title: Byla T-800/16: 2016 m. lapkričio 16 d. pareikštas ieškinys byloje Mayekawa Europe/Komisija

text:
               23.1.2017

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 22/44

         2016 m. lapkričio 16 d. pareikštas ieškinys byloje Mayekawa Europe/Komisija

   (Byla T-800/16)
   (2017/C 022/60)
   Proceso kalba: anglų

      Šalys

      Ieškovė: Mayekawa Europe (Zaventemas, Nyderlandai), atstovaujama advokatų H. Gilliams ir J. Bocken

      Atsakovė: Europos Komisija

      Reikalavimai

   Ieškovė Bendrojo Teismo prašo:

               —

               panaikinti 2016 m. sausio 11 d. Komisijos sprendimą dėl valstybės pagalbos schemos, susijusios su pelno perviršio neapmokestinimu, SA.37667 (2015/C) (ex 2015/NN) kurią įgyvendino Belgija (1),

               —

               subsidiariai, panaikinti šio sprendimo 2–4 straipsnius,

               —

               bet kuriuo atveju, panaikinti to sprendimo 2–4 straipsnius, kiek jais a) reikalaujama išieškoti iš kitų subjektų nei tie, kurie priėmė „pelno perviršio taisykles“, kaip apibrėžta tame sprendime, ir b) reikalaujama išieškoti sumą, lygią sutaupytiems naudos gavėjo mokesčiams, neleidžiant Belgijai atsižvelgti į dabartines korekcijas renkant kitus mokesčius ir

               —

               priteisti iš Komisijos bylinėjimosi išlaidas.

      Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

   Grįsdama ieškinį ieškovė remiasi keturiais pagrindais.

               1.

               Pirmasis ieškinio pagrindas susijęs su akivaizdžia vertinimo klaida, įgaliojimų viršijimu ir motyvų nenurodymu, kiek ginčijamame sprendime konstatuojamas pagalbos schemos buvimas.

               2.

               Antrasis ieškinio pagrindas susijęs su SESV 107 straipsnio ir pareigos motyvuoti pažeidimu ir akivaizdžia vertinimo klaida, kiek ginčijamame sprendime teigiama, kad šia schema suteikiamas atrankinis pranašumas.

               3.

               Trečiasis ieškinio pagrindas susijęs su SESV 107 straipsnio pažeidimu ir akivaizdžia vertinimo klaida, kiek ginčijamame sprendime teigiama, kad šia schema suteikiamas pranašumas.

               4.

               Ketvirtasis ieškinio pagrindas susijęs su SESV 107 straipsnio, teisėtų lūkesčių ir proporcingumo principo pažeidimu, akivaizdžia vertinimo klaida, įgaliojimų viršijimu ir motyvų nenurodymu, kiek ginčijamame sprendime nurodoma Belgijai išieškoti pagalbą.

      (1)  2016 m. sausio 11 d. Komisijos sprendimas (ES) 2016/1699 dėl valstybės pagalbos schemos, susijusios su pelno perviršio neapmokestinimu SA.37667 (2015/C) (ex 2015/NN), kurią įgyvendino Belgija (pranešta dokumentu Nr. C(2015) 9837) (OL L 260, 2016, p. 61).


title: Byla T-408/04 Anke Kröppelin 2004 m. spalio 4 d. pareikštas ieškinys Europos Sąjungos Tarybai

text:
               4.12.2004

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 300/50

         Anke Kröppelin 2004 m. spalio 4 d. pareikštas ieškinys Europos Sąjungos Tarybai
   (Byla T-408/04)
   (2004/C 300/98)
   Proceso kalba: prancūzų
   2004 m. spalio 4 d. Europos Bendrijų Pirmosios instancijos teisme buvo pareikštas Anke Kröppelin, gyvenančios Briuselyje, atstovaujamos advokatų Sébastien Orlandi, Albert Coolen, Jean Noël Louis ir Etienne Marchal, nurodžiusių adresą dokumentams įteikti Liuksemburge, ieškinys Europos Sąjungos Tarybai.
   Ieškovas Pirmosios instancijos teismo prašo:

               —

               panaikinti Tarybos sprendimą atsisakyti suteikti teisę gauti ekspatriacijos išmoką ir kitas su ja susijusias teises nuo pareigų ėjimo pradžios 2003 m. lapkričio 1 d.

               —

               priteisti iš Tarybos bylinėjimosi išlaidas.

         Teisiniai pagrindai ir pagrindiniai argumentai
   Prieš pradėdama eiti pareigas Taryboje, pareiškėja dirbo Chancellerie du Land Mecklenburg–Vopommern Briuselyje. Šiuo ieškiniu ji ginčija sprendimą atsisakyti suteikti teisę gauti ekspatriacijos išmoką.
   Grįsdama savo ieškinį, ieškovė nurodo, kad buvo pažeistas Tarnybos nuostatų VII priedo 4 straipsnio 1 dalies a punktas, kadangi Taryba neatsižvelgė į tai, kad ji dirbo kitai valstybei. Taip pat, ieškovė nurodo, kad buvo pažeistas vienodų sąlygų taikymo ir nediskriminavimo principas.


title: Byla T-213/10 P: 2010 m. gegužės 10 d. P pateiktas apeliacinis skundas dėl 2010 m. vasario 24 d. Tarnautojų teismo sprendimo byloje F-89/09 P prieš Europos Parlamentą

text:
               17.7.2010

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 195/22

         2010 m. gegužės 10 d. P pateiktas apeliacinis skundas dėl 2010 m. vasario 24 d. Tarnautojų teismo sprendimo byloje F-89/09 P prieš Europos Parlamentą

   (Byla T-213/10 P)
   2010/C 195/36
   Proceso kalba: prancūzų

      Šalys

      Apeliantė: P (Briuselis, Belgija), atstovaujama advokato E. Boigelot

      Kita proceso šalis: Europos Parlamentas

      Apeliantės reikalavimai

               —

               Pripažinti apeliacinį skundą priimtinu ir pagrįstu;

               —

               Panaikinti 2010 m. vasario 24 d. Europos Sąjungos tarnautojų teismo trečiosios kolegijos sprendimą, priimtą byloje F-89/08, kuriuo kaip nepagrįstas atmestas jos ieškinys dėl 2008 m. balandžio 15 d. Parlamento sprendimo atleisti ją iš darbo panaikinimo ir nuostolių už tariamai patirtą žalą atlyginimo;

               —

               Patenkinti reikalavimus, išdėstytus Europos Sąjungos tarnautojų teisme;

               —

               Priteisti iš atsakovo bylinėjimosi abiejose instancijose išlaidas.

      Apeliacinio skundo pagrindai ir pagrindiniai argumentai

   Šiame apeliaciniame skunde apeliantė prašo panaikinti 2010 m. vasario 24 d. Tarnautojų teismo sprendimą, priimtą byloje F-89/08 P prieš Parlamentą, kuriuo atmestas jos ieškinys dėl prašymo panaikinti Parlamento sprendimą nutraukti jos kaip laikinosios tarnautojos sutartį ir atlyginti nuostolius už tariamai patirtą žalą.
   Grįsdama apeliacinį skundą apeliantė nurodo tris pagrindus:

               —

               Tarnautojų teismas padarė teisės klaidą ir pateikė prieštaringą motyvavimą, pripažindamas, kad sprendimo motyvų sužinojimas iš asmens bylos yra pakankamas ir negali būti pagrindu panaikinti sprendimą, nepaisant to, kad institucija nenurodė šių motyvų nei sprendime atleisti iš darbo, nei sprendime atmesti skundą,

               —

               Tarnautojų teismas pažeidė: a) administracijos ir teismo funkcijų atskyrimo bei institucinės pusiausvyros sistemą, b) Europos Sąjungos pareigūnų tarnybos nuostatų 26 straipsnį ir c) teisę į veiksmingą teisminę gynybą, vietoj Europos Parlamento nurodydamas jame ginčijamo sprendimo tariamus motyvus,

               —

               skundžiamas sprendimas yra nepakankamai motyvuotas, nes Tarnautojų teismas neatkreipė dėmesio į tai, jog bylos dokumentai, kuriais pagrįstas jame ginčijamas sprendimas, yra prieštaringi, nepaisant to, kad ieškovė nurodė šiuos neatitikimus pirmojoje instancijoje pateiktame ieškinyje.


title: Byla T-71/09: 2009 m. vasario 20 d. pareikštas ieškinys byloje Química Atlântica prieš Komisiją

text:
               16.5.2009

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 113/36

         2009 m. vasario 20 d. pareikštas ieškinys byloje Química Atlântica prieš Komisiją
   (Byla T-71/09)
   2009/C 113/74
   Proceso kalba: portugalų

      Šalys

      Ieškovė: Química Atlântica, Lda (Lisabona, Portugalija), atstovaujama advokato J. Teixeira Alves

      Atsakovė: Europos Bendrijų Komisija

      Ieškovės reikalavimai

               —

               pripažinti, kad Komisija turėjo imtis priemonių suderinti iš Tuniso importuojamo dikalcio fosfato klasifikavimo ir apmokestinimo kriterijus;

               —

               pripažinti, kad dėl šio Komisijos neveikimo atsirado esminiai Portugalijoje deklaruotų ir valstybėse narėse, kurios dėl geografinio artumo turi ūkio subjektus, konkuruojančius su tas prekes Portugalijoje deklaravusiais ūkio subjektais, deklaruotų prekių apmokestinimo skirtumai;

               —

               paraginti Komisiją imtis priemonių dikalcio fosfato tarifų klasifikacijai suderinti;

               —

               paraginti Komisiją atsižvelgti į tai, kad fosfatas yra iš rūgšties ir mineralų cheminės reakcijos gaunamas neorganinis produktas, ir todėl jis neklasifikuojamas bendrojo muitų tarifo pirmuosiuose dvidešimt keturiuose skyriuose;

               —

               paraginti Komisiją imtis priemonių, užtikrinančių, kad skirtingose valstybėse narėse patvirtinta klasifikacija būtų suderinta ir būtų laikomasi tinkamų aiškinimo kriterijų;

               —

               pripažinti, kad ieškovė turi teisę į muito mokesčių, kuriuos ji permokėjo dėl su tarifų kodu 28 35 52 90 susijusios normos taikymu, grąžinimą;

               —

               priteisti iš Komisijos bylinėjimosi išlaidas ir ieškovių neišvengiamai patirtas išlaidas, susijusias su transportu, kelione ir atlyginimu advokatui.

      Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

   Ieškovė prekiauja iš Tuniso importuojamu kalcio difosfatu, kurį iki 1994 m. muitinėje deklaravo kaip kalcio vandenilio ortofosfatą (dikalcio fosfatą) pagal KN tarifų kodą 2835 52 90. Portugalijos muitinė nustatė, kad dikalcio fosfatas turi būti deklaruojamas pagal KN kodą 2309 90 98, kaip preparatą, naudojamą gyvūnų mityboje ir kitur, tačiau tuo atveju jis labai apmokestinamas. Tuo tarpu Prancūzijoje, Jungtinėje Karalystėje ir Ispanijoje, kurios suvartoja beveik visą iš Tuniso importuojamą ir į ES eksportuojamą dikalcio fosfatą, šis produktas klasifikuojamas taikant tarifų kodą 2835 52 90, kuriam taikoma nulinė muito norma.
   Ieškovė prašė Komisijos imtis priemonių suderinti dikalcio fosfato tarifinę klasifikaciją, tačiau Komisija nereagavo. Komisija nuo 2005 m. atidėlioja sprendimo dėl kalcio fosfato suderinimo priėmimą. 2008 m. gruodį Komisiją priėmė eksplicitinį aktą, kurio turinys yra neigiamas ir kuriame konstatuojama, pirma, kad dikalcio fosfato klasifikavimas tarifų pozicijoje 2309 yra nuoseklus ir vieningas atskirose valstybėse narėse, ir, antra, dėl tos priežasties atsisakoma imtis priemonių klasifikavimui suderinti. Komisija turėjo autentiškus dokumentus, įrodančius, kad iš Tuniso, kuris yra didžiausias Bendrijos tiekėjas, importuojamas dikalcio fosfatas Prancūzijoje yra klasifikuojamas pagal tarifų kodą 2835 25 90 ir ji turėjo priemonių sužinoti, kad Jungtinė Karalystė taip pat buvo bepatvirtinanti tokį klasifikavimą. Iš dalies galima tvirtinti, kad nėra problemų dėl dikalcio fosfato klasifikavimo kitose valstybėse narėse, jeigu nebus paminėta, kad šios valstybės narės neimportuoja dikalcio fosfato iš Tuniso. Komisija turėjo patikrinti, kad dikalcio fosfato iš Tuniso sudėtis labai artima iš kitų šalių importuojamų pakaitalų sudėčiai, tačiau to nepadarė, nors Komisija žinojo apie privalomosios tarifinės informacijos egzistavimą Prancūzijoje. Komisijos atsakyme į ieškovės skundus remiamasi klaidingomis prielaidomis ir patvirtinami klaidingi tarifinės klasifikacijos skirtumai, o Komisija nesiima jokių priemonių klasifikavimo kriterijams suderinti ir išlaiko ankstesnę neapibrėžtą padėtį.
   Portugalijos teismai patvirtino Portugalijos muitinės sprendimus nepateikdami prejudicinio klausimo Teisingumo Teismui, nors turėjo į jį kreiptis. Visose valstybėse narėse, kurios iš Tuniso importuoja kalcio fosfatą, šis produktas klasifikuojamas pagal tarifų kodą 2835 52 90. Dėl šio tarifinės klasifikacijos skirtumo, kuris pasireiškia skirtingu apmokestinimu, ieškovė turėjo pasitraukti iš Ispanijos rinkos, kur dikalcio fosfatas nebuvo apmokestinamas, nes buvo klasifikuojamas pagal tarifų kodą 2835 52 90.


title: Byla C-413/06 2006 m. spalio 10 d. Bertelsmann AG, Sony Corporation of America pateiktas apeliacinis skundas dėl 2006 m. liepos 13 d. Pirmosios instancijos teismo (trečioji kolegija) priimto sprendimo byloje T-464/04 Independent Music Publishers and Label Association (Impala, international association) prieš Europos Bendrijų Komisiją

text:
               30.12.2006

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 326/25

         2006 m. spalio 10 d.Bertelsmann AG, Sony Corporation of America pateiktas apeliacinis skundas dėl 2006 m. liepos 13 d. Pirmosios instancijos teismo (trečioji kolegija) priimto sprendimo byloje T-464/04 Independent Music Publishers and Label Association (Impala, international association) prieš Europos Bendrijų Komisiją

   (Byla C-413/06)
   (2006/C 326/51)
   Proceso kalba: anglų
   Šalys

      Apeliantės: Bertelsmann AG, Sony Corporation of America, atstovaujamos solicitors P. Chappatte, J. Boyce, barrister N. Levy, avocat R. Snelders, Rechtsanwalt T. Graf,

      Kitos proceso šalys: Europos Bendrijų Komisija, Independent Music Publishers and Label Association (Impala, international association), Sony BMG Music Entertainment BV

   Apeliančių reikalavimai

               —

               panaikinti 2006 m. liepos 13 d. Pirmosios instancijos teismo sprendimą byloje T-464/04;

               —

               atmesti Impala ieškinį dėl Komisijos sprendimo panaikinimo arba grąžinti bylą Pirmosios instancijos teismui iš naujo išnagrinėti;

               —

               priteisti iš Impala bylinėjimosi šioje instancijoje išlaidas.

