201806220641970442018/C 240/643072018TC24020180709LT01LTINFO_JUDICIAL20180516555511Byla T-307/18: 2018 m. gegužės 16 d. pareikštas ieškinys byloje Zhejiang Jiuli Hi-Tech Metals / Komisija

 ---documentbreak--- C2402018LT5510120180516LT00645515512018 m. gegužės 16 d. pareikštas ieškinys byloje Zhejiang Jiuli Hi-Tech Metals / Komisija

   (Byla T-307/18)2018/C 240/64Proceso kalba: anglų
      Šalys

      Ieškovė: Zhejiang Jiuli Hi-Tech Metals Co. Ltd (Hudžou, Kinija), atstovaujama advokatų K. Adamantopoulos ir P. Billiet

      Atsakovė: Europos Komisija

      Reikalavimai

   Ieškovė Bendrojo Teismo prašo:

            —

            panaikinti 2018 m. kovo 5 d. Komisijos įgyvendinimo reglamentą (ES) 2018/330, kuriuo, pagal Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) 2016/1036 11 straipsnio 2 dalį atlikus priemonių galiojimo termino peržiūrą, tam tikriems importuojamiems Kinijos Liaudies Respublikos kilmės besiūliams vamzdžiams ir vamzdeliams iš nerūdijančio plieno nustatomas galutinis antidempingo muitas, kiek jis susijęs su ieškove ir

            —

            priteisti iš Europos Komisijos bylinėjimosi išlaidas.

      Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

   Grįsdama ieškinį ieškovė remiasi penkiais pagrindais.

            1.

            Pirmasis ieškinio pagrindas, susijęs su tvirtinimu, kad Reglamentas 2018/330 Komisijos buvo priimtas iš esmės pažeidžiant 2016 m. birželio 8 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) 2016/1036 dėl apsaugos nuo importo dempingo kaina iš Europos Sąjungos narėmis nesančių valstybių 3 straipsnio 2 dalį, 16 straipsnio 1 dalį, 19 straipsnio 2 ir 4 dalis, 20 straipsnio 2 ir 4 dalis, 21 straipsnio 5 ir 7 dalis, taip pat PPO susitarimo dėl antidempingo 3 straipsnio 1 dalį, 5 straipsnio 3 dalį, 6 straipsnio 1 dalį, 6 straipsnio 1 dalies 2 punktą, 6 straipsnio 2 dalį, 6 straipsnio 4 dalį, 6 straipsnio 5 dalies 1 punktą, 6 straipsnio 6 dalį ir 6 straipsnio 9 dalį.

            2.

            Antrasis ieškinio pagrindas, susijęs su tvirtinimu, kad priimdama Reglamentą 2018/330 Komisija padarė akivaizdžių teisės ir faktų vertinimo klaidų, kai apskaičiuodama ieškovės normaliąją vertę taikė panašios šalies metodiką, pažeisdama Reglamento 2016/1036 1 straipsnio 2 ir 3 dalis, 2a straipsnio 1 ir 7 dalis ir 11 straipsnio 9 dalį, taip pat PPO susitarimo dėl antidempingo 2 straipsnio 2 dalį ir 6 straipsnio 10 dalies 1 punktą. Komisija neįrodė, kodėl šioje byloje turėtų būti taikoma Reglamento 2016/1036 2 straipsnio 7 dalis.

            3.

            Trečiasis ieškinio pagrindas, susijęs su tvirtinimu, kad Komisija priimdama Reglamentą 2018/330 padarė akivaizdžių teisės ir faktų vertinimo klaidų, nes nustatė klaidingus nagrinėjamo produkto kontrolės numerius (PKN), pažeisdama Reglamento 2016/1036 2a straipsnio 2, 5 ir 6 dalis, 6 straipsnio 7 ir 8 dalis ir 16 straipsnio 1 dalį, taip pat PPO susitarimo dėl antidempingo 2 straipsnio 2 dalies 1 punkto 1 papunktį, 2 straipsnio 2 dalies 2 punktą, 2 straipsnio 4 dalį ir 2 straipsnio 6 dalį.

            4.

            Ketvirtasis ieškinio pagrindas, susijęs su tvirtinimu, kad Komisija priimdama Reglamentą 2018/330 padarė akivaizdžių teisės ir faktų vertinimo klaidų, nes taikyta metodika labai iškraipė ieškovės dempingo skirtumą, pažeidžiant Reglamento 2016/1036 1 straipsnio 4 dalį, 2a straipsnio 6 dalį, 2c straipsnio 10 dalį, 2d straipsnio 11 dalį, 17 straipsnio 1 ir 2 dalis ir 18 straipsnio 3 dalį, taip pat PPO susitarimo dėl antidempingo 2 straipsnio 2 dalį, 2 straipsnio 2 dalies 2 punktą, 2 straipsnio 4 dalį, 2 straipsnio 4 dalies 2 punktą, 2 straipsnio 6 dalį, 3 straipsnio 6 dalį ir 9 straipsnio 2 dalį.

            5.

            Penktasis ieškinio pagrindas, susijęs su tvirtinimu, kad Komisija priimdama Reglamentą 2018/330 padarė akivaizdžių teisės ir faktų vertinimo klaidų, kai konstatavo žalą ir galimybę atsirasti žalai, nepatikrinusi priežastinio ryšio ir taip pažeisdama Reglamento 2016/1036 1 straipsnio 1, 2 ir 3 dalis, 2d straipsnio 12 dalį, 2b straipsnio 9 dalį, 3 straipsnio 2, 3, 6, 7 ir 9 dalis ir 11 straipsnio 1 dalį, taip pat PPO susitarimo dėl antidempingo 1 straipsnį, 2 straipsnio 1 dalį, 2 straipsnio 4 dalies 2 punktą, 3 straipsnio 1, 5 ir 7 dalis ir 9 straipsnio 3 dalį.


201806290481986562018/C 249/373032017TC24920180716LT01LTINFO_JUDICIAL20180529303011Byla T-303/17: 2018 m. gegužės 29 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Sata / EUIPO – Zhejiang Rongpeng Air Tools (4000) (Europos Sąjungos prekių ženklas — Registracijos pripažinimo negaliojančia procedūra — Žodinis Europos Sąjungos prekių ženklas „4000“ — Absoliutus atmetimo pagrindas — Apibūdinamasis pobūdis — Reglamento (EB) Nr. 207/2009 52 straipsnio 1 dalies a ir b punktai (dabar – Reglamento (ES) 2017/1001 59 straipsnio 1 dalies a ir b punktai) — Reglamento Nr. 207/2009 7 straipsnio 1 dalies c punktas (dabar – Reglamento 2017/1001 7 straipsnio 1 dalies c punktas) — Vienodas požiūris — Gero administravimo principas — Pareiga motyvuoti)
 ---documentbreak--- C2492018LT3010120180529LT00373013012018 m. gegužės 29 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Sata / EUIPO – Zhejiang Rongpeng Air Tools (4000)

   (Byla T-303/17) (
         1
      )
   „(Europos Sąjungos prekių ženklas — Registracijos pripažinimo negaliojančia procedūra — Žodinis Europos Sąjungos prekių ženklas „4000“ — Absoliutus atmetimo pagrindas — Apibūdinamasis pobūdis — Reglamento (EB) Nr. 207/2009 52 straipsnio 1 dalies a ir b punktai (dabar – Reglamento (ES) 2017/1001 59 straipsnio 1 dalies a ir b punktai) — Reglamento Nr. 207/2009 7 straipsnio 1 dalies c punktas (dabar – Reglamento 2017/1001 7 straipsnio 1 dalies c punktas) — Vienodas požiūris — Gero administravimo principas — Pareiga motyvuoti)“2018/C 249/37Proceso kalba: vokiečių
      Šalys

      Ieškovė: Sata GmbH & Co. KG (Kornvestheimas, Vokietija), atstovaujama advokatės M.-C. Simon

      Atsakovė: Europos Sąjungos intelektinės nuosavybės tarnyba, atstovaujama D. Hanf

      Kita procedūros EUIPO apeliacinėje taryboje šalis, įstojusi į bylą Bendrajame Teisme: Zhejiang Rongpeng Air Tools Co. Ltd (Pengjie Town, Kinija), atstovaujama advokatų S. Fröhlich ir M. Hartmann

      Dalykas

   Ieškinys dėl 2017 m. kovo 8 d. EUIPO ketvirtosios apeliacinės tarybos sprendimo (byla R 654/2016-4), susijusio su registracijos pripažinimo negaliojančia procedūra tarp Zhejiang Rongpeng Air Tools ir Sata.

      Rezoliucinė dalis

            1.

            Atmesti ieškinį.

            2.

            Priteisti iš Sata GmbH & Co. KG bylinėjimosi išlaidas.

      (
         1
      )	OL C 231, 2017 7 17.


201806290651986812018/C 249/251112016TC24920180716LT01LTINFO_JUDICIAL20180605212111Byla T-111/16: 2018 m. birželio 5 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Prada / EUIPO – The Rich Prada International (THE RICH PRADA) (Europos Sąjungos prekių ženklas — Protesto procedūra — Žodinio Europos Sąjungos prekių ženklo THE RICH PRADA paraiška — Ankstesni vaizdiniai ir žodiniai tarptautiniai ir nacionaliniai prekių ženklai PRADA — Santykiniai atmetimo pagrindai — Reglamento (EB) Nr. 207/2009 8 straipsnio 5 dalis (dabar – Reglamento (ES) 2017/1001 8 straipsnio 5 dalis) — Nesąžiningas pasinaudojimas ankstesnio prekių ženklo skiriamuoju požymiu ar geru vardu — Kenkimas skiriamajam požymiui arba geram vardui — Reglamento Nr. 207/2009 8 straipsnio 1 dalies b punktas (dabar – Reglamento 2017/1001 8 straipsnio 1 dalies b punktas) — Galimybė supainioti)
 ---documentbreak--- C2492018LT2110120180605LT00252112112018 m. birželio 5 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Prada / EUIPO – The Rich Prada International (THE RICH PRADA)

   (Byla T-111/16) (
         1
      )
   „(Europos Sąjungos prekių ženklas — Protesto procedūra — Žodinio Europos Sąjungos prekių ženklo THE RICH PRADA paraiška — Ankstesni vaizdiniai ir žodiniai tarptautiniai ir nacionaliniai prekių ženklai PRADA — Santykiniai atmetimo pagrindai — Reglamento (EB) Nr. 207/2009 8 straipsnio 5 dalis (dabar – Reglamento (ES) 2017/1001 8 straipsnio 5 dalis) — Nesąžiningas pasinaudojimas ankstesnio prekių ženklo skiriamuoju požymiu ar geru vardu — Kenkimas skiriamajam požymiui arba geram vardui — Reglamento Nr. 207/2009 8 straipsnio 1 dalies b punktas (dabar – Reglamento 2017/1001 8 straipsnio 1 dalies b punktas) — Galimybė supainioti)“2018/C 249/25Proceso kalba: anglų
      Šalys

      Ieškovė: Prada SA (Liuksemburgas, Liuksemburgas), atstovaujama advokato F. Jacobacci

      Atsakovė: Europos Sąjungos intelektinės nuosavybės tarnyba (EUIPO), atstovaujama J. Crespo Carrillo

      Kita procedūros EUIPO apeliacinėje taryboje šalis, įstojusi į bylą Bendrajame Teisme: The Rich Prada International PT (Surabaja, Indonezija), atstovaujama solisitorės Y. Zhou

      Dalykas

   Ieškinys dėl 2016 m. sausio 13 d. EUIPO antrosios apeliacinės tarybos sprendimo (sujungtos bylos R 3076/2014-2 ir R 3186/2014-2), pataisyto 2017 m. kovo 14 d. ir susijusio su protesto procedūra tarp Prada ir The Rich Prada International.

      Rezoliucinė dalis

            1.

            Atmesti ieškinį.

            2.

            Priteisti iš Prada SA bylinėjimosi išlaidas.

      (
         1
      )	OL C 175, 2016 5 17.


201806290701986592018/C 249/492922018TC24920180716LT01LTINFO_JUDICIAL20180507393911Byla T-292/18: 2018 m. gegužės 7 d. pareikštas ieškinys byloje Portugalija / Komisija

 ---documentbreak--- C2492018LT3910120180507LT00493913912018 m. gegužės 7 d. pareikštas ieškinys byloje Portugalija / Komisija

   (Byla T-292/18)2018/C 249/49Proceso kalba: portugalų
      Šalys

      Ieškovė: Portugalijos Respublika, atstovaujama L. Inez Fernandes, M. Figueiredo, P. Estevão ir J. Saraiva de Almeida

      Atsakovė: Europos Komisija

      Reikalavimai

   Ieškovė Bendrojo Teismo prašo:

            —

            panaikinti 2018 m. vasario 27 d. Komisijos įgyvendinimo sprendimą C(2018) 955 dėl valstybių narių patirtų tam tikrų išlaidų nefinansavimo Europos Sąjungos lėšomis iš Europos žemės ūkio garantijų fondo (EŽŪGF) ir Europos žemės ūkio fondo kaimo plėtrai (EŽŪFKP), kiek pagal jį Europos Sąjungos lėšomis nefinansuojamos Portugalijos deklaruotos išlaidos, kurių suma siekia 1052101,05 eurų, dėl to, kad jos yra „III priedo lentelėse neteisingai nurodytos susigrąžintinos sumos, kurioms nepritaikyta 50/50 taisyklė“,

            —

            priteisti iš Europos Komisijos bylinėjimosi išlaidas.

      Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

   Ieškovė ieškinį grindžia tuo, kad buvo pažeistos Reglamento (EB) Nr. 1290/2005 (
         1
      ) 32 ir 33 straipsnių nuostatos ir Reglamento (EB) Nr. 1306/2013 (
         2
      ) 54 straipsnio nuostatos.
   (
         1
      )	2005 m. birželio 21 d. Tarybos reglamentas (EB) Nr. 1290/2005 dėl bendrosios žemės ūkio politikos finansavimo (OL L 209, 2005, p. 1).
   (
         2
      )	2013 m. gruodžio 17 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (ES) Nr. 1306/2013 dėl bendros žemės ūkio politikos finansavimo, valdymo ir stebėsenos, kuriuo panaikinami Tarybos reglamentai (EEB) Nr. 352/78, (EB) Nr. 165/94, (EB) Nr. 2799/98, (EB) Nr. 814/2000, (EB) Nr. 1290/2005 ir (EB) Nr. 485/2008 (OL L 347, 2013, p. 549).


title: Byla C-655/17 P: 2017 m. lapkričio 24 d. Berliner Stadtwerke GmbH pateiktas apeliacinis skundas dėl 2017 m. rugsėjo 20 d. Bendrojo Teismo (septintoji kolegija) priimto sprendimo byloje T-719/16 Berliner Stadtwerke GmbH / Europos Sąjungos intelektinės nuosavybės tarnyba (EUIPO)

text:
201806290121986462018/C 249/026552017CJC24920180716LT01LTINFO_JUDICIAL201711242211Byla C-655/17 P: 2017 m. lapkričio 24 d.Berliner Stadtwerke GmbH pateiktas apeliacinis skundas dėl 2017 m. rugsėjo 20 d. Bendrojo Teismo (septintoji kolegija) priimto sprendimo byloje T-719/16 Berliner Stadtwerke GmbH / Europos Sąjungos intelektinės nuosavybės tarnyba (EUIPO)

 ---documentbreak--- C2492018LT210120171124LT000221212017 m. lapkričio 24 d.Berliner Stadtwerke GmbH pateiktas apeliacinis skundas dėl 2017 m. rugsėjo 20 d. Bendrojo Teismo (septintoji kolegija) priimto sprendimo byloje T-719/16 Berliner Stadtwerke GmbH / Europos Sąjungos intelektinės nuosavybės tarnyba (EUIPO)

   (Byla C-655/17 P)2018/C 249/02Proceso kalba: vokiečių
      Šalys

      Apeliantė: Berliner Stadtwerke GmbH, atstovaujama advokatų O. Spieker ir A. Schönfleisch

      Kita proceso šalis: Europos Sąjungos intelektinės nuosavybės tarnyba (EUIPO)
   Europos Sąjungos Teisingumo Teismas (dešimtoji kolegija) 2018 m. gegužės 31 d. nutartimi apeliacinį skundą atmetė kaip iš dalies akivaizdžiai nepriimtiną ir iš dalies akivaizdžiai nepagrįstą ir nusprendė, kad apeliantė turi padengti savo bylinėjimosi išlaidas.


201806290771986732018/C 249/261602016TC24920180716LT01LTINFO_JUDICIAL20180531212222Byla T-160/16: 2018 m. gegužės 31 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Groningen Seaports ir kt. / Komisija (Valstybės pagalba — Nyderlandų suteiktas atleidimas nuo pelno mokesčio šešiems Nyderlandų jūrų uostams — Sprendimas, kuriuo pripažįstama pagalba nesuderinama su vidaus rinka — Pareiga motyvuoti — Vienodas požiūris)
 ---documentbreak--- C2492018LT2120120180531LT00262122222018 m. gegužės 31 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Groningen Seaports ir kt. / Komisija

   (Byla T-160/16) (
         1
      )
   „(Valstybės pagalba — Nyderlandų suteiktas atleidimas nuo pelno mokesčio šešiems Nyderlandų jūrų uostams — Sprendimas, kuriuo pripažįstama pagalba nesuderinama su vidaus rinka — Pareiga motyvuoti — Vienodas požiūris)“2018/C 249/26Proceso kalba: nyderlandų
      Šalys

      Ieškovės: Groningen Seaports NV (Delfzeilis, Nyderlandai) ir 5 kitos ieškovės, kurių pavadinimai nurodyti šio sprendimo priede, iš pradžių atstovaujamos advokatų E. Pijnacker Hordijk ir I. Kieft, vėliau – A. Kleinhout ir C. Zois

      Atsakovė: Europos Komisija, iš pradžių atstovaujama S. Noë, B. Stromsky ir J.-F. Brakeland, vėliau – S. Noë ir B. Stromsky
   Ieškovių pusėje į bylą įstojusi šalis: Nyderlandų Karalystė, atstovaujama J. Langer ir M. Bulterman

      Dalykas

   SESV 263 straipsniu pagrįstas prašymas, kuriuo siekiama, kad 2016 m. sausio 21 d. Komisijos sprendimas (ES) Nr. 2016/34 dėl pagalbos priemonės Nr. SA.25338 (2014/C) (ex E 3/2008 ir ex CP 115/2004), kurią įgyvendino Nyderlandai – valstybės įmonių atleidimas nuo pelno mokesčio (OL L 113, 2016, p. 148) būtų panaikintas.

      Rezoliucinė dalis

            1.

            Havenbedrijf Moerdijk NV leista pakeisti Havenschap Moerdijk kaip ieškovę.

            2.

            Atmesti ieškinį.

            3.

            Groningen Seaports NV ir kitos ieškovės, kurių pavadinimai nurodyti priede, padengia savo bei Europos Komisijos patirtas bylinėjimosi išlaidas.

            4.

            Nyderlandų Karalystė padengia savo bylinėjimosi išlaidas.

      (
         1
      )	OL C 200, 2016 6 6.


201806290431986802018/C 249/393142017TC24920180716LT01LTINFO_JUDICIAL20180531313222Byla T-314/17: 2018 m. gegužės 31 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Nosio / EUIPO (MEZZA) (Europos Sąjungos prekių ženklas — Žodinio Europos Sąjungos prekių ženklo MEZZA paraiška — Absoliutūs atmetimo pagrindai — Skiriamojo požymio nebuvimas — Reglamento (EB) Nr. 207/2009 7 straipsnio 1 dalies b punktas (dabar – Reglamento (ES) 2017/1001 7 straipsnio 1 dalies b punktas) — Apibūdinamasis pobūdis — Reglamento Nr. 207/2009 7 straipsnio 1 dalies c punktas (dabar – Reglamento 2017/1001 7 straipsnio 1 dalies c punktas) — Prekių apribojimas — Reglamento Nr. 207/2009 43 straipsnio 1 dalis (dabar – Reglamento 2017/1001 49 straipsnio 1 dalis) — Pareiga motyvuoti — Teisė būti išklausytam — Reglamento Nr. 207/2009 75 straipsnis (dabar – Reglamento 2017/1001 94 straipsnio 1 dalis))
 ---documentbreak--- C2492018LT3120120180531LT00393123222018 m. gegužės 31 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Nosio / EUIPO (MEZZA)

   (Byla T-314/17) (
         1
      )
   „(Europos Sąjungos prekių ženklas — Žodinio Europos Sąjungos prekių ženklo MEZZA paraiška — Absoliutūs atmetimo pagrindai — Skiriamojo požymio nebuvimas — Reglamento (EB) Nr. 207/2009 7 straipsnio 1 dalies b punktas (dabar – Reglamento (ES) 2017/1001 7 straipsnio 1 dalies b punktas) — Apibūdinamasis pobūdis — Reglamento Nr. 207/2009 7 straipsnio 1 dalies c punktas (dabar – Reglamento 2017/1001 7 straipsnio 1 dalies c punktas) — Prekių apribojimas — Reglamento Nr. 207/2009 43 straipsnio 1 dalis (dabar – Reglamento 2017/1001 49 straipsnio 1 dalis) — Pareiga motyvuoti — Teisė būti išklausytam — Reglamento Nr. 207/2009 75 straipsnis (dabar – Reglamento 2017/1001 94 straipsnio 1 dalis))“2018/C 249/39Proceso kalba: italų
      Šalys

      Ieškovė: Nosio SpA (Mecokorona, Italija), atstovaujama advokatų A. Perani ir J. Graffer

      Atsakovė: Europos Sąjungos intelektinės nuosavybės tarnyba (EUIPO), atstovaujama M. Capostagno ir A. Folliard-Monguiral

      Dalykas

   Ieškinys dėl 2017 m. kovo 1 d. EUIPO penktosios apeliacinės tarybos sprendimo (byla R 1518/2016-5), susijusio su paraiška įregistruoti žodinį žymenį MEZZA kaip Europos Sąjungos prekių ženklą.

      Rezoliucinė dalis

            1.

            Atmesti ieškinį.

            2.

            Priteisti iš Nosio SpA bylinėjimosi išlaidas.

      (
         1
      )	OL C 231, 2017 7 17.


201806290631986682018/C 249/502952018TC24920180716LT01LTINFO_JUDICIAL20180607404121Byla T-295/18: 2018 m. birželio 7 d. pareikštas ieškinys byloje Graikija / Komisija

 ---documentbreak--- C2492018LT4010120180607LT00504014122018 m. birželio 7 d. pareikštas ieškinys byloje Graikija / Komisija

   (Byla T-295/18)2018/C 249/50Proceso kalba: graikų
      Šalys

      Ieškovė: Graikijos Respublika, atstovaujama G. Kanellopoulos, I. Pachi, A-E. Vasilopoulou ir E. Chroni

      Atsakovė: Europos Komisija

      Reikalavimai

   Ieškovė Bendrojo Teismo prašo:

            —

            Panaikinti skundžiamą sprendimą tiek, kiek juo nusprendžiama nefinansuoti Europos Sąjungos lėšomis Graikijos Respublikos išlaidų, kurių bendra suma siekia 17869131,75 EUR (poveikis biudžetui 14857076,98 EUR), patirtų ir deklaruotų pagal programą EŽŪFKP, kiek tai susiję su priemonėmis 125A, 321 ir 322 (bendra suma 15631043,52 EUR ir poveikis biudžetui 12618988,75 EUR) ir priemone 123A (2238088,23 EUR suma), bei išlaidų, kurių suma siekia 588103,59 EUR, patirtų pagal programą EŽŪGF, po to, kai buvo atliktas 2011 – 2014 finansinių metų sandorių patikrinimas, ir

            —

            priteisti iš atsakovės Graikijos Respublikos patirtas bylinėjimosi išlaidas.

      Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

   Ieškinys grindžiamas aštuoniais pagrindais. Šeši pirmieji pagrindai susiję su pagal EŽŪFKP priemonėms 125A, 321, 322 ir 123B taikoma korekcija, o du paskutiniai pagrindai susiję su korekcija, taikyta dėl to, kad nebuvo atliktas patikrinimas pagal Reglamento (ES) Nr. 1306/2013 (
         1
      ) V antraštinės dalies III skyrių.

            1.

            Pirmasis ieškinio pagrindas susijęs su klaidingu Reglamento (ES) Nr. 1306/2013 52 straipsnio 4 dalies c punkto aiškinimu ir taikymu, Komisijos įgaliojimų viršijimu ratione temporis nustatant ginčijamas finansines korekcijas ir faktine klaida, kurią Komisija padarė nustatydama ginčijamos korekcijos apskaičiavimo pagrindą.

            2.

            Antrasis ieškinio pagrindas susijęs su ne bis in idem principo, teisinio saugumo principo, gero administravimo principo, valstybės narės teisėtų lūkesčių apsaugos principo ir proporcingumo principo pažeidimu.

            3.

            Trečiasis ieškinio pagrindas susijęs su Reglamento (EB) Nr. 1698/2005 (
                  2
               ) 71 straipsnio 2 dalies ir 75 straipsnio 1 dalies pažeidimu, Reglamento (EB) Nr. 1974/2006 (
                  3
               ) 43 straipsnio pažeidimu, Komisijos priimtos nacionalinės kaimo plėtros programos (KPP 2007–2013) nuostatų pažeidimu, Reglamento (ES) Nr. 65/2011 (
                  4
               ) 24 straipsnio 2 dalies b punkto pažeidimu, teisinio pagrindo nebuvimu, nepakankamu motyvavimu bei faktine klaida, kiek tai susiję su 10 % korekcija, nes administravimo institucija savo kompetencija naudojosi teisėtai ir visa apimtimi.

            4.

            Ketvirtasis ieškinio pagrindas susijęs su trečiuoju pagrindu; juo remiantis nurodomas proporcingumo principo, valstybės narės teisėtų lūkesčių apsaugos principo ir gairių, pateiktų 2015 m. birželio 8 d. dokumentuose VI/5330/1997 ir C(2015) 3675, pažeidimas bei nepakankamas motyvavimas nustatant taikytą 10 % korekciją.

            5.

            Penktasis ieškinio pagrindas susijęs su Reglamento (ES) Nr. 65/2011 24 straipsnio 2 dalies nuostatų pažeidimu, faktine klaida ir nepakankamu motyvavimu, kiek tai susiję su tariamais trūkumais, administracinės institucijos padarytais vertinant paramos paraiškas, bei tariamu vertinimo darbų valdymo kontrolės nebuvimu, bei proporcingumo principo pažeidimu.

            6.

            Šeštasis ieškinio pagrindas susijęs su Reglamento (ES) Nr. 62/2011 24 straipsnio 1 ir 2 dalių bei proporcingumo principo pažeidimu, faktine klaida ir nepakankamu motyvavimu, kiek tai susiję su tariamu išlaidų pagrįstumo vertinimo nebuvimu.

            7.

            Remiantis septintuoju ieškinio pagrindu nurodoma, kad 2011-2013 finansiniams metams nustatyta finansinė korekcija turi būti panaikinta, nes yra teisikai nepagrįsta ir nustatyta nenurodant motyvų; kalbant konkrečiai apie 2013 metus, jis yra nesuderinama su gero administravimo principu.

            8.

            Aštuntasis ieškinio pagrindas, kurį sudaro penkios dalys, susijęs su tuo, kad ginčijama korekcija buvo nustatyta dėl Komisijos padarytos faktinės klaidos, nepateikiant motyvų ir pažeidžiant Graikijos Respublikos teisę į gynybą.

      (
         1
      )	2013 m. gruodžio 17 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (ES) Nr. 1306/2013 dėl bendros žemės ūkio politikos finansavimo, valdymo ir stebėsenos, kuriuo panaikinami Tarybos reglamentai (EEB) Nr. 352/78, (EB) Nr. 165/94, (EB) Nr. 2799/98, (EB) Nr. 814/2000, (EB) Nr. 1290/2005 ir (EB) Nr. 485/2008 (OL L 347, 2013, p. 549).
   (
         2
      )	2005 m. rugsėjo 20 d. Tarybos reglamentas (EB) Nr. 1698/2005 dėl Europos žemės ūkio fondo kaimo plėtrai (EŽŪFKP) paramos kaimo plėtrai (OL L 277, 2005, p. 1).
   (
         3
      )	2006 m. gruodžio 15 d. Komisijos reglamentas (EB) Nr. 1974/2006, nustatantis išsamias Tarybos reglamento (EB) Nr. 1698/2005 dėl Europos žemės ūkio fondo kaimo plėtrai (EŽŪFKP) paramos kaimo plėtrai taikymo taisykles (OL L 368. 2006, p. 15).
   (
         4
      )	2011 m. sausio 27 d. Komisijos reglamentas (ES) Nr. 65/2011, kuriuo nustatomos išsamios Tarybos reglamento (EB) Nr. 1698/2005 kontrolės procedūrų įgyvendinimo ir kompleksinio paramos susiejimo įgyvendinimo taisyklės, susijusios su paramos kaimo plėtrai priemonėmis (OL L 25, 2011, p. 8).


201806290061986612018/C 249/132552018CJC24920180716LT01LTINFO_JUDICIAL201804119911Byla C-255/18: 2018 balandžio 11 d. Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio (Italija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje State Street Bank International GmbH / Banca d’Italia

 ---documentbreak--- C2492018LT910120180411LT001391912018 balandžio 11 d. Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio (Italija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje State Street Bank International GmbH / Banca d’Italia

   (Byla C-255/18)2018/C 249/13Proceso kalba: italų
      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio

      Šalys pagrindinėje byloje

      Ieškovė: State Street Bank International GmbH

      Atsakovas: Banca d’Italia

      Prejudiciniai klausimai

            1.

