title: Byla T-390/10 P: 2010 m. rugsėjo 10 d. Paulette Füller-Tomlinson pateiktas apeliacinis skundas dėl 2010 m. liepos 1 d. Tarnautojų teismo sprendimo byloje F-97/08 Füller-Tomlinson prieš Parlamentą

text:
               6.11.2010

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 301/47

         2010 m. rugsėjo 10 d. Paulette Füller-Tomlinson pateiktas apeliacinis skundas dėl 2010 m. liepos 1 d. Tarnautojų teismo sprendimo byloje F-97/08 Füller-Tomlinson prieš Parlamentą

   (Byla T-390/10 P)
   ()
   2010/C 301/75
   Proceso kalba: prancūzų

      Šalys

      Apeliantė: Paulette Füller-Tomlinson (Briuselis, Belgija), atstovaujama advokato L. Levi

      Kita proceso šalis: Europos Parlamentas

      Apeliantės reikalavimai

               —

               Panaikinti 2010 m. liepos 1 d. Europos Sąjungos tarnautojų teismo sprendimą byloje F-97/08;

               —

               patenkinti apeliantės reikalavimus pirmoje instancijoje, o būtent:

                           —

                           panaikinti 2008 m. balandžio 9 d. Pensijų ir draudimo skyriaus sprendimą, pagal kurio 3 straipsnį 20 proc. dalinio nuolatinio invalidumo dalis priskiriama apeliantės ligos profesinei kilmei,

                           —

                           prireikus, panaikinti sprendimą, kuriuo atmetamas skundas, ir 2008 m. rugpjūčio 26 d. priimtą sprendimą, apie kurį buvo pranešta 2008 m. rugpjūčio 28 dieną;

                           —

                           subsidiariai, priteisti iš atsakovės 12 000 eurų sumą apeliantės neturtinei žalai atlyginti;

                           —

                           priteisti iš atsakovės visas bylinėjimosi išlaidas.

               —

               Priteisti iš atsakovės visas bylinėjimosi išlaidas, patirtas abejose instancijose.

      Apeliacinio skundo pagrindai ir pagrindiniai argumentai

   Šiuo apeliaciniu skundu apeliantė prašo panaikinti 2010 m. liepos 1 d. Europos Sąjungos tarnautojų teismo sprendimą byloje Füller Tomlinson prieš Parlamentą, F-97/08, atmetantį ieškinį, kuriame apeliantė visų pirma prašė panaikinti Europos Parlamento sprendimą, kuriuo 20 proc. dalinio nuolatinio invalidumo dalis priskiriama apeliantės ligos profesinei kilmei remiantis Europos medicininio fizinės ir psichinės sveikatos sužalojimo vertinimo normomis.
   Grįsdama šį apeliacinį skundą apeliantė nurodo keletą pagrindų, susijusių su:

               —

               su Tarnautojų teismo teisėtumo priežiūros, susijusios su pagal Pareigūnų tarnybos nuostatų 73 straipsnio bendrųjų įgyvendinimo nuostatas nustatytomis sąlygomis, apimties pažeidimu, nes Europos Sąjungos tarnautojų teismas apribojo savo priežiūrą akivaizdžiomis vertinimo klaidomis ir institucijų vertinimo galių viršijimu, nors priežiūra turi būti visiška ir vykdoma dėl atitinkamo akto esmės teisėtumo;

               —

               akivaizdžia vertinimo klaida, bylos medžiagos faktų iškraipymu, Pirmosios instancijos teismo pareigos motyvuoti pažeidimu ir Pareigūnų tarnybos nuostatų 73 straipsnio bendrųjų įgyvendinimo nuostatų pažeidimu, nes:

                           —

                           Europos Sąjungos tarnautojų teismas neatsižvelgė į posėdyje pateiktas pastabas, kuriomis buvo pagrindžiami pradiniame skunde pateikti reikalavimai;

                           —

                           Europos Sąjungos tarnautojų teismas visų pirma manė, kad atlikdami vertinimą gydytojai gali konstatuoti tik patologiją, tačiau ne nustatyti invalidumo procentinę dalį, ir taip patvirtino privalomąjį Europos medicininio fizinės ir psichinės sveikatos sužalojimo vertinimo normų pobūdį, kai šioje byloje apribojo invalidumo dalį 20 proc., nors medicininė komisija nustatė, jog apeliantės invalidumo dalis yra 100 %;

               —

               Su protingo termino sąvokos pažeidimu ir bylos medžiagos faktų iškraipymu, nes Europos Sąjungos tarnautojų teismas pateikdamas faktus nurodė, kad medicininis patikrinimas niekad nebuvo atliktas ir padarė išvadą, jog apeliantės bylos medžiagos nagrinėjimo terminai nebuvo neprotingi.


title: Byla C-630/16: 2016 m. gruodžio 7 d. Helsingin hallinto-oikeus (Suomija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Anstar Oy

text:
               27.2.2017

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 63/17

         2016 m. gruodžio 7 d.Helsingin hallinto-oikeus (Suomija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Anstar Oy

   (Byla C-630/16)
   (2017/C 063/24)
   Proceso kalba: suomių

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Helsingin hallinto-oikeus

      Šalys pagrindinėje byloje

      Pareiškėja: Anstar Oy

      Kiti suinteresuotieji asmenys: Turvallisuus- ja kemikaalivirasto (Tukes)

      Prejudiciniai klausimai

               1.

               Ar įgaliojimas M/120 ir pagal jį parengtas darnusis standartas EN 1090-1 (:2009+A1:2011) aiškintini taip, kad Tukes sprendimo 1–4 punktuose išvardyti tvirtinimo dar nesukietėjusiame betone produktai (pakabinimo sistemos, naudojamos kevalinių elementų ir mūro atramų sujungimui su pastato karkasu, tam tikri inkariniai varžtai, inkarinės pagrindo plokštės ir (standartinės) plieninės įdėtinės detalės, vėjo apkrovos konstrukcijų sistemos, kolonų ir sienų padai, taip pat balkonų jungtys) nepatenka į jų taikymo sritį?

               2.

               Ar Tukes aiškinimas, pagal kurį minėti produktai nepatenka į įgaliojimo M/120 ir standarto EN 1090-1 taikymo sritį, kitais aspektais prieštarauja Reglamentui (ES) Nr. 305/2011 (1), šioje byloje nurodytiems Komisijos įgaliojimams ar Sąjungos teisei?

      (1)  2011 m. kovo 9 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (ES) Nr. 305/2011, kuriuo nustatomos suderintos statybos produktų rinkodaros sąlygos ir panaikinama Tarybos direktyva 89/106/EEB (OL L 88, 2011, p. 5).


title: Byla C-119/10: 2010 m. kovo 4 d. Hoge Raad der Nederlanden (Nyderlandai) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Frisdranken Industrie Winters BV prieš Red Bull GmbH

text:
               22.5.2010

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 134/23

         2010 m. kovo 4 d.Hoge Raad der Nederlanden (Nyderlandai) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Frisdranken Industrie Winters BV prieš Red Bull GmbH

   (Byla C-119/10)
   2010/C 134/35
   Proceso kalba: olandų

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Hoge Raad der Nederlanden

      Šalys pagrindinėje byloje

      Ieškovė: Frisdranken Industrie Winters BV

      Atsakovė: Red Bull GmbH

      Prejudiciniai klausimai

               1.

                           a)

                           Ar tik „išpilstymas“ į pakuotes, kurios paženklintos žymeniu (3.1. punkto iv papunkčio prasme), reiškia šio žymens naudojimą prekyboje pagal Prekių ženklų direktyvos (1) 5 straipsnį, net jeigu išpilstymas yra paslauga, teikiama trečiajam asmeniui ir trečiojo asmens pavedimu, norint atskirti šio užsakovo prekes?

                           b)

                           Ar atsakymas į pirmojo klausimo a punktą būtų kitoks, jei būtų pažeidimas pagal Prekių ženklų direktyvos 5 straipsnio 1 dalies a ar b punktus?

               2.

               Jei į pirmojo klausimo a punktą bus atsakyta teigiamai, ar pagal Prekių ženklų direktyvos 5 straipsnį žymens naudojimas gali būti draudžiamas Beniliukso šalyse ir tuo atveju, jei šiuo žymeniu pažymėtos prekės yra skirtos išimtinai eksportui už a) Beniliukso šalių teritorijos arba už b) Europos Sąjungos teritorijos ir jei atitinkamoje teritorijoje — išskyrus įmonėje, kurioje prekės išpilstomos — jų negali suvokti visuomenė?

               3.

               Jei į antrąjį klausimą (a ar b punktus) bus atsakyta teigiamai, koks kriterijus tokiu atveju turi būti taikomas siekiant nustatyti prekių ženklo pažeidimą: ar yra svarbus (pakankamai informuoto, apdairaus ir nuovokaus paprasto) Beniliukso (arba Europos Sąjungos) vartotojo suvokimas — kurį vėliau atsižvelgiant į nurodytas aplinkybes galima nustatyti tik teoriškai ar abstrakčiai — arba ar šiuo atžvilgiu reikia remtis kitu kriterijumi, pavyzdžiui, valstybės, į kurią prekės eksportuojamos, vartotojo suvokimu?

      (1)  1988 m. gruodžio 21 d. Pirmoji tarybos Direktyva valstybių narių įstatymams, susijusiems su prekių ženklais, suderinti (OL L 40, 1989, p. 1; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 17 sk., 1 t., p. 92)


title: Byla C-524/13: 2013 m. spalio 3 d. Amtsgericht Karlsruhe (Vokietija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Eycke Braun prieš Land Baden-Württemberg

text:
               14.12.2013

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 367/25

         2013 m. spalio 3 d.Amtsgericht Karlsruhe (Vokietija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Eycke Braun prieš Land Baden-Württemberg

   (Byla C-524/13)
   2013/C 367/45
   Proceso kalba: vokiečių

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Amtsgericht Karlsruhe

      Šalys pagrindinėje byloje

      Ieškovė: Eycke Braun

      Atsakovė: Land Baden-Württemberg

      Prejudicinis klausimas

   Ar 1969 m. liepos 17 d. Tarybos direktyvą 69/335/EEB (1) dėl netiesioginių mokesčių, taikomų kapitalui pritraukti, su pakeitimais, padarytais 1985 m. birželio 10 d. Tarybos direktyva 85/303/EEB (2), reikia aiškinti taip, kad rinkliava, kurią valstybės tarnyboje dirbantis notaras paima už teisinio sandorio, kurio dalykas — kapitalo bendrovės pertvarkymas į kitos formos kapitalo bendrovę, patvirtinimą notariškai, yra mokesčiai, kaip jie suprantami pagal šią direktyvą, net jei po pertvarkymo perimančiosios arba teisinę formą pakeitusios bendrovės kapitalas nepadidėja?

      (1)  OL L 249, p. 25; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 9 sk., 1 t., p. 11.

      (2)  1985 m. birželio 10 d. Tarybos direktyva 85/303/EEB, iš dalies keičianti Direktyvą 69/335/EEB dėl netiesioginių mokesčių taikomų kapitalui pritraukti (OL L 156, p. 23; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 9 sk., 1 t., p. 122)


title: Byla C-430/05 Symvoulio tis Epikrateias  2005 m. rugpjūčio 31 d.  nutartimi pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje 1) Ntionik Anonymi Etaireia Emborias H/Y, Logismikou kai Parochis Ypiresion Michanografisis (Ntionik A.E.) ir 2) Ioannis Michaïl Pikoulas prieš Epitropi Kefalaiagoras

text:
               11.3.2006

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 60/16

         Symvoulio tis Epikrateias 2005 m. rugpjūčio 31 d. nutartimi pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje 1) Ntionik Anonymi Etaireia Emborias H/Y, Logismikou kai Parochis Ypiresion Michanografisis (Ntionik A.E.) ir 2) Ioannis Michaïl Pikoulas prieš Epitropi Kefalaiagoras
   (Byla C-430/05)
   (2006/C 60/33)
   Proceso kalba: graikų

      Symvoulio tis Epikrateias2005 m. rugpjūčio 31 d. nutartimi kreipėsi į Europos Bendrijų Teisingumo Teismą su prašymu, kurį Teisingumo Teismo sekretoriatas gavo 2005 m. gruodžio 2 d., priimti prejudicinį sprendimą byloje 1) Ntionik Anonymi Etaireia Emborias H/Y, Logismikou kai Parochis Ypiresion Michanografisis (Ntionik A.E.) ir 2) Ioannis Michaïl Pikoulas prieš Epitropi Kefalaiagoras.

      Symvoulio tis Epikrateias prašo Teisingumo Teismo atsakyti į šį klausimą:
   Ar, atsižvelgiant į 2001 m. gegužės 28 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2001/34/EB dėl vertybinių popierių įtraukimo į biržos oficialųjį prekybos sąrašą ir dėl informacijos, kuri turi būti skelbiama apie tuos vertybinius popierius (1), 21 straipsnio nuostatas, nacionalinis įstatymų leidėjas gali tais atvejais, kai informaciniuose biuleteniuose pateikta netiksli ar klaidinanti informacija, nustatyti administracines nuobaudas ne tik tuose biuleteniuose aiškiai nurodytiems atsakingiems asmenims, bet ir į biržos prekybos sąrašą įtraukiamų vertybinių popierių emitentui ir visiems jo valdybos nariams, nesvarbu, ar jie tokiuose biuleteniuose buvo nurodyti kaip atsakingi asmenys?

