title: Byla C-382/21 P: 2021 m. birželio 23 d. Europos Sąjungos intelektinės nuosavybės tarnybos pateiktas apeliacinis skundas dėl 2021 m. balandžio 14 d. Bendrojo Teismo (trečioji kolegija) priimto sprendimo byloje T-579/19 The KaiKai Company Jaeger Wichmann GbR / Europos Sąjungos intelektinės nuosavybės tarnyba

text:
               2022 2 7

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 64/6

      2021 m. birželio 23 d. Europos Sąjungos intelektinės nuosavybės tarnybos pateiktas apeliacinis skundas dėl 2021 m. balandžio 14 d. Bendrojo Teismo (trečioji kolegija) priimto sprendimo byloje T-579/19 The KaiKai Company Jaeger Wichmann GbR / Europos Sąjungos intelektinės nuosavybės tarnyba

      (Byla C-382/21 P)
      (2022/C 64/08)
      Proceso kalba: vokiečių

         Šalys

         Apeliantė: Europos Sąjungos intelektinės nuosavybės tarnyba, atstovaujama D. Hanf, D. Gája, E. Markakis, V. Ruzek

         Kita proceso šalis: The KaiKai Company Jaeger Wichmann GbR

         Apeliantės reikalavimai

      Apeliantė Teisingumo Teismo prašo:

                  —

                  Panaikinti visą 2021 m. balandžio 14 d. Europos Sąjungos Bendrojo Teismo sprendimą byloje T-579/19, The KaiKai Company Jaeger Wichmann / EUIPO (Gimnastikos ir sporto įranga bei reikmenys);

                  —

                  atmesti visą ieškovės pirmojoje instancijoje dėl ginčijamo trečiosios apeliacinės tarybos sprendimo byloje R 573/2019-3 pateiktą skundą;

                  —

                  nurodyti ieškovei pirmojoje instancijoje padengti apeliantės bylinėjimosi šioje instancijoje ir vykstant procesui Bendrajame Teisme patirtas bylinėjimosi išlaidas.

         Apeliacinio skundo pagrindai ir pagrindiniai argumentai

      Apeliantė (EUIPO) kaip apeliacinio skundo pagrindą nurodo Reglamento (EB) Nr. 6/2002 (1) 41 straipsnio 1 dalies pažeidimą ir kelia Sąjungos teisės vienovei, darnai ir raidai svarbų klausimą, kaip tai suprantama pagal Teisingumo Teismo statuto 58a straipsnio 3 dalį.
      Skundžiamu sprendimu pažeidžiama Reglamento Nr. 6/2002 41 straipsnio 1 dalis, nes, priešingai nei aiškiai ir nedviprasmiškai suformuluota šioje nuostatoje, jame konstatuojama, kad šioje nuostatoje nereglamentuojamas (lacuna legis) atvejis, kai registruotojo Bendrijos dizaino prioritetas grindžiamas ankstesniu „patentu“. Taip nuspręsdamas Bendrasis Teismas neatsižvelgė į šioje nuostatoje išreikštą aiškų ir nedviprasmišką Sąjungos teisės aktų leidėjo pasirinkimą netaikyti patentų kaip reikalavimų pripažinti registruotųjų Bendrijos dizainų prioritetą pagrindo ir taikyti tokius reikalavimus tik ankstesniems dizainams ar naudingiesiems modeliams.
      Skundžiamu sprendimu taip pat pažeidžiama Reglamento Nr. 6/2002 41 straipsnio 1 dalis, nes joje įtvirtinta aiški ir išsami tvarka pakeičiama tiesiogine nuoroda į Paryžiaus konvencijos (2) 4 straipsnį. Iš to neišvengiamai išplaukiantis pripažinimas, kad Paryžiaus konvencijos 4 straipsnyje nustatyta tvarka turi tiesioginį poveikį, prieštarauja suformuotai Teisingumo Teismo jurisprudencijai, pagal kurią nei Paryžiaus konvencija, nei TRIPS-sutartimi (3) nesiekiama sukurti teisių, kuriomis asmenys galėtų remtis Europos Sąjungos teismuose pagal Sąjungos teisę.
      Galiausiai skundžiamu sprendimu pažeidžiama Reglamento Nr. 6/2002 41 straipsnio 1 dalis, nes joje įtvirtinta aiški ir išsami tvarka taip pat pakeičiama neteisingu Paryžiaus konvencijos 4 straipsnio aiškinimu. Paryžiaus konvencijoje nėra jokio teisinio pagrindo, leidžiančio patvirtinti Bendrojo Teismo išvadas, kad reikalavimas pripažinti registruotojo Bendrijos dizaino prioritetą gali būti grindžiamas patentu per dvylika mėnesių trunkantį reikalavimo pripažinti prioritetą laikotarpį.
      Pagrindiniai tarptautinės teisės ir Sąjungos teisės santykio principai, kurių skundžiamame sprendime nepaisoma, visų pirma skirti Sąjungos teisinės sistemos institucinei pusiausvyrai ir autonomijai apsaugoti ir užima svarbią, Sąjungos teisinę sistemą formuojančią vietą. Skundžiamas sprendimas turi įtakos ne tik klausimui dėl reikalavimų pripažinti intelektinės nuosavybės teisių registravimo prioritetą, bet ir sukuria precedentą visoms reguliavimo sritims, kurios patenka į TRIPS sutarties taikymo sritį.

         Apeliacinio skundo priimtinumas

      2021 m. gruodžio 10 d. Teisingumo Teismo (prašymus priimti apeliacinį skundą nagrinėjanti kolegija) nutartimi apeliacinis skundas buvo pripažintas priimtinu.

         (1)  2001 m. gruodžio 12 d. Tarybos reglamentas (EB) Nr. 6/2002 dėl Bendrijos dizaino (OL L 3, 2002, p. 1; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 13 sk., 27 t., p. 142).

         (2)  1883 m. kovo 20 d. Paryžiaus konvencija dėl pramoninės nuosavybės saugojimo su paskutiniais patikslinimais, padarytais 1967 m. liepos 14 d. Stokholme (Švedija) iš dalies pakeista 1979 m. rugsėjo 28 d. (Jungtinių Tautų sutarčių rinkinys, t. 828, Nr. 11851, p. 305; toliau – Paryžiaus konvencija).

         (3)  Sutartis dėl intelektinės nuosavybės teisių aspektų, susijusių su prekyba (OL L 336, 1994, p. 214) (toliau – TRIPS sutartis).


title: Byla C-387/21 P: 2021 m. birželio 23 d. Asolo LTD ir WeMO Brands BV pateiktas apeliacinis skundas dėl 2021 m. balandžio 28 d. Bendrojo Teismo (devintoji kolegija) priimto sprendimo byloje T-509/19 Asolo / EUIPO

text:
               2022 2 7

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 64/7

      2021 m. birželio 23 d.Asolo LTD ir WeMO Brands BV pateiktas apeliacinis skundas dėl 2021 m. balandžio 28 d. Bendrojo Teismo (devintoji kolegija) priimto sprendimo byloje T-509/19 Asolo / EUIPO

      (Byla C-387/21 P)
      (2022/C 64/09)
      Proceso kalba: anglų

         Šalys

         Apeliantės: Asolo LTD ir WeMO Brands BV, atstovaujamos advokatų W. Pors ir N. Dorenbosch

         Kita proceso šalis: Europos Sąjungos intelektinės nuosavybės tarnyba
      Teisingumo Teismas (prašymus priimti apeliacinį skundą nagrinėjanti kolegija) 2021 m. gruodžio 13 d. nutartimi nepriėmė apeliacinio skundo ir nutarė, kad Asolo LTD ir WeMO Brands BV turi padengti savo bylinėjimosi išlaidas.


title: Byla C-825/21: 2021 m. gruodžio 23 d. Cour de cassation (Belgija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje UP / Centre public d’action sociale de Liège

text:
               2022 4 11

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 158/3

      2021 m. gruodžio 23 d.Cour de cassation (Belgija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje UP / Centre public d’action sociale de Liège

      (Byla C-825/21)
      (2022/C 158/04)
      Proceso kalba: prancūzų

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

         Cour de cassation

         Šalys pagrindinėje byloje

         Kasatorė: UP

         Kita kasacinio proceso šalis: Centre public d’action sociale de Liège

         Prejudiciniai klausimai

      Ar pagal 2008 m. gruodžio 16 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2008/115/EB dėl bendrų nelegaliai esančių trečiųjų šalių piliečių grąžinimo standartų ir tvarkos valstybėse narėse (1) 6 ir 8 straipsnius yra draudžiama nacionalinės teisės norma, pagal kurią, nagrinėjant prašymą išduoti leidimą gyventi šalyje dėl medicininių priežasčių, pripažintą priimtinu pagal minėtus kriterijus, teisę gyventi šalyje suteikiančio leidimo išdavimas rodo, kad trečiosios šalies piliečiui leidžiama šio prašymo nagrinėjimo laikotarpiu gyventi šalyje, nors laikinai ir nesuteikiant garantijų, ir pagal kurią toks išdavimas reiškia, kad vykdant prieglobsčio procedūrą anksčiau priimtas sprendimas grąžinti, su kuriuo tas išdavimas nesuderinamas, netiesiogiai yra atšaukiamas?

         (1)  2008 m. gruodžio 16 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2008/115/EB dėl bendrų nelegaliai esančių trečiųjų šalių piliečių grąžinimo standartų ir tvarkos valstybėse narėse (OL L 348, 2008, p. 98).


title: Byla C-24/22: 2022 m. sausio 11 d. Rechtbank Noord-Holland, zittingsplaats Haarlem (Nyderlandai) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje PR Pet BV / Inspecteur van de Belastingdienst/Douane, kantoor Eindhoven

text:
               2022 4 11

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 158/6

      2022 m. sausio 11 d.Rechtbank Noord-Holland, zittingsplaats Haarlem (Nyderlandai) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje PR Pet BV / Inspecteur van de Belastingdienst/Douane, kantoor Eindhoven

      (Byla C-24/22)
      (2022/C 158/07)
      Proceso kalba: nyderlandų

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

         Rechtbank Noord-Holland, zittingsplaats Haarlem

         Šalys pagrindinėje byloje

         Pareiškėja: PR Pet BV

         Atsakovas: Inspecteur van de Belastingdienst/Douane, kantoor Eindhoven

         Prejudiciniai klausimai

                  1.

                  Ar KN 9403 pozicija turi būti aiškinama taip, kad iš įvairių medžiagų pagamintos kačių draskyklės, skirtos statyti ant grindų (gyvenamosiose) patalpose ir palikti, kad katės galėtų ant jų laipioti, tupėti, gulėti ir jas draskyti, nėra priskiriamos prie šios KN pozicijos, nes jos yra įvairaus pobūdžio [dirbinys], kaip nurodyta 2013 m. lapkričio 28 d. Komisijos įgyvendinimo reglamente (ES) Nr. 1229/2013 ir 2014 m. balandžio 3 d. Komisijos įgyvendinimo reglamente (ES) Nr. 350/2014 (1)? Jei yra įvairus pobūdis, neleidžiantis priskirti prie KN 9403 pozicijos, kas jį apibudina?

                  2.

                  Ar atsakymas į 1 klausimą turi įtakos 2013 m. lapkričio 28 d. Komisijos įgyvendinimo reglamento (ES) Nr. 1229/2013 ir 2014 m. balandžio 3 d. Komisijos įgyvendinimo reglamento (ES) Nr. 350/2014 galiojimui? (2)

         (1)  2013 m. lapkričio 28 d. Komisijos įgyvendinimo reglamentas (ES) Nr. 1229/2013 dėl tam tikrų prekių klasifikavimo Kombinuotojoje nomenklatūroje (OL L 322, 2013, p. 8).

         (2)  2014 m. balandžio 3 d. Komisijos įgyvendinimo reglamentas (ES) Nr. 350/2014 dėl tam tikrų prekių klasifikavimo Kombinuotojoje nomenklatūroje (OL L 104, 2014, p. 4).


title: Byla T-56/22: 2022 m. sausio 26 d. pareikštas ieškinys byloje Jungtinė Karalystė / Komisija

text:
               2022 4 11

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 158/11

      2022 m. sausio 26 d. pareikštas ieškinys byloje Jungtinė Karalystė / Komisija

      (Byla T-56/22)
      (2022/C 158/13)
      Proceso kalba: anglų

         Šalys

         Ieškovė: Jungtinė Didžiosios Britanijos ir Šiaurės Airijos Karalystė, atstovaujama L. Baxter ir baristerio T. Buley

         Atsakovė: Europos Komisija

         Reikalavimai

      Ieškovė Bendrojo Teismo prašo:

                  —

                  panaikinti atsakovės Įgyvendinimo sprendimą (ES) Nr. 2021/2019 (1) tiek, kiek juo Europos Sąjungos lėšomis nefinansuojamos tam tikros ieškovės akredituotų mokėjimo agentūrų išlaidos, finansuotinos iš Europos žemės ūkio garantijų fondo (EŽŪGF) ir iš Europos žemės ūkio fondo kaimo plėtrai (EŽŪFKP) dėl esą silpno sąvokos „aktyvus ūkininkas – susijusios įmonės“ apibrėžimo ir

                  —

                  priteisti iš atsakovės bylinėjimosi išlaidas.