            Ar „statuso pakeitimais“, kurie pagal Reglamento (ES) Nr. 63/2015 (
                  1
               ) 12 straipsnį neturi įtakos pareigai mokėti įnašą, turėtų būti laikomas ir įstaigos, kurią anksčiau prižiūrėjo nacionalinė pertvarkymo institucija, prijungimas prie kitoje valstybėje narėje įregistruotos patronuojančiosios bendrovės, įvykęs per įnašų mokėjimo laikotarpį, ir ar ši taisyklė galioja ir tuo atveju, jeigu įstaigos prijungimas ir paskesnis jos veiklos nutraukimas būtų įvykę 2015 m., tuo metu, kai valstybė narė dar nebuvo oficialiai įsteigusi nei nacionalinės pertvarkymo institucijos, nei nacionalinio fondo, ir įnašai dar nebuvo skaičiuojami?

            2.

            Ar Reglamento (ES) Nr. 63/2015 12 ir 14 straipsniai bei Direktyvos 2014/59/ES (
                  2
               ) 103 ir 104 straipsniai turėtų būti aiškinami taip, kad, net jeigu kitoje valstybėje narėje įregistruota patronuojančioji bendrovė per įnašų mokėjimo laikotarpį prisijungtų įstaigą, kuri turėtų mokėti visą tų metų įnašo sumą, o ne proporcingą jos dalį už mėnesius, kuriais tą įstaigą prižiūrėjo pirmosios valstybės narės pertvarkymo institucija, pagal principą, kuris pagal to paties Reglamento (ES) Nr. 63/2015 12 straipsnio 1 dalį taikomas „naujai prižiūrimai“ įstaigai?

            3.

            Ar pagal Direktyvą 2014/59/ES, Reglamentą (ES) 2015/63 ir principus, kuriais reglamentuojama bankų problemų sprendimo priemonių sistema, tos pačios taisyklės, taikomos eiliniam įnašui, visų pirma, Reglamento (ES) 2015/63 12 straipsnio 2 dalis, turėtų būti taikomos, nustatant subjektus, kurie privalo mokėti įnašus, ir įnašo dydį, specialiajam įnašui, atsižvelgiant į jo pobūdį ir jo nustatymo prielaidas?

      (
         1
      )	2014 m. spalio 21 d. Komisijos deleguotasis Reglamentas (ES) 2015/63, kuriuo papildomos Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2014/59/ES nuostatos dėl ex-ante įnašų, skirtų pertvarkymo finansavimo struktūroms (OL L 11, 2015, p. 46).
   (
         2
      )	2014 m. gegužės 15 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2014/59/ES, kuria nustatoma kredito įstaigų ir investicinių įmonių gaivinimo ir pertvarkymo sistema ir iš dalies keičiama Tarybos direktyva 82/891/EEB, direktyvos 2001/24/EB, 2002/47/EB, 2004/25/EB, 2005/56/EB, 2007/36/EB, 2011/35/ES, 2012/30/ES bei 2013/36/ES ir Europos Parlamento ir Tarybos reglamentai (ES) Nr. 1093/2010 bei (ES) Nr. 648/2012 (OL L 173, 2014, p. 190).


201806290541986662018/C 249/403522017TC24920180716LT01LTINFO_JUDICIAL20180531323321Byla T-352/17: 2018 m. gegužės 31 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Korwin-Mikke / Parlamentas (Institucinė teisė — Europos Parlamentas — Parlamento darbo tvarkos taisyklės — Pareiškimai, kuriais išreiškiama nepagarba Parlamentui ir trukdoma sklandžiam Parlamento darbui — Drausminės nuobaudos: teisės gauti dienpinigių išmoką atėmimas ir laikinas uždraudimas dalyvauti visoje Parlamento veikloje — Saviraiškos laisvė — Pareiga motyvuoti — Teisės klaida)
 ---documentbreak--- C2492018LT3210120180531LT00403213322018 m. gegužės 31 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Korwin-Mikke / Parlamentas

   (Byla T-352/17) (
         1
      )
   „(Institucinė teisė — Europos Parlamentas — Parlamento darbo tvarkos taisyklės — Pareiškimai, kuriais išreiškiama nepagarba Parlamentui ir trukdoma sklandžiam Parlamento darbui — Drausminės nuobaudos: teisės gauti dienpinigių išmoką atėmimas ir laikinas uždraudimas dalyvauti visoje Parlamento veikloje — Saviraiškos laisvė — Pareiga motyvuoti — Teisės klaida)“2018/C 249/40Proceso kalba: prancūzų
      Šalys

      Ieškovas: Janusz Korwin-Mikke (Juzefuvas, Lenkija), atstovaujamas advokatų M. Cherchi, A. Daoût ir M. Dekleermaker

      Atsakovas: Europos Parlamentas, atstovaujamas N. Görlitz, S. Seyr ir S. Alonso de León

      Dalykas

   Pirma, SESV 263 straipsniu grindžiamas prašymas panaikinti 2017 m. kovo 14 d. Parlamento pirmininko sprendimą ir 2017 m. balandžio 3 d. Parlamento biuro sprendimą, kuriais ieškovui skirta nuobauda – atimta teisė 30 dienų gauti dienpinigių išmoką, laikinai (dešimt dienų iš eilės) uždrausta dalyvauti visoje Parlamento veikloje ir uždrausta vienus metus atstovauti Parlamentui, ir, antra, SESV 268 straipsniu grindžiamas prašymas atlyginti žalą, ieškovo tariamai patirtą dėl šių sprendimų.

      Rezoliucinė dalis

            1.

            Panaikinti 2017 m. balandžio 3 d. Europos Parlamento biuro sprendimą.

            2.

            Atmesti reikalavimus dėl žalos atlyginimo.

            3.

            Janusz Korwin-Mikke ir Parlamentas padengia savo bylinėjimosi išlaidas.

      (
         1
      )	OL C 239, 2017 7 24.


201806290441986552018/C 249/512982018TC24920180716LT01LTINFO_JUDICIAL20180507414221Byla T-298/18: 2018 m. gegužės 7 d. pareikštas ieškinys byloje Banco Comercial Português ir kt. / Komisija

 ---documentbreak--- C2492018LT4110120180507LT00514114222018 m. gegužės 7 d. pareikštas ieškinys byloje Banco Comercial Português ir kt. / Komisija

   (Byla T-298/18)2018/C 249/51Proceso kalba: anglų
      Šalys

      Ieškovės: Banco Comercial Português (Portas, Portugalija), Banco ActivoBank S.A. (Lisabona, Portugalija) ir Banco de Investimento Imobiliário S.A. (Lisabona), atstovaujamos advokatų C. Botelho Moniz, L. do Nascimento Ferreira, F.-C. Laprévote, A. Champsaur ir D. Oda

      Atsakovė: Europos Komisija

      Reikalavimai

            —

            panaikinti 2017 m. spalio 11 d. Komisijos sprendimą C(2017/N) (valstybės pagalba SA.49275), kiek jame nuspręsta, kad Portuguese Resolution Fund (Resolution Fund) ir Lone Star group (Lone Star) sąlyginis kapitalo susitarimas, sudarytas ir pasirašytas Resolution Fund parduodant Lone Star bendrovę Novo Banco, S.A., yra su vidaus rinka suderinama valstybės pagalba, ir

            —

            priteisti iš Komisijos bylinėjimosi šiame procese išlaidas, įskaitant ieškovių bylinėjimosi išlaidas.

      Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

   Grįsdamos ieškinį ieškovės remiasi šešiais pagrindais.

            1.

            Pirmasis ieškinio pagrindas grindžiamas tuo, jog nusprendusi, kad Banco Espírito Santo S.A. (BES) pertvarkymas 2014 m. buvo įvykdytas tik pagal Portugalijos įstatymą ir iki 2014 m. gegužės 15 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2014/59/ES, kuria nustatoma kredito įstaigų ir investicinių įmonių gaivinimo ir pertvarkymo sistema ir iš dalies keičiamos Tarybos direktyva 82/891/EEB, direktyvos 2001/24/EB, 2002/47/EB, 2004/25/EB, 2005/56/EB, 2007/36/EB, 2011/35/ES, 2012/30/ES bei 2013/36/ES ir Europos Parlamento ir Tarybos reglamentai (ES) Nr. 1093/2010 bei (ES) Nr. 648/2012 (OL L 173, 2014, p. 190), įsigaliojimo, Komisija padarė teisės klaidą;

            2.

            Antrasis ieškinio pagrindas grindžiamas tuo, jog nusprendusi, kad Direktyva 2014/59/ES taikoma tik nuo 2015 m. sausio 1 d., Komisija padarė teisės klaidą.

            3.

            Trečiasis ieškinio pagrindas grindžiamas tuo, jog nusprendusi, kad siekiant užtikrinti pradinio BES pertvarkymo procedūros vientisumą ir įgyvendinimą Novo Banco pardavimas turėjo būti reglamentuotas iki Direktyvos 2014/59/ES gyvendinimo galiojančiais nacionalinės teisės aktais, Komisija padarė teisės klaidą;

            4.

            Ketvirtasis ieškinio pagrindas grindžiamas tuo, jog klaidingai nusprendusi, kad nėra neatskiriamai susijusių Direktyvos 2014/59/ES nuostatų, svarbių vertinant sąlyginį kapitalo susitarimą, Komisija padarė teisės klaidą;

            5.

            Penktasis ieškinio pagrindas grindžiamas tuo, kad Komisija pažeidė Direktyvos 2014/59/ES 101 ir 44 straipsnius;

            6.

            Šeštasis ieškinio pagrindas grindžiamas tuo, kad nepradėjusi formalios procedūros, nors turėjo rimtų abejonių dėl sąlyginio kapitalo susitarimo suderinamumo su ES teise, ir taip neleisdama ieškovėms pasinaudoti savo procesinėmis teisėmis, Komisija pažeidė SESV 108 straipsnio 2 dalį ir 2015 m. liepos 13 d. Tarybos reglamento (ES) 2015/1589, nustatančio išsamias Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo 108 straipsnio taikymo taisykles OL L 248, 2015, p. 9), 4 straipsnio 4 dalį.


title: Byla C-656/17 P: 2017 m. lapkričio 24 d. Berliner Stadtwerke GmbH pateiktas apeliacinis skundas dėl 2017 m. rugsėjo 20 d. Bendrojo Teismo (septintoji kolegija) priimto sprendimo byloje T-402/16 Berliner Stadtwerke GmbH / Europos Sąjungos intelektinės nuosavybės tarnyba (EUIPO)

text:
201806290161986622018/C 249/036562017CJC24920180716LT01LTINFO_JUDICIAL201711242212Byla C-656/17 P: 2017 m. lapkričio 24 d.Berliner Stadtwerke GmbH pateiktas apeliacinis skundas dėl 2017 m. rugsėjo 20 d. Bendrojo Teismo (septintoji kolegija) priimto sprendimo byloje T-402/16 Berliner Stadtwerke GmbH / Europos Sąjungos intelektinės nuosavybės tarnyba (EUIPO)

 ---documentbreak--- C2492018LT220120171124LT000322212017 m. lapkričio 24 d.Berliner Stadtwerke GmbH pateiktas apeliacinis skundas dėl 2017 m. rugsėjo 20 d. Bendrojo Teismo (septintoji kolegija) priimto sprendimo byloje T-402/16 Berliner Stadtwerke GmbH / Europos Sąjungos intelektinės nuosavybės tarnyba (EUIPO)

   (Byla C-656/17 P)2018/C 249/03Proceso kalba: vokiečių
      Šalys

   Apeliantė: Berliner Stadtwerke GmbH, atstovaujama advokatų O. Spieker ir A. Schönfleisch
   Kita proceso šalis: Europos Sąjungos intelektinės nuosavybės tarnyba (EUIPO)
   Europos Sąjungos Teisingumo Teismas (dešimtoji kolegija) 2018 m. gegužės 31 d. nutartimi apeliacinį skundą atmetė kaip iš dalies akivaizdžiai nepriimtiną ir iš dalies akivaizdžiai nepagrįstą ir nusprendė, kad apeliantė turi padengti savo bylinėjimosi išlaidas.


201806290721986832018/C 249/523262018TC24920180716LT01LTINFO_JUDICIAL20180528424321Byla T-326/18: 2018 m. gegužės 28 d. pareikštas ieškinys byloje Herrero Torres / EUIPO – DZ Licores (CARAJILLO LICOR 43 CUARENTA Y TRES)

 ---documentbreak--- C2492018LT4210120180528LT00524214322018 m. gegužės 28 d. pareikštas ieškinys byloje Herrero Torres / EUIPO – DZ Licores (CARAJILLO LICOR 43 CUARENTA Y TRES)

   (Byla T-326/18)2018/C 249/52Kalba, kuria surašytas ieškinys: ispanų
      Šalys

      Ieškovas: José-Ramón Herrero Torres (Kasteljon de la Plana, Ispanija), atstovaujamas advokato J. V. Gil Martí

      Atsakovė: Europos Sąjungos intelektinės nuosavybės tarnyba (EUIPO)

      Kita procedūros Apeliacinėje taryboje šalis: DZ Licores, SLU (Kartachena, Ispanija)

      Su procedūra EUIPO susijusi informacija

      Prekių ženklo, dėl kurio kilo ginčas, savininkė: kita procedūros Apeliacinėje taryboje šalis

      Prekių ženklas, dėl kurio kilo ginčas: vaizdinis Sąjungos prekių ženklas CARAJILLO LICOR 43 CUARENTA Y TRES – Registracijos paraiška Nr. 14 444 855

      Procedūra EUIPO: protesto procedūra

      Ginčijamas sprendimas: 2018 m. kovo 13 d. EUIPO penktosios apeliacinės tarybos sprendimas byloje R 2104/2017-5

      Reikalavimai

   Ieškovas Bendrojo Teismo prašo:

            —

            panaikinti ginčijamą sprendimą kaip neteisėtą ir nurodyti EUIPO sumokėti bylinėjimosi išlaidas.

      Pagrindas, kuriuo remiamasi

            —

            Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) Nr. 2017/1001 8 straipsnio 1 dalies b punkto ir 5 dalies, taip pat 59 straipsnio 1 dalies b punkto pažeidimas.


