title: Byla C-127/09: 2010 m. birželio 3 d. Teisingumo Teismo (ketvirtoji kolegija) sprendimas byloje ( Oberlandesgericht Nürnberg (Vokietija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Coty Prestige Lancaster Group GmbH prieš Simex Trading AG (Prekių ženklų teisė — Reglamentas (EB) Nr. 40/94 — 13 straipsnio 1 dalis — Direktyva 89/104/EEB — 7 straipsnio 1 dalis — Prekių ženklo savininko teisių pasibaigimas — Sąvoka „į rinką išleista prekė“ — Savininko sutikimas — Kvepalų buteliukai, vadinamieji „mėginiai“ , kuriuos prekių ženklo savininkas leido naudoti įgaliotam platintojui, priklausančiam pasirinktinio platinimo tinklui)

text:
               31.7.2010

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 209/8

         2010 m. birželio 3 d. Teisingumo Teismo (ketvirtoji kolegija) sprendimas byloje (Oberlandesgericht Nürnberg (Vokietija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Coty Prestige Lancaster Group GmbH prieš Simex Trading AG

   (Byla C-127/09) (1)

   (Prekių ženklų teisė - Reglamentas (EB) Nr. 40/94 - 13 straipsnio 1 dalis - Direktyva 89/104/EEB - 7 straipsnio 1 dalis - Prekių ženklo savininko teisių pasibaigimas - Sąvoka „į rinką išleista prekė“ - Savininko sutikimas - Kvepalų buteliukai, vadinamieji „mėginiai“, kuriuos prekių ženklo savininkas leido naudoti įgaliotam platintojui, priklausančiam pasirinktinio platinimo tinklui)
   2010/C 209/11
   Proceso kalba: vokiečių

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Oberlandesgericht Nürnberg

      Šalys pagrindinėje byloje

      Ieškovė: Coty Prestige Lancaster Group GmbH

      Atsakovė: Simex Trading AG

      Dalykas

   Prašymas priimti prejudicinį sprendimą — Oberlandesgericht Nürnberg — 1993 m. gruodžio 20 d. Tarybos reglamento (EB) Nr. 40/94 dėl Bendrijos prekių ženklo (OL L 11, p. 1; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 17 sk., 1 t., p. 146) 13 straipsnio 1 dalies ir 1988 m. gruodžio 21 d. Pirmosios Tarybos direktyvos 89/104/EEB valstybių narių įstatymams, susijusiems su prekių ženklais, suderinti (OL L 40, p. 1; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 17 sk., 1 t., p. 92) 7 straipsnio išaiškinimas — Prekių ženklo suteikiamų teisių pasibaigimas — Sąvokos „į rinką išleista prekė“ išaiškinimas — Kvepalų mėginiai, ant kurių pakuotės nurodyta, kad jie skirti reklaminiams tikslams, o ne pardavimui ir kuriais leista naudotis platintojams, su kuriais sudaryta sutartis, kol nebus susitarta kitaip ir neperduodant nuosavybės teisės

      Rezoliucinė dalis

   Tokiomis aplinkybėmis, kokios susiklostė pagrindinėje byloje, 1993 m. gruodžio 20 d. Tarybos reglamento (EB) Nr. 40/94 dėl Bendrijos prekių ženklo 13 straipsnio 1 dalis ir 1988 m. gruodžio 21 d. Pirmosios Tarybos direktyvos 89/104/EEB valstybių narių įstatymams, susijusiems su prekių ženklais, suderinti, iš dalies pakeistos 1992 m. gegužės 2 d. Europos ekonominės erdvės susitarimu, 7 straipsnio 1 dalis turi būti aiškinamos taip, kad prekių ženklu suteikiamos teisės pasibaigia tik tada, kai, remiantis vertinimu, kurį turi atlikti prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas, galima daryti išvadą, jog prekių ženklo savininkas aiškiai ar numanomai sutiko išleisti į rinką atitinkamai Europos bendrijoje arba Europos ekonominėje erdvėje prekes, į kurias suteikiamos teisės, kaip tvirtinama, pasibaigė.
   Tokiomis aplinkybėmis, kokios susiklostė pagrindinėje byloje, kai „kvepalų mėginiai“, neperduodant nuosavybės teisės ir draudžiant juos parduoti, tarpininkams, kuriuos su prekių ženklo savininku sieja sutartis, perduodami tam, kad jų klientai galėtų išbandyti prekės turinį, kai prekių ženklo savininkas gali bet kada atsiimti šią prekę ir kai jos pakuotė aiškiai skiriasi nuo kvepalų buteliukų, kuriuos prekių ženklo savininkas paprastai pateikia šiems tarpininkams, tai, kad šie mėginiai yra kvepalų buteliukai, ant kurių nurodyta „mėginys“ ir „neparduodama“, nesant bet kokių priešingą teiginį patvirtinančių įrodymų, kuriuos įvertinti turi prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas, draudžia numanomai pripažinti prekių ženklo savininko sutikimą išleisti juos į rinką.

      (1)  OL C 141, 2009 6 20.


title: Byla C-294/07 2007 m. birželio 19 d. pareikštas ieškinys byloje Europos Bendrijų Komisija prieš Liuksemburgo Didžiąją Hercogystę

text:
               8.9.2007

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 211/18

         2007 m. birželio 19 d. pareikštas ieškinys byloje Europos Bendrijų Komisija prieš Liuksemburgo Didžiąją Hercogystę

   (Byla C-294/07)
   (2007/C 211/35)
   Proceso kalba: prancūzų
   Šalys

      Ieškovė: Europos Bendrijų Komisija, atstovaujama D. Maidani

      Atsakovė: Liuksemburgo Didžioji Hercogystė
   Ieškovės reikalavimai

               —

               pripažinti, kad nepriėmusi 2004 m. balandžio 29 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvą 2004/38/EB dėl Sąjungos piliečių ir jų šeimos narių teisės laisvai judėti ir gyventi valstybių narių teritorijoje, iš dalies keičiančią Reglamentą (EEB) Nr. 1612/68 ir panaikinančią Direktyvas 64/221/EEB, 68/360/EEB, 72/194/EEB, 73/148/EEB, 75/34/EEB, 75/35/EEB, 90/364/EEB, 90/365/EEB ir 93/96/EEB (1) įgyvendinančių įstatymų ir kitų teisės aktų, Liuksemburgo Didžioji Hercogystė neįvykdė įsipareigojimų pagal šios direktyvos 40 straipsnį;

               —

               priteisti iš Liuksemburgo Didžiosios Hercogystės bylinėjimosi išlaidas.

         Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai
   Terminas perkelti direktyvą 2004/38/EB baigėsi 2006 m. balandžio 29 dieną.

      (1)  OL L 158, p. 77 ir pakeista — OL L 229, 2004, p. 35 ir OL L 197, 2005, p. 34.


title: Byla C-583/10: 2012 m. spalio 18 d. Teisingumo Teismo (trečioji kolegija) sprendimas byloje ( Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division) (Jungtinė Karalystė) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Jungtinės Amerikos Valstijos prieš Christine Nolan (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą — Direktyva 98/59/EB — Darbuotojų apsauga — Kolektyviniai atleidimai iš darbo — Taikymo sritis — JAV karinės bazės uždarymas — Darbuotojų informavimas ir konsultavimasis su jais — Momentas, kuriuo atsiranda pareiga konsultuotis — Teisingumo Teismo jurisdikcijos nebuvimas)

text:
               8.12.2012

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 379/5

         2012 m. spalio 18 d. Teisingumo Teismo (trečioji kolegija) sprendimas byloje (Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division) (Jungtinė Karalystė) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Jungtinės Amerikos Valstijos prieš Christine Nolan

   (Byla C-583/10) (1)

   (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą - Direktyva 98/59/EB - Darbuotojų apsauga - Kolektyviniai atleidimai iš darbo - Taikymo sritis - JAV karinės bazės uždarymas - Darbuotojų informavimas ir konsultavimasis su jais - Momentas, kuriuo atsiranda pareiga konsultuotis - Teisingumo Teismo jurisdikcijos nebuvimas)
   2012/C 379/07
   Proceso kalba: anglų

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division)

      Šalys pagrindinėje byloje

      Ieškovė: Jungtinės Amerikos Valstijos

      Atsakovė: Christine Nolan

      Dalykas

   Prašymas priimti prejudicinį sprendimą — Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division) — 1998 m. liepos 20 d. Tarybos direktyvos 98/59/EB dėl valstybių narių įstatymų, susijusių su kolektyviniu atleidimu iš darbo (OL L 225, p. 16; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 5 sk., 3 t., p. 327), suderinimo 2 ir 5 straipsnių aiškinimas — Darbdavio pareiga informuoti darbuotojų atstovus ir su jais konsultuotis — Šios pareigos atsiradimo momento nustatymas.

      Rezoliucinė dalis

   Europos Sąjungos Teisingumo Teismas neturi jurisdikcijos atsakyti į 2010 m. gruodžio 6 d. Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division) (Jungtinė Karalystė) sprendimu pateiktą klausimą.

      (1)  OL C 89, 2011 3 19.


title: Byla C-559/12 P: 2014 m. balandžio 3 d. Teisingumo Teismo (pirmoji kolegija) sprendimas byloje Prancūzijos Respublika/Europos Komisija (Apeliacinis skundas — Valstybės pagalba — Pagalba numanomos neribotos garantijos forma „La Poste“ dėl jos viešosios įstaigos statuso — Garantijos egzistavimas — Valstybės išteklių buvimas — Pranašumas — Įrodinėjimo pareiga ir įrodymų apimtis)

text:
               26.5.2014

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 159/8

         2014 m. balandžio 3 d. Teisingumo Teismo (pirmoji kolegija) sprendimas byloje Prancūzijos Respublika/Europos Komisija

   (Byla C-559/12 P) (1)

   ((Apeliacinis skundas - Valstybės pagalba - Pagalba numanomos neribotos garantijos forma „La Poste“ dėl jos viešosios įstaigos statuso - Garantijos egzistavimas - Valstybės išteklių buvimas - Pranašumas - Įrodinėjimo pareiga ir įrodymų apimtis))
   2014/C 159/10
   Proceso kalba: prancūzų

      Šalys

      Apeliantė: Prancūzijos Respublika, atstovaujama G. de Bergues, D. Colas, J. Gstalter ir J. Bousin

      Kita proceso šalis: Europos Komisija, atstovaujama B. Stromsky ir D. Grespan

      Dalykas

   Apeliacinis skundas dėl 2012 m. rugsėjo 20 d. Bendrojo Teismo (šeštoji kolegija) sprendimo Prancūzija prieš Komisiją (T-154/10), kuriuo Bendrasis Teismas atmetė Prancūzijos Respublikos ieškinį dėl 2010 m. sausio 26 d. Komisijos sprendimo 2010/605/ES dėl valstybės pagalbos C 56/07 (ex E 15/05), kurią Prancūzija suteikė La Poste (OL L 274, p. 1), panaikinimo – Tariamai Prancūzijos suteikta pagalba kaip numanoma neribota garantija La Poste dėl jos viešosios pramoninio ir komercinio pobūdžio įstaigos statuso – Įstaiga, kuriai netaikoma bendroji teisė dėl sunkumų patiriančių įmonių restruktūrizavimo ir likvidavimo – Pranašumo egzistavimas – Valstybės išteklių perdavimo egzistavimas – Įrodinėjimo pareiga ir įrodymų apimtis – Valstybės atsakomybės sąlygų prilyginimas garantijos schemai.

      Rezoliucinė dalis

               1.

               Atmesti apeliacinį skundą.

               2.

               Prancūzijos Respublika padengia bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 32, 2013 2 2.


title: Byla C-616/13 P: 2016 m. birželio 9 d. Teisingumo Teismo (penktoji kolegija) sprendimas byloje Productos Asfálticos (PROAS), SA/Europos Komisja (Apeliacinis skundas — Karteliai — EB 81 straipsnis — Ispanijos kelių bitumo rinka — Rinkos pasidalijimas ir kainų derinimas — Per ilga proceso Europos Sąjungos Bendrajame Teisme trukmė — Per ilga procedūros Europos Komisijoje trukmė — Apeliacinis skundas dėl bylinėjimosi išlaidų)

text:
               16.8.2016

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 296/4

         2016 m. birželio 9 d. Teisingumo Teismo (penktoji kolegija) sprendimas byloje Productos Asfálticos (PROAS), SA/Europos Komisja

   (Byla C-616/13 P) (1)

   ((Apeliacinis skundas - Karteliai - EB 81 straipsnis - Ispanijos kelių bitumo rinka - Rinkos pasidalijimas ir kainų derinimas - Per ilga proceso Europos Sąjungos Bendrajame Teisme trukmė - Per ilga procedūros Europos Komisijoje trukmė - Apeliacinis skundas dėl bylinėjimosi išlaidų))
   (2016/C 296/06)
   Proceso kalba: ispanų

      Šalys

      Apeliantė: Productos Asfálticos (PROAS), SA, atstovaujama abogada C. Fernández Vicién

      Kita proceso šalis: Europos Komisija, atstovaujama C. Urraca Caviedes ir F. Castillo de la Torre, padedamų advokato A. J. Rivas Andrès

      Rezoliucinė dalis

               1.

               Atmesti apeliacinį skundą.

               2.