         Ieškinio pagrindas ir pagrindiniai argumentai

      Grįsdama ieškinį ieškovė remiasi vieninteliu pagrindu, grindžiamu tuo, kad atsakovė klaidingai aiškina Reglamento (ES) Nr. 1307/2013 (2) 9 straipsnio 2 dalį. Ieškovės nuomone, Reglamento (ES) Nr. 1307/2013 9 straipsnio 2 dalis yra susijusi tik su tiesioginėmis išmokomis ūkininkams (kaip apibrėžta šio reglamento 4 straipsnyje), kurie patys valdo atitinkamą infrastruktūrą ar teikia paslaugas. Ieškovė teigia, kad atsakovė nusprendė klaidingai, nes:

                  —

                  i) remiantis Reglamento (ES) Nr. 1307/2013 9 straipsnio 2 dalies tekstu ir reikšme, šia dalimi nedraudžiama mokėti išmokas ūkininkui vien dėl to, kad kai kurie susiję subjektai užsiima veikla, kuri įtraukta į šiame straipsnyje nurodytą neigiamą sąrašą,

                  —

                  ii) Komisija neturi jokio teleologinio pagrindo aiškinti Reglamento (ES) Nr. 1307/2013 9 straipsnio 2 dalį taip, kad toks aiškinimas neatitiktų šio straipsnio tikslų.

         (1)  OL L 413, 2021, p. 3.

         (2)  2013 m. gruodžio 17 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (ES) Nr. 1307/2013, kuriuo nustatomos pagal bendros žemės ūkio politikos paramos sistemas ūkininkams skiriamų tiesioginių išmokų taisyklės ir panaikinami Tarybos reglamentas (EB) Nr. 637/2008 ir Tarybos reglamentas (EB) Nr. 73/2009 (OL L 347, 2013, p. 608).


title: Byla C-52/22: 2022 m. sausio 26 d. Bundesverwaltungsgericht (Austrija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje BF / Versicherungsanstalt öffentlich Bediensteter, Eisenbahnen und Bergbau

text:
               2022 4 11

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 158/6

      2022 m. sausio 26 d.Bundesverwaltungsgericht (Austrija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje BF / Versicherungsanstalt öffentlich Bediensteter, Eisenbahnen und Bergbau

      (Byla C-52/22)
      (2022/C 158/08)
      Proceso kalba: vokiečių

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

         Bundesverwaltungsgericht

         Šalys pagrindinėje byloje

         Pareiškėjas: BF

         Institucija atsakovė: Versicherungsanstalt öffentlich Bediensteter, Eisenbahnen und Bergbau

         Prejudicinis klausimas

      Ar 2000 m. lapkričio 27 d. Tarybos direktyvos 2000/78/EB (1), nustatančios vienodo požiūrio užimtumo ir profesinėje srityje bendruosius pagrindus, 2 straipsnio 1 dalis ir 2 dalies a punktas bei 6 straipsnio 1 dalis, taip pat teisinio saugumo, įgytų teisių paisymo ir Sąjungos teisės veiksmingumo principai turi būti aiškinami taip, kad pagal juos draudžiama tokia nacionalinės teisės nuostata, kaip antai nagrinėjama pagrindinėje byloje, pagal kurią pirmasis atliktas valstybės tarnautojų, kurie ne vėliau kaip 2021 m. gruodžio 1 d. turėjo teisę į senatvės pensiją (bendrąją pensiją pagal Pensionsgesetz 1965 (1965 m. Pensijų įstatymas)), grupės pensijos indeksavimas įsigalioja tik nuo antrųjų kalendorinių metų, einančių po tų metų, kuriais atsirado teisė į senatvės pensiją, sausio 1 d., o pirmasis atliktas valstybės tarnautojų, kurie teisę į pensiją (bendrąją pensiją pagal Pensionsgesetz 1965) įgijo arba įgis po 2022 m. sausio 1 d., grupės pensijos indeksavimas įsigalioja jau kitų kalendorinių metų, einančių po tų metų, kuriais atsirado teisė į senatvės pensiją, sausio 1 d.

         (1)  2000 m. lapkričio 27 d. Tarybos direktyva 2000/78/EB, nustatanti vienodo požiūrio užimtumo ir profesinėje srityje bendruosius pagrindus (OL L 303, 2000, p. 16; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 5 sk., 4 t., p. 79.


title: Byla C-6/22: 2022 m. sausio 4 d. Sąd Rejonowy dla Warszawy-Woli w Warszawie (Lenkija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje M.B., U.B., M.B. / X S.A.

text:
               2022 4 11

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 158/4

      2022 m. sausio 4 d.Sąd Rejonowy dla Warszawy-Woli w Warszawie (Lenkija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje M.B., U.B., M.B. / X S.A.

      (Byla C-6/22)
      (2022/C 158/05)
      Proceso kalba: lenkų

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

         Sąd Rejonowy dla Warszawy-Woli w Warszawie

         Šalys pagrindinėje byloje

         Ieškovai: M.B., U.B., M.B.

         Atsakovas: X S.A.

         Prejudiciniai klausimai

                  1.

                  Ar, atsižvelgiant į 1993 m. balandžio 5 d. Tarybos direktyvos 93/13/EEB (1) dėl nesąžiningų sąlygų sutartyse su vartotojais tikslą apsaugoti vartotojus nuo nesąžiningų sąlygų sutartyse su pardavėjais ar tiekėjais, galimas toks aiškinimas, kad tais atvejais, kai teismas pripažįsta sutartį negaliojančia taikydamas direktyvoje nustatytas taisykles, šios direktyvos taikymas, o kartu ir vartotojų apsauga pasibaigia, todėl vartotojo ir pardavėjo ar tiekėjo prievolių vykdymo taisyklių turi būti ieškoma nacionalinėje prievolių teisėje, taikomoje prievolių, nurodytų negaliojančioje sutartyje, įvykdymui?

                  2.

                  Ar, atsižvelgiant į Direktyvos 93/13 6 ir 7 straipsnius, tuomet, kai teismas pripažįsta sutarties sąlygą neteisėta ir sutartis negali toliau galioti panaikinus šią sąlygą, nesant šalių susitarimo užpildyti šią spragą jų valią atitinkančiomis sąlygomis ir nesant dispozityvių nuostatų (tiesiogiai taikytinų sutarčiai nesant šalių susitarimo), teismas turi pripažinti sutartį negaliojančia tik dėl to, kad vartotojas to reikalauja, ar jis ex officio, šalims nereikalaujant, turi išnagrinėti vartotojo turtinę padėtį, kad galėtų nustatyti, ar sutarties pripažinimas negaliojančia sukeltų vartotojui ypač žalingų pasekmių?

                  3.

                  Ar Direktyvos 93/13 6 straipsnį galima aiškinti taip, kad teismas, padaręs išvadą, jog sutarties pripažinimas negaliojančia būtų ypač žalingas vartotojui, ir kai, nepaisant raginimų, šalims nepavyksta susitarti dėl sutarties pakeitimo, atsižvelgdamas į objektyvų vartotojo gerovės supratimą, gali užpildyti sutarties spragą, atsiradusią „pašalinus“ iš sutarties nesąžiningas sąlygas, ne dispozityviomis nacionalinės teisės nuostatomis, kaip jos suprantamos pagal Teisingumo Teismo sprendimą byloje C-260/18, t. y. nuostatomis, kurios tiesiogiai taikomos sutarties spragai, bet specialiomis nacionalinės teisės nuostatomis, kurios nagrinėjamai sutarčiai gali būti taikomos tik mutatis mutandis arba pagal analogiją ir kurios atspindi nacionalinėje prievolių teisėje galiojančią taisyklę?

         (1)  OL L 95, 1993, p. 29; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 15 sk., 2 t., p. 288.


title: Byla T-85/22: 2022 m. vasario 16 d. pareikštas ieškinys byloje Korporaciya „Masternet“ / EUIPO – Stayer Ibérica (STAYER)

text:
               2022 4 11

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 158/11

      2022 m. vasario 16 d. pareikštas ieškinys byloje Korporaciya „Masternet“ / EUIPO – Stayer Ibérica (STAYER)

      (Byla T-85/22)
      (2022/C 158/14)
      Kalba, kuria surašytas ieškinys: anglų

         Šalys

         Ieškovė: ZAO Korporaciya „Masternet“ (Maskva, Rusija), atstovaujama lawyer N. Bürglen

         Atsakovė: Europos Sąjungos intelektinės nuosavybės tarnyba (EUIPO)

         Kita procedūros Apeliacinėje taryboje šalis: Stayer Ibérica, SA (Pintas, Ispanija)

         Su procedūra EUIPO susijusi informacija

         Prekių ženklo, dėl kurio kilo ginčas, savininkė: kita procedūros Apeliacinėje taryboje šalis

         Prekių ženklas, dėl kurio kilo ginčas: žodinis Europos Sąjungos prekių ženklas STAYER – Europos Sąjungos prekių ženklas Nr. 9 498 395

         Procedūra EUIPO: registracijos panaikinimo procedūra

         Ginčijamas sprendimas: 2021 m. gruodžio 16 d. EUIPO pirmosios apeliacinės tarybos sprendimas byloje R 932/2021-1

         Reikalavimai

      Ieškovė Bendrojo Teismo prašo:

                  —

                  panaikinti ginčijamą sprendimą,

                  —

                  priteisti iš EUIPO bylinėjimosi išlaidas.

         Pagrindas, kuriuo remiamasi

                  —

                  Tarybos reglamento (ES) 2007/2009 15 straipsnio pažeidimas.


title: Byla C-9/22: 2022 m. sausio 5 d. High Court (Airija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje NJ, OZ / An Bord Pleanála, Ireland, Attorney General

text:
               2022 4 11

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 158/5

      2022 m. sausio 5 d.High Court (Airija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje NJ, OZ / An Bord Pleanála, Ireland, Attorney General

      (Byla C-9/22)
      (2022/C 158/06)
      Proceso kalba: anglų

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

         High Court (Airija)

         Šalys pagrindinėje byloje

         Pareiškėjai: NJ, OZ

         Atsakovai: An Bord Pleanála, Airija, Attorney General

         Trečioji šalis: DBTR-SCR1 Fund a Sub Fund of TWTC Multi-Family ICAV

         Prejudiciniai klausimai

                  1.

                  Ar Direktyvos 2001/42/EB (1) 2 straipsnio a punktas reiškia, kad sąvoka „planai ir programos <…> taip pat visi jų daliniai pakeitimai <…> kuriuos turi parengti ir (arba) priimti valdžios institucija nacionaliniu, regioniniu arba vietiniu lygiu <…>“ apima planą arba programą, kurią bendrai parengė ir (arba) priėmė vietos lygmens valdžios institucija ir privačiojo sektoriaus užsakovas, kaip greta vietos valdžios institucijai priklausančio žemės sklypo esančios žemės savininkas?

                  2.

                  Ar Direktyvos 2001/42/EB 2 straipsnio a punktas reiškia, kad sąvoka „planai ir programos <…>, taip pat visi jų daliniai pakeitimai <…> kurių reikia pagal įstatymų ir kitų teisės aktų nuostatas“ apima planą arba programą, aiškiai numatytą vietos valdžios institucijos parengtame plėtros plane (kai toks plėtros planas parengtas pagal teisės akto nuostatą) bendrai arba toje vietoje, kur plėtros plane nustatyta, kad vietos valdžios institucija „parengs konkrečiai teritorijai pritaikytas gaires, skirtas strateginės plėtros ir regeneracijos zonoms <…> naudodama atitinkamus detaliųjų planų <…> scheminių bendrųjų planų ir vietinių aplinkos gerinimo planų mechanizmus“?

                  3.

                  Ar Direktyvos 2001/42/EB 3 straipsnio 2 dalies a punktas reiškia, kad sąvoka „planai ir programos <…> kurie rengiami žemės ūkiui, miškininkystei, žuvininkystei, energetikai, pramonei, transportui, atliekų tvarkymui, vandentvarkai, telekomunikacijoms, turizmui, miestų ir kaimų planavimui ar žemės naudojimui ir kurie nustato tolesnio projektų, išvardytų Direktyvos 85/337/EEB (2) I ir II prieduose, vystymo pagrindus <…>“ apima planą arba programą, kuris pats savaime nėra privalomas, bet yra aiškiai numatytas pagal teisės aktus parengtame plėtros plane, kuris yra privalomas, arba kuriame iš esmės siūloma arba numatoma pakeisti planą, kuris pats buvo strateginio poveikio aplinkai vertinimo objektas?

                  4.

                  Ar pagal Direktyvos 2011/92/ES (3) 2 straipsnio 1 dalį kompetentingai valdžios institucijai per poveikio aplinkai vertinimo procedūrą draudžiama atsižvelgti į privalomą vyriausybės politiką, be kita ko, grindžiamą ne vien aplinkos apsaugos kriterijais, kuri esant tam tikroms aplinkybėms apibrėžia situacijas, kai nereikia atmesti galimybės išduoti leidimą?

         (1)  2001 m. birželio 27 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2001/42/EB dėl tam tikrų planų ir programų pasekmių aplinkai vertinimo (OL L 197, 2001, p. 30; 2004 m. Specialusis leidimas lietuvių k., 15 sk., 6 t., p. 157).

         (2)  1985 m. birželio 27 d. Tarybos direktyva 85/337/EEB dėl tam tikrų valstybės ir privačių projektų poveikio aplinkai vertinimo (OL L 175, 1985, p. 40; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 15 sk., 1 t. p. 248).