      (1)  OL L 184, p. 1


title: Byla T-289/01 2007 m. gegužės 24 d. Pirmosios instancijos teismo sprendimas Duales System Deutschland prieš Komisiją (Konkurencija — Draudžiami susitarimai — Vokietijoje prekyboje naudojamų pakuočių, ant kurių nurodomas prekių ženklas Der Grüne Punkt , atliekų surinkimo ir perdirbimo sistema — Sprendimas dėl išimties taikymo — Komisijos nustatyti įpareigojimai, siekiant apsaugoti konkurenciją — Sistemos operatoriaus naudojamoms surinkimo įmonėms taikomos išimtinės teisės — Konkurencijos apribojimas — Būtinybė užtikrinti konkurentams prieigą prie sistemos operatoriaus naudojamų surinkimo priemonių — Sistemos operatoriaus prisiimti įsipareigojimai)

text:
               7.7.2007

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 155/19

         2007 m. gegužės 24 d. Pirmosios instancijos teismo sprendimas Duales System Deutschland prieš Komisiją

   (Byla T-289/01) (1)

   (Konkurencija - Draudžiami susitarimai - Vokietijoje prekyboje naudojamų pakuočių, ant kurių nurodomas prekių ženklas Der Grüne Punkt, atliekų surinkimo ir perdirbimo sistema - Sprendimas dėl išimties taikymo - Komisijos nustatyti įpareigojimai, siekiant apsaugoti konkurenciją - Sistemos operatoriaus naudojamoms surinkimo įmonėms taikomos išimtinės teisės - Konkurencijos apribojimas - Būtinybė užtikrinti konkurentams prieigą prie sistemos operatoriaus naudojamų surinkimo priemonių - Sistemos operatoriaus prisiimti įsipareigojimai)
   (2007/C 155/37)
   Proceso kalba: vokiečių
   Šalys

      Ieškovė: Der Grüne Punkt — Duales System Deutschland GmbH, anksčiau Der Grüne Punkt — Duales System Deutschland AG (Kelnas, Vokietija), atstovaujama advokatų W. Deselaers, B. Meyring, E. Wagner

      Atsakovė: Europos Bendrijų Komisija, atstovaujama pradžioje S. Rating, po to P. Oliver ir H. Gading ir M. Schneider, ir galiausiai W. Mölls ir R. Sauer

      Atsakovės pusėje įstojusi į bylą šalis: Landbell AG für Rückhol-Systeme (Mayence, Vokietija), atstovaujama advokatų A. Rinne ir A. Walz
   Bylos dalykas
   2001 m. rugsėjo 17 d. Komisijos sprendimo 2001/837/EB, susijusio su EB 81 straipsnio ir EEE susitarimo 53 straipsnio taikymo procedūra (bylos COMP/34493 — DSD, COMP/37366 — Hofman + DSD, COMP/37299 — Edelhoff + DSD, COMP/37291 — Rechmann + DSD, COMP/37288 — ARGE ir kitos penkios įmonės ir DSD, COMP/37287 — AWG ir kitos penkios įmonės + DSD, COMP/37526 — Feldhaus + DSD, COMP/37254 — Nehlsen + DSD, COMP/37252 — Schönmakers + DSD, COMP/37250 — Altvater + DSD, COMP/37246 — DASS + DSD, COMP/37245 — Scheele + DSD, COMP/37244 — SAK + DSD, COMP/37243 — Fischer + DSD, COMP/37242 — Trienekens + DSD, COMP/37267 — Interseroh + DSD) (OL L 319, p. 1), 3 straipsnio panaikinimas, arba, nepatenkinus šio reikalavimo, viso sprendimo panaikinimas ir ieškovės įsipareigojimų, nurodytų šio sprendimo 72 straipsnyje, panaikinimas.
   Sprendimo rezoliucinė dalis

               1.

               Atmesti ieškinį.

               2.

               Ieškovė padengia tris ketvirtadalius savo bylinėjimosi išlaidų, tris ketvirtadalius Komisijos bylinėjimosi išlaidų ir Landbell bylinėjimosi išlaidas.

               3.

               Komisija padengia ketvirtadalį savo bylinėjimosi išlaidų ir ketvirtadalį ieškovės bylinėjimosi išlaidų.

      (1)  OL C 44, 2002 2 16.


title: Byla T-323/10: 2011 m. lapkričio 16 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Chabou prieš VRDT — Chalou (CHABOU) ( „Bendrijos prekių ženklas — Protesto procedūra — Žodinio Bendrijos prekių ženklo CHABOU paraiška — Ankstesnis nacionalinis ir tarptautinis žodinis prekių ženklas „Chalou“ — Atsisakymas registruoti — Santykinis atmetimo pagrindas — Galimybė supainioti — Reglamento (EB) Nr. 207/2009 8 straipsnio 1 dalies b punktas ir 12 straipsnio a punktas“ )

text:
               7.1.2012

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 6/14

         2011 m. lapkričio 16 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Chabou prieš VRDT — Chalou (CHABOU)

   (Byla T-323/10) (1)

   (Bendrijos prekių ženklas - Protesto procedūra - Žodinio Bendrijos prekių ženklo CHABOU paraiška - Ankstesnis nacionalinis ir tarptautinis žodinis prekių ženklas „Chalou“ - Atsisakymas registruoti - Santykinis atmetimo pagrindas - Galimybė supainioti - Reglamento (EB) Nr. 207/2009 8 straipsnio 1 dalies b punktas ir 12 straipsnio a punktas)
   2012/C 6/23
   Proceso kalba: vokiečių

      Šalys

      Ieškovas: Chickmouza Chabou (Reinė, Vokietija), atstovaujamas advokato K.-J. Triebold

      Atsakovė: Vidaus rinkos derinimo tarnyba (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui), atstovaujama S. Schäffner

      Kita procedūros VRDT Apeliacinėje taryboje šalis, įstojusi į bylą Bendrajame Teisme: Chalou GmbH (Herschweiler-Pettersheim, Vokietija), atstovaujama advokato T. Träger

      Dalykas

   Ieškinys dėl panaikinimo, pareikštas dėl 2010 m. gegužės 20 d. VRDT pirmosios apeliacinės tarybos sprendimo (byla R 1165/2009-1), susijusio su protesto procedūra tarp Chalou GmbH ir Chickmouza Chabou.

      Rezoliucinė dalis

               1.

               Atmesti ieškinį.

               2.

               Chickmouza Chabou padengia bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 288, 2010 10 23.


title: Byla C-488/15: 2015 m. rugsėjo 14 d. pareikštas ieškinys byloje Europos Komisija/Bulgarijos Respublika

text:
               23.11.2015

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 389/20

         2015 m. rugsėjo 14 d. pareikštas ieškinys byloje Europos Komisija/Bulgarijos Respublika

   (Byla C-488/15)
   (2015/C 389/22)
   Proceso kalba: bulgarų

      Šalys

      Ieškovė: Europos Komisija, atstovaujama E. Kružíková, E. Manhaeve, S. Petrova

      Atsakovė: Bulgarijos Respublika

      Ieškovės reikalavimai

   Europos Komisija prašo Teismo:

               —

               atsižvelgiant į tai, kad nuo 2007 m. iki bent jau 2013 m. imtinai sistemingai ir nuolat buvo nesilaikoma metinių ir dienos KD10 koncentracijos ribinių verčių šiose zonose ir aglomeracijose: BG0001 Sofijos aglomeracija; BG0002 Plovdivo aglomeracija; BG0004 Šiaurės Bulgarija; BG0005 Pietvakarių Bulgarija ir BG0006 Pietryčių Bulgarija,

               —

               atsižvelgiant į tai, kad nuo 2007 m. iki bent jau 2013 m. imtinai sistemingai ir nuolat buvo nesilaikoma dienos KD10 koncentracijos ribinės vertės ir metinės KD10 koncentracijos ribinės vertės 2007 m., 2008 m. ir 2010–2013 m. imtinai BG0003 Varnos zonoje,

               —

               nesant papildomos informacijos, patvirtinančios, kad pasikeitė padėtis, kai minėtose zonose ir aglomeracijose nesilaikoma metinių ir dienos KD10 koncentracijos ribinių verčių, pripažinti, kad Bulgarija ir toliau nevykdo pareigų pagal Direktyvos (1) 13 straipsnio 1 dalį ir jos XI priedą,

               —

               kadangi iš paskutinės metinės ataskaitos apie oro kokybę 2013 m. matyti, kad visose minėtose zonose ir aglomeracijose toliau viršijamos metinės ir dienos KD10 koncentracijos ribinės vertės, pripažinti, kad Bulgarijos Respublika neįvykdė pareigų pagal Direktyvos 23 straipsnio 1 dalies antrą pastraipą, ypač pareigos kiek įmanoma sutrumpinti nesilaikymo laikotarpį, ir kad šis pažeidimas tęsiamas,

               —

               priteisti iš Bulgarijos Respublikos bylinėjimosi išlaidas.

      Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

   Atsižvelgdama į paskutines metines ataskaitas apie oro kokybę ir remdamasi Bulgarijos valdžios institucijų atsakymais į pagrįstą nuomonę, Komisija mano, kad Bulgarijos Respublika iki šiol neįvykdė pareigų, numatytų Direktyvos 13 straipsnio 1 dalyje dėl smulkiųjų kietųjų dalelių (KD10) koncentracijos ore metinių ir dienos ribinių verčių laikymosi ir 23 straipsnio 1 dalies antroje pastraipoje, kiek tai susiję su pareiga rengti oro kokybės planus, kad šios vertės būtų viršijamos kuo trumpesnį laikotarpį.
   Komisija mano esant būtina kreiptis į Teisingumo Teismą, kad šis konstatuotų Bulgarijos Respublikos padarytą šių Direktyvos nuostatų pažeidimą.

      (1)  2008 m. gegužės 21 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2008/50/EB dėl aplinkos oro kokybės ir švaresnio oro Europoje (OL L 152, p. 1.).


title: Byla T-446/10: 2010 m. rugsėjo 17 d. pareikštas ieškinys byloje Dow AgroSciences ir Dintec Agroquímica — Produtos Químicos prieš Komisiją

text:
               18.12.2010

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 346/43

         2010 m. rugsėjo 17 d. pareikštas ieškinys byloje Dow AgroSciences ir Dintec Agroquímica — Produtos Químicos prieš Komisiją

   (Byla T-446/10)
   ()
   2010/C 346/88
   Proceso kalba: anglų

      Šalys

      Ieškovės: Dow AgroSciences Ltd (Hitchin, Jungtinė Karalystė) ir Dintec Agroquímica — Produtos Químicos, Lda (Funšalis, Portugalija), atstovaujamos advokatų K. Van Maldegem ir C. Mereu

      Atsakovė: Europos Komisija

      Ieškovių reikalavimai

               —

               pripažinti, kad ieškinys priimtinas ir pagrįstas;

               —

               panaikinti Sprendimą 2010/355/ES;

               —

               priteisti iš Komisijos bylinėjimosi išlaidas.

               —

               imtis bet kokių kitų reikalingų ir tinkamų priemonių.

      Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

   Šiuo ieškiniu ieškovės prašo panaikinti 2010 m. birželio 25 d. Komisijos sprendimą dėl trifluralino neįtraukimo į Tarybos direktyvos 91/414/EEB I priedą (1).
   Ieškovė nurodo du pagrindus ieškiniui pagrįsti.
   Pirma, ieškovės teigia, kad ginčijamas sprendimas yra neteisėtas, nes grindžiamas neteisėtu sprendimu, ir jis egzistuoja tik dėl to, kad yra tas sprendimas. Tas kitas sprendimas (2), t. y. sprendimas 2007/629/EB (3), yra pirminis sprendimas dėl trifluralino neįtraukimo, priimtas remiantis pakartotiniu šios medžiagos tyrimu pagal Direktyvos 91/414/EEB (4) 8 straipsnio 2 dalį. Jei Sprendimas 2007/629 nebūtų neteisėtai priimtas, ginčijamas sprendimas neegzistuotų.
   Antra, ieškovės teigia, kad ginčijamas teisės aktas taip pat yra neteisėtas dėl kitų priežasčių. Jos teigia, kad Komisija padarė teisės klaidą ginčijamą teisės aktą grįsdama susirūpinimų dėl:

               —

               galimo išplitimo dideliu nuotoliu rizikos: šiuo atveju ieškovės teigia, kad Komisija neatsižvelgė į tam tikrus duomenis (nėra mokslinio pagrindimo) ir kad pažeidė gero administravimo bei teisės į gynybą principus. Be to, Komisijos pozicija dėl išplitimo dideliu nuotoliu yra diskriminacinė ir neproporcinga;

               —

               toksiškumo žuvims; šiuo atveju ieškovės teigia, kad Komisijos išvada nepagrįsta jokiu moksliniu pagrindu. Jos, be kita ko, mano, kad ginčijamas teisės aktas yra neproporcingas dėl to, kaip išreiškiamas susirūpinimas dėl lėtinio toksiškumo.

      (1)  Pranešta dokumentu Nr. C(2010) 4199, OL L 160, 2010, p. 30.

      (2)  Jį ieškovės ginčija byloje T-475/07, Dow Agrociences ir kt. prieš Komisiją, OL C 51, 2008, p. 54

      (3)  2007 m. rugsėjo 20 d. Komisijos sprendimas dėl trifluralino neįtraukimo į Tarybos direktyvos 91/414/EEB I priedą ir augalų apsaugos produktų, kurių sudėtyje yra šios medžiagos, registracijų panaikinimo (Pranešta dokumentu Nr. C(2007) 4282), OL L 255, 2007, p. 42.