         Apeliacinio skundo pagrindai ir pagrindiniai argumentai
   Apeliantės nurodo septynis apeliacinio skundo pagrindus:
   Pirma, Pirmosios instancijos teismas iš esmės vertindamas sprendimą padarė teisės klaidą pasiremdamas Komisijos pranešimu apie kaltinimus.
   Antra, Pirmosios instancijos teismas padarė teisės klaidą pareikalavęs, kad po atsakymo į pranešimą apie kaltinimus Komisija atliktų naują rinkos tyrimą.
   Trečia, Pirmosios instancijos teismas padarė teisės klaidą taikydamas klaidingą ir per griežtą įrodymų pareigos įvykdymo standartą sprendimuose leisti koncentracijas.
   Ketvirta, Pirmosios instancijos teismas peržengė teisminės kontrolės ribas pakeisdamas Komisijos vertinimą savu ir taip jis pats padarė akivaizdžias vertinimo klaidas ir iš esmės klaidingai įvertino įrodymus.
   Penkta, Pirmosios instancijos teismas padarė teisės klaidą taikydamas sprendime Airtours nustatytus kriterijus vertinant tylaus susitarimo galimybę.
   Šešta, Pirmosios instancijos teismas padarė teisės klaidą taikydamas klaidingą ir per griežtą motyvavimo standartą priimant sprendimą leisti koncentraciją.
   Septinta, Pirmosios instancijos teismas padarė teisės klaidą pasirėmęs įrodymais, kurie nebuvo atskleisti apeliantams ir kurie nebuvo pateikti Komisijai priimant sprendimą.


title: Byla C-361/14 P: 2016 m. birželio 14 d. Teisingumo Teismo (didžioji kolegija) sprendimas byloje Europos Komisija/Peter McBride ir kt. (Apeliacinis skundas — Išteklių išsaugojimo priemonės ir žuvininkystės sektoriaus restruktūrizavimas — Prašymai padidinti talpą, skirtą saugai pagerinti — Pirminio sprendimo atmesti prašymus padidinti talpą panaikinimas Sąjungos teismų sprendimais — SESV 266 straipsnis — Minėto sprendimo atmesti prašymus padidinti talpą teisinio pagrindo panaikinimas — Kompetencija priimti naujus sprendimus ir jų teisinis pagrindas — Naujų sprendimų atmesti prašymus padidinti talpą panaikinimas Bendrojo Teismo sprendimu — Teisinio saugumo principas)

text:
               22.8.2016

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 305/5

         2016 m. birželio 14 d. Teisingumo Teismo (didžioji kolegija) sprendimas byloje Europos Komisija/Peter McBride ir kt.

   (Byla C-361/14 P) (1)

   ((Apeliacinis skundas - Išteklių išsaugojimo priemonės ir žuvininkystės sektoriaus restruktūrizavimas - Prašymai padidinti talpą, skirtą saugai pagerinti - Pirminio sprendimo atmesti prašymus padidinti talpą panaikinimas Sąjungos teismų sprendimais - SESV 266 straipsnis - Minėto sprendimo atmesti prašymus padidinti talpą teisinio pagrindo panaikinimas - Kompetencija priimti naujus sprendimus ir jų teisinis pagrindas - Naujų sprendimų atmesti prašymus padidinti talpą panaikinimas Bendrojo Teismo sprendimu - Teisinio saugumo principas))
   (2016/C 305/07)
   Proceso kalba: anglų

      Šalys

      Apeliantė: Europos Komisija, atstovaujama A. Bouquet ir A. Szmytkowska, padedamų baristerio B. Doherty

      Kitos proceso šalys: Peter McBride, Hugh McBride, Mullglen Ltd, Cathal Boyle, Thomas Flaherty, Ocean Trawlers Ltd, Patrick Fitzpatrick, Eamon McHugh, Eugene Hannigan, Larry Murphy, Brendan Gill, atstovaujami SC N. Travers, solisitoriaus D. Barry ir SC E. Barrington

      Rezoliucinė dalis

               1.

               Atmesti apeliacinį skundą.

               2.

               Priteisti iš Europos Komisijos bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 339, 2014 9 29.


title: Byla T-52/13: 2013 m. vasario 4 d. pareikštas ieškinys byloje Efag Trade Mark Company prieš VRDT (FICKEN)

text:
               6.4.2013

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 101/21

         2013 m. vasario 4 d. pareikštas ieškinys byloje Efag Trade Mark Company prieš VRDT (FICKEN)

   (Byla T-52/13)
   2013/C 101/46
   Proceso kalba: vokiečių

      Šalys

      Ieškovė: Efag Trade Mark Company GmbH & Co. KG (Schemmerhofen, Vokietija), atstovaujama advokato M. Wekwerth

      Atsakovė: Vidaus rinkos derinimo tarnyba (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui)

      Reikalavimai

   Ieškovė Bendrojo Teismo prašo:

               —

               panaikinti 2012 m. spalio 18 d. Vidaus rinkos derinimo tarnybos (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui) pirmosios apeliacinės tarybos sprendimą byloje R 493/2012-1,

               —

               priteisti iš atsakovės bylinėjimosi išlaidas, įskaitant patirtas apeliacinėje instancijoje.

      Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

      Bendrijos prekių ženklas, su kuriuo susijęs ieškinys: žodinis prekių ženklas FICKEN 25, 32, 33 ir 43 klasių prekėms ir paslaugoms — Bendrijos prekių ženklo paraiška Nr. 9 274 366

      Eksperto sprendimas: atmesti paraišką

      Apeliacinės tarybos sprendimas: atmesti apeliaciją

      Ieškinio pagrindai: Reglamento Nr. 207/2009 7 straipsnio 1 dalies f punkto ir 7 straipsnio 2 dalies pažeidimas.


title: Byla T-729/15: 2015 m. gruodžio 17 d. pareikštas ieškinys byloje MSD Animal Health Innovation ir Intervet international/EMA

text:
               15.2.2016

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 59/41

         2015 m. gruodžio 17 d. pareikštas ieškinys byloje MSD Animal Health Innovation ir Intervet international/EMA

   (Byla T-729/15)
   (2016/C 059/48)
   Proceso kalba: anglų

      Šalys

      Ieškovės: MSD Animal Health Innovation GmbH (Schwabenheim, Vokietija) ir Intervet international BV (Boksmeras, Nyderlandai), atstovaujamos QC J. Stratford, baristerės C. Thomas, advokato P. Bogaert, solisitorių B. Kelly ir H. Billson

      Atsakovė: Europos vaistų agentūra (EMA)

      Reikalavimai

   Ieškovės Bendrojo Teismo prašo:

               —

               Panaikinti 2015 m. lapkričio 25 d. Europos vaistų agentūros sprendimą, apie kurį ieškovėms pranešta 2015 m. gruodžio 3 d., suteikti galimybę trečiajam asmeniui susipažinti su informacija pagal Reglamentą (EB) Nr. 1049/2001 (OL L 145, 2001, p. 43) apie veterinarinį vaistą, tiek, kiek sprendimas susijęs su komercine paslaptimi, kurios atskleidimas pažeistų ieškovių teises, ir kiek sprendimą draudžia ES teisė;

               —

               priteisti iš Europos vaistų agentūros bylinėjimosi išlaidas.

      Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

   Grįsdamos ieškinį ieškovės remiasi penkiais pagrindais.

               1.

               Pirmasis ieškinio pagrindas, kuriuo nurodoma, kad nagrinėjai dokumenti saugomi pagal Reglamento (EB) Nr. 1049/2001 4 straipsnio 2 dalį ir (arba) 3 dalį, remiantis bendra konfidencialumo prezumpcija.

               2.

               Antrasis ieškinio pagrindas, kuriuo nurodoma, kad nagrinėjami dokumentai visa apimtimi sudaro komercinę paslaptį, kuri saugoma pagal minėto reglamento 4 straipsnio 2 dalį.

               3.

               Trečiasis ieškinio pagrindas, kuriuo nurodoma, kad dokumentų atskleidimas pakenktų Europos vaistų agentūros sprendimų priėmimo procesui.

               4.

               Ketvirtasis ieškinio pagrindas, kuriame nurodoma, kad Europos vaistų agentūra neatliko palyginimo, kaip reikalaujama pagal teisę.

               5.

               Penktasis ieškinio pagrindas, kuriuo teigiama, kad atlikus tinkamą interesų palyginimą, kaip reikalaujama pagal teisę, būtų nuspręsta neatskleisti jokios dokumentų dalies arba bent jau nuspręsta leisti susipažinti su ieškovių pasiūlyta redakcija.


title: Byla T-575/08 2008 m. gruodžio 22 d. pareikštas ieškinys byloje 4care prieš VRDT — Laboratorijos Diafarm (Acumed)

text:
               7.3.2009

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 55/43

         2008 m. gruodžio 22 d. pareikštas ieškinys byloje 4care prieš VRDT — Laboratorijos Diafarm (Acumed)

   (Byla T-575/08)
   (2009/C 55/76)
   Kalba, kuria surašytas ieškinys: vokiečių
   Šalys

      Ieškovė: 4care AG (Kylis, Vokietija), atstovaujama advokatės S. Redeker

      Atsakovė: Vidaus rinkos derinimo tarnyba (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui)

      Kita procedūros Apeliacinėje taryboje šalis: Laboratorios Diafarm, SA (Barbera del Vales, Ispanija)
   Ieškovės reikalavimai

               —

               Panaikinti 2008 m. spalio 7 d. Vidaus rinkos derinimo tarnybos (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui) antrosios apeliacinės tarybos sprendimą byloje R 1636/2007-2 ir atmesti protestą;

               —

               priteisti iš VRDT bylinėjimosi išlaidas.

         Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

      Bendrijos prekių ženklo paraišką pateikęs asmuo: ieškovė

      Prašomas įregistruoti Bendrijos prekių ženklas: vaizdinis prekių ženklas „Acumed“ 3, 5 ir 9 klasių prekėms — paraiška Nr. 4493136
   Prekių ženklo ar žymens, kuriuo grindžiamas protestas, savininkas: Laboratorios Diafarm, SA

      Prekių ženklas ar žymuo, kuriuo grindžiamas protestas: Ispanijos žodinis prekių ženklas „AQUAMED ACTIVE“ (paraiška Nr. 2506452) 5 klasės prekėms ir Bendrijos prekių ženklas „AQUAMED ACTIVE“ (paraiška Nr. 2882272) 5 klasės prekėms

      Protestų skyriaus sprendimas: patenkinti protestą

      Apeliacinės tarybos sprendimas: atmesti apeliaciją

      Ieškinio pagrindai: Reglamento (EB) Nr. 40/94 (1) 8 straipsnio 1 dalies b punkto pažeidimas, nes nėra galimybės supainioti prekių ženklus, dėl kurių kilo ginčas.

      (1)  1993 m. gruodžio 20 d. Tarybos reglamentas (EB) Nr. 40/94 dėl Bendrijos prekių ženklo (OL L 11; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 17 sk., 17 t., p. 146).


title: Byla C-19/05 2007 m. spalio 18 d. Teisingumo Teismo (trečioji kolegija) sprendimas Europos Bendrijų Komisija prieš Danijos Karalystę (Valstybės įsipareigojimų neįvykdymas — Bendrijų nuosavi ištekliai — Dėl muitinės institucijų klaidos neišieškoti teisiškai privalomi sumokėti muitai — Finansinė valstybių narių atsakomybė)

text:
               22.12.2007

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 315/4

         2007 m. spalio 18 d. Teisingumo Teismo (trečioji kolegija) sprendimas Europos Bendrijų Komisija prieš Danijos Karalystę

   (Byla C-19/05) (1)

   (Valstybės įsipareigojimų neįvykdymas - Bendrijų nuosavi ištekliai - Dėl muitinės institucijų klaidos neišieškoti teisiškai privalomi sumokėti muitai - Finansinė valstybių narių atsakomybė)
   (2007/C 315/05)
   Proceso kalba: danų
   Šalys

      Ieškovė: Europos Bendrijų Komisija, atstovaujama N.B. Rasmussen, G Wilms ir H.-P. Hartvig

      Atsakovė: Danijos Karalystė, atstovaujama J. Molde
   Dalykas
   Valstybės įsipareigojimų neįvykdymas — EB sutarties 10 straipsnis ir 1994 m. spalio 31 d. Tarybos sprendimo 94/728/EB dėl Europos Bendrijų nuosavų išteklių sistemos 2 ir 8 straipsniai (OL L 293, p. 9) — Finansinė valstybių narių atsakomybė už nuosavus išteklius — Neperdavimas Komisijos dispozicijai 18 687 475 DKK sumos, kurios muitinės institucijos klaidingai neišieškojo iš įmonės
   Rezoliucinė dalis

               1.

