title: Informacija dėl nacionalinių teismų prašymų priimti prejudicinį sprendimą pateikimo

text:
               11.6.2005

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 143/1

         Pranešimas
   Nacionaliniams teismams skirta informacija apie Teisingumo Teismo prejudicinių sprendimų priėmimo procedūrą buvo perduota per kompetentingas nacionalines institucijas 1996 m. Kadangi ši informacija pasirodė naudinga praktikoje, Teisingumo Teismas, atsižvelgdamas į įgytą patirtį, ją atnaujino ir nusprendė paskelbti Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje.

      INFORMACIJA

   dėl nacionalinių teismų prašymų priimti prejudicinį sprendimą pateikimo
   (2005/C 143/01)

               1.

               Prejudicinio sprendimo priėmimo sistema yra pagrindinis Europos Sąjungos teisės mechanizmas, skirtas suteikti nacionaliniams teismams priemonę užtikrinti vieningą šios teisės aiškinimą ir taikymą visose valstybėse narėse.

               2.

               Europos Bendrijų Teisingumo Teismo jurisdikcijai priklauso priimti prejudicinį sprendimą dėl Europos Sąjungos sutarties išaiškinimo bei antrinės teisės aktų galiojimo ir išaiškinimo. Tokia bendroji kompetencija jam yra suteikta EB sutarties 234 straipsniu ir kai kuriais konkrečiais atvejais — kitais teisės aktais.

               3.

               Prejudicinio sprendimo priėmimo procedūra grindžiama Teisingumo Teismo ir nacionalinių teismų bendradarbiavimu, kurio efektyvumo užtikrinimui verta pateikti toliau išdėstytus patarimus nacionaliniams teismams.

               4.

               Šiais neprivalomojo pobūdžio praktiniais patarimais siekiama pateikti nacionaliniams teismams patarimus, susijusius su galimybe pateikti prašymą priimti prejudicinį sprendimą, ir, reikalui esant, padėti jiems suformuluoti ir išdėstyti Teisingumo Teismui pateikiamus klausimus.

         Dėl Teisingumo Teismo vaidmens prejudicinio sprendimo procese

               5.

               Pagal prejudicinio sprendimo procedūrą Teisingumo Teismas aiškina Bendrijos teisės nuostatas arba sprendžia dėl jų galiojimo, o ne taiko šias nuostatas pagrindinėje byloje nagrinėjamai faktinei situacijai, kas priklauso nacionaliniam teismui. Teisingumo Teismas nepriima sprendimo dėl pagrindinės bylos faktinių aplinkybių ar dėl nacionalinės teisės normų aiškinimo ir taikymo.

               6.

               Teisingumo Teismas priima sprendimus dėl Bendrijos teisės išaiškinimo ar galiojimo stengdamasis pateikti pagrindinės bylos išsprendimui naudingą atsakymą, tačiau prašymą dėl prejudicinio sprendimo pateikęs teismas pats turi jį pritaikyti, prireikus, netaikydamas atitinkamos nacionalinės teisės normos.

         Dėl sprendimo pateikti klausimą Teisingumo Teismui
   Klausimo pateikėjas

               7.

               Pagal EB sutarties 234 straipsnį ir EAEB sutarties 150 straipsnį bet kuris valstybės narės teismas tiek, kiek jam priklauso spręsti pagal teisminę sprendimo priėmimo procedūrą, paprastai gali pateikti Teisingumo Teismui prašymą priimti prejudicinį sprendimą. Teismo sąvoką Teisingumo Teismas aiškina kaip savarankišką Bendrijos teisės sąvoką.

               8.

               Tačiau pagal EB sutarties 68 straipsnį dėl institucijų aktų, priimtų EB sutarties trečiosios dalies IV antraštinės dalies srityje (vizų, prieglobsčio, imigracijos ir kitos su laisvu asmenų judėjimu susijusios politikos sritys), ypač teismų kompetencijos ir teismo sprendimų pripažinimo ir vykdymo srityse, prašymą priimti prejudicinį sprendimą gali pateikti tik teismas, kurio sprendimai toliau teismine tvarka neskundžiami.

               9.

               Taip pat pagal Europos Sąjungos sutarties 35 straipsnį prašymą priimti prejudicinį sprendimą dėl institucijų aktų, priimtų policijos ir teisminio bendradarbiavimo baudžiamosiose bylose srityje, gali pateikti teismai tik tų valstybių narių, kurios pripažino Teisingumo Teismo kompetenciją, atskirai nustatydamos, ar į Teisingumo Teismą gali kreiptis visi teismai, ar tik tie, kurių sprendimai toliau teismine tvarka neskundžiami.

               10.

               Nėra būtina, kad klausimą dėl prašymo priimti prejudicinį sprendimą iškeltų bylos šalys; nacionalinis teismas jį gali pateikti ex officio.

         Prašymas dėl išaiškinimo

               11.

               Kiekvienas suinteresuotas teismas gali pateikti Teisingumo Teismui klausimą dėl Bendrijos teisės normos išaiškinimo, jei mano, jog tai yra būtina sprendimui jo nagrinėjamoje byloje priimti.

               12.

               Tačiau teismas, kurio sprendimai pagal nacionalinę teisę negali būti apskundžiami teismine tvarka, iš principo privalo perduoti Teisingumo Teismui tokį klausimą, nebent atitinkama teisės norma jau buvo Teisingumo Teismo išaiškinta (ir galimos naujos aplinkybės nekelia pagrįstų abejonių dėl galimybės taikyti šią praktiką) arba kai teisingas Bendrijos nuostatos aiškinimas yra akivaizdus.

               13.

               Todėl nacionalinis teismas, kurio sprendimai gali būti apskundžiami teismine tvarka, gali, ypač jei mano, kad tai Teisingumo Teismo praktikoje pakankamai išaiškinta, pats nuspręsti dėl teisingo Bendrijos teisės išaiškinimo ir taikymo jo nustatytai faktinei situacijai. Tačiau prašymas dėl prejudicinio sprendimo gali būti ypač naudingas tam tikroje proceso stadijoje, jei jis yra susijęs su nauju klausimu dėl išaiškinimo, kuris yra visuotinai svarbus Bendrijos teisės vieningam taikymui visoje Europos Sąjungoje, arba jei esama Teisingumo Teismo praktika netaikytina naujoms faktinėms aplinkybėms.

               14.

               Nurodyti, kodėl prašomas išaiškinimas yra būtinas sprendimo priėmimui, turi nacionalinis teismas.

         Prašymas dėl galiojimo nustatymo

               15.

               Nors nacionaliniai teismai gali atmesti šalių pateiktus argumentus dėl teisės akto negaliojimo, tik Teisingumo Teismas gali pripažinti negaliojančiu Bendrijos teisės aktą.

               16.

               Todėl kiekvienas nacionalinis teismas, kilus abejonėms dėl Bendrijos teisės akto galiojimo, privalo pateikti klausimą Teisingumo Teismui, nurodydamas priežastis, dėl kurių, jo manymu, Bendrijos teisės aktas galėtų būti pripažintas negaliojančiu.

               17.

               Tačiau rimtai abejodamas dėl Bendrijos teisės akto, kuriuo grindžiamas nacionalinės teisės aktas, galiojimo, nacionalinis teismas gali išimtiniais atvejais laikinai sustabdyti pastarojo taikymą arba savo nuožiūra imtis bet kokių kitų laikinųjų apsaugos priemonių. Tuomet jis privalo pateikti Teisingumo Teismui klausimą dėl Bendrijos teisės akto galiojimo, nurodydamas priežastis, dėl kurių, jo manymu, šis teisės aktas negalioja.

         Dėl klausimo pagal prejudicinio sprendimo procedūrą pateikimo momento

               18.

               Į Teisingumo Teismą dėl prejudicinio sprendimo priėmimo nacionalinis teismas gali kreiptis, nustatęs, kad sprendimui jo nagrinėjamoje byloje priimti reikia nuspręsti dėl vieno ar kelių išaiškinimo ar galiojimo klausimų; geriausiai įvertinti, kurioje proceso stadijoje reikėtų pateikti tokį klausimą, gali jis pats.

               19.

               Vis dėlto pageidautina, kad sprendimas pateikti prašymą dėl prejudicinio sprendimo būtų priimtas toje proceso stadijoje, kai prašymą pateikiantis teismas gali apibūdinti faktines ir teisines problemos aplinkybes, kad Teisingumo Teismas turėtų visą informaciją, būtiną prireikus patikrinti, ar pagrindinėje byloje yra taikytina Bendrijos teisė. Siekiant geresnio teisingumo vykdymo prejudicinį klausimą taip pat gali būti naudinga suformuluoti išklausius bylos šalis.

         Dėl prašymo priimti prejudicinį sprendimą formos

               20.

               Sprendimas, kuriuo nacionalinis teismas kreipiasi į Teisingumo Teismą dėl prejudicinio sprendimo priėmimo, gali būti bet kokios formos, kurią nacionalinė proceso teisė leidžia priimti klausimais, kuriais byla neišsprendžiama iš esmės. Tačiau reikėtų atsižvelgti į tai, kad šis dokumentas yra proceso Teisingumo Teisme pagrindas ir Teisingumo Teismas turėtų turėti informaciją, kuri leistų pateikti nacionaliniam teismui naudingą atsakymą. Be to, suinteresuotiems asmenims, turintiems teisę pateikti Teisingumo Teismui pastabas, t. y. valstybėms narėms ir institucijoms, pranešama tik apie patį prašymą dėl prejudicinio sprendimo ir tik jis yra verčiamas į kitas kalbas.

               21.

               Dėl to, kad jis bus verčiamas, prašymas turėtų būti surašytas paprastai, aiškiai, tiksliai ir be nereikalingų elementų.

               22.

               Ne didesnės kaip dešimties puslapių apimties paprastai pakanka, kad būtų tinkamai išdėstytos prašymo priimti prejudicinį sprendimą aplinkybes. Sprendimas pateikti prašymą dėl prejudicinio sprendimo turi būti lakoniškas, bet pakankamai išsamus ir jame turi būti pateikta visa reikšminga informacija, kad Teisingumo Teismas bei suinteresuoti asmenys, turintys teisę pateikti pastabas, galėtų lengvai suprasti pagrindinės bylos faktines ir teisines aplinkybes. Konkrečiai, sprendime priimti prašymą dėl prejudicinio sprendimo turi būti:

                           —

                           trumpai išdėstytas ginčo dalykas bei nustatytos reikšmingos faktinės aplinkybės arba bent paaiškintos faktinės prielaidos, kuriomis grindžiamas prejudicinis klausimas;

                           —

                           pateiktas nacionalinių nuostatų, kurios galėtų būti taikomos, turinys ir prireikus nurodyta su byla susijusi nacionalinių teismų praktika, kiekvienu atveju pateikiant tikslias nuorodas (pavyzdžiui, oficialiojo leidinio ar konkretaus rinkinio puslapį; atskirais atvejais — su nuorodomis į interneto tinklalapį);

                           —

                           kiek įmanoma tiksliau nurodytos su konkrečiu atveju susijusios Bendrijos nuostatos;

                           —

                           išdėstytos priežastys, paskatinusios nacionalinį teismą pateikti klausimą dėl konkrečių Bendrijos nuostatų išaiškinimo ar galiojimo, bei jo nustatytas ryšys tarp šių nuostatų ir pagrindinėje byloje taikytinų nacionalinės teisės aktų;

                           —

                           išdėstyta, prireikus, pagrindinės bylos šalių pateiktų argumentų santrauka.

                     Kad būtų lengviau skaityti ir daryti nuorodas, pageidautina, kad sprendimo pateikti prašymą punktai arba pastraipos būtų numeruotos.

               23.

               Be to, prašymą pateikiantis teismas gali, jei mano turįs galimybių, glaustai nurodyti savo nuomonę dėl galimo atsakymo į prejudicinius klausimus.

               24.

               Prejudicinį klausimą ar klausimus reikėtų nurodyti atskiroje ir aiškiai išskirtoje sprendimo pateikti prašymą dėl prejudicinio sprendimo dalyje, paprastai jo pradžioje arba pabaigoje. Jie turi būti suprantami neskaitant prašymo motyvų, kurie vis tik sudaro tinkamam įvertinimui būtiną kontekstą.

         Dėl prašymo priimti prejudicinį sprendimą poveikio nacionaliniam procesui

               25.

               Prašymo dėl prejudicinio sprendimo pateikimas sustabdo bylos nagrinėjimą nacionaliniame teisme iki bus priimtas Teisingumo Teismo sprendimas.

               26.

               Tačiau nacionalinis teismas išlaiko teisę imtis laikinųjų apsaugos priemonių, ypač prašymo priimti sprendimą dėl galiojimo atveju (žr. 17 punktą).

         Dėl bylinėjimosi išlaidų ir teisinės pagalbos

               27.

               Prejudicinio sprendimo priėmimo procedūra yra nemokama ir Teisingumo Teismas nesprendžia pagrindinės bylos šalių bylinėjimosi išlaidų klausimo; šį klausimą priklauso spręsti nacionaliniam teismui.

               28.

               Jei viena iš šalių stokoja pajamų ir nacionalinės nuostatos tai leidžia, prašymą pateikiantis teismas gali paskirti šiai šaliai teisinę pagalbą padengti išlaidas, pavyzdžiui, atstovavimo, patiriamas nagrinėjant bylą Teisingumo Teisme. Tokią teisinę pagalbą gali skirti ir Teisingumo Teismas.