               Priteisti iš Productos Asfálticos (PROAS) SA bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 24, 2014 1 25.


title: Sujungtos bylos T-99/09 ir T-308/09: 2013 m. balandžio 19 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Italija prieš Komisiją (ERPF — Kampanijos regionui skirta 2000–2006 regiono veiklos programa (RVP) — Reglamentas (EB) Nr. 1260/1999 — 32 straipsnio 3 dalies f punktas — Sprendimas neatlikti tarpinių mokėjimų, susijusių su RVP atliekų tvarkymo ir šalinimo priemone — Pažeidimo procedūra prieš Italiją)

text:
               1.6.2013

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 156/37

         2013 m. balandžio 19 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Italija prieš Komisiją

   (Sujungtos bylos T-99/09 ir T-308/09) (1)

   (ERPF - Kampanijos regionui skirta 2000–2006 regiono veiklos programa (RVP) - Reglamentas (EB) Nr. 1260/1999 - 32 straipsnio 3 dalies f punktas - Sprendimas neatlikti tarpinių mokėjimų, susijusių su RVP atliekų tvarkymo ir šalinimo priemone - Pažeidimo procedūra prieš Italiją)
   2013/C 156/66
   Proceso kalba: italų

      Šalys

      Ieškovė: Italijos Respublika, atstovaujama avvocato dello Stato P. Gentili, o byloje T-99/09 taip pat ir avvocato dello Stato G. Palmieri

      Atsakovė: Europos Komisija, atstovaujama D. Recchia ir A. Steiblytės

      Dalykas

   Prašymai panaikinti 2008 m. gruodžio 22 d., 2009 m. vasario 2 ir 6 d. Komisijos raštuose esančius sprendimus (Nr. 012480, 000841 ir 001059 — byla T-99/09) ir 2009 m. gegužės 20 d. Komisijos rašte esantį sprendimą (Nr. 004263 — byla T-308/99), kuriais, remiantis 1999 m. birželio 21 d. Tarybos reglamento (EB) Nr. 1260/1999, nustatančio bendrąsias nuostatas dėl struktūrinių fondų (OL L 161, p. 1; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 14 sk., 1 t., p. 31), 32 straipsnio 3 dalies f punktu, pripažintos nepriimtinomis Italijos valdžios institucijų paraiškos dėl tarpinių mokėjimų išlaidoms, patirtoms po 2007 m. birželio 29 d. pagal veiklos programos „Kampanija“ 1.7 priemonę, atlyginti.

      Rezoliucinė dalis

               1.

               Atmesti ieškinius.

               2.

               Italijos Respublika padengia savo ir Europos Komisijos bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 102, 2009 5 1.


title: Byla C-185/04: Länsrätten i Stockholms län 2004 m. balandžio 20 d. nutartimi pateiktas prašymas priimti prejudicinį nutarimą byloje Ulf Öberg prieš Stockholms läns allmänna försäkringskassa

text:
               10.7.2004

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 179/2

         Länsrätten i Stockholms län 2004 m. balandžio 20 d. nutartimi pateiktas prašymas priimti prejudicinį nutarimą byloje Ulf Öberg prieš Stockholms läns allmänna försäkringskassa
   (Byla C-185/04)
   (2004/C 179/04)
   Länsrätten i Stockholms län 2004 m. balandžio 20 d. d. nutartimi kreipėsi į Europos Bendrijų Teisingumo Teismą su prašymu, kurį Teisingumo Teismo sekretoriatas gavo 2004 m. balandžio 22 d., priimti prejudicinį nutarimą byloje Ulf Öberg prieš Stockholms läns allmänna försäkringskassa.
   Länsrätten i Stockholms län Teisingumo Teismo prašo atsakyti į šiuos klausimus:

               i)

               Ar nacionaliniuose teisės aktuose nustatytas reikalavimas, pagal kurį tėvas (motina) turi gyventi nagrinėjamoje valstybėje narėje ir būti joje apsidraudęs sveikatą ne trumpiau nei 240 dienų iki vaiko gimimo, kad įgytų teisę į tėvystės išmoką atitinkančią tėvo (motinos) ligos draudimo išmoką, atitinka EB sutarties 12 straipsnį, 17 straipsnio 2 dalį, 18 ir 39 straipsnius bei Reglamento Nr. 1612/68 (1) 7 straipsnio 1 ir 2 dalis ir Tarybos direktyvą Nr. 96/34/EB (2) dėl Bendrojo susitarimo dėl tėvystės atostogų, sudaryto tarp UNICE, CEEP ir ETUC?

               ii)

               Jeigu taip, ar Bendrijos teisė reikalauja, kad nustatant, ar darbuotojas tenkina pagal nacionalinį įstatymą nustatytą minimalios draudimo trukmės kriterijų, reikia įskaityti laikotarpį, per kurį darbuotojas buvo apdraustas pagal bendrąją sveikatos draudimo sistemą vadovaujantis Europos Bendrijų Personalo tarnybos nuostatais?

      (1)  1968 m. spalio 15 d. Tarybos reglamentas (EEB) Nr. 1612/68 dėl laisvo darbuotojų judėjimo Bendrijoje (OL L 257, 1968 10 19, p. 2).

      (2)  1996 m. birželio 3 d. Tarybos direktyva (EB) 96/34/EB (OL L 145, 1996 6 19, p. 4).


title: Byla T-266/02 2008 m. liepos 1 d. Pirmosios instancijos teismo sprendimas byloje Deutsche Post prieš Komisiją (Valstybės pagalba — Vokietijos institucijų priemonės, skirtos Deutsche Post AG — Sprendimas, kuriuo pagalba pripažįstama nesuderinama su bendrąja rinka ir nurodoma ją susigrąžinti — Bendros ekonominės svarbos paslauga — Papildomų sąnaudų, kilusių dėl nuostolingų pardavimų politikos siuntinių pristatymo nuo durų iki durų sektoriuje, kompensavimas — Naudos nebuvimas)

text:
               15.8.2008

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 209/39

         2008 m. liepos 1 d. Pirmosios instancijos teismo sprendimas byloje Deutsche Post prieš Komisiją

   (Byla T-266/02) (1)

   (Valstybės pagalba - Vokietijos institucijų priemonės, skirtos Deutsche Post AG - Sprendimas, kuriuo pagalba pripažįstama nesuderinama su bendrąja rinka ir nurodoma ją susigrąžinti - Bendros ekonominės svarbos paslauga - Papildomų sąnaudų, kilusių dėl nuostolingų pardavimų politikos siuntinių pristatymo nuo durų iki durų sektoriuje, kompensavimas - Naudos nebuvimas)
   (2008/C 209/66)
   Proceso kalba: vokiečių
   Šalys

      Ieškovė: Deutsche Post AG (Bona, Vokietija), atstovaujama advokatų J. Sedemund ir T. Lübbig

      Atsakovė: Europos Bendrijų Komisija, atstovaujama V. Kreuschitz ir J. Flett

      Ieškovės pusėje į bylą įstojusi šalis: Vokietijos Federacinė Respublika, atstovaujama W.-D. Plessing ir M. Lumma

      Atsakovės pusėje į bylą įstojusios šalys: Bundesverband Internationaler Express- und Kurierdienste eV (BIEK) (Frankfurtas prie Maino,Vokietija), atstovaujama advokatų F. Mitzkus, T. Wambach ir R. Wojtek; ir UPS Europe NV/SA (Briuselis, Belgija), atstovaujama advokatų T. Ottervanger ir A. Bijleveld, vėliau advokato T. Ottervanger
   Dalykas
   Prašymas panaikinti 2002 m. birželio 19 d. Komisijos sprendimą 2002/753/EB dėl Vokietijos Federacinės Respublikos priemonių, skirtų Deutsche Post AG (OL L 247, p. 27)
   Rezoliucinė dalis

               1.

               Panaikinti 2002 m. birželio 19 d. Komisijos sprendimą 2002/753/EB dėl Vokietijos Federacinės Respublikos priemonių, skirtų Deutsche Post AG.

               2.

               Komisija padengia savo bylinėjimosi išlaidas bei Deutsche Post patirtas bylinėjimosi išlaidas.

               3.

               Vokietijos Federacinė Respublika, Bundesverband Internationaler Express- und Kurierdienste eV (BIEK) ir UPS Europe NV/SA padengia savo bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 274, 2002 11 9.


title: Byla C-371/13: 2013 m. liepos 2 d. Tribunalul Sibiu (Rumunija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje SC Schuster & Co Ecologic SRL prieš Direcția Generală a Finanțelor Publice a Județului Sibiu

text:
               22.3.2014

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 85/10

         2013 m. liepos 2 d.Tribunalul Sibiu (Rumunija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje SC Schuster & Co Ecologic SRL prieš Direcția Generală a Finanțelor Publice a Județului Sibiu

   (Byla C-371/13)
   2014/C 85/17
   Proceso kalba: rumunų

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

   Tribunalul Sibiu

      Šalys pagrindinėje byloje

      Ieškovė: SC Schuster & Co Ecologic SRL

      Atsakovė: Direcția Generală a Finanțelor Publice a Județului Sibiu

   2013 m. lapkričio 7 d. Nutartimi Teisingumo Teismas (šeštoji kolegija) pripažino neturintis kompetencijos atsakyti į Tribunalul Sibiu (Rumunija) pateiktą prejudicinį klausimą.


title: Byla T-74/10: 2010 m. vasario 16 d. pareikštas ieškinys byloje Flaco Geräte prieš VRDT — Delgado Sánchez (FLACO)

text:
               17.4.2010

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 100/64

         2010 m. vasario 16 d. pareikštas ieškinys byloje Flaco Geräte prieš VRDT — Delgado Sánchez (FLACO)

   (Byla T-74/10)
   2010/C 100/94
   Kalba, kuria surašytas ieškinys: anglų

      Šalys

      Ieškovė: Flaco Geräte GmbH (Giuterslas, Vokietija), atstovaujama lawyer M. Wirtz

      Atsakovė: Vidaus rinkos derinimo tarnyba (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui)

      Kita procedūros Apeliacinėje taryboje šalis: Jesús Delgado Sánchez (Sokueljamosas, Ispanija)

      Ieškovės reikalavimai

               —

               Panaikinti 2009 m. lapkričio 23 d. Vidaus rinkos derinimo tarnybos (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui) antrosios apeliacinės tarybos (byla R 86/2009-2) sprendimą;

               —

               priteisti iš VRDT bylinėjimosi išlaidas.

      Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

      Bendrijos prekių ženklo paraišką pateikęs asmuo: ieškovė

      Prašomas įregistruoti Bendrijos prekių ženklas: žodinis prekių ženklas FLACO 7, 8, 9 ir 11 klasių prekėms

      Prekių ženklo ar žymens, kuriuo grindžiamas protestas, savininkas: kita procedūros Apeliacinėje taryboje šalis

      Prekių ženklas ar žymuo, kuriuo grindžiamas protestas: žodinis prekių ženklas FLACO 7 klasės prekėms

      Protestų skyriaus sprendimas: iš dalies atmesti Bendrijos prekių ženklo paraišką

      Apeliacinės tarybos sprendimas: atmesti apeliaciją

      Ieškinio pagrindai: Reglamento (EB) Nr. 207/2009 8 straipsnio 1 dalies b punkto pažeidimas, nes Apeliacinė taryba atsižvelgė į klaidingą protesto procedūroje cituoto prekių ženklo apimamų prekių vertimą; Reglamento (EB) Nr. 207/2009 42 straipsnio 2 ir 3 dalių pažeidimas, Apeliacinė taryba neatsižvelgė į ieškovo nurodytą išimtį, susijusią su nenaudojimu


title: 2013 m. birželio 13 d. Teismo sprendimas, byloje E-11/12 – Beatrix Susanne Koch, Lothar Hummel ir Stefan Müller prieš Swiss Life (Liechtenstein) AG (Direktyva 90/619/EEB – Direktyva 92/96/EEB – Direktyva 2002/83/EB – Direktyva 2002/92/EB – gyvybės draudimas – su investiciniais vienetais susiję draudimo liudijimai – pareiga suteikti objektyvius patarimus – informacija, kuri turi būti pateikta draudėjams iki sutarties sudarymo – lygiavertiškumo principas – veiksmingumo principas)

text:
               26.9.2013

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 277/12

         TEISMO SPRENDIMAS
   2013 m. birželio 13 d.
   byloje E-11/12
   Beatrix Susanne Koch, Lothar Hummel ir Stefan Müller prieš Swiss Life (Liechtenstein) AG

   (Direktyva 90/619/EEB – Direktyva 92/96/EEB – Direktyva 2002/83/EB – Direktyva 2002/92/EB – gyvybės draudimas – su investiciniais vienetais susiję draudimo liudijimai – pareiga suteikti objektyvius patarimus – informacija, kuri turi būti pateikta draudėjams iki sutarties sudarymo – lygiavertiškumo principas – veiksmingumo principas)
   2013/C 277/10
   Byla E-11/12. Beatrix Susanne Koch, Lothar Hummel ir Stefan Müller prieš Swiss Life (Liechtenstein) AG. Fürstliche Landgericht des Fürstentums Liechtenstein (Lichtenšteino kunigaikštystės kunigaikštiškojo teismo) pagal ELPA valstybių susitarimo dėl Priežiūros institucijos ir Teisingumo Teismo įsteigimo 34 straipsnį Teismui pateiktas PRAŠYMAS išaiškinti 1990 m. lapkričio 8 d. Tarybos direktyvą 90/619/EEB dėl įstatymų ir kitų teisės aktų, susijusių su tiesioginiu gyvybės draudimu, derinimo, apibrėžiančią nuostatas, padedančias veiksmingai naudotis laisve teikti paslaugas, ir iš dalies keičiančia Direktyvą 79/267/EEB; 1992 m. lapkričio 10 d. Tarybos direktyvą 92/96/EEB dėl įstatymų ir kitų teisės aktų, susijusių su tiesioginiu gyvybės draudimu, derinimo, ir iš dalies keičiančią direktyvas 79/267/EEB ir 90/619/EEB (Trečioji gyvybės draudimo direktyva); 2002 m. lapkričio 5 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvą 2002/83/EB dėl gyvybės draudimo ir 2002 m. gruodžio 9 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvą 2002/92/EB dėl draudimo tarpininkavimo. Teismas, kurį sudaro Carl Baudenbacher, pirmininkas, ir Per Christiansen bei Páll Hreinsson (teisėjas pranešėjas), teisėjai, priėmė 2013 m. birželio 13 d. sprendimą, kurio rezoliucinė dalis yra tokia:

               1)

               1992 m. lapkričio 10 d. Tarybos direktyva 92/96/EEB dėl įstatymų ir kitų teisės aktų, susijusių su tiesioginiu gyvybės draudimu, derinimo, ir iš dalies keičianti direktyvas 79/267/EEB ir 90/619/EEB (trečioji gyvybės draudimo direktyva) ir 2002 m. lapkričio 5 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2002/83/EB dėl gyvybės draudimo turi būti aiškinamos taip, jog pagal jas nereikalaujama, kad prieš sudarant sutartį draudimo įmonė draudėjams teiktų patarimus;

               2)

