title: Byla T-165/20: 2020 m. spalio 30 d. pareikštas ieškinys byloje JC / EUCAP Somalia

text:
               2021 1 11

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 9/23

      2020 m. spalio 30 d. pareikštas ieškinys byloje JC / EUCAP Somalia

      (Byla T-165/20)
      (2021/C 9/34)
      Proceso kalba: prancūzų

         Šalys

         Ieškovas: JC, atstovaujamas advokato A. Van Himst

         Atsakovė: EUCAP Somalia (Mogadišas, Somalis)

         Reikalavimai

      Ieškovas Bendrojo Teismo prašo:

                  —

                  Panaikinti 2019 m. lapkričio 4 d. EUCAP SOMALIA sprendimą, kuriuo nutraukiami darbo santykiai tarp ieškovo ir EUCAP SOMALIA.

                  —

                  Panaikinti 2019 m. gruodžio 3 d. EUCAP SOMALIA sprendimą, kuriuo nutraukiami darbo santykiai tarp ieškovo ir EUCAP SOMALIA.

                  —

                  Prireikus, panaikinti 2020 m. sausio 24 d. sprendimą atmesti apeliaciją dėl sprendimo nutraukti darbo santykius.

                  —

                  Nurodyti atsakovei atgaline data iki galutinio, tvarkingo ir teisėto darbo sutarties nutraukimo datos išmokėti ieškovui atlyginimą.

                  —

                  Priteisti iš atsakovės delspinigius pagal ECB pagrindinėms refinansavimo operacijoms nustatytą normą, ją padidinus 3,5 procentiniais punktais.

                  —

                  Priteisti iš atsakovės bylinėjimosi išlaidas.

         Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

      Grįsdamas ieškinį ieškovas remiasi keturiais pagrindais.

                  1.

                  Pirmasis ieškinio pagrindas, susijęs su tuo, kad pirmasis pranešimas nebuvo adresuotas ieškovui, grindžiamas:

                              —

                              2019 m. lapkričio 4 d. sprendimo poveikio ir veikimo atgaline data nebuvimu;

                              —

                              oficialios ikiteisminės procedūros nevykdymu ir sutarties 21 straipsnio pažeidimu, nes misijos vadovo pavaduotojas neišklausė ieškovo prieš priimdamas sprendimą atmesti jo vidinį skundą.

                  2.

                  Antrasis ieškinio pagrindas grindžiamas darbo sutarties 18 straipsnio, taip pat SESV 296 straipsnio, Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijos 41 straipsnio pažeidimu, nes atsakovė nemotyvavo savo sprendimo (sprendimų) atleisti iš darbo.

                  3.

                  Trečiasis ieškinio pagrindas grindžiamas darbo sutarties 18 straipsnio pažeidimu ir teisės klaida, padaryta taikant darbo sutarties 17 straipsnio 2 punktą, nes atsakovė privalėjo laikytis minimalaus vieno mėnesio išankstinio pranešimo termino.

                  4.

                  Ketvirtasis ieškinio pagrindas grindžiamas Belgijos 1978 m. liepos 3 d. darbo sutarties įstatymo, kuris, atsakovės teigimu, taikytinas nagrinėjamu atveju, pažeidimu.


title: Byla T-630/20: 2020 m. spalio 14 d. pareikštas ieškinys byloje MW / Parlamentas

text:
               2021 1 11

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 9/24

      2020 m. spalio 14 d. pareikštas ieškinys byloje MW / Parlamentas

      (Byla T-630/20)
      (2021/C 9/35)
      Proceso kalba: prancūzų

         Šalys

         Ieškovė: MW, atstovaujama advokatės M. Casado García-Hirschfeld

         Atsakovas: Europos Parlamentas

         Reikalavimai

      Ieškovė Bendrojo Teismo prašo:

                  —

                  pripažinti šį ieškinį priimtinu ir pagrįstu,
                  todėl

                  —

                  panaikinti 2019 m. gruodžio 11 d. sprendimą nutraukti ieškovės neterminuotą laikinosios tarnautojos sutartį ir sustabdyti jos veiklą,

                  —

                  atlyginti turtinę 10 000 eurų žalą ir mokymosi išlaidas ir neturtinę 30 000 eurų žalą,

                  —

                  priteisti iš atsakovo visas bylinėjimosi išlaidas.

         Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

      Grįsdama ieškinį ieškovė remiasi dviem pagrindais.

                  1.

                  Pirmasis ieškinio pagrindas grindžiamas Kitų Europos Sąjungos tarnautojų įdarbinimo sąlygų 80 straipsnio pažeidimu, kuris lėmė vertinimo klaidą ir piktnaudžiavimą įgaliojimais. Ieškovė pirmiausia nurodo, kad atsakovas neatsižvelgė į visą informaciją, kuri būtų galėjusi lemti jo sprendimą.

                  2.

                  Antrasis ieškinio pagrindas grindžiamas teisės į tinkamas ir teisingas darbo sąlygas pažeidimu, piktnaudžiavimu įgaliojimais ir Europos Sąjungos Pareigūnų tarnybos nuostatų 12 ir 12a straipsniuose įtvirtinto bet kokios formos psichologinio priekabiavimo draudimo pažeidimu.


title: Byla T-633/20: 2020 m. spalio 9 d. pareikštas ieškinys byloje CNMSE ir kt. / Parlamentas ir Taryba

text:
               2021 1 11

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 9/24

      2020 m. spalio 9 d. pareikštas ieškinys byloje CNMSE ir kt. / Parlamentas ir Taryba

      (Byla T-633/20)
      (2021/C 9/36)
      Proceso kalba: prancūzų

         Šalys

         Ieškovė: Coordination nationale médicale santé – environnement (CNMSE) (Paryžius, Prancūzija) ir penki kiti ieškovai, atstovaujami advokato G. Tumerelle

         Atsakovai: Europos Parlamentas ir Europos Sąjungos Taryba

         Reikalavimai

      Ieškovai Bendrojo Teismo prašo:

                  —

                  pripažinti negaliojančiu Reglamentą Nr. 202/1043.

         Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

      Ieškiniui pagrįsti ieškovai remiasi trimis pagrindais.

                  1.

                  Pirmasis ieškinio pagrindas grindžiamas ginčijamo reglamento keliamomis pasekmėmis ir pavojais (1). Šiuo klausimu ieškovai teigia, kad bet kokios su genetiškai modifikuotais organizmais susijusių pavojų vertinimo priemonės panaikinimas yra nepagrįstas. Jie taip pat kritikuoja konsultacijų su visuomene, informacijos bei ženklinimo ir mokslinio pagrįstumo nebuvimą.

                  2.

                  Antrasis ieškinio pagrindas grindžiamas trūkumais, turinčiais įtakos ginčijamo teisės akto formaliam teisėtumui. Ieškovai teigia, kad per vykusią procedūrą nebuvo konsultuojamasi su visuomene, nesilaikyta Direktyvos 2001/18 (2) 7 straipsnyje nustatytos diferencijuotos tvarkos ir buvo pažeisti esminiai procedūriniai reikalavimai. Jie taip pat tvirtina, kad nėra pakankamo teisinio pagrindo ir kad padaryta vertinimo klaida.

                  3.

                  Trečiasis ieškinio pagrindas grindžiamas trūkumais, turinčiais įtakos ginčijamo teisės akto materialiniam teisėtumui. Šiuo klausimu ieškovai teigia, kad nesilaikyta atsargumo principo ir teisėtų lūkesčių apsaugos principo, kuris yra pagrindinis Sąjungos teisės principas, taip pat įgytos teisės į sveikatos ir aplinkos apsaugą. Ieškovai taip pat teigia, kad buvo pažeisti subsidiarumo ir proporcingumo principai, taip pat kad padaryta akivaizdi vertinimo klaida.

         (1)  2020 m. liepos 15 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (ES) 2020/1043 dėl žmonėms skirtų vaistų, kuriuose yra genetiškai modifikuotų organizmų arba kurie iš jų sudaryti ir kurie skirti koronavirusinės ligos (COVID-19) gydymui arba profilaktikai, klinikinių tyrimų vykdymo ir tiekimo (OL L 231, 2020, p. 12).

         (2)  2001 m. kovo 12 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2001/18/EB dėl genetiškai modifikuotų organizmų apgalvoto išleidimo į aplinką ir panaikinanti Tarybos direktyvą 90/220/EEB (OL L 106, 2001, p. 1; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 15 sk., 6 t., p. 77).


title: Byla T-640/20: 2020 m. spalio 16 d. pareikštas ieškinys byloje Validity / Komisija

text:
               2021 1 11

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 9/25

      2020 m. spalio 16 d. pareikštas ieškinys byloje Validity / Komisija

      (Byla T-640/20)
      (2021/C 9/37)
      Proceso kalba: anglų

         Šalys

         Ieškovė: Validity Foundation – Mental Disability Advocacy Centre (Budapeštas, Vengrija), atstovaujama advokato B. Van Vooren

         Atsakovė: Europos Komisija

         Reikalavimai

      Ieškovė Bendrojo Teismo prašo:

                  —

                  remiantis Reglamentu 1049/2001 (1) panaikinti 2020 m. rugpjūčio 6 d. Komisijos sprendimą C(2020) 5540 final, skirtą Validity Foundation vykdomajam direktoriui,

                  —

                  priteisti iš Europos Komisijos bylinėjimosi išlaidas.

         Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

      Grįsdama ieškinį ieškovė remiasi dviem pagrindais.

                  1.

                  Pirmasis ieškinio pagrindas grindžiamas tuo, kad ginčijamas sprendimas pažeidžia teisę dalyvauti viešajame gyvenime, siejamą su teise į savarankišką gyvenimą ir neįgaliųjų asmenų integravimu (Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijos 26 straipsnis, siejamas su JT neįgaliųjų teisių konvencijos 29 ir 19 straipsniais).

                  2.

                  Antrasis ieškinio pagrindas grindžiamas tuo, kad ginčijamas sprendimas pažeidžia Reglamento 1049/2001 4 straipsnio 3 dalį, siejamą su SESV 15 straipsnio 3 dalimi ir Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijos 42 straipsniu.

         (1)  2001 m. gegužės 30 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (EB) Nr. 1049/2001 dėl galimybės visuomenei susipažinti su Europos Parlamento, Tarybos ir Komisijos dokumentais (OL L 145, 2001, p. 43; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 1 sk., 3 t., p. 331).


title: Byla T-645/20: 2020 m. spalio 23 d. pareikštas ieškinys byloje NC ir kt. / Parlamentas ir Taryba

text:
               2021 1 11

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 9/26

      2020 m. spalio 23 d. pareikštas ieškinys byloje NC ir kt. / Parlamentas ir Taryba

      (Byla T-645/20)
      (2021/C 9/38)
      Proceso kalba: anglų

         Šalys

         Ieškovai: NC, ND, NE, NF, Uniunea Naţională a Transportatorilor Rutieri din România (UNTRR) (Bukareštas, Rumunija), atstovaujami advokato R. Martens

         Atsakovai: Europos Parlamentas ir Europos Sąjungos Taryba

         Reikalavimai

      Ieškovai Bendrojo Teismo prašo:

                  —

                  iš dalies panaikinti 2020 m. liepos 15 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) 2020/1055, kuriuo iš dalies keičiami reglamentai (EB) Nr. 1071/2009, (EB) Nr. 1072/2009 ir (ES) Nr. 1024/2012, siekiant juos suderinti su pokyčiais kelių transporto sektoriuje, 1 straipsnio 3 dalį,

                  —

                  priteisti iš atsakovų visas bylinėjimosi išlaidas.

         Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

      Grįsdami ieškinį ieškovai remiasi penkiais pagrindais.

                  1.

                  Pirmasis ieškinio pagrindas grindžiamas ES sutarties 2 straipsnio, 4 straipsnio 2 dalies ir 9 straipsnio, SESV 18 ir 95 straipsnių, Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijos 21 straipsnio bei lygybės ir nediskriminavimo principų, kaip bendrųjų Sąjungos teisės principų, siejamų su ES sutarties 5 straipsnio 4 dalimi, ir proporcingumo principo, kaip bendrojo Sąjungos teisės principo, pažeidimu dėl realios ir netiesioginės diskriminacijos.

                  2.

                  Antrasis ieškinio pagrindas grindžiamas SESV 26, 49 ir 56 straipsnių, Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijos 16 straipsnio ir 52 straipsnio 1 dalies, siejamų su ES sutarties 5 straipsnio 4 dalimi, ir proporcingumo principo, kaip bendrojo Sąjungos teisės principo, pažeidimu dėl neteisėto laisvės teikti paslaugas, įsisteigimo laisvės ir laisvės užsiimti verslu apribojimo.

                  3.

                  Trečiasis ieškinio pagrindas grindžiamas ES sutarties 3 straipsnio 3 dalies, SESV 11 ir 191 straipsnių ir Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijos 37 straipsnio pažeidimu dėl aplinkos kokybės išlaikymo, saugojimo ir gerinimo pažeidimo.

                  4.

                  Ketvirtasis ieškinio pagrindas grindžiamas SESV 296 straipsnio 2 dalies, SESV Protokolo Nr. 2 5 straipsnio, Tarpinstitucinio susitarimo dėl geresnės teisėkūros ir pareigos motyvuoti pažeidimu dėl nepateiktų išsamių motyvų ir neatlikto poveikio vertinimo.

                  5.

                  Penktasis ieškinio pagrindas grindžiamas SESV 91 ir 94 straipsnių, siejamų su ES sutarties 5 straipsnio 4 dalimi, ir proporcingumo principo, kaip bendrojo Sąjungos teisės principo, pažeidimu dėl didelio poveikio gyvenimo ir užimtumo lygiui ir ekonominei padėčiai.


title: Byla T-647/20: 2020 m. spalio 21 d. pareikštas ieškinys byloje Verelst / Taryba

text:
               2021 1 11

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 9/27

      2020 m. spalio 21 d. pareikštas ieškinys byloje Verelst / Taryba

      (Byla T-647/20)
      (2021/C 9/39)
      Proceso kalba: prancūzų

         Šalys

         Ieškovas: Jean-Michel Verelst (Egezė, Belgija), atstovaujamas advokato C. Molitor

         Atsakovė: Europos Sąjungos Taryba

         Reikalavimai

      Ieškovas Bendrojo Teismo prašo:

                  —

                  panaikinti ginčijamą aktą,

                  —

                  priteisti iš atsakovės bylinėjimosi išlaidas.

         Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

      Grįsdamas savo ieškinį, pareikštą dėl 2020 m. liepos 27 d. Tarybos įgyvendinimo sprendimo (ES) 2020/1117, kuriuo skiriami Europos prokuratūros Europos prokurorai (OL L 244, 2020, p. 18), ta dalimi, kuria Yves Van Den Berge yra skiriamas Europos prokuratūros Europos prokuroru, suteikiant jam AD 13 lygio laikinojo darbuotojo statusą, nepratęsiamai šešerių metų kadencijai, prasidedančiai nuo 2020 m. liepos 29 d., ieškovas remiasi dviem pagrindais.

                  1.

                  Pirmasis ieškinio pagrindas grindžiamas Europos prokurorų skyrimo taisyklių pažeidimu. Šie pažeidimai apima SESV 288, 289, 291 ir 296 straipsnių, Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijos (toliau – Chartija) 20, 21 ir 41 straipsnių, Europos Sąjungos teisės bendrųjų teisinio saugumo, teisėtų lūkesčių apsaugos, teisėtumo ir nediskriminavimo principų, 2017 m. spalio 12 d. Tarybos reglamento (ES) 2017/1939, kuriuo įgyvendinamas tvirtesnis bendradarbiavimas Europos prokuratūros įsteigimo srityje (OL L 283, 2017, p. 1), konkrečiai – jo 14 straipsnio 3 dalies ir 16 straipsnio 1, 2 ir 3 dalių, 2018 m. liepos 13 d. Tarybos įgyvendinimo sprendimo (ES) 2018/1696 dėl Reglamento (ES) 2017/1939, kuriuo įgyvendinamas tvirtesnis bendradarbiavimas Europos prokuratūros įsteigimo srityje, 14 straipsnio 3 dalyje numatytų atrankos komisijos veiklos taisyklių (OL L 282, 2018, p. 8) 1 straipsnio, minėtu įgyvendinimo sprendimu numatytos atrankos komisijos veiklos taisyklių, pirmiausia – VI straipsnio 2 dalies ir VII straipsnio 2 dalies, bei esminių procedūrinių reikalavimų pažeidimus. Šiuo pagrindu ieškovas skundžia tą ginčijamo akto dalį, kuria į Europos prokuroro pareigas buvo paskirtas vienas iš Belgijos pasiūlytų kandidatų:

                              —

                              pirma (pirma dalis), nes aktas buvo priimtas atsižvelgiant ne į atrankos komiteto padarytas kandidatūrų vertinimo ir pokalbio su kandidatais išvadas, įformintas pagrįstoje šio komiteto nuomonėje, bet priešingai – visų pirma į kitą kompetentingų parengiamųjų Tarybos organų atliktą šių kandidatų nuopelnų įvertinimą, ir

                              —

                              antra (antra dalis), nes buvo nevienodai vertinta grupė, kuriai priklauso Čekijos, Vokietijos, Estijos, Graikijos, Ispanijos, Prancūzijos, Kroatijos, Italijos, Kipro, Latvijos, Lietuvos, Liuksemburgo, Maltos, Nyderlandų, Austrijos, Rumunijos, Slovėnijos, Slovakijos ir Suomijos pasiūlyti kandidatai, ir grupė, kuriai priklauso Belgijos, Bulgarijos ir Portugalijos pasiūlyti kandidatai, nes pirmieji buvo įvertinti remiantis atrankos komiteto nuomone, laikantis jo darbo tvarkos taisyklių, o antrieji – remiantis kita, tose darbo tvarkos taisyklėse nenustatyta kandidatų nuopelnų vertinimo procedūra, kurią vykdė neturinti tam teisės institucija.

                  2.

                  Antrasis ieškinio pagrindas grindžiamas motyvavimo stoka, teisės į gerą administravimą pažeidimu ir akivaizdžia vertinimo klaida. Visų pirma, šis pagrindas grindžiamas SESV 296 straipsnio, Chartijos 41 straipsnio, minėto Reglamento (ES) 2017/1939, pirmiausia jo 14 straipsnio 3 dalies bei 16 straipsnio 1, 2 ir 3 dalių, taip pat minėto Įgyvendinimo sprendimo (ES) 2018/1696 1 straipsnio, minėtu įgyvendinimo sprendimu nustatytų atrankos komisijos veiklos taisyklių, pirmiausia VI straipsnio 2 dalies ir VII straipsnio 2 dalies, gero administravimo principo ir rūpestingumo pareigos bei esminių procedūrinių reikalavimų pažeidimu, taip pat akivaizdžia vertinimo klaida.
                  Šiuo klausimu ieškovas kritikuoja ginčijamą aktą, kad juo nuspręsta į Europos prokuroro pareigas paskirti Belgijos pasiūlytą kandidatą, tokiu būdu suteikiant jam pirmenybę prieš kitus kandidatus (ypač – prieš ieškovą), remiantis paskirto kandidato patirties finansinių nusikaltimų ir tarptautinio teismų bendradarbiavimo srityse vertinimu, ir kad jame buvo padaryta išvada, jog šio kandidato turima kvalifikacija ir profesinė patirtis labiau atitinka Europos prokuroro pareigoms užimti keliamus reikalavimus.


title: Byla T-662/20: 2020 m. lapkričio 5 d. pareikštas ieškinys byloje Muratbey Gida / EUIPO – M. J. Dairies (Trigubas helikoidinis sūris)

text:
               2021 1 11

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 9/28

      2020 m. lapkričio 5 d. pareikštas ieškinys byloje Muratbey Gida / EUIPO – M. J. Dairies (Trigubas helikoidinis sūris)

      (Byla T-662/20)
      (2021/C 9/40)
      Kalba, kuria surašytas ieškinys: anglų

         Šalys

         Ieškovė: Muratbey Gida Sanayí Ve Tícaret AŞ (Stambulas, Turkija), atstovaujama advokato M. Schork

         Atsakovė: Europos Sąjungos intelektinės nuosavybės tarnyba (EUIPO)

         Kita procedūros Apeliacinėje taryboje šalis: M. J. Dairies EOOD (Sofija, Bulgarija)

         Su procedūra EUIPO susijusi informacija

         Dizaino, dėl kurio kilo ginčas, savininkas: ieškovė Bendrajame Teisme

         Dizainas, dėl kurio kilo ginčas: tarptautinis dizainas Nr. DM/080641-0002, kurio registracija galioja Europos Sąjungoje (Geltonos spalvos trigubas helikoidinis sūris)

         Ginčijamas sprendimas: 2020 m. rugpjūčio 21 d. EUIPO trečiosios apeliacinės tarybos sprendimas byloje R 1925/2019-3

         Reikalavimai

      Ieškovė Bendrojo Teismo prašo:

                  —

                  panaikinti ginčijamą sprendimą ir atmesti kitos procedūros Apeliacinėje taryboje šalies prašymą dėl pripažinimo negaliojančiu, kiek tai susiję su ginčijamu tarptautiniu dizainu Nr. DM/080641-0002, kurio registracija galioja Europos Sąjungoje;

                  —

                  priteisti iš EUIPO bylinėjimosi išlaidas.

         Pagrindai, kuriais remiamasi

                  —

                  Tarybos reglamento (EB) Nr. 6/2002 6 straipsnio pažeidimas,

                  —

                  Tarybos reglamento (EB) Nr. 6/2002 7 straipsnio 1 dalies pažeidimas.


title: Byla T-663/20: 2020 m. spalio 30 d. pareikštas ieškinys byloje One Voice / ECHA

text:
               2021 1 11

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 9/28

      2020 m. spalio 30 d. pareikštas ieškinys byloje One Voice / ECHA

      (Byla T-663/20)
      (2021/C 9/41)
      Proceso kalba: prancūzų

         Šalys

         Ieškovė: One Voice (Strasbūras, Prancūzija), atstovaujama advokatės A. Ghersi

         Atsakovė: Europos cheminių medžiagų agentūra

         Reikalavimai

      Ieškovė Bendrojo Teismo prašo:

                  —

                  nuspręsti, kad ECHA Apeliacinė komisija padarė klaidą vertindama Reglamento dėl kosmetikos gaminių ir REACH reglamento koreliaciją,

                  —

                  nuspręsti, kad ECHA Apeliacinė komisija pažeidė REACH reglamento nuostatas,
                  todėl,

                  —

                  panaikinti 2020 m. rugpjūčio 18 d. ECHA Apeliacinės komisijos sprendimą Nr. A-009-2018,

                  —

                  priteisti iš atsakovės bylinėjimosi išlaidas.

         Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

      Grįsdama ieškinį ieškovė remiasi dviem pagrindais.

                  1.

                  Pirmasis ieškinio pagrindas grindžiamas klaida, padaryta vertinant Reglamento dėl kosmetikos gaminių (1) ir REACH reglamento (2) koreliaciją. Ieškovės teigimu, Apeliacinė komisija padarė klaidą vertindama Reglamento dėl kosmetikos gaminių 18 straipsnį, kai taikė REACH reglamentą, ir nepaisė Reglamentu dėl kosmetikos gaminių siekiamo tikslo bandymų su gyvūnais klausimais. Galiausiai ieškovė teigia, kad ECHA nėra kompetentinga pateikti Reglamento dėl kosmetikos gaminių ir REACH reglamento koreliacijos privalomą išaiškinimą.

                  2.

                  Antrasis ieškinio pagrindas grindžiamas REACH reglamento nuostatų pažeidimu. Ieškovė visų pirma tvirtina, kad REACH reglamente įtvirtintas bandymų su gyvūnais draudimo principas, išskyrus atvejus, kai nėra kitų alternatyvų. Tačiau Apeliacinė komisija ginčijamame sprendime nenurodė tokios išimties.

         (1)  2009 m. lapkričio 30 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (EB) Nr. 1223/2009 dėl kosmetikos gaminių (OL L 342, 2009, p. 59).

         (2)  2006 m. gruodžio 18 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (EB) Nr. 1907/2006 dėl cheminių medžiagų registracijos, įvertinimo, autorizacijos ir apribojimų (REACH), įsteigiantis Europos cheminių medžiagų agentūrą, iš dalies keičiantis Direktyvą 1999/45/EB bei panaikinantis Tarybos reglamentą (EEB) Nr. 793/93, Komisijos reglamentą (EB) Nr. 1488/94, Tarybos direktyvą 76/769/EEB ir Komisijos direktyvas 91/155/EEB, 93/67/EEB, 93/105/EB bei 2000/21/EB (OL L 396, 2006, p. 1; klaidų ištaisymas OL L 136, 2007, p. 3).


title: Byla T-664/20: 2020 m. spalio 30 d. pareikštas ieškinys byloje One Voice / ECHA

text:
               2021 1 11

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 9/29

      2020 m. spalio 30 d. pareikštas ieškinys byloje One Voice / ECHA

      (Byla T-664/20)
      (2021/C 9/42)
      Proceso kalba: prancūzų

         Šalys

         Ieškovė: One Voice (Strasbūras, Prancūzija), atstovaujama advokatės A. Ghersi

         Atsakovė: Europos cheminių medžiagų agentūra

         Reikalavimai

      Ieškovė Bendrojo Teismo prašo:

                  —

                  nuspręsti, kad ECHA Apeliacinė komisija padarė klaidą vertindama Reglamento dėl kosmetikos gaminių ir REACH reglamento koreliaciją,

                  —

                  nuspręsti, kad ECHA Apeliacinė komisija pažeidė REACH reglamento nuostatas,

            todėl

                  —

                  panaikinti 2020 m. rugpjūčio 18 d. ECHA Apeliacinės komisijos sprendimą Nr. A-010-2018;

                  —

                  priteisti iš atsakovės bylinėjimosi išlaidas.

         Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

      Grįsdama ieškinį ieškovė remiasi dviem pagrindais.

                  1.

                  Pirmasis ieškinio pagrindas grindžiamas klaida, padaryta vertinant Reglamento dėl kosmetikos gaminių (1) ir REACH reglamento (2) koreliaciją. Ieškovės teigimu, Apeliacinė komisija padarė klaidą vertindama Reglamento dėl kosmetikos gaminių 18 straipsnį, kai taikė REACH reglamentą, ir nepaisė Reglamentu dėl kosmetikos gaminių siekiamo tikslo bandymų su gyvūnais klausimais. Galiausiai ieškovė teigia, kad ECHA nėra kompetentinga pateikti Reglamento dėl kosmetikos gaminių ir REACH reglamento koreliacijos privalomą išaiškinimą.

                  2.

                  Antrasis ieškinio pagrindas grindžiamas REACH reglamento nuostatų pažeidimu. Ieškovė visų pirma tvirtina, kad REACH reglamente įtvirtintas bandymų su gyvūnais draudimo principas, išskyrus atvejus, kai nėra kitų alternatyvų. Tačiau Apeliacinė komisija ginčijamame sprendime nenurodė tokios išimties.

         (1)  2009 m. lapkričio 30 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (EB) Nr. 1223/2009 dėl kosmetikos gaminių (OL L 342, 2009, p. 59).

