title: Byla C-91/22: 2022 m. vasario 9 d. Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio (Italija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Fenice – Qualità per l’ambiente SpA / Ministero della Transizione Ecologica ir kt.

text:
               2022 5 10

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 191/13

      2022 m. vasario 9 d.Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio (Italija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Fenice – Qualità per l’ambiente SpA / Ministero della Transizione Ecologica ir kt.

      (Byla C-91/22)
      (2022/C 191/18)
      Proceso kalba: italų

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

         Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio

         Šalys pagrindinėje byloje

         Ieškovė: Fenice – Qualità per l’ambiente SpA

         Atsakovai: Ministero della Transizione Ecologica, Ministero dello Sviluppo Economico, Comitato nazionale per la gestione della Direttiva 2003/87/CE e per il supporto nella gestione delle attività di progetto del protocollo di Kyoto

         Prejudiciniai klausimai

                  1)

                  Ar dėl Nacionalinio komiteto, skirto įgyvendinti Direktyvą 2003/87/EB (1) ir teikti paramą vykdant projektinę veiklą pagal Kioto protokolą, priimto sprendimo, atsižvelgiant į priėmimo procedūrą ir, visų pirma, Deleguotajame reglamente (ES) 2019/331 (2) numatytą dialogo su Europos Komisija mechanizmą, susijusį su įrenginių įtraukimu į CO2 apyvartinių taršos leidimų sąrašą, gali būti atskirai pareikštas ieškinys Europos Sąjungos Bendrajame Teisme pagal SESV 263 straipsnio 4 dalį, jeigu ginčijamas aktas sukelia privalomo pobūdžio teisinių pasekmių ir yra tiesiogiai susijęs su ekonominės veiklos vykdytoju, kuris yra ieškovas?

                  2)

                  Ar priešingu atveju privatus ekonominės veiklos vykdytojas, tiesiogiai nukentėjęs dėl to, kad įrenginys nebuvo įtrauktas į CO2 apyvartinių taršos leidimų paskirstymo sąrašą, remiantis Europos Komisijos ir Nacionalinio komiteto, skirto įgyvendinti Direktyvą 2003/87/EB ir teikti paramą vykdant projektinę veiklą pagal Kioto protokolą, bendrai atliktu tyrimu, gali pagal SESV 263 straipsnio 4 dalį Europos Sąjungos Bendrajame Teisme užginčyti Europos Komisijos sprendimą atsisakyti įtraukti įrenginį į sąrašą pagal Deleguotojo reglamento (ES) 2019/331 14 straipsnio 4 dalį?

                  3)

                  Ar sąvoka „elektros energijos gamybos įrenginys“, kaip ji suprantama pagal Direktyvos 2003/87/EB 3 straipsnio u punktą, kaip nurodyta 2019 m. birželio 20 d. Teisingumo Teismo (penktoji kolegija) Sprendime ExxonMobil Production Deutschland / Vokietijos Federacinė Respublika, byloje C-682/17, dėl Verwaltungsgericht Berlin (Berlyno administracinis teismas, Vokietija) 2017 m. lapkričio 28 d. sprendimu pagal SESV 267 straipsnį Teisingumo Teismui pateikto prašymo priimti prejudicinį sprendimą, taip pat apima atvejus, kai įrenginyje labai maža apimtimi gaminama nedidelio naudingumo kogeneracinė elektros energija, kuriai naudojami įvairūs šiluminės energijos šaltiniai (kiti nei kogeneracija), pasižymintys savybėmis, dėl kurių turi būti skiriami nemokami apyvartiniai taršos leidimai?

                  4)

                  Ar toks sąvokos „elektros energijos gamybos įrenginys“ aiškinimas suderinamas su bendraisiais Sąjungos teisės principais, pagal kuriuos paskatų taikymo atveju operatoriai privalo paisyti konkurencijos sąlygų, ir priemonės proporcingumo principu tiek, kiek pagal tokį aiškinimą ši sąvoka visiškai neapima energijos gamybos įrenginio, pasižyminčio tuo, kad jame naudojama daug energijos šaltinių, neatskiriant išmetamųjų teršalų kiekio verčių, susijusių su kitais nei kogeneracija šiluminės energijos šaltiniais, kuriuos naudojant galima įgyti pilnavertę teisę į numatytas paskatas?

         (1)  2003 m. spalio 13 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2003/87/EB, nustatanti šiltnamio efektą sukeliančių dujų emisijos leidimų sistemą Bendrijoje ir iš dalies keičianti Tarybos direktyvą 96/61/EB (OL L 275, 2003, p. 32; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 15 sk., 7 t., p. 631).

         (2)  2018 m. gruodžio 19 d. Komisijos deleguotasis reglamentas (ES) 2019/331, kuriuo nustatomos suderinto nemokamų apyvartinių taršos leidimų suteikimo pagal Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2003/87/EB 10a straipsnį pereinamojo laikotarpio Sąjungos taisyklės (OL L 59, 2019, p. 8).


title: Byla T-134/22: 2022 m. kovo 9 d. pareikštas ieškinys byloje OO / EIB

text:
               2022 5 10

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 191/34

      2022 m. kovo 9 d. pareikštas ieškinys byloje OO / EIB

      (Byla T-134/22)
      (2022/C 191/44)
      Proceso kalba: prancūzų

         Šalys

         Ieškovė: OO, atstovaujama avocate M. Velardo

         Atsakovas: Europos investicijų bankas (EIB)

         Reikalavimai

      Ieškovė Bendrojo Teismo prašo:

                  —

                  panaikinti 2021 m. gruodžio 6 d. sprendimą atmesti ieškovės skundą, apie kurį jam pranešta tą pačią dieną (ARES CS-PERS/S&G/ER1 W2021-00710/CO/ps);

                  —

                  panaikinti 2012 m. vasario 27 d. sprendimą (Nr. RH/OPR/2012-0251), apie kurį ieškovei nebuvo pranešta;

                  —

                  panaikinti 2021 m. gegužės 20 d. sprendimą (CS-PERS/HROPS/BAP/2021-0360), apie kurį ieškovės tarybai pranešta 2021 m. birželio 8 d. kartu su 2012 m. vasario 27 d. raštu;

                  —

                  priteisti iš Europos investicijų banko bylinėjimosi išlaidas.

         Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

      Grįsdama ieškinį ieškovė remiasi keturiais pagrindais.

                  1.

                  Pirmasis ieškinio pagrindas grindžiamas ginčijamų sprendimų motyvų nenurodymu, EIB darbo tvarkos taisyklių 31 straipsnio, EIB statuto Protokolo Nr. 5 6 ir 11 straipsnių pažeidimais, teisinio pagrindo nebuvimu ir Administracinių nuostatų 2.1.1 punkto neteisėtumu pagal SESV 277 straipsnį.

                  2.

                  Antrasis ieškinio pagrindas grindžiamas nuostatų, ratione temporis reglamentuojančių EIB darbuotojų komandiravimą, pažeidimu, vienašališku sutarties pakeitimu, pažeidžiančiu bendrąsias sutartinių santykių šalių lygybės taisykles, ir rūpestingumo pareigos pažeidimu.

                  3.

                  Trečiasis ieškinio pagrindas grindžiamas teisėtų lūkesčių apsaugos principo pažeidimu.

                  4.

                  Ketvirtasis ieškinio pagrindas grindžiamas piktnaudžiavimu įgaliojimais.


title: Byla T-143/22: 2022 m. kovo 11 d. pareikštas ieškinys byloje OP / Parlamentas

text:
               2022 5 10

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 191/36

      2022 m. kovo 11 d. pareikštas ieškinys byloje OP / Parlamentas

      (Byla T-143/22)
      (2022/C 191/46)
      Proceso kalba: prancūzų

         Šalys

         Ieškovė: OP, atstovaujama advokato F. Moyse

         Atsakovas: Europos Parlamentas

         Reikalavimai

      Ieškovė Bendrojo Teismo prašo:

                  —

                  panaikinti 2021 m. birželio 7 d. ir 2022 m. sausio 10 d. sprendimus, o nepatenkinus šio reikalavimo – pripažinti juos niekiniais ir negaliojančiais,

                  —

                  pripažinti, kad ieškovė turi teisę gauti našlės pensiją, nurodytą Europos Sąjungos pareigūnų tarnybos nuostatų 79 straipsnio pirmoje pastraipoje,

                  —

                  pripažinti, kad [konfidencialu] (1) turi teisę gauti našlaičio pensiją, nurodytą Pareigūnų tarnybos nuostatų VII priedo 2 straipsnyje. Nepatenkinus šio reikalavimo, skirti [konfidencialu] Europos Sąjungos pareigūnų tarnybos nuostatų 80 straipsnio pirmoje pastraipoje numatytą našlaičio pensiją,

                  —

                  priteisti iš Parlamento visas bylinėjimosi išlaidas.

         Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

      Grįsdama ieškinį ieškovė remiasi šešiais pagrindais.

                  1.

                  Pirmasis ieškinio pagrindas grindžiamas Europos Sąjungos pareigūnų tarnybos nuostatų (toliau – Tarnybos nuostatai) VIII priedo 18 ir 20 straipsnių neteisėtumu grindžiamu prieštaravimu; šie straipsniai neteisėti, nes pažeidžiamas vienodo požiūrio principas ir diskriminuojama dėl amžiaus.

                  2.

                  Antrasis ieškinio pagrindas grindžiamas Tarnybos nuostatų VIII priedo 18 ir 20 straipsnių klaidingu taikymu.

                  3.

                  Trečiasis ieškinio pagrindas grindžiamas akivaizdžia vertinimo klaida, nes neatsižvelgta į konkrečią ieškovės situaciją.

                  4.

                  Ketvirtasis ieškinio pagrindas grindžiamas Tarnybos nuostatų VII priedo 2 straipsnio neteisėtumu grindžiamu prieštaravimu, nes diskriminuojama dėl negalios.

                  5.

                  Penktasis ieškinio pagrindas grindžiamas Tarnybos nuostatų VII priedo 2 straipsnio klaidingu taikymu.

                  6.

                  Šeštasis ieškinio pagrindas, pateiktas subsidiariai, grindžiamas administracijai tenkančios rūpestingumo pareigos nesilaikymu.

         (1)  Konfidencialūs duomenys nepateikiami.


title: Byla C-34/22: 2022 m. sausio 17 d. Rechtbank van eerste aanleg Oost-Vlaanderen, afdeling Gent (Nyderlandai) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje VN / Belgijos valstybė

text:
               2022 5 30

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 213/21

      2022 m. sausio 17 d.Rechtbank van eerste aanleg Oost-Vlaanderen, afdeling Gent (Nyderlandai) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje VN / Belgijos valstybė

      (Byla C-34/22)
      (2022/C 213/28)
      Proceso kalba: nyderlandų

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

         Rechtbank van eerste aanleg Oost-Vlaanderen, afdeling Gent

         Šalys pagrindinėje byloje

         Pareiškėjas: VN

         Atsakovė: Belgijos valstybė

         Prejudicinis klausimas

      Ar 1992 m. WIB 21 straipsnio 1 dalies 5 punktas, iš dalies pakeistas 2014 m. balandžio 25 d.Wet van 25 april 2014 houdende diverse bepalingen (2014 m. balandžio 25 d. Įstatymas dėl įvairių nuostatų) 170 straipsniu, pažeidžia SESV 56 ir 63 straipsnius ir EEE susitarimo 36 ir 40 straipsnius, nes, nors nagrinėjamoji nuostata vienodai taikoma ir vietos, ir užsienio paslaugų teikėjams, pagal ją ne tik reikalaujama laikytis sąlygų, kurios yra panašios į nustatytas Koninklijk besluit tot uitvoering van het WIB 1992 (Karaliaus dekretas dėl 1992 m. WIB įgyvendinimo) 2 straipsnyje ir kurios iš tiesų yra būdingos Belgijos rinkai, tačiau pirmiausia taip pat reikalaujama, kad panašius į šiuos kriterijus nustatytų atitinkamos EEE valstybės valdžios institucijos, o tai reiškia daugiau nei priežiūrą vietos lygmeniu ir indėlių garantijų sistemos taikymą pagal Direktyvą 94/19/EB (1) ir taip yra sudaromos didelės kliūtys užsienio paslaugų teikėjams siūlyti savo paslaugas Belgijoje?

         (1)  1994 m. gegužės 30 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 94/19/EB dėl indėlių garantijų sistemų (OL L 135, 1994, p. 5; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 6 sk., 2 t., p. 252).


title: Byla C-91/20: 2020 m. vasario 24 d. Bundesverwaltungsgericht (Vokietija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje LW / Vokietijos Federacinė Respublika

text:
               22.6.2020

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 209/5

      2020 m. vasario 24 d.Bundesverwaltungsgericht (Vokietija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje LW / Vokietijos Federacinė Respublika

      (Byla C-91/20)
      (2020/C 209/09)
      Proceso kalba: vokiečių

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

         Bundesverwaltungsgericht

         Šalys pagrindinėje byloje

         Pareiškėja ir kasatorė: LW

         Atsakovė ir kita kasacinio proceso šalis: Vokietijos Federacinė Respublika

         Prejudiciniai klausimai

                  1.

                  Ar Direktyvos 2011/95/ES (1) 3 straipsnis turi būti aiškinamas taip, kad pagal jį draudžiama valstybės narės nuostata, pagal kurią išvestinis pabėgėlio statusas turi būti suteikiamas nepilnamečiam nesusituokusiam asmens, kuriam suteiktas pabėgėlio statusas, vaikui (pabėgėlių šeimos apsauga) ir tuo atveju, jei šis vaikas bet kuriuo atveju, per kitą iš tėvų, taip pat turi kitos šalies, kuri nėra pabėgėlio kilmės šalis ir kurios apsauga vaikas gali naudotis, pilietybę?