               Direktyvos 92/96/EEB 31 straipsnį ir II(A) priedo a11 bei a12 punktus ir Direktyvos 2002/83/EB 36 straipsnį ir III(A) priedo a11 bei a12 punktus reikia aiškinti taip, kad rašytinės informacijos, pateiktos draudėjams prieš sudarant su investiciniais vienetais susijusias gyvybės draudimo sutartis, išsamumą, aiškumą ir tikslumą nustato, atsižvelgdamas į visas su byla susijusias aplinkybes, nacionalinis teismas, ir

                           —

                           ar ta informacija yra pakankama apibrėžiant vienetus, su kuriais susijusios išmokos, ir

                           —

                           ar ji pakankama aprašant pagrindinio turto pobūdį,

                     kad būsimasis draudėjas galėtų pasirinkti geriausiai jo poreikius atitinkančią sutartį;

               3)

               jei ta informacija yra išsami ir draudėjams pateikta pagal Direktyvos 92/96/EEB 31 straipsnyje ir Direktyvos 2002/83/EB 36 straipsnyje nustatytas sąlygas ir pagal kitas taisykles, kurios taikomos informacijos teikimui draudėjams, pakanka, kad atitinkamai II ir III prieduose nurodytą informaciją draudėjams pateiktų trečioji šalis, pavyzdžiui, draudimo tarpininkas;

               4)

               esant tokioms aplinkybėms, kokios yra šiuo atveju, EEE susitarimas ir direktyvos 92/96/EEB bei 2002/83/EB turi būti aiškinamos kaip neužkertančios kelio nacionalinėms taisyklėms, kuriose numatyta administracinio skundo procedūra atsiradus nuostoliams, kai draudimo įmonė neįvykdo reikalavimo pateikti informacijos, numatytos Direktyvos 92/96/EEB 31 straipsnio 1 dalyje ir Direktyvos 2002/83/EB 36 straipsnio 1 dalyje:

                           —

                           pirma – jei teisė reikalauti kompensacijos už materialinius nuostolius, atsiradusius draudimo įmonei neįvykdžius reikalavimo pateikti informaciją, numatytą Direktyvos 92/96/EEB II priede ir Direktyvos 2002/83/EB III priede, yra ne mažiau palanki už taikomą panašiems nacionaline teise grindžiamiems ieškiniams, ir

                           —

                           antra – jei nacionalinės teisės taikymas netampa praktiškai neįmanomas arba pernelyg sudėtingas draudėjui naudotis teisėmis, kurios suteikiamos pagal direktyvas.

                     Nustatyti, ar šių dviejų sąlygų laikomasi, turi nacionalinis teismas.


title: Byla T-115/07 2007 m. balandžio 13 d. pareikštas ieškinys byloje Last Minute Network prieš VRDT — Last Minute Tour (LAST MINUTE TOUR)

text:
               9.6.2007

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 129/23

         2007 m. balandžio 13 d. pareikštas ieškinys byloje Last Minute Network prieš VRDT — Last Minute Tour (LAST MINUTE TOUR)

   (Byla T-115/07)
   (2007/C 129/40)
   Kalba, kuria surašytas ieškinys: anglų
   Šalys

      Ieškovė: Last Minute Network Ltd (Londonas, Jungtinė Karalystė), atstovaujama solicitor P. Brownlow

      Atsakovė: Vidaus rinkos derinimo tarnyba (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui)

      Kita procedūros Apeliacinėje taryboje šalis: Last Minute Tour SpA (Milanas, Italija)
   Ieškovės reikalavimai

               —

               Visiškai panaikinti atsakovės, Vidaus rinkos derinimo tarnybos (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui), antros apeliacinės tarybos 2007 m. vasario 8 d. sprendimą,

               —

               Paskelbti Bendrijos prekių ženklą Nr. 1 552 231 negaliojančiu 16 klasei,

               —

               Priteisti iš atsakovės bylinėjimosi išlaidas.

         Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

      Įregistruotas Bendrijos prekių ženklas, dėl kurio pateiktas prašymas pripažinti jo registraciją negaliojančia: vaizdinis prekių ženklas „LAST MINUTE TOUR “16, 39 ir 42 klasių prekėms ir paslaugoms — Bendrijos prekių ženklas Nr. 1 552 231
   Bendrijos prekių ženklo savininkas: Last Minute Tour SpA

      Šalis, prašanti pripažinti Bendrijos prekių ženklo registraciją negaliojančia: ieškovė

      Šalies, prašančios pripažinti registraciją negaliojančia, teisės į prekių ženklą: nacionalinis neįregistruotas prekių ženklas „LASTMINUTE.COM “39 ir 42 klasių paslaugoms

      Panaikinimo skyriaus sprendimas: pripažinti Bendrijos prekių ženklo registraciją negaliojančia 39 ir 42 klasių paslaugoms ir atmesti prašymą pripažinti registraciją negaliojančia 16 klasės prekėms

      Apeliacinės tarybos sprendimas: atmesti ieškovės pateiktą apeliaciją, kurioje prašoma iš dalies panaikinti Panaikinimo skyriaus sprendimą, kad registracija būtų pripažinta negaliojančia ir 16 klasės prekėms

      Ieškinio pagrindai: Tarybos reglamento Nr. 40/94 8 straipsnio 1 dalies b punkto ir 4 dalies pažeidimas, nes Apeliacinė taryba neteisingai nusprendė, kad ieškovės neįregistruotas prekių ženklas nesuteikia jai teisės uždrausti Jungtinėje Karalystėje naudoti prašomą įregistruoti prekių ženklą, ir neteisingai įvertino supainiojimo galimybę.


title: Byla C-74/14: 2016 m. sausio 21 d. Teisingumo Teismo (penktoji kolegija) sprendimas byloje (Lietuvos vyriausiojo administracinio teismo (Lietuva) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) UAB „Eturas“ ir kt./Lietuvos Respublikos konkurencijos taryba „Prašymas priimti prejudicinį sprendimą — Konkurencija — Karteliai — Suderinti veiksmai — Kelionių agentūros, dalyvaujančios bendroje informacinėje kelionių pasiūlymų sistemoje — Automatinis nuolaidos dydžio ribojimas perkant keliones internetu — Sistemos administratoriaus pranešimas apie šį ribojimą — Nebylus pritarimas, kurį galima pripažinti suderintais veiksmais — Susitarimo ir suderintų veiksmų sudėties elementai — Įrodymų vertinimas ir reikalaujamas įrodinėjimo standartas — Valstybių narių procesinė autonomija — Veiksmingumo principas — Nekaltumo prezumpcija“

text:
               14.3.2016

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 98/3

         2016 m. sausio 21 d. Teisingumo Teismo (penktoji kolegija) sprendimas byloje (Lietuvos vyriausiojo administracinio teismo (Lietuva) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) UAB „Eturas“ ir kt./Lietuvos Respublikos konkurencijos taryba

   (Byla C-74/14) (1)

   („Prašymas priimti prejudicinį sprendimą - Konkurencija - Karteliai - Suderinti veiksmai - Kelionių agentūros, dalyvaujančios bendroje informacinėje kelionių pasiūlymų sistemoje - Automatinis nuolaidos dydžio ribojimas perkant keliones internetu - Sistemos administratoriaus pranešimas apie šį ribojimą - Nebylus pritarimas, kurį galima pripažinti suderintais veiksmais - Susitarimo ir suderintų veiksmų sudėties elementai - Įrodymų vertinimas ir reikalaujamas įrodinėjimo standartas - Valstybių narių procesinė autonomija - Veiksmingumo principas - Nekaltumo prezumpcija“)
   (2016/C 098/03)
   Proceso kalba: lietuvių.

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

   Lietuvos vyriausiasis administracinis teismas

      Šalys pagrindinėje byloje

      Pareiškėjos: UAB „Eturas“, UAB „AAA Wrislit“, UAB „Baltic Clipper“, UAB „Baltic Tours Vilnius“, UAB „Daigera“, UAB „Ferona“, UAB „Freshtravel“, UAB „Guliverio kelionės“, UAB „Kelionių akademija“, UAB „Kelionių gurmanai“, UAB „Kelionių laikas“, UAB „Litamicus“, UAB „Megaturas“, UAB „Neoturas“, UAB „TopTravel“, UAB „Travelonline Baltics“, UAB „Vestekspress“, UAB „Visveta“, UAB „Zigzag Travel“, UAB „ZIP Travel“

      Atsakovė: Lietuvos Respublikos konkurencijos taryba

      dalyvaujant: UAB „Aviaeuropa“, UAB „Grand Voyage“, UAB „Kalnų upė“, UAB „Keliautojų klubas“, UAB „Smaragdas travel“, UAB „700LT“, UAB „Aljus ir Ko“, UAB „Gustus vitae“, UAB „Tropikai“, UAB „Vipauta“, UAB „Vistus“

      Rezoliucinė dalis

   SESV 101 straipsnio 1 dalis aiškintina taip, kad jeigu informacinės sistemos, skirtos leisti kelionių agentūroms pardavinėti keliones jų interneto svetainėse taikant vienodą užsakymo formą, administratorius asmenine elektronine žinute išsiunčia šiems ūkio subjektams pranešimą, kuriame įspėja, kad per šią sistemą parduodamoms prekėms taikomos nuolaidos nuo šiol bus ribojamos, ir po šio pranešimo išplatinimo šioje sistemoje padaromi techniniai pakeitimai, būtini šiai priemonei įgyvendinti, galima preziumuoti, kad nuo to momento, kai minėti ūkio subjektai susipažino su sistemos administratoriaus atsiųstu pranešimu, jie dalyvavo atliekant suderintus veiksmus, kaip tai suprantama pagal nurodytą nuostatą, jeigu jie viešai neatsiribojo nuo šių veiksmų, nepranešė apie juos administracinėms institucijoms arba nepateikė kitų įrodymų šiai prezumpcijai paneigti, pavyzdžiui, įrodymų, kad sistemingai buvo taikyta nustatytą ribą viršijanti nuolaida.
   Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas, remdamasis įrodymų vertinimą ir reikalaujamą įrodinėjimo standartą reglamentuojančiomis nacionalinėmis nuostatomis, turi ištirti, ar, atsižvelgiant į visas jam žinomas aplinkybes, pranešimo, kaip antai nagrinėjamo pagrindinėje byloje, išsiuntimas gali būti pakankamas įrodymas siekiant nustatyti, kad jo adresatai žinojo jo turinį. Nekaltumo prezumpcijai prieštarautų prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikusio teismo išvada, kad vien šio pranešimo išsiuntimo faktas gali būti pakankamas įrodymas siekiant nustatyti, kad jo adresatai turėjo žinoti jo turinį.

      (1)  OL C 142, 2014 5 12.


title: Byla C-673/13 P: 2016 m. lapkričio 23 d. Teisingumo Teismo (penktoji kolegija) sprendimas byloje Europos Komisija/Stichting Greenpeace Nederland, Pesticide Action Network Europe (PAN Europe) (Apeliacinis skundas — Galimybė susipažinti su institucijų dokumentais — Reglamentas (EB) Nr. 1049/2001 — Aplinka — Orhuso konvencija — Reglamentas (EB) Nr. 1367/2006 — 6 straipsnio 1 dalis — Neigiamo poveikio fizinio ar juridinio asmens komerciniams interesams pavojus — Sąvoka „informacija, <…> susijusi su teršalų ar dujų išmetimu į aplinką“ — Dokumentai dėl augalų apsaugos produktuose esančios veikliosios medžiagos leidimų išdavimo procedūros — Veiklioji medžiaga glifosatas)

text:
               30.1.2017

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 30/2

         2016 m. lapkričio 23 d. Teisingumo Teismo (penktoji kolegija) sprendimas byloje Europos Komisija/Stichting Greenpeace Nederland, Pesticide Action Network Europe (PAN Europe)

   (Byla C-673/13 P) (1)

   ((Apeliacinis skundas - Galimybė susipažinti su institucijų dokumentais - Reglamentas (EB) Nr. 1049/2001 - Aplinka - Orhuso konvencija - Reglamentas (EB) Nr. 1367/2006 - 6 straipsnio 1 dalis - Neigiamo poveikio fizinio ar juridinio asmens komerciniams interesams pavojus - Sąvoka „informacija, <…> susijusi su teršalų ar dujų išmetimu į aplinką“ - Dokumentai dėl augalų apsaugos produktuose esančios veikliosios medžiagos leidimų išdavimo procedūros - Veiklioji medžiaga glifosatas))
   (2017/C 030/02)
   Proceso kalba: anglų

      Šalys

      Apeliantė: Europos Komisija, atstovaujama B. Smulders, P. Ondrůšek, P. Oliver ir L. Pignataro-Nolin

      Apeliantės pusėje įstojusios į bylą šalys: American Chemistry Council Inc. (ACC), CropLife America Inc., National Association of Manufacturers of the United States of America (NAM), atstovaujamos advokatų M. Abenhaïm, K. Nordlander ir solisitoriaus P. Harrison; CropLife International AISBL (CLI), atstovaujama baristerio D. Abrahams, advokatų R. Cana ir E. Mullier ir dikigoros A. Patsa; European Chemical Industry Council (Cefic), European Crop Protection Association (ECPA), atstovaujamos advokatų I. Antypas ir D. Waelbroeck ir solisitoriaus D. Slater; European Crop Care Association (ECCA), atstovaujama dikigoros S. Pappas; Vokietijos Federacinės Respublika, atstovaujama T. Henze ir A. Lippstreu

      Kitos proceso šalys: Stichting Greenpeace Nederland, Pesticide Action Network Europe (PAN Europe), atstovaujamos advokatų B.N. Kloostra ir A. van den Biesen

      Kitų proceso šalių pusėje įstojusi į bylą šalis: Švedijos Karalystė, atstovaujama E. Karlsson, L. Swedenborg, A. Falk, U. Persson, C. Meyer-Seitz ir N. Otte Widgren

      Rezoliucinė dalis

               1.

               Panaikinti 2013 m. spalio 8 d. Europos Sąjungos Bendrojo Teismo sprendimą Stichting Greenpeace Nederland ir PAN Europe/Komisija (T-545/11, EU:T:2013:523).

               2.

               Grąžinti bylą T-545/11 Europos Sąjungos Bendrajam Teismui.