               Neperdavusi Europos Bendrijos Komisijos dispozicijai 18 687 475 DKK nuosavų išteklių sumos bei delspinigių, apskaičiuotų nuo 2000 m. liepos 27 d., Danijos Karalystė neįvykdė įsipareigojimų pagal Bendrijos teisę, o būtent, pagal 1994 m. spalio 31 d. Tarybos sprendimo 94/728/EB, Euratomas dėl Europos Bendrijų nuosavų išteklių sistemos 2 ir 8 straipsnius.

               2.

               Priteisti iš Danijos Karalystės bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 93, 2005 4 16.


title: Byla T-168/15: 2015 m. balandžio 1 d. pareikštas ieškinys byloje Graikijos Respublika/Komisija

text:
               27.7.2015

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 245/29

         2015 m. balandžio 1 d. pareikštas ieškinys byloje Graikijos Respublika/Komisija

   (Byla T-168/15)
   (2015/C 245/35)
   Proceso kalba: graikų

      Šalys

      Ieškovė: Graikijos Respublika, atstovaujama G. Kanellopoulos, E. Leftheriotou ir Α. Ε. Vasilopoulou

      Atsakovė: Europos Komisija

      Reikalavimai

   Ieškovė Bendrojo Teismo prašo:

               —

               panaikinti 2015 m. sausio 26 d. Komisijos įgyvendinimo sprendimą „dėl tarpinių mokėjimų, susijusių su Graikijos kaimo plėtros programa 2007–2013 m. programavimo laikotarpiu ir išlaidų už laikotarpius nuo 2014 m. sausio 1 d. iki 2014 m. kovo 31 d. ir nuo 2014 m. balandžio 1 d. iki 2014 m. birželio 30 d. sumažinimo, CCI 2007 GR 06 RPO 001, atitinkamai 2 75  118,75 EUR ir 2 9 40  050 EUR sumomis“, apie kurį Graikijos Respublikai pranešta dokumentu C(2015) 252 final.

      Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

   Grįsdama ieškinį ieškovė remiasi penkiais pagrindais.

               1.

               Pirmasis ieškinio pagrindas susijęs su aplinkybe, kad ginčijamas sprendimas priimtas remiantis klaidingu 2006 m. birželio 21 d. Komisijos reglamento Nr. 883/2006 (1) 16 straipsnio 4 dalies aiškinimu ir taikymu, Komisijos kompetencijos ratione temporis ir minėtoje nuostatoje nustatytos procedūros esminių formos reikalavimų pažeidimu.

               2.

               Antrasis ieškinio pagrindas susijęs su aplinkybe, kad sprendimas priimtas remiantis klaidingu Reglamento Nr. 1306/2013 (2) 41 straipsnio 1 dalies aiškinimu ir taikymu.

               3.

               Trečiasis ieškinio pagrindas susijęs su tuo, kad Komisija klaidingai aiškino ir taikė Reglamento Nr. 1290/2005 (3) 26 straipsnio 5 dalį, šio reglamento 27 straipsnio 3 ir 4 dalis, Reglamento Nr. 1306/2013 36 straipsnio 5 dalį ir šio reglamento 41 straipsnio 3 dalį, taip pat pažeidė ne bis in idem principą, teisėtų lūkesčių apsaugos principą, rungtyniškumo principą ir Graikijos Respublikos teisę į gynybą.

               4.

               Ketvirtasis ieškinio pagrindas susijęs su aplinkybe, kad Komisijos sprendimas priimtas remiantis klaidingu Reglamento Nr. 1290/2005 27 straipsnio 4 dalies ir Reglamento Nr. 1306/2013 41 straipsnio 3 dalies aiškinimu ir taikymu, taip pat su proporcingumo principo pažeidimu.

               5.

               Penktasis ieškinio pagrindas susijęs su aplinkybe, kad ginčijamas sprendimas priimtas remiantis klaidingu Reglamento Nr. 1290/2005 27 straipsnio 4 dalies ir Reglamento Nr. 1306/2013 41 straipsnio 3 dalies aiškinimu ir taikymu, taip pat force majeure ir išimtinių aplinkybių sąvokos pažeidimu.

      (1)  2006 m. birželio 21 d. Komisijos reglamentas (EB) Nr. 883/2006, nustatantis išsamias Tarybos reglamento (EB) Nr. 1290/2005 taikymo taisykles dėl mokėjimo agentūrų apskaitos tvarkymo, išlaidų ir įplaukų deklaravimo ir išlaidų kompensavimo iš EŽŪGF ir EŽŪFKP sąlygų (OL L 171, p. 1).

      (2)  2013 m. gruodžio 17 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (ES) Nr. 1306/2013 dėl bendros žemės ūkio politikos finansavimo, valdymo ir stebėsenos, kuriuo panaikinami Tarybos reglamentai (EEB) Nr. 352/78, (EB) Nr. 165/94, (EB) Nr. 2799/98, (EB) Nr. 814/2000, (EB) Nr. 1290/2005 ir (EB) Nr. 485/2008 (OL L 347, p. 549).

      (3)  2005 m. birželio 21 d. Tarybos reglamentas (EB) Nr. 1290/2005 dėl bendrosios žemės ūkio politikos finansavimo (OL L 209, p. 1).


title: Byla C-222/15: 2015 m. gegužės 15 d. Pécsi Törvényszék (Vengrija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Hőszig Kft/Alstom Power Thermal Services

text:
               27.7.2015

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 245/9

         2015 m. gegužės 15 d.Pécsi Törvényszék (Vengrija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Hőszig Kft/Alstom Power Thermal Services

   (Byla C-222/15)
   (2015/C 245/12)
   Proceso kalba: vengrų

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Pécsi Törvényszék

      Šalys pagrindinėje byloje

      Ieškovė: Hőszig Kft

      Atsakovė: Alstom Power Thermal Services

      Prejudiciniai klausimai

               I.

               Dėl 2008 m. birželio 17 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (EB) Nr. 593/2008 dėl sutartinėms prievolėms taikytinos teisės (Roma I (1)) (toliau – Reglamentas Nr. 593/2008):

                           1)

                           Ar valstybės narės teismas gali Reglamento Nr. 593/2008 10 straipsnio 2 dalyje vartojamą žodžių junginį „iš aplinkybių paaiškėja“ aiškinti taip, kad, nagrinėjant „aplinkybes, į kurias turi būti atsižvelgiama“ siekiant nustatyti, ar sutikimo nedavimas pagal valstybės, kurioje yra šalies įprasta buveinė, teisę yra pagrįstas, turimos mintyje aplinkybės, susijusios su sutarties sudarymu, dalyku ir jos vykdymu?

                                       1.1.

                                       Ar 1 punkte aprašytos situacijos „pasekmes“, kaip jos suprantamos pagal 10 straipsnio 2 dalį, turi būti aiškinamos taip: jei iš aplinkybių, į kurias reikia atsižvelgti, dėl vienos iš šalių rėmimosi [savo įprastos buveinės valstybės teise], paaiškėja, kad sutikimas dėl taikytinos teisės pagal šio straipsnio 1 dalį nebuvo pagrįsta jos elgesio pasekmė, valstybės teismas turi nuspręsti dėl sutarties sąlygos egzistavimo ir galiojimo pagal šalies, kuri taip remiasi, įprastos buveinės valstybės teisę?

                           2)

                           Ar valstybės narės teismas Reglamento Nr. 593/2008 10 straipsnio 2 dalies nuostatas gali aiškinti taip, kad – atsižvelgiant į visas bylos aplinkybes – jis turi diskreciją nustatyti, ar sutikimas dėl taikytinos teisės pagal šio straipsnio 1 dalį, remiantis aplinkybėmis, į kurias turi būti atsižvelgiama, nebuvo pagrįsta atitinkamos šalies elgesio pasekmė?

                           3)

                           Jei, vadovaudamasi Reglamento Nr. 593/2008 10 straipsnio 2 dalimi viena iš šalių remiasi savo įprastos buveinės valstybės teise tam, kad įrodytų, jog nedavė sutikimo, ar valstybės narės teismas turi atsižvelgti į šią teisę siekdamas nustatyti, ar, atsižvelgiant į nurodytas „aplinkybes“, pritarimas nurodytos teisės taikymui nebuvo pagrįstas tos šalies elgesys pagal minėtos valstybės teisę?

                                       3.1.

                                       Tokiu atveju, ar Bendrijos teisei prieštarauja valstybės narės teismo aiškinimas, pagal kurį nagrinėjant „aplinkybes“, siekiant nustatyti, ar pagrįstas sutikimo nedavimas, turimos mintyje aplinkybės, susijusios su sutarties sudarymu, jos dalyku ir vykdymu?

               II.

               Dėl 2000 m. gruodžio 22 d. Tarybos reglamento (EB) Nr. 44/2001 dėl jurisdikcijos ir teismo sprendimų civilinėse ir komercinėse bylose pripažinimo ir vykdymo (2) (toliau – Reglamentas Nr. 44/2001):

                           1)

                           Ar Reglamento Nr. 44/2001 23 straipsnio 1 dalies nuostatoms prieštarauja nacionalinio teismo aiškinimas, pagal kurį reikalaujama konkrečiai nurodyti kompetentingą teismą, ar, atsižvelgiant į šio reglamento 14 konstatuojamąją dalį, pakanka, kad šalių valia ar ketinimas akivaizdžiai išplauktų iš sutarties teksto?

                                       1.1

                                       Ar su Reglamento Nr. 44/2001 23 straipsnio 1 dalies nuostatomis suderinamas valstybės narės teismo aiškinimas, kad vienos iš šalių į bendrąsias sutarties sąlygas įtraukta nuostata dėl jurisdikcijos suteikimo, pagal kurią sutarties šalys nustato, kad ginčai, kylantys dėl užsakymo galiojimo, vykdymo ar nutraukimo arba su tuo susiję ginčai, kurių joms nepavyks išspręsti taikiai, išimtinai ir galutinai bus sprendžiami konkrečios valstybės narės tam tikro miesto, nagrinėjamu atveju – Paryžiaus, teismuose, yra pakankamai tiksli, kad atsižvelgiant į šio reglamento 14 konstatuojamąją dalį, iš sutarties teksto būtų galima aiškiai nustatyti su nurodyta valstybe nare susijusius šalių valią ir ketinimą?

      (1)  OL L 177, p. 6.

      (2)  OL L 12, p. 1; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 19 sk., 4 t., p. 42.


title: Byla T-248/10: 2013 m. spalio 16 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Italija prieš Komisiją (Kalbų vartojimo tvarka — Pranešimas apie viešą konkursą administratoriams įdarbinti — Antrosios kalbos pasirinkimas iš trijų kalbų — Reglamentas Nr. 1 — Pareigūnų tarnybos nuostatų 1d straipsnio 1 dalis, 27 straipsnio pirma pastraipa ir 28 straipsnio f punktas — Pareigūnų tarnybos nuostatų III priedo 1 straipsnio 1 dalies f punktas — Pareiga motyvuoti — Nediskriminavimo principas)

text:
               30.11.2013

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 352/11

         2013 m. spalio 16 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Italija prieš Komisiją

   (Byla T-248/10) (1)

   (Kalbų vartojimo tvarka - Pranešimas apie viešą konkursą administratoriams įdarbinti - Antrosios kalbos pasirinkimas iš trijų kalbų - Reglamentas Nr. 1 - Pareigūnų tarnybos nuostatų 1d straipsnio 1 dalis, 27 straipsnio pirma pastraipa ir 28 straipsnio f punktas - Pareigūnų tarnybos nuostatų III priedo 1 straipsnio 1 dalies f punktas - Pareiga motyvuoti - Nediskriminavimo principas)
   2013/C 352/19
   Proceso kalba: italų

      Šalys

      Ieškovė: Italijos Respublika, atstovaujama G. Palmieri, padedamos avvocato dello Stato P. Gentili

      Atsakovė: Europos Komisija, iš pradžių atstovaujama J. Currall, J. Baquero Cruz ir B. Eggers, vėliau — J. Currall ir G. Gattinara

      Dalykas

   Prašymas panaikinti pranešimą apie viešą konkursą EPSO/AD/177/10 administratorių (AD 5) Europos viešojo administravimo, teisės, ekonomikos, audito bei informacinių ir ryšių technologijų (IRT) srityse rezervo sąrašui sudaryti (OL 2010, C 64 A, p. 1)

      Rezoliucinė dalis

               1.

                  Panaikinti pranešimą apie viešą konkursą EPSO/AD/177/10 administratorių (AD 5) Europos viešojo administravimo, teisės, ekonomikos, audito bei informacinių ir ryšių technologijų (IRT) srityse rezervo sąrašui sudaryti.

               2.

                  Nurodyti Europos Komisijai, be savo bylinėjimosi išlaidų, padengti Italijos Respublikos patirtas išlaidas.

      (1)  OL C 209, 2010 7 31.


title: 2012 m. balandžio 25 d. Teismo sprendimas byloje E-13/11 – Granville Establishment prieš Volker Anhalt, Melanie Anhalt ir Jasmin Barbaro, gimusią Anhalt (Susitarimai dėl jurisdikcijos – Paslaugų teikimo ir gavimo laisvė – Diskriminacija dėl pilietybės – Pagrindimas – EEE teisės pažeidimo pašalinimas)

text:
               29.11.2012

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 369/12

         TEISMO SPRENDIMAS
   2012 m. balandžio 25 d.
   byloje E-13/11

      Granville Establishment prieš Volker Anhalt, Melanie Anhalt ir Jasmin Barbaro, gimusią Anhalt
   (Susitarimai dėl jurisdikcijos – Paslaugų teikimo ir gavimo laisvė – Diskriminacija dėl pilietybės – Pagrindimas – EEE teisės pažeidimo pašalinimas)
   2012/C 369/10
   Byloje E-13/11 Granville Establishment prieš Volker Anhalt, Melanie Anhalt ir Jasmin Barbaro, gimusią Anhalt – Fürstliches Obergericht (Kunigaikštiškasis Apeliacinis Teismas), Lichtenšteinas, pagal ELPA valstybių susitarimo dėl Priežiūros institucijos ir Teisingumo Teismo įsteigimo 34 straipsnį Teismui pateiktas PRAŠYMAS išaiškinti Europos ekonominės erdvės susitarimo 4 ir 36 straipsnius, kiek tai susiję su Lichtenšteino jurisdikcijos įstatymu; Teismas, sudarytas iš pirmininko Carl Baudenbacher, teisėjo Per Christiansen ir teisėjo pranešėjo Páll Hreinsson, 2012 m. balandžio 25 d. priėmė sprendimą, kurio rezoliucinė dalis yra tokia:

               —

               EEE susitarimo 36 straipsniu draudžiama nacionalinės teisės nuostata, kaip Jurisdikcijos įstatymo 53a straipsnio 1 dalis, pagal kurią tik piliečiams suteikiama teisė remiantis susitarimu dėl jurisdikcijos nebūti patrauktam į užsienio šalies teismą, išskyrus, kai toks susitarimas dėl jurisdikcijos buvo oficialiai užregistruotas.