         (3)  2011 m. gruodžio 13 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2011/92/ES dėl tam tikrų valstybės ir privačių projektų poveikio aplinkai vertinimo (OL L 26, 2012, p. 1).


title: Byla T-104/22: 2022 m. vasario 25 d. pareikštas ieškinys byloje Vengrija / Europos Komisija

text:
               2022 4 11

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 158/12

      2022 m. vasario 25 d. pareikštas ieškinys byloje Vengrija / Europos Komisija

      (Byla T-104/22)
      (2022/C 158/15)
      Proceso kalba: vengrų

         Šalys

         Ieškovė: Vengrija, atstovaujama M. Z. Fehér ir G. Koós

         Atsakovė: Europos Komisija

         Reikalavimai

      Ieškovė Bendrojo Teismo prašo:

                  —

                  panaikinti 2021 m. gruodžio 14 d. Komisijos sprendimą, kuriuo peržiūrėti Vengrijos prieštaravimai dėl pakartotinės paraiškos GESTDEM 2021/2808, pateiktos siekiant suteikti visuomenei galimybę susipažinti su Vengrijos parengtais dokumentais, atskleidimo,

                  —

                  priteisti iš Europos Komisijos bylinėjimosi išlaidas.

         Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

      Ginčijamu sprendimu Komisija suteikė visuomenei galimybę iš dalies susipažinti su ieškovės prašomais dokumentais, nepaisant to, kad Vengrijos valdžios institucijos aiškiai nurodė Reglamento Nr. 1049/2001 (1) 4 straipsnio 3 dalyje numatytą išimtį, susijusią su sprendimų priėmimo proceso apsauga, ir kad Komisija šioje byloje su ja sutiko iki pakartotinės paraiškos pateikimo.
      Vengrijos vyriausybė teigia, kad Komisijos ginčijamame sprendime pateiktas aiškinimas ne tik prieštarauja ligšiolinei Komisijos praktikai ir Teisingumo Teismo jurisprudencijai, bet ir daro didelę žalą Komisijos ir valstybių narių valdymo institucijų tarpusavio bendradarbiavimui. Vengrijos vyriausybė ne tik teigia, kad priimant sprendimus dėl veiksmų programų keitimo dalyvauja Sąjungos institucija (t. y. juos tvirtina Komisija), todėl taikytina Reglamento Nr. 1049/2001 4 straipsnio 3 dalyje numatyta nukrypti leidžianti nuostata, bet ir pabrėžia, kad šis procesas yra savitas tuo, kad pagal pasidalijamojo valdymo principą valstybės narės faktiškai priimamus sprendimus griežtai prižiūri Komisija. Nors formaliai šį sprendimą priėmė valstybės narės valdžios institucija, Komisija jai daro akivaizdžią įtaką, todėl juo labiau nepriimtina, kad minėta išimtis tokiam sprendimui netaikoma. Reglamento Nr. 1049/2001 4 straipsnio 3 dalyje nurodyta išimtimi taip pat siekiama apsaugoti valstybių narių valdžios institucijų sprendimų priėmimą.

         (1)  2001 m. gegužės 30 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (EB) Nr. 1049/2001 dėl galimybės visuomenei susipažinti su Europos Parlamento, Tarybos ir Komisijos dokumentais (OL L 145, 2001, p. 43; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 1 sk., 3 t., p. 331).


title: Byla C-80/22: 2022 m. vasario 7 d. Tribunale ordinario di Bologna (Italija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje BU / Ministero dell’Interno, Dipartimento per le Libertà civili e l'Immigrazione – Unità Dublino

text:
               2022 4 11

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 158/7

      2022 m. vasario 7 d.Tribunale ordinario di Bologna (Italija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje BU / Ministero dell’Interno, Dipartimento per le Libertà civili e l'Immigrazione – Unità Dublino

      (Byla C-80/22)
      (2022/C 158/09)
      Proceso kalba: italų

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

         Tribunale ordinario di Bologna

         Šalys pagrindinėje byloje

         Pareiškėjas: BU

         Atsakovas: Ministero dell’Interno, Dipartimento per le Libertà civili e l'Immigrazione – Unità Dublino

         Prejudiciniai klausimai

                  1.

                  Kokios teisinės pasekmės pagal Europos Sąjungos teisę kyla tuo atveju, kai prašančioji valstybė, vykdydama atsiėmimo procedūrą pagal 2013 m. birželio 26 d. Europos Parlamento ir Tarybos Reglamento Nr. 604/2013 (1) 18 straipsnio 1 dalies b punktą, pažeidžia 4 straipsnyje numatytą įpareigojimą pranešti ar įpareigojimą surengti asmeninį pokalbį su prašytoju pagal to paties reglamento 5 straipsnį, konkrečiau, ar Reglamento Nr. 604/2013 4 ir 5 straipsniai turi būti aiškinami taip:

                              —

                              jei asmeniui, kuris atitinka reglamento 23 straipsnyje nustatytas sąlygas, nėra išsiųsta 4 straipsnio 2 dalyje numatyta atmintinė ar nesurengiamas asmeninis pokalbis su prašytoju pagal reglamento 5 straipsnio nuostatas, sprendimas dėl perdavimo savaime tampa nepataisomai neteisėtas ir atsakomybė už sprendimo dėl tarptautinės apsaugos prašymo priėmimą tenka prašančiajai valstybei narei;

                              —

                              ar taip: sprendimo dėl perdavimo neteisėtumą lemia tai, ar tvirtinama ir įrodyta, kad procedūra būtų pasibaigusi kitaip, jei prašančiosios valstybės institucija būtų įvykdžiusi Reglamento Nr. 604/2013 4 ir 5 straipsniuose numatytus įpareigojimus;

                              —

                              ar taip: prašančiosios valstybės institucija jokiu atveju nėra įpareigojama užtikrinti užsieniečiui, dėl kurio vykdoma perdavimo į prašomą valstybę narę procedūra, Reglamento Nr. 604/2013 4 ir 5 straipsniuose numatytas informavimo ir dalyvavimo garantijas?

                  2.

                  Ar Reglamento Nr. 604/2013 27 straipsnio 1 dalis (atskirai arba kartu su Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijos 47 straipsniu) turi būti aiškinama taip:

                              —

                              ja nustatomas įpareigojimas užtikrinti reglamento 4 ir 5 straipsnių nuostatose įtvirtintas garantijas užsieniečiui, kurio atžvilgiu yra vykdoma perdavimo į kitą valstybę narę procedūra, siekiant užtikrinti teisę į veiksmingą teisinę gynybą dėl sprendimo dėl perdavimo;

                              —

                              ir, jei yra būtent taip, teisminė institucija, į kurią kreipiamasi dėl sprendimo dėl perdavimo panaikinimo pagal ES Reglamento Nr. 604/2013 27 straipsnį, turi teisę iš naujo išnagrinėti sprendimą, kuriuo prašomos valstybės administracinė institucija, taikydama reglamento III skyriuje aprašytus atsakomybės kriterijus, pareiškė esanti kompetentinga priimti sprendimą dėl prašančiojo asmens tarptautinės apsaugos?

         (1)  2013 m. birželio 26 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (ES) Nr. 604/2013, kuriuo išdėstomi valstybės narės, atsakingos už trečiosios šalies piliečio arba asmens be pilietybės vienoje iš valstybių narių pateikto tarptautinės apsaugos prašymo nagrinėjimą, nustatymo kriterijai ir mechanizmai (OL L 180, 2013, p. 31).


title: Byla T-31/22: 2022 m. sausio 11 d. pareikštas ieškinys byloje Perez Lopes Pargana Calado / Teisingumo Teismas

text:
               2022 4 11

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 158/9

      2022 m. sausio 11 d. pareikštas ieškinys byloje Perez Lopes Pargana Calado / Teisingumo Teismas

      (Byla T-31/22)
      (2022/C 158/10)
      Proceso kalba: portugalų

         Šalys

         Ieškovė: Ana Teresa Perez Lopes Pargana Calado (Lisabona, Portugalija), atstovaujama advogada M. Marques Matias

         Atsakovas: Europos Sąjungos Teisingumo Teismas

         Reikalavimai

      Ieškovė Bendrojo Teismo prašo:

                  —

                  panaikinti kaip nepagrįstą su ieškove šioje byloje susijusį sprendimą.

                  —

                  pakeisti šį sprendimą sprendimu, kuriame būtų nurodyta, ar ieškovė priimta, o nepriėmus tokio sprendimo, – priežastys, dėl kurių jos paraiška buvo atmesta, palyginti su kitais kandidatais ir atsižvelgiant į konkurso reikalavimus.

                  —

                  persvarstyti sprendimą ir pakeisti jį sprendimu, kuriuo ieškovė būtų priimta tokiomis pačiomis sąlygomis kaip ir kiti konkurso dalyviai.

         Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

      Grįsdama ieškinį ieškovė remiasi septyniais pagrindais.

                  1.

                  Pirmasis ieškinio pagrindas grindžiamas vienodo vertinimo principo pažeidimu: sprendimas nėra teisingas palyginti su kitais kandidatais.

                  2.

                  Antrasis ieškinio pagrindas grindžiamas tuo, kad pažeidimas negali būti įvykdytas, nes yra neteisėtas.

                  3.

                  Trečiasis ieškinio pagrindas grindžiamas iš Teisingumo Teismo gautais nurodymais užbaigti pradėtą vertimą.

                  4.

                  Ketvirtasis ieškinio pagrindas grindžiamas tuo, kad visi pateikti dokumentai atitinka reikalavimus ir kad sprendime jų nepriimti nenurodytos atmetimo priežastys.

                  5.

                  Penktasis ieškinio pagrindas grindžiamas tuo, kad pateiktas pareiškimas turėjo nebūti įtrauktas į bylą ir nepakenkti ieškovei, nes jis nebuvo prašomų dokumentų dalis.

                  6.

                  Šeštasis ieškinio pagrindas grindžiamas teisės būti išklausytam prieš priimant aktus, kuriais ieškovė pašalinama iš viešojo pirkimo procedūros dėl tariamo pažeidimo, pažeidimu (Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijos 41 straipsnio 2 dalies pirma įtrauka).

                  7.

                  Septintasis ieškinio pagrindas grindžiamas tuo, kad buvo pažeista administracijai tenkanti pareiga motyvuoti savo sprendimus (Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijos 41 straipsnio 2 dalies trečia įtrauka).


title: Byla T-109/22: 2022 m. vasario 28 d. pareikštas ieškinys byloje Schneider / EUIPO – Frutaria Comercial de Frutas y Hortalizas (frutania)

text:
               2022 4 11

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 158/13

      2022 m. vasario 28 d. pareikštas ieškinys byloje Schneider / EUIPO – Frutaria Comercial de Frutas y Hortalizas (frutania)

      (Byla T-109/22)
      (2022/C 158/16)
      Kalba, kuria surašytas ieškinys: vokiečių

         Šalys

         Ieškovas: Markus Schneider (Bona, Vokietija), atstovaujamas Rechtsanwälte M. Bergermann ir D. Graetsch

         Atsakovė: Europos Sąjungos intelektinės nuosavybės tarnyba (EUIPO)

         Kita procedūros Apeliacinėje taryboje šalis: Frutaria Comercial de Frutas y Hortalizas, SL (Saragosa, Ispanija)

         Su procedūra EUIPO susijusi informacija

         Prekių ženklo, dėl kurio kilo ginčas, savininkas: ieškovas

         Prekių ženklas, dėl kurio kilo ginčas: vaizdinio Europos Sąjungos prekių ženklo „frutania in der Farbe Blau“ paraiška – Registracijos paraiška Nr. 11 987 419

         Procedūra EUIPO: protesto procedūra

         Ginčijamas sprendimas: 2021 m. gruodžio 17 d. EUIPO pirmosios apeliacinės tarybos sprendimas byloje R 1058/2017-1

         Reikalavimai

      Ieškovas Bendrojo Teismo prašo:

                  —

                  panaikinti ginčijamą sprendimą,

                  —

                  priteisti iš EUIPO bylinėjimosi išlaidas, įskaitant patirtąsias nagrinėjant bylą apeliacinėje taryboje.

         Pagrindas, kuriuo remiamasi

                  —

                  neteisingas Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) 2017/1001 8 straipsnio 1 dalies b punkto taikymas ir aiškinimas.


title: Byla C-526/21 P: 2021 m. rugpjūčio 24 d. Antonius Maria Vervloet ir Cornelia Wilhelmina Vervloet-Mulder pateiktas apeliacinis skundas dėl 2021 m. birželio 25 d. Bendrojo Teismo (pirmoji kolegija) priimtos nutarties byloje T-211/21, Vervloet ir Vervloet-Mulder / AREB

text:
               2022 4 11

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 158/2

      2021 m. rugpjūčio 24 d. Antonius Maria Vervloet ir Cornelia Wilhelmina Vervloet-Mulder pateiktas apeliacinis skundas dėl 2021 m. birželio 25 d. Bendrojo Teismo (pirmoji kolegija) priimtos nutarties byloje T-211/21, Vervloet ir Vervloet-Mulder / AREB

      (Byla C-526/21 P)
      (2022/C 158/02)
      Proceso kalba: nyderlandų

         Šalys

         Apeliantai: Antonius Maria Vervloet, Cornelia Wilhelmina Vervloet-Mulder, atstovaujami advocaat P. Van der Veld

         Kita proceso šalis: Agència Estatal de Resolució d’Entitats Bancàries (AREB)

      2021 m. kovo 1 d. nutartimi Teisingumo Teismo (aštuntoji kolegija) pripažino apeliacinį skundą akivaizdžiai nepriimtinu ir nusprendė nurodyti Antonius Maria Vervloet ir Cornelia Wilhelmina Vervloet-Mulder padengti savo bylinėjimosi išlaidas.


title: Byla T-53/22: 2022 m. sausio 28 d. pareikštas ieškinys byloje Collard / Parlamentas ir ID

text:
               2022 4 11

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 158/10

      2022 m. sausio 28 d. pareikštas ieškinys byloje Collard / Parlamentas ir ID

      (Byla T-53/22)
      (2022/C 158/11)
      Proceso kalba: prancūzų

         Šalys

         Ieškovas: Gilbert Collard (Vauvert, Prancūzija), atstovaujamas avocat B. Kuchukian

         Atsakovai: Europos Parlamentas, Identiteto ir demokratijos (ID) frakcija

         Reikalavimai

      Ieškovas Bendrojo Teismo prašo:

                  —

                  panaikinti, pirma, 2022 m. sausio 22 d. sprendimą dėl suspendavimo ir, antra, 2022 m. sausio 25 d. sprendimą dėl pašalinimo,

                  —

                  nurodyti nedelsiant sustabdyti abiejų sprendimų galiojimą.

         Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

      Grįsdamas ieškinį, pirma, dėl 2022 m. sausio 22 d. Identiteto ir demokratijos (ID) frakcijos biuro sprendimo, kuriuo dviem mėnesiams sustabdyti ieškovo įgaliojimai frakcijoje, panaikinimo, ir, antra, dėl 2022 m. sausio 25 d. Identiteto ir demokratijos (ID) frakcijos biuro sprendimo, kuriuo ieškovas pašalintas iš šios frakcijos, panaikinimo, ieškovas priekaištauja dėl šių sprendimų formos, kad nesilaikyta elementarios drausminės procedūros, ir dėl esmės, kad jie nėra tinkamai pagrįsti.


title: Byla C-721/21: 2021 m. lapkričio 26 d. High Court (Airija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Eco Advocacy CLG / An Bord Pleanála

text:
               2022 4 11

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 158/2

      2021 m. lapkričio 26 d.High Court (Airija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Eco Advocacy CLG / An Bord Pleanála

      (Byla C-721/21)
      (2022/C 158/03)
      Proceso kalba: anglų

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

         High Court (Airija)

         Šalys pagrindinėje byloje

         Pareiškėja: Eco Advocacy CLG

         Atsakovė: An Bord Pleanála

         Trečioji šalis: Keegan Land Holdings

         Amici curiae: An Taisce – The National Trust for Ireland, ClientEarth AISBL

         Prejudiciniai klausimai

                  i)

                  Ar bendrasis Sąjungos teisės viršenybės ir (arba) lojalaus bendradarbiavimo principas lemia tai, kad apskritai arba konkrečiai aplinkos teisės srityje tais atvejais, kai šalis užginčija administracinės priemonės galiojimą, aiškiai arba numanomai remdamasi tam tikra Sąjungos teisės priemone, bet nepatikslina, kurios šios priemonės nuostatos buvo pažeistos arba remiantis kokiu konkrečiu išaiškinimu jos buvo pažeistos, skundą gavęs nacionalinis teismas turi arba gali jį išnagrinėti, nepaisydamas vidaus procesinių nuostatų, pagal kurias šalies procesiniuose dokumentuose turi būti nurodyti konkretūs pažeidimai?

                  ii)

                  Jeigu į pirmąjį klausimą būtų atsakyta teigiamai, ar PAV direktyvos 2011/95 (1) 4 straipsnio 2, 3, 4 ir (arba) 5 dalys ir (arba) III priedas ir (arba) ši direktyva, siejama su teisinio saugumo principu ir gero administravimo reikalavimais pagal Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijos 41 straipsnį, lemia tai, kad, jeigu kompetentinga institucija nusprendžia neatlikti pasiūlymo dėl plėtros leidimo poveikio aplinkai vertinimo, turi būti aiškiai, atskirai ir (arba) konkrečiai nurodyta, kokiuose tiksliai dokumentuose išdėstyti kompetentingos institucijos motyvai?

                  iii)

                  Jeigu į pirmąjį klausimą būtų atsakyta teigiamai, ar PAV direktyvos 2011/92 4 straipsnio 2, 3, 4 ir (arba) 5 dalys ir (arba) III priedas ir (arba) ši direktyva, siejama su teisinio saugumo principu ir gero administravimo reikalavimais pagal Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijos 41 straipsnį, lemia tai, kad tais atvejais, kai kompetentinga institucija nusprendžia neatlikti pasiūlymo dėl plėtros leidimo poveikio aplinkai vertinimo, kyla pareiga aiškiai pateikti visų konkrečių PAV direktyvos III priedo punktų ir papunkčių analizę tiek, kiek šie punktai ir papunkčiai gali turėti reikšmės aptariamai plėtrai?

                  iv)

                  Ar Direktyvos 92/43/EEB (2) 6 straipsnio 3 dalį reikia aiškinti taip, kad taikant principą, pagal kurį siekiant nustatyti, ar būtina vėliau atlikti tinkamą plano arba projekto poveikio aptariamai teritorijai vertinimą, atrankos etape nėra tikslinga atsižvelgti į priemones, kuriomis siekiama išvengti arba sumažinti žalingą plano arba projekto poveikį šiai teritorijai, valstybės narės kompetentinga institucija turi teisę atsižvelgti į plano arba projekto charakteristikas, susijusias su teršalų šalinimu, kurios gali sumažinti žalingą poveikį Europos svarbos teritorijai, tik dėl to, kad šios charakteristikos nėra numatytos kaip poveikio švelninimo priemonės, net jeigu jos ir turi tokį poveikį, ir kad jos būtų buvusios įtrauktos į projektą kaip standartinės charakteristikos, nepaisant poveikio aptariamai Europos svarbos teritorijai?

                  v)

                  Ar Direktyvos 92/43/EEB 6 straipsnio 3 dalį reikia aiškinti taip, kad, jeigu valstybės narės kompetentinga institucija, nepaisydama ekspertų įstaigų užduotų klausimų arba išreikštų abejonių, atrankos etape yra įsitikinusi, kad tinkamo vertinimo atlikti nereikia, ši institucija turi aiškiai ir išsamiai nurodyti motyvus, galinčius išsklaidyti visas pagrįstas mokslines abejones dėl numatytų darbų poveikio aptariamai Europos svarbos teritorijai ir aiškiai bei individualiai išsklaidančius kiekvieną su tuo susijusią abejonę, išreikštą per visuomenės dalyvavimo procesą?

                  vi)

                  Jeigu į pirmąjį klausimą būtų atsakyta teigiamai, ar pagal Buveinių direktyvos 92/43 6 straipsnio 3 dalį ir (arba) šią direktyvą, siejamą su teisinio saugumo principu ir gero administravimo reikalavimais pagal Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijos 41 straipsnį, tais atvejais, kai kompetentinga institucija nusprendžia neatlikti pasiūlymo dėl plėtros leidimo tinkamo vertinimo, turi būti aiškiai, atskirai ir (arba) konkrečiai nurodyta, kokiuose tiksliai dokumentuose išdėstyti kompetentingos institucijos motyvai?

         (1)  2011 m. gruodžio 13 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2011/92/ES dėl tam tikrų valstybės ir privačių projektų poveikio aplinkai vertinimo (OL L 26, 2012, p. 1).

         (2)  1992 m. gegužės 21 d. Tarybos Direktyva 92/43/EEB dėl natūralių buveinių ir laukinės faunos bei floros apsaugos (OL L 206, 1992, p. 7; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 15 sk., 2 t., p. 102).


title: Byla T-54/22: 2022 m. sausio 28 d. pareikštas ieškinys byloje Rivière/ Parlamentas ir ID

text:
               2022 4 11

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 158/10

      2022 m. sausio 28 d. pareikštas ieškinys byloje Rivière/ Parlamentas ir ID

      (Byla T-54/22)
      (2022/C 158/12)
      Proceso kalba: prancūzų

         Šalys

         Ieškovas: Jérôme Rivière (Paryžius, Prancūzija), atstovaujamas avocat B. Kuchukian

         Atsakovai: Europos Parlamentas, Identiteto ir demokratijos (ID) frakcija

         Reikalavimai

      Ieškovas Bendrojo Teismo prašo:

                  —

                  panaikinti, pirma, 2022 m. sausio 21 d. sprendimą dėl suspendavimo ir, antra, 2022 m. sausio 25 d. sprendimą dėl pašalinimo,

                  —

                  nurodyti nedelsiant sustabdyti abiejų sprendimų galiojimą.

         Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

      Grįsdamas ieškinį, pirma, dėl 2022 m. sausio 21 d. Identiteto ir demokratijos (ID) frakcijos biuro sprendimo, kuriuo dviem mėnesiams sustabdyti ieškovo įgaliojimai frakcijoje, panaikinimo, ir, antra, dėl 2022 m. sausio 25 d. Identiteto ir demokratijos (ID) frakcijos biuro sprendimo, kuriuo ieškovas pašalintas iš šios frakcijos, panaikinimo, ieškovas priekaištauja dėl šių sprendimų formos, kad nesilaikyta elementarios drausminės procedūros, ir dėl esmės, kad jie nėra tinkamai pagrįsti.


title: Byla T-110/22: 2022 m. vasario 28 d. pareikštas ieškinys byloje Kremer / Komisija

text:
               2022 4 11

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 158/14

      2022 m. vasario 28 d. pareikštas ieškinys byloje Kremer / Komisija

      (Byla T-110/22)
      (2022/C 158/17)
      Proceso kalba: prancūzų

         Šalys

         Ieškovė: Christiane Kremer (Briuselis, Belgija), atstovaujama avocats D. Grisay ir A. Ansay

         Atsakovė: Europos Komisija

         Reikalavimai

      Ieškovė Bendrojo Teismo prašo:

                  —

                  priimti šį ieškinį dėl panaikinimo ir (arba) deliktinės atsakomybės;

                  —

                  pripažinti jį priimtinu ir todėl:

                              —

                              pirmiausia,

                                          —

                                          pripažinti ieškinį dėl panaikinimo pagrįstu ir nuspręsti, kad 2022 m. vasario 24 d. Paskyrimų tarnybos sprendimas dėl nepriimtinumo yra niekinis dėl to, kad:

                                                      —

                                                      Pareigūnų tarnybos nuostatų 77 straipsnis ir VIII priedo 11 straipsnis, kuriais grindžiamas ieškovei išsiųstas pranešimas apie ieškovės ištarnauto laiko pensijos nustatymą, yra neteisėti;

                                                      —

                                                      nepasiūliusi ieškovei savo pranešime apie ieškovės ištarnauto laiko pensijos nustatymą grąžinti kompetentingos Europos institucijos neapskaitytų teisių į pensiją, Europos Komisija neįvykdė savo rūpestingumo pareigos;

                                                      —

                                                      nepasiūliusi ieškovei savo pranešime apie ieškovės ištarnauto laiko pensijos nustatymą grąžinti kompetentingos Europos institucijos neapskaitytų teisių į pensiją, Europos Komisija pažeidė vienodo požiūrio ir nediskriminacijos principus;

                                          —

                                          ir grąžinti bylą Paskyrimų tarnybai, kad ši nustatytų ieškovei grąžintiną sumą;

                              —

                              nepatenkinus pirmesnių reikalavimų,

                                          —

                                          pripažinti ieškinį dėl žalos atlyginimo, grindžiamą nepagrįstu praturtėjimu, pagrįstu, nes ieškovė nuskurdo dėl į jos nacionalinę pensijų sistemą įmokėtų pensijų sumų, į kurias Sąjungos kompetentinga institucija neatsižvelgė ir dėl to praturtėjo Europos Sąjungos pensijų fondas, pagrįstu;

                                          —

                                          priteisti iš Komisijos atlyginti du ieškovės patirtus finansinius nuostolius, kurie šio ieškinio pateikimo dieną sudaro 55 401,07 eurų sumą.

                  —

                  priteisti iš Komisijos bylinėjimosi išlaidas.

         Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

      Grįsdama ieškinį ieškovė remiasi keturiais pagrindais.

                  1.

                  Pirmasis ieškinio pagrindas grindžiamas Europos Sąjungos pareigūnų tarnybos nuostatų (toliau – Pareigūnų tarnybos nuostatai) 77 straipsnio 1 dalies ir Pareigūnų tarnybos nuostatų VIII priedo 11 straipsnio 2 dalies neteisėtumu grindžiamu prieštaravimu. Ieškovė teigia, kad minėtose nuostatose numatyta, jog pareigūnas turi priimti sprendimą perkelti savo teises į pensiją, sukauptas nacionalinėje sistemoje, į Europos Sąjungos pensijų fondą (toliau – ES pensijų fondas) per dešimt metų nuo tos dienos, kai jis pradėjo dirbti Europos Sąjungos institucijose. Tačiau tik išėjęs į pensiją pareigūnas gali tinkamai įvertinti galimo pervedimo apimtį, visų pirma dėl taisyklės, pagal kurią pensijos dydis ribojamas iki 70 %. Ieškovė daro išvadą, kad ši taisyklė sukuria skirtingą požiūrį į pareigūną, kuris visą savo karjerą praleido Europos sistemoje, pažeidžiant nediskriminavimo principą.

                  2.

                  Antrasis ieškinio pagrindas grindžiamas Pareigūnų tarnybos nuostatų 24 straipsnyje numatytos pareigos suteikti pagalbą ir rūpestingumo pareigos pažeidimu. Ieškovė teigia, kad kai pareigūnų teisės į pensiją iš nacionalinės sistemos perkeliamos į ES pensijų fondą, pareigūnai paprastai iš Komisijos gauna lentelę, kurioje nurodoma, ar jie turi teisę į nesumažintų įmokų į pradinę nacionalinę sistemą, kurios nebuvo įtrauktos į ES pensijų sistemą, aktuarinio ekvivalento kompensaciją. Be to, kompensavimas paprastai vyksta be jokių konkrečių apribojimų ar veiksmų. Tačiau, pasak ieškovės, ji negavo nei šios lentelės, nei jokios kompensacijos

                  3.

                  Trečiasis ieškinio pagrindas grindžiamas vienodo požiūrio ir nediskriminavimo principo pažeidimais. Ieškovė teigia, kad egzistuoja jokiais objektyviais kriterijais nepagrįsta diskriminacija tarp tam tikrų pareigūnų, kuriems perkeliant jų teises į pensiją išmokama kompensaciją, ir kitų pareigūnų, kuriems tai netaikoma.