201806290571986502018/C 249/533342018TC24920180716LT01LTINFO_JUDICIAL20180531434421Byla T-334/18: 2018 m. gegužės 31 d. pareikštas ieškinys byloje Bodegas Altun / EUIPO – Codorníu (ANA DE ALTUN)

 ---documentbreak--- C2492018LT4310120180531LT00534314422018 m. gegužės 31 d. pareikštas ieškinys byloje Bodegas Altun / EUIPO – Codorníu (ANA DE ALTUN)

   (Byla T-334/18)2018/C 249/53Kalba, kuria surašytas ieškinys: ispanų
      Šalys

      Ieškovė: Bodegas Altun, SL (Baños de Ebro, Ispanija), atstovaujama advokato J. Oria Sousa-Montes

      Atsakovė: Europos Sąjungos intelektinės nuosavybės tarnyba (EUIPO)

      Kita procedūros Apeliacinėje taryboje šalis: Codorníu, SA (Espluges de Ljobregatas, Ispanija)

      Su procedūra EUIPO susijusi informacija

      Prekių ženklo, dėl kurio kilo ginčas, savininkė: kita procedūros Apeliacinėje taryboje šalis

      Prekių ženklas, dėl kurio kilo ginčas: vaizdinis Sąjungos prekių ženklas ANA DE ALTUN – Registracijos paraiška Nr. 11 860 913

      Procedūra EUIPO: protesto procedūra

      Ginčijamas sprendimas: 2018 m. kovo 14 d. EUIPO pirmosios apeliacinės tarybos sprendimas byloje R 173/2018-1

      Reikalavimai

   Ieškovė Bendrojo Teismo prašo:

            —

            panaikinti ginčijamą sprendimą,

            —

            priteisti iš EUIPO bylinėjimosi išlaidas.

      Pagrindas, kuriuo remiamasi

            —

            Europos Parlamento ir Tarybos reglamento Nr. 2017/1001 8 straipsnio 5 dalies pažeidimas.


201806290661986582018/C 249/42652017TC24920180716LT01LTINFO_JUDICIAL20180417333422Byla T-65/17: 2018 m. balandžio 17 d. Bendrojo Teismo nutartis byloje Westbrae Natural / EUIPO – Kaufland Warenhandel (COCONUT DREAM) (Europos Sąjungos prekių ženklas — Protesto procedūra — Žodinio Europos Sąjungos prekių ženklo COCONUT DREAM paraiška — Protesto atsiėmimas — Ginčo dalyko išnykimas — Pagrindo priimti sprendimą nebuvimas)
 ---documentbreak--- C2492018LT3320120180417LT00423323422018 m. balandžio 17 d. Bendrojo Teismo nutartis byloje Westbrae Natural / EUIPO – Kaufland Warenhandel (COCONUT DREAM)

   (Byla T-65/17) (
         1
      )
   „(Europos Sąjungos prekių ženklas — Protesto procedūra — Žodinio Europos Sąjungos prekių ženklo COCONUT DREAM paraiška — Protesto atsiėmimas — Ginčo dalyko išnykimas — Pagrindo priimti sprendimą nebuvimas)“2018/C 249/42Proceso kalba: anglų
      Šalys

      Ieškovė: Westbrae Natural, Inc. (Niujorkas, Niujorko valstija, Jungtinės Amerikos Valstijos), atstovaujama baristerės D. McFarland

      Atsakovė: Europos Sąjungos intelektinės nuosavybės tarnyba, atstovaujama S. Hanne

      Kita procedūros EUIPO apeliacinėje taryboje šalis, įstojusi į bylą Bendrajame Teisme: Kaufland Warenhandel GmbH & Co. KG (Nekarzulmas, Vokietija)

      Dalykas

   Ieškinys dėl 2016 m. lapkričio 2 d. EUIPO antrosios apeliacinės tarybos sprendimo (byla R 182/2016-2), susijusio su protesto procedūra tarp Kaufland Warenhandel ir Westbrae Natural.

      Rezoliucinė dalis

            1.

            Nėra pagrindo priimti sprendimą.

            2.

            Priteisti iš Westbrae Natural, Inc. padengti savo ir Europos Sąjungos intelektinės nuosavybės tarnybos (EUIPO) patirtas bylinėjimosi išlaidas.

      (
         1
      )	OL C 86, 2017 3 20.


201806290171986382018/C 249/046712017CJC24920180716LT01LTINFO_JUDICIAL201711273311Byla C-671/17 P: 2017 m. lapkričio 27 d. Anastasia-Soultana Gaki pateiktas apeliacinis skundas dėl 2017 m. rugsėjo 27 d. Bendrojo Teismo (šeštoji kolegija) priimto sprendimo byloje T-366/16 Gaki / Europolas

 ---documentbreak--- C2492018LT310120171127LT000431312017 m. lapkričio 27 d. Anastasia-Soultana Gaki pateiktas apeliacinis skundas dėl 2017 m. rugsėjo 27 d. Bendrojo Teismo (šeštoji kolegija) priimto sprendimo byloje T-366/16 Gaki / Europolas

   (Byla C-671/17 P)2018/C 249/04Proceso kalba: vokiečių
      Šalys

      Apeliantė: Anastasia-Soultana Gaki, atstovaujama advokato G. Keisers

      Kita proceso šalis: Europos Sąjungos teisėsaugos bendradarbiavimo agentūra (Europolas)
   Europos Sąjungos Teisingumo Teismas (dešimtoji kolegija) 2018 m. birželio 7 d. nutartimi apeliacinį skundą atmetė kaip iš dalies akivaizdžiai nepriimtiną ir iš dalies akivaizdžiai nepagrįstą ir nusprendė, kad apeliantė turi padengti savo bylinėjimosi išlaidas.


201806290561986672018/C 249/272102016TC24920180716LT01LTINFO_JUDICIAL20180606222321Byla T-210/16: 2018 m. birželio 6 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Lukash / Taryba (Bendra užsienio ir saugumo politika — Ribojamosios priemonės, taikomos atsižvelgiant į padėtį Ukrainoje — Lėšų įšaldymas — Asmenų, subjektų ir įstaigų, kuriems taikomas lėšų ir ekonominių išteklių įšaldymas, sąrašas — Ieškovės palikimas sąraše — Pareiga motyvuoti — Įtraukimo į sąrašą kriterijų nepaisymas — Fakto klaida — Vertinimo klaida — Teisė į gynybą — Teisė į veiksmingą teisinės gynybos priemonę — Nuosavybės teisė)
 ---documentbreak--- C2492018LT2210120180606LT00272212322018 m. birželio 6 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Lukash / Taryba

   (Byla T-210/16) (
         1
      )
   „(Bendra užsienio ir saugumo politika — Ribojamosios priemonės, taikomos atsižvelgiant į padėtį Ukrainoje — Lėšų įšaldymas — Asmenų, subjektų ir įstaigų, kuriems taikomas lėšų ir ekonominių išteklių įšaldymas, sąrašas — Ieškovės palikimas sąraše — Pareiga motyvuoti — Įtraukimo į sąrašą kriterijų nepaisymas — Fakto klaida — Vertinimo klaida — Teisė į gynybą — Teisė į veiksmingą teisinės gynybos priemonę — Nuosavybės teisė)“2018/C 249/27Proceso kalba: prancūzų
      Šalys

      Ieškovė: Olena Lukash (Kijevas, Ukraina), atstovaujama advokato M. Cessieux

      Atsakovė: Europos Sąjungos Taryba, atstovaujama F. Naert ir J.-P. Hix

      Dalykas

   SESV 263 straipsniu grindžiamas prašymas panaikinti, pirma, 2014 m. kovo 5 d. Tarybos sprendimą 2014/119/BUSP dėl ribojamųjų priemonių, taikytinų tam tikriems asmenims, subjektams ir įstaigoms atsižvelgiant į padėtį Ukrainoje (OL L 66, 2014, p. 26) ir 2014 m. kovo 5 d. Tarybos reglamentą (ES) Nr. 208/2014 dėl ribojamųjų priemonių, taikytinų tam tikriems asmenims, subjektams ir įstaigoms atsižvelgiant į padėtį Ukrainoje (OL L 66, 2014, p. 1), antra, 2015 m. kovo 5 d. Tarybos sprendimą (BUSP) 2015/364, kuriuo iš dalies keičiamas Sprendimas 2014/119/BUSP (OL L 62, 2015, p. 25) ir 2015 m. kovo 5 d. Tarybos įgyvendinimo reglamentą (ES) 2015/357, kuriuo įgyvendinamas Reglamentas (ES) Nr. 208/2014 (OL L 62, 2015, p. 1), trečia, 2015 m. birželio 5 d. Tarybos sprendimą (BUSP) 2015/876, kuriuo iš dalies keičiamas Sprendimas 2014/119/BUSP (OL L 142, 2015, p. 30) ir 2015 m. birželio 5 d. Tarybos įgyvendinimo reglamentą (ES) 2015/869, kuriuo įgyvendinamas Reglamentas (ES) Nr. 208/2014 (OL L 142, 2015, p. 1), ketvirta, 2016 m. kovo 4 d. Tarybos sprendimą (BUSP) 2016/318, kuriuo iš dalies keičiamas Sprendimas 2014/119 (OL L 60, 2016, p. 76) ir 2016 m. kovo 4 d. Tarybos įgyvendinimo reglamentą (ES) 2016/311, kuriuo įgyvendinamas Reglamentas (ES) Nr. 208/2014 (OL L 60, 2016, p. 1) ir, penkta, 2017 m. kovo 3 d. Tarybos sprendimą (BUSP) 2017/381, kuriuo iš dalies keičiamas Sprendimas 2014/119 (OL L 58, 2017, p. 34) ir 2017 m. kovo 3 d. Tarybos įgyvendinimo reglamentą (ES) 2017/374, kuriuo įgyvendinamas Reglamentas (ES) Nr. 208/2014 (OL L 58, 2017, p. 1), kiek ieškovė buvo įtraukta į asmenų, subjektų ir įstaigų, kuriems taikomos šios ribojamosios priemonės, sąrašą ir jame palikta.

      Rezoliucinė dalis

            1.

            Atmesti ieškinį.

            2.

            Priteisti iš Olena Lukash bylinėjimosi išlaidas.

      (
         1
      )	OL C 243, 2016 7 4.


title: Byla C-266/18: 2018 m. balandžio 17 d. Sąd Okręgowy w Poznaniu (Lenkija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Aqua med sp. z o.o. z siedzibą w Opalenicy / Irena Skóra

text:
201806290271986372018/C 249/142662018CJC24920180716LT01LTINFO_JUDICIAL20180417101011Byla C-266/18: 2018 m. balandžio 17 d.Sąd Okręgowy w Poznaniu (Lenkija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Aqua med sp. z o.o. z siedzibą w Opalenicy / Irena Skóra

 ---documentbreak--- C2492018LT1010120180417LT00141011012018 m. balandžio 17 d.Sąd Okręgowy w Poznaniu (Lenkija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Aqua med sp. z o.o. z siedzibą w Opalenicy / Irena Skóra

   (Byla C-266/18)2018/C 249/14Proceso kalba: lenkų
      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Sąd Okręgowy w Poznaniu

      Šalys pagrindinėje byloje

      Apeliantė: Aqua med sp. z o.o. z siedzibą w Opalenicy

      Kita apeliacinio proceso šalis: Irena Skóra

      Prejudiciniai klausimai

            1.

            Ar nacionalinio teismo savo iniciatyva atliekama su vartotoju sudarytos sutarties nuostatų, susijusių su jurisdikciją nagrinėti ginčą turinčio teismo nustatymu, kontrolė, grindžiama 1993 m. balandžio 5 d. Tarybos direktyvos 93/13/EEB dėl nesąžiningų sąlygų sutartyse su vartotojais (
                  1
               ) 6 straipsnio 1 dalimi ir Europos Sąjungos Teisingumo Teismo jurisprudencija (suformuota byloje Pannon GSM Zrt. / Erzsebet Sustikne Gyórfi, C-243/08), taip pat turi apimti tas sutarties nuostatas, kuriose klausimas dėl teismo jurisdikcijos nagrinėti šalių ginčą reglamentuojamas tik tiek, kad yra daroma nuoroda į nacionalinėje teisėje numatytą reglamentavimą?

            2.

            Jeigu į pirmąjį klausimą būtų atsakyta teigiamai, ar dėl teismo atliekamos kontrolės jurisdikcijos taisyklės turi būti taikomos taip, kad vartotojui būtų užtikrinta iš direktyvos kylanti apsauga ir kartu galimybė nagrinėti bylą teisme, esančiame arčiausiai vartotojo gyvenamosios vietos / nuolatinės gyvenamosios vietos?

      (
         1
      )	OL L 95, p. 29; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 15 sk., 2 t., p. 288.


title: Byla C-15/18: 2018 m. sausio 9 d. Bundesgerichtshof (Vokietija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Finnair PLC / Igor Turtschin ir kt.

text:
201806290141986762018/C 249/05152018CJC24920180716LT01LTINFO_JUDICIAL201801093312Byla C-15/18: 2018 m. sausio 9 d.Bundesgerichtshof (Vokietija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Finnair PLC / Igor Turtschin ir kt.

 ---documentbreak--- C2492018LT320120180109LT000532312018 m. sausio 9 d.Bundesgerichtshof (Vokietija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Finnair PLC / Igor Turtschin ir kt.

   (Byla C-15/18)2018/C 249/05Proceso kalba: vokiečių
      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Bundesgerichtshof

      Šalys pagrindinėje byloje

      Atsakovė ir kasatorė: Finnair PLC

      Ieškovai ir kitos kasacinio proceso šalys: Igor Turtschin, Evgeniya Turtschina, Leon Turtschin
   2018 m. birželio 6 d. Teisingumo Teismo nutartimi byla išbraukta iš Teisingumo Teismo registro.


201806290621986522018/C 249/543402018TC24920180716LT01LTINFO_JUDICIAL20180531444411Byla T-340/18: 2018 m. gegužės 31 d. pareikštas ieškinys byloje Gibson Brands / EUIPO – Wilfer
      (Gitaros forma)

 ---documentbreak--- C2492018LT4410120180531LT00544414412018 m. gegužės 31 d. pareikštas ieškinys byloje Gibson Brands / EUIPO – Wilfer

      (Gitaros forma)

   (Byla T-340/18)2018/C 249/54Kalba, kuria surašytas ieškinys: anglų
      Šalys

      Ieškovė: Gibson Brands, Inc. (Našvilis, Tenesis, Jungtinės Amerikos Valstijos), atstovaujama solisitorės K. Hughes, advokatų A. Renck ir C. Stöber

      Atsakovė: Europos Sąjungos intelektinės nuosavybės tarnyba (EUIPO)

      Kita procedūros Apeliacinėje taryboje šalis: Hans-Peter Wilfer (Markeneukirchen, Vokietija)

      Su procedūra EUIPO susijusi informacija

      Prekių ženklo, dėl kurio kilo ginčas, savininkė: kita procedūros Apeliacinėje taryboje šalis

      Prekių ženklas, dėl kurio kilo ginčas: erdvinis Europos Sąjungos prekių ženklas (Gitaros forma) – Europos Sąjungos prekių ženklas Nr. 9 179 953

      Procedūra EUIPO: registracijos pripažinimo negaliojančia procedūra

      Ginčijamas sprendimas: 2018 m. kovo 8 d. EUIPO antrosios apeliacinės tarybos sprendimas byloje R 415/2017-2

      Reikalavimai

   Ieškovė Bendrojo Teismo prašo:

            —

            panaikinti ginčijamą sprendimą,

            —

            priteisti iš atsakovės ir kitos procedūros Apeliacinėje taryboje šalies (tuo atveju, jei ji įstotų į bylą) bylinėjimosi išlaidas.

