiasi penkiais pagrindais. Skundžiamu sprendimu Bendrasis Teismas atmetė apeliantės ieškinį, kuriuo iš esmės prašoma panaikinti 2008 m. birželio 4 d. Komisijos sprendimą 2009/609/EB dėl valstybės pagalbos C 41/05, kurią Vengrija skyrė pagal elektros energijos pirkimo sutartis, o nepatenkinus šio reikalavimo, panaikinti to sprendimo 2 ir 5 straipsnius.
   Pirmuoju pagrindu apeliantė ginčija Bendrojo Teismo vertinimą, kurį atlikęs jis padarė išvadą, jog elektros energijos pirkimo sutartis gali būti laikoma nauja pagalba, ir prieš tai nenustatė, ar EEPS yra apskritai valstybės pagalba, kaip ji suprantama pagal SESV 107 straipsnio 1 dalį.
   Antruoju pagrindu apeliantė ginčija Bendrojo Teismo išvadą, kad Komisija nepadarė klaidos, kai nusprendė, jog Vengrijos įstojimo į Europos Sąjungą data yra tinkamas referencinis laikotarpis, norint įvertinti, ar priemonė yra valstybės pagalba, remiantis SESV 107 straipsnio 1 dalyje nustatytais kriterijais. Bendrasis Teismas padarė teisės klaidą, kai nusprendė, jog IV priede nustatyta taisyklė, pagal kurią vertinant, ar valstybės taikoma priemonė yra valstybės pagalba, atitinkamas laikotarpis yra Vengrijos įstojimo į Europos Sąjungą data. IV priedo prasmė buvo iškraipyta, nes šioje nuostatoje nei numatyta, nei užsiminta, jog analizė, ar priemonė yra valstybės pagalba, turi būti atliekama atsižvelgiant į įstojimo datą.
   Pateikdama trečiąjį pagrindą apeliantė pabrėžia, kad Bendrasis Teismas padarė teisės klaidą, kai neatsižvelgęs į sudarant EEPS buvusias aplinkybes, nusprendė, jog buvo suteikta lengvata, kaip ji suprantama pagal 107 straipsnio 1 dalį. Bendrasis Teismas padarė klaidingą išvadą, jog buvo suteikta lengvata, nes i) Magyar Villamos Művek (MVM) veikė kaip privatus investuotojas, kai sudarė EEPS kaip paruošiamąją priemonę, siekdamas palengvinti Dunamenti privatizavimą, ir ii) bet kuriuo atveju, net jeigu pagal EEPS būtų buvusi suteikta kokia nors lengvata (kurią apeliantė neigia), už ją buvo atsiskaityta parduodant Dunamenti.
   Ketvirtuoju pagrindu apeliantė ginčija Bendrojo Teismo atliktą rizikos, susijusios su MVM tenkančia pareiga nupirkti minimalų kiekį, vertinimą. Bendrasis Teismas padarė teisės klaidą, kai nusprendė, jog lengvata kyla iš MVM pareigos pirkti minimalų kiekį, bet neįrodė, jog egzistuoja struktūrinė rizika.
   Penktuoju pagrindu apeliantė priekaištauja Bendrajam Teismui, kad šis patvirtino Komisijos taikytą pagalbos kiekio apskaičiavimo metodą. Bendrasis Teismas padarė teisės klaidą, kai patvirtino nustatytą metodą, kadangi pagal jį išieškotinos sumos apskaičiuojamos kaip pajamų, o ne pelno skirtumas, nes toks skirtumas gali lemti paties valstybės pagalbos egzistavimo paneigimą.