               3.

               Atidėti klausimo dėl bylinėjimosi išlaidų nagrinėjimą.

      (1)  OL C 71, 2014 3 8.


title: Byla T-210/09: 2011 m. gegužės 19 d. Bendrojo Teismo nutartis byloje Formenti Seleco prieš Komisiją (EEB ir Turkijos asociacijos susitarimas — Spalvotų televizorių importas iš Turkijos — Ieškinys dėl žalos atlyginimo — Senatis — Nepriimtinumas)

text:
               9.7.2011

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 204/23

         2011 m. gegužės 19 d. Bendrojo Teismo nutartis byloje Formenti Seleco prieš Komisiją

   (Byla T-210/09) (1)

   (EEB ir Turkijos asociacijos susitarimas - Spalvotų televizorių importas iš Turkijos - Ieškinys dėl žalos atlyginimo - Senatis - Nepriimtinumas)
   2011/C 204/42
   Proceso kalba: italų

      Šalys

      Ieškovė: Formenti Seleco SpA (Milanas, Italija), atstovaujama advokatų A. Malatesta, G. Terracciano ir S. Malatesta

      Atsakovė: Europos Komisija, atstovaujama T. Scharf ir D. Grespan

      Dalykas

   Ieškinys dėl žalos atlyginimo, kuriuo siekiama kompensacijos už žalą, kurią ieškovė tariamai patyrė dėl to, kad Komisija nepriėmė priemonių, užkertančių kelią Turkijos vadžios institucijoms pažeisti Europos ekonominės bendrijos ir Turkijos asociacijos susitarimą nustatant iš Turkijos į Bendriją importuotų spalvotų televizorių kilmę

      Rezoliucinė dalis

               1.

               Atmesti ieškinį kaip nepriimtiną.

               2.

               Priteisti iš Formenti Seleco SpA bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 167, 2009 7 18.


title: Byla C-507/10: 2010 m. spalio 25 d. Tribunale di Firenze (Italija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Denise Bernardi, pagal įstatymą atstovaujama Katia Mecacci prieš Fabio Bernardi

text:
               15.1.2011

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 13/20

         2010 m. spalio 25 d.Tribunale di Firenze (Italija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Denise Bernardi, pagal įstatymą atstovaujama Katia Mecacci prieš Fabio Bernardi

   (Byla C-507/10)
   ()
   2011/C 13/36
   Proceso kalba: italų

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Tribunale di Firenze

      Šalys pagrindinėje byloje

      Ieškovė: Denise Bernardi, pagal įstatymą atstovaujama Katia Mecacci

      Atsakovas: Fabio Bernardi

      Prejudicinis klausimas

   Ar 2001 m. kovo 15 d. Pamatinio sprendimo 2001/220/TVR dėl nukentėjusiųjų padėties baudžiamosiose bylose (1) 2, 3 ir 8 straipsnius reikia aiškinti taip: jais draudžiamos tokios nacionalinės nuostatos kaip Italijos Baudžiamojo proceso kodekso 392 straipsnio 1bis dalis, pagal kurią nenumatyta prokuroro pareiga nurodyti iš anksto, prieš žodinį bylos nagrinėjimą, apklausti ir ištirti nepilnametį nukentėjusįjį, laikantis išankstinio įrodymų rinkimo tvarkos, ir Baudžiamojo proceso kodekso 394 straipsnis, kuriame nenumatyta galimybė nepilnamečiui nukentėjusiajam apskųsti teisėjui prokuroro sprendimą atmesti prašymą būti apklaustam tinkama išankstinio įrodymų rinkimo tvarka?

      (1)  OL L 82, p. 1.


title: Byla T-73/16 P: 2016 m. vasario 18 d. Carlo De Nicola pateiktas apeliacinis skundas dėl 2015 m. gruodžio 18 d. Tarnautojų teismo sprendimo byloje F-37/12 De Nicola/EIB

text:
               4.4.2016

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 118/38

         2016 m. vasario 18 d. Carlo De Nicola pateiktas apeliacinis skundas dėl 2015 m. gruodžio 18 d. Tarnautojų teismo sprendimo byloje F-37/12 De Nicola/EIB

   (Byla T-73/16 P)
   (2016/C 118/44)
   Proceso kalba: italų

      Šalys

      Apeliantas: Carlo De Nicola (Štrasenas, Liuksemburgas), atstovaujamas advokato G. Ferabecoli

      Kita proceso šalis: Europos investicijų bankas

      Reikalavimai

   Apeliantas Bendrojo Teismo prašo:

               —

               patenkinti šį apeliacinį skundą ir iš dalies pakeisti skundžiamą sprendimą panaikinant rezoliucinės dalies 2 punktą bei skundžiamo sprendimo 59–61, 63–69 ir 71 punktus;

               —

               pripažinti EIB psichologinį priekabiavimą dr. C. De Nicola atžvilgiu ir nurodyti EIB atlyginti dr. C. De Nicola patirtą žalą arba, jei šis reikalavimas nebus patenkintas, grąžinti bylą nagrinėti kitai Tarnautojų teismo kolegijai, kad ši, būdama kitos sudėties, iš naujo nuspręstų dėl panaikintų punktų. Prieš tai reikalinga atlikti sveikatos patikrinimą;

               —

               priteisti iš atsakovo bylinėjimosi išlaidas.

      Apeliacinio skundo pagrindai ir pagrindiniai argumentai

   Šis apeliacinis skundas buvo pateiktas dėl 2015 m. gruodžio18 d. Tarnautojų teismo (vienas teisėjas) nutarties De Nicola/Europos investicijų bankas (F-37/12).
   Apeliacinio skundo pagrindai ir pagrindiniai argumentai yra panašūs į nurodytus byloje T-70/16 P De Nicola/EIB.


title: Teisėjų paskyrimas į kolegijas

text:
               24.2.2007

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 42/22

         Teisėjų paskyrimas į kolegijas
   (2007/C 42/40)
   2007 m. sausio 15 d., T. Tchipev ir V. Ciucă pradėjus eiti teisėjų pareigas, Pirmosios instancijos teismas nusprendė laikotarpiui nuo 2007 m. sausio 15 d. iki 2007 m. rugpjūčio 31 d. pakeisti kolegijų sudėtį ir į jas paskirti teisėjus taip:

                  Pirmoji išplėstinė kolegija, kurioje posėdžiauja penki teisėjai:

                           kolegijos pirmininkas B. Vesterdorf, teisėjai J. D. Cooke, R. García-Valdecasas, I. Labucka, M. Prek ir V. Ciucă;

                  Pirmoji kolegija, kurioje posėdžiauja trys teisėjai:

                           kolegijos pirmininkas J. D. Cooke,

                                       a)

                                       teisėjai R. García-Valdecasas ir V. Ciucă;

                                       b)

                                       teisėjai I. Labucka ir M. Prek;

                  Antroji išplėstinė kolegija, kurioje posėdžiauja penki teisėjai:

                           kolegijos pirmininkas J. Pirrung, teisėjai A. W. H. Meij, N. J. Forwood, I. Pelikánová ir S.S. Papasavvas;

                  Antroji kolegija, kurioje posėdžiauja trys teisėjai:

                           kolegijos pirmininkas J. Pirrung,

                                       a)

                                       teisėjai A. W. H. Meij ir I. Pelikánová;

                                       b)

                                       teisėjai N. J. Forwood ir S.S. Papasavvas;

                  Trečioji išplėstinė kolegija, kurioje posėdžiauja penki teisėjai:

                           kolegijos pirmininkas M. Jaeger, teisėjai V. Tiili, J. Azizi, E. Cremona, O. Czúcz ir T. Tchipev;

                  Trečioji kolegija, kurioje posėdžiauja trys teisėjai:

                           kolegijos pirmininkas M. Jaeger,

                                       a)

                                       teisėjai V. Tiili, O. Czúc ir T. Tchipev;

                                       b)

                                       teisėjai J. Azizi ir E. Cremona;

                  Ketvirtoji išplėstinė kolegija, kurioje posėdžiauja penki teisėjai:

                           kolegijos pirmininkas H. Legal, teisėjai I. Wiszniewska-Białecka, V. Vadapalas, E. Moavero Milanesi ir N. Wahl;

                  Ketvirtoji kolegija, kurioje posėdžiauja trys teisėjai:

                           kolegijos pirmininkas H. Legal,

                                       a)

                                       teisėjai V. Vadapalas ir N. Wahl;

                                       b)

                                       teisėjai I. Wiszniewska-Białecka ir E. Moavero Milanesi;

                  Penktoji išplėstinė kolegija, kurioje posėdžiauja penki teisėjai:

                           kolegijos pirmininkas M. Vilaras, teisėjai M. E. Martins Ribeiro, F. Dehousse, D. Šváby ir K. Jürimäe;

                  Penktoji kolegija, kurioje posėdžiauja trys teisėjai:

                           kolegijos pirmininkas M. Vilaras,

                                       a)

                                       teisėjos M. E. Martins Ribeiro ir K. Jürimäe;

                                       b)

                                       teisėjai F. Dehousse ir D. Šváby.

         Pirmojoje išplėstinėje kolegijoje, kurioje posėdžiauja penki teisėjai, teisėjai, kurie posėdžiaus su kolegijos pirmininku, kad sudarytų penkių teisėjų sudėtį, bus trys teisėjai iš tos sudėties teismo, kuris iš pradžių nagrinėjo bylą, ir vienas teisėjas iš kitos sudėties teismo, skiriamas eilės tvarka pagal Pirmosios instancijos teismo procedūros reglamento 6 straipsnyje numatytą vyresniškumą.
   Trečiojoje išplėstinėje kolegijoje, kurioje posėdžiauja penki teisėjai, teisėjai, kurie posėdžiaus su kolegijos pirmininku, kad sudarytų penkių teisėjų sudėtį, bus:

               —

               tuo atveju, kai bylą iš pradžių nagrinėjo a sudėties teismas, be trijų teisėjų, posėdžiaujančių šios sudėties teisme, du pakeičiantys teisėjai iš b sudėties teismo;

               —

               tuo atveju, kai bylą iš pradžių nagrinėjo b sudėties teismas, be trijų teisėjų, posėdžiaujančių šios sudėties teisme, du pakeičiantys teisėjai iš a sudėties teismo, skiriami eilės tvarka.

         Trečiojoje kolegijoje, kurioje posėdžiauja trys teisėjai, kolegijos pirmininkas posėdžiaus su b punkte nurodytais teisėjais arba dviem teisėjais iš a punkte nurodytų trijų teisėjų pagal sudėtį, kuriai priklauso teisėjas pranešėjas. Kad būtų sudaryta a punkte nurodyta trijų teisėjų sudėtis, iš šių teisėjų bus sudaryta eilė, iš kurios bus skiriamas vienas teisėjas iš trijų teisėjų, kuris neposėdžiaus.
   Antrojoje, ketvirtojoje ir penktojoje kolegijose, sudarytose iš trijų teisėjų, kolegijos primininkas posėdžiaus su a arba b punkte nurodytais teisėjais pagal sudėtį, kuriai priklauso teisėjas pranešėjas.
   Bylose, kuriose kolegijos pirmininkas yra teisėjas pranešėjas, kolegijos pirmininkas posėdžiaus su vienos ar kitos iš šių sudėčių teisėjais pakaitomis pagal bylų įregistravimą, nepažeidžiant bylų ryšio.
   Bylų paskyrimo kolegijoms kriterijai
   2007 m. sausio 15 d. Pirmosios instancijos teismas pagal Procedūros reglamento 12 straipsnį laikotarpiui nuo 2007 m. sausio 15 d. iki 2007 m. rugpjūčio 31 d. nustatė šiuos bylų paskyrimo kolegijoms kriterijus:

               1.

               Gavus ieškinį, nepažeidžiant vėlesnio Procedūros reglamento 14 ir 51 straipsnių taikymo, bylos paskiriamos trijų teisėjų kolegijoms.

               2.

               Bylos kolegijoms paskirstomos remiantis trimis atskiromis eilės tvarkomis, nustatytomis pagal bylų užregistravimą teismo kanceliarijoje:

                           —

                           byloms dėl konkurencijos taisyklių, taikomų įmonėms; valstybės pagalbos taisyklių; taisyklių, susijusių su prekybos apsaugos priemonėmis, įgyvendinimo;

                           —

                           su intelektinės nuosavybės teisėmis susijusioms byloms, numatytoms Procedūros reglamento 130 straipsnio 1 dalyje;

                           —

                           visoms kitoms byloms.

                     Taikant šias eilės tvarkas, į trečiąją kolegiją bus atsižvelgiama dukart kas penktą kartą.
               Pirmosios instancijos teismo pirmininkas, siekdamas kad būtų atsižvelgta į tam tikrų bylų ryšį arba kad būtų užtikrintas tolygus darbo krūvio padalijimas, gali nukrypti nuo šių eilės tvarkų.


title: Byla T-251/16 R: 2016 m. liepos 20 d. Bendrojo Teismo pirmininko nutartis byloje OLAF generalinis direktorius/Komisija (Laikinųjų apsaugos priemonių taikymas — Institucinė teisė — Sprendimas panaikinti OLAF generalinio direktoriaus imunitetą nuo teismų jurisdikcijos — Aktas, kuriuo gali būti pažeistas generalinio direktoriaus nepriklausomumas — Prašymas sustabdyti vykdymą — Skubos nebuvimas)

text:
               5.9.2016

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 326/28

         2016 m. liepos 20 d. Bendrojo Teismo pirmininko nutartis byloje OLAF generalinis direktorius/Komisija

   (Byla T-251/16 R)
   ((Laikinųjų apsaugos priemonių taikymas - Institucinė teisė - Sprendimas panaikinti OLAF generalinio direktoriaus imunitetą nuo teismų jurisdikcijos - Aktas, kuriuo gali būti pažeistas generalinio direktoriaus nepriklausomumas - Prašymas sustabdyti vykdymą - Skubos nebuvimas))
   (2016/C 326/50)
   Proceso kalba: prancūzų

      Šalys

      Ieškovas: Europos kovos su sukčiavimu tarnybos generalinis direktorius, atstovaujamas L. Jelínek, padedamo advokatų G. M. Roberti ir I. Perego

      Atsakovė: Europos Komisija, atstovaujama K. Banks, J.-P. Keppenne ir J. Baquero Cruz

      Dalykas

   SESV 278 ir279 straipsniais grindžiamas prašymas sustabdyti 2016 m. kovo 2 d. Komisijos sprendimą C(2016) 1449 final dėl prašymo panaikinti imunitetą.