         (2)  2006 m. gruodžio 18 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (EB) Nr. 1907/2006 dėl cheminių medžiagų registracijos, įvertinimo, autorizacijos ir apribojimų (REACH), įsteigiantis Europos cheminių medžiagų agentūrą, iš dalies keičiantis Direktyvą 1999/45/EB bei panaikinantis Tarybos reglamentą (EEB) Nr. 793/93, Komisijos reglamentą (EB) Nr. 1488/94, Tarybos direktyvą 76/769/EEB ir Komisijos direktyvas 91/155/EEB, 93/67/EEB, 93/105/EB bei 2000/21/EB (OL L 396, 2006, p. 1; klaidų ištaisymas OL L 136, 2007, p. 3).


title: Byla T-671/20: 2020 m. lapkričio 9 d. pareikštas ieškinys byloje OA / EESRK

text:
               2021 1 11

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 9/30

      2020 m. lapkričio 9 d. pareikštas ieškinys byloje OA / EESRK

      (Byla T-671/20)
      (2021/C 9/43)
      Proceso kalba: prancūzų

         Šalys

         Ieškovas: OA, atstovaujamas advokatų M. Casado García-Hirschfeld ir M. Aboudi

         Atsakovas: Europos ekonomikos ir socialinių reikalų komitetas

         Reikalavimai

      Ieškovas Bendrojo Teismo prašo:

                  —

                  pripažinti ieškinį priimtinu ir pagrįstu;

                  —

                  panaikinti 2019 m. gruodžio 5 d. ginčijamą sprendimą, patvirtintą sprendimu dėl ieškovo 2020 m. kovo 5 d. skundo atmetimo;

                  —

                  nurodyti atlyginti jo patirtą neturtinę žalą, lygią 30 000 EUR, ir turtinę žalą, kuri vertinama 25 000 EUR dydžio suma;

                  —

                  priteisti iš atsakovo visas bylinėjimosi išlaidas.

         Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

      Grįsdamas ieškinį ieškovas remiasi dviem pagrindais.

                  1.

                  Pirmasis ieškinio pagrindas grindžiamas procedūrinių garantijų administracinių ir drausminių tyrimų srityje pažeidimu bei nešališkumo ir gero administravimo principų pažeidimu. Ieškovas šiuo klausimu teigia, kad jo atžvilgiu pradėtame administraciniame tyrime padaryta daugybė formalių ir procedūrinių pažeidimų.

                  2.

                  Antrasis ieškinio pagrindas grindžiamas proporcingumo principo pažeidimu ir akivaizdžia vertinimo klaida bei piktnaudžiavimu įgaliojimais.


title: Byla T-672/20: 2020 m. lapkričio 6 d. pareikštas ieškinys byloje Kerstens / Komisija

text:
               2021 1 11

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 9/31

      2020 m. lapkričio 6 d. pareikštas ieškinys byloje Kerstens / Komisija

      (Byla T-672/20)
      (2021/C 9/44)
      Proceso kalba: prancūzų

         Šalys

         Ieškovas: Petrus Kerstens (La Forclaz, Šveicarija), atstovaujamas advokato C. Mourato

         Atsakovė: Europos Komisija

         Reikalavimai

      Ieškovas Bendrojo Teismo prašo:

                  —

                  panaikinti 2020 m. sausio 20 d. Europos Komisijos sprendimą atmesti 2019 m. rugsėjo 17 d. Petrus Kerstens pagalbos prašymą, pateiktą pagal Europos Sąjungos pareigūnų tarnybos nuostatų 24 ir 12a straipsnius,

                  —

                  panaikinti 2020 m. sausio 31 d. Europos Komisijos sprendimą atmesti 2019 m. rugsėjo 17 d. Petrus Kerstens pagalbos prašymą, pateiktą pagal Europos Sąjungos pareigūnų tarnybos nuostatų 24 ir 12a straipsnius,

                  —

                  priteisti iš atsakovės bylinėjimosi šioje instancijoje išlaidas pagal Bendrojo Teismo procedūros reglamento 134 straipsnį.

         Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

      Grįsdamas ieškinį ieškovas remiasi vieninteliu pagrindu, susijusiu su gero administravimo principo, įskaitant teisės į gynybą, būtent iš Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijos 41 straipsnio 2 dalies a punkto kylančios teisės būti išklausytam, pažeidimu, nes Komisija ieškovo neišklausė prieš priimdama sprendimus atmesti jo pagalbos prašymus.


title: Byla T-677/20: 2020 m. lapkričio 13 d. pareikštas ieškinys byloje Ryanair ir Laudamotion / Komisija

text:
               2021 1 11

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 9/31

      2020 m. lapkričio 13 d. pareikštas ieškinys byloje Ryanair ir Laudamotion / Komisija

      (Byla T-677/20)
      (2021/C 9/45)
      Proceso kalba: anglų

         Šalys

         Ieškovės: Ryanair DAC (Sordsas, Airija) ir Laudamotion GmbH (Švechatas, Austrija), atstovaujamos advokatų E. Vahida, F. Laprévote, V. Blanc, S. Rating ir I. Metaxas-Maranghidis

         Atsakovė: Europos Komisija

         Reikalavimai

      Ieškovės Bendrojo Teismo prašo:

                  —

                  panaikinti 2020 m. liepos 6 d. Europos Komisijos sprendimą (ES) dėl valstybės pagalbos SA.57539 (2020/N) – Austrija – COVID-19 – Pagalba Austrian Airlines (1) ir

                  —

                  priteisti iš Europos Komisijos bylinėjimosi išlaidas.

            Ieškovės taip pat prašo nagrinėti jų ieškinį pagal pagreitintą procedūrą, nurodytą Teisingumo Teismo statuto 23a straipsnyje.

         Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

      Grįsdamos ieškinį ieškovės remiasi penkiais pagrindais.

                  1.

                  Pirmasis ieškinio pagrindas grindžiamas tuo, kad Europos Komisija neišnagrinėjo galimos Lufthansa pagalbos arba pagalbos jai.

                  2.

                  Antrasis ieškinio pagrindas grindžiamas tuo, kad Europos Komisija pažeidė konkrečias SESV nuostatas ir bendruosius Europos teisės principus, susijusius su diskriminacijos draudimu, laisvu paslaugų judėjimu ir įsisteigimo laisve, kuriais grindžiamas oro transporto rinkos liberalizavimas ES. Oro transporto rinkos liberalizavimas ES sudarė sąlygas tikrai visos Europos mažų kainų oro linijų augimui. Leisdama Austrijai skirti pagalbą tik Austrian Airlines, Europos Komisija neatsižvelgė į kelionių apribojimų dėl COVID-19 krizės sukeltą žalą tokioms visos Europos oro linijoms.

                  3.

                  Trečiasis ieškinio pagrindas grindžiamas tuo, kad Europos Komisija neteisingai taikė SESV 107 straipsnio 2 dalies b punktą ir padarė akivaizdžių vertinimo klaidų, tikrindama pagalbos proporcingumą kelionių apribojimų dėl COVID-19 krizės sukeltai žalai, ypač nuspręsdama, kad visa COVID-19 krizės sukelta žala AUA buvo tiesioginis kelionių ribojimų poveikis, ir netikrindama, ar Austrian Airlines sumažino visas išlaidas, kurių galima išvengti.

                  4.

                  Ketvirtasis ieškinio pagrindas grindžiamas tuo, kad nepaisydama rimtų sunkumų Europos Komisija nepradėjo oficialios tyrimo procedūros ir pažeidė ieškovių procesines teises.

                  5.

                  Penktasis ieškinio pagrindas grindžiamas tuo, kad Europos Komisija pažeidė savo pareigą motyvuoti.

         (1)  2020 m. liepos 6 d. Europos Komisijos sprendimas (ES) dėl valstybės pagalbos SA.57539 (2020/N) – Austrija – COVID-19 – Pagalba Austrian Airlines (OL C 346, 2020, p. 2).


title: Byla T-689/20: 2020 m. lapkričio 17 d. pareikštas ieškinys byloje HB / EIB

text:
               2021 1 11

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 9/32

      2020 m. lapkričio 17 d. pareikštas ieškinys byloje HB / EIB

      (Byla T-689/20)
      (2021/C 9/46)
      Proceso kalba: anglų

         Šalys

         Ieškovė: HB, atstovaujama advokato C. Bernard-Glanz

         Atsakovė: Europos Komisija

         Reikalavimai

      Ieškovė Bendrojo Teismo prašo:

                  —

                  panaikinti 2020 m. balandžio 27 d. EIB generalinio sekretoriaus pavaduotojo sprendimą nutraukti jos darbo sutartį ir, jei reikia, sprendimą atmesti prašymą jį persvarstyti ir

                  —

                  priteisti iš atsakovės bylinėjimosi išlaidas.

         Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

      Grįsdama ieškinį ieškovė remiasi trimis pagrindais.

                  1.

                  Pirmasis ieškinio pagrindas grindžiamas akivaizdžia vertinimo klaida, gero administravimo principo ir pareigos rūpintis darbuotojų gerove pažeidimu, nes:

                              —

                              ieškovės darbo sutarties nutraukimas dėl biudžeto apribojimų buvo akivaizdžiai klaidingas ir prieštaravo JASPERS 2020 Specific Grant Agreement ir 2019 m. EIB valdymo komiteto sprendimui;

                              —

                              ieškovės darbo sutarties nutraukimas dėl to, kad JASPERS Smart Development Division, į kurį buvo paskirta ieškovė, darbo krūvis buvo mažesnis nei kituose JASPERS skyriuose, todėl esą nebuvo verslo poreikio laikyti ieškovę pareigose, buvo akivaizdžiai klaidingas;

                              —

                              ieškovės darbo sutarties nutraukimas prieštaravo tarnybos interesams administracine, finansine ir darbo krūvio prasme, pažeidė gero administravimo principą ir pareigą rūpintis darbuotojų gerove.

                  2.

                  Antrasis ieškinio pagrindas grindžiamas savavališkumu ir gero administravimo principo pažeidimu, nes atsakovės teiginys, kad dėl biudžeto apribojimų reikia atleisti kai kuriuos darbuotojus, prieštarauja geram administravimui, be to, yra savavališka neparengti personalo mažinimo plano, aiškiai nurodant naikinamų pareigų skaičių ir objektyvius jų atrinkimo kriterijus, kuriais remiantis būtų galima priimti sprendimus dėl konkrečių darbuotojų, prieš priimant tokius sprendimus dėl atleidimo iš darbo, kokį ginčija ieškovė.

                  3.

                  Trečiasis ieškinio pagrindas grindžiamas akto autoriaus kompetencijos nebuvimu, nes ginčijamo sprendimo autorius – EIB generalinio sekretoriaus pavaduotojas – neturėjo įgaliojimų jį priimti.


title: Byla T-325/19: 2020 m. spalio 6 d. Bendrojo Teismo nutartis byloje Cipriani / EUIPO – Hotel Cipriani (ARRIGO CIPRIANI

text:
               2021 1 11

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 9/33

      2020 m. spalio 6 d. Bendrojo Teismo nutartis byloje Cipriani / EUIPO – Hotel Cipriani (ARRIGO CIPRIANI

      (Byla T-325/19) (1)

      (2021/C 9/47)
      Proceso kalba: anglų
      Penktosios kolegijos pirmininkas nutartimi nurodė išbraukti bylą iš registro.

         (1)  OL C 246, 2019 7 22.


title: Sujungtos bylos T-389/19–T-394/19, T-397/19, T-398/19, T-403/19, T-404/19, T-406/19, T-407/19, T-409/19–T-418/19, T-420/19–T-422/19, T-425/19–T-427/19, T-429/29–T-432/19, T-435/19, T-436/19, T-438/19–T-442/19, T-444/19–T-446/19, T-448/19–T-454/19, T-463/19 ir T-465/19: 2020 m. spalio 8 d. Bendrojo Teismo nutartis byloje Coppo Gavazzi ir kt. / Parlamentas

text:
               2021 1 11

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 9/33

      2020 m. spalio 8 d. Bendrojo Teismo nutartis byloje Coppo Gavazzi ir kt. / Parlamentas

      (Sujungtos bylos T-389/19–T-394/19, T-397/19, T-398/19, T-403/19, T-404/19, T-406/19, T-407/19, T-409/19–T-418/19, T-420/19–T-422/19, T-425/19–T-427/19, T-429/29–T-432/19, T-435/19, T-436/19, T-438/19–T-442/19, T-444/19–T-446/19, T-448/19–T-454/19, T-463/19 ir T-465/19) (1)

      (2021/C 9/48)
      Proceso kalba: italų
      Aštuntosios kolegijos pirmininkas nutartimi nurodė išbraukti bylą iš registro.

         (1)  OL C 270, 2019 8 12.


title: Byla T-573/19: 2020 m. spalio 14 d. Bendrojo Teismo nutartis byloje DS ir kt. / Komisija ir EIVT

text:
               2021 1 11

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 9/34

      2020 m. spalio 14 d. Bendrojo Teismo nutartis byloje DS ir kt. / Komisija ir EIVT

      (Byla T-573/19) (1)

      (2021/C 9/49)
      Proceso kalba: prancūzų
      Septintosios kolegijos pirmininkas nutartimi nurodė išbraukti bylą iš registro.

         (1)  OL C 357, 2019 10 21.


title: Byla T-576/19: 2020 m. spalio 14 d. Bendrojo Teismo nutartis byloje DV ir kt. / Komisija

text:
               2021 1 11

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 9/34

      2020 m. spalio 14 d. Bendrojo Teismo nutartis byloje DV ir kt. / Komisija

      (Byla T-576/19) (1)

      (2021/C 9/50)
      Proceso kalba: prancūzų
      Septintosios kolegijos pirmininkas nutartimi nurodė išbraukti bylą iš registro.

         (1)  OL C 357, 2019 10 21.


title: Nacionalinio draudimo teismo (Trygderetten) prašymas ELPA teismui dėl patariamosios nuomonės byloje O prieš Arbeids- og velferdsdirektoratet (Byla E-13/20) 2021/C 15/05

text:
               2021 1 14

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 15/5

      Nacionalinio draudimo teismo (Trygderetten) prašymas ELPA teismui dėl patariamosios nuomonės byloje O prieš Arbeids- og velferdsdirektoratet

      (Byla E-13/20)
      (2021/C 15/05)
      2020 m. rugsėjo 9 d. Nacionalinio draudimo teismas (Trygderetten, Norvegija) pateikė ELPA teismui prašymą (jį Teismo kanceliarija gavo 2020 m. rugsėjo 10 d.) dėl patariamosios nuomonės byloje O prieš Arbeids- og velferdsdirektoratet šiais klausimais:

                  (1)

                  Ar tai, kad teisė nedarbo atveju gauti išmoką pinigais suteikiama tik tuo atveju, jei bedarbis būna kompetentingoje valstybėje, dera su Reglamento (EB) Nr. 883/2004 nuostatomis, įskaitant 5 straipsnio b punktą, tais atvejais, kai netaikomas 64, 65 arba 65a straipsnis?