               —

               Nacionalinio teismo pareiga – kiek įmanoma išaiškinti ir taikyti šią nacionalinės teisės nuostatą taip, kad būtų galima tinkamai pašalinti EEE teisės pažeidimo pasekmes. Todėl nacionalinis teismas turi nustatyti, ar Jurisdikcijos įstatymo ar kitos nacionalinės nuostatos gali būti taikomos siekiant tokio EEE teisę atitinkančio aiškinimo.


title: Byla T-47/02 2006 m. birželio 21 d. Pirmosios instancijos teismo pirmininko nutartis byloje Danzer prieš Europos Sąjungos Tarybą ( Įmonių teisė — Direktyvos 68/151/EEB ir 78/660/EEB — Metinių atskaitomybių skelbimas — Komercinės paslapties apsauga — Pagrindinių teisių pažeidimas — Teisinis pagrindas — Ieškinys dėl žalos atlyginimo — Nepriimtinumas )

text:
               12.8.2006

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 190/17

         2006 m. birželio 21 d. Pirmosios instancijos teismo pirmininko nutartis byloje Danzer prieš Europos Sąjungos Tarybą

   (Byla T-47/02) (1)

   („Įmonių teisė - Direktyvos 68/151/EEB ir 78/660/EEB - Metinių atskaitomybių skelbimas - Komercinės paslapties apsauga - Pagrindinių teisių pažeidimas - Teisinis pagrindas - Ieškinys dėl žalos atlyginimo - Nepriimtinumas“)
   (2006/C 190/28)
   Proceso kalba: vokiečių
   Šalys

      Ieškovai: Manfred Danzer ir Hannelore Danzer (Linz, Austrija), atstovaujami iš pradžių advokatų J. Hintermayr, M. Krüger, F. Haunschmidt, G. Minichmayr ir P. Burgstaller, vėliau J. Hintermayr, F. Haunschmidt, G. Minichmayr, P. Burgstaller, G. Tusek, T. Riedler ir C. Hadeyer

      Atsakovė: Europos Sąjungos Taryba, atstovaujama M. Giorgi Fort ir M. Bauer
   Dalykas
   Pirma, prašymas atlyginti žalą pagal EB 288 straipsnį, kurią ieškovai tariamai patyrė dėl pareigos metinėse bendrovių, kurių valdytojai jie yra, atskaitomybėse skelbti tam tikrą informaciją pagal 1968 m. kovo 9 d. Pirmosios Tarybos direktyvos 68/151/EEB dėl apsaugos priemonių, kurių valstybės narės, siekdamos suvienodinti tokias apsaugos priemones visoje Bendrijoje, reikalauja iš Sutarties 58 straipsnio antrojoje pastraipoje (EB sutarties 58 straipsnio antroji pastraipa, dabar — EB 48 straipsnio antroji pastraipa) apibrėžtų bendrovių, jų narių ir kitų interesų apsaugai, koordinavimo (OL L 65, p. 8) 2 straipsnio 1 dalies f punktą ir 1978 m. liepos 25 d. Ketvirtosios Tarybos direktyvos 78/660/EEB, grindžiamos Europos ekonominės bendrijos steigimo sutarties 54 straipsnio 3 dalies g punktu (EB sutarties 54 straipsnio 3 dalies g punktas, dabar po pakeitimo — EB 44 straipsnio 2 dalies g punktas) dėl tam tikrų tipų bendrovių metinių atskaitomybių (OL L 222, p. 11), 47 straipsnį ir antra, prašymas pripažinti minėtas nuostatas negaliojančiomis
   Rezoliucinė dalis

               1.

               Atmesti ieškinį.

               2.

               Priteisti iš ieškovų padengti savo ir Tarybos bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 109, 2002 5 4.


title: 2014 m. lapkričio 10 d. Teismo sprendimas, byloje E-9/14 – Otto Kaufmann AG (Priimtinumas – Keitimasis informacija apie juridinių asmenų atžvilgiu priimtus apkaltinamuosius nuosprendžius – Laisvė teikti paslaugas – Įsisteigimo laisvė – Direktyva 2004/18/EB – Direktyva 2006/123/EB)

text:
               4.6.2015

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 183/6

         TEISMO SPRENDIMAS
   2014 m. lapkričio 10 d.
   byloje E-9/14
   Otto Kaufmann AG
   (Priimtinumas – Keitimasis informacija apie juridinių asmenų atžvilgiu priimtus apkaltinamuosius nuosprendžius – Laisvė teikti paslaugas – Įsisteigimo laisvė – Direktyva 2004/18/EB – Direktyva 2006/123/EB)
   (2015/C 183/07)
   Byloje E-9/14 Otto Kaufmann AG – Lichtenšteino kunigaikštiškojo apylinkės teismo (Fürstliches Landgericht des Fürstentums Liechtenstein) PRAŠYMAS Teismui pagal ELPA valstybių susitarimo dėl Priežiūros institucijos ir Teisingumo Teismo įsteigimo 34 straipsnį išaiškinti EEE teisės aktus, susijusius su juridinių asmenų atžvilgiu priimtų apkaltinamųjų nuosprendžių registravimu, – Teismas, kurį sudaro pirmininkas Carlas Baudenbacheris ir teisėjai Peras Christiansenas (teisėjas pranešėjas) bei Pállis Hreinssonas, 2014 m. lapkričio 10 d. priėmė sprendimą, kurio rezoliucinė dalis yra tokia:
   EEE susitarimo 31 ir 36 straipsniuose nereikalaujama, kad juridinio asmens atžvilgiu priimtas apkaltinamasis nuosprendis būtų aiškiai įregistruotas. Tokiose nuostatose, kaip Direktyvos 2004/18/EB 45 straipsnis ir Direktyvos 2006/123/EB 33 straipsnis, gali būti įtvirtintas reikalavimas EEE valstybei kitos EEE valstybės prašymu pateikti informaciją apie apkaltinamuosius nuosprendžius, susijusius su juridinių asmenų kompetencija ir profesiniu patikimumu. Tačiau, kiek tai susiję su šiomis direktyvomis, atitinkama informacija saugoma ir tvarkoma vadovaujantis nacionaline teise.


title: Byla C-118/07 2007 m. vasario 27 d. pareikštas ieškinys byloje Europos Bendrijų Komisija prieš Suomijos Respubliką

text:
               28.4.2007

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 95/30

         2007 m. vasario 27 d. pareikštas ieškinys byloje Europos Bendrijų Komisija prieš Suomijos Respubliką

   (Byla C-118/07)
   (2007/C 95/57)
   Proceso kalba: suomių
   Šalys

      Ieškovė: Europos Bendrijų Komisija, atstovaujama: M. Huttunen, H. Støvlbæk ir B. Martenczuk

      Atsakovė: Suomijos Respublika
   Ieškovės reikalavimai

               —

               Pripažinti, kad nesiėmusi tinkamų priemonių pagal EB sutarties 307 straipsnio 2 dalį, siekiant panaikinti nuostatų dėl pervedimų, įtvirtintų tarpvalstybinėse investicijų sutartyse, kurias Suomijos Respublika buvo sudariusi su Rusijos federacija (anksčiau — TSRS), Baltarusija, Kinija, Malaizija, Šri Lanka ir Uzbekistanu, prieštaravimus Bendrijos teisei, Suomijos Respublika neįvykdė savo įsipareigojimų pagal EB sutarties 307 straipsnį.

               —

               Priteisti iš Suomijos Respublikos bylinėjimosi išlaidas.

         Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai
   Šis ieškinys susijęs su tarpvalstybinėmis investicijų sutartimis, kurias prieš įstodama į Europos Sąjungą Suomijos Respublika buvo sudariusi su Rusijos Federacija, Baltarusija, Kinija, Malaizija, Šri Lanka ir Uzbekistanu. Šiuose sutartyse įtvirtintos nuostatos dėl su investicijomis susijusių kapitalo ir mokėjimų pervedimų. Komisija pažymi, kad šios nuostatos neatitinka Bendrijos teisės, nes jos neleidžia Suomijos Respublikai laikytis Bendrijos institucijų pagal EB 57 straipsnio 2 dalį, EB 59 straipsnį ir EB 60 straipsnį priimtų priemonių. Kadangi atitinkamos sutartys buvo sudarytos prieš Suomijos Respublikai įstojant į Europos Sąjungą, Suomijos Respublika privalo imtis visų tinkamų priemonių, siekiant panaikinti minėtų sutarčių prieštaravimus Bendrijos teisei pagal EB sutarties 307 straipsnio 2 dalį.


title: Byla T-425/04 Prancūzijos Respublikos 2004 m. spalio 13 d. pareikštas ieškinys Europos Bendrijų Komisijai

text:
               22.1.2005

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 19/30

         Prancūzijos Respublikos 2004 m. spalio 13 d. pareikštas ieškinys Europos Bendrijų Komisijai
   (Byla T-425/04)
   (2005/C 19/64)
   Proceso kalba: prancūzų
   2004 m. spalio 13 d. Europos Bendrijų Pirmosios instancijos teisme buvo pareikštas Prancūzijos Respublikos, atstovaujamos Ronny Abraham, Géraud de Bergues ir Stéphanie Ramet, nurodžiusių adresą dokumentams įteikti Liuksemburge, ieškinys Europos Bendrijų Komisijai.
   Ieškovas Pirmosios instancijos teismo prašo:

               —

               panaikinti visą 2004 m. rugpjūčio 2 d. Komisijos sprendimą Nr. C(2004) 3060 dėl Prancūzijos France Télécom suteiktos valstybės pagalbos;

               —

               priteisti iš Komisijos bylinėjimosi išlaidas.

         Teisiniai pagrindai ir pagrindiniai argumentai
   Grįsdamas savo ieškinį, ieškovas, pirma, nurodo esminius proceso ir teisių į gynybą pažeidimus. Ieškovo nuomone, Komisija rėmėsi tokiais argumentais kaip 2002 m. liepos 12 d. ministerijos pareiškimai, kurie nepakliūna į sprendimu pradėti procedūrą nustatytą procedūrą. Ieškovas tvirtina, kad Komisija turėjo priimti naują sprendimą pradėti procedūrą ir taip išplėsti procesą.
   Ieškovas taip pat remiasi teisės klaida, susijusia su valstybės pagalbos sąvoka EB sutarties 87 straipsnio 1 dalies prasme. Ieškovas mano, kad Komisija klaidingai taikė privataus rinkos ekonomikos investuotojo principą. Jo nuomone, kadangi ministerijos pareiškimai nėra valstybės įsipareigojimas ir negali būti laikomi valstybės pagalba, gerai informuoto privataus rinkos ekonomikos investuotojo principas negalėjo būti taikomas. Be to, ieškovas mano, kad Komisija padarė klaidingą išvadą apie pagalbos buvimą, nes rėmėsi dviem skirtingais įvykiais, kurių, kaip ji pati pripažino, atskirai paėmus nepakanka įrodyti valstybės pagalbą. Šie įvykiai yra 2002 m. liepos mėnesio pareiškimai ir 2002 m. gruodžio mėnesio projektas dėl akcininkų paskolos.
   Trečia, ieškovas tvirtina, kad manydama, jog 2002 m. liepos 12 d. pokalbio turinio analizė leidžia daryti išvadą, jog įsipareigojimą prisiėmė valstybė akcininkė ir tai paveikė rinką gruodžio mėnesį, Komisija padarė akivaizdžią vertinimo klaidą.
   Galiausiai, ieškovas teigia, kad pateikiami argumentai yra prieštaringi ir nepakankami, ir todėl ginčijamas sprendimas yra nemotyvuotas.


title: Byla T-289/14: 2014 m. gegužės 2 d. pareikštas ieškinys byloje H-O-T Servicecenter Nürnberg ir kt./Komisija

text:
               14.7.2014

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 223/41

         2014 m. gegužės 2 d. pareikštas ieškinys byloje H-O-T Servicecenter Nürnberg ir kt./Komisija

   (Byla T-289/14)
   2014/C 223/44
   Proceso kalba: vokiečių

      Šalys

      Ieškovės: H-O-T Servicecenter Nürnberg GmbH (Niurnbergas, Vokietija), H-O-T Servicecenter Schmölln GmbH & Co. KG (Šmelnas), H-O-T Servicecenter Allgäu GmbH & Co. KG (Memingerbergas), EB Härtetechnik GmbH & Co. KG (Niurnbergas), atstovaujamos advokatų A. Reuter, C. Arhold, N. Wimmer, F.-A. Wesche, K. Kindereit, R. Busch, A. Hohler ir T. Woltering

      Atsakovė: Europos Komisija

      Reikalavimai

   Ieškovės Bendrojo Teismo prašo:

               —

               panaikinti 2013 m. gruodžio 18 d. atsakovės sprendimą pradėti oficialią tyrimo procedūrą dėl valstybės pagalbos SA.33995 (2013/C) (ex 2013/NN) – parama iš atsinaujinančių energijos išteklių pagamintai elektros energijai ir EEG papildomo mokesčio sumažinimas daug energijos naudojančioms įmonėms (OL C 37, 2014 2 7, p. 73),

               —

               sujungti šią bylą ir Bendrajame Teisme iškeltą bylą dėl Vokietijos (2014 m. kovo 21 d. pareikšto) ieškinio dėl ginčijamo sprendimo panaikinimo,
               šių reikalavimų nepatenkinus: prijungti minėtos bylos dėl Vokietijos ieškinio medžiagą,

               —

               priteisti iš atsakovės bylinėjimosi išlaidas.

      Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

   Grįsdamos ieškinį ieškovės remiasi dešimčia pagrindų.

               1.