      (4)  1991 m. liepos 15 d. Tarybos Direktyva 91/414 dėl augalų apsaugos produktų pateikimo į rinką (OL L 230, 1991, p. 1; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 3 sk., 11 t., p. 332).


title: Sujungtos bylos T-425/04, T-444/04, T-450/04 ir T-456/04: 2010 m. gegužės 21 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Prancūzija prieš Komisiją (Valstybės pagalba — Finansinės priemonės France Télécom naudai — Akcininko avanso projektas — Prancūzijos vyriausybės nario vieši pareiškimai — Sprendimas, kuriame pagalba pripažįstama nesuderinama su bendra rinka, tačiau nenurodoma ją susigrąžinti — Ieškinys dėl panaikinimo — Suinteresuotumas pareikšti ieškinį — Priimtinumas — Valstybės pagalbos sąvoka — Pranašumas — Valstybės ištekliai — Pareiga motyvuoti)

text:
               3.7.2010

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 179/28

         2010 m. gegužės 21 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Prancūzija prieš Komisiją

   (Sujungtos bylos T-425/04, T-444/04, T-450/04 ir T-456/04) (1)

   (Valstybės pagalba - Finansinės priemonės France Télécom naudai - Akcininko avanso projektas - Prancūzijos vyriausybės nario vieši pareiškimai - Sprendimas, kuriame pagalba pripažįstama nesuderinama su bendra rinka, tačiau nenurodoma ją susigrąžinti - Ieškinys dėl panaikinimo - Suinteresuotumas pareikšti ieškinį - Priimtinumas - Valstybės pagalbos sąvoka - Pranašumas - Valstybės ištekliai - Pareiga motyvuoti)
   2010/C 179/46
   Proceso kalba: prancūzų

      Šalys

      Ieškovės: Prancūzijos Respublika, atstovaujama iš pradžių G. de Bergues, R. Abraham ir S. Ramet, vėliau E. Belliard, M. de Bergues ir S. Ramet, ir galiausiai E. Belliard, M. de Bergues, A.-L. Vendrolini ir J.-C. Niollet (byla T-425/04); France Télécom SA (Paryžius, Prancūzija), atstovaujama iš pradžių advokatų A. Gosset-Grainville ir S. Hautbourg, vėliau advokato S. Hautbourg (byla T-444/04); Bouygues SA (Paryžius); Bouygues Télécom SA (Bulonė-Bijankūras, Prancūzija), atstovaujamos advokatų J. Vogel, F. Sureau, D. Théophile ir J. Blouet Gaillard (byla T-450/04) ir Association française des opérateurs de réseaux et services de télécommunications (AFORS Télécom) (Paryžius), atstovaujama advokatų O. Fréget, F. Herrenschmidt, M. Struys ir L. Eskenazi (byla T-456/04)

      Atsakovė: Europos Komisija, iš pradžių atstovaujama C. Giolito ir J. Buendía Sierra, vėliau C. Giolito ir D. Grespan

      Atsakovės pusėje į bylą įstojusios šalys: Prancūzijos Respublika, atstovaujama E. Belliard, G. de Bergues, A. L. Vendrolini ir J.-C. Niollet byloje T-450/04 ir M. de Bergues byloje T-456/04 (bylos T-450/04 ir T-456/04); Bouygues SA (Paryžius); Bouygues Télécom SA (Bulonė-Bijankūras), atstovaujamos advokatų J. Vogel, F. Sureau, D. Théophile ir J. Blouet Gaillard (byla T-444/04) ir France Télécom SA (Paryžius), atstovaujama iš pradžių advokatų A. Gosset Grainville ir S. Hautbourg, vėliau advokato S. Hautbourg (bylos T-450/04 ir T-456/04)

      Dalykas

   Prašymai panaikinti 2004 m. rugpjūčio 2 d. Komisijos sprendimą 2006/621/EB dėl valstybės paramos, kurią Prancūzija skiria France Télécom (OL L 257, p. 11).

      Sprendimo rezoliucinė dalis

               1.

               Panaikinti 2004 m. rugpjūčio 2 d. Komisijos sprendimo 2006/621/EB dėl valstybės paramos, kurią Prancūzija skiria France Télécom 1 straipsnį.

               2.

               Nebereikia priimti sprendimo dėl prašymų panaikinti Sprendimo 2006/621 2 straipsnį.

               3.

               Bylose T-425/04 ir T-444/04 Europos Komisija padengia savo ir Prancūzijos Respublikos bei France Télécom SA patirtas bylinėjimosi išlaidas.

               4.

               Bylose T-425/04 ir T-444/04 Bouygues SA ir Bouygues Télécom SA padengia savo patirtas bylinėjimosi išlaidas.

               5.

               Byloje T-450/04 Bouygues ir Bouygues Télécom padengia savo ir pusę Komisijos patirtų bylinėjimosi išlaidų.

               6.

               Byloje T-450/04 Komisija padengia pusę savo patirtų bylinėjimosi išlaidų.

               7.

               Byloje T-456/04 Association française des opérateurs de réseaux et services de télécommunications (AFORS Télécom) ir Komisija padengia savo bylinėjimosi išlaidas.

               8.

               Bylose T-450/04 ir T-456/04 Prancūzijos Respublika ir France Télécom padengia savo bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 19, 2005 1 22.


title: Byla C-330/15 P: 2015 m. liepos 3 d. Johannes Tomana ir kt. pateiktas apeliacinis skundas dėl 2015 m. balandžio 22 d. Bendrojo Teismo (aštuntoji kolegija) priimto sprendimo byloje T-190/12, Johannes Tomana ir kt./Europos Sąjungos Taryba, Europos Komisija

text:
               14.9.2015

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 302/20

         2015 m. liepos 3 d. Johannes Tomana ir kt. pateiktas apeliacinis skundas dėl 2015 m. balandžio 22 d. Bendrojo Teismo (aštuntoji kolegija) priimto sprendimo byloje T-190/12, Johannes Tomana ir kt./Europos Sąjungos Taryba, Europos Komisija

   (Byla C-330/15 P)
   (2015/C 302/25)
   Proceso kalba: anglų

      Šalys

      Apeliantai: Johannes Tomana ir kt., atstovaujami solisitoriaus M. O'Kane, baristerių M. Lester, Z. Al-Rikabi

      Kitos proceso šalys: Europos Sąjungos Taryba, Europos Komisija, Jungtinė Didžiosios Britanijos ir Šiaurės Airijos Karalystė

      Apeliantų reikalavimai

   Apeliantai Teisingumo Teismo prašo panaikinti Bendrojo Teismo sprendimą, ginčijamus aktus tiek, kiek jie taikomi apeliantams, ir priteisti iš atsakovų bylinėjimosi pirmojoje ir apeliacinėje instancijose išlaidas.

      Apeliacinio skundo pagrindai ir pagrindiniai argumentai

   Pirmasis pagrindas: Bendrasis Teismas padarė teisės klaidą, kai nusprendė, kad ginčijamas reglamentas buvo priimtas remiantis tinkamu teisiniu pagrindu. Juo vieninteliame nustatytame teisiniame pagrinde Komisijai suteikiami įgaliojimai priimti Reglamentą Nr. 314/2004 (1) bendrosios pozicijos, kuri vėliau buvo panaikinta, pagrindu ir jis negali būti aiškinamas kaip susijęs su vėlesniais sprendimais.
   Antrasis pagrindas: Bendrasis Teismas padarė teisės klaidą, kai nusprendė, kad asmenys galėjo būti įtraukiami į ginčijamų aktų sąrašus vien dėl to, kad jie yra „vyriausybės nariai“ ar su vyriausybės nariais „susiję“ asmenys, t. y. tik dėl to, kad vykdo ar vykdė šias pareigas. Be to, Bendrasis Teismas padarė teisės klaidą, kai konstatavo, kad asmenys turi būti laikomi „susijusiais“ su vyriausybės nariais dėl to, kad kaltinimai, jog jų veikla kelia didelę grėsmę teisinei valstybei, demokratijai ir žmogaus teisių laikymuisi Zimbabvėje, įrodo jų „ryšį“ su vyriausybe. Bendrasis Teismas neturėjo leisti atsakovams remtis prezumpcijomis, kurios nenurodytos ginčijamuose aktuose, neatitinka šių aktų tikslų ir nėra jiems proporcingos. Jis turėjo paraginti atsakovus laikytis pareigos motyvuoti asmenų palikimą sąraše remiantis pakankamai svariais faktais.
   Trečiasis pagrindas: Bendrasis Teismas padarė teisės klaidą, kai priėjo prie išvados, kad motyvacija buvo pakankama, nors motyvuose tik buvo išvardytos pareigos, kurias tariamai ėjo vyriausybės nariai ar su jais susiję asmenys, arba nurodyti labai bendri ir nekonkretūs kaltinimai dėl praeityje vykdytos neteisėtos veikos. Bendrasis Teismas taip pat padarė teisės klaidą, kai leido vėliau papildyti motyvus, kurių nebuvo nurodyta ginčijamuose aktuose. Kai kuriems apeliantams pateikus pastabas užginčijant minėtus kaltinimus Bendrasis Teismas nekorektiškai ir pažeisdamas lojalumo pareigą pripažino jų argumentus nepriimtinais ir nenagrinėjo jų iš esmės.
   Ketvirtasis pagrindas: Bendrasis Teismas nukrypo nuo nusistovėjusios teismo praktikos dėl teisės į gynybą, kai nurodė, kad atsakovai neprivalėjo pateikti asmenų palikimo sąraše įrodymų ar motyvų, suteikti galimybės apeliantams pateikti pastabas prieš priimdami sprendimus palikti juos sąraše.
   Penktasis pagrindas: Bendrasis Teismas nenagrinėjo, ar įtraukiant kiekvieną iš apeliantų į sąrašą buvo proporcingai palyginti jų pagrindinių teisių apribojimai ir ginčijamais aktais siekiami tikslai.

      (1)  2004 m. vasario 19 d. Tarybos reglamentas (EB) Nr. 314/2004 dėl tam tikrų ribojančių priemonių Zimbabvei (OL L 55, p. 1; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 18 sk., 3 t., p. 50).


title: Byla C-531/14 P: 2014 m. lapkričio 24 d. Giorgio Giorgis pateiktas apeliacinis skundas dėl 2014 m. rugsėjo 25 d. Bendrojo Teismo (septintoji kolegija) priimto sprendimo byloje T-474/12, Giorgio Giorgis/Vidaus rinkos derinimo tarnyba (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui)

text:
               23.11.2015

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 389/12

         2014 m. lapkričio 24 d.Giorgio Giorgis pateiktas apeliacinis skundas dėl 2014 m. rugsėjo 25 d. Bendrojo Teismo (septintoji kolegija) priimto sprendimo byloje T-474/12, Giorgio Giorgis/Vidaus rinkos derinimo tarnyba (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui)

   (Byla C-531/14 P)
   (2015/C 389/14)
   Proceso kalba: anglų

      Šalys

      Apeliantas: Giorgio Giorgis, atstovaujamas avvocati I.M. Prado, A. Tornato

      Kitos proceso šalys: Vidaus rinkos derinimo tarnyba (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui), Comigel SAS

   2015 m. rugsėjo 2 d. Teisingumo Teismas (šeštoji kolegija) nutartimi atmetė apeliacinį skundą ir nurodė Giorgio Giorgis padengti savo bylinėjimosi išlaidas.


title: Byla C-526/14: 2016 m. liepos 19 d. Teisingumo Teismo (didžioji kolegija) sprendimas byloje (Ustavno sodišče Republike Slovenije (Slovėnija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Tadej Kotnik ir kt./Državni zbor Republike Slovenije (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą — Komisijos bankų komunikato galiojimas ir aiškinimas — Direktyvų 2001/24/EB ir 2012/30/ES aiškinimas — Valstybės pagalba bankams finansų krizės sąlygomis — Naštos pasidalijimas — Akcininkų nuosavų lėšų, mišrių kapitalo priemonių ir subordinuotosios skolos priemonių nurašymas — Teisėtų lūkesčių apsaugos principas — Nuosavybės teisė — Narių ir trečiųjų šalių interesų apsauga — Kredito įstaigų reorganizavimas ir likvidavimas)

text:
               19.9.2016

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 343/3

         2016 m. liepos 19 d. Teisingumo Teismo (didžioji kolegija) sprendimas byloje (Ustavno sodišče Republike Slovenije (Slovėnija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Tadej Kotnik ir kt./Državni zbor Republike Slovenije

   (Byla C-526/14) (1)

   ((Prašymas priimti prejudicinį sprendimą - Komisijos bankų komunikato galiojimas ir aiškinimas - Direktyvų 2001/24/EB ir 2012/30/ES aiškinimas - Valstybės pagalba bankams finansų krizės sąlygomis - Naštos pasidalijimas - Akcininkų nuosavų lėšų, mišrių kapitalo priemonių ir subordinuotosios skolos priemonių nurašymas - Teisėtų lūkesčių apsaugos principas - Nuosavybės teisė - Narių ir trečiųjų šalių interesų apsauga - Kredito įstaigų reorganizavimas ir likvidavimas))
   (2016/C 343/04)
   Proceso kalba: slovėnų

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Ustavno sodišče Republike Slovenije

      Šalys pagrindinėje byloje

      Ieškovai: Tadej Kotnik, Marko Studen, Anton Glavan, Jože Sedonja, Primož Kozmus, Savaprojekt d.d., Fondazione cassa di risparmio di Imola, Andrej Pipuš, Dušanka Pipuš, Marija Pipuš, Tomaž Štrukelj, Luka Jukič, Angel Jaromil, Franc Marušič, Mladen Mladenić, Matjaž Matičič, Stajka Skrbinšek, Janez Forte, Zdenko Fritz, Sergej Garantini, Marijana Gošte, Marta Leskovar, Marija Šumi, Državni svet Republike Slovenije, Varuh človekovih pravic Republike Slovenije, Igor Karlovšek, Marija Karlovšek, Janez Gosar

      Atsakovė: Državni zbor Republike Slovenije

      dalyvaujant: Vlada Republike Slovenije, Banka Slovenije, Okrožno sodišče v Ljubljani

      Rezoliucinė dalis

               1.

               Komisijos komunikatas dėl valstybės pagalbos taisyklių taikymo nuo 2013 m. rugpjūčio 1 d. bankams skirtoms priemonėms finansų krizės sąlygomis paremti (Bankų komunikatas) turi būti aiškinamas taip, kad jis valstybėms narėms nėra privalomas.

               2.

               SESV 107–109 straipsniai turi būti aiškinami taip, kad jais nedraudžiami Bankų komunikato 40–46 punktai, kiek šiuose punktuose numatyta akcininkų ir subordinuotųjų priemonių savininkų dalijimosi našta sąlyga, norint, kad valstybės pagalba būtų leista.

               3.

               Teisėtų lūkesčių apsaugos principas ir teisė į nuosavybę turi būti aiškinami taip, kad jais nedraudžiami Bankų komunikato 40–46 punktai, kiek minėtuose punktuose numatyta akcininkų ir subordinuotųjų priemonių savininkų dalijimosi našta sąlyga, norint, kad valstybės pagalba būtų leista.

               4.

               2012 m. spalio 25 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2012/30/ES dėl apsaugos priemonių, kurių valstybės narės, siekdamos tokias priemones suvienodinti, reikalauja iš Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo 54 straipsnio antroje pastraipoje apibrėžtų bendrovių, jų narių ir kitų interesų apsaugai, akcines bendroves steigiant, palaikant ir keičiant jų kapitalą, koordinavimo 29, 34, 35 ir 40–42 straipsniai turi būti aiškinami taip, kad jais nedraudžiami Bankų komunikato 40–46 punktai, kiek šiuose punktuose numatyta akcininkų ir subordinuotųjų priemonių savininkų dalijimosi našta sąlyga, norint, kad valstybės pagalba būtų leista.

               5.