                  (2)

                  Ar EEE susitarimo 36 straipsnis taikomas laikinam buvimui kitoje EEE valstybėje, kaip aprašyta šioje byloje?

                  (3)

                  Ar 1 klausime nurodyta sąlyga yra laisvo judėjimo teisės pagal EEE susitarimo 31 straipsnį arba 36 straipsnį apribojimas?

                  (4)

                  Jei taip, ar apribojimą galima pateisinti tuo, kad:

                              —

                              bedarbio buvimas kompetentingoje valstybėje jam suteikia daugiau paskatų ir galimybių ieškoti darbo ir jį susirasti;

                              —

                              bedarbio buvimas kompetentingoje valstybėje užtikrina, kad jis būtų pasiekiamas užimtumo tarnyboms, kad jos (užimtumo tarnybos) galėtų stebėti, ar bedarbis atitinka bedarbio pašalpos skyrimo reikalavimus;

                              —

                              bedarbio buvimas kompetentingoje valstybėje suteikia galimybę užimtumo tarnyboms geriau įvertinti, ar bedarbiu tinkamai rūpinamasi;

                              —

                              buvimo kompetentingoje valstybėje reikalavimas užtikrina socialinės apsaugos sistemos ekonominę pusiausvyrą?

                  (5)

                  Jei ši sąlyga gali būti pateisinama, ar tai, kad asmeniui, kuris, nesilaikydamas pareigos informuoti kompetentingą įstaigą apie buvimą kitoje EEE valstybėje nei kompetentinga valstybė, gali būti nurodyta grąžinti pagal nacionalinę teisę neteisėtai gautą išmoką, dera su EEE susitarimo 31 ir 36 straipsniais? Jei taip, ar tai, kad suinteresuotajam asmeniui taikomos papildomos 10 proc. dydžio palūkanos, dera su EEE susitarimo 31 ir 36 straipsniais?

                  (6)

                  Jeigu į 3 klausimą būtų atsakyta neigiamai, ar Direktyvos 2004/38/EB 4, 6 arba 7 straipsnis taikomas tuo atveju, kai bedarbis laikinai būna kitoje EEE valstybėje? Jeigu taikomas 4, 6 arba 7 straipsnis ir juo galima remtis prieš kilmės valstybę, ta apimtimi, kiek taikoma, pateikiami tokie patys klausimai kaip ir 3–5 klausimai.


title: Byla C-809/18 P: 2020 m. lapkričio 11 d. Teisingumo Teismo (penktoji kolegija) sprendimas byloje Europos Sąjungos intelektinės nuosavybės tarnyba / John Mills Ltd, Jerome Alexander Consulting Corp. (Apeliacinis skundas – Europos Sąjungos prekių ženklas – Reglamentas (EB) Nr. 207/2009 – Protesto procedūra – Santykinis atsisakymo registruoti pagrindas – 8 straipsnio 3 dalis – Taikymo sritis – Prašomo įregistruoti prekių ženklo tapatumas su ankstesniu prekių ženklu arba panašumas į jį – Žodinis Europos Sąjungos prekių ženklas MINERAL MAGIC – Ankstesnio prekių ženklo savininko atstovo ar patikėtinio pateikta registracijos paraiška – Ankstesnis žodinis nacionalinis prekių ženklas MAGIC MINERALS BY JEROME ALEXANDER)

text:
               2021 1 18

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 19/2

      2020 m. lapkričio 11 d. Teisingumo Teismo (penktoji kolegija) sprendimas byloje Europos Sąjungos intelektinės nuosavybės tarnyba / John Mills Ltd, Jerome Alexander Consulting Corp.

      (Byla C-809/18 P) (1)

      (Apeliacinis skundas - Europos Sąjungos prekių ženklas - Reglamentas (EB) Nr. 207/2009 - Protesto procedūra - Santykinis atsisakymo registruoti pagrindas - 8 straipsnio 3 dalis - Taikymo sritis - Prašomo įregistruoti prekių ženklo tapatumas su ankstesniu prekių ženklu arba panašumas į jį - Žodinis Europos Sąjungos prekių ženklas MINERAL MAGIC - Ankstesnio prekių ženklo savininko atstovo ar patikėtinio pateikta registracijos paraiška - Ankstesnis žodinis nacionalinis prekių ženklas MAGIC MINERALS BY JEROME ALEXANDER)
      (2021/C 19/02)
      Proceso kalba: anglų

         Šalys

         Apeliantė: Europos Sąjungos intelektinės nuosavybės tarnyba, atstovaujama A. Lukošiūtės

         Kitos proceso šalys: John Mills Ltd, atstovaujama QC S. Malynicz, Jerome Alexander Consulting Corp.

         Rezoliucinė dalis

                  1.

                  Panaikinti 2018 m. spalio 15 d. Europos Sąjungos Bendrojo Teismo sprendimą John Mills / EUIPO – Jerome Alexander Consulting (MINERAL MAGIC) (T-7/17, EU:T:2018:679).

                  2.

                  Atmesti John Mills Ltd byloje T-7/17 pateiktą ieškinį dėl 2016 m. spalio 5 d. Europos Sąjungos intelektinės nuosavybės tarnybos (EUIPO) pirmosios apeliacinės tarybos sprendimo (byla R 2087/2015-1).

                  3.

                  John Mills Ltd padengia savo ir Europos Sąjungos intelektinės nuosavybės tarnybos (EUIPO) bylinėjimosi išlaidas, patirtas nagrinėjant šį apeliacinį skundą ir per procesą Bendrajame Teisme, taip pat Jerome Alexander Consulting Corp. bylinėjimosi išlaidas, patirtas per procesą Bendrajame Teisme.

         (1)  OL C 148, 2019 4 29.


title: Byla C-42/19: 2020 m. lapkričio 12 d. Teisingumo Teismo (pirmoji kolegija) sprendimas byloje (Supremo Tribunal Administrativo (Portugalija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Sonaecom SGPS SA / Autoridade Tributária e Aduaneira (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą – Pridėtinės vertės mokestis (PVM) – Šeštoji direktyva 77/388/EEB – 4 straipsnis – Sąvoka „apmokestinamasis asmuo“ – Mišrią veiklą vykdanti kontroliuojančioji bendrovė – 17 straipsnis – Teisė į pirkimo PVM atskaitą – Mišrią veiklą vykdančios kontroliuojančios bendrovės sumokėtas pirkimo PVM už konsultavimo paslaugas, susijusias su rinkos tyrimais, atliktais siekiant galimai įsigyti kitų bendrovių kapitalo dalių – Įsigijimo projektų neįvykdymas – Pirkimo PVM, sumokėtas už komisinius bankui, susijusius su obligacijų emisijos, skirtos aprūpinti investavimui būtinomis lėšomis patronuojamąsias bendroves, organizavimą ir sudarymą – Nerealizuotos investicijos)

text:
               2021 1 18

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 19/3

      2020 m. lapkričio 12 d. Teisingumo Teismo (pirmoji kolegija) sprendimas byloje (Supremo Tribunal Administrativo (Portugalija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Sonaecom SGPS SA / Autoridade Tributária e Aduaneira

      (Byla C-42/19) (1)

      (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą - Pridėtinės vertės mokestis (PVM) - Šeštoji direktyva 77/388/EEB - 4 straipsnis - Sąvoka „apmokestinamasis asmuo“ - Mišrią veiklą vykdanti kontroliuojančioji bendrovė - 17 straipsnis - Teisė į pirkimo PVM atskaitą - Mišrią veiklą vykdančios kontroliuojančios bendrovės sumokėtas pirkimo PVM už konsultavimo paslaugas, susijusias su rinkos tyrimais, atliktais siekiant galimai įsigyti kitų bendrovių kapitalo dalių - Įsigijimo projektų neįvykdymas - Pirkimo PVM, sumokėtas už komisinius bankui, susijusius su obligacijų emisijos, skirtos aprūpinti investavimui būtinomis lėšomis patronuojamąsias bendroves, organizavimą ir sudarymą - Nerealizuotos investicijos)
      (2021/C 19/03)
      Proceso kalba: portugalų

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

         Supremo Tribunal Administrativo

         Šalys pagrindinėje byloje

         Apeliantė: Sonaecom SGPS SA

         Kita apeliacinio proceso šalis: Autoridade Tributária e Aduaneira

         Rezoliucinė dalis

                  1.

                  1977 m. gegužės 17 d. Šeštosios Tarybos direktyvos 77/388/EEB dėl valstybių narių apyvartos mokesčių įstatymų derinimo – Bendra pridėtinės vertės mokesčio sistema: vienodas vertinimo pagrindas 4 straipsnio 1 ir 2 dalys bei 17 straipsnio 1, 2 ir 5 dalys turi būti aiškinamos taip, kad mišrią veiklą vykdanti kontroliuojančioji bendrovė, kuri nuolat dalyvauja valdant savo patronuojamąsias bendroves, turi teisę atskaityti pirkimo pridėtinės vertės mokestį, sumokėtą įsigyjant konsultavimo paslaugas, susijusias su rinkos tyrimu, atliktu siekiant įsigyti kitos bendrovės kapitalo dalių, įskaitant atvejį, kai galiausiai šis įsigijimas neįvyko.

                  2.

                  Šeštosios direktyvos 77/388 4 straipsnio 1 ir 2 dalys bei 17 straipsnio 1, 2 ir 5 dalys turi būti aiškinamos taip, kad mišrią veiklą vykdanti kontroliuojančioji bendrovė, kuri nuolat dalyvauja valdant savo patronuojamąsias bendroves, neturi teisės atskaityti pirkimo pridėtinės vertės mokesčio už kredito įstaigai sumokėtus komisinius, susijusius su obligacijų emisijos, skirtos investicijoms konkrečiame sektoriuje, organizavimą ir sudarymą, kai galiausiai šios investicijos neįvyko, o šios emisijos būdu gautas kapitalas buvo visas pervestas grupės patronuojančiajai bendrovei kaip paskola.

         (1)  OL C 139, 2019 4 15.


title: Byla C-61/19: 2020 m. lapkričio 11 d. Teisingumo Teismo (antroji kolegija) sprendimas byloje (Tribunalul Bucureşti (Rumunija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Orange România SA / Autoritatea Naţională de Supraveghere a Prelucrării Datelor cu Caracter Personal (ANSPDCP) (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą – Direktyva 95/46/EB – 2 straipsnio h punktas ir 7 straipsnio a punktas – Reglamentas (ES) 2016/679 – 4 straipsnio 11 punktas ir 6 straipsnio 1 dalies a punktas – Asmens duomenų tvarkymas ir privataus gyvenimo apsauga – Judriojo ryšio paslaugų teikėjo atliekamas asmens tapatybės dokumentų kopijų rinkimas ir saugojimas – Duomenų subjekto „sutikimo“ sąvoka – Informacija pagrįstas konkretus laisvos valios pareiškimas – Sutikimo davimas pažymint langelį – Duomenų subjekto atliekamas sutarties pasirašymas – Įrodinėjimo pareiga)

text:
               2021 1 18

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 19/4

      2020 m. lapkričio 11 d. Teisingumo Teismo (antroji kolegija) sprendimas byloje (Tribunalul Bucureşti (Rumunija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Orange România SA / Autoritatea Naţională de Supraveghere a Prelucrării Datelor cu Caracter Personal (ANSPDCP)

      (Byla C-61/19) (1)

      (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą - Direktyva 95/46/EB - 2 straipsnio h punktas ir 7 straipsnio a punktas - Reglamentas (ES) 2016/679 - 4 straipsnio 11 punktas ir 6 straipsnio 1 dalies a punktas - Asmens duomenų tvarkymas ir privataus gyvenimo apsauga - Judriojo ryšio paslaugų teikėjo atliekamas asmens tapatybės dokumentų kopijų rinkimas ir saugojimas - Duomenų subjekto „sutikimo“ sąvoka - Informacija pagrįstas konkretus laisvos valios pareiškimas - Sutikimo davimas pažymint langelį - Duomenų subjekto atliekamas sutarties pasirašymas - Įrodinėjimo pareiga)
      (2021/C 19/04)
      Proceso kalba: rumunų

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

         Tribunalul Bucureşti

         Šalys pagrindinėje byloje

         Ieškovė: Orange România SA

         Atsakovė: Autoritatea Naţională de Supraveghere a Prelucrării Datelor cu Caracter Personal (ANSPDCP)

         Rezoliucinė dalis

      1995 m. spalio 24 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 95/46/EB dėl [fizinių] asmenų apsaugos tvarkant asmens duomenis ir dėl laisvo tokių duomenų judėjimo 2 straipsnio h punktas ir 7 straipsnio a punktas, taip pat 2016 m. balandžio 27 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) 2016/679 dėl fizinių asmenų apsaugos tvarkant asmens duomenis ir dėl laisvo tokių duomenų judėjimo ir kuriuo panaikinama Direktyva 95/46/EB (Bendrasis duomenų apsaugos reglamentas) 4 straipsnio 11 punktas ir 6 straipsnio 1 dalies a punktas turi būti aiškinami taip, kad duomenų valdytojas turi įrodyti, kad duomenų subjektas aktyviais veiksmais pareiškė sutikimą dėl savo asmens duomenų tvarkymo ir iš anksto gavo informaciją dėl visų su šiuo tvarkymu susijusių aplinkybių suprantama ir lengvai prieinama forma, aiškia ir paprasta kalba, leidžiančia jam lengvai nustatyti šio sutikimo pasekmes, kad būtų užtikrinta, jog sutikimas duotas žinant visas aplinkybes. Telekomunikacijų paslaugų teikimo sutartis su įtvirtinta sąlyga, pagal kurią duomenų subjektas buvo informuotas ir sutiko dėl savo asmens tapatybės dokumento kopijos rinkimo ir saugojimo identifikavimo tikslais, negali įrodyti, kad šis asmuo tinkamai davė sutikimą dėl šio rinkimo ir saugojimo, kaip tai suprantama pagal šias nuostatas, jeigu:

                  —

                  su šia sąlyga susijusį langelį duomenų valdytojas pažymėjo prieš pasirašant šią sutartį arba

                  —

                  šios sutarties sąlygos gali suklaidinti duomenų subjektą dėl galimybės sudaryti atitinkamą sutartį net ir tuo atveju, jeigu jis atsisako duoti sutikimą dėl savo duomenų tvarkymo, arba

                  —

                  duomenų valdytojas nepagrįstai apriboja laisvą pasirinkimą prieštarauti dėl tokio rinkimo ir saugojimo, reikalaudamas, kad duomenų subjektas, norėdamas atsisakyti duoti sutikimą, užpildytų papildomą formuliarą, kuriame būtų patvirtintas šis atsisakymas.