               Pirmasis ieškinio pagrindas: pranašumo nebuvimas

                           —

                           Ieškovės teigia, kad Įstatyme dėl pirmenybės teikimo atsinaujinantiems energijos ištekliams (Gesetz für den Vorrang erneuerbarer Energien, toliau – EEG) numatyta speciali kompensavimo tvarka nereiškia, kad daug energijos naudojančioms grūdinimo ir dangų sektoriaus įmonėms apskritai ir ieškovėms konkrečiai suteikiamas pranašumas.

               2.

               Antrasis ieškinio pagrindas: selektyvaus pranašumo nebuvimas

                           —

                           Ieškovės taip pat teigia, kad specialia kompensavimo tvarka joms tikrai neteikiamas selektyvus pranašumas, kaip jis suprantamas pagal SESV 107 straipsnio 1 dalį.

               3.

               Trečiasis ieškinio pagrindas: valstybinių išteklių nenaudojimas

                           —

                           Ieškovės, be kita ko, tvirtina, kad speciali kompensavimo tvarka nėra „valstybės narės arba iš jos valstybinių išteklių“ suteikta parama, kaip tai suprantama pagal SESV 107 straipsnio 1 dalį.

               4.

               Ketvirtasis ieškinio pagrindas: konkurencijos neiškraipymas

                           —

                           Ieškovės tvirtina, kad specialia kompensavimo tvarka konkurencija Europos Sąjungoje neiškraipoma.

               5.

               Penktasis ieškinio pagrindas: įtakos valstybių narių tarpusavio prekybai nebuvimas

                           —

                           Ieškovės, be kita ko, teigia, kad speciali kompensavimo tvarka taip pat nedaro įtakos valstybių narių tarpusavio prekybai.

               6.

               Šeštasis ieškinio pagrindas: specialios kompensavimo tvarkos atšaukimu arba esminiu apribojimu pažeidžiamos ieškovių pagrindinės teisės

                           —

                           Ieškovės teigia, kad specialią kompensavimo tvarką kvalifikavus kaip pagalbą arba ją iš esmės apribojus, būtų ne tik peržengtos Europos Sąjungos Teisingumo Teismo aiškiai apibrėžtos SESV 107 straipsnio ribos, bet ir pažeistas esminis reikalavimas užtikrinti materialinį naštos paskirstymo teisingumą. Todėl panaikinus arba iš esmės apribojus specialią kompensavimo tvarką būtų pažeistos ir pagrindinės ieškovių teisės, visų pirma įtvirtintos Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijoje.

               7.

               Septintasis ieškinio pagrindas: 2002 m. gegužės 22 d. Komisijos sprendimas taikomas specialiai kompensavimo tvarkai

                           —

                           Ieškovės toliau tvirtina, kad Komisija 2002 m. gegužės 22 d. sprendimu aiškiai konstatavo, jog EEG ir jame numatyta „kompensavimo tvarka“ neatitinka pagalbos kriterijų (1). Šis sprendimas taikomas ir specialiai kompensavimo tvarkai.

               8.

               Aštuntasis ieškinio pagrindas: akivaizdi vertinimo klaida ir nepakankamas pirminis patikrinimas

                           —

                           Be to, ieškovės teigia, kad Komisija nepakankamai patikrino ir todėl neįžvelgė, kad išimtis daug energijos naudojančioms įmonėms pateisina EEG tikslas, pobūdis ir vidinė sistema, todėl jos nereiškia selektyvaus pranašumo.

               9.

               Devintasis ieškinio pagrindas: teisės būti išklausytam pažeidimas

                           —

                           Ieškovės taip pat tvirtina kad, prieš priimdama tokias rimtas teisines pasekmes sukeliantį sprendimą, Komisija bet kuriuo atveju turėjo išklausyti jų nuomonės.

               10.

               Dešimtasis ieškinio pagrindas: nepakankamas motyvavimas

                           —

                           Galiausiai ieškovės teigia, kad esminės sprendimo pradėti procedūrą dalys nepakankamai motyvuotos.

      (1)  2002 m. gegužės 22 d. Komisijos raštas C (2002) 1887 fin. – valstybės pagalba NN 27/2000–Vokietija.


title: Byla C-353/04 2006 m. rugsėjo 7 d. Teisingumo Teismo (pirmoji kolegija) sprendimas ( Bundesfinanzhof (Vokietija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Nowaco Germany GmbH prieš Hauptzollamt Hamburg-Jonas (Reglamentai (EEB) Nr. 1538/91 ir Nr. 3665/87 — Bendrijos muitinės kodeksas — Eksporto grąžinamosios išmokos — Skyrimo sąlygos — Gera ir tinkama prekinė kokybė — Muitinės procedūra — Eksporto deklaracija — Fizinis patikrinimas — Mėginys — Leidžiamas defektuotų vienetų skaičius — Vienoda kokybė — Eksportuotojo ir muitinės įstaigos teisės bei pareigos — Naminių paukščių mėsa)

text:
               18.11.2006

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 281/7

         2006 m. rugsėjo 7 d. Teisingumo Teismo (pirmoji kolegija) sprendimas (Bundesfinanzhof (Vokietija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Nowaco Germany GmbH prieš Hauptzollamt Hamburg-Jonas

   (Byla C-353/04) (1)

   (Reglamentai (EEB) Nr. 1538/91 ir Nr. 3665/87 - Bendrijos muitinės kodeksas - Eksporto grąžinamosios išmokos - Skyrimo sąlygos - Gera ir tinkama prekinė kokybė - Muitinės procedūra - Eksporto deklaracija - Fizinis patikrinimas - Mėginys - Leidžiamas defektuotų vienetų skaičius - Vienoda kokybė - Eksportuotojo ir muitinės įstaigos teisės bei pareigos - Naminių paukščių mėsa)
   (2006/C 281/11)
   Proceso kalba: vokiečių
   Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas
   Bundesfinanzhof
   Šalys pagrindinėje byloje
   Ieškovė: Nowaco Germany GmbH
   Atsakovė: Hauptzollamt Hamburg-Jonas
   Dalykas
   Prašymas priimti prejudicinį sprendimą — Bundesfinanzhof — 1991 m. birželio 5 d. Komisijos reglamento (EEB) Nr. 1538/91, nustatančio išsamias Tarybos reglamento (EEB) Nr. 1906/90 dėl tam tikrų prekybos paukštiena standartų įgyvendinimo taisykles (OL L 143, p. 11), bei 1992 m. spalio 12 d. Tarybos reglamento (EEB) Nr. 2913/92, nustatančio Bendrijos muitinės kodeksą, (OL L 302, p. 1) 70 straipsnio 1 dalies išaiškinimas — Prašymas išmokėti eksporto grąžinamąsias išmokas už šaldytos vištienos eksportą — Geros ir tinkamos prekinės kokybės sąlyga, jei patikrinus pavyzdžius nustatyta, kad dalis vištienos neatitiko reikalavimų, nustatytų Reglamento (EEB) Nr. 1538/91 6 straipsnyje
   Rezoliucinė dalis

               1.

               Prekės, už kurią prašoma eksporto grąžinamosios išmokos, „geros ir tinkamos prekinės kokybės“ nustatymui taikomos 1991 m. birželio 5 d. Komisijos reglamento (EEB) Nr. 1538/91, nustatančio išsamias Reglamento Nr. 1906/90, iš dalies pakeisto 1996 m. birželio 4 d. Komisijos reglamentu (EB) Nr. 1000/96, nuostatos, įtvirtinančios minimalius kokybės standartus ir nuokrypio ribas, ypač jo 6 bei 7 straipsniai.

               2.

                           a)

                           Tokiomis aplinkybėmis, kokios yra pagrindinėje byloje, 1992 m. spalio 12 d. Tarybos reglamento (EEB) Nr. 2913/92, nustatančio Bendrijos muitinės kodeksą, iš dalies pakeisto 1996 m. gruodžio 19 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentu (EB) Nr. 82/97, 70 straipsnis taikomas su sąlyga, kad tinkamai atliktas jame numatytas patikrinimas nustatant, ar prekė, už kurią prašoma eksporto grąžinamosios išmokos, yra „geros ir tinkamos prekinės kokybės“.

                           b)

                           Reglamento Nr. 2913/92, iš dalies pakeisto Reglamentu Nr. 82/97, 70 straipsnio 1 dalies pirmojoje pastraipoje numatyta vienodos kokybės prezumpcija netaikoma, jei paimto mėginio dydis yra nepakankamas atsižvelgiant į Reglamento Nr. 1538/91 7 straipsnį.

               3.

               Tokiomis aplinkybėmis, kokios yra pagrindinėje byloje, nacionalinės administracinės ir teisminės įstaigos turi nustatyti faktines aplinkybes atsižvelgdamos į visus įrodymus. Šie įrodymai gali būti ne tik turimi mėginiai, bet ir kita informacija, pirmiausia pagal Bendrijos teisės aktus fizinį patikrinimą atlikusio kompetentingo muitinės pareigūno parengtos ataskaitos. Jei faktinių aplinkybių negalima nustatyti tokiu mastu, kad jų pakaktų nuspręsti dėl teisės į grąžinamąją išmoką įgijimo, nacionalinis teismas turi įvertinti eksportuotojo ir muitinės įstaigos elgesį bei nustatyti, kiek kiekvienas iš jų pasinaudojo arba nepasinaudojo savo teisėmis ir įvykdė savo įsipareigojimus arba jų neįvykdė, bei padaryti atitinkamas išvadas dėl teisės į eksporto grąžinamąją išmoką.

      (1)  OL C 262, 2004 10 23.


title: Byla T-23/07: 2009 m. balandžio 29 d. Pirmosios instancijos teismo sprendimas byloje Borco-Marken-Import Matthiesen prieš VRDT (α) (Bendrijos prekių ženklas — Vaizdinio Bendrijos prekių ženklo α paraiška — Absoliutus atmetimo pagrindas — Skiriamasis požymis — Reglamento (EB) Nr. 40/94 7 straipsnio 1 dalies b punktas)

text:
               20.6.2009

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 141/38

         2009 m. balandžio 29 d. Pirmosios instancijos teismo sprendimas byloje Borco-Marken-Import Matthiesen prieš VRDT (α)
   (Byla T-23/07) (1)

   (Bendrijos prekių ženklas - Vaizdinio Bendrijos prekių ženklo „α“ paraiška - Absoliutus atmetimo pagrindas - Skiriamasis požymis - Reglamento (EB) Nr. 40/94 7 straipsnio 1 dalies b punktas)
   2009/C 141/78
   Proceso kalba: vokiečių

      Šalys

      Ieškovė: Borco-Marken-Import Matthiesen GmbH & Co. KG (Hamburgas, Vokietija), atstovaujama advokato M. Wolter

      Atsakovė: Vidaus rinkos derinimo tarnyba (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui), atstovaujama M. Kicia

      Dalykas

   Ieškinys, pareikštas dėl 2006 m. lapkričio 30 d. VRDT ketvirtosios apeliacinės tarybos sprendimo (byla R 808/2006-4), susijusio su vaizdinio žymens „α“ įregistravimu kaip Bendrijos prekių ženklo.

      Rezoliucinė dalis

               1.

               Panaikinti 2006 m. lapkričio 30 d. Vidaus rinkos derinimo tarnybos (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui) (VRDT) ketvirtosios apeliacinės tarybos sprendimą (byla 808/2006-4).

               2.

               Nereikia priimti sprendimo dėl antrojo BORCO-Marken-Import Matthiesen GmbH & Co. KG reikalavimo.

               3.

               Priteisti iš VRDT bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 69, 2007 3 24.


title: Byla C-385/10: 2012 m. spalio 18 d. Teisingumo Teismo (penktoji kolegija) sprendimas byloje ( Consiglio di Stato (Italija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Elenca Srl prieš Ministero dell’Interno (Laisvas prekių judėjimas — Kiekybiniai apribojimai ir lygiaverčio poveikio priemonės — Dūmtraukių ir dūmtakių vidaus danga — Žymėjimo CE ženklu nebuvimas — Negalima prekyba)

text:
               8.12.2012

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 379/3

         2012 m. spalio 18 d. Teisingumo Teismo (penktoji kolegija) sprendimas byloje (Consiglio di Stato (Italija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Elenca Srl prieš Ministero dell’Interno

   (Byla C-385/10) (1)

   (Laisvas prekių judėjimas - Kiekybiniai apribojimai ir lygiaverčio poveikio priemonės - Dūmtraukių ir dūmtakių vidaus danga - Žymėjimo CE ženklu nebuvimas - Negalima prekyba)
   2012/C 379/04
   Proceso kalba: italų

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Consiglio di Stato

      Šalys pagrindinėje byloje

      Ieškovė: Elenca Srl

      Atsakovė: Ministero dell’Interno

      Dalykas

   Prašymas priimti prejudicinį sprendimą — Consiglio di Stato — 1988 m. gruodžio 21 d. Tarybos direktyvos 89/106/EEB dėl valstybių narių įstatymų ir kitų teisės aktų, susijusių su statybos produktais, derinimo (OL L 40, p. 12; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 13 sk., 9 t., p. 296) 2 straipsnio, 4 straipsnio 2 dalies, 5 ir 6 straipsnių aiškinimas — Produktai, kuriems netaikomos direktyvoje nustatytos suderintos teisės normos — Nacionalinės teisės normos, pagal kurias draudžiama pardavinėti CE ženklu nepažymėtus dūmtakius ir dūmtraukius su plastikine vidaus danga.

      Rezoliucinė dalis

               1.

               1988 m. gruodžio 21 d. Tarybos direktyva 89/106/EEB dėl valstybių narių įstatymų ir kitų teisės aktų, susijusių su statybos produktais, derinimo, iš dalies pakeista 2003 m. rugsėjo 29 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentu (EB) Nr. 1882/2003, turi būti aiškinama taip, kad ja draudžiamos nacionalinės teisės nuostatos, kuriomis ex officio nustatoma sąlyga, jog norint parduoti kitoje valstybėje narėje pagamintus statybos produktus, kaip antai nagrinėjamus pagrindinėje byloje, jie turi būti pažymėti CE ženklu.

               2.

               SESV 34–37 straipsniai turi būti aiškinami taip, kad jais draudžiamos nacionalinės teisės nuostatos, kuriomis nustatoma sąlyga, jog norint parduoti kitoje valstybėje narėje pagamintus statybos produktus, kaip antai nagrinėjamus pagrindinėje byloje, jie turi būti pažymėti CE ženklu.