      Rezoliucinė dalis

               1.

               Atmesti prašymą taikyti laikinąsias apsaugos priemones.

               2.

               Panaikinti 2016 m. birželio 6 d. byloje T-251/16 R priimtą nutartį.

               3.

               Atidėti klausimo dėl bylinėjimosi išlaidų nagrinėjimą.


title: Byla C-145/05 Cour de cassation2005 m. kovo 17 d. sprendimu pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Levi Strauss & C°prieš Casucci Spa

text:
               28.5.2005

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 132/17

      Cour de cassation2005 m. kovo 17 d. sprendimu pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Levi Strauss & C
      o
      prieš Casucci Spa

   (Byla C-145/05)
   (2005/C 132/31)
   Proceso kalba: prancūzų

      Cour de cassation (Belgija) 2005 m. kovo 17 d. sprendimu kreipėsi į Europos Bendrijų Teisingumo Teismą su prašymu, kurį Teisingumo Teismo sekretoriatas gavo 2005 m. kovo 31 d., priimti prejudicinį sprendimą byloje Levi Strauss & C
      o
      prieš Casucci Spa.

      Cour de cassation (Belgija) prašo Teisingumo Teismo atsakyti į šiuos klausimus:

               1)

               Ar, siekiant nustatyti prekių ženklo apsaugos, teisėtai įgytos jo skiriamojo požymio pagrindu, apimtį, numatytą 1988 m. gruodžio 21 d. Tarybos direktyvos 89/104/EEB valstybių narių įstatymams, susijusiems su prekių ženklais, suderinti (1) 5 straipsnio 1 dalyje, teismas turi atsižvelgti į atitinkamos visuomenės suvokimą tuo metu, kai buvo pradėtas naudoti tariamai prekių ženklo savininko teises pažeidžiantis prekių ženklas ar panašus žymuo?

               2)

               Jei atsakymas į pirmą klausimą būtų neigiamas, ar teismas gali atsižvelgti į atitinkamos visuomenės suvokimą bet kuriuo metu po to, kai buvo pradėtas naudojimas, dėl kurio skundžiamasi? Ar jis gali atsižvelgti būtent į atitinkamos visuomenės suvokimą sprendimo priėmimo metu?

               3)

               Kai taikydamas 1 klausime nurodytą kriterijų teismas nusprendžia, kad prekių ženklo savininko teisės buvo pažeistos, ar kaip taisyklė yra pateisinama, kad jis nurodytų nutraukti pažeidžiantį žymens naudojimą?

               4)

               Ar atsakymas būtų kitoks, jei paraišką pateikusio asmens prekių ženklas visiškai ar iš dalies prarado savo skiriamąjį požymį po to, kai prasidėjo pažeidžiantis naudojimas, tačiau tik tuo atveju, kai šį praradimą visiškai ar iš dalies lėmė prekių ženklo savininko veiksmai ar neveikimas?

      (1)  OL L 40, 1989 2 11, p. 1.


title: Byla C-308/11: 2011 m. birželio 20 d. Oberlandesgericht Frankfurt am Main (Vokietija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Chemische Fabrik Kreussler & Co. GmbH prieš John O. Butler GmbH

text:
               24.9.2011

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 282/2

         2011 m. birželio 20 d.Oberlandesgericht Frankfurt am Main (Vokietija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Chemische Fabrik Kreussler & Co. GmbH prieš John O. Butler GmbH

   (Byla C-308/11)
   2011/C 282/02
   Proceso kalba: vokiečių

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Oberlandesgericht Frankfurt am Main

      Šalys pagrindinėje byloje

      Ieškovė: Chemische Fabrik Kreussler & Co. GmbH

      Atsakovė: John O. Butler GmbH

      Prejudiciniai klausimai

               1.

               Ar, apibrėžiant Direktyvos 2001/83/EB (1), iš dalies pakeistos Direktyva 2004/27/EB (2), 1 straipsnio 2 punkto b papunktyje vartojamą sąvoką „farmakologinis poveikis“, galima remtis atskirti vaistus ir medicinos prietaisus skirtomis gairėmis „Medical Devices: Guidance document“, parengtomis remiant Europos Komisijai, pagal kurias būtina nagrinėjamos medžiagos molekulių ir ląstelių darinio, paprastai vadinamo receptoriumi, tarpusavio sąveika, kuri pasireiškia tiesiogine reakcija arba kito agento reakcijos blokavimu?

               2.

               Jei į pirmąjį klausimą reikėtų atsakyti teigiamai: ar sąvoka „farmakologinis poveikis“ reiškia, kad turi būti nagrinėjamos medžiagos molekulių ir ją vartojančio asmens ląstelių tarpusavio sąveika, ar pakanka nagrinėjamos medžiagos ir ląstelių darinio, kuris nėra žmogaus organizmo dalis, tarpusavio sąveikos?

               3.

               Jei į pirmąjį klausimą reikėtų atsakyti neigiamai arba jei netinka nė vienas iš antrajame klausime pasiūlytų apibrėžimų, kokiu kitu apibrėžimu reikėtų remtis?

      (1)  2001 m. lapkričio 6 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2001/83/EB dėl Bendrijos kodekso, reglamentuojančio žmonėms skirtus vaistus (OL L 311, p. 67; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 13 sk., 27 t., p. 69).

      (2)  2004 m. kovo 31 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2004/27/EB, iš dalies keičianti Direktyvą 2001/83/EB dėl Bendrijos kodekso, reglamentuojančio žmonėms skirtus vaistus (OL L 136, p. 34; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 13 sk., 34 t., p. 262).


title: Byla T-405/12: 2012 m. rugsėjo 10 d. pareikštas ieškinys byloje FH (*) prieš Komisiją

text:
                  27.10.2012

                  LT

                  Europos Sąjungos oficialusis leidinys

                  C 331/32

         2012 m. rugsėjo 10 d. pareikštas ieškinys byloje  FH (*1) prieš Komisiją

         (Byla T-405/12)
         (2012/C 331/61)
         Proceso kalba: prancūzų

            Šalys

            Ieškovas: FH (*1), atstovaujamas advokatų É. Boigelot ir R. Murru

            Atsakovė: Europos Komisija

            Reikalavimai

         Ieškovas Bendrojo Teismo prašo:

                     —

                     Pripažinti jo ieškinį priimtinu ir pagrįstu.

                     —

                     Ir atitinkamai

                                 —

                                 prieš priimant sprendimą iš esmės ir siekiant taikyti tyrimo priemonę, nurodyti pateikti Pagrindų sutartį DI/06350–00, kurią turėjo būti sudariusios Komisija ir bendrovė Intrasoft,

                                 —

                                 panaikinti 2012 m. liepos 10 d. sprendimą ir atitinkamai 2012 m. liepos 11 d. klaidų ištaisymą,

                                 —

                                 priteisti iš Europos Komisijos atlyginti ieškovui patirtą žalą, iš viso 12 500 EUR, su galimybe šią sumą padidinti vykstant procesui,

                                 —

                                 bet kuriuo atveju priteisti iš atsakovės visas bylinėjimosi išlaidas pagal Bendrojo Teismo procedūros reglamento 87 straipsnį.

            Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

         Grįsdamas ieškinį ieškovas remiasi trimis pagrindais.

                     1.

                     Pirmasis ieškinio pagrindas, susijęs su pareigos motyvuoti, teisėtų lūkesčių ir teisės į gynybą pažeidimu, nes ieškovas apie ginčijamą sprendimą nedelsiant atimti iš jo leidimus patekti į Komisijos pastatus buvo informuotas žodžiu ir šis sprendimas minimas tik ieškovo apklausos, kurią atliko Komisijos žmogiškųjų išteklių ir saugumo tarnyba, protokole. Ieškovas tvirtina, kad ginčijamame sprendime nenurodyti aspektai, dėl kurių Komisija nusprendė priimti tokį sprendimą, ir kad sprendimo teisinis pagrindas ieškovui buvo praneštas klaidų ištaisymu, kai jau buvo kilusios sprendimo pasekmės.

                     2.

                     Antrasis ieškinio pagrindas, susijęs su nekaltumo prezumpcijos pažeidimu, nes galima manyti, kad ginčijamas sprendimas grindžiamas vien aplinkybe, kad ieškovą buvo sulaikiusi Belgijos policija, kuri tyrimą vykdė ne dėl jo, o dėl jo vaikystės draugų, su kuriais jis retkarčiais palaikydavo telefoninį ryšį.

                     3.

                     Trečiasis ieškinio pagrindas, susijęs su proporcingumo principo pažeidimu, nes Komisija ieškovui uždraudė patekti į jos pastatus, nors jam nebuvo pareikšta jokių kaltinimų, o minėtas tyrimas vyko ne dėl jo.

            (*1)  Informacija ištrinta arba pakeista pagal asmens duomenų apsaugos ir (arba) konfidencialumo reikalavimus.


title: Byla T-402/15: 2015 m. liepos 22 d. pareikštas ieškinys byloje Lenkijos Respublika/Europos Komisija

text:
               21.9.2015

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 311/57

         2015 m. liepos 22 d. pareikštas ieškinys byloje Lenkijos Respublika/Europos Komisija

   (Byla T-402/15)
   (2015/C 311/62)
   Proceso kalba: lenkų

      Šalys

      Ieškovė: Lenkijos Respublika, atstovaujama B. Majczyna

      Atsakovė: Europos Komisija

      Reikalavimai

   Ieškovė Bendrojo Teismo prašo:

               —

               panaikinti 2015 m. gegužės 11 d. Europos Komisijos sprendimą (pranešta dokumentu C[2015] 3228) dėl atsisakymo skirti paramą iš Europos regioninės plėtros fondo dideliam projektui „Bendrasis Europos paslaugų centras – Protinga logistikos sistema“ kaip daliai operacinės programos „Inovatyvioji ekonomika“, kuri parengta gauti struktūrinę paramą įgyvendinant tikslą „Konvergencija Lenkijoje“;

               —

               priteisti iš Europos Komisijos bylinėjimosi išlaidas.

      Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

   Grįsdama ieškinį ieškovė remiasi keturiais pagrindais.

               1.

               Pirmasis ieškinio pagrindas: 2006 m. liepos 11 d. Tarybos reglamento (EB) Nr. 1083/2006 41 straipsnio 1 dalies, siejamos su 56 straipsnio 3 dalimi ir 60 straipsnio a punktu, ir lojalaus bendradarbiavimo pažeidimas, nes projektas nagrinėtas nesilaikant stebėsenos komiteto nustatytų kriterijų, nors juos nustatant Komisijai dėl jų nekilo klausimų, ir Reglamento (EB) Nr. 1083/2006 41 straipsnio 2 dalies pažeidimas, nes projektas nagrinėtas pernelyg ilgai.

               2.

               Antrasis ieškinio pagrindas: neteisingas leidimo koofinansuoti iš Europos regioninės plėtros fondo (ERPF) lėšų sąlygų išaiškinimas, nes preziumuota, kad gali būti koofinansuojamos tik didelį inovacijų plėtros (sklaidos) potencialią turinčios investicijos, ir neteisingas projekto įvertinimas preziumuojant, kad dėl trūkstamo inovatyvumo nėra atitikties operacinei programai „Inovatyvioji ekonomika“.

               3.

               Trečiasis ieškinio pagrindas: neteisingas leidimo koofinansuoti iš ERPF lėšų sąlygų išaiškinimas preziumuojant, kad gali būti koofinansuojamos tik darbo vietas sukuriančios investicijos, ir neteisingas projekto įvertinimas, kad jis nesukuria darbo vietų.

               4.

               Ketvirtasis ieškinio pagrindas: neteisingas projekto įvertinimas preziumuojant, kad jis neužtikrina operacinės programos „Inovatyvioji ekonomika“ tikslų įgyvendinimo, nes trūksta pridėtinės vertės ir skatinamojo poveikio.


title: Byla F-64/06: 2010 m. liepos 8 d. Tarnautojų teismo (antroji kolegija) sprendimas byloje Bergström prieš Komisiją (Viešoji tarnyba — Paskyrimas — Laikinieji tarnautojai, paskirti pareigūnais — Kandidatai, kurie buvo įtraukti į rezervo sąrašą pagal konkursą, paskelbtą prieš įsigaliojant naujiems Pareigūnų nuostatams — Pereinamosios nuostatos, susijusios su įdarbinant paskiriamu laipsniu — Klasifikavimas pagal laipsnius vadovaujantis naujomis, mažiau palankiomis, taisyklėmis — Nuostatų XIII priedo 5 straipsnio 4 dalis ir 12 straipsnio 3 dalis)

text:
               28.8.2010

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 234/55

         2010 m. liepos 8 d. Tarnautojų teismo (antroji kolegija) sprendimas byloje Bergström prieš Komisiją

   (Byla F-64/06) (1)

   (Viešoji tarnyba - Paskyrimas - Laikinieji tarnautojai, paskirti pareigūnais - Kandidatai, kurie buvo įtraukti į rezervo sąrašą pagal konkursą, paskelbtą prieš įsigaliojant naujiems Pareigūnų nuostatams - Pereinamosios nuostatos, susijusios su įdarbinant paskiriamu laipsniu - Klasifikavimas pagal laipsnius vadovaujantis naujomis, mažiau palankiomis, taisyklėmis - Nuostatų XIII priedo 5 straipsnio 4 dalis ir 12 straipsnio 3 dalis)
   2010/C 234/99
   Proceso kalba: prancūzų

      Šalys

      Ieškovas: Ragnar Bergström (Linkebeek, Belgija), atstovaujamas iš pradžių advokatų T. Bontinck ir J. Feld, vėliau advokatų T. Bontinck ir S. Woog

      Atsakovė: Europos Komisija, atstovaujama J. Currall ir H. Krämer

      Atsakovės pusėje į bylą įstojusi šalis: Europos Sąjungos Taryba, atstovaujama M. Arpio Santacruz ir I. Šulce

      Dalykas

   2005 m. rugpjūčio 10 d. Paskyrimų tarnybos sprendimo, kuriuo ieškovas, laikinasis tarnautojas ir bendro konkurso COM/A/3/02 laimėtojas, buvo paskirtas A*6 lygio ir 2 pakopos pareigūnu pagal Pareigūnų tarnybos nuostatų XIII priedo nuostatas, panaikinimas

      Sprendimo rezoliucinė dalis

               1.