         (1)  OL C 164, 2019 5 13.


title: Byla C-287/19: 2020 m. lapkričio 11 d. Teisingumo Teismo (pirmoji kolegija) sprendimas byloje (Oberster Gerichtshof (Austrija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) DenizBank AG / Verein für Konsumenteninformation (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą – Vartotojų apsauga – Direktyva (ES) 2015/2366 – Mokėjimo paslaugos vidaus rinkoje – 4 straipsnio 14 punktas – Mokėjimo priemonės sąvoka – Personalizuotos daugiafunkcės banko kortelės – Keitimosi duomenimis trumpu atstumu (NFC) funkcija – 52 straipsnio 6 punkto a papunktis ir 54 straipsnio 1 dalis – Vartotojui teiktina informacija – Bendrosios sutarties sąlygų pakeitimas – Tylus sutikimas – 63 straipsnio 1 dalies a ir b punktai – Teisės ir pareigos, susijusios su mokėjimo paslaugomis – Mažos vertės mokėjimo priemonėms taikoma nukrypti leidžianti nuostata – Taikymo sąlygos – Mokėjimo priemonė, kurios negalima blokuoti – Anonimiškai naudojama mokėjimo priemonė – Teismo sprendimo veikimo ribojimas laiko atžvilgiu)

text:
               2021 1 18

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 19/5

      2020 m. lapkričio 11 d. Teisingumo Teismo (pirmoji kolegija) sprendimas byloje (Oberster Gerichtshof (Austrija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) DenizBank AG / Verein für Konsumenteninformation

      (Byla C-287/19) (1)

      (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą - Vartotojų apsauga - Direktyva (ES) 2015/2366 - Mokėjimo paslaugos vidaus rinkoje - 4 straipsnio 14 punktas - Mokėjimo priemonės sąvoka - Personalizuotos daugiafunkcės banko kortelės - Keitimosi duomenimis trumpu atstumu (NFC) funkcija - 52 straipsnio 6 punkto a papunktis ir 54 straipsnio 1 dalis - Vartotojui teiktina informacija - Bendrosios sutarties sąlygų pakeitimas - Tylus sutikimas - 63 straipsnio 1 dalies a ir b punktai - Teisės ir pareigos, susijusios su mokėjimo paslaugomis - Mažos vertės mokėjimo priemonėms taikoma nukrypti leidžianti nuostata - Taikymo sąlygos - Mokėjimo priemonė, kurios negalima blokuoti - Anonimiškai naudojama mokėjimo priemonė - Teismo sprendimo veikimo ribojimas laiko atžvilgiu)
      (2021/C 19/05)
      Proceso kalba: vokiečių

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

         Oberster Gerichtshof

         Šalys pagrindinėje byloje

         Atsakovė ir kasatorė: DenizBank AG

         Pareiškėja ir kita kasacinio proceso šalis: Verein für Konsumenteninformation

         Rezoliucinė dalis

                  1.

                  2015 m. lapkričio 25 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos (ES) 2015/2366 dėl mokėjimo paslaugų vidaus rinkoje, kuria iš dalies keičiamos direktyvos 2002/65/EB, 2009/110/EB ir 2013/36/ES bei Reglamentas (ES) Nr. 1093/2010 ir panaikinama Direktyva 2007/64/EB, 52 straipsnio 6 punkto a papunktis, siejamas su šios direktyvos 54 straipsnio 1 dalimi, turi būti aiškinamas taip, kad jame reglamentuota informacija ir sąlygos, kurias turi pateikti mokėjimo paslaugų teikėjas, pageidaujantis susitarti su jo paslaugų vartotoju dėl taikytinos prezumpcijos, jog pastarasis pritarė jų tarpusavio sudarytos bendrosios sutarties pakeitimui šiose nuostatose numatytomis sąlygomis, bet jame nenustatyti ribojimai dėl vartotojo statuso ar sutarties sąlygų, dėl kurių galima sudaryti tokį susitarimą, rūšies, su sąlyga, kad, kai šių paslaugų vartotojas turi vartotojo statusą, galimas šių sąlygų nesąžiningumo patikrinimas pagal 1993 m. balandžio 5 d. Tarybos direktyvos 93/13/EEB dėl nesąžiningų sąlygų sutartyse su vartotojais nuostatas.

                  2.

                  Direktyvos 2015/2366 4 straipsnio 14 punktas turi būti aiškinamas taip, kad šioje nuostatoje apibrėžta „mokėjimo priemone“ laikoma daugiafunkcėje personalizuotoje banko kortelėje įdiegta keitimosi duomenimis trumpu atstumu (Near Field Communication) funkcija, leidžianti atlikti mažos vertės mokėjimus, nurašomus iš su šia kortele susietos banko sąskaitos.

                  3.

                  Direktyvos 2015/2366 63 straipsnio 1 dalies b punktas turi būti aiškinamas taip, kad mažos vertės bekontaktis mokėjimas naudojant daugiafunkcės banko kortelės keitimosi duomenimis trumpu atstumu (Near Field Communication) funkciją yra „anonimiškas“ atitinkamos mokėjimo priemonės naudojimas, kaip tai suprantama pagal šią leidžiančią nukrypti nuostatą.

                  4.

                  Direktyvos 2015/2366 63 straipsnio 1 dalies a punktas turi būti aiškinamas taip, kad mokėjimo paslaugų teikėjas, kuris ketina remtis šioje nuostatoje numatyta išimtimi, negali apsiriboti tvirtinimu, kad neįmanoma blokuoti atitinkamos mokėjimo priemonės arba užkirsti kelią tolesniam jos naudojimui, nors, atsižvelgiant į objektyvų turimų techninių žinių lygį, tokio negalėjimo negalima įrodyti.

         (1)  OL C 246, 2019 7 22.


title: Byla C-300/19: 2020 m. lapkričio 11 d. Teisingumo Teismo (pirmoji kolegija) sprendimas byloje (Juzgado de lo Social n° 3 de Barcelona (Ispanija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) UQ / Marclean Technologies, S.L.U. (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą – Socialinė politika – Kolektyviniai atleidimai iš darbo – Direktyva 98/59/EB – 1 straipsnio 1 dalies pirmos pastraipos a punktas – Sąvoka „kolektyvinis atleidimas iš darbo“ – Atleidimų iš darbo skaičiaus apskaičiavimo tvarka – Referencinis laikotarpis, į kurį reikia atsižvelgti)

text:
               2021 1 18

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 19/6

      2020 m. lapkričio 11 d. Teisingumo Teismo (pirmoji kolegija) sprendimas byloje (Juzgado de lo Social no 3 de Barcelona (Ispanija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) UQ / Marclean Technologies, S.L.U.

      (Byla C-300/19) (1)

      (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą - Socialinė politika - Kolektyviniai atleidimai iš darbo - Direktyva 98/59/EB - 1 straipsnio 1 dalies pirmos pastraipos a punktas - Sąvoka „kolektyvinis atleidimas iš darbo“ - Atleidimų iš darbo skaičiaus apskaičiavimo tvarka - Referencinis laikotarpis, į kurį reikia atsižvelgti)
      (2021/C 19/06)
      Proceso kalba: ispanų

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

         Juzgado de lo Social no 3 de Barcelona

         Šalys pagrindinėje byloje

         Pareiškėja: UQ

         Atsakovė: Marclean Technologies, S.L.U.

         dalyvaujant: Ministerio Fiscal, Fondo de Garantía Salarial

         Rezoliucinė dalis

      1998 m. liepos 20 d. Tarybos direktyvos 98/59/EB dėl valstybių narių įstatymų, susijusių su kolektyviniu atleidimu iš darbo, suderinimo 1 straipsnio 1 dalies pirmos pastraipos a punktas turi būti aiškinamas taip, kad siekiant įvertinti, ar ginčijamas individualus atleidimas iš darbo yra kolektyvinio atleidimo iš darbo dalis, šioje nuostatoje numatytas referencinis laikotarpis, siekiant nustatyti, ar yra kolektyvinis atleidimas iš darbo, turi būti apskaičiuotas atsižvelgiant į bet kurį iš eilės einančių 30 ar 90 dienų laikotarpį, per kurį buvo įvykdytas šis individualus atleidimas iš darbo ir per kurį darbdavys įvykdė daugiausia atleidimų iš darbo dėl vienos ar kelių priežasčių, nesusijusių su atitinkamais atskirais darbuotojais, kaip tai suprantama pagal šią nuostatą.

         (1)  OL C 295, 2019 9 2.


title: Byla C-433/19: 2020 m. lapkričio 11 d. Teisingumo Teismo (pirmoji kolegija) sprendimas byloje (Oberster Gerichtshof (Austrija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Ellmes Property Services Limited / SP (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą – Teismų bendradarbiavimas civilinėse bylose – Reglamentas (ES) Nr. 1215/2012 – Jurisdikcija, teismo sprendimų civilinėse ir komercinėse bylose pripažinimas ir vykdymas – 24 straipsnio 1 punktas – Išimtinė jurisdikcija nagrinėti ieškinius, kurių dalykas yra daiktinės teisės į nekilnojamąjį turtą – 7 straipsnio 1 punkto a papunktis – Specialioji jurisdikcija bylose, kylančiose iš sutarčių – Bendraturčio ieškinys, kuriuo reikalaujama, kad kitas bendraturtis nutrauktų turto bendrosios nuosavybės objekte naudojimą turistiniais tikslais)

text:
               2021 1 18

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 19/8

      2020 m. lapkričio 11 d. Teisingumo Teismo (pirmoji kolegija) sprendimas byloje (Oberster Gerichtshof (Austrija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Ellmes Property Services Limited / SP

      (Byla C-433/19) (1)

      (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą - Teismų bendradarbiavimas civilinėse bylose - Reglamentas (ES) Nr. 1215/2012 - Jurisdikcija, teismo sprendimų civilinėse ir komercinėse bylose pripažinimas ir vykdymas - 24 straipsnio 1 punktas - Išimtinė jurisdikcija nagrinėti ieškinius, kurių dalykas yra daiktinės teisės į nekilnojamąjį turtą - 7 straipsnio 1 punkto a papunktis - Specialioji jurisdikcija bylose, kylančiose iš sutarčių - Bendraturčio ieškinys, kuriuo reikalaujama, kad kitas bendraturtis nutrauktų turto bendrosios nuosavybės objekte naudojimą turistiniais tikslais)
      (2021/C 19/09)
      Proceso kalba: vokiečių

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

         Oberster Gerichtshof

         Šalys pagrindinėje byloje

         Kasatorė: Ellmes Property Services Limited

         Kita kasacinio proceso šalis: SP

         Rezoliucinė dalis

                  1.

                  2012 m. gruodžio 12 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) Nr. 1215/2012 dėl jurisdikcijos ir teismo sprendimų civilinėse ir komercinėse bylose pripažinimo ir vykdymo 24 straipsnio 1 punktas turi būti aiškinamas taip, kad ieškinys, kuriuo nekilnojamojo turto bendraturtis siekia uždrausti kitam šio turto bendraturčiui savavališkai ir nesant kitų bendraturčių sutikimo pakeisti jo turto bendrosios nuosavybės objekte paskirtį, numatytą bendrosios nuosavybės sutartyje, turi būti laikomas ieškiniu, kurio „dalykas yra daiktinės teisės į nekilnojamąjį turtą“, kaip tai suprantama pagal šią nuostatą, su sąlyga, kad dėl šios paskirties galima pateikti prieštaravimą ne tik minėto nekilnojamojo turto bendraturčių, bet ir visų kitų asmenų atžvilgiu, o tai patikrinti turi prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas.

                  2.

                  Reglamento Nr. 1215/2012 7 straipsnio 1 punkto a papunktis turi būti aiškinamas taip, kad tuo atveju, jei dėl nekilnojamojo turto bendrosios nuosavybės objekte paskirties, numatytos bendrosios nuosavybės sutartyje, negalima pateikti prieštaravimo bet kuriam asmeniui, nekilnojamojo turto bendraturčio ieškinys, kuriuo siekiama uždrausti kitam bendraturčiui savavališkai ir nesant kitų bendraturčių sutikimo pakeisti šią paskirtį, turi būti laikomas ieškiniu „bylose, kylančiose iš sutarčių“, kaip tai suprantama pagal šią nuostatą. Prievolės, kuria grindžiamas šis ieškinys, vykdymo vieta yra minėto turto buvimo vieta, o tai patikrinti turi prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas.