               Bankų komunikatas turi būti aiškinamas taip, kad mišraus kapitalo ir subordinuotosios skolos instrumentų, kaip numatyti šio komunikato 44 punkte, konvertavimas ar vertės sumažinimas neturi būti didesnės apimties, nei yra būtina atitinkamo banko nuosavų lėšų trūkumui padengti.

               6.

               2001 m. balandžio 4 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2001/24/EB dėl kredito įstaigų reorganizavimo ir likvidavimo 2 straipsnio septinta įtrauka turi būti aiškinama taip, kad „reorganizavimo priemonių“, kaip jos suprantamos pagal šią nuostatą, sąvoka apima ir tokias akcininkų ir subordinuotųjų kreditorių dalijimosi našta priemones, kaip numatytos Bankų komunikato 40–46 punktuose.

      (1)  OL C 81, 2015 3 9.


title: Byla C-588/11: 2011 m. lapkričio 24 d. Omnicare, Inc. pateiktas apeliacinis skundas dėl 2011 m. rugsėjo 9 d. Bendrojo Teismo (pirmoji kolegija) priimto sprendimo byloje T-290/09 Omnicare, Inc. prieš Vidaus rinkos derinimo tarnybą (prekių ženklams ir poramininiam dizainui), Astellas Pharma GmbH

text:
               28.1.2012

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 25/41

      2011 m. lapkričio 24 d.Omnicare, Inc. pateiktas apeliacinis skundas dėl 2011 m. rugsėjo 9 d. Bendrojo Teismo (pirmoji kolegija) priimto sprendimo byloje T-290/09 Omnicare, Inc. prieš Vidaus rinkos derinimo tarnybą (prekių ženklams ir poramininiam dizainui), Astellas Pharma GmbH

      (Byla C-588/11)
      (2012/C 25/77)
      Proceso kalba: anglų

         Šalys

         Apeliantė: Omnicare, Inc., atstovaujama QC

         Kitos proceso šalys: Vidaus rinkos derinimo tarnyba (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui), Astellas Pharma GmbH

         Apeliantės reikalavimai

      Apeliantė siekia, kad apeliaciniu skundu apskųstas sprendimas būtų panaikintas. Be to, apeliantė prašo priteisti bylinėjimosi išlaidas, susijusias su šiuo apeliaciniu skundu ir patirtas per procesą Bendrajame Teisme.

         Apeliacinio skundo pagrindai ir pagrindiniai argumentai

      Apeliantė remiasi vieninteliu pagrindu, kad Bendrasis Teismas neteisingai taikė Tarybos Reglamento Nr. 207/2009 (1) (toliau — Naujasis reglamentas) 8 straipsnio 1 dalies b punktą. Ši byla susijusi su Astellas Pharma GmbH (buvusi Yamanouchi Pharma GmbH) (toliau — protestą pateikęs asmuo) pateiktu protestu, pagrįstu protestą pateikusio asmens Vokietijos prekių ženklu (registracijos Nr. 394 01 348) ir galimu supainiojimu pagal Tarybos Reglamento Nr. 40/94 (2) (toliau — Senasis reglamentas) (kurio nuostatos yra vienodos Naujojo reglamento taikytinom nuostatom) 8 straipsnio 1 dalies b punktą. Kadangi ankstesnis ženklas buvo įregistruotas 5 metus prieš pateikiant protestą, protestą pateikęs asmuo turėjo įrodyti, kad jis buvo iš tikrųjų naudojamas tam, jog galėtų juo pagrįsti protestą.
      Teigiama, kad Bendrasis Teismas neteisingai nusprendė, jog ankstesnis prekių ženklas, kuriuo rėmėsi protestą pateikęs asmuo, buvo iš tikrųjų teisėtai naudojamas. Neginčijama, kad protestą pateikęs asmuo nagrinėjamą prekių ženklą iš tikrųjų naudojo prekyboje, ar jis buvo naudojamas jam sutikus, kiek tai susiję su paslaugomis, kurioms jis buvo įregistruotas. Tačiau jis buvo naudojamas paslaugoms, už kurias nebuvo imamas atlygis. Taigi tokiu naudojimu negalima remtis siekiant įrodyti, kad ženklas buvo iš tikrųjų naudojamas pagal teisės nuostatas. Šis klausimas buvo nagrinėjamas teismo praktikoje, kaip apeliantė nurodo: a) kurią Bendrasis Teismas neteisingai taikė ir b) bet kokiu atveju joje yra neatitikimų. Taigi Teisingumo Teismas turi nuspręsti kokios teisinės pasekmės turi atsirasti susiklosčius tokioms faktinėms aplinkybėms.

         (1)  2009 m. vasario 26 d. Tarybos reglamentas (EB) Nr. 207/2009 dėl Bendrijos prekių ženklo (OL L 78, p. 1).

         (2)  1993 m. gruodžio 20 d. Tarybos Reglamentas (EB) Nr. 40/94 dėl Bendrijos prekių ženklo (OL L 11, p. 1; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 17 sk., 1 t., p. 146).


title: Byla C-417/15: 2016 m. lapkričio 16 d. Teisingumo Teismo (antroji kolegija) sprendimas byloje (Landesgericht für Zivilrechtssachen Wien (Austrija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Wolfgang Schmidt/Christiane Schmidt (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą — Laisvės, saugumo ir teisingumo erdvė — Reglamentas (ES) Nr. 1215/2012 — Jurisdikcija ir teismo sprendimų civilinėse ir komercinėse bylose pripažinimas ir vykdymas — Taikymo sritis — 24 straipsnio 1 punkto pirma pastraipa — Išimtinė jurisdikcija procesuose dėl daiktinių teisių į nekilnojamąjį turtą — 7 straipsnio 1 punkto a papunktis — Specialioji jurisdikcija bylose, kylančiose iš sutarčių — Ieškinys dėl nekilnojamojo turto dovanojimo sandorio panaikinimo ir įrašo apie nuosavybės teisę išbraukimo iš nekilnojamojo turto registro)

text:
               16.1.2017

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 14/13

         2016 m. lapkričio 16 d. Teisingumo Teismo (antroji kolegija) sprendimas byloje (Landesgericht für Zivilrechtssachen Wien (Austrija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Wolfgang Schmidt/Christiane Schmidt

   (Byla C-417/15) (1)

   ((Prašymas priimti prejudicinį sprendimą - Laisvės, saugumo ir teisingumo erdvė - Reglamentas (ES) Nr. 1215/2012 - Jurisdikcija ir teismo sprendimų civilinėse ir komercinėse bylose pripažinimas ir vykdymas - Taikymo sritis - 24 straipsnio 1 punkto pirma pastraipa - Išimtinė jurisdikcija procesuose dėl daiktinių teisių į nekilnojamąjį turtą - 7 straipsnio 1 punkto a papunktis - Specialioji jurisdikcija bylose, kylančiose iš sutarčių - Ieškinys dėl nekilnojamojo turto dovanojimo sandorio panaikinimo ir įrašo apie nuosavybės teisę išbraukimo iš nekilnojamojo turto registro))
   (2017/C 014/17)
   Proceso kalba: vokiečių

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Landesgericht für Zivilrechtssachen Wien

      Šalys pagrindinėje byloje

      Ieškovas: Wolfgang Schmidt

      Atsakovė: Christiane Schmidt

      Rezoliucinė dalis

   2012 m. gruodžio 12 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) Nr. 1215/2012 dėl jurisdikcijos ir teismo sprendimų civilinėse ir komercinėse bylose pripažinimo ir vykdymo nuostatos turi būti aiškinamos taip, kad ieškinys dėl nekilnojamojo turto dovanojimo sandorio panaikinimo dėl dovanotojo neveiksnumo priklauso ne šio reglamento 24 straipsnio 1 punkte numatytai išimtinei valstybės narės, kurioje yra nekilnojamasis turtas, teismo jurisdikcijai, o specialiajai jurisdikcijai, numatytai minėto reglamento 7 straipsnio 1 punkto a papunktyje.
   Ieškinys dėl žymų apie apdovanotojo nuosavybės teisę išbraukimo iš nekilnojamojo turto registro priklauso išimtinei jurisdikcijai, numatytai to paties reglamento 24 straipsnio 1 punkte.

      (1)  OL C 363, 2015 11 3.


title: Byla T-69/06  2006 m. vasario 23 d.  pareikštas ieškinys byloje  Aughinish Alumina prieš Komisiją

text:
               22.4.2006

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 96/29

         2006 m. vasario 23 d. pareikštas ieškinys byloje Aughinish Alumina prieš Komisiją

   (Byla T-69/06)
   (2006/C 96/47)
   Proceso kalba: anglų
   Šalys

      Ieškovė: Aughinish Alumina Ltd (Askeaton, Airija), atstovaujama solicitors J. Handoll ir C. Waterson

      Atsakovė: Europos Bendrijų Komisija
   Ieškovės reikalavimai

               —

               Panaikinti 2005 m. gruodžio 7 d. Komisijos sprendimo Nr. C (2005) 4436 (galutinis) dėl Airijos taikomo mineralinių alyvų, naudojamų kaip kuras aliuminio oksido gamyboje, inter alia, Shannon regione, atleidimo nuo akcizo dalį, susijusią su ieškove (C 78/2001 (buvęs NN/2001) — Airija).

               —

               Priteisti iš Komisijos ieškovės bylinėjimosi išlaidas.

         Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai
   Ginčijamu sprendimu Komisija nustatė, kad labai sieringo mazuto, naudojamo kaip kuras aliuminio oksido gamyboje, atleidimas nuo akcizo iki 2003 m. gruodžio 31 d., kurį, be kitų valstybių narių, taikė ir Airija, yra valstybės pagalba EB 87 straipsnio 1 dalies prasme. Nustatydama, kad 1990 m. liepos 17 d. — 2002 m. vasario 2 d. suteikta ir su bendrąja rinka nesuderinama pagalba neturi būti grąžinta, o 2002 m. vasario 31 d. — 2003 m. gruodžio 31 d. suteikta pagalba yra suderinama su bendrąja rinka EB 87 straipsnio 3 dalies prasme, jei pagalbos gavėjai moka ne mažiau kaip 13,01 EUR už 1 000 kg mazuto, Komisija taip pat nusprendė, kad ši pagalba buvo nesuderinama su bendrąja rinka, nes pagalbos gavėjai nemokėjo šios kainos, ir nurodė, inter alia, Airijai imtis būtinų priemonių, kad pagalbos gavėjai grąžintų su bendrąja rinka nesuderinamą pagalbą.
   Ieškovė, Airijos bendrovė, gavusi tariamą pagalbą, reikalauja panaikinti ginčijamą sprendimą. Grįsdama ieškinį ji pirmiausia tvirtina, kad Komisija klaidingai nepripažino nagrinėjamos pagalbos esama pagalba, kuri patenka į EB 88 straipsnio 1 dalies taikymo sritį. Šiuo aspektu ieškovė pateikia tris skirtingus argumentus: šią pagalbą buvo įsipareigota suteikti prieš Airijos prisijungimą; apie pagalbą pranešta 1983 m. sausio mėn., o Komisija nusprendė pradėti procesą tik 2000 m.; net jei pagalba būtų pripažinta neteisėta, Komisija klaidingai nusprendė, kad ją tik iš dalies galima pripažinti esama pagalba pagal Reglamento Nr. 659/99 (1) 15 straipsnį.
   Ieškovė taip pat tvirtina, kad ginčijamas sprendimas pažeidžia teisinio tikrumo principą, nes trukdo naudotis pagal EB 93 straipsnį Tarybos suteiktais leidimais, ir kad Komisija nepasinaudojo Tarybos direktyvos 92/81 (2) 8 straipsnyje numatyta tvarka, pagal kurią jį galėjo išspręsti valstybės pagalbos arba kitus klausimus, arba siekti, kad atitinkami Tarybos sprendimai būtų panaikinti.
   Be to, ieškovės nuomone, Komisija neatsižvelgė į EB 3 ir 157 straipsniuose numatytus pagrindinius reikalavimus sustiprinti Bendrijos pramonės konkurencingumą ir užtikrinti jam reikalingas sąlygas.
   Ieškovė taip pat remiasi teisinio tikrumo ir teisėtų lūkesčių apsaugos principais. Šiuo aspektu ieškovė vėl nurodo, kad 17 metų nuo pranešimo apie pagalbą Komisija nesiėmė neigiamų veiksmų ir neginčijo Tarybos sprendimų pratęsti atleidimą nuo mokesčio iki 2006 m. gruodžio mėnesio.
   Be to, ieškovė tvirtina, kad procesas pagal EB 88 straipsnio 2 dalį truko 43 mėnesius, t. y., anot ieškovės, per ilgai, ir pažeidė gero administravimo ir teisinio tikrumo principus.
   Galiausiai, ieškovė mano, kad Komisija tinkamai neištyrė atitinkamų rinkų ir konkurencijos jose struktūros, kaip to reikėjo, atsižvelgiant į aplinkybę, kad ji pati anksčiau pripažino, jog konkurencija neiškraipoma, ir turint mintyje, kad Taryba leido atleisti nuo mokesčio iki 2006 m. gruodžio 31 dienos.

      (1)  1999 m. kovo 22 d. Tarybos reglamentas (EB) Nr. 659/1999, nustatantis išsamias EB Sutarties 93 straipsnio taikymo taisykles (OL L 83, 1999 3 27, p. 1).

      (2)  1992 m. spalio 19 d. Tarybos direktyva 92/81/EEB dėl akcizo už mineralines alyvas struktūrų derinimo (OL L 316, 1992 10 31, p. 12).


title: Byla T-361/07 P 2007 m. liepos 19 d. Europos Bendrijų Komisijos pateiktas apeliacinis skundas dėl 2007 m. liepos 5 d. Tarnautojų teismo sprendimo byloje F-25/06 Ider ir kt. prieš Komisiją

text:
               24.11.2007

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 283/32

         2007 m. liepos 19 d. Europos Bendrijų Komisijos pateiktas apeliacinis skundas dėl 2007 m. liepos 5 d. Tarnautojų teismo sprendimo byloje F-25/06 Ider ir kt. prieš Komisiją

   (Byla T-361/07 P)
   (2007/C 283/59)
   Proceso kalba: prancūzų
   Šalys

      Apeliantė: Europos Bendrijų Komisija, atstovaujama D. Martin ir L. Lozano Palacios

      Kita proceso šalis: B. Ider (Halle, Belgija), M.-C. Desorbay (Meise, Belgija), L. Noschese (Braine-le Château, Belgija)
   Apeliantės reikalavimai

               —

               Panaikinti 2007 m. liepos 5 d. Tarnautojų teismo sprendimą byloje F-25/06.