                  4.

                  Ketvirtasis ieškinio pagrindas susijęs su deliktine atsakomybe dėl nepagrįsto praturtėjimo ieškovės nenaudai.


title: Byla T-111/22: 2022 m. vasario 28 d. pareikštas ieškinys byloje Baert / Komisija

text:
               2022 4 11

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 158/15

      2022 m. vasario 28 d. pareikštas ieškinys byloje Baert / Komisija

      (Byla T-111/22)
      (2022/C 158/18)
      Proceso kalba: prancūzų

         Šalys

         Ieškovas: Rhonny Baert (Deinzė, Belgija), atstovaujamas avocats D. Grisay ir A. Ansay

         Atsakovė: Europos Komisija

         Reikalavimai

      Ieškovas Bendrojo Teismo prašo:

                  —

                  priimti šį ieškinį dėl panaikinimo ir (arba) deliktinės atsakomybės;

                  —

                  pripažinti jį priimtinu ir todėl:

                              —

                              pirmiausiai,

                                          —

                                          pripažinti ieškinį dėl panaikinimo pagrįstu ir nuspręsti, kad numanomas 2022 m. vasario 28 d. Paskyrimų tarnybos (AIPN) sprendimas dėl nepriimtinumo, taip pat 2016 m. gruodžio 21 d. Europos Komisijos sprendimas (pranešimas apie ieškovo ištarnauto laiko pensijos nustatymą) yra negaliojantys, nes:

                                                      —

                                                      Pareigūnų tarnybos nuostatų 77 straipsnis ir VIII priedo 11 straipsnis, kuriais grindžiamas ieškovui išsiųstas 2016 m. gruodžio 21 d. pranešimas apie ieškovo ištarnauto laiko pensijos nustatymą, yra neteisėti;

                                                      —

                                                      nepasiūliusi ieškovui savo 2016 m. gruodžio 21 d. pranešime apie ieškovo ištarnauto laiko pensijos nustatymą grąžinti kompetentingos Europos institucijos neapskaitytų teisių į pensiją, Europos Komisija neįvykdė savo rūpestingumo pareigos;

                                                      —

                                                      nepasiūliusi ieškovui savo 2016 m. gruodžio 21 d. pranešime apie ieškovo ištarnauto laiko pensijos nustatymą grąžinti kompetentingos Europos institucijos neapskaitytų teisių į pensiją, Europos Komisija pažeidė vienodo požiūrio ir nediskriminacijos principus;

                                          —

                                          ir grąžinti bylą Paskyrimų tarnybai, kad ši nustatytų ieškovui grąžintiną sumą;

                              —

                              nepatenkinus pirmesnių reikalavimų,

                                          —

                                          pripažinti ieškinį dėl žalos atlyginimo, grindžiamą nepagrįstu praturtėjimu, pagrįstu, nes ieškovas nuskurdo dėl į jo nacionalinę pensijų sistemą įmokėtų pensijų sumų, į kurias Sąjungos kompetentinga institucija neatsižvelgė ir dėl to praturtėjo Europos Sąjungos pensijų fondas, pagrįstu;

                                          —

                                          priteisti iš Komisijos atlyginti ieškovo patirtą finansinę žalą, šio ieškinio pateikimo dieną sudarančią 31 066,80 EUR sumą arba bent jau 39,18 % periodinių įsiskolinimų, kuriuos Komisija gavo nuo 2017 m. vasario 1 d., padidinant tiek pat procentų būsimus periodinius įsiskolinimus;

                  —

                  priteisti iš Komisijos bylinėjimosi išlaidas.

         Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

      Grįsdamas ieškinį ieškovas remiasi keturiais pagrindais.

                  1.

                  Pirmasis ieškinio pagrindas grindžiamas Europos Sąjungos pareigūnų tarnybos nuostatų (toliau – Pareigūnų tarnybos nuostatai) 77 straipsnio 1 dalies ir Pareigūnų tarnybos nuostatų VIII priedo 11 straipsnio 2 dalies neteisėtumu grindžiamu prieštaravimu. Ieškovas teigia, kad minėtose nuostatose numatyta, jog pareigūnas turi priimti sprendimą perkelti savo teises į pensiją, sukauptas nacionalinėje sistemoje, į Europos Sąjungos pensijų fondą (toliau – ES pensijų fondas) per dešimt metų nuo tos dienos, kai jis pradėjo dirbti Europos Sąjungos institucijose. Tačiau tik išėjęs į pensiją pareigūnas gali tinkamai įvertinti galimo pervedimo apimtį, visų pirma dėl taisyklės, pagal kurią pensijos dydis ribojamas iki 70 %. Ieškovas daro išvadą, kad ši taisyklė sukuria skirtingą požiūrį į pareigūną, kuris visą savo karjerą praleido Europos sistemoje, pažeidžiant nediskriminavimo principą.

                  2.

                  Antrasis ieškinio pagrindas grindžiamas Pareigūnų tarnybos nuostatų 24 straipsnyje numatytos pareigos suteikti pagalbą ir rūpestingumo pareigos pažeidimu. Ieškovas teigia, kad kai pareigūnų teisės į pensiją iš nacionalinės sistemos perkeliamos į ES pensijų fondą, pareigūnai paprastai iš Komisijos gauna lentelę, kurioje nurodoma, ar jie turi teisę į nesumažintų įmokų į pradinę nacionalinę sistemą, kurios nebuvo įtrauktos į ES pensijų sistemą, aktuarinio ekvivalento kompensaciją. Be to, kompensavimas paprastai vyksta be jokių konkrečių apribojimų ar veiksmų. Tačiau, pasak ieškovo, jis negavo nei šios lentelės, nei jokios kompensacijos

                  3.

                  Trečiasis ieškinio pagrindas grindžiamas vienodo požiūrio ir nediskriminavimo principo pažeidimais. Ieškovas teigia, kad egzistuoja jokiais objektyviais kriterijais nepagrįsta diskriminacija tarp tam tikrų pareigūnų, kuriems perkeliant jų teises į pensiją išmokama kompensaciją, ir kitų pareigūnų, kuriems tai netaikoma.

                  4.

                  Ketvirtasis ieškinio pagrindas susijęs su deliktine atsakomybe dėl nepagrįsto praturtėjimo ieškovo nenaudai.


title: Byla C-57/22: 2022 m. sausio 28 d. Nejvyšší soud České republiky (Čekija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje YQ / Ředitelství silnic a dálnic ČR

text:
               2022 5 23

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 207/11

      2022 m. sausio 28 d.Nejvyšší soud České republiky (Čekija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje YQ / Ředitelství silnic a dálnic ČR

      (Byla C-57/22)
      (2022/C 207/16)
      Proceso kalba: čekų

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

         Nejvyšší soud České republiky

         Šalys pagrindinėje byloje

         Ieškovė: YQ

         Atsakovė: Ředitelství silnic a dálnic ČR

         Prejudiciniai klausimai

      Ar 2003 m. lapkričio 4 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2003/88/EB (1) dėl tam tikrų darbo laiko organizavimo aspektų 7 straipsnio 1 dalis turi būti aiškinama taip, kad pagal ją draudžiama nacionalinių teismų jurisprudencija, pagal kurią neteisėtai iš darbo atleistas ir vėliau pagal nacionalinę teisę teismo sprendimu panaikinus atleidimą į darbą grąžintas darbuotojas neturi teisės į mokamas kasmetines atostogas už laikotarpį nuo atleidimo iš darbo dienos iki grąžinimo į jį dienos dėl to, kad šiuo laikotarpiu faktiškai nedirbo darbdaviui, taip pat tuo atveju, kai pagal nacionalinę teisę darbuotojas, kuris buvo atleistas iš darbo pažeidžiant teisę ir nedelsdamas raštu pranešė darbdaviui apie pasirengimą jam dirbti, turi teisę gauti vidutinio darbo užmokesčio dydžio kompensaciją nuo tos dienos, kurią jis pranešė darbdaviui apie pasirengimą jam dirbti, iki tos dienos, kurią darbdavys suteikė galimybę tęsti darbą, arba iki veiksmingo darbo santykių nutraukimo dienos?

         (1)  OL L 299, 2003, p. 9; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 5 sk., 4 t., p. 381.


title: Byla C-66/22: 2022 m. vasario 2 d. Supremo Tribunal Administrativo (Portugalija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Infraestruturas de Portugal, SA, Futrifer Indústrias Ferroviárias, SA / Toscca Equipamentos de Madeira Lda

text:
               2022 5 23

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 207/12

      2022 m. vasario 2 d.Supremo Tribunal Administrativo (Portugalija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Infraestruturas de Portugal, SA, Futrifer Indústrias Ferroviárias, SA / Toscca Equipamentos de Madeira Lda

      (Byla C-66/22)
      (2022/C 207/17)
      Proceso kalba: portugalų

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

         Supremo Tribunal Administrativo

         Šalys pagrindinėje byloje

         Apeliantės: Infraestruturas de Portugal, SA, Futrifer Indústrias Ferroviárias, SA

         Kita proceso šalis: Toscca Equipamentos de Madeira Lda

         Prejudiciniai klausimai

                  1.

                  Ar sprendimą dėl Direktyvos 2014/24/ES (1) 57 straipsnio 4 dalies d punkte numatyto pašalinimo pagrindo taikymo gali priimti tik perkančioji organizacija?

                  2.

                  Ar nacionalinis įstatymų leidėjas gali leisti, kad vietoj perkančiosios organizacijos pagal Direktyvos 2014/24/ES 57 straipsnio 4 dalies d punktą priimamo sprendimo būtų taikomas bendro pobūdžio Konkurencijos tarnybos sprendimas (su sprendimo pasekmėmis), kuriuo skiriama papildoma sankcija – draudimas tam tikrą laikotarpį dalyvauti viešojo pirkimo procedūrose, ir kuris priimtas vykstant baudos už konkurencijos taisyklių pažeidimą skyrimo procedūrai?

                  3.

                  Ar perkančiosios organizacijos sprendimas dėl ekonominės veiklos vykdytojo „patikimumo“, kiek tai susiję su konkurencijos teisės normų laikymusi (arba nesilaikymu) ne per nagrinėjamą viešojo pirkimo procedūrą, turi būti suprantamas kaip būtinybė pagrįstai įvertinti šio ekonominės veiklos vykdytojo tinkamumą, svarbi užtikrinant Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijos 41 straipsnio 2 dalies c punkte įtvirtintą teisę į gerą administravimą?

                  4.

                  Ar Sąjungos teisę, visų pirma Direktyvos 2014/24/ES 57 straipsnio 4 dalies d punktą, atitinka Portugalijos teisėje, t. y. CCP (2) 55 straipsnio 1 dalies f punkte, įtvirtintos nuostatos, pagal kurias ekonominės veiklos vykdytojo pašalinimas iš viešojo pirkimo sutarties sudarymo procedūros dėl konkurencijos taisyklių pažeidimo, nesusijusio su šia konkrečia procedūra, siejamas su Konkurencijos apsaugos tarnybos sprendimu, priimtu per papildomos sankcijos – uždrausti dalyvauti viešojo pirkimo procedūrose – skyrimo procedūrą, kuriai vykstant būtent ši institucija vertina taisomųjų priemonių, kurių imtasi, tinkamumą?

                  5.

                  Ar Sąjungos teisę, visų pirma Direktyvos 2014/24/ES 57 straipsnio 4 dalies d punktą, taip pat atitinka Portugalijos teisėje, t. y. CCP 70 straipsnio 2 dalies g punkte įtvirtintos nuostatos, pagal kurias galimybė atmesti pasiūlymą dėl rimtų požymių, kad egzistuoja veiksmai, susitarimai, praktika ar informacija, galintys pažeisti konkurencijos taisykles, apribota konkrečia viešojo pirkimo procedūra, kurioje tai nustatyta?

         (1)  2014 m. vasario 26 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2014/24/ES dėl viešųjų pirkimų, kuria panaikinama Direktyva 2004/18/EB (OL L 94, 2014, p. 65).

         (2)  Viešųjų pirkimų kodeksas.


title: Byla C-88/22 P: 2022 m. vasario 8 d. QB pateiktas apeliacinis skundas dėl 2021 m. gruodžio 8 d. Bendrojo Teismo (ketvirtoji kolegija) priimto sprendimo byloje T-71/21 QB / Komisija

text:
               2022 5 23

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 207/13

      2022 m. vasario 8 d. QB pateiktas apeliacinis skundas dėl 2021 m. gruodžio 8 d. Bendrojo Teismo (ketvirtoji kolegija) priimto sprendimo byloje T-71/21 QB / Komisija

      (Byla C-88/22 P)
      (2022/C 207/18)
      Proceso kalba: anglų

         Šalys

         Apeliantas: QB, atstovaujamas advokato R. Wardyn

         Kita proceso šalis: Europos Komisija

         Apelianto reikalavimai

      Apeliantas Teisingumo Teismo prašo:

                  —

                  panaikinti visą skundžiamą sprendimą
                  ir atitinkamai

                              —

                              panaikinti 2020 m. balandžio 6 d. ir tų pačių metų lapkričio 3 d. Europos Komisijos sprendimus,
                              arba, nepatenkinus šio reikalavimo,

                              —

                              grąžinti bylą Bendrajam Teismui, kad šis priimtų sprendimą, ir

                  —

                  įpareigoti Europos Komisiją padengti savo ir ieškovo patirtas bylinėjimosi abiejose instancijose išlaidas.