      Pagrindai, kuriais remiamasi

            —

            Reglamento Nr. 207/2009 52 straipsnio 1 dalies a punkto, siejamo su 7 straipsnio 1 dalies a punktu, pažeidimas,

            —

            Reglamento Nr. 207/2009 52 straipsnio 2 dalies, siejamos su 7 straipsnio 1 dalimi, pažeidimas.


title: Byla C-267/18: 2018 m. balandžio 17 d. Curtea de Apel Bucureşti (Rumunija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Delta Antrepriză de Construcţii şi Montaj 93 SA / Compania Naţională de Administrare a Infrastructurii Rutiere SA

text:
201806290191986782018/C 249/152672018CJC24920180716LT01LTINFO_JUDICIAL20180417101122Byla C-267/18: 2018 m. balandžio 17 d.Curtea de Apel Bucureşti (Rumunija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Delta Antrepriză de Construcţii şi Montaj 93 SA / Compania Naţională de Administrare a Infrastructurii Rutiere SA

 ---documentbreak--- C2492018LT1020120180417LT00151021122018 m. balandžio 17 d.Curtea de Apel Bucureşti (Rumunija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Delta Antrepriză de Construcţii şi Montaj 93 SA / Compania Naţională de Administrare a Infrastructurii Rutiere SA

   (Byla C-267/18)2018/C 249/15Proceso kalba: rumunų
      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Curtea de Apel Bucureşti

      Šalys pagrindinėje byloje

      Pareiškėja: Delta Antrepriză de Construcții și Montaj 93 SA

      Atsakovė: Compania Națională de Administrare a Infrastructurii Rutiere SA

      Prejudicinis klausimas

   Ar 2014 m. vasario 26 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2014/24/ES dėl viešųjų pirkimų, kuria panaikinama Direktyva 2004/18/EB (
         1
      ), 57 straipsnio 4 dalies g punktas gali būti aiškinamas taip, kad viešojo pirkimo sutarties nutraukimas dėl to, kad dalis darbų buvo perduota vykdyti subrangovams be perkančiosios organizacijos leidimo, laikytinas ankstesnėje sutartyje nustatyto esminio reikalavimo vykdymu su dideliais arba nuolatiniais trūkumais, dėl kurio ekonominės veiklos vykdytojas pašalinamas iš viešojo pirkimo procedūros?
   (
         1
      )	OL L 94, 2014, p. 65.


201808030712050852018/C 294/653442018TC29420180820LT01LTINFO_JUDICIAL20180604515111Byla T-344/18: 2018 m. birželio 4 d. pareikštas ieškinys byloje Rubycon ir Rubycon Holdings / Komisija

 ---documentbreak--- C2942018LT5110120180604LT00655115112018 m. birželio 4 d. pareikštas ieškinys byloje Rubycon ir Rubycon Holdings / Komisija

   (Byla T-344/18)2018/C 294/65Proceso kalba: anglų
      Šalys

      Ieškovės: Rubycon Corp. (Ina City, Japonija) ir Rubycon Holdings Co. Ltd (Ina City), atstovaujamos advokatų J. Rivas Andrés, A. Federle ir M. Relange

      Atsakovė: Europos Komisija

      Reikalavimai

   Ieškovės Bendrojo Teismo prašo:

            —

            panaikinti 2018 m. kovo 21 d. Komisijos sprendimą C(2018) 1768 final dėl procedūros pagal SESV 101 straipsnį ir EEE susitarimo 53 straipsnį (AT.40136 – Kondensatoriai), kiek jis susijęs su Rubycon, visų pirma 1 straipsnio h punktą, 2 straipsnio k ir l punktus ir 4 straipsnį;

            —

            gerokai sumažinti ginčijamo sprendimo 2 straipsnyje Rubycon skirtą baudą tiek, kad jos dydis nebūtų diskriminuojantis ir Rubycon būtų atlyginta už išskirtinį bendradarbiavimą;

            —

            priteisti iš Komisijos ieškovių bylinėjimosi išlaidas.

      Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

   Grįsdamos ieškinį ieškovės remiasi dviem pagrindais.

            1.

            Pirmasis ieškinio pagrindas, susijęs su tuo, kad ginčijamame sprendime padaryta teisinė klaida, nes Komisija netaikė Rubycon„dalinio atleidimo“ nuo baudos pagal Komisijos pranešimo dėl atleidimo nuo baudų ir baudų sumažinimo kartelių bylose (
                  1
               ) 26 punktą dėl to, kad pažeidimas yra sunkesnis.

            2.

            Antrasis ieškinio pagrindas, susijęs su tuo, kad ginčijamas sprendimas yra nepakankamai motyvuotas ir jame padaryta teisinė klaida, nes Komisija nusprendė nenukrypti nuo Pagal Reglamento Nr. 1/2003 23 straipsnio 2 dalies a punktą skirtų baudų apskaičiavimo gairių (
                  2
               ) ir papildomai nesumažinti Rubycon skirtos baudos, pažeisdama ES teisėje įtvirtintus proporcingumo ir vienodo požiūrio principus bei nuobaudų individualizavimo, atsižvelgiant į pažeidėją ir pažeidimą, principą.

      (
         1
      )	Komisijos pranešimas dėl atleidimo nuo baudų ir baudų sumažinimo kartelių bylose (OL C 298, 2006, p. 17).
   (
         2
      )	Pagal Reglamento Nr. 1/2003 23 straipsnio 2 dalies a punktą skirtų baudų apskaičiavimo gairės (OL C 210, 2006, p. 2).


title: Byla C-365/18: 2018 m. birželio 4 d. Tribunale Amministrativo Regionale per la Lombardia (Italija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Shell Italia E & P SpA / Ministero dello Sviluppo Economico ir kt.

text:
201808030512050312018/C 294/333652018CJC29420180820LT01LTINFO_JUDICIAL20180604252511Byla C-365/18: 2018 m. birželio 4 d.Tribunale Amministrativo Regionale per la Lombardia (Italija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Shell Italia E & P SpA / Ministero dello Sviluppo Economico ir kt.

 ---documentbreak--- C2942018LT2510120180604LT00332512512018 m. birželio 4 d.Tribunale Amministrativo Regionale per la Lombardia (Italija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Shell Italia E & P SpA / Ministero dello Sviluppo Economico ir kt.

   (Byla C-365/18)2018/C 294/33Proceso kalba: italų
      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Tribunale Amministrativo Regionale per la Lombardia

      Šalys pagrindinėje byloje

      Pareiškėja: Shell Italia E & P SpA

      Atsakovės: Ministero dello Sviluppo Economico, Ministero dell’Economia e delle Finanze, Autorità di Regolazione per l’Energia, Reti e Ambiente

      Prejudicinis klausimas

   Ar Direktyvos 94/22/EEB (
         1
      ) 6 straipsnio 1 dalies ir šeštos konstatuojamosios dalies nuostatos draudžia vidaus teisės normą, konkrečiai 1996 m. Įstatyminio dekreto Nr. 625 19 straipsnio 5-bis dalį, pagal kurią, atsižvelgiant į Valstybės Tarybos sprendime Nr. 290/2018 pateiktą išaiškinimą, taikant mokestį galima remtis QE indeksu, grindžiamu naftos ir kitų degalų kainomis, o ne Pfor indeksu, susietu su dujų kaina trumpalaikėje rinkoje?
   (
         1
      )	1994 m. gegužės 30 d. Europos Parlamento ir Tarybos Direktyva 94/22/EB dėl leidimų žvalgyti, tirti ir išgauti angliavandenilius išdavimo ir naudojimosi jais sąlygų (OL L 164, p. 3; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 6 sk., 2 t., p. 262).


title: Byla C-401/18: 2018 m. birželio 18 d. Krajský soud v Praze (Čekijos Respublika) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Herst, s.r.o. / Odvolací finanční ředitelství

text:
201808030172050452018/C 294/494012018CJC29420180820LT01LTINFO_JUDICIAL20180618353622Byla C-401/18: 2018 m. birželio 18 d.Krajský soud v Praze (Čekijos Respublika) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Herst, s.r.o. / Odvolací finanční ředitelství

 ---documentbreak--- C2942018LT3520120180618LT00493523622018 m. birželio 18 d.Krajský soud v Praze (Čekijos Respublika) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Herst, s.r.o. / Odvolací finanční ředitelství

   (Byla C-401/18)2018/C 294/49Proceso kalba: čekų
      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Krajský soud v Praze

      Šalys pagrindinėje byloje

      Pareiškėja: Herst, s.r.o.

      Atsakovė: Odvolací finanční ředitelství

      Prejudiciniai klausimai

            1.

            Ar bet kuris apmokestinamasis asmuo turi būti laikomas apmokestinamuoju asmeniu, kaip tai suprantama pagal Tarybos direktyvos 2006/112/EB dėl pridėtinės vertės mokesčio bendros sistemos (toliau – PVM direktyva) 138 straipsnio 2 dalies b punktą? Jei ne, kuriems apmokestinamiesiems asmenims ši nuostata taikoma?

            2.

            Jeigu Teisingumo Teismas atsakytų, kad PVM direktyvos 138 straipsnio 2 dalies b punktas taikomas tokiai situacijai, kokia nagrinėjama pagrindinėje byloje (tai yra, produktų įgijėjas yra apmokestinamasis asmuo, įregistruotas mokesčio mokėtojas), ar šią nuostatą reikia aiškinti taip, kad, kai tų produktų siuntimas ar gabenimas vyksta pagal taikomas Tarybos direktyvos 2008/118/EB dėl bendros akcizų tvarkos, panaikinančios Direktyvą 92/12/EEB (toliau – Akcizų direktyva), nuostatas, tiekimą, susijusį su Akcizų direktyvoje numatyta procedūra, reikia laikyti tiekimu, kuriam galima taikyti toje nuostatoje numatytą neapmokestinimą, net jei PVM direktyvos 138 straipsnio 1 dalyje nurodytos neapmokestinimo sąlygos šiaip jau netenkinamos, atsižvelgiant į prekių gabenimo priskyrimą prie kito sandorio?

            3.

            Jeigu Teisingumo Teismas atsakytų, kad PVM direktyvos 138 straipsnio 2 dalies b punktas netaikomas tokiai situacijai, kokia nagrinėjama pagrindinėje byloje, ar tai, kad prekės gabenamos pagal akcizų mokėjimo laikino atidėjimo režimą, turi lemiamą reikšmę atsakant į klausimą, prie kurio iš kelių, vienas po kito vykdomų tiekimų reikia priskirti gabenimą, kad būtų įgyta teisė į neapmokestinimą PVM pagal PVM direktyvos 138 straipsnio 1 dalį?

            4.

            Ar apmokestinamasis asmuo įgyja „teisę disponuoti preke kaip savininkas“, kaip tai suprantama pagal PVM direktyvą, jei perka prekę iš kito apmokestinamojo asmens tiesiogiai konkrečiam pirkėjui tam, kad įvykdytų jo ankstesnį užsakymą, kuriame nustatyta prekių rūšis, kiekis, kilmės vieta ir pristatymo laikas, jei jis prekėmis fiziškai visiškai nedisponuoja, nes pirkimo sutartyje jų pirkėjas sutinka su tuo, kad jis pats užtikrins prekių pergabenimą iš jų kilmės vietos, o apmokestinamasis asmuo tik suteikia prieigą prie norimos prekės per savo tiekėjus ir perduoda informaciją, būtiną pasiimant prekes (savo vardu ar jo subtiekėjų grandinėje vardu), o jo pelną iš sandorio sudaro skirtumas tarp tų prekių pirkimo ir pardavimo kainos, grandinės sąskaitose faktūrose nenurodant prekės gabenimo kainos?

            5.

            Ar Akcizų direktyvos nuostatose (pavyzdžiui, 4 straipsnio 1 dalyje, 17 straipsnyje ir 19 straipsnyje) tiesiogiai arba netiesiogiai per ribojimą faktiškai disponuoti tokiomis prekėmis yra nustatytos pakankamos „teisės disponuoti preke (kuri apmokestinama akcizo mokesčiu), kaip savininkui“, kaip tai suprantama pagal PVM direktyvą, perdavimo sąlygos ir ar prekių gavimą pagal akcizo mokėjimo laikino atidėjimo režimą, kai ją gauna įgaliotas sandėlio savininkas arba registruotas gavėjas pagal Akcizų direktyvoje nustatytas sąlygas, reikia laikyti prekės tiekimu, kaip tai suprantama ir pagal apmokestinimo PVM sistemą?

            6.

            Ar tokiomis aplinkybėmis apibrėžiant tiekimą, su kuriuo yra susijęs gabenimas, kai prekės tiekiamos grandinėje pagal akcizų mokėjimo laikino atidėjimo režimą atliekant vieną gabenimą, gabenimą, kaip jis suprantamas pagal PVM direktyvą, reikia laikyti pradėtu ir baigtu pagal Akcizų direktyvos 20 straipsnio nuostatas?

            7.

            Ar PVM neutralumo principas ar koks nors kitas Sąjungos teisės principas draudžia taikyti konstitucinį nacionalinės teisės principą in dubio mitius, kuris valdžios institucijas įpareigoja remtis tokiu aiškinimu, kuris yra palankesnis teisės normos adresatui (šiuo atveju PVM apmokestinamajam asmeniui), kai teisės norma yra nevienareikšmiška ir objektyviai leidžia daugiau aiškinimo variantų? Ar tokio principo taikymas atitiktų Sąjungos teisę bent tada, jei jis apsiribotų situacija, kai bylos reikšmingos faktinės aplinkybės atsirado anksčiau nei Europos Sąjungos Teisingumo Teismas pateikė privalomą ginčijamo teisės klausimo išaiškinimą, kuriuo teisingu pripažino kitą, mokesčių subjektui mažiau palankų aiškinimo variantą?
            Jei galima taikyti principą in dubio mitius:

            8.