      (1)  OL C 274, 2010 10 9.


title: Byla C-184/11: 2011 m. balandžio 18 d. pareikštas ieškinys byloje Europos Komisija prieš Ispanijos Karalystę

text:
               25.6.2011

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 186/14

         2011 m. balandžio 18 d. pareikštas ieškinys byloje Europos Komisija prieš Ispanijos Karalystę

   (Byla C-184/11)
   2011/C 186/25
   Proceso kalba: ispanų

      Šalys

      Ieškovė: Europos Komisija, atstovaujama B. Stromsky ir C. Urraca Caviedes

      Atsakovė: Ispanijos Karalystė

      Ieškovės reikalavimai

               —

               Pripažinti, kad nepriėmusi reikiamų priemonių 2006 m. gruodžio 14 d. Teisingumo Teismo sprendimui byloje Komisija prieš Ispaniją (sujungtos bylos C-485/03–C-490/03, Rink. p. I-11887; toliau — 2006 m. sprendimas) dėl Ispanijos Karalystės įsipareigojimų neįvykdymo pagal 2011 m. liepos 11 d. Komisijos sprendimą 2002/820/EB dėl valstybės pagalbos schemos, Ispanijai suteikus Álava provincijos įmonėms 45 % investicijų sumos dydžio mokesčių kreditą (OL L 296, 2002, p. 1), 2001 m. liepos 11 d. Sprendimą 2002/892/EB dėl valstybės pagalbos schemos, Ispanijai suteikus pagalbą kai kurioms naujai įsteigtoms įmonėms Álava provincijoje (OL L 314, 2002, p. 1), 2001 m. liepos 11 d. Sprendimą 2003/27/EB dėl valstybės pagalbos schemos, Ispanijai suteikus Vizcaya provincijos įmonėms 45 % investicijų sumos dydžio mokesčių kreditą (OL L 17, 2003, p. 1), 2001 m. liepos 11 d. Sprendimą 2002/806/EB dėl valstybės pagalbos schemos, Ispanijai suteikus pagalbą kai kurioms naujai įsteigtoms Vizcaya provincijos įmonėms (OL L 279, 2002, p. 35), 2001 m. liepos 11 d. Sprendimą 2002/894/EB dėl valstybės pagalbos schemos, Ispanijai suteikus Guipúzcoa provincijos įmonėms 45 % investicijų sumos dydžio mokesčių kreditą (OL L 314, 2002, p. 26) ir 2001 m. liepos 11 d. Sprendimą 2002/540/EB dėl valstybės pagalbos schemos, Ispanijai suteikus pagalbą kai kurioms naujai įsteigtoms Guipúzcoa provincijos įmonėms (OL L 174, 2002, p. 31) (toliau — 2001 m. sprendimai) bei pagal SESV 260 straipsnį įgyvendinti, Ispanijos Karalystė neįvykdė įsipareigojimų pagal šiuos sprendimus.

               —

               Priteisti iš Ispanijos Karalystės sumokėti Komisijai 236 044,80 euro periodinę baudą už kiekvieną pavėluotą sprendimo vykdymo dieną nuo sprendimo priėmimo šioje byloje dienos iki 2006 m. sprendimo įvykdymo dienos.

               —

               Priteisti iš Ispanijos Karalystės Komisijai sumokėti vienkartinę baudą, kurios dydis gaunamas padauginus 25 817,40 euro baudos už vieną dieną dydį iš pažeidimo trukmės dienų skaičius, skaičiuojant nuo 2006 m. sprendimo priėmimo dienos iki:

                           —

                           dienos, kurią Ispanijos Karalystė bus atsiėmusi 2001 m. sprendimais neteisėtomis pripažintas pagalbos sumas, jei Teisingumo Teismas nustatys, kad atsiėmimas faktiškai įvyko iki sprendimo priėmimo šioje byloje,

                           —

                           dienos, kuria bus priimtas sprendimas šioje byloje, jei iki tos dienos 2006 m. sprendimas nebus visiškai įvykdytas.

               —

               Priteisti iš Ispanijos Karalystės bylinėjimosi išlaidas.

      Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

   Komisija mano, kad Ispanijos valdžios institucijos nesiėmė visų priemonių 2006 m. sprendimui įgyvendinti ir nesusigrąžino visos pagalbos, kuri 2001 m. sprendimais pripažinta neteisėta ir nesuderinama su bendrąja rinka. Pirma, Ispanijos valdžios institucijos nusprendė, kad tam tikra atskira pagalba suderinama su bendrąja rinka, nors ta pagalba neatitinka Komisijos patvirtintos nacionalinės pagalbos regionams schemos sąlygų ir bet kokiu atveju neatitinka sąlygų, išdėstytų nacionalinės regioninės pagalbos teikimo gairėse (OL 1998, C 74, p. 9). Antra, Ispanijos valdžios institucijos tam tikriems gavėjams pritaikė atskaitą, galinčią siekti 100 000 eurų kiekvienam gavėjui, trijų metų laikotarpiui ir nesilaikė taisyklių dėl pagalbos de minimis. Trečia, Ispanijos valdžios institucijos tam tikrai atvejais atgaline data taikė mokestines atskaitas, numatytas Ispanijos mokesčių taisyklėse, nors buvo įvykdytos ne visos pagal Ispanijos teisės aktus reikalaujamos sąlygos atskaitos taikymui. Galiausiai, ketvirta, neteisėtos pagalbos gavėjai neapmokėjo visų mokėjimo reikalavimų, kuriuos išdavė Ispanijos valdžios institucijos. Remiantis Komisijos skaičiavimais, likusi negrąžinta suma sudaro maždaug 87 % visos neteisėtos pagalbos sumos, kurią reikia susigrąžinti.


title: Byla F-105/09: 2009 m. gruodžio 23 d. pareikštas ieškinys byloje Scheefer prieš Parlamentą

text:
               13.2.2010

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 37/52

         2009 m. gruodžio 23 d. pareikštas ieškinys byloje Scheefer prieš Parlamentą

   (Byla F-105/09)
   2010/C 37/82
   Proceso kalba: prancūzų

      Šalys

      Ieškovė: Séverine Scheefer (Liuksemburgas, Liuksemburgas), atstovaujama advokato R. Adam

      Atsakovas: Europos Parlamentas

      Ginčo dalykas bei aprašymas

   Atsakovo sprendimo, kuriuo atsisakoma perkvalifikuoti ieškovės, laikinosios tarnautojos, sutartį į neterminuotą sutartį pagal Kitų Europos Bendrijų tarnautojų įdarbinimo sąlygų 8 straipsnio 1 dalį, panaikinimas ir ieškovės patirtų nuostolių atlyginimas

      Ieškovės reikalavimai

               —

               Panaikinti 2009 m. vasario 12 d. Europos Parlamento sprendimą.

               —

               Panaikinti 2009 m. spalio 12 d. Europos Parlamento sprendimą.

               —

               Panaikinti pirminę sutarties teisinę kvalifikaciją ir nustatytą jos pasibaigimo datą, 2009 m. kovo 31 dieną.

               —

               Perkvalifikuoti ieškovės darbo sutartį į neterminuotą sutartį.

               —

               Atlyginti ieškovės dėl Europos Parlamento elgesio patirtą žalą.

               —

               Nepatenkinus šių reikalavimų ir jei Tarnautojų teismas padarys išvadą, kad nepaisant neterminuotų darbo santykių susiformavimo darbo santykiai nutrūko, įpareigoti atlyginti nuostolius ir sumokėti palūkanas dėl piktnaudžiaujant teisėmis nutrauktų sutartinių santykių.

               —

               Nepatenkinus ir šio reikalavimo ir jei Tarnautojų teismas padarys išvadą, kad perkvalifikavimas negalimas, įpareigoti atlyginti nuostolius ir sumokėti palūkanas už žalą, kurią ieškovė patyrė dėl neteisėto Europos Parlamento elgesio.

               —

               Užtikrinti ieškovei visas teises, galimybę pasinaudoti visais gynybos būdais ir priemonėmis bei teisę pareikšti ieškinį ir, be kita ko, priteisti iš Parlamento nuostolių atlyginimą kartu su palūkanomis

               —

               Priteisti iš Europos Parlamento bylinėjimosi išlaidas.


title: Byla T-267/15: 2015 m. gegužės 27 d. pareikštas ieškinys byloje db Technologies Deutschland/VRDT – MIP Metro (Sigma)

text:
               27.7.2015

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 245/40

         2015 m. gegužės 27 d. pareikštas ieškinys byloje db Technologies Deutschland/VRDT – MIP Metro (Sigma)

   (Byla T-267/15)
   (2015/C 245/48)
   Kalba, kuria surašytas ieškinys: vokiečių

      Šalys

      Ieškovė: db Technologies Deutschland GmbH (Kelnas, Vokietija), atstovaujama advokato K. Zingsheim

      Atsakovė: Vidaus rinkos derinimo tarnyba (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui) (VRDT)

      Kita procedūros Apeliacinėje taryboje šalis: MIP Metro Group Intellectual Property GmbH & Co. KG (Diuseldorfas, Vokietija)

      Su procedūra VRDT susijusi informacija

      Pareiškėja: ieškovė

      Prekių ženklas, dėl kurio kilo ginčas: žodinis Bendrijos prekių ženklas „Sigma“ – Registracijos paraiška Nr. 10 779 734

      Procedūra VRDT: protesto procedūra

      Ginčijamas sprendimas: 2015 m. kovo 23 d. VRDT ketvirtosios apeliacinės tarybos sprendimas byloje R 1444/2014-4

      Reikalavimai

   Ieškovė Bendrojo Teismo prašo:

               —

               panaikinti ginčijamą 2014 m. balandžio 28 d. VRDT sprendimą ir atmesti protestą pateikusio asmens arba atsakovės apeliacinėje procedūroje protestą;

               —

               priteisti iš atsakovės bylinėjimosi išlaidas.

      Pagrindas, kuriuo remiamasi

               —

               Reglamento Nr. 207/2009 8 straipsnio 1 dalies b punkto pažeidimas.


title: Byla T-604/11: 2011 m. lapkričio 28 d. pareikštas ieškinys byloje Mega Brands prieš VRDT — Diset (MAGNEXT)

text:
               4.2.2012

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 32/31

         2011 m. lapkričio 28 d. pareikštas ieškinys byloje Mega Brands prieš VRDT — Diset (MAGNEXT)

   (Byla T-604/11)
   2012/C 32/64
   Kalba, kuria surašytas ieškinys: anglų

      Šalys

      Ieškovės: Mega Brands International, Luxembourg, Zweigniederlassung Zug (Cugas, Šveicarija), atstovaujama advokato A. Nordemann

      Atsakovė: Vidaus rinkos derinimo tarnyba (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui)

      Kita procedūros Apeliacinėje taryboje šalis: Diset, SA (Barselona, Ispanija)

      Reikalavimai

               —

               Panaikinti 2011 m. rugsėjo 27 d. Vidaus rinkos derinimo tarnybos (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui) ketvirtosios apeliacinės tarybos sprendimą byloje R 1695/2010-4 ir atmesti protestą Nr. B 1383639 bei

               —

               priteisti iš atsakovės bylinėjimosi išlaidas.

      Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

      Bendrijos prekių ženklo paraišką pateikęs asmuo: ieškovė.

      Prašomas įregistruoti Bendrijos prekių ženklas: vaizdinis juodos ir baltos spalvų prekių ženklas MAGNEXT 28 klasės prekėms — Bendrijos prekių ženklo paraiška Nr. 6588991.

      Prekių ženklo ar žymens, kuriuo remtasi per protesto procedūrą, savininkas: kita procedūros Apeliacinėje taryboje šalis.

      Prekių ženklas ar žymuo, kuriuo remiamasi: Ispanijos žodinis prekių ženklas „MAGNET 4“ 28 klasės prekėms (registracijos Nr. 2550099); vaizdinis mėlynos ir baltos spalvų prekių ženklas „Diset Magnetics“ 16, 28 ir 41 klasių prekėms ir paslaugoms (registracijos Nr. 3840121).

      Protestų skyriaus sprendimas: patenkinti protestą ir atmesti visą Bendrijos prekių ženklo paraišką.

      Apeliacinės tarybos sprendimas: atmesti apeliaciją.

      Ieškinio pagrindai: Tarybos reglamento (EB) Nr. 207/2009 8 straipsnio 1 dalies b punkto pažeidimas, nes Apeliacinė taryba suklydo vertindama galimybę supainioti nagrinėjamus prekių ženklus.


title: Sujungtos bylos T-319/12 ir T-321/12: 2014 m. liepos 3 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Ispanija/Komisija (Valstybės pagalba — Kinematografija — Pagalba, skirta kino studijoms statyti ir eksploatuoti — Sprendimas, kuriuo pagalba pripažįstama nesuderinama su vidaus rinka — Privataus investuotojo, veikiančio rinkos ekonomikos sąlygomis, kriterijus — Valstybės pagalba, teikiama kaip regioninė pagalba — Pagalba, skirta kultūrai puoselėti — Pareiga motyvuoti)

text:
               25.8.2014

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 282/29

         2014 m. liepos 3 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Ispanija/Komisija

   (Sujungtos bylos T-319/12 ir T-321/12) (1)

   ((Valstybės pagalba - Kinematografija - Pagalba, skirta kino studijoms statyti ir eksploatuoti - Sprendimas, kuriuo pagalba pripažįstama nesuderinama su vidaus rinka - Privataus investuotojo, veikiančio rinkos ekonomikos sąlygomis, kriterijus - Valstybės pagalba, teikiama kaip regioninė pagalba - Pagalba, skirta kultūrai puoselėti - Pareiga motyvuoti))
   2014/C 282/37
   Proceso kalba: ispanų

      Šalys

      Ieškovės: Ispanijos Karalystė, atstovaujama abogado del Estado A. Rubio González; Ciudad de la Luz, SAU (Alikantė, Ispanija) ir Sociedad Proyectos Temáticos de la Comunidad Valenciana, SAU (Alikantė), iš pradžių atstovaujamos advokatų J. Buendía Sierra, N. Ruiz García, J. Belenguer Mula ir M. Muñoz de Juan, vėliau – J. Buendía Sierra ir J. Belenguer Mula

      Atsakovė: Europos Komisija, atstovaujama É. Gippini Fournier, P. Němečková ir B. Stromsky

      Dalykas

   Prašymas panaikinti 2012 m. gegužės 8 d. Komisijos sprendimą C(2012) 3025 galutinis dėl valstybės pagalbos SA.22668 [C 8/2008 (NN 4/2008)], kurią Ispanija suteikė Ciudad de la Luz SA.