         Dėl susirašinėjimo tarp nacionalinio teismo ir Teisingumo Teismo

               29.

               Nacionalinis teismas prašymą priimti prejudicinį sprendimą kartu su atitinkamais dokumentais (pavyzdžiui, bylos medžiagą arba jos kopiją) privalo išsiųsti tiesiogiai Teisingumo Teismui registruotu laišku (adresu: „Greffe de la Cour de Justice des Communautés européenes, L-2925 Luxembourg“, tel.: (+352) 430 31).

               30.

               Iki paskelbiant Teisingumo Teismo sprendimą sekretoriatas informuoja atitinkamą nacionalinį teismą apie bylos eigą, siųsdamas jam procesinių dokumentų kopijas.

               31.

               Teisingumo Teismas priimtą sprendimą siunčia nacionaliniam teismui. Teisingumo Teismas būtų dėkingas, jei nacionalinis teismas jį informuotų apie šio sprendimo taikymą pagrindinėje byloje ir, esant galimybei, atsiųstų joje priimtą galutinį sprendimą.


title: Byla C-184/06  2006 m. balandžio 18 d.  pareikštas ieškinys byloje  Ispanijos Karalystė prieš Europos Sąjungos Tarybą

text:
               1.7.2006

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 154/9

         2006 m. balandžio 18 d. pareikštas ieškinys byloje Ispanijos Karalystė prieš Europos Sąjungos Tarybą

   (Byla C-184/06)
   (2006/C 154/19)
   Proceso kalba: ispanų
   Šalys

      Ieškovė: Ispanijos Karalystė, atstovaujama N. Díaz Abad

      Atsakovė: Europos Sąjungos Taryba
   Ieškovės reikalavimai

               —

               Panaikinti 2005 m. gruodžio 22 d. Tarybos reglamentą (EB) Nr. 51/2006 nustatančio 2006 metų Bendrijos vandenyse ir vandenyse, kuriuose privaloma nustatyti žvejybos apribojimus, žvejojantiems Bendrijos laivams taikomas tam tikrų žuvų išteklių ir žuvų išteklių grupių bendrąsias žvejybos galimybes ir susijusias sąlygas (1) tiek, kiek Ispanijos laivams nepaskiriamos apibrėžtos kvotos Bendrijos vandenyse Šiaurės ir Baltijos jūrose.

               —

               Priteisti iš Europos Sąjungos Tarybos bylinėjimosi išlaidas.

         Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai
   1.   Nediskriminavimo principo pažeidimas
   Ispanijos Karalystė mano, kad tiek, kiek ginčijamas reglamentas nepriskiria Ispanijai kvotų Šiaurės ir Baltijos jūrų Bendrijos vandenyse, jis pažeidžia nediskriminavimo principą, nes pasibaigus Stojimo akte numatytam pereinamajam laikotarpiui kitoms valstybėms narėms pripažįstama teisė naudotis vandenimis bei jų ištekliais, o Ispanijos Karalystei — tik teisė naudotis vandenimis.
   2.   Klaidingas Ispanijos stojimo akto aiškinimas
   Stojimo aktas, nustatydamas Ispanijai pereinamąjį laikotarpį žvejybos srityje, neatskiria galimybės naudotis vandenimis ir galimybės naudotis jų ištekliais. Be to, Stojimo akto nuostatos turi būti aiškinamos atsižvelgiant į jų turinį ir tikslą.
   3.   Reglamento 2371/2002 (2) 20 straipsnio 2 dalies pažeidimas
   Nurodyta nuostata yra pažeidžiama, nes Ispanijai nesuteikiamos kvotos, kurios sudaro naujas žvejybos galimybes ir kurios pirmą kartą buvo paskirstytos pasibaigus Stojimo akte numatytam pereinamajam laikotarpiui.

      (1)  OL L 16, 2006 1 20, p. 1.

      (2)  2002 m. gruodžio 20 d. Tarybos reglamentas (EB) Nr. 2371/2002 dėl žuvų išteklių apsaugos ir tausojančio naudojimo pagal Bendrąją žuvininkystės politiką, OL L 358, p. 59.


title: Byla C-181/14: 2014 m. balandžio 14 d. Bundesgerichtshof (Vokietija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą baudžiamojoje byloje prieš G

text:
               7.7.2014

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 212/16

         2014 m. balandžio 14 d.Bundesgerichtshof (Vokietija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą baudžiamojoje byloje prieš G
   (Byla C-181/14)
   2014/C 212/17
   Proceso kalba: vokiečių

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Bundesgerichtshof

      Šalis pagrindinėje baudžiamojoje byloje

   G

      Prejudicinis klausimas

   Ar 2001 m. lapkričio 6 d. Direktyvos 2001/83/EB (1), iš dalies pakeistos 2004 m. kovo 31 d. Direktyva 2004/27/EB (2), 1 straipsnio 2 punkto b papunktį reikia aiškinti taip, kad medžiaga ar medžiagų derinys, kaip jie suprantami pagal šią nuostatą, kurie tik daro poveikį žmonių fiziologinėms funkcijoms – taigi jų neatkuria arba nekoreguoja –, laikytini vaistais tik tuomet, jei turi terapinės naudos arba bet kuriuo atveju teigiamai veikia organizmo funkcijas? Taigi ar vaistinės medžiagos ar vaistinių medžiagų derinio, kurie vartojami vien dėl jų psichoaktyvaus – apsvaigimo būseną sukeliančio – veikimo ir bet kuriuo atveju kelia pavojų sveikatai, neapima direktyvoje vartojama vaistų sąvoka?

      (1)  2001 m. lapkričio 6 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2001/83/EB dėl Bendrijos kodekso, reglamentuojančio žmonėms skirtus vaistus (OL L 311, 2001 11 28, p. 67; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 13 sk., 27 t., p. 69).

      (2)  2004 m. kovo 31 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2004/27/EB, iš dalies keičianti Direktyvą 2001/83/EB (OL L 136, 2004 4 30, p. 34; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 13 sk., 34 t., p. 262)


title: Byla C-509/13 P: 2013 m. rugsėjo 24 d. Metropolis Inmobiliarias y Restauraciones, SL pateiktas apeliacinis skundas dėl 2013 m. liepos 11 d. Bendrojo Teismo (aštuntoji kolegija) sprendimo byloje T-197/12 Metropolis Inmobiliarias y Restauraciones, SL prieš Vidaus rinkos derinimo tarnybą (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui)

text:
               16.11.2013

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 336/11

         2013 m. rugsėjo 24 d.Metropolis Inmobiliarias y Restauraciones, SL pateiktas apeliacinis skundas dėl 2013 m. liepos 11 d. Bendrojo Teismo (aštuntoji kolegija) sprendimo byloje T-197/12 Metropolis Inmobiliarias y Restauraciones, SL prieš Vidaus rinkos derinimo tarnybą (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui)

   (Byla C-509/13 P)
   2013/C 336/23
   Proceso kalba: vokiečių

      Šalys

      Apeliantė: Metropolis Inmobiliarias y Restauraciones, SL, atstovaujama abogado J. Carbonell Callicó

      Kitos proceso šalys: Vidaus rinkos derinimo tarnyba (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui), MIP Metro Group Intellectual Property GmbH & Co. KG

      Apeliantės reikalavimai

               —

               Panaikinti 2013 m. liepos 11 d. Bendrojo Teismo (aštuntoji kolegija) sprendimą byloje T-197/12 ir atsisakyti įregistruoti vaizdinį Bendrijos prekių ženklą Nr. 7585045 METRO 36 klasės paslaugoms,

               —

               priteisti iš kitų proceso šalių bylinėjimosi išlaidas.

      Apeliacinio skundo pagrindai ir pagrindiniai argumentai

   Apeliacinis skundas dėl minėto Bendrojo Teismo sprendimo iš esmės grindžiamas šiais trimis pagrindais.
   Pirma, apeliantė nurodo, kad Bendrasis Teismas pažeidė Reglamento (EB) Nr. 207/2009 dėl Bendrijos prekių ženklo (1) 8 straipsnio 1 dalies b punktą. Jos manymu, Bendrasis Teismas klaidingai aiškino paslaugas, kurioms skirti prekių ženklai, dėl kurių kilo ginčas, ir visapusiškai neišnagrinėjo prekių ženklų, dėl kurių kilo ginčas.
   Antra, apeliantė tvirtina, kad skundžiamas sprendimas prieštarauja kitam Bendrojo Teismo sprendimui, priimtam byloje tarp tų pačių šalių ir susijusioje su tapačiais klausimais dėl panašių prekių ženklų (byla T-284/11). Apeliantė mano, kad į šį sprendimą, kuris yra visiškai susijęs su šia byla, Bendrasis Teismas neatsižvelgė nepaisant to, kad ji Bendrąjį Teismą tinkamai ir laiku apie minėtą sprendimą informavo.
   Trečia, apeliantė nurodo, kad buvo padaryta proceso Bendrajame Teisme pažeidimų, kuriais buvo pažeisti jos interesai, ir dėl kurių kelis kartus buvo pažeista jos teisė į teisinę gynybą. Konkrečiai apeliantė nurodo, kad posėdis vyko jai nedalyvaujant, nors ji prašė atidėti posėdį dėl rimtų priežasčių, kurių buvimą tinkamai įrodė.

      (1)  2009 m. vasario 26 d. Tarybos reglamentas (EB) Nr. 207/2009 dėl Bendrijos prekių ženklo (OL L 78, p. 1)


title: Byla T-153/03 2006 m. birželio 13 d. Pirmosios instancijos teismo sprendimas Inex prieš VRDT-Wiseman (juodmargės karvės odos atvaizdas) ( Bendrijos prekių ženklas — Protesto procedūra — Vaizdinio prekių ženklo, kurį sudaro juodmargės karvės odos atvaizdas, paraiška — Ankstesnis nacionalinis vaizdinis prekių ženklas, kurio dalį sudaro juodmargės karvės odos atvaizdas — Prekių ženklo elemento skiriamieji požymiai — Supainiojimo galimybės nebuvimas — Protesto atmetimas — Reglamento (EB) Nr. 40/94 8 straipsnio 1 dalies b punktas )

text:
               12.8.2006

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 190/17

         2006 m. birželio 13 d. Pirmosios instancijos teismo sprendimas Inex prieš VRDT-Wiseman (juodmargės karvės odos atvaizdas)

   (Byla T-153/03) (1)

   („Bendrijos prekių ženklas - Protesto procedūra - Vaizdinio prekių ženklo, kurį sudaro juodmargės karvės odos atvaizdas, paraiška - Ankstesnis nacionalinis vaizdinis prekių ženklas, kurio dalį sudaro juodmargės karvės odos atvaizdas - Prekių ženklo elemento skiriamieji požymiai - Supainiojimo galimybės nebuvimas - Protesto atmetimas - Reglamento (EB) Nr. 40/94 8 straipsnio 1 dalies b punktas“)
   (2006/C 190/29)
   Proceso kalba: anglų
   Šalys

      Ieškovė: Inex SA (Bavegem, Belgija), atstovaujama advokato T. van Innis

      Atsakovė: Vidaus rinkos derinimo tarnyba (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui), atstovaujama iš pradžių U. Pfleghar ir G. Schneider, paskui G. Schneider ir A. Folliart-Monguiral

      Kita proceso Apeliacinėje taryboje šalis, įstojusi į bylą Pirmosios instancijos teisme: Robert Wisemen & Sons Ltd (Glasgow, Jungtinė Karalystė), atstovaujama barrister A. Roughton
   Dalykas
   Ieškinys dėl 2003 m. vasario 4 d. VRDT antrosios apeliacinės tarybos sprendimo (byla R 106/2001-2), susijusio su protesto procedūra tarp Inex SA ir Robert Wisemen & Sons Ltd

   Rezoliucinė dalis

               1.

               Atmesti ieškinį.

               2.

               Ieškovė padengia bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 171, 2003 7 19.


title: Sujungtos bylos T-425/15, T-426/15 ir T-428/15: 2017 m. gegužės 4 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Schräder/BAVT – Hansson (SEIMORA) (Augalų veislės — Prašymas atšaukti augalų veislių teisinę apsaugą Bendrijoje, suteiktą veislei SEIMORA — Prašymas panaikinti augalų veislių teisinę apsaugą Bendrijoje, suteiktą veislei SEIMORA — Paraiška suteikti augalų veislių teisinę apsaugą Bendrijoje veislei SUMOST 02 — BAVT Apeliacinės tarybos sudėtis — Nešališkumo principas)

text:
               26.6.2017

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 202/16

         2017 m. gegužės 4 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Schräder/BAVT – Hansson (SEIMORA)

   (Sujungtos bylos T-425/15, T-426/15 ir T-428/15) (1)

   ((Augalų veislės - Prašymas atšaukti augalų veislių teisinę apsaugą Bendrijoje, suteiktą veislei SEIMORA - Prašymas panaikinti augalų veislių teisinę apsaugą Bendrijoje, suteiktą veislei SEIMORA - Paraiška suteikti augalų veislių teisinę apsaugą Bendrijoje veislei SUMOST 02 - BAVT Apeliacinės tarybos sudėtis - Nešališkumo principas))
   (2017/C 202/28)
   Proceso kalba: vokiečių

      Šalys

      Ieškovas: Ralf Schräder (Liudinghauzenas, Vokietija), atstovaujamas advokato T. Leidereiter

      Atsakovė: Bendrijos augalų veislių tarnyba (BAVT), atstovaujama M. Ekvad ir F. Mattina, padedamų advokatų A. von Mühlendahl ir H. Hartwig

      Kita procedūros BAVT Apeliacinėje taryboje šalis, įstojusi į bylą Bendrajame Teisme: Jørn Hansson (Siondersė, Danija), atstovaujamas advokatų G. Würtenberger ir R. Kunze

      Dalykas

   Byloje T-425/15, ieškinys, pareikštas dėl 2015 m. vasario 24 d. BAVT Apeliacinės tarybos sprendimo (byla A 003/2010) dėl prašymo atšaukti augalų veislių teisinę apsaugą Bendrijoje, suteiktą veislei SEIMORA; byloje T-426/15, ieškinys, pareikštas dėl 2015 m. vasario 24 d. BAVT Apeliacinės tarybos sprendimo (byla A 002/2014), dėl prašymo panaikinti augalų veislių teisinę apsaugą Bendrijoje, suteiktą veislei SEIMORA; ir byloje T-428/15, ieškinys, pareikštas dėl 2015 m. vasario 24 d. BAVT Apeliacinės tarybos sprendimo (byla A 007/2009) dėl paraiškos suteikti augalų veislių teisinę apsaugą Bendrijoje veislei SUMOST 02.