            Ar atsižvelgiant į Sąjungos teisės nustatytus apribojimus laikotarpiu, kada šioje byloje vyko apmokestinamieji sandoriai (nuo 2010 m. lapkričio iki 2013 m. gegužės), klausimą, ar teisinė sąvoka „tiekimas“ arba „prekės gabenimas“ yra (arba nėra) vienodos apimties pagal PVM direktyvą ir Akcizų direktyvą, buvo galima laikyti objektyviai teisiškai neaiškiu ir aiškinti dviem būdais?


title: Byla C-348/18: 2018 m. gegužės 29 d. Consiglio di Stato (Italija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Azienda Agricola Barausse Antonio e Gabriele – Società semplice / Agenzia per le Erogazioni in Agricoltura (AGEA)

text:
201808030232050132018/C 294/233482018CJC29420180820LT01LTINFO_JUDICIAL20180529171711Byla C-348/18: 2018 m. gegužės 29 d.Consiglio di Stato (Italija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Azienda Agricola Barausse Antonio e Gabriele – Società semplice / Agenzia per le Erogazioni in Agricoltura (AGEA)

 ---documentbreak--- C2942018LT1710120180529LT00231711712018 m. gegužės 29 d.Consiglio di Stato (Italija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Azienda Agricola Barausse Antonio e Gabriele – Società semplice / Agenzia per le Erogazioni in Agricoltura (AGEA)

   (Byla C-348/18)2018/C 294/23Proceso kalba: italų
      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Consiglio di Stato

      Šalys pagrindinėje byloje

      Apeliantė: Azienda Agricola Barausse Antonio e Gabriele – Società semplice

      Kita apeliacinio proceso šalis: Agenzia per le Erogazioni in Agricoltura (AGEA)

      Prejudicinis klausimas

   Ar Reglamento Nr. 3950/92 (
         1
      ) 2 straipsnio 1 dalį (taip pat atsižvelgiant į 2011 m. gegužės 5 d. Teisingumo Teismo sprendime sujungtose bylose C-230/09 ir C-231/09 dėl Reglamento Nr. 1788/2003/EB (
         2
      ) 10 straipsnio 3 dalies pateiktus motyvus) reikia aiškinti taip, kad pristatymams skirto nepanaudoto nacionalinio referencinio kiekio perskirstymas gali būti vykdomas vadovaujantis valstybių narių nustatytais objektyviais pirmenybės kriterijais, ar ji turi būti aiškinama taip, kad šiuo paskirstymo etapu turėtų būti vadovaujamasi vien proporcingumo kriterijumi?
   (
         1
      )	1992 m. gruodžio 28 d. Tarybos reglamentas (EEB) Nr. 3950/92, nustatantis papildomą mokestį pieno ir pieno produktų sektoriuje (OL L 405, p. 1).
   (
         2
      )	2003 m. rugsėjo 29 d. Tarybos reglamentas (EB) Nr. 1788/2003, nustatantis mokestį pieno ir pieno produktų sektoriuje (OL L 270, p. 123; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 3 sk., 40 t., p. 391).


201808030482050202018/C 294/052192016CJC29420180820LT01LTINFO_JUDICIAL201806285511Byla C-219/16 P: 2018 m. birželio 28 d. Teisingumo Teismo (antroji kolegija) sprendimas byloje Lowell Financial Services GmbH, buvusi GFKL Financial Services AG / Europos Komisija, Vokietijos Federacinė Respublika (Apeliacinis skundas — Valstybės pagalba — Vokietijos mokesčių teisės nuostatos, susijusios su nuostolių perkėlimu į būsimus mokestinius metus („sanavimo sąlyga“) — Sprendimas, kuriuo pagalba pripažinta nesuderinama su vidaus rinka — Ieškinys dėl panaikinimo — Priimtinumas — SESV 263 straipsnio ketvirta pastraipa — Konkrečiai susijęs asmuo — SESV 107 straipsnio 1 dalis — Sąvoka „valstybės pagalba“ — Atrankinio pobūdžio sąlyga — Referencinio pagrindo nustatymas — Teisinis faktinių aplinkybių kvalifikavimas)
 ---documentbreak--- C2942018LT510120180628LT000551512018 m. birželio 28 d. Teisingumo Teismo (antroji kolegija) sprendimas byloje Lowell Financial Services GmbH, buvusi GFKL Financial Services AG / Europos Komisija, Vokietijos Federacinė Respublika

   (Byla C-219/16 P) (
         1
      )
   „(Apeliacinis skundas — Valstybės pagalba — Vokietijos mokesčių teisės nuostatos, susijusios su nuostolių perkėlimu į būsimus mokestinius metus („sanavimo sąlyga“) — Sprendimas, kuriuo pagalba pripažinta nesuderinama su vidaus rinka — Ieškinys dėl panaikinimo — Priimtinumas — SESV 263 straipsnio ketvirta pastraipa — Konkrečiai susijęs asmuo — SESV 107 straipsnio 1 dalis — Sąvoka „valstybės pagalba“ — Atrankinio pobūdžio sąlyga — Referencinio pagrindo nustatymas — Teisinis faktinių aplinkybių kvalifikavimas)“2018/C 294/05Proceso kalba: vokiečių
      Šalys

      Apeliantė: Lowell Financial Services GmbH, buvusi GFKL Financial Services AG, atstovaujama advokatų M. Schweda, J. Eggers, M. Knebelsberger ir F. Loose

      Kitos proceso šalys: Europos Komisija, atstovaujama R. Lyal, T. Maxian Rusche ir K. Blanck-Putz; Vokietijos Federacinė Respublika

      Rezoliucinė dalis

            1.

            Atmesti priešpriešinį apeliacinį skundą.

            2.

            Panaikinti 2016 m. vasario 4 d. Europos Sąjungos Bendrojo Teismo sprendimo GFKL Financial Services / Komisija (T-620/11, EU:T:2016:59) rezoliucinės dalies 2 ir 3 punktus.

            3.

            Panaikinti 2011 m. sausio 26 d. Komisijos sprendimą 2011/527/ES dėl valstybės pagalbos C 7/10 (ex CP 250/09 ir NN 5/10), kurią Vokietija suteikė pagal sanavimo sąlygą, numatytą Pelno mokesčio įstatyme (KStG, Sanier ungsklausel).

            4.

            Europos Komisija, be savo bylinėjimosi išlaidų, padengia Lowell Financial Services GmbH bylinėjimosi išlaidas, susijusias su procesu pirmojoje instancijoje ir apeliaciniu procesu.

      (
         1
      )	OL C 222, 2016 6 20.


title: Byla C-349/18: 2018 m. gegužės 30 d. Vredegerecht te Antwerpen (Belgija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Nationale Maatschappij der Belgische Spoorwegen (NMBS) / Mbutuku Kanyeba

text:
201808030042049972018/C 294/243492018CJC29420180820LT01LTINFO_JUDICIAL20180530181811Byla C-349/18: 2018 m. gegužės 30 d.Vredegerecht te Antwerpen (Belgija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Nationale Maatschappij der Belgische Spoorwegen (NMBS) / Mbutuku Kanyeba

 ---documentbreak--- C2942018LT1810120180530LT00241811812018 m. gegužės 30 d.Vredegerecht te Antwerpen (Belgija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Nationale Maatschappij der Belgische Spoorwegen (NMBS) / Mbutuku Kanyeba

   (Byla C-349/18)2018/C 294/24Proceso kalba: nyderlandų
      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Vredegerecht te Antwerpen

      Šalys pagrindinėje byloje

      Ieškovė: Nationale Maatschappij der Belgische Spoorwegen (NMBS)

      Atsakovas: Mbutuku Kanyeba

      Prejudiciniai klausimai

            1.

            Ar 2007 m. spalio 23 d. [Reglamento (EB) Nr. 1371/2007] (
                  1
               ) dėl geležinkelių keleivių teisių ir pareigų 9 straipsnio 4 dalis, siejama su Direktyvos 93/13 (
                  2
               ) 2 straipsnio a punktu ir 3 straipsniu, turi būti aiškinama taip, kad sutartiniai santykiai tarp vežėjo ir keleivio susiklosto visais atvejais, net jei pastarasis naudojasi vežėjo paslaugomis neįsigijęs bilieto?

            2.

            Jei į šį klausimą būtų atsakyta neigiamai, ar doktrinoje dėl nesąžiningų sąlygų numatyta apsauga taikoma ir keleiviui, kuris naudojasi viešuoju transportu neįsigijęs bilieto ir kuris dėl tokio elgesio privalo sumokėti ne tik kelionės kainą, bet ir papildomą mokestį, kaip numatyta vežėjo bendrosiose sąlygose, kurios dėl savo norminio pobūdžio arba dėl oficialaus paskelbimo valstybiniame leidinyje yra visuotinai privalomos?

            3.

            Ar pagal Direktyvos 93/13 dėl nesąžiningų sąlygų sutartyse su vartotojais 6 straipsnį, kuriame nurodyta: „Valstybės narės nustato, kad nesąžiningos sąlygos naudojamos sutartyje, kurią pardavėjas ar tiekėjas sudaro su vartotoju taip, kaip numatyta jų nacionalinės teisės aktuose, nebūtų privalomos vartotojui, ir kad sutartis ir toliau būtų šalims privaloma tomis sąlygomis, jei ji gali išlikti be nesąžiningų nuostatų“, teismui visais atvejais draudžiama sušvelninti nesąžininga laikomos sąlygos poveikį arba taikyti bendrąsias atsakomybę reglamentuojančias teisės nuostatas?

            4.

            Jei į šį klausimą būtų atsakyta neigiamai, kokiomis aplinkybėmis nacionalinis teismas gali sušvelninti šios nesąžininga laikomos sąlygos poveikį arba taikyti bendrąsias atsakomybę reglamentuojančias teisės nuostatas?

            5.

            Jei į šiuos klausimus negalima atsakyti in abstracto, kyla klausimas, ar tuo atveju, kai nacionalinė geležinkelių bendrovė iš keleivio, pagauto važiuojant be bilieto, reikalauja ne tik bilieto kainos, bet ir taiko jam civilinio pobūdžio sankciją – papildomą mokestį – ir teismas nusprendžia, kad ginčijamas papildomas mokestis yra nesąžiningas, kaip tai suprantama pagal Direktyvos 93/13 2 straipsnio a punktą, siejamą su jos 3 straipsniu, pagal Direktyvos 93/13 6 straipsnį teismui draudžiama pripažinti sąlygą negaliojančia ir nacionalinės geležinkelių bendrovės patirtos žalos atlyginimo klausimu taikyti bendrąsias atsakomybę reglamentuojančias teisės nuostatas.

      (
         1
      )	OL L 315, 2007, p. 14.
   (
         2
      )	1993 m. balandžio 5 d. Tarybos direktyva 93/13/EEB dėl nesąžiningų sąlygų sutartyse su vartotojais (OL L 95, 1993, p. 29; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 15 sk., 2 t., p. 288).


201808030552050322018/C 294/122302017CJC29420180820LT01LTINFO_JUDICIAL2018062791022Byla C-230/17: 2018 m. birželio 27 d. Teisingumo Teismo (trečioji kolegija) sprendimas byloje (Østre Landsret (Danija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Erdem Deha Altiner, Isabel Hanna Ravn / Udlændingestyrelsen (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą — Sąjungos pilietybė — SESV 21 straipsnio 1 dalis — Direktyva 2004/38/EB — Teisė laisvai judėti ir gyventi valstybių narių teritorijoje — Sąjungos piliečio šeimos nario, trečiosios šalies piliečio, teisė gyventi valstybėje narėje, kurios pilietybę turi šis Sąjungos pilietis — Šio šeimos nario teisė atvykti į atitinkamos valstybės narės teritoriją Sąjungos piliečiui grįžus į šią valstybę narę)
 ---documentbreak--- C2942018LT920120180627LT0012921022018 m. birželio 27 d. Teisingumo Teismo (trečioji kolegija) sprendimas byloje (Østre Landsret (Danija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Erdem Deha Altiner, Isabel Hanna Ravn / Udlændingestyrelsen

   (Byla C-230/17) (
         1
      )
   „(Prašymas priimti prejudicinį sprendimą — Sąjungos pilietybė — SESV 21 straipsnio 1 dalis — Direktyva 2004/38/EB — Teisė laisvai judėti ir gyventi valstybių narių teritorijoje — Sąjungos piliečio šeimos nario, trečiosios šalies piliečio, teisė gyventi valstybėje narėje, kurios pilietybę turi šis Sąjungos pilietis — Šio šeimos nario teisė atvykti į atitinkamos valstybės narės teritoriją Sąjungos piliečiui grįžus į šią valstybę narę)“2018/C 294/12Proceso kalba: danų
      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Østre Landsret

      Šalys pagrindinėje byloje

      Ieškovai: Erdem Deha Altiner, Isabel Hanna Ravn

      Atsakovė: Udlændingestyrelsen

      Rezoliucinė dalis

   SESV 21 straipsnio 1 dalį reikia aiškinti taip, kad pagal ją nedraudžiamas valstybės narės teisės aktas, pagal kurį nenumatyta trečiosios šalies piliečiui, kuris yra Sąjungos piliečio, turinčio šios valstybės narės pilietybę ir grįžtančio į šią valstybę narę po to, kai vadovaudamasis Sąjungos teise ir laikydamasis joje nustatytų reikalavimų gyveno kitoje valstybėje narėje, šeimos narys, suteikti išvestinės teisės gyventi šalyje pagal Sąjungos teisę, kai minėtas atitinkamo Sąjungos piliečio šeimos narys neatvyko į jos teritoriją arba neprašė išduoti leidimo gyventi per šio Sąjungos piliečio grįžimo į šią valstybę narę „natūralios tąsos“ laikotarpį, jeigu pagal šį teisės aktą reikalaujama, kad atliekant bendrą vertinimą taip pat būtų atsižvelgiama į kitas reikšmingas aplinkybes, ypač tas, kurios gali įrodyti, kad, nepaisant laiko, praėjusio nuo Sąjungos piliečio grįžimo į tą valstybę narę iki jo šeimos nario, trečiosios šalies piliečio, atvykimo į tą pačią valstybę narę, šeimos gyvenimas, kuris buvo pradėtas ir tęsiamas priimančiojoje valstybėje narėje, nesibaigė, todėl gali pateisinti, kad atitinkamam šeimos nariui būtų suteikta išvestinė teisė gyventi šalyje, o tai turi patikrinti prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas.
   (
         1
      )	OL C 213, 2017 7 3.


201808030462050182018/C 294/132462017CJC29420180820LT01LTINFO_JUDICIAL20180627101121Byla C-246/17: 2018 m. birželio 27 d. Teisingumo Teismo (pirmoji kolegija) sprendimas byloje (Conseil d'État (Belgija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Ibrahima Diallo / État belge (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą — Europos Sąjungos pilietybė — Direktyva 2004/38/EB — 10 straipsnio 1 dalis — Prašymas išduoti Sąjungos piliečio šeimos nario leidimo gyventi šalyje kortelę — Išdavimas — Terminas — Sprendimo priėmimas ir pranešimas apie jį — Šešių mėnesių termino nesilaikymo pasekmės — Valstybių narių procesinė autonomija — Veiksmingumo principas)
 ---documentbreak--- C2942018LT1010120180627LT00131011122018 m. birželio 27 d. Teisingumo Teismo (pirmoji kolegija) sprendimas byloje (Conseil d'État (Belgija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Ibrahima Diallo / État belge

   (Byla C-246/17) (
         1
      )
   „(Prašymas priimti prejudicinį sprendimą — Europos Sąjungos pilietybė — Direktyva 2004/38/EB — 10 straipsnio 1 dalis — Prašymas išduoti Sąjungos piliečio šeimos nario leidimo gyventi šalyje kortelę — Išdavimas — Terminas — Sprendimo priėmimas ir pranešimas apie jį — Šešių mėnesių termino nesilaikymo pasekmės — Valstybių narių procesinė autonomija — Veiksmingumo principas)“2018/C 294/13Proceso kalba: prancūzų
      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Conseil d'État

      Šalys pagrindinėje byloje

      Ieškovas: Ibrahima Diallo

      Atsakovė: État belge

      Rezoliucinė dalis

            1.