         (1)  OL C 357, 2019 10 21.


title: Byla C-446/19 P: 2020 m. lapkričio 12 d. Teisingumo Teismo (aštuntoji kolegija) sprendimas byloje Stephan Fleig / Europos išorės veiksmų tarnyba (Apeliacinis skundas – Viešoji tarnyba – Sutartininkai – Europos išorės veiksmų tarnyba (EIVT) – Kitų Europos Sąjungos tarnautojų įdarbinimo sąlygų 47 straipsnio c punkto i papunktis – Neterminuotos sutarties nutraukimas – Profesinė liga – Pasitikėjimo praradimas – Teisė į teisingą bylos nagrinėjimą – Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijos 47 straipsnio antra pastraipa – Rūpestingumo pareiga – Pagrindinių teisių chartijos 30 ir 41 straipsniai – Faktinių aplinkybių iškraipymas – Teisminės kontrolės apimtis)

text:
               2021 1 18

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 19/9

      2020 m. lapkričio 12 d. Teisingumo Teismo (aštuntoji kolegija) sprendimas byloje Stephan Fleig / Europos išorės veiksmų tarnyba

      (Byla C-446/19 P) (1)

      (Apeliacinis skundas - Viešoji tarnyba - Sutartininkai - Europos išorės veiksmų tarnyba (EIVT) - Kitų Europos Sąjungos tarnautojų įdarbinimo sąlygų 47 straipsnio c punkto i papunktis - Neterminuotos sutarties nutraukimas - Profesinė liga - Pasitikėjimo praradimas - Teisė į teisingą bylos nagrinėjimą - Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijos 47 straipsnio antra pastraipa - Rūpestingumo pareiga - Pagrindinių teisių chartijos 30 ir 41 straipsniai - Faktinių aplinkybių iškraipymas - Teisminės kontrolės apimtis)
      (2021/C 19/10)
      Proceso kalba: vokiečių

         Šalys

         Apeliantas: Stephan Fleig, atstovaujamas advokato H. Tettenborn

         Kita proceso šalis: Europos išorės veiksmų tarnyba, atstovaujama S. Marquardt ir R. C. Weiss

         Rezoliucinė dalis

                  1.

                  Atmesti apeliacinį skundą.

                  2.

                  Priteisti iš Stephan Fleig bylinėjimosi išlaidas.

         (1)  OL C 337, 2019 10 7.


title: Byla C-676/19 P: 2020 m. lapkričio 12 d. Teisingumo Teismo (septintoji kolegija) sprendimas byloje Bruno Gollnisch / Europos Parlamentas, Europos Sąjungos Taryba (Apeliacinis skundas – Institucinė teisė – Europos Parlamentas – Teisės aktais, susiję Europos Parlamento deputatų išlaidomis ir kompensacijomis – Išmokos Parlamento narių padėjėjams – Neteisėtai išmokėtų sumų grąžinimas – Teisingumo Teismo sprendimo poveikis)

text:
               2021 1 18

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 19/9

      2020 m. lapkričio 12 d. Teisingumo Teismo (septintoji kolegija) sprendimas byloje Bruno Gollnisch / Europos Parlamentas, Europos Sąjungos Taryba

      (Byla C-676/19 P) (1)

      (Apeliacinis skundas - Institucinė teisė - Europos Parlamentas - Teisės aktais, susiję Europos Parlamento deputatų išlaidomis ir kompensacijomis - Išmokos Parlamento narių padėjėjams - Neteisėtai išmokėtų sumų grąžinimas - Teisingumo Teismo sprendimo poveikis)
      (2021/C 19/11)
      Proceso kalba: prancūzų

         Šalys

         Apeliantas: Bruno Gollnisch, atstovaujamas advokato B. Bonnefoy-Claudet

         Kitos proceso šalys: Europos Parlamentas, atstovaujamas S. Seyr ir M. Ecker, Europos Sąjungos Taryba

         Rezoliucinė dalis

                  1.

                  Atmesti ieškinį.

                  2.

                  Priteisti iš Bruno Gollnisch bylinėjimosi išlaidas.

         (1)  OL C 363, 2019 10 28.


title: Byla C-734/19: 2020 m. lapkričio 12 d. Teisingumo Teismo (aštuntoji kolegija) sprendimas byloje (Tribunalul Bucureşti (Rumunija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) ITH Comercial Timişoara SRL / Agenţia Naţională de Administrare Fiscală – Direcţia Generală Regională a Finanţelor Publice Bucureşti, Agenţia Naţională de Administrare Fiscală – Direcţia Generală Regională a Finanţelor Publice Bucureşti – Administraţia Sector 1 a Finanţelor Publice (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą – Bendra pridėtinės vertės mokesčio (PVM) sistema – Direktyva 2006/112/EB – Pirkimo mokesčio atskaita – Iš pradžių numatytos veiklos nutraukimas – Pirkimo PVM atskaitos tikslinimas – Nekilnojamojo turto veikla)

text:
               2021 1 18

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 19/10

      2020 m. lapkričio 12 d. Teisingumo Teismo (aštuntoji kolegija) sprendimas byloje (Tribunalul Bucureşti (Rumunija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) ITH Comercial Timişoara SRL / Agenţia Naţională de Administrare Fiscală – Direcţia Generală Regională a Finanţelor Publice Bucureşti, Agenţia Naţională de Administrare Fiscală – Direcţia Generală Regională a Finanţelor Publice Bucureşti – Administraţia Sector 1 a Finanţelor Publice

      (Byla C-734/19) (1)

      (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą - Bendra pridėtinės vertės mokesčio (PVM) sistema - Direktyva 2006/112/EB - Pirkimo mokesčio atskaita - Iš pradžių numatytos veiklos nutraukimas - Pirkimo PVM atskaitos tikslinimas - Nekilnojamojo turto veikla)
      (2021/C 19/12)
      Proceso kalba: rumunų

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

         Tribunalul Bucureşti

         Šalys pagrindinėje byloje

         Ieškovė: ITH Comercial Timişoara SRL

         Atsakovės: Agenţia Naţională de Administrare Fiscală – Direcţia Generală Regională a Finanţelor Publice Bucureşti, Agenţia Naţională de Administrare Fiscală – Direcţia Generală Regională a Finanţelor Publice Bucureşti – Administraţia Sector 1 a Finanţelor Publice

         Rezoliucinė dalis

                  1.

                  2006 m. lapkričio 28 d. Tarybos direktyvos 2006/112/EB dėl pridėtinės vertės mokesčio bendros sistemos 167, 168, 184 ir 185 straipsniai turi būti aiškinami taip, kad teisė atskaityti pirkimo pridėtinės vertės mokestį (PVM) už prekes, šiuo atveju nekilnojamąjį turtą, ir paslaugas, įsigytas siekiant vykdyti apmokestinamuosius sandorius, išlieka, kai iš pradžių numatytų investicinių projektų atsisakoma dėl aplinkybių, nepriklausančių nuo apmokestinamojo asmens valios, ir kad nereikia tikslinti šio PVM, jeigu apmokestinamasis asmuo vis dar ketina naudoti minėtas prekes apmokestinamosios veiklos tikslais.

                  2.

                  Direktyva 2006/112, visų pirma jos 28 straipsnis, turi būti aiškinama taip, kad, nesant įgaliojimo sutarties be atstovavimo santykių, komisionieriaus mechanizmas netaikytinas, jeigu apmokestinamasis asmuo pastato statinį pagal kito asmens, kuris turėtų minėtą statinį išsinuomoti, poreikius ir reikalavimus.

         (1)  OL C 54, 2020 2 17.


title: Byla C-796/19: 2020 m. lapkričio 12 d. Teisingumo Teismo (dešimtoji kolegija) sprendimas byloje Europos Komisija / Austrijos Respublika (Valstybės įsipareigojimų neįvykdymas – Direktyva 2007/59/EB – Traukinių mašinistų sertifikavimas – 3 straipsnio a punktas – Kompetentinga nacionalinė institucija – Direktyva 2004/49/EB – 16 straipsnio 1 dalis – Saugos institucija – Kelių institucijų paskyrimas)

text:
               2021 1 18

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 19/10

      2020 m. lapkričio 12 d. Teisingumo Teismo (dešimtoji kolegija) sprendimas byloje Europos Komisija / Austrijos Respublika

      (Byla C-796/19) (1)

      (Valstybės įsipareigojimų neįvykdymas - Direktyva 2007/59/EB - Traukinių mašinistų sertifikavimas - 3 straipsnio a punktas - Kompetentinga nacionalinė institucija - Direktyva 2004/49/EB - 16 straipsnio 1 dalis - Saugos institucija - Kelių institucijų paskyrimas)
      (2021/C 19/13)
      Proceso kalba: vokiečių

         Šalys

         Ieškovė: Europos Komisija, atstovaujama W. Mölls ir C. Vrignon

         Atsakovė: Austrijos Respublika, atstovaujama J. Schmoll ir A. Posch

         Rezoliucinė dalis

                  1.

                  Pagal 2007 m. spalio 23 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvą 2007/59/EB dėl traukinių mašinistų, valdančių lokomotyvus ir traukinius geležinkelių sistemoje Bendrijos teritorijoje, sertifikavimo „kompetentinga institucija“ paskyrusi ne 2004 m. balandžio 29 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2004/49/EB dėl saugos Bendrijos geležinkeliuose ir iš dalies pakeičiančios Tarybos direktyvą 95/18/EB dėl geležinkelio įmonių licencijavimo bei Direktyvą 2001/14/EB dėl geležinkelių infrastruktūros pajėgumų paskirstymo, mokesčių už naudojimąsi geležinkelių infrastruktūra ėmimo ir saugos sertifikavimo (Saugos geležinkeliuose direktyva) 16 straipsnyje nurodytą instituciją, o kitą instituciją, Austrijos Respublika neįvykdė įsipareigojimų pagal Direktyvos 2007/59 3 straipsnio a punktą.

                  2.

                  Austrijos Respublika padengia savo bylinėjimosi išlaidas ir iš jos priteisiamos Europos Komisijos bylinėjimosi išlaidos.

         (1)  OL C 432, 2019 12 23.


title: Byla C-842/19: 2020 m. lapkričio 12 d. Teisingumo Teismo (šeštoji kolegija) sprendimas byloje Europos Komisija / Belgijos Karalystė (Valstybės įsipareigojimų neįvykdymas – Teisingumo Teismo sprendimas, kuriuo konstatuojamas įsipareigojimų neįvykdymas – Neįvykdymas – Laisvas kapitalo judėjimas – SESV 63 straipsnis – Belgijos mokesčių teisės nuostatų dėl pajamų iš užsienyje esančio nekilnojamojo turto nesuderinamumas – SESV 260 straipsnio 2 dalis – Prašymas skirti periodinę baudą ir nurodyti sumokėti vienkartinę sumą)

text:
               2021 1 18

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 19/11

      2020 m. lapkričio 12 d. Teisingumo Teismo (šeštoji kolegija) sprendimas byloje Europos Komisija / Belgijos Karalystė

      (Byla C-842/19) (1)

      (Valstybės įsipareigojimų neįvykdymas - Teisingumo Teismo sprendimas, kuriuo konstatuojamas įsipareigojimų neįvykdymas - Neįvykdymas - Laisvas kapitalo judėjimas - SESV 63 straipsnis - Belgijos mokesčių teisės nuostatų dėl pajamų iš užsienyje esančio nekilnojamojo turto nesuderinamumas - SESV 260 straipsnio 2 dalis - Prašymas skirti periodinę baudą ir nurodyti sumokėti vienkartinę sumą)
      (2021/C 19/14)
      Proceso kalba: prancūzų

         Šalys

         Ieškovė: Europos Komisija, atstovaujama W. Roels ir A. Armenia

         Atsakovė: Belgijos Karalystė, atstovaujama P. Cottin, J.-C. Halleux ir C. Pochet

         Rezoliucinė dalis

                  1.

                  Nesiėmusi priemonių, kad įgyvendintų 2018 m. balandžio 12 d. Sprendimą Komisija / Belgija (C-110/17, EU:C:2018:250), Belgijos Karalystė neįvykdė įsipareigojimų pagal SESV 260 straipsnio 1 dalį.

                  2.

                  Belgijos Karalystei nurodoma sumokėti Europos Komisijai 2 000 000 EUR dydžio vienkartinę sumą.

                  3.

                  Belgijos Karalystei nurodoma sumokėti Europos Komisijai periodinę 7 500 EUR baudą už kiekvieną dieną, skaičiuojant nuo šio sprendimo paskelbimo iki visiško 2018 m. balandžio 12 d. Sprendimo Komisija / Belgija (C-110/17, EU:C:2018:250) įvykdymo.

                  4.

                  Priteisti iš Belgijos Karalystės bylinėjimosi išlaidas.

         (1)  OL C 45, 2020 2 10.


title: Byla C-41/20: 2020 m. sausio 28 d. Gericht Erster Instanz Eupen (Belgija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje DQ / Valonijos regionas

text:
               2021 1 18

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 19/12

      2020 m. sausio 28 d.Gericht Erster Instanz Eupen (Belgija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje DQ / Valonijos regionas

      (Byla C-41/20)
      (2021/C 19/15)
      Proceso kalba: vokiečių

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

         Gericht Erster Instanz Eupen

         Šalys pagrindinėje byloje

         Pareiškėjas: DQ

         Atsakovas: Valonijos regionas

         Prejudiciniai klausimai

                  1.

                  Ar tokia nacionalinės teisės nuostata, kaip antai taikoma institucijų, t. y. pagal kurią naudotis užsienyje registruota transporto priemone, kurią Belgijoje gyvenančiam piliečiui kartkartėmis ir trumpam laikui suteikia kitoje ES valstybėje narėje gyvenantis pilietis, jos neregistruojant Belgijoje, galima tik tuo atveju, kai šis Belgijoje gyvenantis pilietis transporto priemonėje vežiojasi asmeninę pažymą dėl naudojimosi, numatytą 2001 m. liepos 20 d. Karaliaus dekreto dėl transporto priemonių registracijos 3 straipsnio 2 dalies 6 punkte, prieštarauja taikytinoms Europos teisės normoms, visų pirma dviem iš keturių pagrindinių Europos Sąjungos laisvių – Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo 20 ir 21 straipsniams, reglamentuojantiems laisvą asmenų ir kapitalo judėjimą, ir (arba) Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo 63 ir 64 straipsniams, reglamentuojantiems laisvą kapitalo judėjimą?

                  2.