                  2.

                  Ar Direktyvos 2011/95/ES 23 straipsnio 2 dalis turi būti aiškinama taip, kad apribojimu, pagal kurį teisė į šios direktyvos 24–35 straipsniuose nurodytas lengvatas šeimos nariams suteikiama tik tuo atveju, jei tai suderinama su asmeniniu šeimos nario teisiniu statusu, draudžiama pirmame klausime aprašytomis aplinkybėmis suteikti nepilnamečiam vaikui pabėgėlio statusą, kylantį iš pripažinto pabėgėlio statuso?

                  3.

                  Ar atsakant į pirmąjį ir antrąjį prejudicinius klausimus turi reikšmės aplinkybė, ar vaikas ir jo tėvai turi pagrįstą galimybę apsistoti šalyje, kurios piliečiai yra vaikas ir jo motina, kurios apsauga jie gali naudotis ir kuri nėra pabėgėlio (tėvo) kilmės šalis, ar pakanka, kad šeimos vienybė federalinėje teritorijoje gali būti išlaikyta remiantis buvimą šalyje reglamentuojančiomis teisės normomis?

         (1)  2011 m. gruodžio 13 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2011/95/ES dėl trečiųjų šalių piliečių ar asmenų be pilietybės priskyrimo prie tarptautinės apsaugos gavėjų, vienodo statuso pabėgėliams arba papildomą apsaugą galintiems gauti asmenims ir suteikiamos apsaugos pobūdžio reikalavimų (OL L 337, 2011, p. 9).


title: Byla C-100/20: 2020 m. vasario 26 d. Bundesfinanzhof (Vokietija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje XY / Hauptzollamt B

text:
               22.6.2020

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 209/7

      2020 m. vasario 26 d.Bundesfinanzhof (Vokietija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje XY / Hauptzollamt B

      (Byla C-100/20)
      (2020/C 209/11)
      Proceso kalba: vokiečių

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

         Bundesfinanzhof

         Šalys pagrindinėje byloje

         Ieškovė ir kasatorė: XY

         Atsakovė ir kita kasacinio proceso šalis: Hauptzollamt B

         Prejudicinis klausimas

      Ar reiškiant reikalavimą grąžinti neteisėtai apskaičiuotą elektros mokesčio sumą pagal Sąjungos teisę turi būti nustatomos palūkanos, kai mažesnis elektros mokestis apskaičiuotas pritaikius neprivalomą mokesčio lengvatą pagal 2003 m. spalio 27 d. Tarybos direktyvos 2003/96/EB (1), pakeičiančios Bendrijos energetikos produktų ir elektros energijos mokesčių struktūrą (toliau – Direktyva 2003/96), 17 straipsnio 1 dalies a punktą, o per didelis mokestis apskaičiuotas tik byloje klaidingai pritaikius nacionalinės teisės nuostatą, kuri buvo priimta siekiant į nacionalinę teisę perkelti Direktyvos 2003/96 17 straipsnio 1 dalies a punktą?

         (1)  OL L 283, 2003, p. 51; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 9 sk., 1 t., p. 405.


title: Byla C-121/20: 2020 m. kovo 4 d. Rechtbank Den Haag, zittingsplaats Amsterdam (Nyderlandai) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje VG / Minister van Buitenlandse Zaken

text:
               22.6.2020

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 209/9

      2020 m. kovo 4 d.Rechtbank Den Haag, zittingsplaats Amsterdam (Nyderlandai) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje VG / Minister van Buitenlandse Zaken

      (Byla C-121/20)
      (2020/C 209/15)
      Proceso kalba: nyderlandų

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

         Rechtbank Den Haag, zittingsplaats Amsterdam

         Šalys pagrindinėje byloje

         Ieškovas: VG

         Atsakovas: Minister van Buitenlandse Zaken

         Prejudicinis klausimas

      Ar atsakymas į Teisingumo Teismui pateiktus prejudicinius klausimus bylose, kurios įregistruotos numeriais C-225/19 ir C-226/19, būtų kitoks, jei nebūtų atskleista ar nebūtų žinoma, kuri valstybė narė per Vizų kodekso (1) 22 straipsnyje minimas išankstines konsultacijas pareiškė prieštaravimą dėl vizos išdavimo prašymą ją išduoti pateikusiam asmeniui?

         (1)  2009 m. liepos 13 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (EB) Nr. 810/2009, nustatantis Bendrijos vizų kodeksą (Vizų kodeksas) (OL L 243, 2009, p. 1).


title: Byla C-154/20: 2020 m. kovo 31 d. Nejvyšší správní soud (Čekija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Kemwater ProChemie s. r. o. / Odvolací finanční ředitelství

text:
               22.6.2020

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 209/18

      2020 m. kovo 31 d.Nejvyšší správní soud (Čekija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Kemwater ProChemie s. r. o. / Odvolací finanční ředitelství

      (Byla C-154/20)
      (2020/C 209/24)
      Proceso kalba: čekų

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

         Nejvyšší správní soud

         Šalys pagrindinėje byloje

         Ieškovė: Kemwater ProChemie s. r. o.

         Atsakovė: Odvolací finanční ředitelství

         Prejudiciniai klausimai

                  1.

                  Ar su 2006 m. lapkričio 28 d. Tarybos direktyva 2006/112/EB dėl pridėtinės vertės mokesčio bendros sistemos (1) suderinama tai, kad pasinaudojimas teise į pirkimo pridėtinės vertės mokesčio atskaitą priklauso nuo to, ar apmokestinamasis asmuo įvykdė pareigą įrodyti, jog paslaugą pagal apmokestinamąjį sandorį jam suteikė kitas konkretus apmokestinamasis asmuo?

                  2.

                  Jei atsakymas į pirmąjį klausimą būtų teigiamas ir jei apmokestinamasis asmuo neįvykdė šios pareigos įrodyti, ar galima atsisakyti suteikti jam teisę į pirkimo mokesčio atskaitą neįrodžius, jog įsigydamas prekių ar paslaugų apmokestinamasis asmuo žinojo arba galėjo žinoti, kad dalyvauja sukčiaujant mokesčių srityje?

         (1)  2006 m. lapkričio 28 d. Tarybos direktyvos 2006/112/EB dėl pridėtinės vertės mokesčio bendros sistemos (OL L 347, 2006, p. 1).


title: Sujungtos bylos C-13/18 ir C-126/18: 2020 m. balandžio 23 d. Teisingumo Teismo (antroji kolegija) sprendimas byloje (Szegedi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság, Szekszárdi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság (Vengrija) prašymai priimti prejudicinį sprendimą) Sole-Mizo Zrt. (C-13/18), Dalmandi Mezőgazdasági Zrt. (C-126/18) / Nemzeti Adó- és Vámhivatal Fellebbviteli Igazgatósága (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą – Apmokestinimas – Pridėtinės vertės mokestis (PVM) – Direktyva 2006/112/EB – Teisė į pirkimo mokesčio atskaitą – PVM permokos grąžinimas – Pavėluotas grąžinimas – Palūkanų apskaičiavimas – Palūkanų, mokėtinų už negalėjimą disponuoti pažeidžiant Sąjungos teisę surinkta PVM permoka, ir palūkanų, mokėtinų už mokesčių administratoriaus vėlavimą sumokėti mokėtiną sumą, skyrimo tvarka – Lygiavertiškumo ir veiksmingumo principai)

text:
               13.7.2020

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 230/2

      2020 m. balandžio 23 d. Teisingumo Teismo (antroji kolegija) sprendimas byloje (Szegedi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság, Szekszárdi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság (Vengrija) prašymai priimti prejudicinį sprendimą) Sole-Mizo Zrt. (C-13/18), Dalmandi Mezőgazdasági Zrt. (C-126/18) / Nemzeti Adó- és Vámhivatal Fellebbviteli Igazgatósága

      (Sujungtos bylos C-13/18 ir C-126/18) (1)

      (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą - Apmokestinimas - Pridėtinės vertės mokestis (PVM) - Direktyva 2006/112/EB - Teisė į pirkimo mokesčio atskaitą - PVM permokos grąžinimas - Pavėluotas grąžinimas - Palūkanų apskaičiavimas - Palūkanų, mokėtinų už negalėjimą disponuoti pažeidžiant Sąjungos teisę surinkta PVM permoka, ir palūkanų, mokėtinų už mokesčių administratoriaus vėlavimą sumokėti mokėtiną sumą, skyrimo tvarka - Lygiavertiškumo ir veiksmingumo principai)
      (2020/C 230/02)
      Proceso kalba: vengrų

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikę teismai

         Szegedi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság, Szekszárdi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság

         Šalys pagrindinėje byloje

         Ieškovės: Sole-Mizo Zrt. (C-13/18), Dalmandi Mezőgazdasági Zrt. (C-126/18)

         Atsakovė: Nemzeti Adó- és Vámhivatal Fellebbviteli Igazgatósága

         Rezoliucinė dalis

                  1.

                  Sąjungos teisė, ypač veiksmingumo ir mokesčių neutralumo principai, turi būti aiškinami taip, kad remiantis jais draudžiama valstybės narės praktika, pagal kurią palūkanos už atskaitytino pridėtinės vertės mokesčio (PVM) permoką, kurios pažeisdama Sąjungos teisę valstybė narė negrąžino per protingą terminą, apskaičiuojamos taikant normą, kuri atitinka nacionalinio centrinio banko bazinę normą, kai, pirma, ši norma yra mažesnė už normą, turimą mokėti apmokestinamojo asmens, kuris nėra kredito įstaiga, kad pasiskolintų minėtai sumai lygią sumą, ir, antra, palūkanos už atitinkamą PVM permoką skaičiuojamos nustatytu ataskaitiniu laikotarpiu, netaikant palūkanų už laikotarpį nuo deklaracijos pateikimo iki atitinkamų sumų faktinio sumokėjimo, siekiant kompensuoti pinigų nuvertėjimą dėl praėjusio laiko.

                  2.

                  Sąjungos teisė, ypač veiksmingumo ir lygiavertiškumo principai, turi būti aiškinami taip, kad remiantis jais nedraudžiama valstybės narės praktika, pagal kurią prašymams sumokėti palūkanas už taikant nacionalinę nuostatą, kuri vėliau pripažinta prieštaraujančia Sąjungos teisei, surinktą atskaitytino pridėtinės vertės mokesčio permoką taikomas penkerių metų senaties terminas.

                  3.

                  Sąjungos teisė, ypač veiksmingumo principas, turi būti aiškinami taip, kad remiantis jais nedraudžiama valstybės narės praktika, pagal kurią, pirma, palūkanų už vėlavimą, mokėtinų dėl to, kad mokesčių administratorius per nustatytą terminą nesumokėjo palūkanų dėl pažeidžiant Sąjungos teisę surinktos atskaitytino pridėtinės vertės mokesčio permokos skolos, mokėjimui taikoma sąlyga pateikti specialų prašymą, nors kitais atvejais tokios palūkanos skiriamos ex officio, ir, antra, šios palūkanos taikomos pasibaigus 30 arba 45 dienų terminui, per kurį administratorius turi išnagrinėti tokį prašymą, o ne nuo dienos, kai susidarė ši permoka.

         (1)  OL C 142, 2018 4 23

         OL C 221, 2018 6 25


title: Byla C-480/18: 2020 m. balandžio 2 d. Teisingumo Teismo (devintoji kolegija) sprendimas byloje (Augstākā tiesa (Latvija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą), pradėtoje AS „PrivatBank“ (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą – Mokėjimo paslaugos vidaus rinkoje – Direktyva 2007/64/EB – Materialinė taikymo sritis ir taikymo asmenims sritis – Eurais ar kita euro zonai nepriklausančios valstybės narės valiuta suteikta mokėjimo paslauga – Kredito įstaigos suteikta mokėjimo paslauga – Mokėjimo nurodymo neįvykdymas arba netinkamas įvykdymas – Atsakingas asmuo – Riziką ribojančiais principais grindžiamos priežiūros procedūra – Skundų procedūra – Teisių gynimas ne teismo tvarka – Kompetentingos institucijos)

text:
               13.7.2020

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 230/4

      2020 m. balandžio 2 d. Teisingumo Teismo (devintoji kolegija) sprendimas byloje (Augstākā tiesa (Latvija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą), pradėtoje AS „PrivatBank“

      (Byla C-480/18) (1)

      (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą - Mokėjimo paslaugos vidaus rinkoje - Direktyva 2007/64/EB - Materialinė taikymo sritis ir taikymo asmenims sritis - Eurais ar kita euro zonai nepriklausančios valstybės narės valiuta suteikta mokėjimo paslauga - Kredito įstaigos suteikta mokėjimo paslauga - Mokėjimo nurodymo neįvykdymas arba netinkamas įvykdymas - Atsakingas asmuo - Riziką ribojančiais principais grindžiamos priežiūros procedūra - Skundų procedūra - Teisių gynimas ne teismo tvarka - Kompetentingos institucijos)
      (2020/C 230/04)
      Proceso kalba: latvių

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

         Augstākā tiesa

         Šalys pagrindinėje byloje

         Pareiškėja: AS „PrivatBank“

         Dalyvaujant: Finanšu un kapitāla tirgus komisija

         Rezoliucinė dalis

                  1.