         Apeliacinio skundo pagrindai ir pagrindiniai argumentai

      Grįsdamas šį ieškinį apeliantas nurodo vieną teisinį pagrindą, susijusį su Pareigūnų tarnybos nuostatų VII priedo 4 straipsnio 1 dalies pažeidimu, ir teigia, kad Bendrasis Teismas:

                  —

                  klaidingai nustatė pagrindinę apelianto profesinę veiklą, kadangi neatsižvelgė į apelianto darbą Lenkijos valstybei ir jo (kaip teisėjo) statusą,

                  —

                  klaidingai apibrėžė sąvokos „darbas kitoje valstybėje [kitai valstybei]“ sąlygas,

                  —

                  nagrinėdamas „darbo kitoje valstybėje [kitai valstybei]“ išimtį, neatsižvelgė į apelianto darbą Lenkijos valstybei ir jo (kaip teisėjo) statusą.


title: Byla C-101/22 P: 2022 m. vasario 10 d. Europos Komisijos pateiktas apeliacinis skundas dėl 2021 m. gruodžio 1 d. Bendrojo Teismo (penktoji kolegija) priimto sprendimo byloje T-546/20 Sopra Steria Benelux ir Unisys Belgium / Komisija

text:
               2022 5 23

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 207/14

      2022 m. vasario 10 d. Europos Komisijos pateiktas apeliacinis skundas dėl 2021 m. gruodžio 1 d. Bendrojo Teismo (penktoji kolegija) priimto sprendimo byloje T-546/20 Sopra Steria Benelux ir Unisys Belgium / Komisija

      (Byla C-101/22 P)
      (2022/C 207/19)
      Proceso kalba: prancūzų

         Šalys

         Apeliantė: Europos Komisija, atstovaujama L. André, M. Ilkova, O. Verheecke

         Kita proceso šalis: Sopra Steria Benelux, Unisys Belgium

         Apeliantės reikalavimai

                  —

                  panaikinti skundžiamo sprendimo 52–57, 60, 61, 66, 68 ir 69 punktus;

                  —

                  atmesti prašymą dėl panaikinimo;

                  —

                  priteisti iš Sopra Steria Benelux ir Unisys Belgium bylinėjimosi šioje instancijoje (t. y. Teisingumo Teisme) ir bylinėjimosi Bendrajame Teisme išlaidas.

         Apeliacinio skundo pagrindai ir pagrindiniai argumentai

      Savo apeliaciniame skunde Komisija nurodo tris pagrindus.
      Pirmasis pagrindas grindžiamas teisės klaida, kurią Bendrasis Teismas padarė 2020 m. liepos 10 d. ieškovių pirmojoje instancijoje raštą kvalifikuodamas kaip „aiškų prašymą“ siekiant, kad joms būtų nurodyti motyvai, dėl kurių perkančioji organizacija nusprendė atrinkto pasiūlymo nelaikyti neįprastai mažos kainos pasiūlymu.
      Antrasis pagrindas grindžiamas faktinių aplinkybių iškraipymu dėl to, kad neteisingai įvertintas 2020 m. liepos 20 d. Komisijos atsakymo turinys.
      Trečiasis pagrindas grindžiamas nuo, kad nepaisyta motyvavimo pareigos, kuri perkančiajai organizacijai tenka pagal SESV 296 sutartį ir Finansinio reglamento 170 straipsnio 3 dalį, apimties, kai perkančioji organizacija nusprendė, kad atrinktas pasiūlymas nebuvo neįprastai mažos kainos.


title: Byla C-105/22: 2022 m. vasario 15 d. Naczelny Sąd Administracyjny (Lenkija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje P.M. / Dyrektor lzby Administracji Skarbowej w Warszawie

text:
               2022 5 23

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 207/14

      2022 m. vasario 15 d.Naczelny Sąd Administracyjny (Lenkija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje P.M. / Dyrektor lzby Administracji Skarbowej w Warszawie

      (Byla C-105/22)
      (2022/C 207/20)
      Proceso kalba: lenkų

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

         Naczelny Sąd Administracyjny

         Šalys pagrindinėje byloje

         Kasatorius: P.M.

         Kita kasacinio proceso šalis: Dyrektor lzby Administracji Skarbowej w Warszawie

         Prejudicinis klausimas

      Ar Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo 56 straipsnis, apmokestinimo akcizu, kaip faktinio vartojimo mokesčiu, vienkartiškumo principas ir proporcingumo principas turi būti aiškinami taip, kad pagal juos draudžiama taikyti tokią nacionalinės teisės nuostatą, kaip Ustawa z dnia 6 grudnia 2008 roku o podatku akcyzowym (2008 m. gruodžio 6 d. Akcizų įstatymas) 107 straipsnio 1 dalis, kiek pagal ją negalima apmokestinamajam asmeniui grąžinti už registruoto lengvojo automobilio eksportą sumokėto akcizo, apskaičiuoto proporcingai jo naudojimo šalies teritorijoje laikotarpiui?


title: Byla C-106/22: 2022 m. vasario 15 d. Fővárosi Törvényszék (Vengrija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Xella Magyarország Építőanyagipari Kft. / Innovációs és Technológiai Miniszter

text:
               2022 5 23

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 207/15

      2022 m. vasario 15 d.Fővárosi Törvényszék (Vengrija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Xella Magyarország Építőanyagipari Kft. / Innovációs és Technológiai Miniszter

      (Byla C-106/22)
      (2022/C 207/21)
      Proceso kalba: vengrų

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

         Fővárosi Törvényszék

         Šalys pagrindinėje byloje

         Pareiškėja: Xella Magyarország Építőanyagipari Kft.

         Kompetentinga institucija, kuriai buvo pateikta paraiška: Innovációs és Technológiai Miniszter (Inovacijų ir technologijų ministras)

         Prejudiciniai klausimai

                  1.

                  Ar SESV 65 straipsnio 1 dalies b punktas, atsižvelgiant į Reglamento (ES) 2019/452, kuriuo nustatoma tiesioginių užsienio investicijų į Sąjungą tikrinimo sistema (1), 4 ir 6 konstatuojamąsias dalis ir ESS 4 straipsnio 2 dalies nuostatas, turi būti aiškinamas taip, kad jis apima galimybę įtvirtinti tokias nuostatas, kaip antai numatytos A veszélyhelyzet megszűnésével összefüggő átmeneti szabályokról és a járványügyi készültségről szóló 2020 évi LVIII. törvény (2020 m. Įstatymas LVIII dėl pereinamojo laikotarpio nuostatų, susijusių su nepaprastosios padėties atšaukimu ir epidemiologine krize) 85 straipsnyje ir ypač šio įstatymo 276 straipsnio 1 dalyje ir 2 dalies a punkte bei 283 straipsnio 1 dalies b punkte?

                  2.

                  Jei į pirmąjį klausimą būtų atsakyta teigiamai, ar vien tai, kad Komisija pradėjo koncentracijos kontrolės procedūrą, pasinaudojo įgaliojimais ir leido vykdyti koncentraciją, susijusią su netiesioginio užsienio investuotojo nuosavybės grandine, užkerta kelią įgaliojimų priimti sprendimus įgyvendinimui pagal taikytiną valstybės narės teisę?

         (1)  2019 m. kovo 19 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (ES) 2019/452, kuriuo nustatoma tiesioginių užsienio investicijų į Sąjungą tikrinimo sistema (OL L 79 I, 2019, p. 1).


title: Byla C-107/22: 2022 m. vasario 16 d. Gerechtshof Amsterdam (Nyderlandai) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje X BV, Inspecteur van de Belastingdienst Douane

text:
               2022 5 23

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 207/15

      2022 m. vasario 16 d.Gerechtshof Amsterdam (Nyderlandai) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje X BV, Inspecteur van de Belastingdienst Douane

      (Byla C-107/22)
      (2022/C 207/22)
      Proceso kalba: nyderlandų

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

         Gerechtshof Amsterdam

         Šalys pagrindinėje byloje

         Apeliantai: X BV, Inspecteur van de Belastingdienst Douane

         Prejudiciniai klausimai

                  1.

                  Ar 2a bendroji aiškinimo taisyklė (1) turi būti aiškinama taip, kad ji taikytina atskiroms palydovinio imtuvo dalims, kurios skirtos tam, kad po išleidimo vidaus vartojimui iš jų būtų surinktas visas palydovinis imtuvas, kai tos dalys buvo atgabentos vienu ir tuo pačiu konteineriu, tas pats deklarantas savo vardu ir savo sąskaita tą pačią dieną ir toje pačioje muitinės įstaigoje pateikė dvi atskiras jų išleidimo vidaus vartojimui deklaracijas ir išleidimo vidaus vartojimui momentu jos buvo dviejų susijusių įmonių nuosavybė?

                  2.

                  Jei į pirmąjį klausimą būtų atsakyta teigiamai: ar tuomet 2a bendroji aiškinimo taisyklė turi būti aiškinama taip, kad ji taip pat taikytina atskiroms palydovinio imtuvo dalims, kurių išleidimo vidaus vartojimui deklaraciją pateikė tas pats deklarantas savo vardu ir savo sąskaita tą pačią dieną ir toje pačioje muitinės įstaigoje, kurioje buvo įforminta likusių palydovinio imtuvo dalių išorinio Sąjungos tranzito procedūra, kai deklaracijų pateikimo momentu tos dalys buvo dviejų susijusių įmonių nuosavybė, o visos dalys kartu skirtos tam, kad po išleidimo vidaus vartojimui iš jų būtų surinktas visas palydovinis imtuvas?

         (1)  1987 m. liepos 23 d. Tarybos reglamento (EEB) Nr. 2658/87 dėl tarifų ir statistinės nomenklatūros bei dėl Bendrojo muitų tarifo (OL L 256, 1987, p. 1; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 2 sk., 2 t., p. 382) I priedas.


title: Byla C-115/22: 2022 m. vasario 17 d. Unabhängige Schiedskommission Wien (Austrija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje E.N.

text:
               2022 5 23

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 207/16

      2022 m. vasario 17 d.Unabhängige Schiedskommission Wien (Austrija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje E.N.

      (Byla C-115/22)
      (2022/C 207/23)
      Proceso kalba: vokiečių

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

         Unabhängige Schiedskommission Wien

         Šalys pagrindinėje byloje

         Pareiškėja: E.N.

         Kitos proceso šalys: Nationale Anti-Doping Agentur Austria GmbH (NADA), Österreichischer Leichtathletikverband (ÖLV), World Anti-Doping Agency (WADA)

         Prejudiciniai klausimai

                  1.

                  Ar informacija, kad tam tikras asmuo padarė tam tikrą antidopingo taisyklių pažeidimą ir dėl šio pažeidimo yra nušalintas nuo dalyvavimo (nacionalinėse ir tarptautinėse) varžybose, yra „sveikatos duomenys“, kaip jie suprantami pagal 2016 m. balandžio 27 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) 2016/679 (1) dėl fizinių asmenų apsaugos tvarkant asmens duomenis ir dėl laisvo tokių duomenų judėjimo ir kuriuo panaikinama Direktyva 95/46/EB (toliau – Bendrasis duomenų apsaugos reglamentas) 9 straipsnį?

                  2.

                  Ar pagal Bendrąjį duomenų apsaugos reglamentą – visų pirma atsižvelgiant į jo 6 straipsnio 3 dalies antrą pastraipą – draudžiama nacionalinės teisės norma, kurioje numatyta, kad paskelbiamos Unabhängige Schiedskommission sprendime nurodytų asmenų pavardės bei nušalinimo trukmė ir priežastys, nesudarant galimybių atsekti minėtų asmenų sveikatos duomenis? Ar turi reikšmės tai, kad pagal nacionalinės teisės normą ši informacija visuomenei gali būti neskelbiama tik tuomet, jeigu asmuo, kuriam skirtas sprendimas, yra sportininkas mėgėjas, nepilnametis arba asmuo, kuris svariai, atskleisdamas informaciją arba pateikdamas kitus duomenis, prisidėjo prie potencialių antidopingo taisyklių pažeidimų atskleidimo?

                  3.

                  Ar pagal Bendrąjį duomenų apsaugos reglamentą – visų pirma atsižvelgiant į jo 5 straipsnio 1 dalies a ir c punktuose įtvirtintus principus – reikalaujama, prieš paskelbiant informaciją, bet kuriuo atveju palyginti sprendime nurodyto asmens asmeninius interesus, kuriuos paveiks informacijos paskelbimas, ir visuomenės interesus žinoti apie sportininko padarytą antidopingo taisyklių pažeidimą?

                  4.

                  Ar informacija, kad tam tikras asmuo padarė tam tikrą antidopingo taisyklių pažeidimą ir dėl šio pažeidimo yra nušalintas nuo dalyvavimo (nacionalinėse ir tarptautinėse) varžybose, yra asmens duomenų apie apkaltinamuosius nuosprendžius ir nusikalstamas veikas tvarkymas, kaip jis suprantamas pagal Bendrojo duomenų apsaugos reglamento 10 straipsnį?

                  5.

                  Jeigu į ketvirtąjį klausimą būtų atsakyta teigiamai: ar remiantis ADBG 2021 8 straipsniu įsteigta Unabhängige Schiedskommission yra valdžios institucija, kaip ji suprantama pagal Bendrojo duomenų apsaugos reglamento 10 straipsnį?