                  Ar tokia nacionalinės teisės nuostata, kaip antai apibūdinta pirmiau ir įgyvendinta Valonijos regiono, yra pateisinama viešojo saugumo ar kitų saugumo priemonių reikalavimais ir ar nacionalinės teisės nuostatos, kuri yra aiškinama taip, kad pagal ją transporto priemonėje privaloma vežiotis transporto priemonės savininko užsieniečio išduotą dokumentą, kuriuo, nurodant galiojimo trukmę, suteikiamas terminuotas leidimas naudotis transporto priemone, ir neleidžiama šio dokumento pateikti vėliau, yra būtina laikytis tam, kad būtų pasiektas siekiamas tikslas, o gal šis tikslas gali būti pasiektas ir kitomis, ne tokiomis griežtomis ir formaliomis priemonėmis?

            Europos Sąjungos Teisingumo Teismas (šeštoji kolegija) 2020 m. rugsėjo 10 d. nutartimi nusprendė:
      SESV 63 straipsnio 1 dalis aiškintina kaip draudžianti valstybės narės reglamentavimo tvarką, pagal kurią joje gyvenantis asmuo dėl kitoje valstybėje narėje registruotos transporto priemonės, kurią jam neatlygintinai trumpam naudotis suteikė toje kitoje valstybėje narėje gyvenantis šios transporto priemonės valdytojas, gali remtis jo gyvenamojoje valstybėje narėje galiojančios registravimo pareigos išimtimi tik tada, kai dokumentai, patvirtinantys, kad atitinkamas asmuo įvykdė šios išimties reikalavimus, nuolat yra transporto priemonėje, ir asmuo negali jų pateikti vėliau.


title: Byla C-42/20: 2020 m. sausio 28 d. Gericht Erster Instanz Eupen (Belgija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje FS / Valonijos regionas

text:
               2021 1 18

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 19/12

      2020 m. sausio 28 d.Gericht Erster Instanz Eupen (Belgija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje FS / Valonijos regionas

      (Byla C-42/20)
      (2021/C 19/16)
      Proceso kalba: vokiečių

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

         Gericht Erster Instanz Eupen

         Šalys pagrindinėje byloje

         Ieškovas: FS

         Atsakovas: Valonijos regionas

         Prejudiciniai klausimai

                  1.

                  Ar tokia nacionalinės teisės nuostata, kaip antai taikoma institucijų, t. y. pagal kurią naudotis užsienyje registruota transporto priemone, kurią Belgijoje gyvenančiam piliečiui kartkartėmis ir trumpam laikui suteikia kitoje ES valstybėje narėje gyvenantis pilietis, jos neregistruojant Belgijoje, galima tik tuo atveju, kai šis Belgijoje gyvenantis pilietis transporto priemonėje vežiojasi asmeninę pažymą dėl naudojimosi, numatytą 2001 m. liepos 20 d. Karaliaus dekreto dėl transporto priemonių registracijos 3 straipsnio 2 dalies 6 punkte, prieštarauja taikytinoms Europos teisės normoms, visų pirma Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo 20 ir 21 straipsniams, reglamentuojantiems asmenų laisvę, SESV 45 straipsniui (laisvas darbuotojų judėjimas), 49 straipsniui (įsisteigimo laisvė) ir 56 straipsniui (laisvė teikti paslaugas)?

                  2.

                  Ar tokia nacionalinės teisės nuostata, kaip antai apibūdinta pirmiau ir įgyvendinta Valonijos regiono, yra pateisinama viešojo saugumo ar kitų saugumo priemonių reikalavimais ir ar nacionalinės teisės nuostatos, kuri yra aiškinama taip, kad pagal ją transporto priemonėje privaloma vežiotis transporto priemonės savininko užsieniečio išduotą dokumentą, kuriuo, nurodant galiojimo trukmę, suteikiamas terminuotas leidimas naudotis transporto priemone, yra būtina laikytis tam, kad būtų pasiektas siekiamas tikslas, o gal šis tikslas gali būti pasiektas ir kitomis, ne tokiomis griežtomis ir formaliomis priemonėmis?

            Europos Sąjungos Teisingumo Teismas (šeštoji kolegija) 2020 m. rugsėjo 10 d. nutartimi nusprendė:
      SESV 63 straipsnio 1 dalis aiškintina kaip draudžianti valstybės narės reglamentavimo tvarką, pagal kurią joje gyvenantis asmuo dėl kitoje valstybėje narėje registruotos transporto priemonės, kurią jam neatlygintinai trumpam naudotis suteikė toje kitoje valstybėje narėje gyvenantis šios transporto priemonės valdytojas, gali remtis jo gyvenamojoje valstybėje narėje galiojančios registravimo pareigos išimtimi tik tada, kai dokumentai, patvirtinantys, kad atitinkamas asmuo įvykdė šios išimties reikalavimus, nuolat yra transporto priemonėje, ir negali jų pateikti vėliau.


title: Byla C-43/20: 2020 m. sausio 28 d. Gericht Erster Instanz Eupen (Belgija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje HU / Valonijos regionas

text:
               2021 1 18

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 19/13

      2020 m. sausio 28 d.Gericht Erster Instanz Eupen (Belgija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje HU / Valonijos regionas

      (Byla C-43/20)
      (2021/C 19/17)
      Proceso kalba: vokiečių

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

         Gericht Erster Instanz Eupen

         Šalys pagrindinėje byloje

         Ieškovas: HU

         Atsakovas: Valonijos regionas

         Prejudiciniai klausimai

                  1.

                  Ar tokia nacionalinės teisės nuostata, kaip antai taikoma institucijų, t. y. pagal kurią naudotis užsienyje registruota transporto priemone, kurią Belgijoje gyvenančiam piliečiui kartkartėmis ir trumpam laikui suteikia kitoje ES valstybėje narėje gyvenantis pilietis, jos neregistruojant Belgijoje, galima tik tuo atveju, kai šis Belgijoje gyvenantis pilietis transporto priemonėje vežiojasi asmeninę pažymą dėl naudojimosi, numatytą 2001 m. liepos 20 d. Karaliaus dekreto dėl transporto priemonių registracijos 3 straipsnio 2 dalies 6 punkte, prieštarauja taikytinoms Europos teisės normoms, visų pirma Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo 20 ir 21 straipsniams, reglamentuojantiems asmenų laisvę, SESV 45 straipsniui (laisvas darbuotojų judėjimas), 49 straipsniui (įsisteigimo laisvė) ir 56 straipsniui (laisvė teikti paslaugas)?

                  2.

                  Ar tokia nacionalinės teisės nuostata, kaip antai apibūdinta pirmiau ir įgyvendinta Valonijos regiono, yra pateisinama viešojo saugumo ar kitų saugumo priemonių reikalavimais ir ar nacionalinės teisės nuostatos, kuri yra aiškinama taip, kad pagal ją transporto priemonėje privaloma vežiotis transporto priemonės savininko užsieniečio išduotą dokumentą, kuriuo, nurodant galiojimo trukmę, suteikiamas terminuotas leidimas naudotis transporto priemone, yra būtina laikytis tam, kad būtų pasiektas siekiamas tikslas, o gal šis tikslas gali būti pasiektas ir kitomis, ne tokiomis griežtomis ir formaliomis priemonėmis?

            Europos Sąjungos Teisingumo Teismas (šeštoji kolegija) 2020 m. rugsėjo 10 d. nutartimi nusprendė:
      SESV 63 straipsnio 1 dalis aiškintina kaip draudžianti valstybės narės reglamentavimo tvarką, pagal kurią joje gyvenantis asmuo dėl kitoje valstybėje narėje registruotos transporto priemonės, kurią jam neatlygintinai trumpam naudotis suteikė toje kitoje valstybėje narėje gyvenantis šios transporto priemonės valdytojas, gali remtis jo gyvenamojoje valstybėje narėje galiojančios registravimo pareigos išimtimi tik tada, kai dokumentai, patvirtinantys, kad atitinkamas asmuo įvykdė šios išimties reikalavimus, nuolat yra transporto priemonėje, ir asmuo negali jų pateikti vėliau.


title: Byla C-173/20: 2020 m. balandžio 23 d. Consiglio di Stato (Italija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje AZ, BY, CX, DW, EV, FU, GJ / Presidenza del Consiglio dei Ministri, Ministero dell'Istruzione, dell'Università e della Ricerca – MIUR, Università degli studi di Perugia

text:
               2021 1 18

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 19/14

      2020 m. balandžio 23 d.Consiglio di Stato (Italija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje AZ, BY, CX, DW, EV, FU, GJ / Presidenza del Consiglio dei Ministri, Ministero dell'Istruzione, dell'Università e della Ricerca – MIUR, Università degli studi di Perugia

      (Byla C-173/20)
      (2021/C 19/18)
      Proceso kalba: italų

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

         Consiglio di Stato

         Šalys pagrindinėje byloje

         Apeliantai: AZ, BY, CX, DW, EV, FU, GJ

         Kitos apeliacinio proceso šalys: Presidenza del Consiglio dei Ministri, Ministero dell'Istruzione, dell'Università e della Ricerca – MIUR, Università degli studi di Perugia

         Prejudiciniai klausimai

                  1)

                  Ar pagal Direktyvoje 1999/70/EB (Tarybos direktyva dėl Europos profesinių sąjungų konfederacijos (ETUC), Europos pramonės ir darbdavių konfederacijų sąjungos (UNICE) ir Europos įmonių, kuriose dalyvauja valstybė, centro (CEEP) bendrojo susitarimo dėl darbo pagal terminuotas sutartis (1); toliau – direktyva) nurodyto Bendrojo susitarimo 5 punktą „Piktnaudžiavimo prevencijos priemonės“, skaitomą kartu su 6 ir 7 konstatuojamosiomis dalimis ir su šio susitarimo 4 punktu („Nediskriminavimo principas“), taip pat atsižvelgiant į [Europos Sąjungos] teisės lygiavertiškumo, veiksmingumo ir veiksmingo poveikio principus, yra draudžiamos nacionalinės teisės normos, būtent – 1. 240/2010 (Įstatymas Nr. 240/2010) 24 straipsnio 3 dalies a punktas ir 22 straipsnio 9 dalis, kuriomis universitetams leidžiama be kiekybinių apribojimų sudaryti trejų metų (su galimybe pratęsti dar dvejiems metams) terminuotas sutartis su tyrėjais, nereikalaujant, kad sutarties sudarymas ir pratęsimas būtų grindžiamas objektyvia priežastimi, siejama su laikinais arba išimtiniais universiteto poreikiais, ir kuriomis numatoma, kad vienintelis apribojimas nustatant pakartotinius terminuotus darbo santykius su tuo pačiu asmeniu yra trukmė, kuri negali viršyti 12 metų, net jei nedirbta nepertraukiamai?

                  2)

                  Ar pagal minėtą Bendrojo susitarimo 5 punktą, skaitomą kartu su direktyvos 6 ir 7 konstatuojamosiomis dalimis ir su minėtu šio susitarimo 4 punktu, taip pat atsižvelgiant į [Europos Sąjungos] teisės veiksmingumą, yra draudžiamos nacionalinės teisės normos (būtent – 1. 240/2010 24 straipsnis ir 29 straipsnio 1 dalis) tais atvejais, kai universitetams suteikiama galimybė įdarbinti tyrėjus tik pagal terminuotas sutartis, nereikalaujant priimti atitinkamo sprendimo dėl laikinų arba išimtinių poreikių egzistavimo ir nenustatant jokių apribojimų, paeiliui sudarant galimai neapibrėžto skaičiaus terminuotas sutartis esant įprastiems šių universitetų mokymo ir mokslinių tyrimų poreikiams?

                  3)

                  Ar pagal to paties Bendrojo susitarimo 4 punktą yra draudžiama nacionalinės teisės norma, t. y. D.lgs. 75/2017 (Įstatyminis dekretas Nr. 75/2017) (kaip jis aiškinamas minėtame circolare ministeriale n. 3/2017 (Ministro įsakymas Nr. 3/2017)) 20 straipsnio 1 dalis, kuria, nors pripažįstama galimybė stabilizuoti viešųjų mokslinių tyrimų įstaigose pagal terminuotas sutartis dirbančių tyrėjų padėtį (tačiau tik jei iki 2017 m. gruodžio 31 d. jie išdirbo bent trejus metus), pagal terminuotas sutartis dirbantiems universiteto tyrėjams šia galimybe pasinaudoti neleidžiama tik dėl to, kad D.lgs. 75/2017 22 straipsnio 16 dalimi darbo santykiams, nors jie pagal įstatymą grindžiami darbo sutartimi, taikomos „viešosios teisės normos“, nepaisant to, kad pagal 1. 240/2010 22 straipsnio 9 dalį ta pati maksimalios trukmės taisyklė taikoma tiek mokslinių tyrimų įstaigų, tiek universitetų tyrėjams, kurie pagal paskesniame 24 straipsnyje nurodytas sutartis arba pagal tame pačiame 22 straipsnyje nurodytas mokslinių tyrimų užduotis gali nustatyti terminuotus darbo santykius su universitetais ir su mokslinių tyrimų įstaigomis?

                  4)

                  Ar atsižvelgiant į minėtą Bendrąjį susitarimą pagal lygiavertiškumo ir veiksmingumo bei ES teisės veiksmingo poveikio principus ir pagal jo 4 punkte įtvirtintą nediskriminavimo principą yra draudžiamos nacionalinės teisės normos (1. 240/2010 24 straipsnio 3 dalies a punktas ir D.lgs. 81/2015 (Įstatyminis dekretas Nr. 81/2015) 29 straipsnio 2 dalies d punktas ir 4 dalis), kuriomis, nors ir numatytos visiems viešojo ir privačiojo sektoriaus darbuotojams taikomos taisyklės, paskutinį kartą įtrauktos į tą patį decreto n. 81, kuriuo (nuo 2018 m.) nustatytas 24 mėnesių (įskaitant bet kokį pratęsimą ir atnaujinimą) terminuotų darbo santykių maksimalios trukmės apribojimas ir reikalaujama, kad tokio tipo darbo santykiai viešojo administravimo institucijose būtų nustatomi atsižvelgiant į „laikinus ir išimtinius poreikius“, universitetams leidžiama įdarbinti tyrėjus pagal trejų metų terminuotas sutartis, kurios gali būti pratęsiamos dar dvejiems metams, jei per tuos trejus metus vykdyta mokslinių tyrimų ir mokymo veikla įvertinta teigiamai, nereikalaujant, nei kad pirmosios sutarties sudarymas, nei kad jos pratęsimas būtų grindžiamas tokiais universiteto laikinais ar išimtiniais poreikiais, taip pat pasibaigus penkeriems metams numatant galimybę su tuo pačiu arba su kitais asmenimis sudaryti dar vieną tokio paties tipo terminuotą sutartį siekiant patenkinti tuos pačius mokymo ir mokslinių tyrimų poreikius, kaip ir ankstesne sutartimi?