                  2007 m. lapkričio 13 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2007/64/EB dėl mokėjimo paslaugų vidaus rinkoje, iš dalies keičiančios direktyvas 97/7/EB, 2002/65/EB, 2005/60/EB ir 2006/48/EB ir panaikinančios Direktyvą 97/5/EB, iš dalies pakeistos 2009 m. rugsėjo 16 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2009/111/EB, 2 straipsnio 2 dalis turi būti aiškinama taip, kad ja nedraudžiami nacionalinės teisės aktai, pagal kuriuos šios direktyvos 82 straipsnyje nurodyta valdžios institucija turi kompetenciją nagrinėti skundus ir skirti sankcijas už mokėjimo paslaugas, teikiamas trečiosios valstybės valiuta.

                  2.

                  Direktyvos 2007/64, iš dalies pakeistos Direktyva 2009/111, 20 ir 21 straipsniai netaikomi ratione personae kredito įstaigoms.

                  3.

                  Direktyvos 2007/64, iš dalies pakeistos Direktyva 2009/111, 80–82 straipsniai turi būti aiškinami taip, kad pagal juos kompetentinga institucija, kaip tai suprantama pagal šias nuostatas, nėra įgaliota, siekdama taikyti šios direktyvos 75 straipsnyje įtvirtintus kriterijus, spręsti ginčus tarp mokėjimo paslaugų naudotojų ir teikėjų dėl mokėjimo operacijos nevykdymo arba netinkamo vykdymo, kai ši institucija įgyvendina savo kompetenciją nagrinėti mokėjimo paslaugų naudotojų skundus ir skirti sankcijas mokėjimo paslaugų teikėjams už taikytinų nuostatų pažeidimus. Šie ginčai turi būti išspręsti pasinaudojant Direktyvos 2007/64 83 straipsnyje minima ginčų nagrinėjimo ne teismo tvarka procedūra, nepažeidžiant nacionalinėje proceso teisėje numatytos teisės kreiptis į teismą. Jei nacionalinės teisės aktų leidėjas nusprendė suteikti įgaliojimus, išplaukiančius, pirma, iš šios direktyvos 80–82 straipsnių ir, antra, iš jos 83 straipsnio, vienai ir tai pačiai institucijai, ji turi įgyvendinti kiekvieną iš šių kompetencijų kategorijų savarankiškai tik pagal jai atitinkamai taikomą procedūrą.

                  4.

                  Pagal valstybių narių procesinės autonomijos principą nacionalinės teisės aktų leidėjas turi teisę suteikti kompetentingai institucijai įgaliojimus per Direktyvos 2007/64, iš dalies pakeistos Direktyva 2009/111, 80–82 straipsniuose numatytas skundų ir sankcijų skyrimo procedūras atsižvelgti į arbitražo teismo sprendimą, kuriuo išsprendžiamas naudotojo ir mokėjimo paslaugų teikėjo, su kuriais susijusios šios procedūros, ginčas, su sąlyga, kad per tas procedūras šiam sprendimui suteikta įrodomąja galia nebus galima pažeisti jų uždavinio ir tikslų, atitinkamų asmenų teisių į gynybą arba šios institucijos galimybės savarankiškai vykdyti savo teises ir įgaliojimus, o tai turi patikrinti prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas.

         (1)  OL C 381, 2018 10 22.


title: Byla C-507/18: 2020 m. balandžio 23 d. Teisingumo Teismo (didžioji kolegija) sprendimas byloje (Corte suprema di cassazione (Italija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) NH / Associazione Avvocatura per i diritti LGBTI – Rete Lenford (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą – Vienodas požiūris užimtumo ir profesinėje srityje – Direktyva 2000/78 – 3 straipsnio 1 dalies a punktas, 8 straipsnio 1 dalis ir 9 straipsnio 2 dalis – Diskriminacijos dėl seksualinės orientacijos draudimas – Įsidarbinimo ir darbo sąlygos – Sąvoka – Vieši pareiškimai, kuriais atmetama homoseksualių asmenų įdarbinimo galimybė – Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijos 11 straipsnio 1 dalis,15 straipsnio 1 dalis ir 21 straipsnio 1 dalis – Teisių apsauga – Sankcijos – Kolektyviniams interesams atstovaujantis juridinis asmuo – Teisė pareikšti ieškinį ne konkretaus asmens vardu arba nesant konkretaus nukentėjusiojo – Teisė į žalos atlyginimą)

text:
               13.7.2020

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 230/5

      2020 m. balandžio 23 d. Teisingumo Teismo (didžioji kolegija) sprendimas byloje (Corte suprema di cassazione (Italija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) NH / Associazione Avvocatura per i diritti LGBTI – Rete Lenford

      (Byla C-507/18) (1)

      (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą - Vienodas požiūris užimtumo ir profesinėje srityje - Direktyva 2000/78 - 3 straipsnio 1 dalies a punktas, 8 straipsnio 1 dalis ir 9 straipsnio 2 dalis - Diskriminacijos dėl seksualinės orientacijos draudimas - Įsidarbinimo ir darbo sąlygos - Sąvoka - Vieši pareiškimai, kuriais atmetama homoseksualių asmenų įdarbinimo galimybė - Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijos 11 straipsnio 1 dalis,15 straipsnio 1 dalis ir 21 straipsnio 1 dalis - Teisių apsauga - Sankcijos - Kolektyviniams interesams atstovaujantis juridinis asmuo - Teisė pareikšti ieškinį ne konkretaus asmens vardu arba nesant konkretaus nukentėjusiojo - Teisė į žalos atlyginimą)
      (2020/C 230/05)
      Proceso kalba: italų

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

         Corte suprema di cassazione

         Šalys pagrindinėje byloje

         Ieškovas: NH

         Atsakovė: Associazione Avvocatura per i diritti LGBTI – Rete Lenford

         Rezoliucinė dalis

                  1.

                  2000 m. lapkričio 27 d. Tarybos direktyvos 2000/78/EB, nustatančios vienodo požiūrio užimtumo ir profesinėje srityje bendruosius pagrindus, 3 straipsnio 1 dalies a punkte esanti sąvoka „įsidarbin[imo] <…> ar darbo sąlyg[os]“ turi būti aiškinama taip, kad ši sąvoka apima per garso ar vaizdo priemonėmis transliuojamą laidą asmens padarytus pareiškimus, kad jis niekada neįdarbintų tam tikros seksualinės orientacijos asmenų ir nenorėtų su jais kartu dirbti savo įmonėje, net jeigu nebuvo vykdoma ar planuojama jokia darbuotojų atranka, su sąlyga, kad ryšys tarp šių pareiškimų ir įsidarbinimo ar darbo sąlygų šioje įmonėje nėra hipotetinis.

                  2.

                  Direktyva 2000/78 turi būti aiškinama taip, kad ji nedraudžia nacionalinės teisės normų, pagal kurias advokatų asociacija, kurios įstatuose įtvirtintas tikslas – ginti, be kita ko, tam tikros seksualinės orientacijos asmenų teises teisme ir remti tokios kategorijos asmenų kultūrą ir teisių paisymą, neatsižvelgiant į aplinkybę, kad galbūt tai yra pelno siekianti asociacija, dėl to tikslo automatiškai turi teisę inicijuoti teismo procesą šioje direktyvoje nustatytų įsipareigojimų vykdymui užtikrinti ir prireikus gauti žalos atlyginimą, kai susiklosto aplinkybės, galinčios reikšti minėtos kategorijos asmenų diskriminaciją, kaip tai suprantama pagal minėtą direktyvą, ir kai neįmanoma nustatyti konkretaus nukentėjusiojo.

         (1)  OL C 436, 2018 12 3.


title: Byla C-640/18: 2020 m. balandžio 23 d. Teisingumo Teismo (antroji kolegija) sprendimas byloje (Cour d'appel de Mons (Belgija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Wagram Invest SA / Belgijos valstybė (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą – Direktyva 78/660/EEB – Tam tikrų tipų bendrovių metinės atskaitomybės – Tikros ir teisingos padėties principas – Akcinės bendrovės perkamas ilgalaikis finansinis turtas – Su ilgesnės nei vienų metų trukmės skola be palūkanų susijusio diskonto įtraukimas į pelno ir nuostolių ataskaitą ir ilgalaikio turto įsigijimo kainos atskaičius šį diskontą įrašymas į balanso turto straipsnį)

text:
               13.7.2020

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 230/6

      2020 m. balandžio 23 d. Teisingumo Teismo (antroji kolegija) sprendimas byloje (Cour d'appel de Mons (Belgija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Wagram Invest SA / Belgijos valstybė

      (Byla C-640/18) (1)

      (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą - Direktyva 78/660/EEB - Tam tikrų tipų bendrovių metinės atskaitomybės - Tikros ir teisingos padėties principas - Akcinės bendrovės perkamas ilgalaikis finansinis turtas - Su ilgesnės nei vienų metų trukmės skola be palūkanų susijusio diskonto įtraukimas į pelno ir nuostolių ataskaitą ir ilgalaikio turto įsigijimo kainos atskaičius šį diskontą įrašymas į balanso turto straipsnį)
      (2020/C 230/06)
      Proceso kalba: prancūzų

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

         Cour d'appel de Mons

         Šalys pagrindinėje byloje

         Apeliantė: Wagram Invest SA

         Kita apeliacinio proceso šalis: Belgijos valstybė

         Rezoliucinė dalis

      Akcinei bendrovei įsigyjant ilgalaikį finansinį turtą, kurio kaina sumokama dalimis per ilgą laikotarpį be palūkanų, panašiomis į paskolos sąlygomis, tikros ir teisingos padėties principas, įtvirtintas 1978 m. liepos 25 d. Tarybos direktyvos 78/660/EEB, grindžiamos [EB sutarties 44 straipsnio 2 dalies g punktu], dėl tam tikrų tipų bendrovių metinių atskaitomybių 2 straipsnio 3 dalyje, turi būti aiškinamas taip, kad pagal jį nedraudžiama naudoti apskaitos metodo, pagal kurį numatyta į pelno ir nuostolių ataskaitą įtraukti su šiuo įsigijimu susijusį su ilgesnės nei vienų metų trukmės skola be palūkanų susijusį diskontą ir įrašyti ilgalaikio turto įsigijimo kainą į balanso turto straipsnį atskaičius šį diskontą.

         (1)  OL C 4, 2019 1 7.


title: Byla C-670/18: 2020 m. balandžio 2 d. Teisingumo Teismo (aštuntoji kolegija) sprendimas byloje (Tribunale Amministrativo Regionale per la Sardegna (Italija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) CO / Comune di Gesturi (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą – Socialinė politika – Vienodo požiūrio principas užimtumo ir profesinėje srityje – Direktyva 2000/78/EB – Bet kokios diskriminacijos dėl amžiaus draudimas – Viešas kvietimas pareikšti susidomėjimą – Dalyvavimo sąlygos – Viešojo arba privataus sektoriaus pensininkų išskyrimas)

text:
               13.7.2020

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 230/6

      2020 m. balandžio 2 d. Teisingumo Teismo (aštuntoji kolegija) sprendimas byloje (Tribunale Amministrativo Regionale per la Sardegna (Italija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) CO / Comune di Gesturi

      (Byla C-670/18) (1)

      (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą - Socialinė politika - Vienodo požiūrio principas užimtumo ir profesinėje srityje - Direktyva 2000/78/EB - Bet kokios diskriminacijos dėl amžiaus draudimas - Viešas kvietimas pareikšti susidomėjimą - Dalyvavimo sąlygos - Viešojo arba privataus sektoriaus pensininkų išskyrimas)
      (2020/C 230/07)
      Proceso kalba: italų

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

         Tribunale Amministrativo Regionale per la Sardegna

         Šalys pagrindinėje byloje

         Pareiškėjas: CO

         Atsakovė: Comune di Gesturi

         Rezoliucinė dalis

      2000 m. lapkričio 27 d. Tarybos direktyvos 2000/78/EB, nustatančios vienodo požiūrio užimtumo ir profesinėje srityje bendruosius pagrindus, būtent jos 2 straipsnio 2 dalį, 3 straipsnio 1 dalį ir 6 straipsnio 1 dalį, reikia aiškinti taip: šiai direktyvai neprieštarauja nacionalinės teisės aktai, pagal kuriuos viešojo administravimo institucijoms draudžiama skirti tyrimo ir konsultavimo užduotis į pensiją išėjusiems asmenims, jeigu, pirma, šiais teisės aktais siekiama teisėto užimtumo ir darbo rinkos politikos tikslo ir, antra, priemonės, kuriomis šio tikslo siekiama, yra tinkamos ir būtinos. Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas turi patikrinti, ar taip yra pagrindinėje byloje.