         (1)  2016 m. balandžio 27 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (ES) 2016/679 dėl fizinių asmenų apsaugos tvarkant asmens duomenis ir dėl laisvo tokių duomenų judėjimo ir kuriuo panaikinama Direktyva 95/46/EB (Bendrasis duomenų apsaugos reglamentas) (OL L 119, 2016, p. 1).


title: Byla C-122/22 P: 2022 m. vasario 18 d. Dyson Ltd, Dyson Technology Ltd, Dyson Operations Pte Ltd, Dyson Manufacturing Sdn Bhd, Dyson Spain, SL, Dyson Austria GmbH, Dyson sp. z o.o., Dyson Ireland Ltd, Dyson GmbH, Dyson, Dyson Srl, Dyson Sweden AB, Dyson Denmark ApS, Dyson Finland Oy, Dyson BV pateiktas apeliacinis skundas dėl 2021 m. gruodžio 8 d. Bendrojo Teismo (septintoji kolegija) priimto sprendimo byloje T-127/19 Dyson ir kt. / Komisija

text:
               2022 5 23

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 207/17

      2022 m. vasario 18 d.Dyson Ltd, Dyson Technology Ltd, Dyson Operations Pte Ltd, Dyson Manufacturing Sdn Bhd, Dyson Spain, SL, Dyson Austria GmbH, Dyson sp. z o.o., Dyson Ireland Ltd, Dyson GmbH, Dyson, Dyson Srl, Dyson Sweden AB, Dyson Denmark ApS, Dyson Finland Oy, Dyson BV pateiktas apeliacinis skundas dėl 2021 m. gruodžio 8 d. Bendrojo Teismo (septintoji kolegija) priimto sprendimo byloje T-127/19 Dyson ir kt. / Komisija

      (Byla C-122/22 P)
      (2022/C 207/24)
      Proceso kalba: anglų

         Šalys

         Apeliantės: Dyson Ltd, Dyson Technology Ltd, Dyson Operations Pte Ltd, Dyson Manufacturing Sdn Bhd, Dyson Spain, SL, Dyson Austria GmbH, Dyson sp. z o.o., Dyson Ireland Ltd, Dyson GmbH, Dyson, Dyson Srl, Dyson Sweden AB, Dyson Denmark ApS, Dyson Finland Oy, Dyson BV, atstovaujamos solisitorių ir advokatų E. Batchelor, T. Selwyn Sharpe ir M. Healy

         Kita proceso šalis: Europos Komisija

         Apeliančių reikalavimai

      Apeliantės Teisingumo Teismo prašo:

                  —

                  panaikinti visą skundžiamą sprendimą,

                  —

                  pripažinti, kad Komisija padarė pakankamai aiškų Sąjungos teisės pažeidimą, ir perduoti Bendrajam Teismui iš naujo nagrinėti ieškinį dėl žalos atlyginimo,

                  —

                  nurodyti Komisijai padengti savo ir Dyson bylinėjimosi šioje instancijoje ir Bendrajame Teisme išlaidas.

         Apeliacinio skundo pagrindai ir pagrindiniai argumentai

      Pirma, Bendrasis Teismas neteisingai kvalifikavo Dyson pagrindus ir nepateikė savo motyvų. Dyson pagrindas buvo pateiktas tik dėl Komisijos didelės ir akivaizdžios klaidos pasirenkant vieną bandymo metodą, kuris akivaizdžiai nepateko į jos diskreciją, t. y. bandymo be dulkių metodą. Bendrasis Teismas neatsakė į šį pagrindą.
      Antra, Bendrasis Teismas padarė klaidą taikydamas jurisprudenciją dėl pakankamai aiškaus pažeidimo, nes nesuteikė lemiamos reikšmės savo išvadai, kad Komisija pažeidė diskrecijos nepaliekantį reikalavimą pagal Pagrindų direktyvos 10 straipsnį.
      Trečia, Bendrasis Teismas klaidingai taikė teisės nuostatas dėl pakankamai aiškaus pažeidimo ir teisiškai klaidingai kvalifikavo įrodymus, kai nusprendė, kad dėl Pagrindų direktyvoje įtvirtinto techninio reikalavimo „naudojimo metu“ kyla aiškinimo sunkumų.
      Ketvirta, Bendrasis Teismas klaidingai taikė teisės nuostatas dėl pakankamai aiškaus pažeidimo, kai nusprendė, kad dėl Pagrindų direktyvoje įtvirtinto techninio reikalavimo „naudojimo metu“ kyla su reguliavimu susijusių sunkumų.
      Penkta, Bendrasis Teismas klaidingai taikė teisės nuostatas dėl pakankamai aiškaus pažeidimo, kai nusprendė, kad pažeisdama pagrindinį vienodo požiūrio principą Komisija nepadarė didelės ir akivaizdžios klaidos.
      Šešta, Bendrasis Teismas klaidingai taikė teisės nuostatas dėl pakankamai aiškaus pažeidimo, kai nusprendė, kad pažeisdama pagrindinius gero administravimo ir (arba) rūpestingumo principus Komisija nepadarė didelės ir akivaizdžios klaidos.
      Septinta, Bendrasis Teismas klaidingai taikė teisės nuostatas dėl pakankamai aiškaus pažeidimo, kai nusprendė, kad pažeisdama pagrindinį teisės prekiauti ar užsiimti verslu principą Komisija nepadarė didelės ir akivaizdžios klaidos.


title: Byla C-132/22: 2022 m. vasario 25 d. Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio (Italija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje BM, NP / Ministero dell'Istruzione, dell'Università e della Ricerca

text:
               2022 5 23

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 207/18

      2022 m. vasario 25 d.Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio (Italija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje BM, NP / Ministero dell'Istruzione, dell'Università e della Ricerca

      (Byla C-132/22)
      (2022/C 207/25)
      Proceso kalba: italų

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

         Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio

         Šalys pagrindinėje byloje

         Pareiškėjai: BM, NP

         Atsakovė: Ministero dell'Istruzione, dell'Università e della Ricerca

         Prejudicinis klausimas

      Ar SESV 45 straipsnio 1 ir 2 dalys ir Reglamento (ES) Nr. 492/2011 (1) 3 straipsnio 1 dalies b punktas turi būti aiškinami taip, kad pagal juos draudžiama nuostata, kaip antai numatyta Įstatymo Nr. 205/2017 1 straipsnio 655 dalyje, pagal kurią, siekiant dalyvauti procedūroje rezervo sąrašams, pagal kuriuos su dėstytojais vėliau sudaromos neterminuotos ir terminuotos darbo sutartys Italijos AFAM institucijose, sudaryti, atsižvelgiama tik į profesinę patirtį, kurią kandidatai įgijo šiose nacionalinėse įstaigose, o ne ir kitose Sąjungos šalyse esančiose tokio paties lygio įstaigose, atsižvelgiant į specialų nagrinėjama procedūra siekiamą tikslą – kovoti su nacionaliniu darbo santykių neapibrėžtumo reiškiniu, ir tuo atveju, jei Teisingumo Teismas, į kurį kreiptasi, apskritai nenuspręs, kad Italijos teisės aktai prieštarauja Sąjungos reguliavimo sistemai, ar šiuose teisės aktuose numatytos priemonės gali būti laikomos proporcingomis, konkrečiai, minėtam siekiamam bendrojo intereso tikslui?

         (1)  2011 m. balandžio 5 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (ES) Nr. 492/2011 dėl laisvo darbuotojų judėjimo Sąjungoje (OL L 141, 2011, p. 1).


title: Byla C-143/22: 2022 m. kovo 1 d. Conseil d’État (Prancūzija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Association Avocats pour la défense des droits des étrangers (ADDE) ir kt. / Ministre de l’Intérieur

text:
               2022 5 23

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 207/18

      2022 m. kovo 1 d.Conseil d’État (Prancūzija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Association Avocats pour la défense des droits des étrangers (ADDE) ir kt. / Ministre de l’Intérieur

      (Byla C-143/22)
      (2022/C 207/26)
      Proceso kalba: prancūzų

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

         Conseil d’État

         Šalys pagrindinėje byloje

         Pareiškėjai: Association Avocats pour la défense des droits des étrangers (ADDE), Association nationale d'assistance aux frontières pour les étrangers (ANAFE), Association de recherche, de communication et d’action pour l’accès aux traitements (ARCAT), Comité inter-mouvements auprès des évacués (CIMADE), Fédération des associations de solidarité avec tou-te-s les immigré-e-s (FASTI), Groupe d'information et de soutien des immigré.e.s (GISTI), Ligue des droits de l'homme (LDH), Le paria, Syndicat des avocats de France (SAF), SOS – Hépatites Fédération

         Atsakovas: Ministre de l’Intérieur

         Prejudicinis klausimas

      Kai Reglamento (ES) 2016/399 (1) III antraštinės dalies II skyriaus sąlygomis laikinai atnaujinama vidaus sienų kontrolė, ar atliekant patikrinimus prie vidaus sienos galima nuspręsti neįleisti užsieniečio, tiesiogiai atvykstančio iš valstybės, 1990 m. birželio 19 d. Šengene pasirašytos konvencijos šalies, teritorijos, remiantis šio reglamento 14 straipsniu, kai Direktyva 2008/115/EB (2) netaikoma?

         (1)  2016 m. kovo 9 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (ES) 2016/399 dėl taisyklių, reglamentuojančių asmenų judėjimą per sienas, Sąjungos kodekso (Šengeno sienų kodeksas) (OL L 77, 2016, p. 1).

         (2)  2008 m. gruodžio 16 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2008/115/EB dėl bendrų nelegaliai esančių trečiųjų šalių piliečių grąžinimo standartų ir tvarkos valstybėse narėse (OL L 348, 2008, p. 98).


title: Byla C-148/22: 2022 m. kovo 2 d. Tribunal du travail de Liège (Belgija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje OP / Commune d’Ans

text:
               2022 5 23

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 207/19

      2022 m. kovo 2 d.Tribunal du travail de Liège (Belgija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje OP / Commune d’Ans

      (Byla C-148/22)
      (2022/C 207/27)
      Proceso kalba: prancūzų

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

         Tribunal du travail de Liège

         Šalys pagrindinėje byloje

         Ieškovė: OP

         Atsakovė: Commune d’Ans

         Prejudiciniai klausimai

                  1.

                  Ar 2000 m. lapkričio 27 d. Tarybos direktyvos 2000/78/EB, nustatančios vienodo požiūrio užimtumo ir profesinėje srityje bendruosius pagrindus (1), 2 straipsnio 2 dalies a ir b punktus galima aiškinti taip, kad pagal juos viešojo administravimo institucijai leidžiama sukurti visiškai neutralią administracinę aplinką ir uždrausti nešioti simbolius, kurie išreiškia įsitikinimus, visiems savo darbuotojams, nesvarbu, ar jie turi tiesioginį sąlytį su visuomene?

                  2.

                  Ar 2000 m. lapkričio 27 d. Tarybos direktyvos 2000/78/EB, nustatančios vienodo požiūrio užimtumo ir profesinėje srityje bendruosius pagrindus, 2 straipsnio 2 dalies a ir b punktus galima aiškinti taip, kad pagal juos viešojo administravimo institucijai leidžiama sukurti visiškai neutralią administracinę aplinką ir taip uždrausti nešioti simbolius, kurie išreiškia įsitikinimus, visiems savo darbuotojams, nesvarbu, ar jie turi tiesioginį sąlytį su visuomene, net jei atrodo, kad šis neutralus draudimas paveikia daugiausia moteris ir todėl gali reikšti paslėptą diskriminaciją dėl lyties?

         (1)  OL L 303, 2000, p. 16; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 5 sk., 4 t., p. 79.


title: Byla C-201/22: 2022 m. kovo 15 d. Korkein oikeus (Suomija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Kopiosto r.y. / Telia Finland Oyj

text:
               2022 5 23

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 207/19

      2022 m. kovo 15 d.Korkein oikeus (Suomija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Kopiosto r.y. / Telia Finland Oyj

      (Byla C-201/22)
      (2022/C 207/28)
      Proceso kalba: suomių

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

         Korkein oikeus

         Šalys pagrindinėje byloje

         Apeliantė: Kopiosto r.y.

         Kita apeliacinio proceso šalis: Telia Finland Oyj

         Prejudiciniai klausimai

                  1.

                  Ar sutartinių licencijų išdavimo organizacijų, kurios kolektyviai administruoja intelektinės nuosavybės teises, atveju locus standi siekiant apginti šias teises, su kuriuo siejama Direktyvos 2004/48 (1) 4 straipsnio c punkte numatyta teisė kreiptis į teismą, reiškia tik bendrąjį procesinį veiksnumą teisiniuose ginčuose ar tam reikia nacionalinės teisės aktuose aiškiai pripažintos teisės savo vardu pareikšti ieškinį ginant atitinkamas teises?

                  2.

                  Ar, remiantis Direktyvos 2004/48 4 straipsnio c punktu, frazė „tiesioginis interesas ginti jos atstovaujamų teisių turėtojų autorių teises“ visose valstybėse narėse turi būti aiškinama vienodai, kiek tai susiję su kolektyvinio administravimo organizacijos, kaip ji suprantama pagal Direktyvos 2014/26/ES (2) 3 straipsnio a punktą, teise savo vardu pareikšti ieškinį dėl autorių teisių pažeidimo, kai:

                              i)

                              tai susiję su naudojimu kūrinių, dėl kurių organizacija, kaip sutartinių licencijų išdavimo organizacija pagal Tekijänoikeuslaki (Autorių teisių įstatymas), turi teisę išduoti išplėstines kolektyvines licencijas, leidžiančias licencijos gavėjui taip pat naudoti tos šakos autorių, kurie nėra įgalioję organizacijos administruoti jų teises, kūrinius;

                              ii)

                              tai susiję su kūrinių, kurių autoriai pagal sutartį ar įgaliojimą leido organizacijai administruoti jų teises, o autorių teisės nebuvo perleistos organizacijai, naudojimu?

                  3.