      (1)  OL L 225, p. 53.


title: 2004 m. rugsėjo 14 d. Pirmosios Instancijos Teismo sprendimas, Byloje T-254/03 José Manuel López Cejudo prieš Europos Bendrijų Komisiją (Pareigūnai — Išmoka dėl gyvenimo sąlygų — Būstas — Pareigūnų tarnybos nuostatų X priedo 5 ir 10 straipsniai)

text:
               20.11.2004

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 284/17

      PIRMOSIOS INSTANCIJOS TEISMO SPRENDIMAS

   2004 m. rugsėjo 14 d.
   Byloje T-254/03 José Manuel López Cejudo prieš Europos Bendrijų Komisiją (1)

   (Pareigūnai - Išmoka dėl gyvenimo sąlygų - Būstas - Pareigūnų tarnybos nuostatų X priedo 5 ir 10 straipsniai)
   (2004/C 284/35)
   Bylos kalba: prancūzų
   Byloje T-254/03, José Manuel López Cejudo, Europos Bendrijų Komisijos pareigūnas, gyvenantis Brazilijoje (Brazilija), atstovaujamas advokatų G. Vandersanden ir L. Levi, prieš Europos Bendrijų Komisiją, atstovaujamą J. Currall ir H. Tserepa-Lacombe, nurodžiusių adresą dokumentams įteikti Liuksemburge, dėl 2002 m. birželio 12 d. Paskyrimų tarnybos sprendimo dėl būsto ieškovui suteikimo ir Paskyrimų tarnybos sprendimo, išdėstyto 2002 m. liepos mėnesio pareiškėjo algalapyje, dėl išmokos dėl gyvenimo sąlygų panaikinimo, taip pat dėl prašymo priteisti delspinigius ir moralinės žalos atlyginimą, Pirmosios instancijos teismas, (vienas teisėjas A. W. H. Meij); sekretorius: administratorius I. Natsinas, 2004 m. rugsėjo 14 d. priėmė sprendimą, kurio rezoliucinėje dalyje nurodyta:

               1)

               Atmesti ieškinį.

               2)

               Kiekviena šalis pati padengia savo išlaidas.

      (1)  OL C 213, 2003 9 6.


title: 2004 m. lapkričio 18 d. Teisingumo Teismo sprendimas (pirmoji kolegija), Byloje C-284/03 (dėl Cour d'appel de Bruxelles prašymo priimti prejudicinį sprendimą): Belgijos valstybė prieš Temco Europe SA (Šeštoji PVM direktyva — 13 straipsnio B skirsnio b punktas — Atleidžiamos nuo mokesčio sutartys — Nekilnojamojo turto nuoma — Tariamo naudojimosi sutartis)

text:
               8.1.2005

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 6/14

      TEISINGUMO TEISMO SPRENDIMAS

   (pirmoji kolegija)
   2004 m. lapkričio 18 d.
   Byloje C-284/03 (dėl Cour d'appel de Bruxelles prašymo priimti prejudicinį sprendimą): Belgijos valstybė prieš Temco Europe SA (1)

   (Šeštoji PVM direktyva - 13 straipsnio B skirsnio b punktas - Atleidžiamos nuo mokesčio sutartys - Nekilnojamojo turto nuoma - Tariamo naudojimosi sutartis)
   (2005/C 6/24)
   Proceso kalba: prancūzų
   Byloje C-284/03 dėl Cour d'appel de Bruxelles (Belgija) 2003 m. birželio 19 d. sprendimu, kurį Teisingumo Teismas gavo 2003 m. liepos 2 d., pagal EB sutarties 234 straipsnį pateikto prašymo priimti prejudicinį sprendimą šio teismo nagrinėjamoje byloje Belgijos valstybė prieš Temco Europe SA, Teisingumo Teismas (pirmoji kolegija), susidedantis iš pirmininko P. Jann, teisėjų A. Rosas (pranešėjas), R. Silva de Lapuerta, K. Lenaerts ir S. von Bahr, generalinis advokatas: D. Ruiz-Jarabo Colomer, sekretorė: vyriausioji administratorė M.-F. Contet, 2004 m. lapkričio 18 d. priėmė sprendimą, kurio rezoliucinėje dalyje nurodyta:
   1977 m. gegužės 17 d. Tarybos šeštosios direktyvos dėl valstybių narių įstatymų, susijusių su apyvartos mokesčiais, suderinimo – bendra pridėtinės vertės mokesčio sistema: vienodas apskaičiavimo pagrindas 13 straipsnio B skirsnio b punktas turi būti aiškinamas, kad sandoriai, kuriais viena įmonė, sudarydama keletą skirtingų sutarčių su susijusioms įmonėmis tuo pat metu suteikia tariamą teisę naudotis nekilnojamuoju turtu už mokestį, iš esmės nustatytą atsižvelgiant į užimamą plotą ir, kad įvykdytomis sutartimis buvo siekiama tik suteikti teisę pasyviai naudotis patalpomis ar nekilnojamojo turto plotu už atlygį, susietą su naudojimosi jais trukme, laikomi sandoriais, apimančias „nekilnojamo turto nuomą“ šios nuostatos prasme, o ne paslaugų teikimą, kuris galėtų būti kvalifikuojamas kitaip.