            2004 m. balandžio 29 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2004/38/EB dėl Sąjungos piliečių ir jų šeimos narių teisės laisvai judėti ir gyventi valstybių narių teritorijoje, iš dalies keičiančios Reglamentą (EEB) Nr. 1612/68 ir panaikinančios direktyvas 64/221/EEB, 68/360/EEB, 72/194/EEB, 73/148/EEB, 75/34/EEB, 75/35/EEB, 90/364/EEB, 90/365/EEB ir 93/96/EEB, 10 straipsnio 1 dalį reikia aiškinti taip, kad sprendimas dėl prašymo išduoti Sąjungos piliečio šeimos nario leidimo gyventi šalyje kortelę turi būti priimtas ir apie jį pranešta per šioje nuostatoje numatytą šešių mėnesių terminą.

            2.

            Direktyvą 2004/38 reikia aiškinti taip, kad ja draudžiami nacionalinės teisės aktai, kaip antai nagrinėjami pagrindinėje byloje, įpareigojantys kompetentingas nacionalinės valdžios institucijas automatiškai suinteresuotajam asmeniui išduoti Europos Sąjungos piliečio šeimos nario leidimo gyventi šalyje kortelę, kai praleidžiamas Direktyvos 2004/38 10 straipsnio 1 dalyje nurodytas šešių mėnesių terminas, nors nebuvo konstatuota, kad suinteresuotasis asmuo iš tiesų atitinka Sąjungos teisėje numatytas sąlygas gyventi priimančiojoje valstybėje narėje.

            3.

            Sąjungos teisę reikia aiškinti taip, kad ji draudžia nacionalinių teismų jurisprudenciją, kaip nagrinėjamą pagrindinėje byloje, pagal kurią, teisme panaikinus sprendimą neišduoti Sąjungos piliečio šeimos nario leidimo gyventi šalyje kortelės, kompetentingai nacionalinei valdžios institucijai automatiškai iš naujo suteikiamas Direktyvos 2004/38 10 straipsnio 1 dalyje nurodytas šešių mėnesių terminas.

      (
         1
      )	OL C 231, 2017 7 17.


title: Byla C-422/18: 2018 m. birželio 28 d. Tribunale di Milano (Italija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje FR / Ministero dell’interno – Commissione Territoriale per il riconoscimento della Protezione Internazionale presso la Prefettura U.T.G. di Milano

text:
               3.9.2018

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 311/10

      2018 m. birželio 28 d.Tribunale di Milano (Italija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje FR / Ministero dell’interno – Commissione Territoriale per il riconoscimento della Protezione Internazionale presso la Prefettura U.T.G. di Milano

      (Byla C-422/18)
      (2018/C 311/10)
      Proceso kalba: italų

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

         Tribunale di Milano

         Šalys pagrindinėje byloje

         Pareiškėjas: FR

         Atsakovė: Ministero dell’interno – Commissione Territoriale per il riconoscimento della Protezione Internazionale presso la Prefettura U.T.G. di Milano

         Prejudicinis klausimas

      Ar lojalaus bendradarbiavimo, lygiavertiškumo ir veiksmingos teisminės gynybos principai, nustatyti ESS 4 straipsnio 3 dalyje ir 19 straipsnio 1 dalyje, Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijos 47 straipsnio 1 ir 2 dalys ir Direktyva 2013/32/ES (1) (būtent 22 ir 46 straipsniai) turėtų būti aiškinami taip, kad: a) pagal Europos Sąjungos teisę reikalaujama, kad skundas (jeigu nacionalinės teisės aktuose numatyta galimybė jį pateikti, kai atmetamas tarptautinės apsaugos prašymas) turėtų automatinį sustabdomąjį poveikį; b) pagal juos draudžiama tokia procedūra, kokia yra nustatyta Italijos teisės aktuose (Įstatyminio dekreto Nr. 25/2008 su pakeitimais, padarytais Dekretu įstatymu Nr. 13/17, pertvarkyto į Įstatymą Nr. 46/17, 35 bis straipsnio 13 dalyje)), pagal kurią teismas, į kurį kreipėsi prieglobsčio prašytojas – kurio prašymas buvo atmestas už prašymų suteikti prieglobstį nagrinėjimą atsakingos administracinės institucijos ir pirmosios instancijos teismo – gali atmesti prašymą sustabdyti neigiamo sprendimo vykdymą, išnagrinėjęs tik, ar pagrįsti motyvai, kuriais grindžiamas skundas dėl sprendimo, priimto to paties teismo, kurio prašoma sustabdyti vykdymą, tačiau neįvertinęs, ar yra rimtos ir nepataisomos žalos pavojus?

         (1)  2013 m. birželio 26 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2013/32/ES dėl tarptautinės apsaugos suteikimo ir panaikinimo bendros tvarkos (OL L 180, p. 60).


title: Byla C-424/18: 2018 m. birželio 27 d. Tribunale Amministrativo Regionale per il Veneto (Italija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Italy Emergenza Cooperativa Sociale, Associazione Volontaria di Pubblica Assistenza „Croce Verde“ / Ulss 5 Polesana Rovigo, Regione del Veneto

text:
               3.9.2018

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 311/10

      2018 m. birželio 27 d.Tribunale Amministrativo Regionale per il Veneto (Italija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Italy Emergenza Cooperativa Sociale, Associazione Volontaria di Pubblica Assistenza „Croce Verde“ / Ulss 5 Polesana Rovigo, Regione del Veneto

      (Byla C-424/18)
      (2018/C 311/11)
      Proceso kalba: italų

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

         Tribunale Amministrativo Regionale per il Veneto

         Šalys pagrindinėje byloje

         Pareiškėjos: Italy Emergenza Cooperativa Sociale, Associazione Volontaria di Pubblica Assistenza „Croce Verde“

         Atsakovai: ULSS 5 Polesana Rovigo, Regione del Veneto

         Prejudiciniai klausimai

                  1)

                  Ar Direktyvos 2014/24/ES (1) 10 straipsnio h punktas ir 28 konstatuojamoji dalis turėtų būti aiškinami taip, kad

                              a)

                              greitosios medicinos pagalbos paslaugos, kurias teikiant transporto priemonėje turi būti vienas vairuotojas skubios pagalbos specialistas ir bent vienas skubios pagalbos specialistas, turintys kvalifikaciją ir įgūdžius, įgytus baigus tam tikrą mokymo kursą ir išlaikius skubios pagalbos dalyko egzaminą, ir

                              b)

                              transportavimo paslaugos, numatytos apibrėžiant esminius pagalbos lygius (EPL), teikiamos skubios pagalbos priemonėmis,
                              patenka į minėto 10 straipsnio h punkte nustatytos išimties taikymo sritį, ar, atvirkščiai, laikytinos minėtos direktyvos 74–77 straipsniuose nurodytomis paslaugomis?

                  2)

                  Ar Direktyva 2014/24/ES turi būti aiškinama taip, kad pagal ją draudžiami nacionalinės teisės aktai, kuriuose numatyta, kad, net nesant skubios pagalbos poreikio,

                              a)

                              greitosios medicinos pagalbos paslaugos, kurias teikiant transporto priemonėje turi būti vienas vairuotojas skubios pagalbos specialistas ir bent vienas skubios pagalbos specialistas, turintys kvalifikaciją ir įgūdžius, įgytus baigus tam tikrą mokymo kursą ir išlaikius skubios pagalbos dalyko egzaminą, ir

                              b)

                              transportavimo paslaugos, numatytos apibrėžiant esminius pagalbos lygius (EPL), teikiamos skubios pagalbos priemonėmis,
                              turi būti pirmenybės tvarka pavedamos teikti savanorių asociacijoms, su jomis sudarant sutartį tiesiogiai?

         (1)  2014 m. vasario 26 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2014/24/ES dėl viešųjų pirkimų, kuria panaikinama Direktyva 2004/18/EB (OL L 94, 2004, p. 65).


title: Byla T-377/18: 2018 m. birželio 20 d. pareikštas ieškinys byloje Intercept Pharma and Intercept Pharmaceuticals / EMA

text:
               3.9.2018

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 311/13

      2018 m. birželio 20 d. pareikštas ieškinys byloje Intercept Pharma and Intercept Pharmaceuticals / EMA

      (Byla T-377/18)
      (2018/C 311/14)
      Proceso kalba: anglų

         Šalys

         Ieškovės: Intercept Pharma Ltd (Bristolis, Jungtinė Karalystė) ir Intercept Pharmaceuticals, Inc. (Niujorkas, Niujorko valstija, Jungtinės Amerikos Valstijos), atstovaujamos solisitorių L. Tsang, J. Mulryne, E. Amos ir H. Kerr-Peterson, baristerio F. Campbell

         Atsakovė: Europos vaistų agentūra

         Reikalavimai

      Ieškovės Bendrojo Teismo prašo:

                  —

                  panaikinti sprendimą ASK-40399, apie kurį ieškovėms atsakovė pranešė 2018 m. gegužės 15 d., atskleisti tam tikrus dokumentus pagal Reglamentą (EB) Nr. 1049/2001, ir

                  —

                  priteisti iš atsakovės ieškovių šiame procese patirtas bylinėjimosi ir kitas išlaidas.

         Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

      Grįsdamos ieškinį ieškovės remiasi dviem pagrindais.

                  1.

                  Pirmasis ieškinio pagrindas grindžiamas tuo, kad atsakovė padarė teisės klaidą, kai priėjo prie išvados, kad nagrinėjamu atveju nebuvo „teismo proceso“, kaip numatyta Reglamento (EB) Nr. 1049/2001 4 straipsnio 2 dalies įtraukoje, nes dokumentai nebuvo „parengti teismo procesui“. Pagal teisės aktus atsakovė turėjo nuspręsti taikyti išimtį.

                  2.

                  Antrasis papildomai arba nepatenkinus pirmojo reikalavimo nurodytas ieškinio pagrindas grindžiamas tuo, kad vienintelis teisiškai galimas tinkamo interesų palyginimo rezultatas remiantis Reglamento (EB) Nr. 1049/2001 4 straipsnio 2 dalies įtraukoje numatytais „komerciniais interesais“ turėjo būti sprendimas neatskleisti dokumentų, atsižvelgiant į: i) pagrįstą ieškovių privataus suinteresuotumo neatskleisti dokumentų svarbą ir ii) neapibrėžtą ir bendro pobūdžio viešąjį interesą atskleisti dokumentus.


title: Byla T-444/18: 2018 m. liepos 16 d. pareikštas ieškinys byloje Peek & Cloppenburg / EUIPO – Peek & Cloppenburg (Peek & Cloppenburg)

text:
               3.9.2018

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 311/17

      2018 m. liepos 16 d. pareikštas ieškinys byloje Peek & Cloppenburg / EUIPO – Peek & Cloppenburg (Peek & Cloppenburg)

      (Byla T-444/18)
      (2018/C 311/18)
      Kalba, kuria surašytas ieškinys: vokiečių

         Šalys

         Ieškovė: Peek & Cloppenburg KG, Düsseldorf (Diuseldorfas, Vokietija), atstovaujama advokato P. Lange

         Atsakovė: Europos Sąjungos intelektinės nuosavybės tarnyba (EUIPO)

         Kita procedūros Apeliacinėje taryboje šalis: Peek & Cloppenburg KG, Hamburg (Hamburgas, Vokietija)

         Su procedūra EUIPO susijusi informacija

         Prekių ženklo, dėl kurio kilo ginčas, savininkė: ieškovė.

         Prekių ženklas, dėl kurio kilo ginčas: žodinis Sąjungos prekių ženklas „Peek & Cloppenburg“ – Sąjungos prekių ženklas Nr. 270 439.

         Procedūra EUIPO: registracijos pripažinimo negaliojančia procedūra.

         Ginčijamas sprendimas: 2018 m. balandžio 20 d. EUIPO pirmosios apeliacinės tarybos sprendimas byloje R 522/2006-1.

         Reikalavimai

      Ieškovė Bendrojo Teismo prašo:

                  —

                  panaikinti ginčijamą sprendimą,

                  —

                  priteisti iš EUIPO bylinėjimosi išlaidas.

         Pagrindai, kuriais remiamasi

                  —

                  Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) Nr. 2017/1001 8 straipsnio 4 dalies, siejamos su Prekių ženklų įstatymo 15 straipsnio 2 dalimi, pažeidimas.

                  —

                  Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) Nr. 2017/1001 8 straipsnio 4 dalies b punkto, siejamo su Prekių ženklų įstatymo 15 straipsnio 3 dalimi, pažeidimas.

                  —

                  Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) Nr. 2017/1001 8 straipsnio 4 dalies pažeidimas.

                  —

                  Tarybos reglamento (ES) Nr. 207/2009 63 straipsnio, siejamo su Komisijos Reglamento Nr. 2868/95 20 taisyklės 7 dalies c punktu, pažeidimas.


title: Byla C-276/18: 2018 m. balandžio 24 d. Fővárosi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság (Vengrija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje KrakVet Marek Batko sp. K. / Nemzeti Adó- és Vámhivatal Fellebbviteli Igazgatósága

text:
               3.9.2018

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 311/2

      2018 m. balandžio 24 d.Fővárosi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság (Vengrija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje KrakVet Marek Batko sp. K. / Nemzeti Adó- és Vámhivatal Fellebbviteli Igazgatósága

      (Byla C-276/18)
      (2018/C 311/03)
      Proceso kalba: vengrų

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

         Fővárosi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság

         Šalys pagrindinėje byloje

         Pareiškėja: KrakVet Marek Batko sp. k.

         Atsakovas:Nemzeti Adó- és Vámhivatal Fellebbviteli Igazgatósága

         Prejudiciniai klausimai

                  1.

                  Ar 2006 m. lapkričio 28 d. Tarybos direktyvos 2006/112/EB dėl pridėtinės vertės mokesčio bendros sistemos (toliau – PVM direktyva) (1) tikslus, konkrečiai jos 17 ir 62 konstatuojamosiose dalyse numatytus jurisdikcijos kolizijų tarp valstybių narių prevencijos ir dvigubo apmokestinimo vengimo reikalavimus, ir Tarybos reglamentą (ES) Nr. 904/2010 (2), konkrečiai 5, 7 ir 8 konstatuojamąsias dalis bei 28–30 straipsnius, reikia aiškinti taip, kad jie draudžia tokią valstybės narės mokesčių administratoriaus praktiką, pagal kurią sandoriui nustatant mokestinę kvalifikaciją, kuri skiriasi tiek nuo kitos valstybės narės mokesčių administratoriaus dėl tokio paties sandorio ir dėl tų pačių faktinių aplinkybių pateikto teisinio išaiškinimo, tiek nuo šio administratoriaus pateikto atsakymo į įpareigojantį paklausimą remiantis šiuo išaiškinimu, ir taip pat nuo abu išaiškinimus patvirtinančios išvados, prie kurios minėtas administratorius priėjo įvykdęs mokestinį patikrinimą, apmokestinamasis asmuo apmokestinamas dvigubai?