               Ieškinį atmesti.

               2.

               Kiekviena šalis padengia savo bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 165, 2006 7 15, p. 36.


title: Byla C-462/15: 2016 m. balandžio 28 d. Teisingumo Teismo (šeštoji kolegija) nutartis byloje (Augstākā tiesa (Latvija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Verners Pudāns/Valsts ieņēmumu dienests (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą — Teisingumo Teismo procedūros reglamento 99 straipsnis — Bendra žemės ūkio politika — Reglamentas (EB) Nr. 73/2009 — Tiesioginės paramos schemos — 29 straipsnio 1 dalis — Pareiga sumokėti visą išmokų sumą paramos gavėjams — Pajamų mokestis)

text:
               1.8.2016

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 279/7

         2016 m. balandžio 28 d. Teisingumo Teismo (šeštoji kolegija) nutartis byloje (Augstākā tiesa (Latvija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Verners Pudāns/Valsts ieņēmumu dienests

   (Byla C-462/15) (1)

   ((Prašymas priimti prejudicinį sprendimą - Teisingumo Teismo procedūros reglamento 99 straipsnis - Bendra žemės ūkio politika - Reglamentas (EB) Nr. 73/2009 - Tiesioginės paramos schemos - 29 straipsnio 1 dalis - Pareiga sumokėti visą išmokų sumą paramos gavėjams - Pajamų mokestis))
   (2016/C 279/11)
   Proceso kalba: latvių

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Augstākā tiesa

      Šalys

      Ieškovė: Verners Pudāns

      Atsakovė: Valsts ieņēmumu dienests

      Rezoliucinė dalis

   2009 m. sausio19 d. Tarybos reglamento (EB) Nr. 73/2009, nustatančio bendrąsias tiesioginės paramos schemų ūkininkams pagal bendrą žemės ūkio politiką taisykles ir nustatančio tam tikras paramos schemas ūkininkams, iš dalies keičiančio Reglamentus (EB) Nr. 1290/2005, (EB) Nr. 247/2006, (EB) Nr. 378/2007 ir panaikinančio Reglamentą (EB) Nr. 1782/2003, 29 straipsnio 1 dalį reikia aiškinti taip, kad juo leidžiami nacionalinės teisės aktai, kaip antai nagrinėjami pagrindinėje byloje, pagal kuriuos pajamų mokesčiu apmokestinamos išmokos, gautos pagal minėto reglamento I priede išvardytas paramos schemas.

      (1)  OL C 381, 2015 11 16.


title: 2005 m. liepos 14 d. Teisingumo Teismo sprendimas (penktoji kolegija), Byloje C-31/05 Europos Bendrijų Komisija prieš Prancūzijos Respubliką (Valstybės įsipareigojimų neįvykdymas — Direktyvos 2002/19/EB, 2002/20/EB ir 2002/21/EB — Tinklai ir paslaugos — Elektroniniai ryšiai — Bendroji reguliavimo sistema — Neperkėlimas per nustatytą terminą)

text:
               29.10.2005

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 271/11

      TEISINGUMO TEISMO SPRENDIMAS

   (penktoji kolegija)
   2005 m. liepos 14 d.
   Byloje C-31/05 Europos Bendrijų Komisija prieš Prancūzijos Respubliką
       (1)

   (Valstybės įsipareigojimų neįvykdymas - Direktyvos 2002/19/EB, 2002/20/EB ir 2002/21/EB - Tinklai ir paslaugos - Elektroniniai ryšiai - Bendroji reguliavimo sistema - Neperkėlimas per nustatytą terminą)
   (2005/C 271/20)
   Proceso kalba: prancūzų
   Byloje C-31/05 dėl 2005 m. sausio 28 d. pareikšto ieškinio pagal EB 226 straipsnį, Europos Bendrijų Komisija, atstovaujama M. Shotter, prieš Prancūzijos Respubliką, atstovaujamą G. de Bergues ir S. Ramet, Teisingumo Teismas (penktoji kolegija), kurį sudaro kolegijos pirmininkė R. Silva de Lapuerta, teisėjai P. Kūris (pranešėjas) ir G. Arestis; generalinis advokatas A. Tizzano, sekretorius R. Grass, 2005 m. liepos 14 d. priėmė sprendimą, kurio rezoliucinėje dalyje nurodyta:

               1.

               Nepriimdama įstatymų ir kitų teisės aktų, būtinų įgyvendinti 2002 m. kovo 7 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvą 2002/19/EB dėl elektroninių ryšių tinklų ir susijusių priemonių sujungimo ir prieigos prie jų (Prieigos direktyva), 2002 m. kovo 7 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvą 2002/20/EB dėl elektroninių ryšių tinklų ir paslaugų leidimo (Leidimų direktyva) ir 2002 m. kovo 7 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvą 2002/21/EB dėl elektroninių ryšių tinklų ir paslaugų bendrosios reguliavimo sistemos (Pagrindų direktyva), Prancūzijos Respublika neįvykdė savo įsipareigojimų pagal šias direktyvas.

               2.

               Priteisti iš Prancūzijos Respublikos bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 82, 2005 4 2.


title: Byla T-175/06 2008 m. birželio 18 d. Pirmosios instancijos teismo sprendimas byloje Coca-Cola prieš VRDT — San Polo (MEZZOPANE ) (Bendrijos prekių ženklas — Protesto procedūra — Vaizdinio Bendrijos prekių ženklo MEZZOPANE paraiška — Ankstesni žodiniai nacionaliniai prekių ženklai MEZZO ir MEZZOMIX — Reglamento (EB) Nr. 40/94 8 straipsnio 1 dalies b punktas — Galimybės supainioti nebuvimas)

text:
               2.8.2008

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 197/21

         2008 m. birželio 18 d. Pirmosios instancijos teismo sprendimas byloje Coca-Cola prieš VRDT — San Polo (MEZZOPANE)
   (Byla T-175/06) (1)

   (Bendrijos prekių ženklas - Protesto procedūra - Vaizdinio Bendrijos prekių ženklo MEZZOPANE paraiška - Ankstesni žodiniai nacionaliniai prekių ženklai MEZZO ir MEZZOMIX - Reglamento (EB) Nr. 40/94 8 straipsnio 1 dalies b punktas - Galimybės supainioti nebuvimas)
   (2008/C 197/35)
   Proceso kalba: italų
   Šalys

      Ieškovė: The Coca-Cola Company (Atlanta, Džordžija, Jungtinės Valstijos), atstovaujama advokatų E. Armijo Chávarri ir A. Castán Pérez-Gómez,

      Atsakovė: Vidaus rinkos derinimo tarnyba (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui), atstovaujama O. Montalto ir L. Rampini

      Kita proceso VRDT apeliacinėje taryboje šalis, įstojusi į bylą Pirmosios instancijos teisme: San Polo Srl (Montalčinas, Italija), atstovaujama advokatų G. Casucci ir F. Luciani
   Dalykas
   Ieškinys dėl 2006 m. balandžio 5 d. VRDT pirmosios apeliacinės tarybos sprendimo (byla R 99/2005-1), susijusio su protesto procedūra tarp The Coca-Cola Company ir San Polo Srl.
   Rezoliucinė dalis

               1.

               Atmesti ieškinį

               2.

               Priteisti iš The Coca-Cola Company bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 212, 2006 9 2.


title: Byla T-363/06 2008 m. rugsėjo 9 d. Pirmosios instancijos teismo sprendimas byloje Honda Motor Europe prieš VRDT — Seat (MAGIC SEAT) ( Bendrijos prekių ženklas — Protesto procedūra — Žodinio Bendrijos prekių ženklo MAGIC SEAT paraiška — Ankstesnis vaizdinis nacionalinis prekių ženklas SEAT — Santykinis atmetimo pagrindas — Galimybė supainioti — Reglamento (EB) Nr. 40/94 8 straipsnio 1 dalies b punktas )

text:
               25.10.2008

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 272/24

         2008 m. rugsėjo 9 d. Pirmosios instancijos teismo sprendimas byloje Honda Motor Europe prieš VRDT — Seat (MAGIC SEAT)
   (Byla T-363/06) (1)

   („Bendrijos prekių ženklas - Protesto procedūra - Žodinio Bendrijos prekių ženklo MAGIC SEAT paraiška - Ankstesnis vaizdinis nacionalinis prekių ženklas SEAT - Santykinis atmetimo pagrindas - Galimybė supainioti - Reglamento (EB) Nr. 40/94 8 straipsnio 1 dalies b punktas“)
   (2008/C 272/45)
   Proceso kalba: anglų
   Šalys

      Ieškovė: Honda Motor Europe Ltd (Slau, Berkšyras, Jungtinė Karalystė), atstovaujama baristerio S. Malynicz ir solisitoriaus N. Cordell

      Atsakovė: Vidaus rinkos derinimo tarnyba (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui), atstovaujama S. Laitinen ir A. Folliard-Monguiral

      Kita procedūros Apeliacinėje taryboje šalis, įstojusi į bylą Pirmosios instancijos teisme: Seat, SA (Barselona, Ispanija)
   Dalykas
   Ieškinys, pareikštas dėl 2006 m. rugsėjo 7 d. VRDT pirmosios apeliacinės tarybos sprendimo (byla R 960/2005-1), susijusio su protesto procedūra tarp Seat, SA ir Honda Motor Europe Ltd.
   Rezoliucinė dalis

               1.

               Atmesti ieškinį.

               1.

               Honda Motor Europe Ltd padengia bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 20, 2007 1 27.


title: 2006 m. sausio 19 d.  Teisingumo Teismo sprendimas (pirmoji kolegija), Byloje C-330/03 (dėl Tribunal Supremo prašymo priimti prejudicinį sprendimą): Colegio de Ingenieros de Caminos, Canales y Puertos prieš Administración del Estado (Laisvas darbuotojų judėjimas — Diplomų pripažinimas — Direktyva 89/48/EEB — Inžinieriaus profesija — Profesinių kvalifikacijų pripažinimas iš dalies — EB 39 ir EB 43 straipsniai)

text:
               11.3.2006

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 60/2

      TEISINGUMO TEISMO SPRENDIMAS

   (pirmoji kolegija)
   2006 m. sausio 19 d.
   Byloje C-330/03 (dėl Tribunal Supremo prašymo priimti prejudicinį sprendimą): Colegio de Ingenieros de Caminos, Canales y Puertos prieš Administración del Estado (1)

   (Laisvas darbuotojų judėjimas - Diplomų pripažinimas - Direktyva 89/48/EEB - Inžinieriaus profesija - Profesinių kvalifikacijų pripažinimas iš dalies - EB 39 ir EB 43 straipsniai)
   (2006/C 60/04)
   Proceso kalba: ispanų
   Byloje C-330/03 dėl 2003 m. liepos 21 d.Tribunal Supremo (Ispanija) sprendimu, kurį Teisingumo Teismas gavo 2003 m. liepos 29 d., pagal EB 234 straipsnį pateikto prašymo priimti prejudicinį sprendimą byloje Colegio de Ingenieros de Caminos, Canales y Puertos prieš Administración del Estado, dalyvaujant Giuliano Mauro Imo, Teisingumo Teismas (pirmoji kolegija), kurį sudaro kolegijos pirmininkas P. Jann, teisėjai K. Schiemann, N. Colneric, E. Juhász ir E. Levits (pranešėjas); generalinis advokatas P. Léger, kancleris R. Grass, 2006 m. sausio 19 d. priėmė sprendimą, kurio rezoliucinėje dalyje nurodyta:

               1.

               1988 m. gruodžio 21 d. Tarybos direktyva 89/48/EEB dėl bendrosios aukštojo mokslo diplomų, išduotų po bent trejų metų profesinio mokymo ir lavinimo, pripažinimo sistemos nedraudžia to, kad kitoje valstybėje narėje išduoto diplomo turėtojui pateikus prašymą leisti pradėti dirbti pagal kitoje valstybėje narėje reglamentuojamą profesiją, pastarosios valstybės valdžios institucijos tik iš dalies patenkina tokį prašymą, jeigu diplomo turėtojas to prašo, apribodamos leidimo, kurį jos suteikia, veikimo sritį tik tomis profesijos veiklos rūšimis, kuriomis galima verstis pagal pareiškėjo diplomą valstybėje narėje, kurioje diplomas buvo gautas.

               2.

               EB 39 ir EB 43 straipsniai nedraudžia valstybei narei neleisti pradėti dirbti iš dalies pagal profesiją, kai suinteresuoto asmens mokymo spragos, lyginant su reikalaujamu mokymu priimančiojoje valstybėje narėje, gali būti veiksmingai užpildomos minėtos direktyvos 4 straipsnio 1 dalyje numatytomis kompensavimo priemonėmis. Tačiau EB 39 ir EB 43 straipsniai draudžia valstybei narei neleisti pradėti dirbti iš dalies, kai to prašo suinteresuotas asmuo ir kai veiklos sričių skirtumai yra tokie dideli, kad iš tikrųjų reikėtų baigti visą mokymą, nebent šis atsisakymas leisti pradėti dirbti iš dalies yra pateisinamas privalomais bendro intereso reikalavimais, užtikrinančiais jais siekiamo tikslo įgyvendinimą, neviršijant to, kas būtina jį pasiekti.

      (1)  OL C 226, 2003 9 20.


title: Byla F-5/10: 2010 m. sausio 19 d. pareikštas ieškinys byloje Nicole Clarke prieš VRDT

text:
               13.3.2010

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 63/54

         2010 m. sausio 19 d. pareikštas ieškinys byloje Nicole Clarke prieš VRDT

   (Byla F-5/10)
   2010/C 63/96
   Proceso kalba: vokiečių

      Šalys

      Ieškovė: Nicole Clarke (Alikantė, Ispanija), atstovaujama advokato H. Tettenborn

      Atsakovė: Vidaus rinkos derinimo tarnyba (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui)

      Ginčo dalykas bei aprašymas

   Ieškovės sutarties sąlygos, numatančios automatinį darbo sutarties nutraukimą tuo atveju, jei ieškovė netaps išorinio VRDT konkurso nugalėtoja, panaikinimas ir pripažinimas, kad konkursai OHMI/AD/01/07, OHMI/AD/02/07, OHMI/AST/01/07 ir OHMI/AST/02/02 neturi įtakos ieškovės sutarčiai. Papildomai, prašymas atlyginti nuostolius.