      (1)  OL C 213, 2003 9 6.


title: Byla T-812/14: 2017 m. liepos 19 d. Bendrojo Teismo nutartis byloje BPC Lux 2 ir kt./Komisija (Ieškinys dėl panaikinimo — Valstybės pagalba — Portugalijos institucijų pagalba, skirta finansų įstaigos Banco Espírito Santo restruktūrizacijai — Laikino banko įsteigimas ir kapitalizacija — Sprendimas, kuriuo pagalba pripažinta suderinama su vidaus rinka — Suinteresuotumo pareikšti ieškinį nebuvimas — Nepriimtinumas)

text:
               4.9.2017

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 293/32

         2017 m. liepos 19 d. Bendrojo Teismo nutartis byloje BPC Lux 2 ir kt./Komisija

   (Byla T-812/14) (1)

   ((Ieškinys dėl panaikinimo - Valstybės pagalba - Portugalijos institucijų pagalba, skirta finansų įstaigos Banco Espírito Santo restruktūrizacijai - Laikino banko įsteigimas ir kapitalizacija - Sprendimas, kuriuo pagalba pripažinta suderinama su vidaus rinka - Suinteresuotumo pareikšti ieškinį nebuvimas - Nepriimtinumas))
   (2017/C 293/37)
   Proceso kalba: anglų

      Šalys

      Ieškovės: BPC Lux 2 Sàrl (Senningerberg, Liuksemburgas) ir 19 kitų ieškovių, kurių pavadinimai nurodyti nutarties priede, atstovaujamos advokato P. Fajardo, solisitorių J. Webber ir M. Steenson, QC K. Bacon

      Atsakovė: Europos Komisija, atstovaujama L. Flynn ir P.-J. Loewenthal

      Atsakovės pusėje į bylą įstojusi šalis: Portugalijos Respublika, atstovaujama L. Inez Fernandes ir S. Jaulino, padedamų advokato M. Mendes Pereira

      Dalykas

   SESV 263 straipsniu grindžiamas prašymas panaikinti 2014 m. rugpjūčio 3 d. Komisijos sprendimą C(2014) 5682 final dėl valstybės pagalbos Nr. SA.39250 (2014/N) – Portugalija, Banco Espírito Santo, S.A. restruktūrizacija.

      Rezoliucinė dalis

               1.

               Atmesti ieškinį kaip nepriimtiną.

               2.

               BPC Lux 2 Sàrl ir kitos ieškovės, kurių pavadinimai nurodyti priede, padengia savo ir Europos Komisijos šioje instancijoje ir per laikinųjų apsaugos priemonių taikymo procedūrą patirtas bylinėjimosi išlaidas.

               3.

               Portugalijos Respublika padengia savo bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 46, 2015 2 9.


title: Byla C-456/07 2008 m. gegužės 21 d. Teisingumo Teismo (septintoji kolegija) nutartis byloje ( Najvyšší súd Slovenskej republiky (Slovakijos Respublika) prašymas priimti prejudicinį sprendimą)  Karol Mihal prieš Daňový úrad Košice V (Procedūros reglamento 104 straipsnio 3 dalies pirmoji pastraipa — Šeštoji PVM direktyva — Apmokestinamieji asmenys — 4 straipsnio 5 dalies pirmoji pastraipa — Viešosios teisės subjektai — Antstoliai — Fiziniai ir juridiniai asmenys)

text:
               15.8.2008

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 209/17

         2008 m. gegužės 21 d. Teisingumo Teismo (septintoji kolegija) nutartis byloje (Najvyšší súd Slovenskej republiky (Slovakijos Respublika) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Karol Mihal prieš Daňový úrad Košice V