               —

               Grąžinti bylą Tarnautojų teismui.

               —

               Atidėti sprendimo dėl bylinėjimosi išlaidų priėmimą.

               —

               Nepatenkinus šių reikalavimų, panaikinti 2007 m. liepos 5 d. Tarnautojų teismo sprendimą byloje F-25/06 ir, pačiam išsprendžiant šią bylą, patenkinti atsakovės pirmojoje instancijoje pateiktus reikalavimus ir, todėl, atmesti ieškinį byloje F-25/06. Priteisti iš atsakovės apeliaciniame procese bylinėjimosi išlaidas.

         Apeliacinio skundo pagrindai ir pagrindiniai argumentai
   2007 m. liepos 5 d. Sprendimu byloje F-25/06 Ider ir kt. prieš Komisiją Tarnautojų teismas panaikino sprendimą, kuriuo Komisija nustatė B. Ider pareigų grupę ir atlyginimo dydį ją įdarbinant sutartininke. Ieškovės, prieš tai dirbusios pagal darbo sutartis, sudarytas pagal Belgijos teisę, buvo įdarbintos vykdomąsias funkcijas atliekančiomis darbuotojomis po Kitų Europos Bendrijų tarnautojų įdarbinimo sąlygų pakeitimo.
   Pirmasis Komisijos nurodytas apeliacinį skundą pagrindžiantis pagrindas susijęs su teisės klaida tiek, kiek Tarnautojų teismas pažeidė vienodo požiūrio principą aiškinant taikytinas nuostatas, ypač dėl Komisijos naudotos sąvokos šeimos pašalpas priskiriant atlyginimui.
   Antrasis pagrindas susijęs su motyvavimo principo pažeidimu tiek, kiek Tarnautojų teismas nepasisakė dėl atlyginimo sąvokos.


title: Byla F-2/07 2007 m. sausio 12 d. pareikštas ieškinys byloje Matos Martins prieš Komisiją

text:
               10.3.2007

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 56/43

         2007 m. sausio 12 d. pareikštas ieškinys byloje Matos Martins prieš Komisiją

   (Byla F-2/07)
   (2007/C 56/81)
   Proceso kalba: prancūzų
   Šalys

      Ieškovas: José Carlos Matos Martins (Briuselis, Belgija), atstovaujamas advokato M.-A. Lucas

      Atsakovė: Europos Bendrijų Komisija
   Ieškovo reikalavimai

               —

               Panaikinti 2006 m. vasario 27 d. Europos personalo atrankos tarnybos (EPSO) sprendimą, patvirtinantį ieškovo rezultatus sutartininkų ES 25 priminės atrankos testuose.

               —

               Panaikinti EPSO ir (arba) Atrankos komiteto sprendimą neįtraukti ieškovo į kandidatų, išlaikiusių pirminės atrankos testą, sąrašą.

               —

               Panaikinti dėl atrankos procedūros kilusias pasekmes.

               —

               Priteisti iš atsakovės bylinėjimosi išlaidas.

         Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai
   Grįsdamas savo ieškinį, ieškovas pateikia du teisinius pagrindus.
   Pirmojo pagrindo pirmojoje dalyje jis tvirtina, kad pirminės atrankos testų sudėtingumas ir pereinamasis balas, o būtent IV funkcijų grupės kandidatų matematinio supratimo testo sudėtingumas buvo nustatytas atsižvelgiant į kandidatų skaičių, kad būtų iš anksto nustatytas konkursą laimėjusių asmenų skaičius, nors jis turėjo būti nustatomas tik atsižvelgiant į laisvų pareigų reikalavimus.
   Antrojoje šio pagrindo dalyje, jis pabrėžia, kad pirminės atrankos testų turinys kiekvienai funkcijų grupei buvo nustatytas remiantis atsitiktine skirtingų klausimų atranka, nors tos pačios funkcijų grupės kandidatams testų turinys turėjo būti vienodas arba bent jau jis turėjo būti nustatomas remiantis atsitiktine to paties lygio klausimų atranka.
   Antras pagrindas yra pagrįstas skaidrumo pareigos, pareigos motyvuoti asmens nenaudai priimtus sprendimus, visuomenės teisės susipažinti su Komisijos dokumentais ir teisėtų lūkesčių apsaugos principo pažeidimu. Ieškovas tvirtina, kad jam nebuvo pateikti klausimai, kurie jam buvo užduoti, o EPSO nurodytos tokį atsisakymą suteikti informaciją pagrindžiančios priežastys buvo akivaizdžiai netikslios faktų požiūriu ir nepriimtinos teisės požiūriu. O būtent, viena vertus, šiuo atveju nebuvo taikomas Pareigūnų nuostatų III priedas, numatantis, kad atrankos komisijos darbas yra slaptas, ir, antra vertus, klausimų pateikimas buvo būtinas, atsižvelgiant į tai, kad EPSO ir Jungtiniam atrankos komitetui iškilo abejonių dėl testų galiojimo.


title: Byla C-414/07 2008 m. gruodžio 22 d. Teisingumo Teismo (ketvirtoji kolegija) sprendimas byloje ( Wojewódzki Sąd Administracyjny w Krakowie (Lenkijos Respublika) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Magoora sp. zoo prieš Dyrektor Izby Skarbowej w Krakowie (Šeštoji PVM direktyva — 17 straipsnio 2 ir 6 dalys — Nacionalinės teisės aktai — PVM, sumokėto perkant kurą tam tikroms transporto priemonėms neatsižvelgiant į jų naudojimo tikslą, atskaita — Veiksmingas teisės į atskaitą apribojimas — Nacionaliniuose įstatymuose įtvirtinti apribojimai direktyvos įsigaliojimo metu)

text:
               21.2.2009

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 44/17

         2008 m. gruodžio 22 d. Teisingumo Teismo (ketvirtoji kolegija) sprendimas byloje (Wojewódzki Sąd Administracyjny w Krakowie (Lenkijos Respublika) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Magoora sp. zoo prieš Dyrektor Izby Skarbowej w Krakowie

   (Byla C-414/07) (1)

   (Šeštoji PVM direktyva - 17 straipsnio 2 ir 6 dalys - Nacionalinės teisės aktai - PVM, sumokėto perkant kurą tam tikroms transporto priemonėms neatsižvelgiant į jų naudojimo tikslą, atskaita - Veiksmingas teisės į atskaitą apribojimas - Nacionaliniuose įstatymuose įtvirtinti apribojimai direktyvos įsigaliojimo metu)
   (2009/C 44/27)
   Proceso kalba: lenkų
   Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas
   Wojewódzki Sąd Administracyjny w Krakowie (Lenkijos Respublika)
   Šalys pagrindinėje byloje
   Ieškovė: Magoora sp. zoo
   Atsakovas: Dyrektor Izby Skarbowej w Krakowie
   Dalykas
   Prašymas priimti prejudicinį sprendimą — Wojewódzki Sąd Administracyjny w Krakowie — 1977 m. gegužės 17 d. Šeštosios Tarybos direktyvos 77/388/EEB dėl valstybių narių apyvartos mokesčių įstatymų derinimo — Bendra pridėtinės vertės mokesčio sistema: vienodas vertinimo pagrindas (OL L 145, p. 1) 17 straipsnio 2 ir 6 dalių aiškinimas — Nacionalinės teisės aktai, nesuteikiantys teisės į mokesčio, sumokėto perkant kurą tam tikroms transporto priemonėms, neatsižvelgiant į jų naudojimo tikslą (verslo ar privačiam), atskaita — Išimtyje numatytų transporto priemones apibūdinančių kriterijų pakeitimas, dėl kurio, palyginti su laikotarpiu iki direktyvos įsigaliojimo atitinkamoje valstybėje narėje, de facto susiaurinama teisės į atskaitą taikymo sritis
   Rezoliucinė dalis
   1977 m. gegužės 17 d. Šeštosios Tarybos direktyvos 77/388/EEB dėl valstybių narių apyvartos mokesčių įstatymų derinimo — Bendra pridėtinės vertės mokesčio sistema: vienodas vertinimo pagrindas 17 straipsnio 6 dalies antroji pastraipa draudžia, kad perkeldama šią direktyvą į nacionalinę teisę valstybė narė visiškai panaikintų iki tol galiojusias nacionalines nuostatas dėl pirkimo (PVM), sumokėto perkant kurą automobiliams, naudojamiems apmokestinamai veiklai, atskaitos apribojimų ir nuo minėtos direktyvos įsigaliojimo jos teritorijoje dienos šias nuostatas pakeistų naujus kriterijus įtvirtinančiomis nuostatomis, jeigu tokiomis nuostatomis valstybė narė išplečia apribojimus, o tai turi įvertinti prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas. Bet kuriuo atveju minėta pastraipa draudžia valstybei narei minėtą dieną įsigaliojusius teisės aktus vėliau pakeisti taip, jog, palyginti su iki šios datos buvusia situacija, šie apribojimai būtų išplėsti.

      (1)  OL C 269, 2007 11 10.


title: Byla T-298/08: 2010 m. kovo 2 d. Bendrojo Teismo nutartis byloje Aldi prieš VRDT — Catalana de Telecomunicacions Societat Operadora de Xarxes (ALDI)

text:
               1.5.2010

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 113/78

         2010 m. kovo 2 d. Bendrojo Teismo nutartis byloje Aldi prieš VRDT — Catalana de Telecomunicacions Societat Operadora de Xarxes (ALDI)

   (Byla T-298/08) (1)

   2010/C 113/113

      Proceso kalba: vokiečių

   Septintosios kolegijos pirmininkas nutartimi nurodė išbraukti bylą iš registro.

      (1)  OL C 247, 2008 9 27.


title: Byla C-84/09: 2010 m. lapkričio 18 d. Teisingumo Teismo (antroji kolegija) sprendimas byloje ( Regeringsrätten (Švedija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) X prieš Skatteverket (PVM — Direktyva 2006/112/EB — 2 straipsnis, 20 straipsnio pirma pastraipa ir 138 straipsnio 1 dalis — Naujo burlaivio įsigijimas Bendrijos viduje — Įsigytos prekės naudojimas iš karto įsigijimo arba kitoje valstybėje narėje prieš ją pergabenant į paskirties vietą — Terminas, per kurį prasideda prekės gabenimas į paskirties vietą — Maksimalus gabenimo laikas — Momentas, į kurį reikia atsižvelgti apmokestinimo tikslais nustatant, ar transporto priemonė yra nauja)

text:
               15.1.2011

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 13/5

         2010 m. lapkričio 18 d. Teisingumo Teismo (antroji kolegija) sprendimas byloje (Regeringsrätten (Švedija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) X prieš Skatteverket

   (Byla C-84/09) (1)

   (PVM - Direktyva 2006/112/EB - 2 straipsnis, 20 straipsnio pirma pastraipa ir 138 straipsnio 1 dalis - Naujo burlaivio įsigijimas Bendrijos viduje - Įsigytos prekės naudojimas iš karto įsigijimo arba kitoje valstybėje narėje prieš ją pergabenant į paskirties vietą - Terminas, per kurį prasideda prekės gabenimas į paskirties vietą - Maksimalus gabenimo laikas - Momentas, į kurį reikia atsižvelgti apmokestinimo tikslais nustatant, ar transporto priemonė yra nauja)
   2011/C 13/08
   Proceso kalba: švedų

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Regeringsrätten

      Šalys pagrindinėje byloje

      Ieškovė: X

      Atsakovė: Skatteverket

      Dalykas

   Prašymas priimti prejudicinį sprendimą — Regeringsrätten — Tarybos direktyvos 2006/112/EB dėl pridėtinės vertės mokesčio bendros sistemos (OL L 347, p. 1) 2, 20 ir 138 straipsnių aiškinimas — Valstybėje narėje B gyvenančio fizinio asmens atliktas naujo burlaivio įsigijimas valstybėje narėje A, siekiant jį nedelsiant naudoti savo asmeniniams poreikiams valstybėje narėje A ar kitose valstybėse narėse tam tikrą laiką, po kurio burlaivis bus nugabentas į paskirties vietą valstybėje narėje B — Terminas pradėti gabenti prekę į jos paskirties vietą — Maksimalus tokio gabenimo laikas — Momentas, į kurį reikia atsižvelgti apmokestinimo tikslais nustatant, ar transporto priemonė yra nauja

      Rezoliucinė dalis

               1.

               2006 m. lapkričio 28 d. Tarybos direktyvos 2006/112/EB dėl pridėtinės vertės mokesčio bendros sistemos 20 straipsnio pirma pastraipa ir 138 straipsnio 1 dalis turi būti aiškinamos taip: operacijos kvalifikavimas kaip tiekimo ar įsigijimo Bendrijos viduje negali priklausyti nuo to, ar buvo laikytasi kokio nors termino, per kurį turi prasidėti ar pasibaigti prekės gabenimas iš tiekimo valstybės narės į paskirties valstybę narę. Konkrečiu naujos transporto priemonės įsigijimo, apibrėžto šios direktyvos 2 straipsnio 1 dalies b punkto ii papunktyje, atveju nustatant, ar operacija yra Bendrijos vidaus operacija, reikia visapusiškai atsižvelgti į visas objektyvias aplinkybes ir įgijėjo ketinimus, jeigu jie yra pagrįsti objektyviais faktais, leidžiančiais identifikuoti valstybę narę, kurioje planuojama galutinai naudoti prekę.

               2.

               Nustatant, ar Bendrijos vidaus įsigijimo atveju transporto priemonė yra nauja Direktyvos 2006/112 2 straipsnio 2 dalies b punkto prasme, reikia atsižvelgti į momentą, kada prekę pardavėjas patiekia įgijėjui.