      Rezoliucinė dalis

               1.

               Atmesti ieškinius.

               2.

               Priteisti iš Ralf Schräder bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 328, 2015 10 5.


title: Byla T-497/17: 2017 m. rugpjūčio 4 d. pareikštas ieškinys byloje Sánchez del Valle ir Calatrava Real State 2015/Komisija ir BPV

text:
               2.10.2017

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 330/15

         2017 m. rugpjūčio 4 d. pareikštas ieškinys byloje Sánchez del Valle ir Calatrava Real State 2015/Komisija ir BPV

   (Byla T-497/17)
   (2017/C 330/20)
   Proceso kalba: ispanų

      Šalys

      Ieškovai: Manuel Alfonso Sánchez del Valle (Madridas, Ispanija) ir Calatrava Real State 2015, SL (Madridas), atstovaujami advokatų B. Gutiérrez de la Roza Pérez, P. Rubio Escobar, R. Ruiz de la Torre Esporrín ir B. Fernández García

      Atsakovės: Europos Komisija ir Bendra pertvarkymo valdyba

      Reikalavimai

   Ieškovai Bendrojo Teismo prašo:

               —

               panaikinti 2017 m. birželio 7 d. vykdomosios sudėties Bendros pertvarkymo valdybos sprendimą (SRB/EES/2017/08) tiek, kiek juo buvo patvirtinta Banco Popular Español, S.A. pertvarkymo schema;

               —

               panaikinti 2017 m. birželio 7 d. Komisijos sprendimą (ES) 2017/1246 tiek, kiek juo buvo patvirtinta Banco Popular Español, S.A. pertvarkymo procedūra;

               —

               priteisti iš atsakovių ir įstojančių į bylą šalių bylinėjimosi išlaidas, susijusias su visais reikalavimais ar jų dalimi.

      Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

   Grįsdami ieškinį ieškovai remiasi vienuolika pagrindų:

               1.

               Pirmasis ieškinio pagrindas grindžiamas skundžiamo sprendimo nemotyvavimu arba nepakankamu motyvavimu taip pažeidžiant Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijos 41 straipsnio 2 dalį ir 47 straipsnį.

               2.

               Antrasis ieškinio pagrindas grindžiamas 2014 m. liepos 15 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) Nr. 806/2014 20 straipsnio 1 dalies pažeidimu, o būtent, kad prieš priimant sprendimą dėl pertvarkymo nepriklausomas asmuo neatliko nešališko, atsargaus ir tikroviško Banco Popular turto ir įsipareigojimų vertinimo.

               3.

               2014 m. liepos 15 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) Nr. 806/2014 18 straipsnio 1 dalies a punkto ir 18 straipsnio 4 dalies c punkto pažeidimas tiek, kiek skundžiamais sprendimais buvo patvirtintas Banco Popular pertvarkymas, nors 2017 m. birželio 6 d. šis bankas neturėjo mokumo problemų, o jo likvidumo problemos buvo laikinos.

               4.

               Reglamento (ES) Nr. 806/2014 18 straipsnio 1 dalies b punkto pažeidimas tiek, kiek skundžiamais sprendimais buvo patvirtintas Banco Popular pertvarkymas, nors buvo pagrįstų galimybių, imantis privačiame sektoriuje taikomų kitų alternatyvių priemonių, per protingą terminą užkirsti kelią jo žlugimui.

               5.

               Reglamento (ES) Nr. 806/2014 14 straipsnio 2 dalies pažeidimas, kadangi nebuvo stengtasi kuo labiau sumažinti pertvarkymo sąnaudas ir išvengti vertės praradimo, nes tai nebuvo būtina siekiant pertvarkymo tikslų.

               6.

               Reglamento (ES) Nr. 806/2014 22 straipsnio pažeidimas, nes nebuvo įvertinti skundžiami sprendimai ir kitų pertvarkymo priemonių, numatytų jo 2 dalyje, atsižvelgiant į jo 3 dalyje numatytus veiksnius, negu verslo pardavimo priemonė priėmimas.

               7.

               Reglamento (ES) Nr. 806/2014 15 straipsnio 1 dalies g punkto pažeidimas tiek, kiek akcininkai privalėjo gauti daugiau negu jie gaus paskelbus įmonės bankrotą.

               8.

               Reglamento (ES) Nr. 806/2014 29 straipsnio pažeidimas.

               9.

               Teisės į nuosavybę pažeidimas ir su tuo susijęs Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijos 17 straipsnio pažeidimas.

               10.

               Teisės į veiksmingą teisminę gynybą pažeidimas, nes akcininkai prarado galimybę ginti savo interesus.

               11.

               Akcininkų ir kitų vertybinių popierių turėtojų, kuriems taikomas kapitalo priemonių nurašymas ir konvertavimas, teisės būti išklausytiems prieš priimant jų interesus pažeidžiančią individualią nurašymo ir konvertavimo priemonę, pažeidimas.


title: Byla F-4/05 2008 m. birželio 18 d. Tarnautojų teismo nutartis (pirmoji kolegija) byloje Huober prieš Tarybą

text:
               2.8.2008

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 197/38

         2008 m. birželio 18 d. Tarnautojų teismo nutartis (pirmoji kolegija) byloje Huober prieš Tarybą

   (Byla F-4/05)
   (2008/C 197/74)

      Proceso kalba: prancūzų

   Pirmosios kolegijos pirmininkas nutartimi nurodė išbraukti bylą iš registro draugiškai išsprendus ginčą.


title: Byla C-490/07 2008 m. rugpjūčio 4 d. Teisingumo Teismo nutartis byloje Europos Bendrijų Komisija prieš Kipro Respubliką

text:
               22.11.2008

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 301/29

         2008 m. rugpjūčio 4 d. Teisingumo Teismo nutartis byloje Europos Bendrijų Komisija prieš Kipro Respubliką

   (Byla C-490/07) (1)

   (2008/C 301/44)

      Proceso kalba: graikų

   Teisingumo Teismo pirmininkas nutartimi nurodė išbraukti bylą iš registro.

      (1)  OL C 315, 2007 12 22.


title: Bylos C-95/03 išbraukimas iš registro

text:
               19.2.2005

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 45/19

         Bylos C-95/03 (1) išbraukimas iš registro
   (2005/C 45/36)

      (Proceso kalba: prancūzų)

   Europos Bendrijų Teisingumo Teismo pirmininkas 2004 m. lapkričio 8 d. nutartimi nurodė išbraukti iš registro bylą C-95/03 (Tribunal du travail de Bruxelles prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Vincenzo Piliego prieš Centre public d'aide sociale de Bruxelles (CPAS).

      (1)  OL C 101, 2003 4 26.


title: Byla C-454/15: 2015 m. rugpjūčio 24 d. Hessisches Landesarbeitsgericht (Vokietija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Jürgen Webb-Sämann/Christopher Seagon (kaip Baumarkt Praktiker DIY GmbH bankroto administratorius)

text:
               23.11.2015

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 389/16

         2015 m. rugpjūčio 24 d.Hessisches Landesarbeitsgericht (Vokietija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Jürgen Webb-Sämann/Christopher Seagon (kaip Baumarkt Praktiker DIY GmbH bankroto administratorius)

   (Byla C-454/15)
   (2015/C 389/17)
   Proceso kalba: vokiečių

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Hessisches Landesarbeitsgericht

      Šalys pagrindinėje byloje

      Ieškovas: Jürgen Webb-Sämann

      Atsakovas: Christopher Seagon (kaip Baumarkt Praktiker DIY GmbH bankroto administratorius)

      Prejudicinis klausimas

   Ar nacionalinis teisės normos aiškinimas, pagal kurį vykdytini skoliniai reikalavimai dėl darbo užmokesčio, kurie buvo perleisti darbdaviui pasaugoti, siekiant juos tam tikrą dieną sumokėti į pensijų fondą, tačiau kurių šis darbdavys nesumokėjo į atskirą sąskaitą, todėl jiems netaikoma teisė į atskyrimą pagal InsO 47 straipsnį, prieštarauja Direktyvos 2008/94/EB (1) 8 straipsniui ir (arba) kitoms Sąjungos teisės nuostatoms?

      (1)  2008 m. spalio 22 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2008/94/EB dėl darbuotojų apsaugos jų darbdaviui tapus nemokiam (OL L 283, p. 36).


title: Byla T-753/14: 2016 m. gegužės 25 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Ice Mountain Ibiza/EUIPO – Etyam (ocean beach club ibiza) (Europos Sąjungos prekių ženklas — Protesto procedūra — Vaizdinio Europos Sąjungos prekių ženklo „ocean beach club ibiza“ paraiška — Ankstesni žodinis ir vaizdinis nacionaliniai prekių ženklai „ocean drive Ibiza-hotel“ ir OCEAN THE GROUP — Ankstesnio prekių ženklo, kuriuo grindžiamas ginčijamas sprendimas, registracijos panaikinimas — Pagrindo priimti sprendimą nebuvimas)

text:
               4.7.2016

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 243/29

         2016 m. gegužės 25 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Ice Mountain Ibiza/EUIPO – Etyam (ocean beach club ibiza)

   (Byla T-753/14) (1)

   ((Europos Sąjungos prekių ženklas - Protesto procedūra - Vaizdinio Europos Sąjungos prekių ženklo „ocean beach club ibiza“ paraiška - Ankstesni žodinis ir vaizdinis nacionaliniai prekių ženklai „ocean drive Ibiza-hotel“ ir OCEAN THE GROUP - Ankstesnio prekių ženklo, kuriuo grindžiamas ginčijamas sprendimas, registracijos panaikinimas - Pagrindo priimti sprendimą nebuvimas))
   (2016/C 243/30)
   Proceso kalba: ispanų

      Šalys

      Ieškovė: Ice Mountain Ibiza, SL (San Antonio, Ispanija), atstovaujama advokatų J. L. Gracia Albero, F. Miazzetto ir E. Cebollero González

      Atsakovė: Europos Sąjungos intelektinės nuosavybės tarnyba (EUIPO), atstovaujama S. Palmero Cabezas

      Kita procedūros EUIPO apeliacinėje taryboje šalis, įstojusi į bylą Bendrajame Teisme: Etyam, SL (Ibisa, Ispanija)

      Dalykas

   Ieškinys dėl 2014 m. liepos 31 d. EUIPO pirmosios apeliacinės tarybos sprendimo (byla R 2293/2013-1), susijusio su protesto procedūra tarp Etyam ir Ice Mountain Ibiza.

      Rezoliucinė dalis

               1.

               Nebereikia priimti sprendimo dėl ieškinio.

               2.

               Kiekviena šalis padengia savo bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 26, 2015 1 26.


title: Sujungtos bylos C-383/06–385/06 2008 m. kovo 13 d. Teisingumo Teismo (trečioji kolegija) sprendimas ( Raad van State (Nyderlandai) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) byloje Vereniging Nationaal Overlegorgaan Sociale Werkvoorziening (C-383/06), Gemeente Rotterdam (C-384/06) prieš Minister van Sociale Zaken en Werkgelegenheid ir Sociaal Economische Samenwerking West-Brabant (C-385/06) prieš Algemene Directie voor de Arbeidsvoorziening (Struktūriniai fondai — Reglamento (EEB) Nr. 4253/88 23 straipsnio 1 dalis — Bendrijos dotacijų panaikinimas ir išreikalavimas — EB 249 straipsnis — Teisėtų lūkesčių ir teisinio saugumo apsauga)

text:
               9.5.2008

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 116/6

         2008 m. kovo 13 d. Teisingumo Teismo (trečioji kolegija) sprendimas (Raad van State (Nyderlandai) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) byloje Vereniging Nationaal Overlegorgaan Sociale Werkvoorziening (C-383/06), Gemeente Rotterdam (C-384/06) prieš Minister van Sociale Zaken en Werkgelegenheid ir Sociaal Economische Samenwerking West-Brabant (C-385/06) prieš Algemene Directie voor de Arbeidsvoorziening
   (Sujungtos bylos C-383/06–385/06) (1)

   (Struktūriniai fondai - Reglamento (EEB) Nr. 4253/88 23 straipsnio 1 dalis - Bendrijos dotacijų panaikinimas ir išreikalavimas - EB 249 straipsnis - Teisėtų lūkesčių ir teisinio saugumo apsauga)
   (2008/C 116/10)
   Proceso kalba: olandų
   Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas
   Raad van State
   Šalys pagrindinėje byloje

      Ieškovės: Vereniging Nationaal Overlegorgaan Sociale Werkvoorziening (C-383/06), Gemeente Rotterdam (C-384/06), Sociaal Economische Samenwerking West-Brabant (C-385/06)

      Atsakovės: Minister van Sociale Zaken en Werkgelegenheid, Algemene Directie voor de Arbeidsvoorziening

   Dalykas
   Prašymas priimti prejudicinį sprendimą — Nederlandse Raad van State — 1988 m. gruodžio 19 d. Tarybos reglamento (EEB) Nr. 4253/88, nustatančio nuostatas dėl Reglamento (EEB) Nr. 2052/88, koordinuojančio įvairių struktūrinių fondų veiklą tarpusavyje, taip pat su Europos investicijų banko operacijomis ir kitais esamais finansiniais instrumentais, įgyvendinimo, 23 straipsnio 1 dalies išaiškinimas — Bendrijos dotacijų panaikinimas ir išreikalavimas — EB 10 ir 249 straipsniai — Bendrųjų Bendrijos teisės principų taikymas
   Rezoliucinė dalis

               1.