      Ieškovės reikalavimai

               —

               Panaikinti 2009 m. kovo 12 d. VRDT laišką ir jame nurodytus VRDT sprendimus, kuriais nutraukiami ieškovės darbo santykiai apie tai įspėjus prieš 8 mėnesius skaičiuojant nuo 2009 m. kovo 16 d. ir, nenutraukus darbo sutarties, pripažinti, kad darbo santykiai tarp ieškovės ir VRDT tęsiasi. Jei Tarnautojų teismas manys būtina, panaikinti kitus VRDT laiškus: 2009 m. rugpjūčio 3 d. laišką (termino sustabdymas 3 mėnesiams) ir 2009 m. spalio 9 d. (skundo atmetimas), nes jie, ieškovės nuomone, nėra autonomiški.

               —

               Atmesti arba pripažinti niekine sąlygą dėl darbo sutarties nutraukimo, nurodytą darbo sutarties, sudarytos tarp ieškovės ir VRDT, 5 straipsnyje. Nepatenkinus šio reikalavimo:

                           —

                           pripažinti, kad ieškovės darbo sutarties nutraukimas neturėtų (tai taikytina ir ateičiai) būti grindžiamas sąlyga dėl jos darbo sutarties nutraukimo;

                           —

                           nepatenkinus ir šio reikalavimo, pripažinti, kad VRDT 2009 m. kovo 12 d. laiške minimas konkursas negali sukelti ieškovei neigiamo poveikio dėl sąlygos, susijusios su darbo sutarties nutraukimu.

               —

               Įpareigoti VRDT sumokėti ieškovei atitinkamą sumą, kurią Tarnautojų teismas turėtų nustatyti savo nuožiūra, ieškovei padarytai moralinei ir materialinei žalai atlyginti, kuri susijusi su konstatavimais, nurodytais pirmoje reikalavimų grupėje.

               —

               Tuo atveju, jei faktinė ieškovės veikla Tarnautojų teismo sprendimo momentu ir (arba) VRDT ieškovei priklausančio mokėti atlyginimo mokėjimas jau pasibaigė nepaisant to, kad darbo santykiai tęsiasi:

                           —

                           įpareigoti VRDT tęsti darbo santykius su ieškove šiuo atžvilgiu pripažįstant VRDT pareigą tęsti darbo santykius su ieškove ankstesnėmis sąlygomis ir ją integruoti į tarnybą, o taip pat atlyginti bendrą materialinę žalą, būtent pervedant visas galimas papildomas sumas, susijusias su atlyginimu ir visas išlaidas, kurios atsirado ieškovei dėl neteisėto VRDT elgesio (išskaitant gautą nedarbo pašalpą);

                           —

                           papildomai, jei dėl faktinių ar teisinių aplinkybių ieškovė nebūtų reintegruota ir (arba) ankstesnėmis sąlygomis nebūtų tęsiami jos darbo santykiai, priteisti iš VRDT ieškovei nuostolius materialinei žalai dėl neteisėtai nutrauktos ieškovės veiklos atlyginti. Atlygintina suma turi būti lygi skirtumui tarp pajamų, kurias ji realiai gali gauti, ir pajamų, kurių ji galėjo tikėtis, jei sutartis tęstųsi, atsižvelgiant į pensijų išmokas ir kitas teises, kurių ieškovė galėjo reikalauti.

               —

               Priteisti iš VRDT bylinėjimosi išlaidas.


title: Byla T-9/10: 2010 m. sausio 8 d. pareikštas ieškinys byloje Evropaïki Dynamiki prieš Komisiją

text:
               27.3.2010

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 80/34

         2010 m. sausio 8 d. pareikštas ieškinys byloje Evropaïki Dynamiki prieš Komisiją

   (Byla T-9/10)
   2010/C 80/57
   Proceso kalba: anglų

      Šalys

      Ieškovė: Evropaïki Dynamiki — Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE (Atėnai, Graikija), atstovaujama advokatų N. Korogiannakis ir M. Dermitzakis

      Atsakovė: Europos Komisija

      Ieškovės reikalavimai

               —

               Panaikinti Europos Sąjungos leidinių biuro sprendimą atmesti ieškovės pasiūlymą, pateiktą pagal skelbimą apie viešąjį pirkimą AO 10224 „Elektroninių leidinių tiekimas“ (1) dėl 2 dalies, apie kurį ieškovei buvo pranešta 2009 m. spalio 29 d. laišku, ir visus vėlesnius susijusius Europos Sąjungos leidinių biuro sprendimus, įskaitant tą, kuriuo sudarytos sutartys su konkursą laimėjusiais subjektais.

               —

               Panaikinti Europos Sąjungos leidinių biuro sprendimą sudaryti sutartis su Siveco/Intrasoft ir Engineering/Intrasofitn minėto viešojo pirkimo 3 dalyje, apie kurį ieškovei buvo pranešta 2009 m. spalio 29 d. laišku, jeigu viena bendrovė tiesiogiai arba netiesiogiai susijusi su abiem preliminariosiomis sutartimis.

               —

               Priteisti iš atsakovės 206 760 eurų nuostolių, kuriuos ieškovė patyrė dėl nagrinėjamo konkurso, atlyginimą.

               —

               Priteisti iš atsakovės bylinėjimosi ir kitas išlaidas, kurias ieškovė patyrė šiame procese, net jei šis ieškinys bus atmestas.

      Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

   Šioje byloje ieškovė prašo panaikinti atsakovės sprendimą atmesti pasiūlymą, pateiktą pagal skelbimą apie viešąjį elektroninių leidinių tiekimo paslaugų pirkimą (AO 10224) (2 dalis), ir sudaryti sutartis su konkursą laimėjusiais subjektais (2 ir 3 dalys). Be to, ieškovė prašo atlyginti nuostolius, patirtus dėl konkurso.
   Ieškovė savo reikalavimus grindžia dviem ieškinio pagrindais.
   Pirma, ieškovė tvirtina, kad atsakovė padarė daug akivaizdžių vertinimo klaidų ir nepateikė pakankamų motyvų arba paaiškinimų, pažeisdama Finansinį reglamentą (2) bei jo įgyvendinimo taisykles, Direktyvą 2004/18/EB (3) ir EB 253 straipsnį.
   Antra, ji teigia, kad atsakovė padarė akivaizdžių vertinimo klaidų ir nepagrindė savo sprendimo dėl ieškovės pasiūlymo, nes vertinimo komisijos neigiamos išvados buvo neaiškios, nemotyvuotai neteisingos ir nepagrįstos.

      (1)  OL S, 2009, p. 109-156511.

      (2)  2002 m. birželio 25 d. Tarybos reglamentas (EB, Euratomas) Nr. 1605/2002 dėl Europos Bendrijų bendrajam biudžetui taikomo finansinio reglamento (OL L 248, p. 1; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 1 sk., 4 t., p. 74).

      (3)  2004 m. kovo 31 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2004/18/EB dėl viešojo darbų, prekių ir paslaugų pirkimo sutarčių sudarymo tvarkos derinimo (OL L 134, p. 114; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 6 sk., 7 t., p. 132).


title: Byla C-374/05 Bundesgerichtshof  2005 m. liepos 21 d.  nutartimi pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Gintec International Import-Export GmbH prieš Verband Sozialer Wettbewerb e.V.

text:
               10.12.2005

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 315/11

         Bundesgerichtshof 2005 m. liepos 21 d. nutartimi pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Gintec International Import-Export GmbH prieš Verband Sozialer Wettbewerb e.V.
   (Byla C-374/05)
   (2005/C 315/21)
   Proceso kalba: vokiečių

      Bundesgerichtshof2005 m. liepos 21 d. nutartimi kreipėsi į Europos Bendrijų Teisingumo Teismą su prašymu, kurį Teisingumo Teismo sekretoriatas gavo 2005 m. spalio 12 d., priimti prejudicinį sprendimą byloje Gintec International Import-Export GmbH prieš Verband Sozialer Wettbewerb e.V.

      Bundesgerichtshof prašo Teisingumo Teismo atsakyti į šiuos klausimus:

               1)

               Ar 2001 m. lapkričio 6 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2001/83/EB dėl Bendrijos kodekso, reglamentuojančio žmonėms skirtus vaistus (1), su pakeitimais, padarytais 2004 m. kovo 31 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2004/27/EB (2), nuostatomis, susijusiomis su rėmimusi trečiųjų asmenų nespecialistų atsiliepimais ir reklama naudojant burtų traukimą, nustatomi ne tik minimalūs, bet ir maksimalūs leidžiami vaistų reklamos visuomenei apribojimai?

               2)

               Jei į pirmą klausimą būtų atsakyta teigiamai, ar:

                           a)

                           Ar tvirtinimas, kad žmogus, vartojantis vaistus, pasveiks, Direktyvos 2001/83/EB 90 straipsnio j punkto prasme yra netinkamas ar klaidinantis, jei reklamuojantysis perteikia trečiųjų asmenų nespecialistų apklausos rezultatus, kurioje pateikiamas bendras pozityvus reklamuojamo vaisto vertinimas, šio vertinimo nesiejant su konkrečiomis terapinėmis indikacijomis?

                           b)

                           Ar tai, kad Direktyvoje 2001/83/EB nėra nuostatos, aiškiai draudžiančios reklamą naudojant burtų traukimą, reiškia, jog ji iš principo leidžiama, ar, priešingai, šios direktyvos 87 straipsnio 3 dalies nuostata yra aiškintina plečiamai, ir ja remiantis galima uždrausti reklamą internete, kurioje kas mėnesį burtais nustatomas mažos vertės prizo laimėtojas?

               3)

               Ar atsakymai į šiuos klausimus taip pat galioja ir 1992 m. kovo 31 d. Tarybos direktyvos 92/28/EEB dėl žmonėms skirtų vaistų reklamos (3) atveju?

      (1)  OL L 311, p. 67.

      (2)  OL L 136, p. 34.

      (3)  OL L 113, p. 13.


title: Byla T-300/05 2005 m. liepos 21 d. pareikštas ieškinys — Kipro Respublika prieš Europos Bendrijų Komisiją

text:
               29.10.2005

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 271/19

         2005 m. liepos 21 d. pareikštas ieškinys — Kipro Respublika prieš Europos Bendrijų Komisiją

   (Byla T-300/05)
   (2005/C 271/38)
   Proceso kalba: graikų
   Šalys

      Ieškovė: Kipro Respublika, atstovaujama Petros Kliridis,

      Atsakovė: Europos Bendrijų Komisija
   Ieškovės reikalavimai

               —

               panaikinti Reglamentą Nr. 651/2005 (1);

               —

               priteisti iš Komisijos bylinėjimosi išlaidas.

         Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai
   Ginčijamas reglamentas pakeičia Reglamentą Nr. 60/2004 (2) dėl cukraus sektoriui skirtų pereinamojo laikotarpio priemonių, kurios turi būti patvirtintos dėl naujų valstybių įstojimo į ES. Ieškovė prašo panaikinti šį reglamentą nurodydama pirmiausia, kad Komisija nėra kompetetinga jį priimti. Ieškovė tvirtina, kad pagal 2003 m. Stojimo Akto 41 straipsnį Komisija gali priimti pereinamojo laikotarpio priemones, jei tokios priemonės yra būtinos palengvinti perėjimą nuo esamo režimo naujose valstybėse prie režimo, kuris atsiranda dėl bendros žemės ūkio politikos taikymo. Vis dėlto ieškovė mano, kad Komisija neįrodė, jog priimtos priemonės buvo būtinos, ir todėl nebuvo kompetetinga jų priimti. Ieškovė taip pat tvirtina, kad Stojimo Akto 41 straipsnis aiškiai leidžia priimti tik naujosioms valstybėms palankias priemones. Tačiau ieškovė mano, kad pagal naująjį reglamentą priimtos priemonės nėra palankios naujosioms valstybėms narėms, o priešingai, jas apsunkina.
   Ieškovė taip pat nurodo motyvavimo trūkumą, kadangi nebuvo pakankamai paaiškinta, kokiais motyvais remiantis buvo priimtas ginčijamas reglamentas. Be to, ieškovė nurodo, kad buvo pažeistas proporcingumo principas, kadangi, jos nuomone, Komisija neįrodė, kad buvo būtina priimti bet kokias priemones, nes, bet kuriuo atveju, Komisija galėjo priimti kitas priemones, siekdama išvengti cukraus pertekliaus naujose valstybėse atsiradimo, nenustatydama priemonių, esančių ginčijamame reglamente.
   Be to, ieškovė nurodo, kad ginčijamas reglamentas pažeidžia teisės aktų negaliojimo atgal principą, kadangi jis nustato pareigas, susijusias su cukraus kiekiu, kuris jau buvo nustatytas prieš įsigaliojant šiam reglamentui.
   Galiausiai ieškovė tvirtina, kad Komisija pažeidė vienodo požiūrio ir diskriminacijos draudimo principą, kadangi, kaip nurodo ieškovė, ginčijamas reglamentas skirtingai vertina naujųjų valstybių narių ir senųjų valstybių narių įmones, esant panašioms, jei ne identiškoms, situacijoms.

      (1)  2005 m. balandžio 28 d. Komisijos reglamentas (EB) Nr. 651/2005, iš dalies pakeičiantis Reglamentą (EB) Nr. 60/2004 dėl cukraus sektoriui skirtų pereinamojo laikotarpio priemonių, kurios turi būti patvirtintos dėl Čekijos Respublikos, Estijos, Kipro, Latvijos, Lietuvos, Vengrijos, Maltos, Lenkijos, Slovėnijos ir Slovakijos įstojimo į ES (OL L 108, 2005 4 29, p. 3).