      (1)  OL C 90, 2009 4 18.


title: Byla T-280/03  2006 m. sausio 27 d.  Pirmosios instancijos teismo nutartis byloje  Van Mannekus prieš Tarybą  (Dempingas — Perdegtos (sukepintos) magnezijos, kurios kilmės šalis Kinija, importas — Anksčiau nustatytų antidempingo priemonių dalinis pakeitimas — Ieškinys dėl panaikinimo — Prieštaravimas dėl priimtinumo)

text:
               8.4.2006

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 86/28

         2006 m. sausio 27 d. Pirmosios instancijos teismo nutartis byloje Van Mannekus prieš Tarybą

   (Byla T-280/03) (1)

   (Dempingas - Perdegtos (sukepintos) magnezijos, kurios kilmės šalis Kinija, importas - Anksčiau nustatytų antidempingo priemonių dalinis pakeitimas - Ieškinys dėl panaikinimo - Prieštaravimas dėl priimtinumo)
   (2006/C 86/56)
   Proceso kalba: vokiečių
   Šalys

      Ieškovė: Van Mannekus & Co. BV (Schiedam, Nyderlandai), atstovaujama advokato H. Bleier

      Atsakovė: Europos Sąjungos Taryba, atstovaujama S. Marquardt, padedamo G. Berrisch

      Į bylą įstojusi šalis, palaikanti atsakovę: Europos Bendrijų Komisija, atstovaujama T. Scharf ir K. Talaber Ricz
   Bylos dalykas
   Prašymas panaikinti 2003 m. birželio 5 d. Tarybos reglamentą (EB) Nr. 986/2003, iš dalies keičiantį antidempingo priemones, nustatytas Reglamentu (EB) Nr. 360/2000 dėl perdegtos (sukepintos) magnezijos, kurios kilmės šalis Kinijos Liaudies Respublika, importo (OL L 143, p. 5)
   Rezoliucinė nutarties dalis

               1.

               Ieškinį atmesti.

               2.

               Ieškovė padengia savo ir Tarybos bylinėjimosi išlaidas.

               3.

               Komisija padengia savo bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 251, 2003 10 18.


title: Sujungtos bylos C-322/10: 2011 m. lapkričio 24 d. Teisingumo Teismo (ketvirtoji kolegija) sprendimas (Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division) (Jungtinė Karalystė) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) byloje Medeva BV prieš Comptroller-General of Patents, Designs and Trade Marks (Žmonėms skirti medicinos produktai — Papildomos apsaugos liudijimas — Reglamentas (EB) Nr. 469/2009 — 3 straipsnis — Liudijimo išdavimo sąlygos — Sąvoka „produktas yra apsaugotas galiojančiu pagrindiniu patentu“ — Kriterijai — Papildomų ar kitokių kriterijų, taikomų medicinos produktui, kurį sudaro daugiau nei viena veiklioji sudedamoji dalis, arba vakcinai, skirtai apsaugoti nuo kelių ligų (Multi disease vaccine, arba vakcina nuo kelių ligų), egzistavimas)

text:
               28.1.2012

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 25/11

      2011 m. lapkričio 24 d. Teisingumo Teismo (ketvirtoji kolegija) sprendimas (Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division) (Jungtinė Karalystė) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) byloje Medeva BV prieš Comptroller-General of Patents, Designs and Trade Marks

      (Sujungtos bylos C-322/10) (1)

      (Žmonėms skirti medicinos produktai - Papildomos apsaugos liudijimas - Reglamentas (EB) Nr. 469/2009 - 3 straipsnis - Liudijimo išdavimo sąlygos - Sąvoka „produktas yra apsaugotas galiojančiu pagrindiniu patentu“ - Kriterijai - Papildomų ar kitokių kriterijų, taikomų medicinos produktui, kurį sudaro daugiau nei viena veiklioji sudedamoji dalis, arba vakcinai, skirtai apsaugoti nuo kelių ligų (Multi disease vaccine, arba vakcina nuo kelių ligų), egzistavimas)
      (2012/C 25/17)
      Proceso kalba: anglų

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

         Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division)

         Šalys pagrindinėje byloje

         Ieškovė: Medeva BV

         Atsakovė: Comptroller-General of Patents, Designs and Trade Marks

         Dalykas

      Prašymas priimti prejudicinį sprendimą — Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division) — 2009 m. gegužės 6 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (EB) Nr. 469/2009 dėl medicinos produktų papildomos apsaugos liudijimo 3 straipsnio a ir b punktų aiškinimas (OL L 152, p. 1) — Liudijimo išdavimo sąlygos — Sąvoka „produktas yra apsaugotas galiojančiu pagrindiniu patentu“ — Kriterijai — Medicinos produktaui, kurio sudėtyje yra daugiau kaip viena veiklioji sudedamoji dalis, arba vakcinai nuo kelių ligų („multi-disease vaccine“) taikomų papildomų arba kitokių kriterijų buvimas

         Rezoliucinė dalis

                  1.

                  2009 m. gegužės 6 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (EB) Nr. 469/2009 dėl medicinos produktų papildomos apsaugos liudijimo 3 straipsnio a punktas turi būti aiškinamas taip: juo kompetentingoms valstybės narės pramoninės nuosavybės tarnyboms draudžiama išduoti papildomos apsaugos liudijimą veikliosioms sudedamosioms dalims, nenurodytoms pagrindinio patento, kuriuo grindžiama tokia paraiška, apibrėžties punktuose.

                  2.

                  Reglamento Nr. 469/2009 3 straipsnio b punktas turi būti aiškinamas taip, kad jei tenkinamos ir kitos šiame straipsnyje numatytos sąlygos, juo kompetentingoms valstybės narės pramoninės nuosavybės tarnyboms nedraudžiama išduoti papildomos apsaugos liudijimo dviejų veikliųjų sudedamųjų dalių deriniui, atitinkančiam nurodytąjį pagrindinio patento, kuriuo remiamasi, apibrėžties punktuose, kai medicinos produktą, kurio leidimu pateikti į rinką grindžiama papildomo apsaugos liudijimo paraiška, sudaro ne tik šis dviejų veikliųjų sudedamųjų dalių derinys, bet ir kitos veikliosios sudedamosios dalys.

         (1)  OL C 246, 2010 9 11.


title: Bylos T-303/06 ir T-337/06: 2010 m. balandžio 27 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje UniCredito Italiano prieš VRDT — Union Investment Privatfonds (UNIWEB) (Bendrijos prekių ženklas — Protesto procedūra — Žodinių Bendrijos prekių ženklų UNIWEB ir „UniCredit Wealth Management“ paraiškos — Ankstesni žodiniai nacionaliniai ir tarptautiniai prekių ženklai UNIFONDS ir UNIRAK bei ankstesnis vaizdinis nacionalinis prekių ženklas UNIZINS — Santykinis atmetimo pagrindas — Galimybė supainioti — Reglamento (EB) Nr. 40/94 8 straipsnio 1 dalies b punktas (dabar Reglamento (EB) Nr. 207/2009 8 straipsnio 1 dalies b punktas))

text:
               19.6.2010

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 161/38

      2010 m. balandžio 27 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje UniCredito Italiano prieš VRDT — Union Investment Privatfonds (UNIWEB)

      (Bylos T-303/06 ir T-337/06) (1)

      (Bendrijos prekių ženklas - Protesto procedūra - Žodinių Bendrijos prekių ženklų UNIWEB ir „UniCredit Wealth Management“ paraiškos - Ankstesni žodiniai nacionaliniai ir tarptautiniai prekių ženklai UNIFONDS ir UNIRAK bei ankstesnis vaizdinis nacionalinis prekių ženklas UNIZINS - Santykinis atmetimo pagrindas - Galimybė supainioti - Reglamento (EB) Nr. 40/94 8 straipsnio 1 dalies b punktas (dabar Reglamento (EB) Nr. 207/2009 8 straipsnio 1 dalies b punktas))
      (2010/C 161/57)
      Proceso kalba: italų

         Šalys

         Ieškovė: UniCredito Italiano SpA (Genuja, Italija), atstovaujama advokatų G. Floridia, R. Floridia ir F. Polettini

         Atsakovė: Vidaus rinkos derinimo tarnyba (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui), atstovaujama P. Bullock

         Kita procedūros VRDT Apeliacinėje taryboje šalis, įstojusi į bylą Bendrajame Teisme: Union Investment Privatfonds GmbH (Frankfurtas prie Maino, Vokietija), atstovaujama advokato J. Zindel

         Dalykas

      Ieškiniai dėl 2006 m. rugsėjo 5 d. VRDT antrosios apeliacinės tarybos sprendimo (sujungtos bylos R 196/2005-2 ir R 211/2005-2) ir dėl 2006 m. rugsėjo 25 d. VRDT antrosios apeliacinės tarybos sprendimo (sujungtos bylos R 456/2005-2 ir R 502/2005-2), susijusių su protesto procedūra tarp Union Investment Privatfonds GmbH ir UniCredito Italiano SpA.

         Rezoliucinė dalis

                  1.

                  Sujungti bylas T-303/06 ir T-337/06 sprendimo priėmimo tikslais.

                  2.

                  Panaikinti 2006 m. rugsėjo 5 d. Vidaus rinkos derinimo tarnybos (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui) (VRDT) antrosios apeliacinės tarybos sprendimą (sujungtos bylos R 196/2005-2 ir R 211/2005-2) tiek, kiek juo atmesta UniCredito Italiano SpA apeliacija byloje R 211/2005-2, patenkinant protestą dėl prašomo įregistruoti prekių ženklo UNIWEB įregistravimo šioms 36 klasės paslaugoms: „bankinės operacijos, finansinės operacijos, piniginės operacijos, draudimas, informacija ir konsultacijos finansų ir draudimo srityje, kredito (debeto) kortelių paslaugos, bankinės ir finansinės paslaugos internetu“.

                  3.

                  Panaikinti 2006 m. rugsėjo 25 d. VRDT antrosios apeliacinės tarybos sprendimą (sujungtos bylos R 456/2005-2 ir R 502/2005-2) tiek, kiek juo atmesta UniCredito Italiano SpA apeliacija byloje R 456/2005-2, patenkinant protestą dėl prašomo įregistruoti prekių ženklo UniCredit Wealth Management įregistravimo šioms 36 klasės paslaugoms: „bankinės operacijos, finansinės operacijos, piniginės operacijos, draudimas ir finansinė informacija“.

                  4.

                  Atmesti Union Investment Privatfonds GmbH prašymus.

                  5.

                  Kiekviena šalis padengia savo bylinėjimosi išlaidas.

         (1)  OL C 326, 2006 12 30.


title: Byla T-474/10: 2010 m. rugsėjo 26 d. pareikštas ieškinys byloje Evropaïki Dynamiki prieš Komisiją

text:
               18.12.2010

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 346/48

         2010 m. rugsėjo 26 d. pareikštas ieškinys byloje Evropaïki Dynamiki prieš Komisiją

   (Byla T-474/10)
   ()
   2010/C 346/93
   Proceso kalba: anglų

      Šalys

      Ieškovė: Evropaïki Dynamiki — Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE (Atėnai, Graikija), atstovaujama advokatų N. Korogiannakis ir M. Dermitzakis,

      Atsakovė: Europos Komisija

      Ieškovės reikalavimai

               —

               panaikinti keturiais 2010 m. liepos 16 d. laiškais (atskirais dėl kiekvienos pirkimo dalies) praneštą DIGIT sprendimą a) atrinkti ieškovės pasiūlymą pagal atvirąjį kvietimą teikti pasiūlymus DIGIT/R2/PO/2009/45 „Išorės paslaugų teikimas informacinių sistemų plėtrai, tyrimams ir paramai“ (OL 2009/S 198-283663) kaip antros pakopos rangovo pasiūlymą, kiek tai susiję su 1A pirkimo dalimi, b) atrinkti ieškovės pasiūlymą pagal minėtą atvirąjį kvietimą teikti pasiūlymus kaip trečios pakopos rangovo pasiūlymą, kiek tai susiję su 1B pirkimo dalimi, c) atrinkti ieškovės pasiūlymą pagal minėtą atvirąjį kvietimą teikti pasiūlymus kaip antros pakopos rangovo pasiūlymą, kiek tai susiję su 1C pirkimo dalimi, d) atrinkti ieškovės pasiūlymą pagal minėtą atvirąjį kvietimą teikti pasiūlymus kaip trečios pakopos rangovo pasiūlymą, kiek tai susiję su 3 pirkimo dalimi, ir nepasirinkti jos kaip pirmos pakopos rangovo visoms pirkimo dalims; taip pat panaikinti visus su tuo susijusius DIGIT sprendimus, įskaitant sprendimus sudaryti atitinkamas sutartis su pirmos ir antros pakopos rangovais;

               —

               nurodyti DIGIT atlyginti ieškovės dėl aptariamos viešojo pirkimo procedūros patirtą 242 000 000 eurų žalą (122 000 000 eurų 1A pirkimo dalies atveju, 40 000 000 eurų 1B pirkimo dalies atveju, 30 000 000 eurų 1C pirkimo dalies atveju ir 50 000 000 eurų 3 pirkimo dalies atveju) bei žalą dėl galimybės praradimo ir žalą jos geram vardui ir patikimumui, siekiančias 24 200 000 eurų, ir

               —

               nurodyti DIGIT sumokėti ieškovės bylinėjimosi ir kitas su šiuo ieškiniu susijusias išlaidas, net jei šis ieškinys būtų atmestas.

      Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

   Šioje byloje ieškovė prašo panaikinti 2010 m. liepos 16 d. atsakovės sprendimą atrinkti jos pasiūlymus pagal viešąjį kvietimą teikti pasiūlymus DIGIT/R2/PO/2009/45 „Išorės paslaugų teikimas informacinių sistemų plėtrai, tyrimams ir paramai“ (1) 1A, 1B, 1C ir 3 pirkimo dalims ne kaip pirmos, o kaip antros ar trečios pakopos rangovo pasiūlymą, bei visus su tuo susijusius DIGIT sprendimus, įskaitant sprendimus sudaryti atitinkamas sutartis su pirmos ar antros pakopos rangovais. Ieškovė taip pat prašo atlyginti jai žalą, tariamai atsiradusią dėl viešojo pirkimo procedūros.
   Pagrįsdama savo ieškinį ieškovė pateikia tokius ieškinio pagrindus.
   Pirma, ieškovė tvirtina, kad Komisija pažeidė Finansinio reglamento (2) 93 ir 94 straipsnius bei gero administravimo ir skaidrumo principus, taip pat Finansinio reglamento 106 ir 107 straipsnius, nes keli konkursą laimėjusio konsorciumo nariai neatitiko atmetimo kriterijų, kadangi turėjo būti konstatuoti dideli ankstesnių sutarčių pažeidimai ir vienas iš konkursą laimėjusio konsorciumo narių buvo įsitraukęs į sukčiavimą, korupciją ir kyšininkavimą, o keli kiti šio konsorciumo nariai pasitelkia WTO/GPA nesivadovaujančius subrangovus.
   Be to, ieškovė teigia, kad buvo pažeisti gero administravimo ir vienodo požiūrio principai bei Finansinio reglamento 89 ir 98 straipsniai ir Įgyvendinimo taisyklių 145 straipsnis, nes kelių vertintojų atveju egzistavo interesų konfliktas.
   Ieškovė taip pat skundžia aplinkybę, jog vertinimo metu buvo naudojami neaiškūs ir netinkami sutarčių skyrimo kriterijai ir todėl buvo pažeistas Finansinio reglamento 97 straipsnis ir Įgyvendinimo taisyklių 138 straipsnis.
   Galiausiai, ieškovė tvirtina, kad perkančioji organizacija neatskleidė konkursą laimėjusio kandidato privalumų ir vertindama ieškovės bei vieno iš konkursą laimėjusių konsorciumų pasiūlymus padarė kelias akivaizdžias vertinimo klaidas. Ieškovės nuomone, savo vertinimo ataskaitoje perkančioji organizacija taip pat pateikė neaiškių ir nepagrįstų pastabų.