               1988 m. gruodžio 19 d. Tarybos reglamento (EEB) Nr. 4253/88, nustatančio nuostatas dėl Reglamento (EEB) Nr. 2052/88, koordinuojančio įvairių struktūrinių fondų veiklą tarpusavyje, taip pat su Europos investicijų banko operacijomis ir kitais esamais finansiniais instrumentais, įgyvendinimo, iš dalies pakeisto 1993 m. liepos 20 d. Tarybos reglamentu (EEB) Nr. 2082/93, 23 straipsnio 1 dalis, nereikalaujant nacionalinėje teisėje nustatyto įgaliojimo, įtvirtina valstybių narių pareigą išreikalauti dėl pažeidimų ar aplaidumo prarastas lėšas.

               2.

               Dėl pažeidimų ar aplaidumo prarastos lėšos turi būti išreikalautos remiantis Reglamento Nr. 4253/88, iš dalies pakeisto Reglamentu Nr. 2082/93, 23 straipsnio 1 dalimi ir pagal nacionalinėje teisėje numatytas galimybes su sąlyga, kad šios teisės taikymas nedarys neigiamos įtakos Bendrijos teisės taikymui ir veiksmingumui ir dėl to nebus praktiškai neįmanoma išreikalauti neteisėtai sumokėtas lėšas. Nacionalinis teismas turi užtikrinti visišką Bendrijos teisės taikymą, netaikydamas ir prireikus atitinkamai aiškindamas tam trukdančią nacionalinę normą, kaip antai Bendrąjį viešojo administravimo įstatymą (Algemene wet bestuursrecht). Jis gali įgyvendinti Bendrijos teisės teisinio saugumo ir teisėtų lūkesčių apsaugos principus vertindamas ir prarastų lėšų gavėjo, ir administracijos elgesį, su sąlyga, kad bus visiškai atsižvelgta į Europos Bendrijos interesus. Aplinkybė, kad lėšų gavėjas yra viešas juridinis asmuo, šiuo atžvilgiu neturi įtakos.

      (1)  OL C 310, 2006 12 16.


title: Byla T-582/16: 2017 m. birželio 22 d. Bendrojo Teismo nutartis byloje Vankerckhoven Kahmann/Komisija (Viešoji tarnyba — Pareigūnai — Karjeros atkūrimas — Atsisakymas paaukštinti pareigas — Perkėlimas iš vienos institucijos į kitą — Priskyrimas prie lygio — Prašymas pagal Pareigūnų tarnybos nuostatų 90 straipsnio 1 dalį — Protingas terminas — Nepriimtinumas)

text:
               14.8.2017

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 269/22

         2017 m. birželio 22 d. Bendrojo Teismo nutartis byloje Vankerckhoven Kahmann/Komisija

   (Byla T-582/16) (1)

   ((Viešoji tarnyba - Pareigūnai - Karjeros atkūrimas - Atsisakymas paaukštinti pareigas - Perkėlimas iš vienos institucijos į kitą - Priskyrimas prie lygio - Prašymas pagal Pareigūnų tarnybos nuostatų 90 straipsnio 1 dalį - Protingas terminas - Nepriimtinumas))
   (2017/C 269/32)
   Proceso kalba: prancūzų

      Šalys

      Ieškovė: Monique Vankerckhoven-Kahmann (Engjenas, Belgija), atstovaujama advokato N. Lhoëst

      Atsakovė: Europos Komisija, iš pradžių atstovaujama G. Berscheid ir C. Berardis-Kayser, vėliau G. Berscheid ir L. Radu Bouyon

      Dalykas

   Pagal SESV 270 straipsnį pateiktas prašymas panaikinti, pirma, 2015 m. balandžio 17 d. Komisijos sprendimą atsisakyti peržiūrėti ieškovės pareigų grupės lygį, prie kurio ji buvo priskirta ją perkeliant, ir antra, 2015 m. lapkričio 9 d. Komisijos sprendimą atmesti jos skundą, pateiktą 2015 m. liepos 17 d.

      Rezoliucinė dalis

               1.

               Atmesti ieškinį kaip nepriimtiną.

               2.

               Monique Vankerckhoven-Kahmann padengia savo ir Europos Komisijos patirtas bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 145, 2016 4 25 (byla iš pradžių užregistruota Europos Sąjungos tarnautojų teisme numeriu F-11/15 ir perduota Europos Sąjungos Bendrajam Teismui 2016 m. rugsėjo 1 d.).


title: Byla C-69/08: 2009 m. liepos 16 d. Teisingumo Teismo (antroji kolegija) sprendimas byloje (Tribunale di Napoli — Sezione Lavoro (Italija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) r prieš ins (Socialinė politika — Darbuotojų apsauga — Darbdavio nemokumas — Direktyva 80/987/EEB — Pareiga apmokėti visus nepatenkintus reikalavimus, neviršijant iš anksto nustatytos aukščiausios ribos — Darbuotojo reikalavimų garantijų institucijai pobūdis — Senaties terminas)

text:
               12.9.2009

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 220/9

         2009 m. liepos 16 d. Teisingumo Teismo (antroji kolegija) sprendimas byloje (Tribunale di Napoli — Sezione Lavoro (Italija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) r prieš ins
   (Byla C-69/08) (1)

   (Socialinė politika - Darbuotojų apsauga - Darbdavio nemokumas - Direktyva 80/987/EEB - Pareiga apmokėti visus nepatenkintus reikalavimus, neviršijant iš anksto nustatytos aukščiausios ribos - Darbuotojo reikalavimų garantijų institucijai pobūdis - Senaties terminas)
   2009/C 220/13
   Proceso kalba: italų

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

   Tribunale di Napoli — Sezione Lavoro

      Šalys pagrindinėje byloje

      Ieškovė: Raffaello Visciano

      Atsakovė: Istituto nazionale della previdenza sociale (INPS)

      Dalykas

   Prašymas priimti prejudicinį sprendimą — Tribunale di Napoli Sezione Lavoro — 1980 m. spalio 20 d. Tarybos direktyvos 80/987/EEB dėl valstybių narių įstatymų, susijusių su darbuotojų apsauga jų darbdaviui tapus nemokiam, suderinimo(OL L 283, p. 23; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 5 sk., 1 t., p. 217) 3 ir 4 straipsnių išaiškinimas — Išeitinė išmoka, atitinkanti trijų paskutinių iki darbo sutarties nutraukimo mėnesių darbo užmokesčius, neviršijant iš anksto nustatytos ribos — Darbdavio išmokėtų avansų atėmimas iš išmokos — Nacionalinės teisės aktai, leidžiantys tą pačią išmoką kvalifikuoti skirtingai, atsižvelgiant į jų turinį ir leidžiantys pakeisti kreipimosi į teismą senaties terminą

      Rezoliucinė dalis

               1.

               1980 m. spalio 20 d. Tarybos Direktyvos 80/987/EEB dėl valstybių narių įstatymų, susijusių su darbuotojų apsauga jų darbdaviui tapus nemokiam, suderinimo 3 ir 4 straipsniai nedraudžia nacionalinės teisės aktų, kurie neapmokėtus darbuotojų reikalavimus, išmokamus garantijų institucijos, leidžia kvalifikuoti kaip „socialinio draudimo išmokas“.

               2.

               Direktyva 80/987 nedraudžia nacionalinės teisės aktų, kuriuose pirminis, su darbo užmokesčiu susijęs darbuotojo reikalavimas naudojamas tik kaip palyginimo priemonė nustatant per garantijų fondą užtikrintinos išmokos dydį.

               3.

               Direktyva 80/987 nedraudžia taikyti vienų metų senaties termino darbuotojo prašymui, kad garantijų fondas patenkintų neapmokėtus su darbo užmokesčiu susijusius reikalavimus (lygiavertiškumo principas). Vis dėlto nacionalinis teismas turi patikrinti, ar jo taikymas nėra toks, kad naudojimasis Bendrijos teisėje nustatytomis teisėmis yra praktiškai neįmanomas arba pernelyg sudėtingas (veiksmingumo principas).

      (1)  OL C 107, 2008 4 26.


title: 2004 m. lapkričio 18 d. Teisingumo Teismo sprendimas (pirmoji kolegija), Sujungtose bylose C-10/02 ir C-11/02 (dėl Tribunale amministrativo regionale per la Puglia prašymo priimti prejudicinį sprendimą): Anna Fascicolo ir kt., Enzo De Benedictis ir kt. prieš Regione Puglia ir kt. (C-10/02) ir Grazia Berardi ir kt., Lucia Vaira ir kt. prieš Azienda Unita Sanitaria Locale BA/4 ir kt. (C-11/02) (Laisvas gydytojų judėjimas — Direktyvos 86/457/EEB ir 93/16/EEB — Diplomų, pažymėjimų ir kitų kvalifikaciją patvirtinančių dokumentų pripažinimas — Valstybių narių pareiga nustatyti, kad verstis bendrosios medicinos gydytojo praktika pagal jų nacionalinės socialinės apsaugos sistemą galima tik turint specifinį diplomą — Įgytos teisės — Iki 1995 m. sausio 1 d. įgytą teisę verstis bendrosios medicinos gydytojo praktika patvirtinančio dokumento lygiavertiškumas specifinių studijų diplomui — Bendrosios medicinos gydytojų sąrašo sudarymas pagal turimus dokumentus suteikiant regione laisvas darbo vietas)

text:
               8.1.2005

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 6/1

      TEISINGUMO TEISMO SPRENDIMAS

   (pirmoji kolegija)
   2004 m. lapkričio 18 d.
   Sujungtose bylose C-10/02 ir C-11/02 (dėl Tribunale amministrativo regionale per la Puglia prašymo priimti prejudicinį sprendimą): Anna Fascicolo ir kt., Enzo De Benedictis ir kt. prieš Regione Puglia ir kt. (C-10/02) ir Grazia Berardi ir kt., Lucia Vaira ir kt. prieš Azienda Unita Sanitaria Locale BA/4 ir kt. (C-11/02) (1)

   (Laisvas gydytojų judėjimas - Direktyvos 86/457/EEB ir 93/16/EEB - Diplomų, pažymėjimų ir kitų kvalifikaciją patvirtinančių dokumentų pripažinimas - Valstybių narių pareiga nustatyti, kad verstis bendrosios medicinos gydytojo praktika pagal jų nacionalinės socialinės apsaugos sistemą galima tik turint specifinį diplomą - Įgytos teisės - Iki 1995 m. sausio 1 d. įgytą teisę verstis bendrosios medicinos gydytojo praktika patvirtinančio dokumento lygiavertiškumas specifinių studijų diplomui - Bendrosios medicinos gydytojų sąrašo sudarymas pagal turimus dokumentus suteikiant regione laisvas darbo vietas)
   (2005/C 6/01)
   Proceso kalba: italų
   Sujungtose bylose C-10/02 ir C-11/02 dėl Tribunale amministrativo regionale per la Puglia (Italija) 2001 m. spalio 10 d. sprendimais, kuriuos Teisingumo Teismas gavo 2002 m. sausio 15 d., pagal EB sutarties 234 straipsnį pateiktų prašymų priimti prejudicinį sprendimą bylose Anna Fascicolo ir kt., Enzo De Benedictis ir kt. prieš Regione Puglia, Maria Paciolla, Assessorato alla Sanità e Servizi Sociali della Regione Puglia, Coordinatore del Settore Sanità, Azienda Unità Sanitaria Locale BR/1, Felicia Galietti ir kt., Azienda Unità Sanitaria Locale BA/4, Madia Evangelina Magrì, Azienda Unità Sanitaria Locale BA/1,Azienda Unità Sanitaria Locale BA/3 (C-10/02), ir Grazia Berardi ir kt., Lucia Vaira ir kt. prieš Azienda Unità Sanitaria Locale BA/4, Angelo Michele Cea, Scipione De Mola, Francesco d'Argento, Azienda Unità Sanitaria Locale FG/2, Antonella Battista ir kt., Nicola Brunetti kt., Azienda Unità Sanitaria Locale BA/3, Azienda Unità Sanitaria Locale FG/3, Erasmo Fiorentino (C-11/02) Teisingumo Teismas (pirmoji kolegija), susidedantis iš kolegijos pirmininko P. Jann, teisėjų R. Silva de Lapuerta, K. Lenaerts, S.von Bahr ir K. Schiemann (pranešėjas), generalinė advokatė: J. Kokott, sekretorė: vyriausioji administratorė M. Múgica Arzamendi, 2004 m. lapkričio 18 d. priėmė sprendimą, kurio rezoliucinėje dalyje nurodyta:

               1)

               1993 m. balandžio 5 d. Tarybos direktyvos 93/16 skirtos padėti laisvam gydytojų judėjimui ir jų diplomų, pažymėjimų ir kitų oficialią kvalifikaciją patvirtinančių dokumentų abipusiam pripažinimui 36 straipsnio 2 dalis galimybės užimti bendrosios medicinos praktikos gydytojo pareigas atžvilgiu valstybių narių neįpareigoja iki 1995 m. sausio 1 d. įgytą teisę verstis bendrosios medicinos praktika pagal nacionalinę socialinės apsaugos sistemą pripažinti lygiaverte specifinių bendrosios medicinos studijų pažymėjimo gavimui.