   (Byla C-456/07) (1)

   (Procedūros reglamento 104 straipsnio 3 dalies pirmoji pastraipa - Šeštoji PVM direktyva - Apmokestinamieji asmenys - 4 straipsnio 5 dalies pirmoji pastraipa - Viešosios teisės subjektai - Antstoliai - Fiziniai ir juridiniai asmenys)
   (2008/C 209/24)
   Proceso kalba: slovakų
   Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas
   Najvyšší súd Slovenskej republiky
   Šalys

      Ieškovas: Karol Mihal

      Atsakovė: Daňový úrad Košice V
   Dalykas
   Prašymas priimti prejudicinį sprendimą — Najvyšší súd Slovenskej republiky — 1977 m. gegužės 17 d. Tarybos Šeštosios direktyvos 1977/388/EEB dėl valstybių narių apyvartos mokesčių įstatymų derinimo — Bendra pridėtinės vertės mokesčio sistema: vienodas vertinimo pagrindas (OL L 145, p. 1) 4 straipsnio 5 dalies pirmosios pastraipos aiškinimas — Viešosios teisės subjekto, vykdančio veiklą ar sudarančio sandorius kaip valdžios institucija, neapmokestinimas — Antstolių įtraukimas jiems vykdant savo viešąsias pareigas — Tiesioginis veikimas
   Rezoliucinė dalis
   Veikla, kuria verčiasi asmuo, kaip antai antstolio veikla, nėra atleidžiama nuo pridėtinės vertės mokesčio vien dėl to, kad ją sudaro veiksmai, patenkantys į viešosios valdžios prerogatyvas. Net darant prielaidą, kad vykdydamas šias pareigas antstolis atlieka tokius veiksmus, vadovaujantis tokiu kaip pagrindinėje byloje teisės aktu, jis vykdo savo veiklą ne kaip viešosios teisės subjektas, nes jis nepriklauso viešosios administracijos struktūrai, o vykdo nepriklausomą ekonominę veiklą, įgyvendinamą pagal laisvąją profesiją, ir todėl jis negali būti atleistas nuo mokesčio, kaip numatyta 1977 m. gegužės 17 d. Tarybos Šeštosios direktyvos 1977/388/EEB dėl valstybių narių apyvartos mokesčių įstatymų derinimo — Bendra pridėtinės vertės mokesčio sistema: vienodas vertinimo pagrindas 4 straipsnio 5 dalies pirmojoje pastraipoje.

      (1)  OL C 315, 2007 12 22.


title: Byla C-379/04 Das Landgericht Würzburg (Vokietija) 2004 m. rugpjūčio 23 d. nutartimi pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Richard Dahms GmbH prieš Fränkischer Weinbauverband e.V.

text:
               23.10.2004

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 262/24

         Das Landgericht Würzburg (Vokietija) 2004 m. rugpjūčio 23 d. nutartimi pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Richard Dahms GmbH prieš Fränkischer Weinbauverband e.V.
   (Byla C-379/04)
   (2004/C 262/43)
   Das Landgericht Würzburg 2004 m. rugpjūčio 23 d. nutartimi kreipėsi į Europos Bendrijų Teisingumo Teismą su prašymu, kurį Teisingumo Teismo sekretoriatas gavo 2004 m. rugsėjo 3 d., priimti prejudicinį sprendimą byloje Richard Dahms GmbH prieš Fränkischer Weinbauverband e.V.
   Das Landgericht Würzburg prašo Teisingumo Teismo atsakyti į šiuos klausimus:

               a)

               Ar Europos Bendrijos reglamento Nr. 753/02 (1) 21 straipsnis suteikia ieškovui subjektyvinę teisę būti nediskriminuojamam atsakovo organizuojamuose frankų vynų ir šampano vertinimo konkursuose?

               b)

               Jeigu į pirmiau pateiktą klausimą būtų atsakyta teigiamai:
               Ar laikytina diskriminacija Europos Bendrijos reglamento Nr. 753/02 21 straipsnio prasme tai, kad atsakovas iš ieškovo, kuris nėra atsakovo narys, reikalauja dvigubai didesnio frankų vynų ir šampano pateikimo vertinimo konkursui mokesčio, nei reikalaujama iš atsakovo narių?