                  5)

                  Ar pagal minėto Bendrojo susitarimo 5 punktą, taip pat atsižvelgiant į veiksmingumo ir lygiavertiškumo principus ir pirmiau minėtą 4 punktą, yra draudžiamos nacionalinės teisės normos (D.lgs. 81/2015 29 straipsnio 2 dalies d punktas ir 4 dalis ir D.lgs. 165/2001 (Įstatyminis dekretas Nr. 165/2001) 36 straipsnio 2 ir 5 dalys), kuriomis neleidžiama universitetų tyrėjams, įdarbintiems pagal trejų metų terminuotas sutartis, kurios gali būti pratęsiamos dar dvejiems metams (kaip numatyta minėtame 1. 240/2010 24 straipsnio 3 dalies a punkte), vėliau įsidarbinti pagal neterminuotas sutartis, Italijos vidaus teisės sistemoje nenumatant kitų tinkamų priemonių užkirsti kelią piktnaudžiavimui universitetuose paeiliui nustatant terminuotas darbo santykius ir už tai nubausti?

         (1)  1999 m. birželio 28 d. Tarybos direktyva 1999/70/EB dėl Europos profesinių sąjungų konfederacijos (ETUC), Europos pramonės ir darbdavių konfederacijų sąjungos (UNICE) ir Europos įmonių, kuriose dalyvauja valstybė, centro (CEEP) bendrojo susitarimo dėl darbo pagal terminuotas sutartis (OL L 175, 1999, p. 43; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 5 sk., 3 t., p. 368).


title: Byla C-488/20: 2020 m. spalio 2 d. Wojewódzki Sąd Administracyjny w Warszawie (Lenkija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Delfarma Sp. z o.o. / Prezes Urzędu Rejestracji Produktów Leczniczych, Wyrobów Medycznych i Produktów Biobójczych

text:
               2021 1 18

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 19/16

      2020 m. spalio 2 d.Wojewódzki Sąd Administracyjny w Warszawie (Lenkija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Delfarma Sp. z o.o. / Prezes Urzędu Rejestracji Produktów Leczniczych, Wyrobów Medycznych i Produktów Biobójczych

      (Byla C-488/20)
      (2021/C 19/20)
      Proceso kalba: lenkų

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

         Wojewódzki Sąd Administracyjny w Warszawie

         Šalys pagrindinėje byloje

         Pareiškėja: Delfarma Sp. z o.o.

         Kita proceso šalis: Prezes Urzędu Rejestracji Produktów Leczniczych, Wyrobów Medycznych i Produktów Biobójczych

         Prejudiciniai klausimai

                  1.

                  Ar pagal SESV 34 straipsnį draudžiamos tokios nacionalinės teisės nuostatos, pagal kurias lygiagretaus importo leidimas pasibaigia praėjus vieniems metams nuo leidimo pateikti rinkai referencinį vaistą pasibaigimo?

                  2.

                  Ar pagal SESV 34 ir 36 straipsnius nacionalinė institucija gali priimti deklaratyvų sprendimą, kuriame nustatoma, jog leidimas pateikti rinkai lygiagrečiai importuojamą vaistą pasibaigia ex lege vien dėl to, kad baigėsi įstatyme nustatytas terminas, skaičiuojamas nuo leidimo pateikti rinkai referencinį vaistą pasibaigimo, netiriant šio produkto leidimo pasibaigimo priežasčių ir kitų SESV 36 straipsnyje nustatytų prielaidų, susijusių su žmonių gyvybės ir sveikatos apsauga?

                  3.

                  Ar deklaratyviam sprendimui, kuriame nustatoma, kad pasibaigė leidimas pateikti rinkai lygiagrečiai importuojamą vaistą, priimti pakanka to, kad lygiagretūs importuotojai yra atleisti nuo pareigos teikti periodiškai atnaujinamą saugumo protokolą ir dėl to institucija neturi naujausių duomenų apie farmakoterapijos naudos ir rizikos santykį?


title: Byla C-500/20: 2020 m. spalio 6 d. Oberster Gerichtshof (Austrija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje ÖBB-Infrastruktur Aktiengesellschaft / Lokomotion Gesellschaft für Schienentraktion mbH

text:
               2021 1 18

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 19/16

      2020 m. spalio 6 d.Oberster Gerichtshof (Austrija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje ÖBB-Infrastruktur Aktiengesellschaft / Lokomotion Gesellschaft für Schienentraktion mbH

      (Byla C-500/20)
      (2021/C 19/21)
      Proceso kalba: vokiečių

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

         Oberster Gerichtshof

         Šalys pagrindinėje byloje

         Atsakovė ir kasatorė: ÖBB-Infrastruktur Aktiengesellschaft

         Ieškovė ir kita kasacinio proceso šalis: Lokomotion Gesellschaft für Schienentraktion mbH

         Prejudiciniai klausimai

                  1.

                  Ar Europos Sąjungos Teisingumo Teismas turi jurisdikciją aiškinti Vienodąsias infrastruktūros naudojimo tarptautiniam geležinkelių susisiekimui sutarties taisykles (CUI; Tarptautinio vežimo geležinkeliais sutarties (COTIF) (1) E priedas)?

                  2.

                  Jeigu į pirmąjį klausimą būtų atsakyta teigiamai:
                  ar CUI 8 straipsnio 1 dalies b punktą reikia aiškinti taip, kad valdytojo atsakomybė už materialinę žalą taip pat apima išlaidas, kurias vežėjas patiria dėl to, kad dėl sugedusių jo lokomotyvų jis privalo vietoje jų nuomotis kitus?

                  3.

                  Jei atsakymas į pirmąjį klausimą būtų teigiamas, o į antrąjį klausimą – neigiamas:
                  ar CUI 4 straipsnį ir 19 straipsnio 1 dalį reikia aiškinti taip, kad sutarties šalys gali teisėtai prisiimti didesnę atsakomybę pateikdamos bendrąją nuorodą į nacionalinę teisę, jei pagal ją atsakomybės apimtis nors ir yra didesnė, tačiau (kitaip nei atsakomybės nepriklausomai nuo kaltės pagal CUI atveju) atsakomybės sąlyga yra kaltė?

         (1)  2011 m. birželio 16 d. Tarybos sprendimas 2013/103/ES dėl Europos Sąjungos ir Tarptautinio vežimo geležinkeliais tarpvyriausybinės organizacijos susitarimo dėl Europos Sąjungos prisijungimo prie 1980 m. gegužės 9 d. Tarptautinio vežimo geležinkeliais sutarties (COTIF) su pakeitimais, padarytais 1999 m. birželio 3 d. Vilniaus protokolu, pasirašymo ir sudarymo (OL L 51, 2013, p. 1).


title: Byla C-514/20: 2020 m. spalio 13 d. Bundesarbeitsgericht (Vokietija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje DS / Koch Personaldienstleistungen GmbH

text:
               2021 1 18

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 19/18

      2020 m. spalio 13 d.Bundesarbeitsgericht (Vokietija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje DS / Koch Personaldienstleistungen GmbH

      (Byla C-514/20)
      (2021/C 19/23)
      Proceso kalba: vokiečių

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

         Bundesarbeitsgericht

         Šalys pagrindinėje byloje

         Kasatorius: DS

         Kita kasacinio proceso šalis: Koch Personaldienstleistungen GmbH

         Prejudicinis klausimas

      Ar kolektyvinės sutarties nuostata, pagal kurią norint apskaičiuoti, ar ir už kokį valandų skaičių darbuotojas turi teisę į priemokas už viršvalandžius, atsižvelgiama tik į faktiškai dirbtas valandas, o ne į valandas, per kurias darbuotojas naudojosi mokamomis kasmetinėmis atostogomis, prieštarauja Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijos 31 straipsnio 2 daliai ir Direktyvos 2003/88/EB (1) 7 straipsniui?

         (1)  2003 m. lapkričio 4 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva dėl tam tikrų darbo laiko organizavimo aspektų (OL L 299, 2003, p. 9; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 5 sk., 4 t., p. 381).


title: Byla C-519/20: 2020 m. spalio 15 d. Amtsgericht Hannover (Vokietija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje K

text:
               2021 1 18

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 19/19

      2020 m. spalio 15 d.Amtsgericht Hannover (Vokietija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje K

      (Byla C-519/20)
      (2021/C 19/25)
      Proceso kalba: vokiečių

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

         Amtsgericht Hannover

         Šalys pagrindinėje byloje

         Suinteresuotasis asmuo ir apeliantas: K

         Pareiškėjas ir kitas proceso dalyvis: Landkreis Gifhorn

         Prejudiciniai klausimai

                  1.

                  Ar Sąjungos teisė, visų pirma Direktyvos 2008/115 (1) 18 straipsnio 1 dalis ir 3 dalis, turi būti aiškinama taip, kad nacionalinis teismas, turintis priimti sprendimą dėl sulaikymo išsiuntimo tikslais, kiekvienu konkrečiu atveju privalo įvertinti nuostatoje nurodytas sąlygas, visų pirma tai, ar tebesitęsia išskirtinė padėtis, tuo atveju, kai nacionalinės teisės aktų leidėjas, remdamasis 18 straipsnio 1 dalimi, nacionalinėje teisėje yra nukrypęs nuo 16 straipsnio 1 dalies sąlygų?

                  2.

                  Ar Sąjungos teisė, visų pirma Direktyvos 2008/115 16 straipsnio 1 dalis, turi būti aiškinama taip, kad pagal ją draudžiama nacionalinės teisės nuostata, leidžianti laikinai iki 2022 m. liepos 1 d. išsiuntimo laukiančius įkalintuosius laikyti bausmių atlikimo įstaigoje, nors valstybėje narėje yra specialių sulaikymo centrų ir nėra nepaprastosios padėties, kaip ji suprantama pagal Direktyvos 2008/115 18 straipsnio 1 dalį, dėl kurios būtų būtina laikyti minėtus įkalintuosius bausmių atlikimo įstaigoje?

                  3.

                  Ar Direktyvos 2008/115 16 straipsnio 1 dalis turi būti aiškinama taip, kad įstaiga nėra „specialus sulaikymo centras“ išsiuntimo laukiantiems įkalintiesiems laikyti vien todėl, kad:

                              —

                              „specialus sulaikymo centras“ netiesiogiai yra pavaldus tam pačiam vyriausybės nariui kaip ir bausmę atliekantiems asmenims skirtos kalinimo įstaigos, t. y. teisingumo ministrei,

                              —

                              „specialus sulaikymo centras“ priklauso bausmių atlikimo įstaigai kaip skyrius, turintis atskirą vadovę, tačiau, kaip vienas iš kelių bausmių atlikimo įstaigos skyrių, bendrai yra pavaldus bausmių atlikimo įstaigos vadovybei?

                  4.

                  Jei į trečiąjį klausimą būtų atsakyta neigiamai:
                  Ar Direktyvos 2008/115 16 straipsnio 1 dalis turi būti aiškinama taip, kad asmuo yra laikomas „specialiame sulaikymo centre“, kuris yra skirtas išsiuntimo laukiantiems įkalintiesiems, kai bausmių atlikimo įstaiga įrengia specialų skyrių išsiuntimo laukiančių asmenų kalėjimui, šis skyrius užima specialią aptvertą teritoriją, kurioje yra trys išsiuntimo laukiantiems įkalintiesiems skirti pastatai, iš kurių viename laikinai apgyvendinti išimtinai pakaitines arba trumpas laisvės atėmimo bausmes atliekantys asmenys, bausmių atlikimo įstaiga rūpinasi, kad išsiuntimo laukiantys įkalintieji ir bausmę atliekantys asmenys būtų atskirti vieni nuo kitų: be kita ko, kiekviename pastate yra atskiros specializuotos patalpos (atskira rūbinė, atskira ligoninė, atskira sporto salė) ir, nors kiemas (laukas) yra matomas iš visų pastatų, prie kiekvieno pastato įkalintiesiems yra įrengta atskira, vielos tinklo tvora aptverta teritorija, o tiesiogiai iš vieno pastato patekti į kitą neįmanoma?

         (1)  2008 m. gruodžio 16 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2008/115/EB dėl bendrų nelegaliai esančių trečiųjų šalių piliečių grąžinimo standartų ir tvarkos valstybėse narėse (OL L 348, 2008, p. 98).


title: Byla C-537/20: 2020 m. spalio 21 d. Bundesfinanzhof (Vokietija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje L Fund / Finanzamt D

text:
               2021 1 18

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 19/21

      2020 m. spalio 21 d.Bundesfinanzhof (Vokietija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje L Fund / Finanzamt D

      (Byla C-537/20)
      (2021/C 19/27)
      Proceso kalba: vokiečių

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

         Bundesfinanzhof

         Šalys pagrindinėje byloje

         Kasatorius: L Fund

         Kita kasacinio proceso šalis: Finanzamt D

         Į bylą įstojęs trečiasis asmuo: Bundesministerium der Finanzen

         Prejudicinis klausimas

      Ar Europos bendrijos steigimo sutarties 56 straipsniu (dabar – Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo 63 straipsnis) draudžiama valstybės narės teisės norma, pagal kurią nacionaliniai specialieji nekilnojamojo turto fondai, kurių investuotojai įsisteigę užsienyje, nuo pelno mokesčio atleisti, o užsienio specialiųjų nekilnojamojo turto fondų, kurių investuotojai įsisteigę užsienyje, nacionalinėje teritorijoje gautos nuomos pajamos ribotai apmokestinamos pelno mokesčiu?