      Rezoliucinė dalis

               1.

               Atmesti ieškinius.

               2.

               Ciudad de la Luz, SA, Sociedad Proyectos Temáticos de la Comunidad Valenciana, SA ir Ispanijos Karalystė padengia savo ir Europos Komisijos bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 287, 2012 9 22.


title: Byla T-105/07 2007 m. balandžio 2 d. pareikštas ieškinys byloje MarketTools prieš VRDT — Optimus Telecomunicações (ZOOMERANG)

text:
               9.6.2007

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 129/19

         2007 m. balandžio 2 d. pareikštas ieškinys byloje MarketTools prieš VRDT — Optimus Telecomunicações (ZOOMERANG)

   (Byla T-105/07)
   (2007/C 129/33)
   Kalba, kuria surašytas ieškinys: anglų
   Šalys

      Ieškovė: MarketTools, Inc. (San Franciskas, Jungtinės Valstijos), atstovaujama advokatų W. von der Osten-Sacken ir A. González Hähnlein

      Atsakovė: Vidaus rinkos derinimo tarnyba (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui) (VRDT)

      Kita procedūros Apeliacinėje taryboje šalis: Optimus-Telecomunicações, SA (Maja, Portugalija)
   Ieškovės reikalavimai

               —

               Panaikinti 2007 m. sausio 25 d. Antrosios apeliacinės tarybos sprendimą (byla Nr. R 253/2006-2)

               —

               priteisti iš Optimus-Telecomunicações, SA bylinėjimosi išlaidas.

         Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

      Bendrijos prekių ženklo paraišką pateikęs asmuo: ieškovė

      Prašomas įregistruoti Bendrijos prekių ženklas: žodinis prekių ženklas ZOOMERANG 9, 35 ir 42 klasių prekėms ir paslaugoms — paraiška Nr. 1 603 950
   Ženklo ar žymens, kuriuo remiamasi protesto procese, savininkas: Optimus-Telecomunicações, SA

      Ženklas ar žymuo, kuriuo remiamasi protesto procese: žodinis ir vaizdinis nacionalinis prekių ženklas BOOMERANG 9, 16, 35, 37, 38 ir 42 klasių prekėms ir paslaugoms

      Protestų skyriaus sprendimas: patenkinti protestą

      Apeliacinės tarybos sprendimas: atmesti apeliaciją

      Ieškinio pagrindai: Reglamento (EB) Nr. 40/94 8 straipsnio 1 dalies b punkto pažeidimas, nes Apeliacinė taryba neteisingai įvertino aptariamų prekių ir paslaugų bei prekių ženklų panašumą.


title: Byla C-310/11: 2012 m. gruodžio 19 d. Teisingumo Teismo (antroji kolegija) sprendimas byloje ( First-tier Tribunal (Tax Chamber) (Jungtinė Karalystė) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Grattan plc prieš The Commissioners of Her Majesty's Revenue & Customs (Apmokestinimas — PVM — Antroji direktyva 67/228/EEB — 8 straipsnio a punktas — Šeštoji direktyva 77/388/EEB — Prekių tiekimas — Apmokestinamoji vertė — Prekybą paštu vykdančios bendrovės savo agentui mokamas komisinis atlyginimas — Klientų, trečiųjų asmenų, pirkimai — Kainos sumažinimas įvykus apmokestinimo momentui — Tiesioginis veikimas)

text:
               16.2.2013

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 46/6

         2012 m. gruodžio 19 d. Teisingumo Teismo (antroji kolegija) sprendimas byloje (First-tier Tribunal (Tax Chamber) (Jungtinė Karalystė) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Grattan plc prieš The Commissioners of Her Majesty's Revenue & Customs

   (Byla C-310/11) (1)

   (Apmokestinimas - PVM - Antroji direktyva 67/228/EEB - 8 straipsnio a punktas - Šeštoji direktyva 77/388/EEB - Prekių tiekimas - Apmokestinamoji vertė - Prekybą paštu vykdančios bendrovės savo agentui mokamas komisinis atlyginimas - Klientų, trečiųjų asmenų, pirkimai - Kainos sumažinimas įvykus apmokestinimo momentui - Tiesioginis veikimas)
   2013/C 46/10
   Proceso kalba: anglų

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      First-tier Tribunal (Tax Chamber)

      Šalys pagrindinėje byloje

      Ieškovė: Grattan plc

      Atsakovai: The Commissioners of Her Majesty's Revenue & Customs

      Dalykas

   Prašymas priimti prejudicinį sprendimą — First-tier Tribunal (Tax Chamber) — 1967 m. balandžio 11 d. Antrosios Tarybos direktyvos dėl valstybių narių įstatymų, susijusių su apyvartos mokesčiais, suderinimo — Bendros pridėtinės vertės mokesčio sistemos taikymo struktūra ir tvarka (OL 71, p. 1303) 8 straipsnio a punkto išaiškinimas — Apmokestinamoji vertė — Prekių tiekimas — Komisinis atlyginimas, kurį prekybos paštu bendrovė moka savo agentui, veikiančiam kaip tarpininkas tiekiant prekes galutiniam vartotojui — Komisinis atlyginimas, mokamas arba grynais pinigais, arba kaip kreditas, atskaitytinas iš bendrovei už agento savo asmeniniams poreikiams perkamas prekes mokėtinų sumų — Iki 1978 m. sausio 1 d. patiektų prekių apmokestinamosios vertės sumažinimas atgaline data pagal direktyvos 8 straipsnio a punkto tiesioginį poveikį ir (arba) taikant mokesčio neutralumo ir vienodo požiūrio principus

      Rezoliucinė dalis

   1967 m. balandžio 11 d. Antrosios Tarybos direktyvos 67/228/EEB dėl valstybių narių apyvartos mokesčių įstatymų derinimo — Bendros pridėtinės vertės mokesčio sistemos struktūra ir taikymo tvarka 8 straipsnio a punktą reikia aiškinti taip, kad juo apmokestinamajam asmeniui nesuteikiama teisė laikyti prekių tiekimo apmokestinamąją vertę sumažinta atgaline data, jei po to, kai įvyko šis prekių tiekimas, agentas iš tiekėjo gavo įskaitymą ir pasirenka jį pasiimti pinigais arba juo padengti tiekėjui mokėtinas sumas už jau atliktus prekių tiekimus.

      (1)  OL C 282, 2011 9 24.


title: Byla C-442/07 2007 m. rugsėjo 27 d. Oberster Patent- und Markensenat (Austrija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Verein Radetzky-Orden prieš Bundesvereinigung Kameradschaft  Feldmarschall Radetzky

text:
               24.11.2007

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 283/23

         2007 m. rugsėjo 27 d.Oberster Patent- und Markensenat (Austrija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Verein Radetzky-Orden prieš Bundesvereinigung Kameradschaft „Feldmarschall Radetzky“

   (Byla C-442/07)
   (2007/C 283/40)
   Proceso kalba: vokiečių
   Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas
   Oberster Patent- und Markensenat
   Šalys pagrindinėje byloje
   Ieškovė: Verein Radetzky-Orden
   Atsakovė: Bundesvereinigung Kameradschaft „Feldmarschall Radetzky“
   Prejudicinis klausimas
   Ar Prekių ženklų direktyvos (1) 12 straipsnio 1 dalį reikia aiškinti taip, kad prekių ženklas (faktiškai) naudojamas vienos įmonės prekių ir paslaugų atskyrimui nuo kitų įmonių prekių ar paslaugų, kai ne pelno organizacija jį naudoja pranešimuose apie renginius, darbo dokumentuose ir reklaminėje medžiagoje, o jos nariai nešioja atitinkamus prisegamus žymenis rinkdami ir dalindami aukas?

      (1)  1988 m. gruodžio 21 d. Pirmoji tarybos direktyva 89/104/EB valstybių narių įstatymams, susijusiems su prekių ženklais, suderinti (OL L 40, p. 1).


title: Byla C-133/07 P 2007 m. kovo 6 d. Raiffeisen Zentralbank Österreich AG pateiktas apeliacinis skundas dėl 2006 m. gruodžio 14 d. Pirmosios instancijos teismo (antroji kolegija) sprendimo sujungtose bylose T-259/02 — T-264/02 ir T-271/02, Raiffeisen Zentralbank Österreich AG ir kt. prieš Europos Bendrijų Komisiją, susijęs su byla T-259/02

text:
               26.5.2007

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 117/11

         2007 m. kovo 6 d.Raiffeisen Zentralbank Österreich AG pateiktas apeliacinis skundas dėl 2006 m. gruodžio 14 d. Pirmosios instancijos teismo (antroji kolegija) sprendimo sujungtose bylose T-259/02 — T-264/02 ir T-271/02, Raiffeisen Zentralbank Österreich AG ir kt. prieš Europos Bendrijų Komisiją, susijęs su byla T-259/02
   (Byla C-133/07 P)
   (2007/C 117/18)
   Proceso kalba: vokiečių
   Šalys

      Apeliantė: Raiffeisen Zentralbank Österreich AG, atstovaujama advokatų S. Völcker ir G. Terhorst

      Kita proceso šalis: Europos Bendrijų Komisija
   Apeliantės reikalavimai

               —

               Panaikinti 2006 m. gruodžio 14 d. Pirmosios instancijos teismo sprendimą sujungtose bylose T-259/02 — T-264/02 ir T-271/02 (1) ta dalimi, kuria juo atmetamas RZB ieškinys;

               —

               pripažinti 2002 m. birželio 11 d. Komisijos sprendimo (C(2002) 2091 galutinis) 3 straipsnį niekiniu ta dalimi, kuria jis susijęs su RZB;

               —

               nepatenkinus pirmiau nurodytų reikalavimų, savo nuožiūra sumažinti ginčijamo sprendimo 3 straipsnyje RZB skirtos baudos dydį;

               —

               priteisti iš Komisijos bylinėjimosi išlaidas.

         Apeliacinio skundo pagrindai ir pagrindiniai argumentai
   Pripažindamas, kad Komisija, remdamasi aplinkybe, jog bankų susitikimai prie apvalaus stalo vyko tik vienos valstybės narės teritorijoje, gali daryti išvadą apie galėjimą paveikti prekybą tarp valstybių narių, Pirmosios instancijos teismas pažeidė EB 81 straipsnį.
   Pirmosios instancijos teismas bankų apvalaus stalo pasitarimus nepagrįstai kvalifikavo kaip „labai sunkų pažeidimą “Baudų nustatymo metodo gairių prasme. Jis neteisingai taikė gairėse nustatytus kriterijus, susijusius su pažeidimo sunkumu (pažeidimo pobūdis, konkretus poveikis rinkai, atitinkamos geografinės rinkos dydis), neatsižvelgė į tai, jog Komisija gali pasirinkti taikytinas priemones, bei galiausiai neatliko savo paties reikalaujamo bendro visų interesų įvertinimo.
   Pirmosios instancijos teismas, priskirdamas RZB viso žemės ūkio kredito unijų sektoriaus rinkos dalis, padarė teisės klaidą. Taip jis savo tyrimo kriterijų nepagrįstai apribojo vien tik „akivaizdžiai “nevienodu vertinimu kitų bankų atžvilgiu. Pilnam priskyrimui trūko būtino teisinio pagrindo.
   Apeliantės teigimu, Pirmosios instancijos teismas teisiniu požiūriu klaidingai įvertino RZB bendradarbiavimą. Pažeisdamas negaliojimo atgal principą, jis taikė „didelės pridėtinės vertės “kriterijų, neįvertino įvairaus RZB bendradarbiavimo indėlio savanoriškumo, klaidingai manė, jog pasikeitė bendradarbiavimo vertės įrodinėjimo pareiga, neleistinai atmetė Bendrą informaciją apie faktus kaip netinkamą bendradarbiavimo formą ir klydo nelaikydamas RZB pripažinimo, kad bankų susitarimai turėjo antikonkurencinį tikslą, indėliu į bendradarbiavimą.

      (1)  OL C 331, p. 29.


title: Byla C-369/13: 2015 m. vasario 12 d. Teisingumo Teismo (penktoji kolegija) sprendimas ( Rechtbank Oost-Brabant, zittingsplaats 's-Hertogenbosch (Nyderlandai) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) baudžiamojoje byloje prieš N.F. Gielen, M.M.J. Geerings, F.A.C. Pruijmboom, A.A. Pruijmboom (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą — Narkotinių medžiagų pirmtakai (prekursoriai) — Prekybos tarp valstybių narių stebėsena — Reglamentas (EB) Nr. 273/2004 — Prekybos tarp Europos Sąjungos ir trečiųjų šalių stebėsena — Reglamentas (EB) Nr. 111/2005 — Sąvoka „į oficialų sąrašą įtraukta medžiaga“  — Medžiaga alfa-fenilacetoacetonitrilas (APAAN) — Į oficialų sąrašą įtraukta medžiaga „1-fenil-2-propanonas“ (BMK))

text:
               13.4.2015

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 118/5

         2015 m. vasario 12 d. Teisingumo Teismo (penktoji kolegija) sprendimas (Rechtbank Oost-Brabant, zittingsplaats 's-Hertogenbosch (Nyderlandai) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) baudžiamojoje byloje prieš N.F. Gielen, M.M.J. Geerings, F.A.C. Pruijmboom, A.A. Pruijmboom
   (Byla C-369/13) (1)

   ((Prašymas priimti prejudicinį sprendimą - Narkotinių medžiagų pirmtakai (prekursoriai) - Prekybos tarp valstybių narių stebėsena - Reglamentas (EB) Nr. 273/2004 - Prekybos tarp Europos Sąjungos ir trečiųjų šalių stebėsena - Reglamentas (EB) Nr. 111/2005 - Sąvoka „į oficialų sąrašą įtraukta medžiaga“ - Medžiaga alfa-fenilacetoacetonitrilas (APAAN) - Į oficialų sąrašą įtraukta medžiaga „1-fenil-2-propanonas“ (BMK)))
   (2015/C 118/07)
   Proceso kalba: nyderlandų

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Rechtbank Oost-Brabant, zittingsplaats 's-Hertogenbosch

      Šalys pagrindinėje baudžiamojoje byloje

   N.F. Gielen, M.M.J. Geerings, F.A.C. Pruijmboom, A.A. Pruijmboom

      Rezoliucinė dalis

   2004 m. vasario 11 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (EB) Nr. 273/2004 dėl narkotinių medžiagų pirmtakų (prekursorių) 2 straipsnio a punktas ir 2004 m. gruodžio 22 d. Tarybos reglamento (EB) Nr. 111/2005, nustatančio prekybos narkotinių ir psichotropinių medžiagų pirmtakais (prekursoriais) tarp Bendrijos ir trečiųjų šalių stebėsenos taisykles, 2 straipsnio a punktas turi būti aiškinami taip, kad „į oficialų sąrašą įtrauktos medžiagos“, kaip ji suprantama pagal šias nuostatas, kvalifikavimas netaikomas medžiagai, šiuo atveju alfa-fenilacetoacetonitrilui, kuri nenumatyta Reglamento Nr. 273/2004 I priede arba Reglamento Nr. 111/2005 priede, net jeigu greitai pritaikomomis ar ekonomiškai naudingomis priemonėmis, kaip jos suprantamos pagal šiuos reglamentus, ji gali būti lengvai transformuojama į minėtuose prieduose numatytą medžiagą.