               2)

               Direktyvos 93/16 straipsnio 36 straipsnio 2 daliai neprieštarauja tai, jog gydytojams, kurie tuo pat metu yra bendrosios medicinos studijų pažymėjimo turėtojai ir iki 1994 m. gruodžio 31 d. yra įgiję teisę verstis bendrosios medicinos praktika pagal nacionalinę socialinės apsaugos sistemą valstybės narės taikytų:

                           —

                           didesnio skaičiaus darbo vietų rezervą nei tas, kuris taikomas tik minėtą pažymėjimą ar teisę turintiems gydytojams, jiems suteikiant galimybę tuo pat metu pretenduoti į šių dviejų kategorijų rezervuotas darbo vietas;

                           —

                           dar palankesnes sąlygas jiems suteikiant papildomus balus už minėtą pažymėjimą, kai jie pretenduoja į darbo vietas, skirtas gydytojams, įgijusiems teisę verstis praktika iki 1994 m. gruodžio 31 d..

      (1)  OL C 68, 2002 3 16.


title: Byla T-366/15 P: 2015 m. liepos 9 d. Viara Todorova Androva pateiktas apeliacinis skundas dėl 2015 m. balandžio 29 d. Tarnautojų teismo sprendimo byloje F-78/12 Todorova Androva/Taryba

text:
               12.10.2015

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 337/16

         2015 m. liepos 9 d. Viara Todorova Androva pateiktas apeliacinis skundas dėl 2015 m. balandžio 29 d. Tarnautojų teismo sprendimo byloje F-78/12 Todorova Androva/Taryba

   (Byla T-366/15 P)
   (2015/C 337/19)
   Proceso kalba: prancūzų

      Šalys

      Apeliantė: Viara Todorova Androva (Sint Genesius Rodė, Belgija), atstovaujama advokato M. Velardo

      Kitos proceso šalys: Europos Sąjungos Taryba, Europos Komisija ir Europos Sąjungos Audito Rūmai

      Reikalavimai

   Apeliantė Bendrojo Teismo prašo:

               —

               panaikinti 2015 m. balandžio 29 d. sprendimą byloje F-78/12 ir priimti naują sprendimą,

               —

               nepatenkinus pirmojo reikalavimo, grąžinti bylą nagrinėti Tarnautojų teismui,

               —

               priteisti iš Tarybos bylinėjimosi išlaidas.

      Apeliacinio skundo pagrindai ir pagrindiniai argumentai

   Grįsdama apeliacinį skundą apeliantė remiasi keturiais pagrindais.

               1.

               Pirmasis apeliacinio skundo pagrindas grindžiamas Tarnautojų teismo padaryta teisės klaida, kai šis pripažino, jog pagal Europos Sąjungos pareigūnų tarnybos nuostatų 45 straipsnį neleidžiama įtraukiant į pareigūnų, kurių pareigos paaukštinamos, sąrašą, atsižvelgti į laikinojo tarnautojo darbo stažą.

               2.

               Antrasis apeliacinio skundo pagrindas grindžiamas Tarnautojų teismo padaryta teisės klaida, kai jis nusprendė, kad nagrinėtai bylai taikoma ne 2011 m. rugsėjo 8 d. Sprendime Rosado Santana (C-177/10, Rink., EU:C:2011:557), o 2013 m. kovo 7 d. Nutartyje Rivas Montes (C-178/12, EU:C:2013:150) įtvirtinta teismo praktika.

               3.

               Trečiasis apeliacinio skundo pagrindas grindžiamas Tarnautojų teismo padaryta teisės klaida, kai jis nusprendė, jog vienodo požiūrio principo pažeidimu grindžiamas ieškinio pagrindas nepriimtinas, nes nenurodytos vietoj ieškovės paaukštintų kandidatų pavardės.

               4.

               Ketvirtasis apeliacinio skundo pagrindas grindžiamas Tarnautojų teismo padaryta teisės klaida, kai jis nusprendė, kad pareigos padėti pažeidimu grindžiamas ieškinio pagrindas nepriimtinas, nes nesilaikyta skundo ir ieškinio atitikties taisyklės.


title: 2005 m. gruodžio 15 d.  Teisingumo Teismo sprendimas (penktoji kolegija), Byloje C-252/04 Europos Bendrijų Komisija prieš Graikijos Respubliką (Valstybės įsipareigojimų neįvykdymas — Direktyva 2002/22/EB — Elektroninių ryšių tinklai ir paslaugos — Universaliosios paslaugos — Neperkėlimas per nustatytą terminą)

text:
               25.2.2006

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 48/7

      TEISINGUMO TEISMO SPRENDIMAS

   (penktoji kolegija)
   2005 m. gruodžio 15 d.
   Byloje C-252/04 Europos Bendrijų Komisija prieš Graikijos Respubliką (1)

   (Valstybės įsipareigojimų neįvykdymas - Direktyva 2002/22/EB - Elektroninių ryšių tinklai ir paslaugos - Universaliosios paslaugos - Neperkėlimas per nustatytą terminą)
   (2006/C 48/13)
   Proceso kalba: graikų
   Byloje C-252/04 dėl 2004 m. birželio 14 d. pagal EB 226 straipsnį pareikšto ieškinio dėl įsipareigojimų neįvykdymo, Europos Bendrijų Komisija, atstovaujama G. Zavvos ir M. Shotter, prieš Graikijos Respubliką, atstovaujamą N. Dafniou, Teisingumo Teismas (penktoji kolegija), kurį sudaro kolegijos pirmininkas J. Makarczyk ir teisėjai R. Silva de Lapuerta ir P. Kūris (pranešėjas); generalinis advokatas A. Tizzano, sekretorius R. Grass, 2005 m. gruodžio 15 d. priėmė sprendimą, kurio rezoliucinėje dalyje nurodyta:

               1.

               Nepriimdama 2002 m. kovo 7 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvą 2002/22/EB dėl universaliųjų paslaugų ir paslaugų gavėjų teisių, susijusių su elektroninių ryšių tinklais ir paslaugomis (Universaliųjų paslaugų direktyva) įgyvendinančių įstatymų ar kitų teisės aktų, Graikijos Respublika neįvykdė savo įsipareigojimų pagal šią direktyvą.

               2.

               Priteisti iš Graikijos Respublikos bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 201, 2004 8 7.


title: Byla C-445/15: 2015 m. rugpjūčio 17 d. High Court of Justice, Queen's Bench Division (Administrative Court) (Jungtinė Karalystė) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Nutricia Limited/Secretary of State for Health

text:
               26.10.2015

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 354/25

         2015 m. rugpjūčio 17 d.High Court of Justice, Queen's Bench Division (Administrative Court) (Jungtinė Karalystė) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Nutricia Limited/Secretary of State for Health

   (Byla C-445/15)
   (2015/C 354/27)
   Proceso kalba: anglų

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      High Court of Justice, Queen's Bench Division (Administrative Court)

      Šalys pagrindinėje byloje

      Ieškovė: Nutricia Limited

      Atsakovė: Secretary of State for Health

      Prejudiciniai klausimai

               1.

               Kad produktas būtų laikomas specialiosios medicininės paskirties dietiniu maisto produktu, kaip apibrėžta Komisijos direktyvos 1999/21/EB dėl specialios medicininės paskirties dietinių maisto produktų (1) 1 straipsnio 2 dalies b punkte:

                           a.

                           Ar objektyviai turi būti taip, kad:

                                       i)

                                       visi pacientai, kurie serga tam tikra liga, turi sutrikimą ar kenčia dėl kitokios medicininės būklės, kai mitybai reguliuoti rinkai teikiamas šis produktas (toliau – nurodyta būklė), arba

                                       ii)

                                       tokių pacientų pogrupis
                                       turėtų ribotą, susilpnėjusią arba sutrikusią galimybę įsisavinti, virškinti, absorbuoti, metabolizuoti arba šalinti įprastus maisto produktus arba tam tikras juose esančias maistingąsias medžiagas arba metabolitus arba kad jiems medikai keltų kitokių mitybos reikalavimų dėl nurodytos būklės? Arba

                           b.

                           Antraip, ar pakaktų gamintojo ketinimo, kad produkto naudojimui turi būti keliami „medikų reikalavimai“, kaip apibrėžta 1 straipsnio 2 dalies b punkte, t. y. kad: i) gamintojo ketinimu produktas turėtų būti naudojamas tik prižiūrint medikams, t. y. gydytojams praktikams, gydantiems nurodytos būklės pacientus, ir ii) atsakingas prižiūrintysis gydytojas praktikas galėtų priimti tinkamą klinikinį sprendimą dėl kiekvieno paciento, kad vartojant tokį produktą būtų tinkamai reguliuojama kai kurių nurodytos būklės pacientų mityba, nes gydytojas praktikas pagrįstai mano, jog tokiam pacientui dėl nurodytos būklės keliami konkretūs mitybos reikalavimai?

                           c.

                           Jeigu į pirmojo klausimo a punkto ii papunktį būtų atsakyta teigiamai, i) kokia nurodytos būklės pacientų dalis turi turėti atitinkamą ribotą, susilpnėjusią arba sutrikusią galimybę arba kokiai nurodytos būklės pacientų daliai medikai turi kelti kitokių mitybos reikalavimų, arba minimalios dalies nėra, ir ii) ar būtina, kad būtų galima nustatyti tą pacientų pogrupį iš anksto, kai produktas teikiamas rinkai?

                           d.

                           Jeigu į pirmojo klausimo b punktą būtų atsakyta teigiamai, kokie yra „konkretūs mitybos reikalavimai“, kurie vartojant produktą turi būti saugiai, naudingai ir veiksmingai patenkinti, kaip apibrėžta 3 straipsnyje?

               2.

               Aiškinant formuluotę „kurių neįmanoma patenkinti tik keičiant įprastą racioną, vartojant specialios paskirties maisto produktus arba taikant abu šiuos metodus kartu“ 1 straipsnio 2 dalies b punkte, kaip reikėtų vertinti galimybę keisti racioną? Pirmiausia:

                           a.

                           Ar vertinant reikėtų atsižvelgti į raciono keitimo saugą ir praktinę naudą? Jeigu taip, kaip reikia į jas atsižvelgti?

                           b.

                           Ar tokią galimybę keisti įprastą racioną (ir prireikus saugos ir praktinės naudos vertinimą) reikėtų vertinti:

                                       i)

                                       bendrai ir iš anksto, vertinant: i) tipišką asmenį, kurio racionas tipiškas ir kurio galimybė keisti tą racioną tipiška; arba ii) tipišką nurodytos būklės pacientą, kurio racionas tipiškas tokiam pacientui ir kurio galimybė keisti racioną tipiška tokiam pacientui, arba iii) kokį nors kitą nustatytą paciento savybių rinkinį?

                                       ii)

                                       individualiai, remiantis prižiūrinčiojo gydytojo praktiko klinikiniu sprendimu, t. y. kad pakanka pagrįsto gamintojo ketinimo gaminti kliniškai naudingą produktą, nes prižiūrintysis gydytojas praktikas gali priimti sprendimą remdamasis pagrįstais su konkrečiu pacientu susijusiais pagrindais (pavyzdžiui, su konkrečiu pacientu susijusiais saugos ar praktinės naudos pagrindais), kad specialios medicininės paskirties maisto produktas klinikiniu požiūriu gali būti tinkamesnis nei kiti raciono keitimo metodai kai kuriems nurodytos būklės pacientams? Arba

                                       iii)

                                       kitaip, ir jeigu taip, kaip?

                           c.

                           Ar į „įprasto raciono keitimą“ įeina „maisto papildų“, kaip apibrėžta Direktyvoje 2002/46/EB dėl valstybių narių įstatymų, susijusių su maisto papildais, suderinimo, arba „papildytų maisto produktų“, kuriems taikomas Reglamentas (EB) Nr. 1925/2006 dėl maisto produktų papildymo vitaminais ir mineralais bei tam tikromis kitomis medžiagomis, vartojimas?

                           d.

                           Jeigu pacientai, kurie serga tam tikra liga, turi sutrikimą ar kenčia dėl kitokios medicininės būklės, pamiršta valgyti įprastą maistą, jeigu jiems neprimenama, ar produktu siekiama užtikrinti, kad tokie pacientai vartotų į įprastą racioną įeinančias maistingąsias medžiagas, kurios būtų medicininės paskirties dietinis maisto produktas, kaip apibrėžta Komisijos direktyvoje 1999/21/EB dėl specialios medicininės paskirties dietinių maisto produktų?