      (1)  OL L 118, p. 1


title: Byla T-371/16: 2016 m. liepos 14 d. pareikštas ieškinys byloje BP Aromatics/Komisija

text:
               26.9.2016

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 350/20

         2016 m. liepos 14 d. pareikštas ieškinys byloje BP Aromatics/Komisija

   (Byla T-371/16)
   (2016/C 350/25)
   Proceso kalba: anglų

      Šalys

      Ieškovė: BP Aromatics Ltd (Gelis, Belgija), atstovaujama advokatų H. Vanhulle, B. van de Walle de Ghelcke, C. Borgers ir N. Baeten

      Atsakovė: Europos Komisija

      Reikalavimai

   Ieškovė Bendrojo Teismo prašo:

               —

               panaikinti 2016 m. sausio 11 d. Komisijos sprendimą dėl Belgijos Karalystės įgyvendintos valstybės pagalbos schemos, susijusios su atleidimu nuo pelno perviršio mokesčio SA.37667 (2015/C) (ex 2015/NN);

               —

               nepatenkinus šio reikalavimo, panaikinti sprendimo 2–4 straipsnius;

               —

               bet kuriuo atveju, įpareigoti Europos Komisiją padengti bylinėjimosi išlaidas.

      Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

   Grįsdama ieškinį ieškovė remiasi keturiais pagrindais.

               —

               Pirmasis pagrindas susijęs su tuo, kad Komisija padarė teisės klaidą ir akivaizdžią vertinimo klaidą nustatant ginčijamą pagalbos priemonę ir kvalifikuojant pagalbos schemą, kaip tai suprantama pagal Tarybos reglamento Nr. 2015/1589 (1) 1 straipsnio d punktą ir SESV 107 straipsnį.

               —

               Antrasis pagrindas susijęs su tuo, kad Komisija pažeidė SESV 107 straipsnį, nenurodė motyvų ir padarė akivaizdžią vertinimo klaidą laikydama, kad Belgijos pelno perviršį reguliuojanti sistema yra valstybės pagalbos priemonė.

               —

               Trečiasis pagrindas susijęs su tuo, kad Komisija pažeidė Tarybos reglamento Nr. 2015/1589 16 straipsnio 1 dalį ir bendruosius teisinio tikrumo ir teisėtų lūkesčių principus, nurodydama susigrąžinti tariamą pagalbą.

               —

               Ketvirtasis pagrindas susiję su tuo, kad Komisija pažeidė SESV 2 straipsnio 6 dalį bei vienodo požiūrio principą ir viršijo savo įgaliojimus, remdamasi valstybės pagalbos taisyklėmis siekiant uždrausti Belgijos pelno perviršio reguliavimo sistemą.

      (1)  2015 m. liepos 13 d. Tarybos reglamentas (ES) 2015/1589, nustatantis išsamias Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo 108 straipsnio taikymo taisykles (OL L 248, 2015, p. 9).


title: Byla C-458/06 2008 m. birželio 12 d. Teisingumo Teismo (ketvirtoji kolegija) sprendimas byloje ( Regeringsrätten (Švedija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Skatteverket prieš Gourmet Classic Ltd (Teisingumo Teismo jurisdikcija — Direktyva 92/83/EEB — Akcizų už alkoholį ir alkoholinius gėrimus struktūrų suderinimas — 20 straipsnio pirma įtrauka — Maisto produktų gamybai skirto vyno sudėtyje esantis alkoholis — Atleidimas nuo suderintų akcizų)

text:
               15.8.2008

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 209/8

         2008 m. birželio 12 d. Teisingumo Teismo (ketvirtoji kolegija) sprendimas byloje (Regeringsrätten (Švedija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Skatteverket prieš Gourmet Classic Ltd