                  2.

                  Jeigu iš atsakymo į pirmąjį klausimą galima daryti išvadą, kad tokia praktika neprieštarauja Sąjungos teisei, ar valstybės narės mokesčių administratorius, remdamasis 2006 m. lapkričio 28 d. Tarybos direktyva 2006/112/EB dėl pridėtinės vertės mokesčio bendros sistemos ir Sąjungos teise, ir neatsižvelgdamas į tai, kad kitos valstybės narės mokesčių administratorius kelis kartus, pirmiausia, apmokestinamojo asmens prašymu ir, paskui, po savo paties įvykdyto patikrinimo priimtuose sprendimuose patvirtino šio apmokestinamojo asmens veiksmų atitiktį teisei, gali vienašališkai nustatyti mokestinę prievolę?
                  Arba, ar abiejų valstybių narių mokesčių administratoriai, siekdami laikytis mokesčių neutralumo principo ir išvengti dvigubo apmokestinimo, turi bendradarbiauti ir sudaryti susitarimą, kad apmokestinamasis asmuo privalėtų mokėti [PVM] tik vienoje iš šių šalių?

                  3.

                  Jeigu iš atsakymo į antrąjį klausimą būtų galima daryti išvadą, kad valstybės narės mokesčių administratorius gali vienašališkai pakeisti mokestinę kvalifikaciją, ar [PVM direktyvos] nuostatas reikia aiškinti taip, kad kitos valstybės narės mokesčių administratorius privalo apmokestinamajam asmeniui, kuris buvo įpareigotas sumokėti PVM, grąžinti šio administratoriaus atsakyme į privalomąjį paklausimą nustatytą mokestį, sumokėtą už per patikrinimą apibrėžtą laikotarpį, nes tokiu būdu būtų užtikrinta tiek dvigubo apmokestinimo prevencija, tiek mokesčių neutralumo principo laikymasis?

                  4.

                  Kaip reikia aiškinti suderintos PVM direktyvos 33 straipsnio 1 dalyje nurodytą pirmą frazę, pagal kurią prekes „siuntė ar gabeno tiekėjas arba kurios buvo siunčiamos ar gabenamos jo vardu“? Ar ši frazė apima tą atvejį, kai apmokestinamas asmuo interneto prekyvietėje sudaro pirkėjui galimybę sudaryti sutartį su logistikos įmone, su kuria minėtas pardavėjas bendradarbiauja vykdydamas kitus nei pardavimo sandorius, net jeigu pirkėjas taip pat gali laisvai pasirinkti kitą, ne jam siūlomą, vežėją, o vežimo sutartį, pardavėjui nesikišant, sudaro pirkėjas ir vežėjas?
                  Ar aiškinant yra svarbu tai, kad, atsižvelgiant pirmiausia į teisinio saugumo principą, iki 2021 m. valstybės narės teisės aktus, kuriais perkeliama minėta [PVM direktyvos] nuostata, turi iš dalies pakeisti taip, kad minėtos direktyvos 33 straipsnio 1 dalis taip pat būtų taikoma netiesioginio bendradarbiavimo pasirenkant vežėją atveju?

                  5.

                  Ar Sąjungos direktyvą, konkrečiai [PVM direktyvą], reikia aiškinti taip, kad toliau nurodomos faktinės aplinkybės, vertinant jas kartu ar atskirai, yra svarbios nagrinėjant, ar apmokestinamasis asmuo, siekdamas išvengti [PVM direktyvos] 33 straipsnio taikymo ir taip piktnaudžiauti teise, sukūrė teisinius santykius tarp savarankiškų įmonių, teikiančių prekių tiekimo, siuntimo ir vežimo paslaugas, kad pasinaudotų tuo, jog kitoje valstybėje narėje mokėtina bendra PVM suma yra mažesnė:

                              5.1)

                              logistikos įmonė, kuri įvykdė vežimą, yra įsipareigojusi apmokestinamajam asmeniui ir, be vežimo paslaugos, jam teikia kitas savarankiškas paslaugas,

                              5.2)

                              tuo pat metu klientas gali bet kuriuo momentu atsisakyti jam apmokestinamojo asmens siūlomo pasirinkimo, t. y. pateikti vežimo užsakymą logistikos įmonei, su kuria jis turi sutartinius santykius, ir patikėti vežimą kitam vežėjui arba asmeniškai atsiimti produktus?

         (1)  OL L 347, 2006, p. 1.

         (2)  2010 m. spalio 7 d. Tarybos reglamentas (ES) Nr. 904/2010 dėl administracinio bendradarbiavimo ir kovos su sukčiavimu pridėtinės vertės mokesčio srityje (OL L 268, 2010, p. 1).


title: Byla T-356/15: 2018 m. liepos 12 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Austrija / Komisija (Valstybės pagalba — Pagalba, kurią Jungtinė Karalystė planuoja suteikti Hinklio kyšulio C branduolinei elektrinei — Susitarimas dėl skirtumų, valstybės sekretoriaus susitarimas ir kredito garantija — Sprendimas, kuriuo pagalba pripažįstama suderinama su vidaus rinka — SESV 107 straipsnio 3 dalies c punktas — Viešojo intereso tikslas — Branduolinės energijos skatinimas — Valstybės intervencijos poreikis — Pranešimas dėl garantijų — Pagalbos elemento nustatymas — Proporcingumas — Parama investicijoms — Veiklos pagalba — Teisė pateikti pastabas — Viešųjų pirkimų procedūra — Pareiga motyvuoti)

text:
               3.9.2018

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 311/12

      2018 m. liepos 12 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Austrija / Komisija

      (Byla T-356/15) (1)

      ((Valstybės pagalba - Pagalba, kurią Jungtinė Karalystė planuoja suteikti Hinklio kyšulio C branduolinei elektrinei - Susitarimas dėl skirtumų, valstybės sekretoriaus susitarimas ir kredito garantija - Sprendimas, kuriuo pagalba pripažįstama suderinama su vidaus rinka - SESV 107 straipsnio 3 dalies c punktas - Viešojo intereso tikslas - Branduolinės energijos skatinimas - Valstybės intervencijos poreikis - Pranešimas dėl garantijų - Pagalbos elemento nustatymas - Proporcingumas - Parama investicijoms - Veiklos pagalba - Teisė pateikti pastabas - Viešųjų pirkimų procedūra - Pareiga motyvuoti))
      (2018/C 311/12)
      Proceso kalba: vokiečių

         Šalys

         Ieškovė: Austrijos Respublika, iš pradžių atstovaujama C. Pesendorfer ir M. Klamert, vėliau G. Hesse ir M. Fruhmann, padedamų advokato H. Kristoferitsch

         Atsakovė: Europos Komisija, atstovaujama É. Gippini Fournier, R. Sauer, T. Maxian Rusche ir P. Němečková

         Ieškovės pusėje į bylą įstojusi šalis: Liuksemburgo Didžioji Hercogystė, atstovaujama D. Holderer, padedamos advokato P. Kinsch

         Atsakovės pusėje į bylą įstojusios šalys: Čekijos Respublika, atstovaujama M. Smolek, T. Müller ir J. Vláčil; Prancūzijos Respublika, iš pradžių atstovaujama G. de Bergues, D. Colas ir J. Bousin, vėliau D. Colas ir J. Bousin; Vengrija, iš pradžių atstovaujama M. Fehér ir M. Bóra, vėliau B. Sonkodi, o po to A. Steiner, padedamų advokato P. Nagy, ir galiausiai A. Steiner; Lenkijos Respublika, atstovaujama B. Majczyna; Rumunija, iš pradžių atstovaujama R. Radu ir M. Bejenar, vėliau M. Bejenar ir C.-R. Canţăr; Slovakijos Respublika, atstovaujama B. Ricziová; ir Jungtinė Didžiosios Britanijos ir Šiaurės Airijos Karalystė, iš pradžių atstovaujama C. Brodie ir S. Brandon, vėliau C. Brodie, S. Simmons ir M. Holt, vėliau C. Brodie, S. Simmons ir D. Robertson, vėliau C. Brodie ir D. Robertson, vėliau C. Brodie ir galiausiai C. Brodie ir Z. Lavery, padedamų baristerio T. Johnston ir QC A. Robertson),

         Dalykas

      Pagal SESV 263 straipsnį pateiktas prašymas panaikinti 2014 m. spalio 8 d. Komisijos sprendimą (ES) 2015/658 dėl pagalbos priemonės SA.34947 (2013/C) (ex 2013/N), kurią Jungtinė Karalystė ketina skirti Hinklio kyšulio C branduolinei elektrinei remti (OL L 109, 2015, p. 44), kuriame Komisija nusprendė, kad ši pagalbos priemonė yra suderinama su vidaus rinka, kaip tai suprantama pagal SESV 107 straipsnio 3 dalies c punktą, ir leido jos vykdymą.

         Rezoliucinė dalis

                  1.

                  Atmesti ieškinį.

                  2.

                  Austrijos Respublika padengia savo ir Europos Komisijos patirtas bylinėjimosi išlaidas.

                  3.

                  Čekijos Respublika, Prancūzijos Respublika, Liuksemburgo Didžioji Hercogystė, Vengrija, Lenkijos Respublika, Rumunija, Slovakijos Respublika ir Jungtinė Didžiosios Britanijos ir Šiaurės Airijos Karalystė kiekviena padengia savo bylinėjimosi išlaidas.

         (1)  OL C 337, 2015 10 12.


title: Byla C-328/18: 2018 m. gegužės 16 d. Fővárosi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság (Vengrija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Tesco-Global Áruházak Zrt. kontra Nemzeti Adó- és Vámhivatal Fellebbviteli Igazgatósága

text:
               3.9.2018

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 311/4

      2018 m. gegužės 16 d.Fővárosi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság (Vengrija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Tesco-Global Áruházak Zrt. kontra Nemzeti Adó- és Vámhivatal Fellebbviteli Igazgatósága

      (Byla C-328/18)
      (2018/C 311/04)
      Proceso kalba: vengrų

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

         Fővárosi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság

         Šalys pagrindinėje byloje

         Pareiškėja: Tesco-Global Áruházak Zrt.

         Atsakovas: Nemzeti Adó- és Vámhivatal Fellebbviteli Igazgatósága

         Prejudiciniai klausimai

                  1.

                  Ar tai, kad apmokestinamasis asmuo, užsiimantis mažmenine prekyba parduotuvėje, kurio akcininkai yra užsienio subjektai ir kuris eksploatuoja keletą parduotuvių vienos komercinės bendrovės forma, yra apmokestinamas didžiausio tarifo progresiniu specialiu mokesčiu, nors apmokestinamieji asmenys, kurių akcininkai yra nacionaliniai subjektai ir kurie veikia naudodamiesi to paties ženklo franšize (kai kiekviena parduotuvė paprastai yra atskira komercinė bendrovė), yra atleisti nuo šio mokesčio arba apmokestinami nedideliu tarifu, kuris įtvirtintas po atleistos nuo mokesčio apyvartos progresinio tarifo mokesčio segmento, todėl bendrovių, kurių akcininkai yra užsienyje, mokamas mokestis ir su jomis susijusios pajamos iš mokesčių iš tiesų yra gerokai didesni, palyginti su apmokestinamaisiais asmenimis, kurių akcininkai yra nacionaliniai subjektai, yra suderinama su SESV nuostatomis dėl nediskriminavimo principo (SESV 18 ir 26 straipsniai), įsisteigimo laisvės (SESV 49 straipsnis), vienodo požiūrio principo (SESV 54 straipsnis), lygybės principo, kiek tai susiję su bendrovių kapitalo dalių įsigijimu, kaip tai suprantama pagal SESV 54 straipsnį (SESV 55 straipsnis), laisvo paslaugų teikimo (SESV 56 straipsnis), laisvo kapitalo judėjimo (SESV 63 ir 65 straipsnis) ir lygybės principo, kiek jis susijęs su įmonių apmokestinimu (SESV 110 straipsnis)?

                  2.

                  Ar tai, kad apmokestinamasis asmuo, užsiimantis mažmenine prekyba parduotuvėje ir eksploatuojantis keletą parduotuvių vienos komercinės bendrovės forma, yra apmokestinamas didžiausio tarifo stipriai didėjančiu progresiniu specialiu mokesčiu, nors apmokestinamieji asmenys, kurių akcininkai yra nacionaliniai subjektai, kurie tiesiogiai konkuruoja su juo ir kurie veikia naudodamiesi to paties ženklo franšize (kai kiekviena parduotuvė paprastai yra atskira komercinė bendrovė) yra atleisti nuo mokesčio arba apmokestinami nedidelio tarifo mokesčiu, kuris įtvirtintas po atleistos nuo mokesčio apyvartos progresinio tarifo mokesčio segmento, todėl bendrovių, kurių akcininkai yra užsienyje, mokamas mokestis ir su jomis susijusios pajamos iš mokesčių iš tiesų yra gerokai didesni, palyginti su apmokestinamaisiais asmenimis, kurių akcininkai yra nacionaliniai subjektai, yra suderinama su SESV nuostatomis dėl valstybės pagalbos draudimo (SESV 107 straipsnio 1 dalis)?

                  3.

                  Ar SESV 107 straipsnį ir 108 straipsnio 3 dalį reikia aiškinti taip, kad jie taikomi mokesčių priemonei, kurios dalis yra atleidimas nuo mokesčio (o tai sudaro valstybės pagalbą), finansuojamas iš pajamų iš minėtos mokesčių priemonės, kai prieš įtvirtindamas mažmeninės prekybos specialų mokestį teisės aktų leidėjas nustatė (pagal rinkos ūkio subjektų apyvartą) planuojamas biudžeto pajamas ne nustatydamas bendrą mokesčio tarifą, bet taikydamas progresinius tarifus pagal apyvartą ir taip aiškiai sudarė sąlygas daliai ūkio subjektų pasinaudoti atleidimu nuo mokesčio?

                  4.

                  Ar procesinio lygiavertiškumo principas ir Sąjungos teisės veiksmingumo bei viršenybės principai draudžia valstybės narės praktiką, pagal kurią per ex officio pradėto mokestinio patikrinimo procedūrą arba per vėlesnį procesą teisme negalima (pažeidžiant veiksmingumo principą ir pareigą nepaisyti nesuderinamos vidaus teisės normos) pateikti prašymo grąžinti pagal Sąjungos teisei prieštaraujančius nacionalinės mokesčių teisės aktus deklaruotą mokestį, nes mokesčių institucija arba teismas nagrinėja Sąjungos teisės pažeidimo klausimą tik per specialią procedūrą, pradėtą remiantis prašymu ir būtinai prieš patikrinimą ex officio, nors nėra jokių kliūčių pateikti prašymą dėl grąžinimo per administracinę procedūrą arba teismo procesą, kiek tai susiję su mokesčiu, kurio deklaracija pažeidžiama nacionalinė teisė?