      (1)  OL L 91, p. 29; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 13 sk., 23 t., p. 273.


title: Byla T-363/09: 2009 m. rugsėjo 17 d. pareikštas ieškinys byloje Longevity Health Products prieš VRDT — Gruppo Lepetit (RESVEROL)

text:
               7.11.2009

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 267/80

         2009 m. rugsėjo 17 d. pareikštas ieškinys byloje Longevity Health Products prieš VRDT — Gruppo Lepetit (RESVEROL)

   (Byla T-363/09)
   2009/C 267/143
   Kalba, kuria surašytas ieškinys: anglų

      Šalys

      Ieškovė: Longevity Health Products, Inc. (Nasau, Bahamos), atstovaujama advokato J. Korab

      Atsakovė: Vidaus rinkos derinimo tarnyba (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui)

      Kita procedūros Apeliacinėje taryboje šalis: Gruppo Lepetit SpA (Lainatė, Italija)

      Ieškovės reikalavimai

               —

               Patenkinti ieškinį.

               —

               Panaikinti 2009 m. liepos 9 d. Vidaus rinkos derinimo tarnybos (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui) antrosios apeliacinės tarybos sprendimą (byla R 1204/2008-2) ir atmesti kitos procedūros Apeliacinėje taryboje šalies pateiktą prašymą pripažinti Bendrijos prekių ženklo Nr. 5 244 512 registraciją negaliojančia.

               —

               Priteisti iš atsakovės bylinėjimosi išlaidas.

      Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

      Bendrijos prekių ženklo paraišką pateikęs asmuo: ieškovė.

      Prašomas įregistruoti Bendrijos prekių ženklas: žodinis prekių ženklas RESVEROL 3, 5 ir 35 klasių prekėms ir paslaugoms.

      Prekių ženklo ar žymens, kuriuo grindžiamas protestas, savininkas: kita procedūros Apeliacinėje taryboje šalis.

      Prekių ženklas ar žymuo, kuriuo grindžiamas protestas: nacionaliniai įregistruoti prekių ženklai LESTEROL 5 klasės prekėms.

      Protestų skyriaus sprendimas: patenkinti protestą.

      Apeliacinės tarybos sprendimas: atmesti apeliaciją.

      Ieškinio pagrindai: Tarybos reglamento (EB) Nr. 207/2009 8 straipsnio 1 dalies b punkto pažeidimas, nes Apeliacinė taryba klaidingai nusprendė, kad yra galimybė supainioti nagrinėjamus prekių ženklus.


title: Byla C-110/07 P 2007 m. vasario 27 d. Fédération nationale des syndicats d'exploitants agricoles (FNSEA), Fédération nationale bovine (FNB), Fédération nationale des produceurs de lait (FNPL) ir Jaunes agriculteurs (JA) pateiktas apeliacinis skundas dėl 2006 m. gruodžio 13 d. Pirmosios instancijos teismo (pirmoji kolegija) priimto sprendimo sujungtose bylose T-217/03 ir T-245/03 FNCBV ir kt. prieš Komisiją

text:
               28.4.2007

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 95/28

         2007 m. vasario 27 d.Fédération nationale des syndicats d'exploitants agricoles (FNSEA), Fédération nationale bovine (FNB), Fédération nationale des produceurs de lait (FNPL) ir Jaunes agriculteurs (JA) pateiktas apeliacinis skundas dėl 2006 m. gruodžio 13 d. Pirmosios instancijos teismo (pirmoji kolegija) priimto sprendimo sujungtose bylose T-217/03 ir T-245/03 FNCBV ir kt. prieš Komisiją

   (Byla C-110/07 P)
   (2007/C 95/51)
   Proceso kalba: prancūzų
   Šalys

      Apeliantės: Fédération nationale des syndicats d'exploitants agricoles (FNSEA), Fédération nationale bovine (FNB), Fédération nationale des produceurs de lait (FNPL) ir Jaunes agriculteurs (JA), atstovaujamos advokatų V. Ledoux ir B. Néouze

      Kitos proceso šalys: Fédération nationale de la coopération bétail et viande (FNCBV), Europos Bendrijų Komisija, Prancūzijos Respublika
   Apeliančių reikalavimai

               —

               panaikinti 2006 m. gruodžio 13 d. Pirmosios instancijos teismo sprendimą;

               —

               neskirti baudų apeliantėmis esančioms federacijoms;

               —

               nepatenkinus šių reikalavimų, sumažinti šias baudas;

               —

               priteisti iš Komisijos bylinėjimosi išlaidas, susijusias su laikinųjų apsaugos priemonių taikymo procedūra ir pagrindine byla Pirmosios instancijos teisme bei su procesu Teisingumo Teisme.

         Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai
   Savo apeliaciniam skundui pagrįsti apeliantės nurodo keturis pagrindus. Savo pirmu pagrindu apeliantės tvirtina, kad Pirmosios instancijos teismas iškraipė jam pateiktus įrodymus, nes jis neatsižvelgė į du esminius dokumentus, įrodančius, jog 2001 m. spalio 24 d. susitarimas nebuvo pratęstas po tų pačių metų lapkričio 30 dienos. Savo antru pagrindu jos teigia, kad Pirmosios instancijos teismas nuspręsdamas, jog Komisija kaltinimuose nenurodydama, jog ji ketina baudas apskaičiuoti bendrai atsižvelgdama į apeliantėmis esančių federacijų narių apyvartą, nepažeidė teisės į gynybą, pažeidė Bendrijos teisę ir nusistovėjusią Teisingumo Teismo praktiką. Savo trečiu pagrindu apeliantės nurodo Reglamento 17/62 15 straipsnio 2 dalies pažeidimą, nes Pirmosios instancijos teismas priimdamas sprendimą, kad apeliantėmis esančioms federacijoms paskirtos baudos neviršija šiame straipsnyje nustatytos 10 % ribos, atsižvelgė į bendrą šių federacijų narių apyvartą, nors šiuo atžvilgiu nebuvo įvykdytos teismų praktikoje nustatytos konkrečios ir objektyvios sąlygos. Galiausiai savo ketvirtu pagrindu apeliantės tvirtina, kad pažeistas non bis in idem principas bei proporcingumo principas, nes Pirmosios instancijos teismas kiekvienai federacijai nustatė atskirą baudą, atsižvelgdamas į bendrą jų narių apyvartą. Šios šalys mano, kad šioje byloje sankcija turėjo būti taikyta tik vienai federacijai atsižvelgiant į bendrą apeliantėmis esančių federacijos narių finansinį pajėgumą.


title: Byla T-80/08: 2009 m. spalio 28 d. Pirmosios instancijos teismo sprendimas byloje CureVac prieš VRDT — Qiagen (RNAiFect) (Bendrijos prekių ženklas — Protesto procedūra — Žodinio Bendrijos prekių ženklo RNAiFect paraiška — Ankstesnis žodinis Bendrijos prekių ženklas RNActive — Santykinis atmetimo pagrindas — Galimybės supainioti nebuvimas — Reglamento (EB) Nr. 40/94 8 straipsnio 1 dalies b punktas (dabar — Reglamento (EB) Nr. 207/2009 8 straipsnio 1 dalies b punktas))

text:
               5.12.2009

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 297/20

         2009 m. spalio 28 d. Pirmosios instancijos teismo sprendimas byloje CureVac prieš VRDT — Qiagen (RNAiFect)

   (Byla T-80/08) (1)

   (Bendrijos prekių ženklas - Protesto procedūra - Žodinio Bendrijos prekių ženklo „RNAiFect“ paraiška - Ankstesnis žodinis Bendrijos prekių ženklas „RNActive“ - Santykinis atmetimo pagrindas - Galimybės supainioti nebuvimas - Reglamento (EB) Nr. 40/94 8 straipsnio 1 dalies b punktas (dabar - Reglamento (EB) Nr. 207/2009 8 straipsnio 1 dalies b punktas))
   2009/C 297/28
   Proceso kalba: vokiečių

      Šalys

      Ieškovė: CureVac GmbH (Tiubingenas, Vokietija), atstovaujama advokato F. Graf von Stosch

      Atsakovė: Vidaus rinkos derinimo tarnyba (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui), atstovaujama M. Kicia ir S. Schäffner

      Kita procedūros VRDT Apeliacinėje taryboje šalis, įstojusi į bylą Pirmosios instancijos teisme: Qiagen GmbH (Hildenas, Vokietija), iš pradžių atstovaujama advokato E. Krings, vėliau — advokatų V. von Bomhard, A. Renck ir T. Dolde

      Dalykas

   Ieškinys, pareikštas dėl 2007 m. gruodžio 11 d. VRDT pirmosios apeliacinės tarybos sprendimo (byla R 1219/2006-1), susijusio su protesto procedūra tarp CureVac GmbH ir Qiagen GmbH.

      Rezoliucinė dalis

               1.

               Atmesti ieškinį.

               2.

               Priteisti iš CureVac GmbH bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 107, 2008 4 26.


title: Byla T-535/13: 2013 m. spalio 7 d. pareikštas ieškinys byloje Vakoma prieš VRDT — VACOM (VAKOMA)

text:
               14.12.2013

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 367/32

         2013 m. spalio 7 d. pareikštas ieškinys byloje Vakoma prieš VRDT — VACOM (VAKOMA)

   (Byla T-535/13)
   2013/C 367/57
   Kalba, kuria surašytas ieškinys: vokiečių

      Šalys

      Ieškovė: Vakoma GmbH (Magdeburgas, Vokietija), atstovaujama advokato P. Kazzer

      Atsakovė: Vidaus rinkos derinimo tarnyba (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui)

      Kita procedūros Apeliacinėje taryboje šalis: VACOM Vakuum Komponenten & Messtechnik GmbH (Jena, Vokietija)

      Reikalavimai

   Ieškovė prašo:

               —

               panaikinus 2013 m. rugpjūčio 6 d. įteiktą 2013 m. rugpjūčio 1 d. atsakovės Pirmosios apeliacinės tarybos sprendimą (byla R 0908/201-1) ir 2012 m. kovo 12 d. atsakovės Protestų skyriaus sprendimą, atmesti protestą Nr. B1 833 915 kaip nepagrįstą,

               —

               priteisti iš atsakovės bylinėjimosi išlaidas.

      Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

      Bendrijos prekių ženklo paraišką pateikęs asmuo: ieškovė.

      Prašomas įregistruoti Bendrijos prekių ženklas: vaizdinis prekių ženklas VAKOMA 7, 40 ir 42 klasių prekėms ir paslaugoms — Bendrijos prekių ženklo paraiška Nr. 9 437 963.
   Prekių ženklo ar žymens, kuriuo remtasi per protesto procedūrą, savininkė: VACOM Vakuum Komponenten & Messtechnik GmbH.

      Prekių ženklas ar žymuo, kuriuo remtasi per protesto procedūrą: žodinis Bendrijos prekių ženklas VACOM 7, 9 ir 42 klasių prekėms.

      Protestų skyriaus sprendimas: patenkinti protestą.

      Apeliacinės tarybos sprendimas: atmesti apeliaciją.

      Ieškinio pagrindai: Reglamento (EB) Nr. 207/2009 8 straipsnio 1 dalies b punkto pažeidimas.


title: Byla T-243/06 2006 m. rugsėjo 4 d. pareikštas ieškinys byloje Promat prieš VRDT — Puertas Proma (PROMAT)

text:
               16.12.2006

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 310/18

         2006 m. rugsėjo 4 d. pareikštas ieškinys byloje Promat prieš VRDT — Puertas Proma (PROMAT)

   (Byla T-243/06)
   (2006/C 310/37)
   Kalba, kuria surašytas ieškinys: vokiečių
   Šalys

      Ieškovė: Promat GmbH (Ratingen, Vokietija), atstovaujama J. Krenzel

      Atsakovė: Vidaus rinkos derinimo tarnyba (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui)
   Kita procedūros Apeliacinėje taryboje šalis: Puertas Proma, S. A. L.
   Ieškovės reikalavimai

               —

               Pakeisti 2006 m. gegužės 4 d. atsakovės sprendimą (bylos Nr. R 1059/2005-1) taip, kad būtų visiškai patenkinama apeliacija;

               —

               Priteisti iš atsakovės bylinėjimosi išlaidas.

         Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

      Bendrijos prekių ženklo paraišką pateikęs asmuo: ieškovė

      Prašomas įregistruoti Bendrijos prekių ženklas: vaizdinis prekių ženklas „PROMAT“ 1, 3, 6-12, 14, 16-17, 20-22, 25 ir 37 klasių prekėms ir paslaugoms (paraiška Nr. 932 202).
   Ženklo ar žymens, kuriuo remiamasi protesto procedūroje, savininkė: Puertas Proma, S. A. L.

      Ženklas ar žymuo, kuriuo remiamasi protesto procedūroje: pirmiausia vaizdinis prekių ženklas „PROMA“ 6, 20 ir 39 klasių prekėms ir paslaugoms (Bendrijos prekių ženklas Nr. 239 384), kuriuo remiantis pateiktas protestas dėl paraiškos 6 ir 20 klasėms.

      Protestų skyriaus sprendimas: iš dalies patenkinti protestą.