      (1)  OL 2009/S 198-283663

      (2)  2002 m. birželio 25 d. Tarybos reglamentas (EB, Euratomas) Nr. 1605/2002 dėl Europos Bendrijų bendrajam biudžetui taikomo finansinio reglamento (OL L 248, 2002, p. 1; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 1 sk., 4 t., p. 74)


title: Byla C-480/11 P: 2011 m. rugsėjo 21 d. Akissi Danièle Boni-Claverie pateiktas apeliacinis skundas dėl 2011 m. liepos 13 d. Bendrojo Teismo (penktoji kolegija) priimtos nutarties byloje T-350/11 Boni-Claverie prieš Tarybą

text:
               7.1.2012

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 6/4

         2011 m. rugsėjo 21 d. Akissi Danièle Boni-Claverie pateiktas apeliacinis skundas dėl 2011 m. liepos 13 d. Bendrojo Teismo (penktoji kolegija) priimtos nutarties byloje T-350/11 Boni-Claverie prieš Tarybą

   (Byla C-480/11 P)
   2012/C 6/05
   Proceso kalba: prancūzų

      Šalys

      Apeliantė: Akissi Danièle Boni-Claverie, atstovaujama advokatų L. Bourthoumieux, J. Vergès, R. Dumas ir M. Ceccaldi

      Kita proceso šalis: Europos Sąjungos Taryba

      Apeliantės reikalavimai

               —

               Pripažinti, kad D. Boni-Claverie ieškinys priimtinas.

               —

               Panaikinti 2011 m. liepos 13 d. Nutartį T-350/11, kurioje ieškinys pripažintas nepriimtinu.

               —

               Grąžinti bylą Bendrajam Teismui, kad apeliantė galėtų įgyvendinti savo teises.

               —

               Priteisti iš Europos Sąjungos Tarybos bylinėjimosi išlaidas pagal Teisingumo Teismo procedūros reglamento 69 ir 73 straipsnius.

      Apeliacinio skundo pagrindai ir pagrindiniai argumentai

   Grįsdama savo apeliacinį skundą apeliantė nurodo šiuos pagrindus:

               —

                  Force majeure dėl karo, nutraukiančio senaties terminą. Įvykiai, su kuriais susidūrė apeliantė nuo 2010 m. lapkričio mėnesio Dramblio Kaulo Krante, yra force majeure atvejis, kaip tai suprantama pagal Europos Sąjungos Teisingumo Teismo statuto 45 straipsnį, atsižvelgiant į karo padėtį, dėl kurios buvo nutraukti aktų, kuriuos jo atžvilgiu priėmė Taryba, senaties terminai.

               —

               Dėl šio force majeure atvejo, kurį lėmė karas, apeliantei trukdoma laisvai naudotis teise pareikšti ieškinį dėl aktų, kurie akivaizdžiai pažeidžia jos pagrindines teises.

               —

               Pagrindinės teisės ir laisvės yra viršesnės už teisinio saugumo principą. Remdamasis teisinio saugumo principu, kad pripažintų apeliantės ieškinį nepriimtinu, Bendrasis Teismas pažeidžia pagrindinę teisę kreiptis į teismą ir gynybos teises. Dėl to iš apeliantės buvo atimta teisė būti išklausytai kompetentingo teismo.

               —

               Negalėjimas remtis terminu dėl nuotolių ir ieškinio pateikimo terminu karo atveju. Terminu dėl nuotolių ir ieškinio pateikimo terminu negali būti remiamasi prieš asmenį, kuris gyvena valstybėje, kurioje vyksta atviras karas. Tokie terminai taikomi tik taikos metu ir Europos žemyne. Tačiau apeliantė yra kitame žemyne, todėl šioje byloje griežtai taikant Bendrojo Teismo procedūros reglamento 102 straipsnį neginčijamai pažeidžiama Europos žmogaus teisių ir pagrindinių laisvių apsaugos konvencijos 6 straipsnio 1 dalis ir Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo 263 straipsnis.

               —

               Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo 263 straipsnio viršenybė. Taikant Bendrojo Teismo procedūros reglamento 102 straipsnį netektų prasmės pareiga pranešti, kaip numatyta Sutartyje dėl Europos Sąjungos veikimo, t. y. kad terminas, per kurį leidžiama pareikšti ieškinį, prasideda nuo pranešimo apie aktą arba akto paskelbimo dienos arba nuo tada, kai suinteresuotasis asmuo apie jį sužino. Iš tiesų Procedūros reglamento 102 straipsnyje neužsimenama apie pareigą pranešti ir neatsižvelgiama į dieną, kurią ieškovas iš tikrųjų sužinojo apie aktą, dėl to apribojamas SESV 263 straipsnio turinys ir esmė. Todėl taikant 102 straipsnį būtų paneigtos teisės, numatytos ir garantuojamos Sutartyje, kuri turi didesnę teisinę reikšmę ir kuri privaloma Europos Sąjungos institucijoms. Todėl kadangi apie skundžiamus aktus apeliantei nebuvo pranešta, pažeidžiant Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo 263 straipsnio penktą pastraipą, ieškinio pateikimo terminas galėjo prasidėti tik tada, kai ji sužinojo apie jos atžvilgiu priimtus aktus.

               —

               Sunkus pagrindinių teisių ir laisvių pažeidimas. Atsižvelgiant į teisinio saugumo principą, kaip nurodyta Bendrojo Teismo, kiltų rimtų abejonių dėl viso teisinio saugumo, nes asmenims, kurie gyvena ne Europos Sąjungoje, bet šalyje, kurioje vyksta karas, būtų taikomos sankcijos, dėl kurių jie negalėtų veiksmingai pasinaudoti savo teise pareikšti ieškinį, nes apie sankciją nežinotų.

               —

               Alternatyviai, apeliantė prašo panaikinti aktus, kuriuos jos atžvilgiu priėmė Taryba, dėl sunkaus pagrindinių teisių ir laisvių pažeidimo. Kadangi skundžiamais aktais pažeidžiamos įvairiose tarptautinėse sutartyse garantuojamos pagrindinės laisvės, šiuos aktus turi panaikinti Teisingumo Teismas dėl to, kad jų neteisėtumas prieštarauja dabartinei Europos teisės sistemai ir dėl to, kad negalima remtis ieškinio pateikimo terminu dėl garantuojamų pagrindinių teisių ir laisvių pažeidimo sunkumo.


title: Byla T-191/10: 2015 m. liepos 16 d. Bendrojo Teismo nutartis byloje Greenwood Houseware (Zhuhai) ir kt./Taryba

text:
               23.11.2015

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 389/65

         2015 m. liepos 16 d. Bendrojo Teismo nutartis byloje Greenwood Houseware (Zhuhai) ir kt./Taryba

   (Byla T-191/10) (1)

   (2015/C 389/73)
   Proceso kalba: anglų
   Ketvirtosios kolegijos pirmininkas nutartimi nurodė išbraukti bylą iš registro.

      (1)  OL C 179, 2010 7 3.


title: Byla C-306/05 2006 m. gruodžio 7 d. Teisingumo Teismo (trečioji kolegija) sprendimas ( Audiencia Provincial de Barcelona (Ispanija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Sociedad General de Autores y Editores de España (SGAE) prieš Rafael Hoteles SA (Autorių teisės ir gretutinės teisės informacinėje visuomenėje — Direktyva 2001/29/EB — 3 straipsnis — Viešo paskelbimo sąvoka — Kūriniai, paskelbti per viešbučio kambariuose įrengtus televizorius)

text:
               30.12.2006

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 331/3

         2006 m. gruodžio 7 d. Teisingumo Teismo (trečioji kolegija) sprendimas (Audiencia Provincial de Barcelona (Ispanija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Sociedad General de Autores y Editores de España (SGAE) prieš Rafael Hoteles SA

   (Byla C-306/05) (1)

   (Autorių teisės ir gretutinės teisės informacinėje visuomenėje - Direktyva 2001/29/EB - 3 straipsnis - Viešo paskelbimo sąvoka - Kūriniai, paskelbti per viešbučio kambariuose įrengtus televizorius)
   (2006/C 331/04)
   Proceso kalba: ispanų
   Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas
   Audiencia Provincial de Barcelona
   Šalys pagrindinėje byloje

      Ieškovė: Sociedad General de Autores y Editores de España (SGAE)

      Atsakovė: Rafael Hoteles SA
   Dalykas
   Prašymas priimti prejudicinį sprendimą — Audiencia Provincial de Barcelona — 2001 m. gegužės 22 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2001/29/EB dėl autorių teisių ir gretutinių teisių informacinėje visuomenėje tam tikrų aspektų suderinimo (OL L 167, p. 10) aiškinimas — Sąvoka „viešas paskelbimas“ (Direktyvos 3 straipsnis) — „Griežtai privačios aplinkos“ sąvoka — Kūriniai, skelbiami per viešbučio kambariuose įrengtus televizorius
   Rezoliucinė dalis

               1.

               Nors vien tik fizinių priemonių teikimas pats savaime nereiškia viešo paskelbimo 2001 m. gegužės 22 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2001/29/EB dėl autorių teisių ir gretutinių teisių informacinėje visuomenėje tam tikrų aspektų suderinimo prasme, viešbučių atliekamas signalo išplatinimas viešbučių kambariuose gyvenantiems klientams per televizorius, nepaisant gaunamo signalo transliavimo technikos, yra viešas paskelbimas šios direktyvos 3 straipsnio 1 dalies prasme.

               2.

               Viešbučio kambarių privatus pobūdis neprieštarauja tam, kad kūrinio paskelbimas per televizorius reikštų viešą paskelbimą Direktyvos 2001/29 3 straipsnio 1 dalies prasme.

      (1)  OL C 257, 2005 10 15.


title: Byla C-651/11: 2011 m. gruodžio 19 d. Hoge Raad der Nederlanden (Nyderlandai) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Staatssecretaris van Financiën prieš X BV

text:
               10.3.2012

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 73/17

         2011 m. gruodžio 19 d.Hoge Raad der Nederlanden (Nyderlandai) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Staatssecretaris van Financiën prieš X BV

   (Byla C-651/11)
   2012/C 73/30
   Proceso kalba: olandų

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Hoge Raad der Nederlanden

      Šalys pagrindinėje byloje

      Kasatorė: Staatssecretaris van Financiën

      Kita kasacinio proceso šalis: X BV

      Prejudiciniai klausimai

               1.

               Ar 30 % bendrovės, kuriai šių akcijų perleidėjas teikia pridėtinės vertės mokesčiu apmokestinamas paslaugas, akcijų perleidimas gali būti prilygintas (dalies) turto perleidimui, kaip tai suprantama pagal Šeštosios direktyvos (1) 5 straipsnio 8 dalį prekių tiekimo atveju ir (arba) pagal šios direktyvos 6 straipsnio 5 dalį paslaugų teikimo atveju?

               2.

               Jei atsakymas į pirmąjį klausimą būtų neigiamas: ar šiame klausime nurodytas akcijų perleidimas gali būti prilygintas (dalies) turto perleidimui, kaip tai suprantama pagal Šeštosios direktyvos 5 straipsnio 8 dalį prekių tiekimo atveju ir (arba) pagal šios direktyvos 6 straipsnio 5 dalį paslaugų teikimo atveju, jei kiti akcininkai, kurie taip pat teikia pridėtinės vertės mokesčiu apmokestinamas paslaugas bendrovei, kurios akcijos perleidžiamos, (beveik) tuo pačiu metu perleidžia visas likusias tos bendrovės akcijas tam pačiam asmeniui?

               3.

               Jei atsakymas į antrąjį klausimą būtų neigiamas: ar pirmame klausime nurodytas akcijų perleidimas gali būti vertinamas kaip įmonės (dalies) perdavimas, kaip tai suprantama pagal Šeštosios direktyvos 5 straipsnio 8 dalį ir (arba) 6 straipsnio 5 dalį, atsižvelgiant į tai, kad šis perleidimas yra glaudžiai susijęs su vadovavimo veikla dėl šių akcijų turėjimo?

      (1)  1977 m. gegužės 17 d. Šeštoji Tarybos direktyva 77/388/EEB dėl valstybių narių apyvartos mokesčių įstatymų derinimo — Bendra pridėtinės vertės mokesčio sistema: vienodas vertinimo pagrindas (OL L 145, p. 1; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 9 sk., 1 t., p. 23).


title: Byla C-359/06 2007 m. gegužės 24 d. Teisingumo Teismo (septintoji kolegija) sprendimas Europos Bendrijų Komisija prieš Austrijos Respubliką (Valstybės įsipareigojimų neįvykdymas — Direktyva 2001/45/EB — Socialinė politika — Darbuotojų apsauga — Darbo įrenginių naudojimas — Minimalūs saugos ir sveikatos reikalavimai)

text:
               7.7.2007

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 155/5

         2007 m. gegužės 24 d. Teisingumo Teismo (septintoji kolegija) sprendimas Europos Bendrijų Komisija prieš Austrijos Respubliką

   (Byla C-359/06) (1)

   (Valstybės įsipareigojimų neįvykdymas - Direktyva 2001/45/EB - Socialinė politika - Darbuotojų apsauga - Darbo įrenginių naudojimas - Minimalūs saugos ir sveikatos reikalavimai)
   (2007/C 155/07)
   Proceso kalba: vokiečių
   Šalys

      Ieškovė: Europos Bendrijų Komisija, atstovaujama V. Kreuschitz ir I. Kaufmann-Bühler

      Atsakovė: Austrijos Respublika, atstovaujama C. Pasendorfer
   Dalykas
   Valstybės įsipareigojimų neįvykdymas — Visų nuostatų, būtinų įgyvendinti 2001 m. birželio 27 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvą 2001/45/EB, iš dalies keičiančią Tarybos direktyvą 89/655/EEB dėl būtiniausių darbo įrenginių naudojimui taikomų darbuotojų saugos ir sveikatos reikalavimų (antroji atskira direktyva, kaip numatyta Direktyvos 89/391/EEB 16 straipsnio 1 dalyje) (OL L 195, p. 46), nepriėmimas per nustatytą terminą
   Rezoliucinė dalis

               1.