         (1)  OL C 25, 2019 1 21.


title: Byla C-710/18: 2020 m. balandžio 23 d. Teisingumo Teismo (septintoji kolegija) sprendimas byloje (Bundesarbeitsgericht (Vokietija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) WN / Land Niedersachsen (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą – Laisvas darbuotojų judėjimas – SESV 45 straipsnio 1 dalis – Darbo užmokestis – Priskyrimas prie darbo užmokesčio sistemos pakopų – Darbo užmokesčio sistema, pagal kurią didesnio darbo užmokesčio mokėjimas siejamas su darbo stažu, įgytu dirbant tam pačiam darbdaviui – Atsižvelgimas į ribotos trukmės tinkamos ankstesnės darbo veiklos stažą, įgytą dirbant darbdaviui, esančiam kitoje nei kilmės valstybėje narėje)

text:
               13.7.2020

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 230/7

      2020 m. balandžio 23 d. Teisingumo Teismo (septintoji kolegija) sprendimas byloje (Bundesarbeitsgericht (Vokietija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) WN / Land Niedersachsen

      (Byla C-710/18) (1)

      (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą - Laisvas darbuotojų judėjimas - SESV 45 straipsnio 1 dalis - Darbo užmokestis - Priskyrimas prie darbo užmokesčio sistemos pakopų - Darbo užmokesčio sistema, pagal kurią didesnio darbo užmokesčio mokėjimas siejamas su darbo stažu, įgytu dirbant tam pačiam darbdaviui - Atsižvelgimas į ribotos trukmės tinkamos ankstesnės darbo veiklos stažą, įgytą dirbant darbdaviui, esančiam kitoje nei kilmės valstybėje narėje)
      (2020/C 230/08)
      Proceso kalba: vokiečių

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

         Bundesarbeitsgericht

         Šalys pagrindinėje byloje

         Ieškovė: WN

         Atsakovė: Land Niedersachsen

         Rezoliucinė dalis

      SESV 45 straipsnio 1 dalis turi būti aiškinama taip, kad jai prieštarauja nacionalinės teisės nuostata, pagal kurią nustatant darbuotojo – vietos valdžios institucijos įdarbinto valstybinės mokyklos mokytojo – darbo užmokesčio dydį atsižvelgiama tik į bendrą maksimalų trijų metų darbo stažą, įgytą dirbant kitam nei ši vietos valdžios institucija darbdaviui, esančiam kitoje valstybėje narėje, jeigu šis darbas lygiavertis tam, kurį darbuotojas turi atlikti, dirbdamas šios mokyklos mokytoju.

         (1)  OL C 182, 2019 5 27.


title: Byla C-830/18: 2020 m. balandžio 2 d. Teisingumo Teismo (devintoji kolegija) sprendimas byloje (Oberverwaltungsgericht Rheinland-Pfalz (Vokietija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Landkreis Südliche Weinstraße / PF ir kt. (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą – Laisvas darbuotojų judėjimas – Reglamentas (ES) Nr. 492/2011 – Pasienio darbuotojų vaikai – Socialinės lengvatos – Mokyklinio transporto išlaidų atlyginimo sistema – Reikalavimas turėti gyvenamąją vietą federalinėje žemėje – Išlaidų neatlyginimas vaikams, lankantiems mokyklą šioje federalinėje žemėje, bet gyvenantiems kitoje nei lankomos mokymo įstaigos buvimo valstybėje narėje – Išlaidų neatlyginimas šalies piliečiams, gyvenantiems kitose federalinėse žemėse)

text:
               13.7.2020

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 230/8

      2020 m. balandžio 2 d. Teisingumo Teismo (devintoji kolegija) sprendimas byloje (Oberverwaltungsgericht Rheinland-Pfalz (Vokietija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Landkreis Südliche Weinstraße / PF ir kt.

      (Byla C-830/18) (1)

      (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą - Laisvas darbuotojų judėjimas - Reglamentas (ES) Nr. 492/2011 - Pasienio darbuotojų vaikai - Socialinės lengvatos - Mokyklinio transporto išlaidų atlyginimo sistema - Reikalavimas turėti gyvenamąją vietą federalinėje žemėje - Išlaidų neatlyginimas vaikams, lankantiems mokyklą šioje federalinėje žemėje, bet gyvenantiems kitoje nei lankomos mokymo įstaigos buvimo valstybėje narėje - Išlaidų neatlyginimas šalies piliečiams, gyvenantiems kitose federalinėse žemėse)
      (2020/C 230/10)
      Proceso kalba: vokiečių

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

         Oberverwaltungsgericht Rheinland-Pfalz

         Šalys pagrindinėje byloje

         Apeliantė: Landkreis Südliche Weinstraße

         Kitos apeliacinio proceso šalys: PF ir kt.

         dalyvaujant: Vertreter des öffentlichen Interesses

         Rezoliucinė dalis

                  1.

                  2011 m. balandžio 5 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) Nr. 492/2011 dėl laisvo darbuotojų judėjimo Sąjungoje 7 straipsnio 2 dalis turi būti aiškinama taip, kad nacionalinės teisės aktas, pagal kurį federalinės žemės pareiga atlyginti mokyklinio transporto išlaidas susieta su reikalavimu turėti gyvenamąją vietą šios federalinės žemės teritorijoje, yra netiesioginės diskriminacijos priemonė, nes dėl savo pobūdžio jis gali labiau paveikti pasienio darbuotojus nei vietinius darbuotojus.

                  2.

                  Reglamento Nr. 492/2011 7 straipsnio 2 dalis turi būti aiškinama taip, kad praktiniai sunkumai, susiję su veiksmingu mokyklinio transporto sistemos organizavimu federalinėje žemėje, nėra privalomasis bendrojo intereso reikalavimas, kuriuo galima pateisinti nacionalinę priemonę, pripažintą netiesiogiai diskriminuojančia.

         (1)  OL C 131, 2019 4 8.


title: Byla C-20/19: 2020 m. balandžio 2 d. Teisingumo Teismo (aštuntoji kolegija) sprendimas byloje (Oberlandesgericht Wien (Austrija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) kunsthaus muerz gmbh / Zürich Versicherungs AG (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą – Laisvė teikti paslaugas – Gyvybės draudimas – Direktyva 2002/83/EB – 35 ir 36 straipsniai – Teisė atsisakyti sutarties ir atsisakymo terminas – Netinkamas informavimas apie sąlygas pasinaudoti teise atsisakyti sutarties – Pranešimo apie sutarties atsisakymą formos reikalavimai – Teisės atsisakyti sutarties pasibaigimas – Aplinkybės, kad draudėjas yra „vartotojas“ svarba)

text:
               13.7.2020

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 230/9

      2020 m. balandžio 2 d. Teisingumo Teismo (aštuntoji kolegija) sprendimas byloje (Oberlandesgericht Wien (Austrija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) kunsthaus muerz gmbh / Zürich Versicherungs AG

      (Byla C-20/19) (1)

      (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą - Laisvė teikti paslaugas - Gyvybės draudimas - Direktyva 2002/83/EB - 35 ir 36 straipsniai - Teisė atsisakyti sutarties ir atsisakymo terminas - Netinkamas informavimas apie sąlygas pasinaudoti teise atsisakyti sutarties - Pranešimo apie sutarties atsisakymą formos reikalavimai - Teisės atsisakyti sutarties pasibaigimas - Aplinkybės, kad draudėjas yra „vartotojas“ svarba)
      (2020/C 230/11)
      Proceso kalba: vokiečių

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

         Oberlandesgericht Wien

         Šalys pagrindinėje byloje

         Ieškovė: kunsthaus muerz gmbh

         Atsakovė: Zürich Versicherungs AG

         Rezoliucinė dalis

      2002 m. lapkričio 5 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2002/83/EB dėl [tiesioginio] gyvybės draudimo 35 ir 36 straipsniai turi būti aiškinami taip, kad jie taikomi ir draudėjui, kuris nėra vartotojas, ir jais nedraudžiami nacionalinės teisės aktai, pagal kuriuos laikotarpis, per kurį galima pasinaudoti teise atsisakyti gyvybės draudimo sutarties, pradedamas skaičiuoti nuo tos dienos, kai buvo sudaryta ši sutartis, nors draudimo įmonės draudėjui pateiktoje informacijoje apie šios teisės atsisakyti sutarties įgyvendinimo tvarką nurodyti formos reikalavimai iš tikrųjų nenumatyti tai sutarčiai taikytinoje teisėje, jei dėl tokios informacijos iš draudėjo nebuvo atimta galimybė pasinaudoti šia teise iš esmės tokiomis pat sąlygomis kaip ir tuo atveju, jei informacija būtų buvusi teisinga. Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas, remdamasis bendru vertinimu, atliekamu atsižvelgiant į nacionalinės teisės aktus ir pagrindinės bylos faktines aplinkybes, įskaitant tai, kad draudėjas gali būti vartotojas, turi įvertinti, ar dėl draudėjui pateiktoje informacijoje esančios klaidos jis neteko tokios galimybės.

         (1)  OL C 155, 2019 5 6.


title: Byla C-28/19: 2020 m. balandžio 23 d. Teisingumo Teismo (septintoji kolegija) sprendimas byloje (Consiglio di Stato (Italija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Ryanair Ltd, Autorità Garante della Concorrenza e del Mercato – Antitrust / Autorità Garante della Concorrenza e del Mercato – Antitrust, Ryanair Ltd, Ryanair DAC (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą – Transportas – Oro susisiekimo paslaugos – Reglamentas (EB) Nr. 1008/2008 – 23 straipsnio 1 dalis – Mokėtinos galutinės kainos nurodymas – Keleivių registracijos internetu mokestis – PVM – Administravimo mokesčiai, taikomi pirkimams, atliekamiems kita, ne oro vežėjo patvirtinta kredito kortele – Neišvengiami ir numatomi mokėtinos galutinės kainos elementai – Neprivalomi kainos priedai – Sąvoka)

text:
               13.7.2020

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 230/10

      2020 m. balandžio 23 d. Teisingumo Teismo (septintoji kolegija) sprendimas byloje (Consiglio di Stato (Italija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Ryanair Ltd, Autorità Garante della Concorrenza e del Mercato – Antitrust / Autorità Garante della Concorrenza e del Mercato – Antitrust, Ryanair Ltd, Ryanair DAC

      (Byla C-28/19) (1)

      (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą - Transportas - Oro susisiekimo paslaugos - Reglamentas (EB) Nr. 1008/2008 - 23 straipsnio 1 dalis - Mokėtinos galutinės kainos nurodymas - Keleivių registracijos internetu mokestis - PVM - Administravimo mokesčiai, taikomi pirkimams, atliekamiems kita, ne oro vežėjo patvirtinta kredito kortele - Neišvengiami ir numatomi mokėtinos galutinės kainos elementai - Neprivalomi kainos priedai - Sąvoka)
      (2020/C 230/12)
      Proceso kalba: italų

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

         Consiglio di Stato

         Šalys pagrindinėje byloje

         Ieškovės: Ryanair Ltd, Autorità Garante della Concorrenza e del Mercato – Antitrust

         Atsakovės: Autorità Garante della Concorrenza e del Mercato – Antitrust, Ryanair Ltd, Ryanair DAC

         Rezoliucinė dalis

      2008 m. rugsėjo 24 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (EB) Nr. 1008/2008 dėl oro susisiekimo paslaugų teikimo Bendrijoje bendrųjų taisyklių 23 straipsnio 1 dalis turi būti aiškinama taip, kad keleivių registracijos išlaidos, kurių negalima išvengti nesant alternatyvaus nemokamo registracijos būdo, nacionalinių skrydžių tarifams taikomas pridėtinės vertės mokestis (PVM), taip pat administravimo išlaidos, susijusios su pirkimais, už kuriuos atsiskaitoma ne oro vežėjo patvirtinta kredito kortele, yra neišvengiami ir numatomi kainos elementai, kaip tai suprantama pagal šios nuostatos antrą sakinį. Tačiau minėta nuostata turi būti aiškinama taip, kad keleivių registracijos išlaidos, kurių galima išvengti pasirenkant nemokamą registraciją, ir su nacionaliniais skrydžiais siejamiems pasirenkamiems priedams taikomas PVM yra privalomas kainos priedas, kaip tai suprantama pagal tos pačios nuostatos ketvirtą sakinį.

         (1)  OL C 164, 2019 5 13.


title: Sujungtos bylos C-101/19 ir C-102/19: 2020 m. balandžio 23 d. Teisingumo Teismo (aštuntoji kolegija) sprendimas byloje (Bundesverwaltungsgericht (Vokietija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Deutsche Homöopathie-Union (DHU) Arzneimittel GmbH & Co. KG / Vokietijos Federacinė Respublika (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą – Žmonėms skirti vaistai – Direktyva 2001/83/EB – 62 ir 69 straipsniai – Homeopatinių vaistų ženklinime ir informaciniame lapelyje pateikiama informacija – Išsamus informacijos sąrašas arba galimybė papildyti pacientui naudinga informacija, suderinama su vaisto charakteristikų santrauka – Nurodymai apie homeopatinių vaistų dozavimą)

text:
               13.7.2020

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 230/10

      2020 m. balandžio 23 d. Teisingumo Teismo (aštuntoji kolegija) sprendimas byloje (Bundesverwaltungsgericht (Vokietija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Deutsche Homöopathie-Union (DHU) Arzneimittel GmbH & Co. KG / Vokietijos Federacinė Respublika

      (Sujungtos bylos C-101/19 ir C-102/19) (1)

      (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą - Žmonėms skirti vaistai - Direktyva 2001/83/EB - 62 ir 69 straipsniai - Homeopatinių vaistų ženklinime ir informaciniame lapelyje pateikiama informacija - Išsamus informacijos sąrašas arba galimybė papildyti pacientui naudinga informacija, suderinama su vaisto charakteristikų santrauka - Nurodymai apie homeopatinių vaistų dozavimą)
      (2020/C 230/13)
      Proceso kalba: vokiečių

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

         Bundesverwaltungsgericht

         Šalys pagrindinėje byloje

         Pareiškėja: Deutsche Homöopathie-Union (DHU) Arzneimittel GmbH & Co. KG

         Atsakovė: Vokietijos Federacinė Respublika

         Rezoliucinė dalis

      2001 m. lapkričio 6 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2001/83/EB dėl Bendrijos kodekso, reglamentuojančio žmonėms skirtus vaistus, su pakeitimais, padarytais 2004 m. kovo 31 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2004/27/EB, turi būti aiškinama taip, kad pagal ją draudžiama jos 69 straipsnyje numatytame informaciniame lapelyje pateikti kitokią informaciją, nei išvardyta šioje nuostatoje, konkrečiai nurodymus apie homeopatinių vaistų, kuriems ši nuostata taikoma, dozavimą.