      Apeliacinės tarybos sprendimas: iš dalies atmesti apeliaciją.

      Ieškinio pagrindai: Reglamento (EB) Nr. 40/94 (1) 8 straipsnio 1 dalies a ir b punktų pažeidimas, nes lyginami žymenys ir lyginamos prekės nėra panašūs. Todėl lyginamų prekių ženklų supainioti negalima.

      (1)  1993 m. gruodžio 20 d. Tarybos reglamentas (EB) Nr. 40/94 dėl Bendrijos prekių ženklo (OL L11, 1994, p. 1).


title: Byla T-209/08 2008 m. birželio 4 d. pareikštas ieškinys byloje Stichting Administratiekantoor Portielje prieš Komisiją

text:
               2.8.2008

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 197/30

         2008 m. birželio 4 d. pareikštas ieškinys byloje Stichting Administratiekantoor Portielje prieš Komisiją

   (Byla T-209/08)
   (2008/C 197/52)
   Proceso kalba: olandų
   Šalys

      Ieškovas: Stichting Administratiekantoor Portielje (Roterdamas, Nyderlandai), atstovaujamas advokato D. Van Hove

      Atsakovė: Europos Bendrijų Komisija
   Ieškovo reikalavimai

               —

               Panaikinti 2008 m. kovo 11 d. Komisijos sprendimą C(2008) 926, galutinis, dėl procedūros pagal EB sutarties 81 straipsnį (byla COMP/38.543 — Tarptautinio perkraustymo paslaugos), apie kurį atsakovui buvo pranešta 2008 m. kovo 25 d., tiek, kiek jis skirtas ieškovui.

               —

               Nepatenkinus šio reikalavimo, remiantis ketvirtuoju ir (arba) penktuoju ieškinio pagrindu, panaikinti sprendimo 2 straipsnio e dalį tiek, kiek ji skirta ieškovui, ir atitinkamai sumažinti 2 straipsnyje nustatytą baudą, tiek, kiek ji paskirta ieškovui.

               —

               Priteisti iš Komisijos bylinėjimosi išlaidas.

         Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai
   Pateikdamas pirmąjį ieškinio pagrindą, ieškovas tvirtina, kad sprendimas pažeidžia EB 81 straipsnį ir Reglamento Nr. 1/2003 (1) 23 straipsnio 2 dalį, nes Komisija pagal teisės aktus neįrodė, kas ieškovas yra įmonė šio straipsnio prasme.
   Antruoju ieškinio pagrindu ieškovas nurodo, kad sprendimas pažeidžia EB 81 straipsnio 1 dalį ir Reglamento Nr. 1/2003 23 straipsnio 2 dalį, nes Komisija, atsižvelgdama į faktines bylos aplinkybes, Gosselin veiksmus neteisingai priskyrė ieškovui.
   Pateikdamas trečiąjį ieškinio pagrindą, ieškovas tvirtina, kad sprendimas pažeidžia EB 81 straipsnį. Nurodydamas pirmą kaltinimą, jis priekaištauja, kad Komisija pagal teisės aktus neįrodė, jog veiksmai, kurie gali būti priskiriami Gosselin, turi būti laikomi reikšmingu konkurencijos ribojimu EB 81 straipsnio prasme. Antru kaltinimu ieškovas priekaištauja, kad Komisija pagal teisės aktus neįrodė, kad susitarimas, kurio šalimi buvo Gosselin, galėjo reikšmingai paveikti valstybių narių tarpusavio prekybą.
   Ketvirtuoju ieškinio pagrindu ieškovas tvirtina, kad sprendimas pažeidžia Reglamento Nr. 1/2003 (2) 23 straipsnį, reglamento Nr. 17 (3) 15 straipsnio 2 dalį ir Baudų apskaičiavimo gaires (4). Šių teisės aktų buvo nesilaikyta nustatant sunkų pažeidimą, nustatant apyvartą, reikalingą apskaičiuojant Gosselin paskirtos bausmės pagrindinę sumą, ir galiausiai atsisakant atsižvelgti į lengvinančias aplinkybes Gosselin naudai apskaičiuojant baudą.
   Galiausiai penktuoju ieškinio pagrindu tvirtinama, kad buvo pažeistas vienodo vertinimo principas, ypač nustatant pažeidimo sunkumo pobūdį ir apyvartą, į kurią buvo atsižvelgta apskaičiuojant baudą.

      (1)  2002 m. gruodžio 16 d. Tarybos reglamentas (EB) Nr. 1/2003 dėl konkurencijos taisyklių, nustatytų Sutarties 81 ir 82 straipsniuose (OL L 1, p. 1).

      (2)  Nurodytas pirmoje išnašoje.

      (3)  EEB Taryba: Reglamentas Nr. 17 Pirmasis reglamentas, įgyvendinantis Sutarties 85 ir 86 straipsnius (OL 13, 1962, p. 204).

      (4)  Pagal Reglamento Nr. 1/2003 23 straipsnio 2 dalies a punktą skirtų baudų apskaičiavimo gairės (OL C 210, 2006, p. 2).


title: Byla T-166/04 2007 m. sausio 31 d. Pirmosios instancijos teismo sprendimas C prieš Komisiją (Pareigūnai — Pirmosios instancijos teismo sprendimo vykdymas — Ieškinys dėl panaikinimo — Nereikalingumas priimti sprendimą — Ieškinys dėl žalos atlyginimo — Tarnybinis nusižengimas — Galimybės praradimas)

text:
               24.3.2007

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 69/17

         2007 m. sausio 31 d. Pirmosios instancijos teismo sprendimas C prieš Komisiją

   (Byla T-166/04) (1)

   (Pareigūnai - Pirmosios instancijos teismo sprendimo vykdymas - Ieškinys dėl panaikinimo - Nereikalingumas priimti sprendimą - Ieškinys dėl žalos atlyginimo - Tarnybinis nusižengimas - Galimybės praradimas)
   (2007/C 69/40)
   Proceso kalba: prancūzų
   Šalys

      Ieškovas: C (Briuselis, Belgija), atstovaujamas advokatų J. Sambon, P.-P. Van Gehuchten ir P. Reyniers

      Atsakovė: Europos Bendrijų Komisija, atstovaujama C. Bevardis-Kayser ir L. Lozano Palacios
   Bylos dalykas
   Prašymas panaikinti sprendimą dėl ieškovo prašymo vykdyti Pirmosios instancijos teismo priimtą sprendimą (konfidencialu) (2) byloje (konfidencialu) numanomo atmetimo bei prireikus 2004 m. vasario 12 d. Sprendimą atmesti jo skundą ir prašymas atlyginti tariamai patirtą turtinę ir neturtinę žalą.
   Sprendimo rezoliucinė dalis

               1.

               Nereikia priimti sprendimo dėl reikalavimų panaikinti sprendimus.

               2.

               Priteisti iš Komisijos sumokėti ieškovui C 15 000 eurų.

               3.

               Priteisti iš Komisijos bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 179, 2004 7 10.

      (2)  Įslaptinti konfidencialūs duomenys.


title: Byla C-432/14: 2015 m. spalio 1 d. Teisingumo Teismo (septintoji kolegija) sprendimas byloje (Conseil de prud'hommes de Paris (Prancūzija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) O/Bio Philippe Auguste SARL (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą — Socialinė politika — Vienodo požiūrio ir nediskriminavimo dėl amžiaus principai — Direktyva 2000/78/EB — Vienodas požiūris užimtumo ir profesinėje srityje — 2 straipsnio 1 dalis ir 2 dalies a punktas — Skirtingas požiūris dėl amžiaus — Situacijų panašumas — Išeitinės išmokos, skirtos mažų garantijų darbui kompensuoti, sumokėjimas pasibaigus terminuotai darbo sutarčiai — Neskyrimas jauniems asmenims, dirbantiems per mokyklines arba universitetines atostogas)

text:
               16.11.2015

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 381/10

         2015 m. spalio 1 d. Teisingumo Teismo (septintoji kolegija) sprendimas byloje (Conseil de prud'hommes de Paris (Prancūzija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) O/Bio Philippe Auguste SARL

   (Byla C-432/14) (1)

   ((Prašymas priimti prejudicinį sprendimą - Socialinė politika - Vienodo požiūrio ir nediskriminavimo dėl amžiaus principai - Direktyva 2000/78/EB - Vienodas požiūris užimtumo ir profesinėje srityje - 2 straipsnio 1 dalis ir 2 dalies a punktas - Skirtingas požiūris dėl amžiaus - Situacijų panašumas - Išeitinės išmokos, skirtos mažų garantijų darbui kompensuoti, sumokėjimas pasibaigus terminuotai darbo sutarčiai - Neskyrimas jauniems asmenims, dirbantiems per mokyklines arba universitetines atostogas))
   (2015/C 381/11)
   Proceso kalba: prancūzų

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Conseil de prud'hommes de Paris

      Šalys pagrindinėje byloje

      Ieškovas: O

      Atsakovė: Bio Philippe Auguste SARL

      Rezoliucinė dalis

   Nediskriminavimo dėl amžiaus principas, nustatytas Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijos 21 straipsnyje ir konkrečiau apibrėžtas 2000 m. lapkričio 27 d. Tarybos direktyvoje 2000/78/EB, nustatančioje vienodo požiūrio užimtumo ir profesinėje srityje bendruosius pagrindus, turi būti aiškinamas taip, kad juo nedraudžiama nacionalinės teisės nuostata, kaip antai nagrinėjama pagrindinėje byloje, pagal kurią išeitinė išmoka, mokama kartu su darbo užmokesčiu pasibaigus terminuotai darbo sutarčiai, kai sutartiniai darbo santykiai netęsiami pagal neterminuotą darbo sutartį, nemokėtina tuo atveju, kai sutartis sudaryta su jaunu asmeniu jo mokyklinių ar universitetinių atostogų laikotarpiui.

      (1)  OL C 431, 2014 2 1.


title: Byla C-325/11: 2011 m. birželio 28 d. Sąd Rejonowy w Koszalinie (Lenkijos Respublika) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Krystyna Alder ir Ewald Alder prieš Sabina Orłowska ir Czesław Orłowski

text:
               10.9.2011

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 269/29

         2011 m. birželio 28 d.Sąd Rejonowy w Koszalinie (Lenkijos Respublika) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Krystyna Alder ir Ewald Alder prieš Sabina Orłowska ir Czesław Orłowski

   (Byla C-325/11)
   2011/C 269/56
   Proceso kalba: lenkų

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Sąd Rejonowy w Koszalinie

      Šalys pagrindinėje byloje

      Ieškovai: Krystyna Alder ir Ewald Alder

      Atsakovai: Sabina Orłowska ir Czesław Orłowski

      Prejudiciniai klausimai

   Ar 2007 m. lapkričio 13 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (EB) Nr. 1393/2007 dėl teisminių ir neteisminių dokumentų civilinėse arba komercinėse bylose įteikimo valstybėse narėse (1) 1 straipsnio 1 dalis ir Sutarties dėl Europos sąjungos veikimo 18 straipsnis aiškintini taip, kad nuolatinę ar įprastinę gyvenamąją vietą kitoje valstybėje narėje turinčiai šaliai skirtą teismo raštą leidžiama palikti teismo byloje laikant jį įteiktu, jeigu ši šalis nepaskyrė atstovo dokumentams įteikti, gyvenančio toje valstybėje narėje, kurioje vyksta teismo procesas?

      (1)  2007 m. lapkričio 13 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (EB) Nr. 1393/2007 dėl teisminių ir neteisminių dokumentų civilinėse arba komercinėse bylose įteikimo valstybėse narėse (dokumentų įteikimas) ir panaikinantis Tarybos reglamentą (EB) Nr. 1348/2000 (OL L 324, p. 79).


title: Byla F-104/09: 2009 m. gruodžio 21 d. pareikštas ieškinys byloje Diego Canga Fano prieš Tarybą

text:
               13.2.2010

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 37/51

         2009 m. gruodžio 21 d. pareikštas ieškinys byloje Diego Canga Fano prieš Tarybą

   (Byla F-104/09)
   2010/C 37/81
   Proceso kalba: prancūzų

      Šalys

      Ieškovas: Diego Canga Fano (Briuselis, Belgija), atstovaujamas advokatų S. Rodriguez ir C. Bernard-Glanz

      Atsakovė: Taryba

      Ginčo dalykas bei aprašymas

   Atsakovės sprendimo neįtraukti ieškovo į paaukštintų į AD 13 lygį pareigūnų sąrašą vykdant 2009 m. paaukštinimo procedūrą panaikinimas

      Ieškovo reikalavimai

               —

               Panaikinti Paskyrimų tarnybos sprendimą neįtraukti ieškovo į paaukštintų į AD 13 lygį pareigūnų sąrašą vykdant 2009 m. paaukštinimo procedūrą.

               —

               Panaikinti, prireikus, Paskyrimų tarnybos sprendimą, kuriuo atmetamas ieškovo skundas.

               —

               Įpareigoti Paskyrimų tarnybą sumokėti ieškovui ex aequo et bono nustatytą 150 000 eurų sumą jo moralinei žalai atlyginti, priskaičiuojant delspinigius pagal įstatyme nurodytą tarifą nuo tos dienos, kai jie turėjo būti pradėti mokėti, ir ex aequo et bono nustatytą 50 000 eurų sumą jo profesinei žalai atlyginti, priskaičiuojant delspinigius pagal įstatyme nurodytą tarifą nuo tos dienos, kai jie turėjo būti pradėti mokėti.