               Per nustatytą terminą nepriėmusi 2001 m. birželio 27 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvą 2001/45/EB, iš dalies keičiančią Tarybos direktyvą 89/655/EEB dėl būtiniausių darbo įrenginių naudojimui taikomų darbuotojų saugos ir sveikatos reikalavimų (antroji atskira Direktyva, kaip numatyta Direktyvos 89/391/EEB 16 straipsnio 1 dalyje), įgyvendinančių įstatymų ir kitų teisės aktų, susijusių su Burgenlandu ir Karintijos žeme, o, kalbant apie Žemutinės Austrijos žemę, bent per minėtą terminą nepateikusi jų Europos Bendrijų Komisijai, Austrijos Respublika neįvykdė įsipareigojimų pagal šią direktyvą.

               2.

               Priteisti iš Austrijos Respublikos bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 249, 2006 10 14.


title: Byla T-839/14: 2014 m. gruodžio 22 d. pareikštas ieškinys byloje Alnapharm/VRDT – Novartis (Alrexil)

text:
               23.2.2015

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 65/49

         2014 m. gruodžio 22 d. pareikštas ieškinys byloje Alnapharm/VRDT – Novartis (Alrexil)

   (Byla T-839/14)
   (2015/C 065/66)
   Kalba, kuria surašytas ieškinys: anglų

      Šalys

      Ieškovė: Alnapharm GmbH & Co. KG (Hamburgas, Vokietija), atstovaujama advokato H. Heldt

      Atsakovė: Vidaus rinkos derinimo tarnyba (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui) (VRDT)

      Kita procedūros Apeliacinėje taryboje šalis: Novartis AG (Bazelis, Šveicarija)

      Su procedūra VRDT susijusi informacija

      Pareiškėja: kita procedūros Apeliacinėje taryboje šalis.

      Prekių ženklas, dėl kurio kilo ginčas: žodinis Bendrijos prekių ženklas „Alrexil“ – Registracijos paraiška Nr. 10 306 249.

      Procedūra VRDT: protesto procedūra.

      Ginčijamas sprendimas: 2014 m. spalio 23 d. VRDT ketvirtosios apeliacinės tarybos sprendimas byloje R 1723/2013-4.

      Reikalavimai

   Ieškovė Bendrojo Teismo prašo:

               —

               panaikinti ginčijamą sprendimą ir grąžinti bylą nagrinėti VRDT apeliacinei tarybai,

               —

               priteisti iš VRDT bylinėjimosi išlaidas.

      Teisinis pagrindas, kuriuo remiamasi

               —

               Reglamento Nr. 207/2009 8 straipsnio 1 dalies b punkto pažeidimas.


title: Byla C-318/17: 2017 m. gegužės 30 d. Bundesverwaltungsgericht (Vokietija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Mahmud Ibrahim ir kt./Vokietijos Federacinė Respublika

text:
               18.9.2017

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 309/23

         2017 m. gegužės 30 d.Bundesverwaltungsgericht (Vokietija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Mahmud Ibrahim ir kt./Vokietijos Federacinė Respublika

   (Byla C-318/17)
   (2017/C 309/29)
   Proceso kalba: vokiečių

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Bundesverwaltungsgericht

      Šalys pagrindinėje byloje

      Ieškovai, apeliantai ir kasatoriai: Mahmud Ibrahim, Fadwa Ibrahim, Bushra Ibrahim, Mohammad Ibrahim, pagal įstatymą atstovaujamas tėvų Fadwa ir Mahmud Ibrahim, Ahmad Ibrahim, pagal įstatymą atstovaujamas tėvų Fadwa ir Mahmud Ibrahim

      Atsakovė, kita apeliacinio proceso šalis ir kita kasacinio proceso šalis: Vokietijos Federacinė Respublika

      Prejudiciniai klausimai

               1.

               Ar pagal Direktyvos 2013/32/ES (1) 52 straipsnio pirmoje pastraipoje įtvirtintą pereinamojo laikotarpio nuostatą draudžiama taikyti nacionalinės teisės normą, pagal kurią, į nacionalinę teisę perkėlus palyginti su pirmtake platesnę Direktyvos 2013/32/ES 33 straipsnio 2 dalies a punkte suteikiamą teisę, tarptautinės apsaugos prašymas laikomas nepriimtinu, kai kitoje valstybėje narėje prašytojui suteikta papildoma apsauga, jei nacionalinės teisės norma, nacionalinėje teisėje nesant pereinamojo laikotarpio nuostatos, taikytina ir prieš 2015 m. liepos 20 d. pateiktiems prašymams?
               Ar pagal Direktyvos 2013/32/ES 52 straipsnio pirmoje pastraipoje įtvirtintą pereinamojo laikotarpio nuostatą valstybėms narėms visų pirma leidžiama Direktyvos 2013/32/ES 33 straipsnio 2 dalies a punkte suteikiamą teisę įgyvendinti atgaline data, kai dėl to nepriimtinais būtų laikomi ir prieš šios platesnės teisės perkėlimą į nacionalinę teisę pateikti prašymai suteikti prieglobstį, dėl kurių perkėlimo metu dar nebuvo priimtas galutinis sprendimas?

               2.

               Ar Direktyvos 2013/32/ES 33 straipsnyje valstybėms narėms suteikiama pasirinkimo teisė prašymą suteikti prieglobstį atmesti kaip nepriimtiną dėl kitos tarptautinės atsakomybės (Dublino reglamentas) arba remiantis Direktyvos 2013/32/ES 33 straipsnio 2 dalies a punktu?

               3.

               Jei į antrąjį klausimą būtų atsakyta teigiamai: ar pagal Sąjungos teisę valstybei narei draudžiama tarptautinės apsaugos prašymą atmesti kaip nepriimtiną dėl papildomos apsaugos suteikimo kitoje valstybėje narėje, į nacionalinę teisę perkėlus Direktyvos 2013/32/ES 33 straipsnio 2 dalies a punkte suteikiamą teisę, kai:

                           a)

                           prašytojas reikalauja jam kitoje valstybėje narėje suteiktą papildomą apsaugą sustiprinti suteikiant pabėgėlio statusą ir prieglobsčio prašymo nagrinėjimo procedūra kitoje valstybėje narėje turėjo ir tebeturi sisteminių trūkumų arba

                           b)

                           tarptautinės apsaugos įgyvendinimas, konkrečiai užsieniečių, kuriems suteikta papildoma apsauga, gyvenimo sąlygos prašytojui papildomą apsaugą jau suteikusioje kitoje valstybėje narėje,

                                       —

                                       pažeidžia Pagrindinių teisių chartijos 4 straipsnį ar Europos žmogaus teisių konvencijos 3 straipsnį arba

                                       —

                                       neatitinka Direktyvos 2011/95/ES 20 ir paskesniuose straipsniuose nustatytų reikalavimų, bet dar nepažeidžia Pagrindinių teisių chartijos 4 straipsnio arba Europos žmogaus teisių konvencijos 3 straipsnio?

               4.

               Jei į trečiojo klausimo b punktą būtų atsakyta teigiamai: ar tai taikytina ir tuomet, kai užsieniečiams, kuriems suteikta papildoma apsauga, neteikiamos pragyvenimą užtikrinančios paslaugos arba, palyginti su kitomis valstybėmis narėmis, jos teikiamos gerokai mažesnio masto, jei šiuo požiūriu šie asmenys netraktuojami kitaip negu šios valstybės narės piliečiai?

               5.

               Jei į antrąjį klausimą būtų atsakyta neigiamai:

                           a)

                           Ar reglamentas „Dublinas III“ taikomas per tarptautinės apsaugos suteikimo procedūrą, kai prašymas suteikti prieglobstį buvo pateiktas prieš 2014 m. sausio 1 d., o prašymas atsiimti prieglobsčio prašytoją – tik po 2014 m. sausio 1 d. ir prašytojui prieš tai (2013 m. vasario mėn.) prašomoje valstybėje narėje buvo suteikta papildoma apsauga?

                           b)

                           Ar iš Dublino sistemos kyla, kad – pagal nerašytą principą – atsakomybė pereina atsiimti prašytoją prašančiai valstybei narei, kai atsakinga valstybė narė, kurios to prašoma, į laiku pateiktą prašymą dėl atsiėmimo pagal Dublino sistemą atsakė neigiamai ir vietoj to nurodė tarpvalstybinę readmisijos sutartį?

      (1)  2013 m. birželio 26 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2013/32/ES dėl tarptautinės apsaugos suteikimo ir panaikinimo bendros tvarkos (OL L 180, p. 60).


title: Byla C-482/12: 2012 m. spalio 29 d. Okresný súd Prešov (Slovakija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Peter Macinský, Eva Macinská prieš Getfin s.r.o., Financreal s.r.o.

text:
               12.1.2013

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 9/32

         2012 m. spalio 29 d.Okresný súd Prešov (Slovakija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Peter Macinský, Eva Macinská prieš Getfin s.r.o., Financreal s.r.o.

   (Byla C-482/12)
   2013/C 9/54
   Proceso kalba: slovakų

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Okresný súd Prešov

      Šalys pagrindinėje byloje

      Ieškovai: Peter Macinský, Eva Macinská

      Atsakovės: Getfin s.r.o., Financreal s.r.o.

      Prejudicinis klausimas

   Ar 1993 m. balandžio 5 d. Tarybos direktyva 93/13/EEB dėl nesąžiningų sąlygų sutartyse su vartotojais (1) turi būti aiškinama taip, kad ji draudžia tokią valstybės narės teisės nuostata, kaip antai Občianský zákonník (Civilinis kodeksas) 151j straipsnio 1 dalį ir kitas pagrindinėje byloje nagrinėjamų teisės aktų nuostatas, pagal kurias kreditoriui leidžiama reikalauti įvykdyti nesąžiningas sutarties sąlygas pasinaudojant išieškojimu iš skolininko turto be šio sutikimo pardavus nekilnojamąjį vartotojo turtą ir nepaisant aplinkybės, kad šis klausimas yra ginčijamas, o teismas ar kita nepriklausoma ginčus sprendžianti institucija dar neįvertino sutarties sąlygų?

      (1)  OL L 95, p. 29; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 15 sk., 2 t., p. 288.


title: Byla T-497/07 2007 m. gruodžio 20 d. pareikštas ieškinys byloje Compañía Española de Petróleos prieš Komisiją

text:
               8.3.2008

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 64/50

         2007 m. gruodžio 20 d. pareikštas ieškinys byloje Compañía Española de Petróleos prieš Komisiją

   (Byla T-497/07)
   (2008/C 64/81)
   Proceso kalba: ispanų
   Šalys

      Ieškovė: Compañía Española de Petróleos (Cepsa), SA (Madridas, Ispanija), atstovaujama advokatų P. Pérez-Llorca Zamora, O. Armengol i Gasull ir A. Pascual Morcillo

      Atsakovė: Europos Bendrijų Komisija
   Ieškovės reikalavimai

               —

               Panaikinti Komisijos sprendimo 1-4 straipsnius tiek, kiek jais pripažįstama, kad Compañía Española de Petróleos, SA pažeidė EB 81 straipsnį, jai paskiriama bauda, nurodoma nedelsiant nutraukti pažeidimą ir nurodyti ieškovę kaip minėto sprendimo adresatę;

               —

               Nepatenkinus pirmojo reikalavimo, sumažinti Compañía Española de Petróleos (Cepsa), SA paskirtą baudą; ir

               —

               Priteisti iš Komisijos bylinėjimosi išlaidas.

         Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai
   Šis ieškinys reiškiamas dėl 2007 m. spalio 3 d. Komisijos sprendimo C(2007) 4441 galutinis — Bitumas — Ispanija. Ginčijamame sprendime Komisija pripažino, kad ieškovė ir kitos įmonės pažeidė EB 81 straipsnį, nes tam tikrą laikotarpį dalyvavo karteliuose ir atliko suderintus veiksmus, kuriais pasidalijama penetracijos bitumo rinka ir joje derinamos kainos. Už šiuos veiksmus Komisija ieškovei paskyrė baudą, kurią ji turi sumokėti solidariai su kitomis įmonėmis.
   Pagrįsdama savo ieškinį ieškovė visų pirma teigia, kad pritaikius teismo praktiką dėl „ekonominio vieneto“ ir pripažinus ieškovę atsakinga už kitos bendrovės pažeidimą, padaryta teisės klaida. Be to, ieškovė mano, kad Komisija padarė akivaizdžią faktinių aplinkybių vertinimo klaidą atmetusi įrodymus, kuriuos ieškovė pateikė siekdama įrodyti pažeidimą padariusios įmonės nepriklausomumą, bei nuspręsdama, kad daug aplinkybių patvirtina pastarosios įmonės nebuvimą nepriklausoma. Pastaruoju klausimu ieškovė mano, kad Komisija pažeidė ir pareigą nurodyti motyvus, nes nenurodžiusi motyvų atmetė ieškovės argumentus dėl pažeidimą padariusios įmonės nepriklausomumo.
   Dėl baudos dydžio ieškovė subsidiariai tvirtina, kad Komisija pažeidė gero administravimo principą ir ieškovės teisę į procesą be nepagrįsto delsimo, nes, atsižvelgiant į turimą informaciją, per protingą terminą nepriėmė pranešimo apie kaltinimus, pažeidė proporcingumo principą ir padarė akivaizdžią vertinimo klaidą neatsižvelgusi į tai, kad ieškovė įgyvendino konkurencijos taisyklių laikymosi programą.