                  Jei daroma prielaida, kad organizacija, kaip sutartinių licencijų išdavimo organizacija, turi tiesioginį interesą ir teisę savo vardu kreiptis į teismą su ieškiniu: kokią reikšmę, vertinant teisę kreiptis į teismą, prireikus atsižvelgiant į Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijos 17 ir 47 straipsnius, turi tai, kad organizacija, kaip sutartinių licencijų išdavimo organizacija, atstovauja ir autoriams, kurie jos neįgaliojo administruoti jų teisių, ir kad organizacijos teisė pareikšti ieškinį siekiant apginti tokių autorių teises nėra reglamentuota įstatyme?

         (1)  2004 m. balandžio 29 d. Europos Parlamento ir Tarybos Direktyva 2004/48/EB dėl intelektinės nuosavybės teisių gynimo (OL L 157, 2004, p. 45; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 17 sk., 2 t., p. 32).

         (2)  2014 m. vasario 26 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2014/26/ES dėl kolektyvinio autorių teisių ir gretutinių teisių administravimo ir daugiateritorių licencijų naudoti muzikos kūrinius internete teikimo vidaus rinkoje (OL L 84, 2014, p. 72).


title: Byla C-224/22: 2022 m. kovo 29 d. pareikštas ieškinys byloje Ispanijos Karalystė / Europos Sąjungos Taryba

text:
               2022 5 23

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 207/20

      2022 m. kovo 29 d. pareikštas ieškinys byloje Ispanijos Karalystė / Europos Sąjungos Taryba

      (Byla C-224/22)
      (2022/C 207/29)
      Proceso kalba: ispanų

         Šalys

         Ieškovė: Ispanijos Karalystė, atstovaujama J. Rodríguez de la Rúa Puig

         Atsakovė: Europos Sąjungos Taryba

         Ieškovės reikalavimai

                  —

                  Panaikinti 2022 m. sausio 27 d. Tarybos reglamentą (ES) 2022/110 (1), kuriuo nustatomos 2022 m. tam tikrų žuvų išteklių ir žuvų išteklių grupių žvejybos galimybės, taikomos Viduržemio ir Juodojoje jūrose, kiek juo nustatomos (i) didžiausios leidžiamos ūdomis žvejojančių laivų žvejybos pastangos europinėms jūrinėms lydekoms (Merluccius merluccius) ir europinėms barzdotėms (Mullus barbatus) Alborano jūroje, Balearų salose, šiaurės Ispanijoje ir Liono įlankoje (1, 2, 5, 6 ir 7 geografiniai parajoniai; toliau – GP), kaip tai išdėstyta III priedo c punte, ir (ii) ilgaūsių raudonųjų krevečių (Aristeus antennatus) didžiausi laimikio limitai Alborano jūroje, Balearų salose, šiaurės Ispanijoje ir Liono įlankoje (1, 2, 5, 6 ir 7 GP), kaip tai išdėstyta III priedo e punkte.

                  —

                  Priteisti iš Europos Sąjungos Tarybos bylinėjimosi išlaidas.

         Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

         Pirmasis pagrindas:

      Didžiausių leidžiamų ūdomis žvejojančių laivų žvejybos pastangų europinėms jūrinėms lydekoms ir europinėms barzdotėms nustatymas 1, 2, 5, 6 ir 7 GP;

                  1.

                  nėra pateisinama pagal Reglamento 2019/1022 (2) 7 straipsnio 5 dalies reikalavimus, kadangi nebuvo konkrečiai nustatyta, kokiomis mokslinėmis rekomendacijomis remiamasi, nustatant sužvejojamus didelius tam tikro ištekliaus laimikius;

                  2.

                  subsidiariai: (i) prieštaraujama Reglamento 2019/1022 7 straipsnio 5 daliai tiek, kiek Ispanijos Karalystės išnagrinėtose mokslinėse rekomendacijose nepateikiami sužvejojamų didelių tam tikro ištekliaus laimikių kiekai; ir (ii) neproporcinga, nes akivaizdžiai netinkama, siekiant Reglamento 2019/1022 tikslo, nes nesilaikoma mokslinėse rekomendacijose pateiktų rekomendacijų ar nuoseklios bendros žuvininkystės politikos vystymo visais trimis – aplinkos apsaugos, ekonominiu ir socialiniu – lygmenimis; ir nėra būtina, kad būtų įgyvendintos kitos alternatyvios priemonės, siekiant šio tikslo (nutraukimas ir tralų tipų pasirinkimo padidinimas).

         Antrasis pagrindas:

      Ilgaūsių raudonųjų krevečių didžiausių laimikio limitų nustatymas 1, 2, 5, 6 ir 7 Viduržemio jūros GP:

                  1.

                  nėra pateisinama pagal Reglamento 2019/10022 7 straipsnio 3 dalies b punktą, kadangi nebuvo konkrečiai nustatyta, kokiomis mokslinėmis rekomendacijomis remiamasi dėl būtinybės nustatyti tokią išsaugojimo priemonę;

                  2.

                  subsidiariai: (i) prieštaraujama Reglamento 2019/1022 7 straipsnio 3 dalies b punktui tiek, kiek minėtame reglamente nebuvo numatytas tokios priemonės naudojimas ir iš Ispanijos Karalystės išnagrinėtų mokslinių rekomendacijų neišplaukia būtinybė nustatyti tokią išsaugojimo priemonę: ir (ii) neproporcinga tiek, kiek akivaizdžiai netinkama, siekiant Reglamento 2019/1002 tikslo, nesilaikyti mokslinių rekomendacijų reikalavimo ir egzistuoja sutapimas su kitomis išsaugojimo priemonėmis; taip pat nėra būtina, kad būtų įgyvendintos kitos alternatyvios priemonės, siekiant šio tikslo (nutraukimas, minimalūs dydžiai ir tralų tipų pasirinkimo padidinimas).

         (1)  2022 m. sausio 27 d. Tarybos reglamentas (ES) 2022/110, kuriuo nustatomos 2022 m. tam tikrų žuvų išteklių ir žuvų išteklių grupių žvejybos galimybės, taikomos Viduržemio ir Juodojoje jūrose (OL L 21, 2022, p. 165).

         (2)  2019 m. birželio 20 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (ES) 2019/1022, kuriuo nustatomas daugiametis vakarų Viduržemio jūros demersinių išteklių žvejybos valdymo planas ir iš dalies keičiamas Reglamentas (ES) Nr 508/2014 (OL L 172, 2019 6 26, p. 1).


title: Byla T-323/17: 2022 m. kovo 30 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Martinair Holland / Komisija (Konkurencija – Karteliai – Krovinių vežimo oro transportu rinka – Sprendimas, kuriuo konstatuojamas SESV 101 straipsnio, EEE susitarimo 53 straipsnio ir Bendrijos ir Šveicarijos Konfederacijos susitarimo dėl oro transporto 8 straipsnio pažeidimas – Krovinių vežimo oro transportu paslaugų kainos sudedamųjų dalių (papildomas kuro mokestis, papildomas saugumo mokestis ir komisinių už papildomus mokesčius mokėjimas) derinimas – Keitimasis informacija – Komisijos teritorinė kompetencija – Vienas ir tęstinis pažeidimas – Vienodas požiūris – Pareiga motyvuoti)

text:
               2022 5 23

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 207/22

      2022 m. kovo 30 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Martinair Holland / Komisija

      (Byla T-323/17) (1)

      (Konkurencija - Karteliai - Krovinių vežimo oro transportu rinka - Sprendimas, kuriuo konstatuojamas SESV 101 straipsnio, EEE susitarimo 53 straipsnio ir Bendrijos ir Šveicarijos Konfederacijos susitarimo dėl oro transporto 8 straipsnio pažeidimas - Krovinių vežimo oro transportu paslaugų kainos sudedamųjų dalių (papildomas kuro mokestis, papildomas saugumo mokestis ir komisinių už papildomus mokesčius mokėjimas) derinimas - Keitimasis informacija - Komisijos teritorinė kompetencija - Vienas ir tęstinis pažeidimas - Vienodas požiūris - Pareiga motyvuoti)
      (2022/C 207/30)
      Proceso kalba: anglų

         Šalys

         Ieškovė: Martinair Holland NV (Harlemermeris, Nyderlandai), atstovaujama advokato M. Smeets,

         Atsakovė: Europos Komisija, atstovaujama A. Dawes ir C. Vollrath, padedamų baristerio B. Doherty

         Dalykas

      SESV 263 straipsniu grindžiamas prašymas panaikinti 2017 m. kovo 17 d. Komisijos sprendimą C(2017) 1742 final dėl bylos nagrinėjimo pagal SESV 101 straipsnį ir EEE susitarimo 53 straipsnį bei Europos Bendrijos ir Šveicarijos Konfederacijos susitarimo dėl oro transporto 8 straipsnį (AT.39258 – Krovinių vežimas oro transportu), kiek jis susijęs su ieškove.

         Rezoliucinė dalis

                  1.

                  Atmesti ieškinį.

                  2.

                  Europos Komisija padengia trečdalį savo bylinėjimosi išlaidų.

                  3.

                  Martinair Holland NV padengia savo bylinėjimosi išlaidas ir du trečdalius Komisijos bylinėjimosi išlaidų.

         (1)  OL C 239, 2017 7 24.


title: Byla T-158/22: 2022 m. kovo 22 d. pareikštas ieškinys byloje Dehaen / EUIPO – National Geographic Society (NATIONAL GEOGRAPHIC)

text:
               2022 5 23

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 207/46

      2022 m. kovo 22 d. pareikštas ieškinys byloje Dehaen / EUIPO – National Geographic Society (NATIONAL GEOGRAPHIC)

      (Byla T-158/22)
      (2022/C 207/61)
      Kalba, kuria surašytas ieškinys: anglų

         Šalys

         Ieškovė: Karolien Dehaen (Schildė, Belgija), atstovaujama lawyers T. van Innis ir A. Van der Planken

         Atsakovė: Europos Sąjungos intelektinės nuosavybės tarnyba (EUIPO)

         Kita procedūros Apeliacinėje taryboje šalis: National Geographic Society (Vašingtonas, Kolumbijos apygarda, Jungtinės Valstijos)

         Su procedūra EUIPO susijusi informacija

         Prekių ženklo, dėl kurio kilo ginčas, savininkė: kita procedūros Apeliacinėje taryboje šalis

         Prekių ženklas, dėl kurio kilo ginčas: žodinis Europos Sąjungos prekių ženklas NATIONAL GEOGRAPHIC – Registracijos paraiška Nr. 9 419 731

         Procedūra EUIPO: registracijos panaikinimo procedūra

         Ginčijamas sprendimas: 2021 m. gruodžio 17 d. EUIPO pirmosios apeliacinės tarybos sprendimas byloje R 975/2020-1

         Reikalavimai

      Ieškovė Bendrojo Teismo prašo:

                  —

                  panaikinti ginčijamą sprendimą,

                  —

                  priteisti iš EUIPO bylinėjimosi išlaidas.

         Pagrindas, kuriuo remiamasi

                  —

                  Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) 2017/1001 58 straipsnio 1 dalies a punkto pažeidimas.


title: Byla T-160/22: 2022 m. kovo 25 d. pareikštas ieškinys byloje 1906 Collins / EUIPO – Peace United (bâoli BEACH)

text:
               2022 5 23

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 207/47

      2022 m. kovo 25 d. pareikštas ieškinys byloje 1906 Collins / EUIPO – Peace United (bâoli BEACH)

      (Byla T-160/22)
      (2022/C 207/62)
      Kalba, kuria surašytas ieškinys: prancūzų

         Šalys

         Ieškovė: 1906 Collins LLC (Majamis, Florida, Jungtinės Valstijos), atstovaujama advokatės C. Mateu

         Atsakovė: Europos Sąjungos intelektinės nuosavybės tarnyba (EUIPO)

         Kita procedūros Apeliacinėje taryboje šalis: Peace United Ltd (Londonas, Jungtinė Karalystė)

         Su procedūra EUIPO susijusi informacija

         Prekių ženklo, dėl kurio kilo ginčas, savininkė: kita procedūros Apeliacinėje taryboje šalis

         Prekių ženklas, dėl kurio kilo ginčas: vaizdinis Europos Sąjungos prekių ženklas „bâoli BEACH“ – Europos Sąjungos prekių ženklas Nr. 16 552 333

         Procedūra EUIPO: registracijos panaikinimo procedūra

         Ginčijamas sprendimas: 2022 m. sausio 20 d. EUIPO antrosios apeliacinės tarybos sprendimas byloje R 223/2021-2

         Reikalavimai

      Ieškovė Bendrojo Teismo prašo:

                  —

                  panaikinti ginčijamą sprendimą,

                  —

                  nuspręsti, kad Europos Sąjungos prekių ženklas „bâoli BEACH“ Nr. 16 552 333 negalioja pagal Reglamento (ES) 2017/1001 59 straipsnio 1 dalies b punktą;

                  —

                  pripažinti negaliojančiu prekių ženklą Nr. 16 552 333 nuo jo pateikimo;

                  —

                  priteisti iš bendrovės Peace United per šį procesą 1906 COLLINS sumokėtus mokesčius ir patirtas išlaidas, įskaitant išlaidas patirtas EUIPO anuliavimo skyriuje ir apeliacinėje taryboje, pagal Bendrojo Teismo procedūros reglamento 134 straipsnio 1 dalį ir 190 straipsnį.

         Pagrindai, kuriais remiamasi

                  —

                  Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) 2017/1001 95 straipsnio 1 dalies pažeidimas,

                  —

                  Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) 2017/1001 95 straipsnio 2 dalies pažeidimas,

                  —

                  Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) 2017/1001 94 straipsnio 1 dalies pažeidimas,

                  —

                  Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) 2017/1001 59 straipsnio 1 dalies b punkto pažeidimas.