      (1)  OL C 260, 2013 9 7.


title: Byla T-306/08 P: 2009 m. sausio 15 d. Pirmosios instancijos teismo nutartis byloje Braun-Neumann prieš Parlamentą (Apeliacinis skundas — Viešoji tarnyba — Pensijos — Maitintojo netekimo išmoka — 50 % dydžio išmoka dėl antrojo gyvo sutuoktinio buvimo — Asmens nenaudai priimtas aktas — Pavėluotai pateiktas skundas)

text:
               18.4.2009

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 90/27

         2009 m. sausio 15 d. Pirmosios instancijos teismo nutartis byloje Braun-Neumann prieš Parlamentą
   (Byla T-306/08 P) (1)

   (Apeliacinis skundas - Viešoji tarnyba - Pensijos - Maitintojo netekimo išmoka - 50 % dydžio išmoka dėl antrojo gyvo sutuoktinio buvimo - Asmens nenaudai priimtas aktas - Pavėluotai pateiktas skundas)
   2009/C 90/43
   Proceso kalba: vokiečių

      Šalys

      Apeliantas: Kurt-Wolfgang Braun-Neumann (Loras prie Maino, Vokietija), atstovaujamas advokato P. Ames

      Kita proceso šalis: Europos Parlamentas, atstovaujamas K Zejdová ir S. Seyr

      Dalykas

   Apeliacinis skundas, pateiktas dėl 2008 m. gegužės 23 d. Tarnautojų teismo (pirmoji kolegija) nutarties Braun-Neumann prieš Parlamentą (F-79/07, dar nepaskelbta Rinkinyje), kuriuo prašoma panaikinti šią nutartį.

      Rezoliucinė dalis

               1.

               Atmesti apeliacinį skundą.

               2.

               Kiekviena šalis padengia savo šioje instancijoje patirtas bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 247, 2008 9 27.


title: Byla C-298/07 2007 m. birželio 22 d. Bundesgerichtshof (Vokietija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Bundesverband der Verbraucherzentralen und Verbraucherverbände — Verbraucherzentrale Bundesverband e.V. prieš deutsche internet versicherung AG

text:
               22.9.2007

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 223/4

         2007 m. birželio 22 d.Bundesgerichtshof (Vokietija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Bundesverband der Verbraucherzentralen und Verbraucherverbände — Verbraucherzentrale Bundesverband e.V. prieš deutsche internet versicherung AG

   (Byla C-298/07)
   (2007/C 223/03)
   Proceso kalba: vokiečių
   Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Bundesgerichtshof (Vokietija)
   Šalys pagrindinėje byloje

      Ieškovė: Bundesverband der Verbraucherzentralen und Verbraucherverbände — Verbraucherzentrale Bundesverband e.V.

      Atsakovė: deutsche internet versicherung AG

   Prejudiciniai klausimai

               1.

               Ar pagal 2000 m. birželio 8 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2000/31/EB dėl kai kurių informacinės visuomenės paslaugų, ypač elektroninės komercijos, teisinių aspektų vidaus rinkoje (1) 5 straipsnio 1 dalies c punktą paslaugų teikėjas prieš sudarydamas sutartį su paslaugos gavėju turi pateikti telefono numerį, kad būtų sudaryta galimybė su juo greitai susisiekti ir tiesiogiai bei efektyviai bendrauti?

               2.

                           a)

                           Jei į pirmąjį klausimą būtų atsakyta neigiamai: Ar pagal direktyvos 5 straipsnio 1 dalies c punktą prieš sudarymas sutartį su paslaugos gavėju paslaugos teikėjas greta elektroninio pašto adreso turi užtikrinti antrą bendravimo galimybę?

                           b)

                           Jei taip, ar antrai bendravimo galimybei pakanka, kad paslaugos teikėjas įrengia paklausimo formą, per kurią paslaugos gavėjas internetu gali kreiptis į paslaugos teikėją, o į paslaugos gavėjo paklausimą paslaugos teikėjas atsako elektroniniu laišku?

      (1)  OL L 178, p. 1.


title: Byla C-638/11: 2011 m. gruodžio 12 d. Europos Sąjungos Tarybos pateiktas apeliacinis skundas dėl 2011 m. rugsėjo 27 d. Bendrojo Teismo (septintoji kolegija) priimto sprendimo byloje T-199/04 Gul Ahmed prieš Europos Sąjungos Tarybą, palaikomą Europos Komisijos

text:
               3.3.2012

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 65/5

         2011 m. gruodžio 12 d. Europos Sąjungos Tarybos pateiktas apeliacinis skundas dėl 2011 m. rugsėjo 27 d. Bendrojo Teismo (septintoji kolegija) priimto sprendimo byloje T-199/04 Gul Ahmed prieš Europos Sąjungos Tarybą, palaikomą Europos Komisijos

   (Byla C-638/11)
   2012/C 65/10
   Proceso kalba: anglų

      Šalys

      Apeliantė: Europos Sąjungos Taryba, atstovaujama J.-P. Hix ir advokato G. Berrisch

      Kitos proceso šalys: Gul Ahmed Textile Mills Ltd, Europos Komisija

      Apeliantės reikalavimai

   Apeliantė Teisingumo Teismo prašo:

               —

               panaikinti skundžiamą sprendimą (2011 m. rugsėjo 27 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje T-199/04) tiek, kiek Bendrasis Teismas, pirma, panaikino Reglamentą (EB) Nr. 397/2004 (1), nustatantį galutinį antidempingo muitą medvilninės patalynės, kurios kilmės šalis yra Pakistanas, importui (ginčijamas reglamentas) ir antra, nurodė Tarybai padengti savo ir ieškovės bylinėjimosi išlaidas,

               —

               atmesti trečią penktojo ieškinio pagrindo dalį,

               —

               grąžinti bylą Bendrajam Teismui dėl likusios ieškinio dalies,

               —

               priteisti iš ieškovės bylinėjimosi apeliacinėje instancijoje išlaidas ir

               —

               atidėti bylinėjimosi Bendrajame Teisme išlaidų klausimo sprendimą.

      Apeliacinio skundo pagrindai ir pagrindiniai argumentai

   Taryba teigia, jog Bendrasis Teismas neteisingai nusprendė, kad buvusio antidempingo muito patalinei iš Pakistano panaikinimas ir bendrųjų tarifų lengvatų sistemos taikymas Pakistanui 2002 m. pradžioje buvo „kitas veiksnys“, kaip tai suprantama pagal pagrindinio reglamento 3 straipsnio 7 dalį. Taigi, Bendrasis Teismas neteisingai nusprendė, kad šioje byloje institucijos pažeidė pagrindinio reglamento 3 straipsnio 7 dalį, nes jos neatsiejo ir neatskyrė tariamai žalingo šių veiksnių poveikio.

      (1)  2004 m. kovo 2 d. Tarybos reglamentas (EB) Nr. 397/2004, nustatantis galutinį antidempingo muitą medvilninės patalynės, kurios kilmės šalis yra Pakistanas, importui (OL L 66, p. 1; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 11 sk., 50 t., p. 26)


title: Byla T-646/14: 2014 m. rugsėjo 2 d. pareikštas ieškinys byloje Micula ir kt./Komisija

text:
               8.12.2014

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 439/29

         2014 m. rugsėjo 2 d. pareikštas ieškinys byloje Micula ir kt./Komisija

   (Byla T-646/14)
   (2014/C 439/40)
   Proceso kalba: anglų

      Šalys

      Ieškovai: Ioan Micula (Oradia, Rumunija); S.C. European Food SA (Dregeneštis, Rumunija); S.C. Starmill Srl (Dregeneštis); S.C. Multipack Srl (Dregeneštis); Viorel Micula (Oradia) atstovaujami advokatų K. Hobér, J. Ragnwaldh, T. Pettersson, E. Gaillard ir Y. Banifatemi

      Atsakovė: Europos Komisija

      Reikalavimai

   Ieškovai Bendrojo Teismo prašo:

               —

               panaikinti 2014 m. gegužės 26 d. sprendimą C(2014) 3192 galutinis, dėl valstybės pagalbos SA.38517 (2014/NN) – Mikula/Rumunija (Tarptautinio investicinių ginčų sprendimų centro (ICSID) arbitražinis sprendimas), kuriuo Rumunijai nurodoma sustabdyti bet kokius veiksmus, dėl kurių galėtų būti vykdomas arba įgyvendinamas 2013 m. gruodžio 11 d. priimtas remiant Tarptautiniam investicinių ginčų sprendimų centrui įsteigto arbitražo teismo sprendimas Ioan Micula, Viorel Micula ir kt./Rumunija (ICSID, byla Nr. ARB/05/20), kadangi Komisija sprendimo vykdymą laiko neteisėta valstybės pagalba, iki kol Komisija priims galutinį sprendimą dėl tokios valstybės pagalbos suderinamumo su vidaus rinka.

               —

               padengti ieškovų bylinėjimosi išlaidas.

      Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

   Grįsdami ieškinį ieškovai remiasi dviem pagrindais.

               1.

               Pirmasis ieškinio pagrindas, susijęs su kompetencijos neturėjimu

                           —

                           Sąjungos teisė šiuo atveju netaikoma, o Komisija neturi kompetencijos priimti sprendimo pagal Reglamento Nr. 659/1999 11 straipsnio 1 dalį. Komisijos sprendime neatsižvelgiama į tai, kad pagal tarptautinę teisę Rumunija privalo nedelsdama vykdyti ICSID sprendimą, ir kad Rumunijos įsipareigojimai pagal tarptautinę teisę yra viršesni už Sąjungos teisę. Komisijos sprendimu pažeidžiamos SESV 351 straipsnio 1 dalis ir ESS 4 straipsnio 3 dalis, kuriomis pripažįstami ir saugomi Rumunijos įsipareigojimai pagal ICSID konvenciją bei Švedijos ir Rumunijos dvišalį investicijų susitarimą.

               2.

               Antrasis ieškinio pagrindas, susijęs su akivaizdžia teisės klaida

                           —

                           Komisija padarė teisės klaidą, kai neteisingai nusprendė, jog ICSID sprendimo vykdymas yra nauja valstybės pagalbos priemonė, ir taip pažeidė teisėtus ieškovų lūkesčius. Visas Komisijos sprendimas grindžiamas klaidinga prielaida, kad ICSID sprendimo vykdymas laikytinas valstybės pagalba pagal Sąjungos teisę. ICSID sprendimu ieškovams nesuteikiama ekonominės naudos, jis nėra nei atrankinė priemonė, nei savanoriška Rumunijos priemonė, juo neiškraipoma konkurencija ir nesukeliama tokio iškraipymo grėsmė.


title: Byla C-288/16: 2017 m. birželio 29 d. Teisingumo Teismo (pirmoji kolegija) sprendimas byloje (Augstākā tiesa (Latvija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) „L.Č.“ IK/Valsts ieņēmumu dienests (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą — Direktyva 2006/112/EB — Pridėtinės vertės mokestis (PVM) — 146 straipsnio 1 dalies e punktas — Eksporto neapmokestinimas — Tiesiogiai su prekių eksportu ar importu susijusių paslaugų teikimas — Sąvoka)

text:
               28.8.2017

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 283/9

         2017 m. birželio 29 d. Teisingumo Teismo (pirmoji kolegija) sprendimas byloje (Augstākā tiesa (Latvija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) „L.Č.“ IK/Valsts ieņēmumu dienests

   (Byla C-288/16) (1)

   ((Prašymas priimti prejudicinį sprendimą - Direktyva 2006/112/EB - Pridėtinės vertės mokestis (PVM) - 146 straipsnio 1 dalies e punktas - Eksporto neapmokestinimas - Tiesiogiai su prekių eksportu ar importu susijusių paslaugų teikimas - Sąvoka))
   (2017/C 283/12)
   Proceso kalba: latvių

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Augstākā tiesa

      Šalys pagrindinėje byloje

      Ieškovė:„L.Č.“ IK

      Atsakovas: Valsts ieņēmumu dienests

      Rezoliucinė dalis

   2006 m. lapkričio 28 d. Tarybos direktyvos 2006/112/EB dėl pridėtinės vertės mokesčio bendros sistemos 146 straipsnio 1 dalies e punktą reikia aiškinti taip, kad šioje nuostatoje numatytas neapmokestinimas pridėtinės vertės mokesčiu netaikomas tokiam paslaugų teikimui, kaip nagrinėjamas pagrindinėje byloje, susijusiam su prekių vežimu į trečiąją šalį, kai šios paslaugos nebuvo suteiktos tiesiogiai šių prekių siuntėjui arba gavėjui.

      (1)  OL C 260, 2016 7 18.