         (1)  OL C 172, 2019 5 20.


title: Byla C-161/19: 2020 m. balandžio 23 d. Teisingumo Teismo (pirmoji kolegija) sprendimas byloje Europos Komisija / Austrijos Respublika (Valstybės įsipareigojimų neįvykdymas – Direktyva 2009/147/EB – Laukinių paukščių apsauga – Leidimai vykdyti pavasarinę slankų (Scolopax rusticola) patinų medžioklę Žemutinės Austrijos žemėje (Austrija) – 7 straipsnio 4 dalis ir 9 straipsnio 1 dalies c punktas – „Kitos tinkamos išeities“ nebuvimas – „Nedidelio skaičiaus“ sąvoka)

text:
               13.7.2020

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 230/11

      2020 m. balandžio 23 d. Teisingumo Teismo (pirmoji kolegija) sprendimas byloje Europos Komisija / Austrijos Respublika

      (Byla C-161/19) (1)

      (Valstybės įsipareigojimų neįvykdymas - Direktyva 2009/147/EB - Laukinių paukščių apsauga - Leidimai vykdyti pavasarinę slankų (Scolopax rusticola) patinų medžioklę Žemutinės Austrijos žemėje (Austrija) - 7 straipsnio 4 dalis ir 9 straipsnio 1 dalies c punktas - „Kitos tinkamos išeities“ nebuvimas - „Nedidelio skaičiaus“ sąvoka)
      (2020/C 230/14)
      Proceso kalba: vokiečių

         Šalys

         Ieškovė: Europos Komisija, atstovaujama C. Hermes ir M. Noll-Ehlers

         Atsakovė: Austrijos Respublika, J. Schmoll

         Rezoliucinė dalis

                  1.

                  Leidusi pavasarinę slankų (Scolopax rusticola) patinų medžioklę Žemutinės Austrijos žemėje (Austrija), Austrijos Respublika neįvykdė įsipareigojimų pagal 2009 m. lapkričio 30 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2009/147/EB dėl laukinių paukščių apsaugos 7 straipsnio 4 dalį.

                  2.

                  Priteisti iš Austrijos Respublikos bylinėjimosi išlaidas.

         (1)  OL C 148, 2019 4 29.


title: Byla C-217/19: 2020 m. balandžio 23 d. Teisingumo Teismo (pirmoji kolegija) sprendimas byloje Europos Komisija / Suomijos Respublika (Ieškinys dėl įsipareigojimų neįvykdymo – Direktyva 2009/147/EB – Laukinių paukščių apsauga – Leidimai pavasarį Alandų provincijoje (Suomija) medžioti paprastųjų gagų (Somateria mollissima) patinėlius – 7 straipsnio 4 dalis ir 9 straipsnio 1 dalies c punktas – „Teisėto naudojimo“ ir „nedidelio skaičiaus“ sąvokos)

text:
               13.7.2020

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 230/12

      2020 m. balandžio 23 d. Teisingumo Teismo (pirmoji kolegija) sprendimas byloje Europos Komisija / Suomijos Respublika

      (Byla C-217/19) (1)

      (Ieškinys dėl įsipareigojimų neįvykdymo - Direktyva 2009/147/EB - Laukinių paukščių apsauga - Leidimai pavasarį Alandų provincijoje (Suomija) medžioti paprastųjų gagų (Somateria mollissima) patinėlius - 7 straipsnio 4 dalis ir 9 straipsnio 1 dalies c punktas - „Teisėto naudojimo“ ir „nedidelio skaičiaus“ sąvokos)
      (2020/C 230/15)
      Proceso kalba: anglų

         Šalys

         Ieškovė: Europos Komisija, atstovaujama C. Hermes ir E. Ljung Rasmussen

         Atsakovė: Suomijos Respublika, atstovaujama J. Heliskoski, padedamo advokatų J. Bouckaert, D. Gillet ir S. François

         Rezoliucinė dalis

                  1.

                  Nuo 2011 m. iki 2019 m. reguliariai leisdama išduoti leidimus pavasarį Alandų provincijoje (Suomija) medžioti paprastųjų gagų (Somateria mollissima) patinėlius, Suomijos Respublika neįvykdė įsipareigojimų pagal 2009 m. lapkričio 30 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2009/147/EB dėl laukinių paukščių apsaugos 7 straipsnio 4 dalį ir 9 straipsnio 1 dalies c punktą.

                  2.

                  Priteisti iš Suomijos Respublikos bylinėjimosi išlaidas.

         (1)  OL C 172, 2019 5 20.


title: Byla C-237/19: 2020 m. balandžio 23 d. Teisingumo Teismo (penktoji kolegija) sprendimas byloje (Kúria (Vengrija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Gömböc Kutató, Szolgáltató és Kereskedelmi Kft. / Szellemi Tulajdon Nemzeti Hivatala (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą – Prekių ženklai – Direktyva 2008/95/EB – Atsisakymas registruoti arba registracijos pripažinimas negaliojančia – Erdvinis prekių ženklas – 3 straipsnio 1 dalies e punkto ii ir iii papunkčiai – Žymuo, kurį sudaro vien forma, būtina prekės techniniam rezultatui gauti – Žymuo, kurį sudaro forma, suteikianti prekei esminę vertę – Atsižvelgimas į atitinkamos visuomenės suvokimą)

text:
               13.7.2020

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 230/12

      2020 m. balandžio 23 d. Teisingumo Teismo (penktoji kolegija) sprendimas byloje (Kúria (Vengrija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Gömböc Kutató, Szolgáltató és Kereskedelmi Kft. / Szellemi Tulajdon Nemzeti Hivatala

      (Byla C-237/19) (1)

      (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą - Prekių ženklai - Direktyva 2008/95/EB - Atsisakymas registruoti arba registracijos pripažinimas negaliojančia - Erdvinis prekių ženklas - 3 straipsnio 1 dalies e punkto ii ir iii papunkčiai - Žymuo, kurį sudaro vien forma, būtina prekės techniniam rezultatui gauti - Žymuo, kurį sudaro forma, suteikianti prekei esminę vertę - Atsižvelgimas į atitinkamos visuomenės suvokimą)
      (2020/C 230/16)
      Proceso kalba: vengrų

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

         Kúria

         Šalys pagrindinėje byloje

         Ieškovė: Gömböc Kutató, Szolgáltató és Kereskedelmi Kft.

         Atsakovas: Szellemi Tulajdon Nemzeti Hivatala

         Rezoliucinė dalis

                  1.

                  2008 m. spalio 22 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2008/95/EB valstybių narių teisės aktams, susijusiems su prekių ženklais, suderinti 3 straipsnio 1 dalies e punkto ii papunktis turi būti aiškinamas taip, kad siekiant nustatyti, ar žymenį sudaro tik prekės forma, būtina techniniam rezultatui gauti, nepakanka tik grafinio šio žymens vaizdo. Kita nei tik šis grafinis vaizdas informacija, kaip antai atitinkamos visuomenės suvokimas, gali būti naudojama siekiant nustatyti nagrinėjamo žymens pagrindines savybes. Nors į informaciją, kurios nematyti iš žymens grafinio vaizdo, gali būti atsižvelgta nustatant, ar šios savybės atlieka nagrinėjamos prekės techninę funkciją, ši informacija turi būti gauta iš objektyvių ir patikimų šaltinių ir negali apimti atitinkamos visuomenės suvokimo.

                  2.

                  Direktyvos 2008/95 3 straipsnio 1 dalies e punkto iii papunktis turi būti aiškinamas taip, kad į atitinkamos visuomenės suvokimą ar žinojimą apie prekę, grafiškai pavaizduotą žymenyje, kurį sudaro tik šios prekės forma, gali būti atsižvelgta siekiant nustatyti esminę šios formos savybę. Šioje nuostatoje įtvirtintas atmetimo pagrindas gali būti taikomas, jei iš objektyvių ir patikimų įrodymų matyti, kad vartotojų pasirinkimą pirkti nagrinėjamą prekę iš esmės lemia tokia savybė.

                  3.

                  Direktyvos 2008/95 3 straipsnio 1 dalies e punkto iii papunktis turi būti aiškinamas taip, kad šioje nuostatoje numatytas atsisakymo registruoti pagrindas neturi būti sistemingai taikomas žymeniui, kurį sudaro tik prekės forma, kai šios prekės vaizdas yra saugomas pagal dizaino teisę arba kai žymenį sudaro tik dekoratyvinės prekės forma.

         (1)  OL C 187, 2019 6 3.


title: Byla C-384/19: 2020 m. balandžio 2 d. Teisingumo Teismo (septintoji kolegija) sprendimas byloje Europos Komisija / Ispanijos Karalystė (Valstybės įsipareigojimų neįvykdymas – Potvynių rizikos įvertinimas ir valdymas – Direktyva 2007/60/EB – 7 straipsnio 1 ir 5 dalys, 10 straipsnio 1 ir 2 dalys ir 15 straipsnio 1 dalis – Potvynių rizikos valdymo planas – Parengimas – Visuomenės konsultavimas ir informavimas – Pateikimas Europos Komisjai – ES120 Gran Kanarijos, ES122 Fuerteventūros, ES123 Lansarotės, ES124 Tenerifės, ES125 La Palmos, ES126 La Gomeros ir ES127 El Hiero (Ispanija) upių baseinų rajonai)

text:
               13.7.2020

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 230/13

      2020 m. balandžio 2 d. Teisingumo Teismo (septintoji kolegija) sprendimas byloje Europos Komisija / Ispanijos Karalystė

      (Byla C-384/19) (1)

      (Valstybės įsipareigojimų neįvykdymas - Potvynių rizikos įvertinimas ir valdymas - Direktyva 2007/60/EB - 7 straipsnio 1 ir 5 dalys, 10 straipsnio 1 ir 2 dalys ir 15 straipsnio 1 dalis - Potvynių rizikos valdymo planas - Parengimas - Visuomenės konsultavimas ir informavimas - Pateikimas Europos Komisjai - ES120 Gran Kanarijos, ES122 Fuerteventūros, ES123 Lansarotės, ES124 Tenerifės, ES125 La Palmos, ES126 La Gomeros ir ES127 El Hiero (Ispanija) upių baseinų rajonai)
      (2020/C 230/17)
      Proceso kalba: ispanų

         Šalys

         Ieškovė: Europos Komisija, iš pradžių atstovaujama E. Manhaeve ir E. Sanfrutos Cano, vėliau – M. Jauregui Gomez ir E. Manhaeve

         Atsakovė: Ispanijos Karalystė, atstovaujama S. Jiménez García

         Rezoliucinė dalis

                  1.

                  Per nustatytą terminą neparengusi ir nepaskelbusi potvynių rizikos valdymo planų, susijusių su ES120 Gran Kanarijos, ES122 Fuerteventūros, ES123 Lansarotės, ES124 Tenerifės, ES125 La Palmos, ES126 La Gomeros ir ES127 El Hiero (Ispanija) upių baseinų rajonais, ir apie tuos planus nepranešusi Europos Komisijai, Ispanijos Karalystė neįvykdė įsipareigojimų pagal 2007 m. spalio 23 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2007/60/EB dėl potvynių rizikos įvertinimo ir valdymo 7 straipsnio 1 ir 5 dalis ir 15 straipsnio 1 dalį, ir per nustatytą terminą nepateikusi visuomenei informacijos ir nesurengusi viešų konsultacijų dėl potvynių rizikos valdymo planų parengimo, susijusio su ES120 Gran Kanarijos, ES122 Fuerteventūros ir ES125 La Palmos upių baseinų rajonais, ji neįvykdė įsipareigojimų pagal šios direktyvos 10 straipsnio 1 ir 2 dalis.

                  2.

                  Priteisti iš Ispanijos Karalystės bylinėjimosi išlaidas.

         (1)  OL C 270, 2019 8 12.


title: Byla C-406/19 P: 2020 m. balandžio 2 d. Teisingumo Teismo (devintoji kolegija) sprendimas byloje Europos Komisija / Ispanijos Karalystė (Apeliacinis skundas – EŽŪGF ir EŽŪFKP – Nefinansuojamos išlaidos – Ispanijos Karalystės patirtos išlaidos – Gamintojų organizacijų pripažinimo panaikinimas – Suteiktos pagalbos nesusigrąžinimas – Įrodinėjimo pareiga – Fiksuoto dydžio finansinė pataisa)

text:
               13.7.2020

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 230/14

      2020 m. balandžio 2 d. Teisingumo Teismo (devintoji kolegija) sprendimas byloje Europos Komisija / Ispanijos Karalystė

      (Byla C-406/19 P) (1)

      (Apeliacinis skundas - EŽŪGF ir EŽŪFKP - Nefinansuojamos išlaidos - Ispanijos Karalystės patirtos išlaidos - Gamintojų organizacijų pripažinimo panaikinimas - Suteiktos pagalbos nesusigrąžinimas - Įrodinėjimo pareiga - Fiksuoto dydžio finansinė pataisa)
      (2020/C 230/18)
      Proceso kalba: ispanų

         Šalys

         Apeliantė: Europos Komisija, atstovaujama F. Castillo de la Torre ir J. Aquilina

         Kita proceso šalis: Ispanijos Karalystė, atstovaujama S. Jiménez García

         Rezoliucinė dalis

                  1.