               —

               priteisti iš Tarybos bylinėjimosi išlaidas.


title: Byla T-10/07 2007 m. sausio 8 d. pareikštas ieškinys byloje FVB prieš VRDT — FVD (FVB)

text:
               10.3.2007

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 56/35

         2007 m. sausio 8 d. pareikštas ieškinys byloje FVB prieš VRDT — FVD (FVB)

   (Byla T-10/07)
   (2007/C 56/67)
   Kalba, kuria surašytas ieškinys: vokiečių
   Šalys

      Ieškovė: FVB Gesellschaft für Finanz-und Versorgungsberatung mbH (Osnabriukas, Vokietija), atstovaujama advokato P. Koehler

      Atsakovė: Vidaus rinkos derinimo tarnyba (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui)
   Kita procedūros Apeliacinėje taryboje šalis: FVD Gesellschaft für Finanzplanung und Versorgemanagement Deutschland mbH
   Ieškovės reikalavimai

               —

               Pakeisti 2006 m. lapkričio 6 d. Vidaus rinkos derinimo tarnybos (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui) (VRDT) ketvirtosios apeliacinės tarybos sprendimą apeliacinėje byloje R 1343/2005-4 taip, kad juo būtų panaikintas 2005 rugsėjo 12 d. sprendimas dėl Finanz- und Versorgungsdienstgesellschaft für Finanzberatung und Versorgemanagement mbH pareikšto protesto Nr. B 549 362 dėl paraiškos Nr. 2 126 175 ir protestas būtų atmestas.

               —

               priteisti iš atsakovės bylinėjimosi išlaidas.

         Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

      Bendrijos prekių ženklo paraišką pateikęs asmuo: ieškovė

      Prašomas įregistruoti Bendrijos prekių ženklas: žodinis prekių ženklas „FVB“ 35 ir 36 klasių paslaugoms (paraiška Nr. 2126175)
   Ženklo ar žymens, kuriuo remiamasi protesto procese, savininkas: FVD Gesellschaft für Finanzplanung und Versorgemanagement Deutschland mbH

      Ženklas ar žymuo, kuriuo remiamasi protesto procese: žodinis Vokietijos prekių ženklas 36 klasės paslaugoms, kuriuo grindžiamas protestas dėl 36 klasės įregistravimo

      Protestų skyriaus sprendimas: patenkinti protestą ir iš dalies atmesti paraišką

      Apeliacinės tarybos sprendimas: atmesti apeliaciją

      Ieškinio pagrindai: ginčijamas sprendimas pažeidžia Reglamento (EB) Nr. 40/94 (1) 8 straipsnio 1 dalies b punktą, nes nėra jokios galimybės supainioti du prekių ženklus dėl kurių kilo ginčas.

      (1)  1993 m. gruodžio 20 d. Tarybos reglamentas (EB) Nr. 40/94 dėl Bendrijos prekių ženklo (OL L 11, 1994, p. 1).


title: Byla T-100/15: 2015 m. vasario 27 d. pareikštas ieškinys byloje Dextro Energy/Komisija

text:
               11.5.2015

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 155/31

         2015 m. vasario 27 d. pareikštas ieškinys byloje Dextro Energy/Komisija

   (Byla T-100/15)
   (2015/C 155/37)
   Proceso kalba: vokiečių

      Šalys

      Ieškovė: Dextro Energy GmbH & Co. KG (Krefeldas, Vokietija), atstovaujama advokatų M. Hagenmeyer ir T. Teufer

      Atsakovė: Europos Komisija

      Reikalavimai

   Ieškovė Bendrojo Teismo prašo:

               —

               panaikinti 2015 m. sausio 6 d. Komisijos reglamentą (ES) 2015/8, kuriuo atsisakoma leisti vartoti tam tikrus maisto produktų sveikumo teiginius, nesusijusius su susirgimo rizikos mažinimu ir su vaikų vystymusi ir sveikata (OL L 3, 2015 1 7, p. 6),

               —

               priteisti iš atsakovės bylinėjimosi išlaidas.

      Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

   Grįsdama ieškinį ieškovė remiasi keturiais pagrindais.
   Pirmasis ieškinio pagrindas: Reglamento Nr. 1924/2006 (1) 18 straipsnio 4 dalies pažeidimas
   Ieškovė teigia, kad nėra priežasčių, kuriomis būtų galima pagrįsti penkių teiginių neleistinumą nepaisant to, kad Europos maisto saugos tarnyba tuo klausimu pateikė penkis teigiamus mokslinius įvertinimus. Penki teiginiai nepažeidžia visuotinai pripažįstamų maistingumo ir sveikatingumo principų, jie neklaidina vartotojų ir jiems neatrodo prieštaringi, taip pat nėra dviprasmiški ar klaidinantys.
   Antrasis ieškinio pagrindas: proporcingumo nebuvimas
   Ieškovė teigia, kad paraiškų atmetimu pasireiškiantis absoliutus reklamos draudimas yra neproporcingas, atsižvelgiant į Europos maisto saugos tarnybos teigiamą nuomonę apie penkis ieškovės nurodytus teiginius apie sveikatingumą.
   Trečiasis ieškinio pagrindas: lygybės principo pažeidimas
   Ieškovė teigia, kad atsakovė neleido vartoti moksliškai neginčijamų teiginių apie sveikatingumą, nors anksčiau leido vartoti panašius teiginius.
   Ketvirtasis ieškinio pagrindas: nepakankamas motyvavimas
   Galiausiai ieškovė teigia, kad ginčijamas reglamentas yra nepakankamai motyvuotas; nematyti, kad atsakovė būtų atsižvelgusi į ieškovės ir visuomenės argumentus ar būtų šiuos argumentus pati patikrinusi.

      (1)  2006 m. gruodžio 20 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (EB) Nr. 1924/2006 dėl teiginių apie maisto produktų maistingumą ir sveikatingumą (OL L 404, 2006 12 30, p. 9).


title: Byla C-540/08: 2010 m. lapkričio 9 d. Teisingumo Teismo (didžioji kolegija) sprendimas byloje ( Oberster Gerichtshof (Austrija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Mediaprint Zeitungs- und Zeitschriftenverlag GmbH & Co. KG prieš Österreich -Zeitungsverlag GmbH (Direktyva 2005/29/EB — Nesąžininga komercinė veikla — Nacionalinės teisės nuostatos, kuriomis iš principo draudžiama komercinė veikla, prekių ar paslaugų įsigijimą siejanti su vartotojams siūlomais priedais)

text:
               15.1.2011

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 13/3

         2010 m. lapkričio 9 d. Teisingumo Teismo (didžioji kolegija) sprendimas byloje (Oberster Gerichtshof (Austrija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Mediaprint Zeitungs- und Zeitschriftenverlag GmbH & Co. KG prieš „Österreich“-Zeitungsverlag GmbH

   (Byla C-540/08) (1)

   (Direktyva 2005/29/EB - Nesąžininga komercinė veikla - Nacionalinės teisės nuostatos, kuriomis iš principo draudžiama komercinė veikla, prekių ar paslaugų įsigijimą siejanti su vartotojams siūlomais priedais)
   2011/C 13/04
   Proceso kalba: vokiečių

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Oberster Gerichtshof

      Šalys pagrindinėje byloje

      Ieškovė: Mediaprint Zeitungs- und Zeitschriftenverlag GmbH & Co. KG

      Atsakovė:„Österreich“-Zeitungsverlag GmbH

      Dalykas

   Prašymas priimti prejudicinį sprendimą — Oberster Gerichtshof (Austrija) — 2005 m. gegužės 11 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2005/29/EB dėl nesąžiningos įmonių komercinės veiklos vartotojų atžvilgiu vidaus rinkoje ir iš dalies keičiančios Tarybos direktyvą 84/450/EEB, Europos Parlamento ir Tarybos direktyvas 97/7/EB, 98/27/EB bei 2002/65/EB ir Europos Parlamento ir Tarybos reglamentą (EB) Nr. 2006/2004 (OL L 149, p. 22) 3 straipsnio 1 dalis ir 5 straipsnio 2 ir 5 dalių išaiškinimas — Nacionalinė nuostata, draudžianti periodinių masinės informacijos priemonių leidėjams skelbti, siūlyti ar suteikti vartotojams nemokamus priedus ar juos platinti su kitomis prekėmis ar paslaugomis, be pareigos kiekvienu atveju nustatyti tokios komercinė veiklos klaidinantį ar agresyvų — Nuostata skirta ne tik apsaugoti vartotojus, bet ir užtikrinti spaudos įvairovę ir silpnesnių konkurentų apsaugą — Nesąžiningos komercinės veiklos nuostata

      Rezoliucinė dalis

               1.

               2005 m. gegužės 11 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2005/29/EB dėl nesąžiningos įmonių komercinės veiklos vartotojų atžvilgiu vidaus rinkoje ir iš dalies keičiančios Tarybos direktyvą 84/450/EEB, Europos Parlamento ir Tarybos direktyvas 97/7/EB, 98/27/EB bei 2002/65/EB ir Europos Parlamento ir Tarybos reglamentą (EB) Nr. 2006/2004 („Nesąžiningos komercinės veiklos direktyva“) turi būti aiškinama taip, kad ji draudžia nacionalinės teisės nuostatą, kaip antai aptariama pagrindinėje byloje, kurioje numatomas bendras pardavimo su priedais draudimas ir kuria siekiama ne tik apsaugoti vartotojus, bet ir kitų tikslų.

               2.

               Galimybė dalyvauti loterijoje, kurioje galima laimėti prizą, susijusi su laikraščio pirkimu, nėra nesąžininga komercinė veikla Direktyvos 2005/29 5 straipsnio 2 dalies prasme vien todėl, kad ši galimybė dalyvauti lošime bent atitinkamai vartotojų daliai yra lemiamas motyvas nusipirkti šį laikraštį.

      (1)  OL C 69, 2009 3 21.


title: Byla F-117/13: 2014 m. rugsėjo 17 d. Tarnautojų teismo (trečioji kolegija) sprendimas byloje Wahlström/Frontex (Viešoji tarnyba — Frontex darbuotojai — Laikinasis tarnautojas — Terminuotos sutarties nepratęsimas — Pratęsimo procedūra — Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijos 41 straipsnio 2 dalies a punktas — Teisė būti išklausytam — Nesilaikymas — Įtaka sprendimo prasmei)

text:
               10.11.2014

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 395/65

      2014 m. rugsėjo 17 d. Tarnautojų teismo (trečioji kolegija) sprendimas byloje Wahlström/Frontex

      (Byla F-117/13) (1)

      ((Viešoji tarnyba - Frontex darbuotojai - Laikinasis tarnautojas - Terminuotos sutarties nepratęsimas - Pratęsimo procedūra - Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijos 41 straipsnio 2 dalies a punktas - Teisė būti išklausytam - Nesilaikymas - Įtaka sprendimo prasmei))
      (2014/C 395/79)
      Proceso kalba: anglų

         Šalys

         Ieškovas: Kari Wahlström (Espoo, Suomija), atstovaujamas advokato S. A. Pappas

         Atsakovė: Europos operatyvaus bendradarbiavimo prie Europos Sąjungos valstybių narių išorės sienų valdymo agentūra, atstovaujama S. Vuorensola ir H. Caniard ir advokatų D. Waelbroeck ir A. Duron

         Dalykas

      Prašymas panaikinti sprendimą nepratęsti ieškovo laikinojo tarnautojo sutarties po to, kai Tarnautojų teismas byloje F-87/11 panaikino pirmąjį sprendimą nepratęsti jo sutarties.

         Sprendimo rezoliucinė dalis

                  1.

                  Panaikinti 2013 m. vasario 19 d. Europos operatyvaus bendradarbiavimo prie Europos Sąjungos valstybių narių išorės sienų valdymo agentūros vykdomojo direktoriaus sprendimą nepratęsti K. Wahlström sutarties.

                  2.

                  Atmesti likusią ieškinio dalį.

                  3.

                  Europos operatyvaus bendradarbiavimo prie Europos Sąjungos valstybių narių išorės sienų valdymo agentūra padengia savo ir K. Wahlström bylinėjimosi išlaidas.

         (1)  OL C 31, 2014 2 1, p. 23.


title: Bylų paskirstymo kolegijoms kriterijai

text:
               28.10.2006

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 261/32

         Bylų paskirstymo kolegijoms kriterijai
   (2006/C 261/65)
   Remdamasis Teisingumo Teismo statuto I priedo 4 straipsniu ir Pirmosios instancijos teismo procedūros reglamento 12 straipsniu, 2006 m. rugsėjo 20 d. Tarnautojų teismas nusprendė iki 2007 m. rugsėjo 30 d. palikti galioti tokius bylų paskirstymo kolegijoms kriterijus:

               —

               1-oji kolegija nagrinės visas bylas, išskyrus bylas, iš esmės susijusias su įdarbinimo, vertinimo (paaukštinimo) bei tarnybos pabaigos klausimais, kurias nagrinės 2-oji kolegija;

               —

               neatsižvelgiant į susijusias sritis, pagal plenariniame susirinkime nustatytą dažnumą tam tikras bylas nagrinės 3-oji kolegija;

               —

               bus galima nukrypti nuo pirmiau nurodytų taisyklių siekiant bylas sujungti bei užtikrinti subalansuotą ir protingai Tarnautojų teismo viduje paskirstytą darbo krūvį.