      (2)  OL L 9, 2004 1 15, p. 8.


title: Byla C-395/14: 2014 m. rugpjūčio 19 d. Bundesverwaltungsgericht (Vokietija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Vodafone GmbH/Vokietijos Federacinė Respublika

text:
               20.10.2014

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 372/12

         2014 m. rugpjūčio 19 d.Bundesverwaltungsgericht (Vokietija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Vodafone GmbH/Vokietijos Federacinė Respublika

   (Byla C-395/14)
   2014/C 372/15
   Proceso kalba: vokiečių

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

   Bundesverwaltungsgericht

      Šalys pagrindinėje byloje

      Ieškovė: Vodafone GmbH

      Atsakovė: Vokietijos Federacinė Respublika

      Prejudicinis klausimas

   Ar 2002 m. kovo 7 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2002/21/EB (1) dėl elektroninių ryšių tinklų ir paslaugų bendrosios reguliavimo sistemos (Pagrindų direktyva) 7 straipsnio 3 dalį reikia aiškinti taip, kad nacionalinė reguliavimo institucija, kuri įpareigojo operatorių, turintį didelę įtaką rinkoje, teikti judriojo ryšio skambučių užbaigimo paslaugas ir kuri reikalauja, kad už tai prašomi tarifai būtų patvirtinti laikantis minėtoje direktyvos nuostatoje numatytos procedūros, privalo iš naujo vykdyti procedūrą pagal Direktyvos 2002/21/EB 7 straipsnio 3 dalį prieš kiekvieną konkrečiai prašomų tarifų patvirtinimą?

      (1)  OL L 108, p. 33, 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 13 sk., 29 t., p. 349.


title: Byla C-165/17: 2017 m. balandžio 3 d. Conseil d'État (Prancūzija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Morgan Stanley & Co International plc/Ministre de l'Économie et des Finances

text:
               3.7.2017

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 213/20

         2017 m. balandžio 3 d.Conseil d'État (Prancūzija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Morgan Stanley & Co International plc/Ministre de l'Économie et des Finances

   (Byla C-165/17)
   (2017/C 213/26)
   Proceso kalba: prancūzų

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Conseil d'État

      Šalys pagrindinėje byloje

      Ieškovė: Morgan Stanley & Co International plc

      Atsakovas: Ministre de l'Économie et des Finances

      Prejudiciniai klausimai

               1.

               Jei pirmojoje valstybėje narėje įsteigto filialo patirtos išlaidos yra skirtos tik kitoje valstybėje narėje įsteigtos jo būstinės sandoriams vykdyti, ar Šeštosios direktyvos 77/388/EEB (1) 17 straipsnio 2, 3 ir 5 dalių ir 19 straipsnio 1 dalies nuostatas, pakartotas Direktyvos 2006/112/EB (2) 168, 169 ir 173–175 straipsniuose, reikia aiškinti taip, kad pagal jas filialo valstybė narė šioms išlaidoms turi taikyti filialo atskaitos proporciją, nustatytą pagal sandorius, kuriuos šis filialas įvykdo savo registracijos valstybėje, ir šioje valstybėje taikytinas taisykles, ar specialią atskaitos proporciją, kartu taikydama filialo registracijos valstybėje narėje ir būstinės registracijos valstybėje narėje taikytinas taisykles, visų pirma atsižvelgdama į galimą pasirenkamosios sandorių apmokestinimo pridėtinės vertės mokesčiu sistemos buvimą?

               2.

               Kokias taisykles reikėtų taikyti konkrečiu atveju, kai filialo patirtos išlaidos skirtos ir jo sandoriams registracijos valstybėje, ir būstinės sandoriams vykdyti, be kita ko, atsižvelgiant į bendrųjų išlaidų ir atskaitos proporcijos sąvokas?

      (1)  1977 m. gegužės 17 d. Šeštoji Tarybos direktyva 77/388/EEB dėl valstybių narių apyvartos mokesčių įstatymų derinimo – Bendra pridėtinės vertės mokesčio sistema: vienodas vertinimo pagrindas (OL L 145, p. 1; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 9 sk., 1 t., p. 23).

      (2)  2006 m. lapkričio 28 d. Tarybos direktyva 2006/112/EB dėl pridėtinės vertės mokesčio bendros sistemos (OL L 347, p. 1).


title: Byla F-51/13: 2013 m. gegužės 25 d. pareikštas ieškinys byloje ZZ ir kt. prieš EIF

text:
               3.8.2013

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 226/26

         2013 m. gegužės 25 d. pareikštas ieškinys byloje ZZ ir kt. prieš EIF

   (Byla F-51/13)
   (2013/C 226/35)
   Proceso kalba: prancūzų

      Šalys

      Ieškovai: ZZ ir kt., atstovaujami advokato L. Levi

      Atsakovas: Europos investicijų fondas

      Ginčo dalykas bei aprašymas

   Pirma, 2013 m. vasario mėn. atlyginimo lapeliuose esančių sprendimų, kuriais nustatoma, kad 2013 m. metinis darbo užmokesčio patikslinimas yra tik 1,8 %, panaikinimas ir vėlesnių atlyginimo lapelių panaikinimas. Antra, atitinkamas prašymas priteisti iš institucijos tariamai patirtos turtinės ir neturtinės žalos atlyginimą.

      Ieškovų reikalavimai

               —

               Panaikinti 2013 m. vasario mėn. ieškovų atlyginimo lapeliuose esantį sprendimą, kuriuo nustatoma, kad 2013 m. metinis darbo užmokesčio patikslinimas yra tik 1,8 %, ir atitinkamai panaikinti panašius vėlesniuose atlyginimo lapeliuose esančius sprendimus.

               —

               Priteisti iš atsakovo kaip turtinės žalos atlyginimą sumokėti i) likusią darbo užmokesčio sumą, kuri priklausytų pritaikius 2013 m. darbo užmokesčio patikslinimą, t. y. 1,8 % padidėjimą laikotarpiu nuo 2013 m. sausio 1 d. iki 2013 m. gruodžio 31 d.; ii) likusią darbo užmokesčio sumą, kuri atitiktų pasekmes nuo 2014 m. sausio mėn. mokėtiniems atlyginimams, kylančias dėl to, kad 2013 m. taikytas 1,8 % metinio darbo užmokesčio patikslinimas; iii) palūkanas nuo likusios nesumokėtų darbo užmokesčių sumos, kol bus visiškai sumokėtos priklausančios sumos, taikytiną palūkanų normą apskaičiuojant pagal Europos centrinio banko pagrindinėms refinansavimo operacijoms nustatytą ir referenciniu laikotarpiu taikytą palūkanų normą, padidintą trim procentiniais punktais, ir iv) nuostolius dėl perkamosios galios netekimo.

               —

               Priteisti iš atsakovo 1 000 eurų kiekvienam ieškovui neturtinės žalos atlyginimo.

               —

               Priteisti iš atsakovo bylinėjimosi išlaidas.


title: Byla C-535/09 P: 2009 m. gruodžio 18 d. Estijos Respublikos pateiktas apeliacinis skundas dėl 2009 m. spalio 2 d. Pirmosios instancijos teismo (pirmoji kolegija) sprendimo byloje T-324/05 Estija prieš Komisiją

text:
               13.3.2010

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 63/28

         2009 m. gruodžio 18 d. Estijos Respublikos pateiktas apeliacinis skundas dėl 2009 m. spalio 2 d. Pirmosios instancijos teismo (pirmoji kolegija) sprendimo byloje T-324/05 Estija prieš Komisiją

   (Byla C-535/09 P)
   2010/C 63/46
   Proceso kalba: estų

      Šalys

      Apeliantė: Estijos Respublika, atstovaujama L. Uibo

      Kitos proceso šalys: Europos Komisija, Latvijos Respublika

      Apeliantės reikalavimai

               —

               Panaikinti visą skundžiamą sprendimą.

               —

               Patenkinti pirmojoje instancijoje pateiktus reikalavimus.

      Apeliacinio skundo pagrindai ir pagrindiniai argumentai

   Estijos Respublika mano, kad Europos Bendrijų Pirmosios instancijos teismo (toliau — Teismas) sprendimas turi būti panaikintas dėl šių priežasčių:

               1.

               Teismas iškraipė įrodymus ir klaidingai pritaikė EB 219 straipsnyje įtvirtintą kolegialumo principą.

               2.

               Teismas klaidingai išaiškino Stojimo aktą ir Reglamentą Nr. 60/2004 (1).

                           a)

                           Teismas klaidingai išaiškino Reglamento Nr. 60/2004 6 straipsnį, manydamas, kad sąvoka „atsargos“ šios nuostatos prasme apima ir namų ūkių atsargas.

                                       —

                                       Reglamento Nr. 60/2004 ir Stojimo akto IV priedo 4 dalies 2 punkto tikslą Teismas apibrėžė per siaurai kaip kelio užkirtimą „bet kokiam“ trikdymui.

                                       —

                                       Nustatydamas valstybėms narės pareigą pašalinti perteklines cukraus atsargas, kuri neturi teisinio pagrindo, Teismas klaidingai išaiškino Reglamento Nr. 60/2004 7 straipsnio 1 dalį ir 6 straipsnį.

                           b)

                           Teismas klaidingai išaiškino Reglamento Nr. 60/2004 6 straipsnio 1 dalies c punktą, nepagrįstai apribodamas jo taikymo sritį ir neįtraukdamas į ją aplinkybių, kuriomis buvo sudarytos Estijos cukraus atsargos.

                                       —

                                       Nagrinėdamas Estijos argumentus, kad estų vartojime ir kultūroje namų ūkių atsargų kaupimas vaidina svarbų vaidmenį, Teismas klaidingai įvertino įrodymus ir juos iškraipė.

                                       —

                                       Teismas neteisingai įvertino teisėtus estų lūkesčius, atsiradusius dėl Komisijos pažadų vykstant deryboms dėl stojimo.

                                       —

                                       Teismas neteisingai įvertino ES indėlį į atsargų susidarymą.

               3.

               Teismas nepagrįstai nusprendė, kad Komisija nepažeidė pareigos motyvuoti.

               4.

               Teismas nepagrįstai nusprendė, kad Komisija nepažeidė teisėtų lūkesčių apsaugos principo.

      (1)  2004 m. sausio 14 d. Komisijos reglamentas (EB) Nr. 60/2004 dėl cukraus sektoriui skirtų pereinamojo laikotarpio priemonių, kurios turi būti patvirtintos dėl Čekijos Respublikos, Estijos, Kipro, Latvijos, Lietuvos, Vengrijos, Maltos, Lenkijos, Slovėnijos ir Slovakijos įstojimo (OL L 9, p. 8; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 3 sk., 42 t., p. 125).


title: Byla C-449/13: 2013 m. rugpjūčio 12 d. Tribunal d'instance d'Orléans (Prancūzija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje CA Consumer Finance prieš Ingrid Bakkaus ir kt.

text:
               26.10.2013

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 313/11

         2013 m. rugpjūčio 12 d.Tribunal d'instance d'Orléans (Prancūzija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje CA Consumer Finance prieš Ingrid Bakkaus ir kt.

   (Byla C-449/13)
   2013/C 313/20
   Proceso kalba: prancūzų

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

   Tribunal d'instance d'Orléans

      Šalys pagrindinėje byloje

      Ieškovė: CA Consumer Finance

      Atsakovės: Ingrid Bakkaus, Charline Bonato (mergautinė pavardė Savary), Florian Bonato

      Prejudiciniai klausimai

               1.

               Ar 2008 m. balandžio 23 d. Parlamento ir Tarybos direktyvą 2008/48/EB dėl vartojimo kredito sutarčių (1) reikia aiškinti taip, kad kreditorius privalo pateikti įrodymus, jog buvo tinkamai ir visiškai įvykdyti sudarant ir vykdant kredito sutartį iš direktyvą perkeliančios nacionalinės teisės jam tenkantys įsipareigojimai?

               2.

               Ar 2008 m. balandžio 23 d. Parlamento ir Tarybos direktyva 2008/48/EB dėl vartojimo kredito sutarčių prieštarauja tam, kad tinkamo ir visiško kreditoriui kylančių įsipareigojimų įvykdymo įrodymai galėtų būtų pateikti vien nurodant tipinę sąlygą kredito sutartyje, kurioje vartotojas patvirtina kreditoriaus įsipareigojimų įvykdymą, jos nepatvirtinant jokiais kreditoriaus parengtais ir kredito gavėjui perduotais dokumentais?

               3.

               Ar 2008 m. balandžio 23 d. Parlamento ir Tarybos direktyvos 2008/48/EB dėl vartojimo kredito sutarčių 8 straipsnį reikia aiškinti taip, kad jis prieštarauja vartotojo kreditingumo patikrinimui, atliekamam remiantis tik vartotojo nurodyta informacija, nevykdant veiksmingo kitais įrodymais pagrįsto šios informacijos patikrinimo?

               4.

               Ar 2008 m. balandžio 23 d. Parlamento ir Tarybos direktyvos 2008/48/EB dėl vartojimo kredito sutarčių 5 straipsnio 6 dalį reikia aiškinti taip, kad kreditorius negali pateikti tinkamų paaiškinimų vartotojui iš anksto nepatikrinęs jo finansinės padėties ir poreikių?
               Ar Direktyvos 2008/48/EB 5 straipsnio 6 dalį reikia aiškinti taip, kad ji prieštarauja tam, jog vartotojui pateikti tinkami paaiškinimai apimtų tik kredito sutartyje nurodytą sutartinę informaciją, nepateikiant atskiro dokumento?

      (1)  2008 m. balandžio 23 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2008/48/EB dėl vartojimo kredito sutarčių ir panaikinanti Tarybos direktyvą 87/102/EEB (OL L 133, p. 66).


title: Byla C-42/09: 2009 m. gruodžio 2 d. Teisingumo Teismo pirmininko nutartis byloje Europos Komisija prieš Italijos Respubliką

text:
               27.2.2010

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 51/28

         2009 m. gruodžio 2 d. Teisingumo Teismo pirmininko nutartis byloje Europos Komisija prieš Italijos Respubliką

   (Byla C-42/09) (1)

   2010/C 51/48

      Proceso kalba: italų

   Teisingumo Teismo pirmininkas nutartimi nurodė išbraukti bylą iš registro.

      (1)  OL C 69, 2009 3 21.