                  Panaikinti 2019 m. kovo 20 d. Europos Sąjungos Bendrojo Teismo sprendimą Ispanija / Komisija (T-237/17, nepaskelbtas Rink., EU:T:2019:172) tiek, kiek juo Bendrasis Teismas panaikino 2017 m. vasario 14 d. Komisijos įgyvendinimo sprendimą (ES) 2017/264 dėl valstybių narių patirtų tam tikrų išlaidų nefinansavimo Europos Sąjungos lėšomis iš Europos žemės ūkio garantijų fondo (EŽŪGF) ir Europos žemės ūkio fondo kaimo plėtrai (EŽŪFKP) dėl jame nustatytos 10 % fiksuoto dydžio finansinės pataisos tam tikroms Ispanijos Karalystės išlaidoms.

                  2.

                  Atmesti ieškinį.

                  3.

                  Ispanijos Karalystė be savo bylinėjimosi išlaidų, patirtų pirmojoje instancijoje byloje T-237/17 ir apeliaciniame procese, padengia Europos Komisijos šiuose dviejuose procesuose patirtas bylinėjimosi išlaidas.

         (1)  OL C 280, 2019 8 19.


title: Byla C-757/19: 2019 m. spalio 15 d. Gericht Erster Instanz Eupen (Belgija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje ES / Valonijos regionas

text:
               13.7.2020

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 230/14

      2019 m. spalio 15 d.Gericht Erster Instanz Eupen (Belgija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje ES / Valonijos regionas

      (Byla C-757/19)
      (2020/C 230/19)
      Proceso kalba: vokiečių

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

         Gericht Erster Instanz Eupen

         Šalys pagrindinėje byloje

         Ieškovas: ES

         Atsakovas: Valonijos regionas
      2020 m. gegužės 28 d. nutartimi Europos Sąjungos Teisingumo Teismas (šeštoji kolegija) nusprendė, kad SESV 49 straipsnis turi būti aiškinamas taip, jog pagal jį draudžiamos valstybės narės teisės nuostatos, pagal kurias šios valstybės narės pilietis gali pasinaudoti transporto priemonių registracijos pareigos išimtimi minėtoje valstybėje narėje dėl kitoje valstybėje narėje registruotos transporto priemonės, kuri suteikta bendrovės, kurios valdančiuoju partneriu jis yra ir kuri įsteigta šioje kitoje valstybėje narėje, tik jei dokumentai, liudijantys, kad suinteresuotasis asmuo tenkina šios išimties taikymo sąlygas, nuolat yra šioje transporto priemonėje.


title: Byla C-146/20: 2020 m. kovo 20 d. Landgericht Düsseldorf (Vokietija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje AD, BE, CF / Corendon Airlines

text:
               13.7.2020

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 230/15

      2020 m. kovo 20 d.Landgericht Düsseldorf (Vokietija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje AD, BE, CF / Corendon Airlines

      (Byla C-146/20)
      (2020/C 230/20)
      Proceso kalba: vokiečių

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

         Landgericht Düsseldorf

            Šalys pagrindinėje byloje

         Ieškovai ir apeliantai: AD, BE, CF

         Atsakovė ir kita apeliacinio proceso šalis: Corendon Airlines

         Prejudiciniai klausimai

                  1.

                  Ar galima manyti, kad skrydis laikytinas atšauktu, kaip tai suprantama pagal Reglamento (EB) Nr. 261/2004 (1) 2 straipsnio l punktą ir 5 straipsnio 1 dalį, ir tuo atveju, kai skrydį vykdantis oro vežėjas paankstina užsakyto kelionės paslaugų paketo skrydį perkeldamas išvykimo pagal tvarkaraštį laiką iš 10.20 val. vietos laiku į tos pačios dienos 08.40 val. vietos laiku?

                  2.

                  Ar likus dešimčiai dienų iki išvykimo pateiktas pranešimas apie skrydžio paankstinimą perkeliant jį iš 10.20 val. vietos laiku į tos pačios dienos 08.40 val. vietos laiku yra pasiūlymas vykti kitu maršrutu, kaip tai suprantama pagal minėto reglamento 5 straipsnio 1 dalies a punktą ir 8 straipsnio 1 dalies b punktą?

         (1)  2004 m. vasario 11 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (EB) Nr. 261/2004, nustatančis bendras kompensavimo ir pagalbos keleiviams taisykles atsisakymo vežti ir skrydžių atšaukimo arba atidėjimo ilgam laikui atveju, panaikinantis Reglamentą (EEB) Nr. 295/91 (OL L 46, 2004, p. 1; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 7 sk., 8 t., p. 10).


title: Byla C-155/20: 2020 m. kovo 31 d. Landgericht Ravensburg (Vokietija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje RT, SV, BC / Volkswagen Bank GmbH, Skoda Bank – Zweigniederlassung der Volkswagen Bank GmbH

text:
               13.7.2020

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 230/15

      2020 m. kovo 31 d.Landgericht Ravensburg (Vokietija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje RT, SV, BC / Volkswagen Bank GmbH, Skoda Bank – Zweigniederlassung der Volkswagen Bank GmbH

      (Byla C-155/20)
      (2020/C 230/21)
      Proceso kalba: vokiečių

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

         Landgericht Ravensburg

         Šalys pagrindinėje byloje

         Ieškovai: RT, SV, BC

         Atsakovai: Volkswagen Bank GmbH, Skoda Bank – Zweigniederlassung der Volkswagen Bank GmbH

         Prejudiciniai klausimai

                  1.

                  Ar 2008 m. balandžio 23 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2008/48/EB dėl vartojimo kredito sutarčių ir panaikinančios Tarybos direktyvą 87/102/EEB (1), 10 straipsnio 2 dalies l punktas turi būti aiškinamas taip, kad kredito sutartyje:

                              a)

                              turi būti nurodyta sudarant kredito sutartį galiojanti, absoliučiu skaičiumi išreikšta palūkanų už pavėluotus mokėjimus norma ar bent galiojanti orientacinė palūkanų norma (šiuo atveju bazinė palūkanų norma pagal BGB [Bürgerliches Gesetzbuch (Civilinis kodeksas]) 247 straipsnį), kuria remiantis pridėjus tam tikrą priedą (šiuo atveju penkis procentinius punktus pagal BGB 288 straipsnio 1 dalies antrą sakinį) apskaičiuojama galiojanti palūkanų už pavėluotus mokėjimus norma, išreikšta absoliučiu skaičiumi?

                              b)

                              turi būti konkrečiai paaiškintas palūkanų už pavėluotus mokėjimus normos tikslinimo mechanizmas ar bent daroma nuoroda į nacionalinės teisės normas, kuriose reglamentuojamas palūkanų už pavėluotus mokėjimus normos tikslinimas (BGB 247 straipsnis ir 288 straipsnio 1 dalies antras sakinys)?

                  2.

                  Ar Direktyvos 2008/48/EB 10 straipsnio 2 dalies r punktas turi būti aiškinamas taip, kad kredito sutartyje būtina nurodyti konkretų, vartotojui suprantamą išankstinio paskolos grąžinimo atveju mokėtinos išankstinio grąžinimo kompensacijos apskaičiavimo metodą, kad vartotojas galėtų bent apytikriai apskaičiuoti kompensacijos, kurią privalės sumokėti nutraukdamas sutartį anksčiau nustatyto termino, dydį?

                  3.

                  Ar Direktyvos 2008/48/EB 10 straipsnio 2 dalies s punktas turi būti aiškinamas taip, kad:

                              a)

                              kredito sutartyje taip pat turi būti nurodomos nacionalinėje teisėje reglamentuojamos kredito sutarties šalių teisės nutraukti sutartį, visų pirma paskolos gavėjo teisė nutraukti sutartį dėl svarbios priežasties pagal BGB 314 straipsnį terminuotų paskolos sutarčių atveju?

                              b)

                              (jeigu į šio klausimo a dalį būtų atsakyta neigiamai) jam neprieštarauja nacionalinės teisės norma, kurioje nustatyta, kad, kaip privaloma informacija pagal Direktyvos 2008/48/EB 10 straipsnio 2 dalies s punktą, turi būti nurodyta ir nacionalinėje teisėje numatyta specialioji teisė nutraukti sutartį?

                              c)

                              visais kredito sutarties šalių teisės nutraukti sutartį atvejais kredito sutartyje turi būti nurodyti teisės nutraukti sutartį įgyvendinimui taikomi reikalavimai – išankstinio pranešimo laikotarpis ir pranešimo forma?

                  4.

                  Ar vartojimo kredito sutarties atveju kredito davėjas neturi galimybės reikšti prieštaravimą remdamasis tuo, kad vartotojas neteko Direktyvos 2008/48/EB 14 straipsnio 1 dalies pirmame sakinyje numatytos teisės atsisakyti sutarties, kai:

                              a)

                              Direktyvos 2008/48/EB 10 straipsnio 2 dalyje nustatyta privaloma informacija nebuvo nei nustatyta tvarka pateikta kredito sutartyje, nei buvo nustatyta tvarka suteikta vėliau ir todėl Direktyvos 2008/48/EB 14 straipsnio 1 dalyje numatytas sutarties atsisakymo laikotarpis neprasidėjo?

                              b)

                              (jeigu į šio klausimo a dalį būtų atsakyta neigiamai) teisės netekimas iš esmės grindžiamas nuo sutarties sudarymo praėjusiu laikotarpiu ir (arba) visišku abipusiu sutarties įvykdymu, ir (arba) kredito davėjo disponavimu jam grąžinta paskolos suma arba kredito garantijų grąžinimu, ir (arba) (su kredito sutartimi susietos pirkimo-pardavimo sutarties atveju) tuo, kad vartotojas naudojosi finansuotu turtu arba jį pardavė, tačiau vartotojas reikšmingu laikotarpiu ir reikšmingų aplinkybių susidarymo momentu ne dėl savo kaltės nieko nežinojo apie tebeturimą teisę atsisakyti sutarties, o kredito davėjas negalėjo preziumuoti, kad vartotojas apie ją žino?

                  5.

                  Ar vartojimo kredito sutarties atveju kredito davėjas neturi galimybės reikšti prieštaravimą remdamasis tuo, kad vartotojas piktnaudžiauja Direktyvos 2008/48/EB 14 straipsnio 1 dalies pirmame sakinyje numatyta teise atsisakyti sutarties, kai:

                              a)

                              Direktyvos 2008/48/EB 10 straipsnio 2 dalyje nustatyta privaloma informacija nebuvo nei nustatyta tvarka pateikta kredito sutartyje, nei buvo nustatyta tvarka suteikta vėliau ir todėl Direktyvos 2008/48/EB 14 straipsnio 1 dalyje numatytas sutarties atsisakymo laikotarpis neprasidėjo?

                              b)

                              (jeigu į šio klausimo a dalį būtų atsakyta neigiamai) piktnaudžiavimas teise iš esmės grindžiamas nuo sutarties sudarymo praėjusiu laikotarpiu ir (arba) visišku abipusiu sutarties įvykdymu, ir (arba) kredito davėjo disponavimu jam grąžinta paskolos suma arba kredito garantijų grąžinimu, ir (arba) (su kredito sutartimi susietos pirkimo-pardavimo sutarties atveju) tuo, kad vartotojas naudojosi finansuotu turtu arba jį pardavė, tačiau vartotojas reikšmingu laikotarpiu ir reikšmingų aplinkybių susidarymo momentu ne dėl savo kaltės nieko nežinojo apie tebeturimą teisę atsisakyti sutarties, o kredito davėjas negalėjo preziumuoti, kad vartotojas apie ją žino?

         (1)  OL L 133, 2008, p. 66.


title: Byla C-164/20: 2020 m. balandžio 20 d. Landesgericht Korneuburg (Austrija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Airhelp Limited / Austrian Airlines AG

text:
               13.7.2020

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 230/17

      2020 m. balandžio 20 d.Landesgericht Korneuburg (Austrija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Airhelp Limited / Austrian Airlines AG

      (Byla C-164/20)
      (2020/C 230/22)
      Proceso kalba: vokiečių

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

         Landesgericht Korneuburg

         Šalys pagrindinėje byloje

         Ieškovė: Airhelp Limited

         Atsakovė: Austrian Airlines AG

         Prejudicinis klausimas

      Ar 2004 m. vasario 11 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (EB) Nr. 261/2004, nustatančio bendras kompensavimo ir pagalbos keleiviams taisykles atsisakymo vežti ir skrydžių atšaukimo arba atidėjimo ilgam laikui atveju (1), 5, 6 ir 7 straipsniai turi būti aiškinami taip, kad oro uosto gydytojo nustatytas susirgimas ir su juo susijęs keleivio, kuris jau yra dar nepradėjusiame skristi orlaivyje, negebėjimas skristi, kuriuo remdamasis oro vežėjas atsisako vežti keleivį, todėl pastarasis turi išlipti iš orlaivio, o jo bagažas turi būti iškrautas, laikytini „ypatinga aplinkybe“, kaip ji suprantama pagal 2004 m. vasario 11 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (EB) Nr. 261/2004, nustatančio bendras kompensavimo ir pagalbos keleiviams taisykles atsisakymo vežti ir skrydžių atšaukimo arba atidėjimo ilgam laikui atveju, 5 straipsnio 3 dalį?