   (Byla C-458/06) (1)

   (Teisingumo Teismo jurisdikcija - Direktyva 92/83/EEB - Akcizų už alkoholį ir alkoholinius gėrimus struktūrų suderinimas - 20 straipsnio pirma įtrauka - Maisto produktų gamybai skirto vyno sudėtyje esantis alkoholis - Atleidimas nuo suderintų akcizų)
   (2008/C 209/11)
   Proceso kalba: švedų
   Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas
   Regeringsrätten
   Šalys pagrindinėje byloje
   Ieškovė: Skatteverket
   Atsakovė: Gourmet Classic Ltd
   Dalykas
   Prašymas priimti prejudicinį sprendimą — Regeringsrätten — 1992 m. spalio 19 d. Tarybos direktyvos 92/83/EEB dėl akcizų už alkoholį ir alkoholinius gėrimus, struktūrų suderinimo (OL L 316, p. 21) 20 straipsnio pirmos įtraukos išaiškinimas — Atleidimas nuo akcizo — Maisto ruošimui skirtas vyno produktas, kurio tūrinė alkoholio koncentracija 4,8 % 100 kg pagaminto produkto
   Rezoliucinė dalis
   Alkoholis, kuris yra maisto produktų gamybai skirto vyno sudėtyje, jei jo faktinė tūrinė etilo alkoholio koncentracija viršija 1,2 %, yra priskiriamas etilo alkoholio kodams 1992 m. spalio 19 d. Tarybos direktyvos 92/83/EEB dėl akcizų už alkoholį ir alkoholinius gėrimus, struktūrų suderinimo 20 straipsnio pirmos įtraukos prasme.

      (1)  OL C 326, 2006 12 30.


title: Sujungtos bylos T-268/15 ir T-272/15: 2016 m. lapkričio 8 d. Bendrojo Teismo nutartis byloje Apoca Parking Holdings/EUIPO (PARKWAY) (Europos Sąjungos prekių ženklas — Europos Sąjungos vaizdinio ir žodinio prekių ženklų PARKWAY paraiška — Absoliutus atmetimo pagrindas — Apibūdinamasis pobūdis — Reglamento (EB) Nr. 207/2009 7 straipsnio 1 dalies c punktas — Akivaizdžiai teisiškai nepagrįstas ieškinys)

text:
               16.1.2017

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 14/32

         2016 m. lapkričio 8 d. Bendrojo Teismo nutartis byloje Apoca Parking Holdings/EUIPO (PARKWAY)

   (Sujungtos bylos T-268/15 ir T-272/15) (1)

   ((Europos Sąjungos prekių ženklas - Europos Sąjungos vaizdinio ir žodinio prekių ženklų PARKWAY paraiška - Absoliutus atmetimo pagrindas - Apibūdinamasis pobūdis - Reglamento (EB) Nr. 207/2009 7 straipsnio 1 dalies c punktas - Akivaizdžiai teisiškai nepagrįstas ieškinys))
   (2017/C 014/39)
   Proceso kalba: vokiečių

      Šalys

      Ieškovė: Apoca Parking Holdings GmbH (Štutgartas, Vokietija), atstovaujama advokato A. Lohmann

      Atsakovė: Europos Sąjungos intelektinės nuosavybės tarnyba (EUIPO), atstovaujama H. Kunz

      Dalykas

   Du ieškiniai, pareikšti dėl dviejų 2015 m. kovo 25 d. EUIPO ketvirtosios apeliacinės tarybos sprendimų (bylos R 2063/2014-4 ir R 2062/2014-4), susijusių su prašymais įregistruoti vaizdinį ir žodinį žymenis PARKWAY kaip Europos Sąjungos prekių ženklus.

      Rezoliucinė dalis

               1.

               Atmesti ieškinius.

               2.

               Priteisti iš Apoca Parking Holdings GmbH bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 245, 2015 7 27.