         (1)  OL L 46, 2004, p. 1.


title: Affaire C-166/20: Demande de décision préjudicielle présentée par le Lietuvos vyriausiasis administracinis teismas (Lituanie) le 22 avril 2020 – BB/Lietuvos Respublikos sveikatos apsaugos ministerija

text:
               13.7.2020

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 230/18

      Demande de décision préjudicielle présentée par le Lietuvos vyriausiasis administracinis teismas (Lituanie) le 22 avril 2020 – BB/Lietuvos Respublikos sveikatos apsaugos ministerija
      (Affaire C-166/20)
      (2020/C 230/23)
      Langue de procédure: le lituanien

         Juridiction de renvoi:

      Lietuvos vyriausiasis administracinis teismas (Cour administrative suprême de Lituanie)

         Parties dans la procédure au principal:

         Partie requérante: BB

         Partie défenderesse: Lietuvos Respublikos sveikatos apsaugos ministerija (ministère de la Santé de la République de Lituanie)

         Questions préjudicielles

                  1.

                  L’article 10, sous b), de la directive 2005/36/CE (1), lu à la lumière de l’objectif énoncé à l’article 1er de la même directive, doit-il être interprété en ce sens qu’il peut s’appliquer dans une situation où la personne intéressée n’a pas obtenu de titre de formation parce que, si elle a potentiellement satisfait aux conditions requises pour obtenir une qualification professionnelle, c’est non pas dans un seul, mais dans plusieurs États membres de l’Union? Dans une telle situation, où la personne intéressée n’a pas obtenu de titre de formation parce qu’elle a potentiellement satisfait aux conditions requises pour obtenir une qualification professionnelle non pas dans un seul, mais dans plusieurs États membres de l’Union, les dispositions du titre III, chapitre I, de la directive 2005/36/CE (régime général de reconnaissance des titres de formation) doivent-elles être interprétées en ce sens que les autorités de reconnaissance des qualifications sont tenues d’apprécier le contenu de tous les documents présentés par la personne intéressée, susceptibles d’attester de sa qualification professionnelle, ainsi que la conformité [de la formation qu’ils attestent] aux conditions requises pour obtenir la qualification professionnelle dans l’État membre d’accueil et, le cas échéant, appliquer des mesures de compensation?

                  2.

                  Les articles 45 et 49 TFUE et l’article 15 de la Charte devraient-ils être interprétés en ce sens que, dans la situation du cas d’espèce, où la requérante a potentiellement satisfait aux conditions requises pour obtenir la qualification professionnelle de pharmacien au sens du [titre III,] chapitre III, section 7, article 44, de la directive 2005/36/CE, mais qu’elle a satisfait à ces conditions non pas dans un seul État membre de l’Union, mais dans plusieurs, et que, pour cette raison, elle ne dispose pas du titre attestant de sa qualification professionnelle prévu à l’annexe V, point 5.6.2 de la directive 2005/36, les autorités compétentes de l’État membre d’accueil sont tenues d’apprécier la formation professionnelle de la requérante et de la comparer à la formation professionnelle qui est requise dans cet État, ainsi que d’apprécier le contenu des documents susceptibles de démontrer la qualification professionnelle qui sont présentés, ainsi que la conformité [de la formation qu’ils attestent] aux conditions requises pour obtenir la qualification professionnelle dans l’État membre d’accueil et, le cas échéant, d’appliquer des mesures de compensation?

         (1)  Directive 2005/36/CE du Parlement européen et du Conseil, du 7 septembre 2005, relative à la reconnaissance des qualifications professionnelles (JO 2005, L 255, p. 22).


title: Byla C-195/20: 2020 m. gegužės 8 d. Bundesgerichtshof (Vokietija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje XC

text:
               13.7.2020

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 230/18

      2020 m. gegužės 8 d.Bundesgerichtshof (Vokietija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje XC

      (Byla C-195/20)
      (2020/C 230/24)
      Proceso kalba: vokiečių

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

         Bundesgerichtshof

         Šalys pagrindinėje byloje

         Kaltinamasis: XC

         Kita proceso šalis: Generalbundesanwalt beim Bundesgerichtshof

         Prejudicinis klausimas

      Ar 2002 m. birželio 13 d. Tarybos pagrindų sprendimo 2002/584/TVR (1) dėl Europos arešto orderio ir perdavimo tarp valstybių narių tvarkos, iš dalies pakeisto 2009 m. vasario 26 d. Tarybos pamatiniu sprendimu 2009/299/TVR (2), 27 straipsnio 2 ir 3 dalys turi būti aiškinamos taip, kad pagal specialiąją taisyklę nedraudžiama laisvės apribojimo priemonė, taikoma už kitą iki perdavimo padarytą nusikalstamą veiką nei ta, dėl kurios asmuo buvo perduotas, jei asmuo po perdavimo savanoriškai išvyko iš išduodančiosios valstybės narės teritorijos, vėliau kitos vykdančiosios valstybės narės, remiantis nauju Europos arešto orderiu, vėl buvo perduotas į išduodančiosios valstybės narės teritoriją, o antroji vykdančioji valstybė narė davė sutikimą dėl persekiojimo, apkaltinamojo nuosprendžio dėl tos kitos veikos priėmimo ir vykdymo?

         (1)  OL L 190, 2002, p. 1, 2004 m. specialusis leidimas lietuvių kalba, 19 sk., 6 t., p. 34.

         (2)  OL L 81, 2009, p. 24.


title: Byla C-203/20: 2020 m. gegužės 11 d. Okresný súd Bratislava III (Slovakija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą baudžiamojoje byloje prieš AB ir kt., kitos šalys: HI ir Krajská prokuratúra v Bratislave

text:
               13.7.2020

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 230/19

      2020 m. gegužės 11 d.Okresný súd Bratislava III (Slovakija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą baudžiamojoje byloje prieš AB ir kt., kitos šalys: HI ir Krajská prokuratúra v Bratislave

      (Byla C-203/20)
      (2020/C 230/25)
      Proceso kalba: slovakų

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

         Okresný súd Bratislava III

         Šalys pagrindinėje byloje

         Kaltinamieji: AB, CD, EF, GH, IJ, LM, NO, PR, ST, UV, WZ, BC, DE, FG ir JL

         Kitos šalys: HI ir Krajská prokuratúra v Bratislave

         Prejudiciniai klausimai

                  1.

                  Ar, atsižvelgiant į Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijos 50 straipsnį, pagal ne bis in idem principą draudžiama išduoti Europos arešto orderį, kaip jis suprantamas pagal 2002 m. birželio 13 d. Tarybos pagrindų sprendimą 2002/584/TVR (1) dėl Europos arešto orderio ir perdavimo tarp valstybių narių tvarkos, kai baudžiamoji byla galutinai užbaigta teismui priėmus išteisinamąjį nuosprendį arba baudžiamąją bylą nutraukus, jeigu toks sprendimas buvo priimtas remiantis amnestija, kurią teisės aktų leidėjas atšaukė šiam sprendimui įsiteisėjus, ir nacionalinės teisės nuostatose numatyta, kad tokios amnestijos atšaukimas lemia valdžios institucijų sprendimų panaikinimą tiek, kiek jie buvo priimti ir motyvuoti remiantis amnestija ir suteikta malone, o teisinių kliūčių, kurios buvo grindžiamos taip atšaukta amnestija, baudžiamajam persekiojimui nebelieka ir tokia padėtis susiklosto be konkretaus teismo sprendimo ar teismo proceso?

                  2.

                  Ar nacionalinės teisės nuostata, pagal kurią tiesiogiai, be nacionalinio teismo sprendimo, panaikinamas nacionalinio teismo sprendimas nutraukti baudžiamąją bylą, kuris pagal nacionalinę teisę yra galutinis išteisinamasis nuosprendis ir kurio pagrindu buvo galutinai nutrauktas baudžiamasis procesas po to, kai pagal nacionalinį įstatymą suteikta amnestija, yra suderinama su teise į nešališką teismą, kuri garantuojama pagal Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijos 47 straipsnį, ir teise nebūti du kartus teisiamam ar baudžiamam už tą pačią nusikalstamą veiką, garantuojama pagal Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijos 50 straipsnį ir Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo 82 straipsnį?

                  3.

                  Ar nacionalinės teisės nuostata, pagal kurią Konstituciniam Teismui, tikrinant Národná rada Slovenskej republiky (Slovakijos Respublikos Nacionalinė Rada) rezoliuciją, kuria atšaukiama amnestija arba individualiais atvejais suteikta malonė ir kuri priimta pagal Slovakijos Respublikos Konstitucijos 86 straipsnio i punktą, leidžiama vertinti tik jos atitiktį Konstitucijai, neatsižvelgiant į Europos Sąjungos priimtus privalomojo pobūdžio teisės aktus, visų pirma Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartiją, Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo ir ES sutartį, atitinka lojalumo principą, kaip jis suprantamas pagal ESS 4 straipsnio 3 punktą, Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo 267 straipsnį ir Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo 82 straipsnį, ir yra suderinama su teise į nešališką teismą, kuri garantuojama pagal Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijos 47 straipsnį, bei teise nebūti du kartus teisiamam ar baudžiamam už tą pačią nusikalstamą veiką, garantuojama pagal Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijos 50 straipsnį?

         (1)  OL L 190, 2002, p. 1; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 19 sk., 6 t., p. 34.


title: Byla T-399/16: 2020 m. gegužės 28 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje CK Telecoms UK Investments / Komisija (Konkurencija – Koncentracija – Bevielio ryšio telekomunikacijų veikla – Mobiliųjų telekomunikacijų paslaugų mažmeninė rinka – Prieigos ir skambučio inicijavimo viešuosiuose mobiliojo ryšio tinkluose didmeninė rinka – Hutchison įvykdytas bendrovės Telefónica Europe įsigijimas – Sprendimas, kuriuo koncentracija pripažįstama nesuderinama su vidaus rinka – Oligopolinė rinka – Itin reikšmingas veiksmingos konkurencijos ribojimas – Nekoordinuojamas poveikis – Įrodinėjimo pareiga – Įrodymams keliami reikalavimai – Rinkos dalys – Koncentracijos pasekmės kainoms – Tikėtino spaudimo didinti kainas kiekybinė analizė – Artimi konkurentai – Svarbus konkurencinis suvaržymas – Svarbi konkurencinė jėga – Dalijimosi tinklu sutartys – Koncentracijos laipsnis – Herfindalio-Hiršmano indeksas – Teisės klaida – Vertinimo klaida)

text:
               13.7.2020

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 230/21

      2020 m. gegužės 28 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje CK Telecoms UK Investments / Komisija

      (Byla T-399/16) (1)

      (Konkurencija - Koncentracija - Bevielio ryšio telekomunikacijų veikla - Mobiliųjų telekomunikacijų paslaugų mažmeninė rinka - Prieigos ir skambučio inicijavimo viešuosiuose mobiliojo ryšio tinkluose didmeninė rinka - Hutchison įvykdytas bendrovės Telefónica Europe įsigijimas - Sprendimas, kuriuo koncentracija pripažįstama nesuderinama su vidaus rinka - Oligopolinė rinka - Itin reikšmingas veiksmingos konkurencijos ribojimas - Nekoordinuojamas poveikis - Įrodinėjimo pareiga - Įrodymams keliami reikalavimai - Rinkos dalys - Koncentracijos pasekmės kainoms - Tikėtino spaudimo didinti kainas kiekybinė analizė - Artimi konkurentai - Svarbus konkurencinis suvaržymas - Svarbi konkurencinė jėga - Dalijimosi tinklu sutartys - Koncentracijos laipsnis - Herfindalio-Hiršmano indeksas - Teisės klaida - Vertinimo klaida)
      (2020/C 230/26)
      Proceso kalba: anglų

         Šalys

         Ieškovė: CK Telecoms UK Investments Ltd (Londonas, Jungtinė Karalystė), atstovaujama advokatų T. Wessely, O. Brouwer, solisitorių A. Woods, M. Davis, I. Ditchfield, R S. Prichard, J. Aitken, M. Romney, M. Dickson, K. Asakura ir QC B. Kennelly

         Atsakovė: Europos Komisija, atstovaujama T. Christoforou, G. Conte, M. Farley, J. Szczodrowski ir C. Urraca Caviedes

         Atsakovės pusėje į bylą įstojusios šalys: Jungtinė Didžiosios Britanijos ir Šiaurės Airijos Karalystė, atstovaujama S. Jones, S. Brandon, S. Huijts, C. Blairs, M. Rahman, J. McInnes, M. Brown, B. Potterill, S. Cardell, C. Brannigan, S. Munday, C. Short ir A. Dadley, padedamų baristerių M. Williams ir J. Morrison; EE Ltd (Hatfildas, Jungtinė Karalystė), atstovaujamas baristerio A. Lindsay bei solisitorių C. Chapman ir J. Hulsmann

         Dalykas

      SESV 263 straipsniu grindžiamas prašymas panaikinti 2016 m. gegužės 11 d. Komisijos sprendimą C(2016) 2796 final, kuriuo koncentracijos operacija dėl Hutchison 3G UK Investments Ltd įvykdyto Telefónica Europe Plc įsigijimo pripažįstama nesuderinama su vidaus rinka (byla COMP/M.7612 – Hutchison 3G UK / Telefónica UK),

         Rezoliucinė dalis

                  1.

                  Panaikinti 2016 m. gegužės 11 d. Komisijos sprendimą C(2016) 2796 final, kuriuo koncentracijos operacija dėl Hutchison 3G UK Investments Ltd įvykdyto Telefónica Europe plc įsigijimo pripažįstama nesuderinama su vidaus rinka (byla COMP/M.7612 – Hutchison 3G UK / Telefónica UK).

                  2.

                  Europos Komisija padengia savo ir CK Telecoms UK Investments Ltd. patirtas bylinėjimosi išlaidas.

                  3.

                  Jungtinė Didžiosios Britanijos ir Šiaurės Airijos Karalystė ir EE Ltd padengia savo bylinėjimosi išlaidas.

         (1)  OL C 371, 2016 10 10.


title: Byla T-483/16 RENV: 2020 m. gegužės 28 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Cerafogli / ECB (Viešoji tarnyba – ECB darbuotojai – Dėl diskriminacijos ir psichologinio smurto pateiktas skundas – Vidinis administracinis tyrimas – Skundo atmetimas – Teisė į veiksmingą teisminę gynybą – Teisė būti išklausytam – Prašymas leisti susipažinti su liudytojų apklausos protokolais – Tyrimo medžiagos sunaikinimas – Bendrajam Teismui pateiktų įrodymų įrodomoji galia – Tyrimas, turintis trūkumų – Psichologinis priekabiavimas – Teisės klaida – Pareiga padėti – Atsakomybė – Priežastinis ryšys – Neturtinė žala)

text:
               13.7.2020

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 230/22

      2020 m. gegužės 28 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Cerafogli / ECB

      (Byla T-483/16 RENV) (1)

      (Viešoji tarnyba - ECB darbuotojai - Dėl diskriminacijos ir psichologinio smurto pateiktas skundas - Vidinis administracinis tyrimas - Skundo atmetimas - Teisė į veiksmingą teisminę gynybą - Teisė būti išklausytam - Prašymas leisti susipažinti su liudytojų apklausos protokolais - Tyrimo medžiagos sunaikinimas - Bendrajam Teismui pateiktų įrodymų įrodomoji galia - Tyrimas, turintis trūkumų - Psichologinis priekabiavimas - Teisės klaida - Pareiga padėti - Atsakomybė - Priežastinis ryšys - Neturtinė žala)
      (2020/C 230/27)
      Proceso kalba: anglų

         Šalys

         Ieškovė: Maria Concetta Cerafogli (Roma, Italija), atstovaujama advokatės L. Levi

         Atsakovas: Europos Centrinis Bankas, atstovaujamas F. Feyerbacher ir B. Ehlers, padedamų advokato B. Wägenbaur

         Dalykas

      SESV 270 straipsniu ir Europos Sąjungos Teisingumo Teismo statuto 50a straipsniu grindžiamas prašymas dėl, pirma, 2009 m. lapkričio 24 d. Europos Centrinio Banko (BCE) sprendimo, kuriuo užbaigiamas vidaus administracinis tyrimas, pradėtas remiantis Maria Concetta Cerafogli skundu dėl diskriminuojančio ir jos orumui kenkiančio elgesio, ir ECB galiojančios orumo darbe politikos pažeidimo ir, prireikus, dėl 2010 m. kovo 24 d. ECB sprendimo, kuriuo atmetama jos speciali apeliacija, panaikinimo, ir, antra, žalos atlyginimo iš ECB priteisimo.

         Rezoliucinė dalis

                  1.

                  Panaikinti 2009 m. lapkričio 24 d. Europos Centrinio Banko (ECB) sprendimą, kuriuo užbaigiamas vidaus administracinis tyrimas, pradėtas remiantis Maria Concetta Cerafogli skundu, ir 2010 m. kovo 24 d. ECB sprendimą, kuriuo atmetama speciali M. C. Cerafogli apeliacija.

                  2.

                  Priteisti iš ECB M. C. Cerafogli naudai 20 000 EUR sumą žalai atlyginti.

                  3.

                  Atmesti likusią ieškinio dalį.

                  4.

                  Nurodyti ECB padengti savo bylinėjimosi išlaidas ir priteisti iš jo du trečdalius M. C. Cerafogli išlaidų, patirtų per pradinį procesą Europos Sąjungos tarnautojų teisme nagrinėjant ieškinį byloje F-43/10, per apeliacinį procesą nagrinėjant bylą T-114/13 P ir per šią peržiūros procedūrą nagrinėjant bylą T-483/16 RENV.

                  5.

                  Nurodyti M. C. Cerafogli padengti trečdalį savo bylinėjimosi išlaidų, patirtų per pradinį procesą Europos Sąjungos tarnautojų teisme nagrinėjant ieškinį byloje F-43/10, per apeliacinį procesą nagrinėjant bylą T-114/13 P ir per šią peržiūros procedūrą nagrinėjant bylą T-483/16 RENV.

         (1)  OL C 209, 2010 7 31 (byla iš pradžių užregistruota Europos Sąjungos Tarnautojų Teisme numeriu F-43/10 ir 2016 m. rugsėjo 1 d. perduota Europos Sąjungos Bendrajam Teismui numeriu F-43/10 RENV).


title: Byla T-649/17: 2020 m. gegužės 28 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje ViaSat / Komisija (Galimybė susipažinti su dokumentais – Reglamentas (EB) Nr. 1049/2001 – Dokumentas dėl priemonių, kurių reikalaujama imtis siekiant užtikrinti, kad judriojo palydovinio ryšio sistemų operatoriai laikytųsi Sprendime Nr. 626/2008/EB nurodytų bendrųjų sąlygų – Implicitinis ir eksplicitinis atsisakymas leisti susipažinti su dokumentais – Išimtis, susijusi su inspekcijų, tyrimų ir audito tikslų apsauga – Viršesnis viešasis interesas – Atsisakymas leisti iš dalies susipažinti su dokumentais)

text:
               13.7.2020

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 230/23

      2020 m. gegužės 28 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje ViaSat / Komisija

      (Byla T-649/17) (1)

      (Galimybė susipažinti su dokumentais - Reglamentas (EB) Nr. 1049/2001 - Dokumentas dėl priemonių, kurių reikalaujama imtis siekiant užtikrinti, kad judriojo palydovinio ryšio sistemų operatoriai laikytųsi Sprendime Nr. 626/2008/EB nurodytų bendrųjų sąlygų - Implicitinis ir eksplicitinis atsisakymas leisti susipažinti su dokumentais - Išimtis, susijusi su inspekcijų, tyrimų ir audito tikslų apsauga - Viršesnis viešasis interesas - Atsisakymas leisti iš dalies susipažinti su dokumentais)
      (2020/C 230/28)
      Proceso kalba: anglų

         Šalys

         Ieškovė: ViaSat, Inc. (Karlsbadas, Kalifornija, Jungtinės Valstijos), atstovaujama advokatų J. Ruiz Calzado, L. Marco Perpiñà, P. de Bandt ir M. Gherghinaru

         Atsakovė: Europos Komisija, atstovaujama C. Ehrbar ir S. Delaude

         Atsakovės pusėje į bylą įstojusi šalis: Inmarsat Ventures Ltd (Londonas, Jungtinė Karalystė, atstovaujama advokatų C. Spontoni, B. Amory, É. Barbier de La Serre ir baristerio A. Howard

         Dalykas

      SESV 263 straipsniu grindžiamas prašymas panaikinti Komisijos implicitinį sprendimą atmesti ieškovės 2017 m. gegužės 31 d. kartotinę paraišką dėl galimybės susipažinti su „priemonių planu, siekiant kad atrinkti operatoriai, kuriems išduotas leidimas teikti judriojo palydovinio ryšio paslaugas (MSS), laikytųsi bendrųjų sąlygų, nustatytų 2008 m. birželio 30 d. Europos Parlamento ir Tarybos sprendime Nr. 626/2008/EB dėl sistemų, kuriomis teikiamos judriojo palydovinio ryšio paslaugos (MSS), atrankos ir leidimų išdavimo, įskaitant naujus tarpinius žingsnius ir atitinkamus laikotarpius“, taip pat 2017 m. gruodžio 1 d. Komisijos sprendimą C(2017) 8219 final, kuriuo atsisakoma leisti susipažinti su šiuo priemonių planu.

         Rezoliucinė dalis

                  1.

                  Nebereikia priimti priimti sprendimo dėl Europos Komisijos implicitinio sprendimo atmesti 2017 m. gegužės 31 d. kartotinę ViaSat paraišką dėl galimybės susipažinti su „priemonių planu, siekiant kad atrinkti operatoriai, kuriems išduotas leidimas teikti judriojo palydovinio ryšio paslaugas (MSS), laikytųsi bendrųjų sąlygų, nustatytų 2008 m. birželio 30 d. Europos Parlamento ir Tarybos sprendime Nr. 626/2008/EB dėl sistemų, kuriomis teikiamos judriojo palydovinio ryšio paslaugos (MSS), atrankos ir leidimų išdavimo, įskaitant naujus tarpinius žingsnius ir atitinkamus laikotarpius“.

                  2.

                  Atmesti likusią ieškinio dalį.

                  3.

                  ViaSat padengia tris ketvirčius savo ir tris ketvirčius Komisijos ir Inmarsat Ventures Ltd patirtų bylinėjimosi išlaidų.

                  4.

                  Komisija padengia ketvirtį savo ir ketvirtį ViaSat ir Inmarsat Ventures patirtų bylinėjimosi išlaidų.

         (1)  OL C 402, 2017 11 27.


title: Byla T-518/18: 2020 m. gegužės 28 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje YG / Komisija (Viešoji tarnyba – Pareigūnai – Paaukštinimas – 2017 m. paaukštinimo procedūra – Sprendimas nepaaukštinti ieškovo priskiriant prie AST 9 lygio – Nuopelnų palyginimas – Vienodas požiūris – Akivaizdi vertinimo klaida – Pareiga motyvuoti)

text:
               13.7.2020

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 230/24

      2020 m. gegužės 28 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje YG / Komisija

      (Byla T-518/18) (1)

      (Viešoji tarnyba - Pareigūnai - Paaukštinimas - 2017 m. paaukštinimo procedūra - Sprendimas nepaaukštinti ieškovo priskiriant prie AST 9 lygio - Nuopelnų palyginimas - Vienodas požiūris - Akivaizdi vertinimo klaida - Pareiga motyvuoti)
      (2020/C 230/29)
      Proceso kalba: anglų

         Šalys

         Ieškovas: YG, atstovaujamas advokatų S. Rodrigues ir A. Champetier

         Atsakovė: Europos Komisija, atstovaujama G. Berscheid, B. Eggers ir L. Radu Bouyon

         Dalykas

      Pagal SESV 270 straipsnį pateiktas prašymas panaikinti 2017 m. lapkričio 13 d. Komisijos sprendimą nepaaukštinti ieškovo per 2017 m. paaukštinimo procedūrą.

         Rezoliucinė dalis

                  1.

                  Atmesti ieškinį.

                  2.

                  Priteisti iš Europos Komisijos bylinėjimosi išlaidas.

         (1)  OL C 399, 2018 11 5.


title: Byla T-574/18: 2020 m. gegužės 28 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Agrochem-Maks / Komisija (Augalų apsaugos produktai – Veiklioji medžiaga oksasulfuronas – Patvirtinimo dėl pateikimo rinkai galiojimo nepratęsimas – Pareiga motyvuoti – Pagrindinių teisių chartijos 41 straipsnio 2 dalies c punktas – Akivaizdi vertinimo klaida – Reglamento (EB) Nr. 1107/2009 6 straipsnio f punktas ir II priedo 2.2 punktas – Atsargumo principas)

text:
               13.7.2020

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 230/24

      2020 m. gegužės 28 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Agrochem-Maks / Komisija

      (Byla T-574/18) (1)

      (Augalų apsaugos produktai - Veiklioji medžiaga oksasulfuronas - Patvirtinimo dėl pateikimo rinkai galiojimo nepratęsimas - Pareiga motyvuoti - Pagrindinių teisių chartijos 41 straipsnio 2 dalies c punktas - Akivaizdi vertinimo klaida - Reglamento (EB) Nr. 1107/2009 6 straipsnio f punktas ir II priedo 2.2 punktas - Atsargumo principas)
      (2020/C 230/30)
      Proceso kalba: anglų

         Šalys

         Ieškovė: Agrochem-Maks d.o.o. (Zagrebas, Kroatija), atstovaujama advokato S. Pappas

         Atsakovė: Europos Komisija, atstovaujama A. Lewis, I. Naglis ir G. Koleva

         Atsakovės pusėje į bylą įstojusi šalis: Švedijos Karalystė, atstovaujama A. Falk, C. Meyer-Seitz, H. Shev, J. Lundberg ir H. Eklinder

         Dalykas

      SESV 263 straipsniu grindžiamas prašymas panaikinti 2018 m. liepos 18 d. Komisijos įgyvendinimo reglamentą (ES) 2018/1019, kuriuo, remiantis Europos Parlamento ir Tarybos reglamentu (EB) Nr. 1107/2009 dėl augalų apsaugos produktų pateikimo į rinką, nepratęsiamas veikliosios medžiagos oksasulfurono patvirtinimo galiojimas ir iš dalies keičiamas Komisijos įgyvendinimo reglamentas (ES) Nr. 540/2011 (OL L 183, 2018, p. 14).

         Rezoliucinė dalis

                  1.

                  Atmesti ieškinį.

                  2.

                  Agrochem-Maks d.o.o. padengia savo ir Europos Komisijos bylinėjimosi išlaidas, patirtas nagrinėjant šį ieškinį ir sprendžiant klausimą dėl laikinųjų apsaugos priemonių taikymo.

                  3.

                  Švedijos Karalystė padengia savo bylinėjimosi išlaidas.

         (1)  OL C 427, 2018 11 26.