title: Byla T-192/18: 2019 m. birželio 6 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Rietze/EUIPO — Volkswagen (Transporto priemonė VW Caddy) (Bendrijos dizainas — Registracijos pripažinimo negaliojančia procedūra — Europos Sąjungoje galiojanti tarptautinė registracija — Registruotas Bendrijos dizainas, vaizduojantis transporto priemonę VW Caddy — Ankstesnis Bendrijos dizainas — Registracijos pripažinimo negaliojančia pagrindas — Individualios savybės — Informuotas vartotojas — Skirtingas bendras įspūdis — Reglamento (EB) Nr. 6/2002 6 straipsnis ir 25 straipsnio 1 dalies b punktas — Prašymą pripažinti registraciją negaliojančia pateikusiam asmeniui tenkanti įrodinėjimo pareiga — Su ankstesnio dizaino atgaminimu susiję reikalavimai)

text:
               29.7.2019

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 255/37

      2019 m. birželio 6 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Rietze/EUIPO — Volkswagen (Transporto priemonė VW Caddy)
      (Byla T-192/18) (1)

      (Bendrijos dizainas - Registracijos pripažinimo negaliojančia procedūra - Europos Sąjungoje galiojanti tarptautinė registracija - Registruotas Bendrijos dizainas, vaizduojantis transporto priemonę VW Caddy - Ankstesnis Bendrijos dizainas - Registracijos pripažinimo negaliojančia pagrindas - Individualios savybės - Informuotas vartotojas - Skirtingas bendras įspūdis - Reglamento (EB) Nr. 6/2002 6 straipsnis ir 25 straipsnio 1 dalies b punktas - Prašymą pripažinti registraciją negaliojančia pateikusiam asmeniui tenkanti įrodinėjimo pareiga - Su ankstesnio dizaino atgaminimu susiję reikalavimai)
      (2019/C 255/47)
      Proceso kalba: vokiečių

         Šalys

         Ieškovė: Rietze GmbH & Co. KG (Altdorfas, Vokietija), atstovaujama advokato M. Krogmann

         Atsakovė: Europos Sąjungos intelektinės nuosavybės tarnyba (EUIPO), atstovaujama S. Hanne

         Kita procedūros EUIPO apeliacinėje taryboje šalis, įstojusi į bylą Bendrajame Teisme: Volkswagen AG (Volfsburgas, Vokietija), atstovaujama advokato C. Klawitter

         Dalykas

      Ieškinys, pareikštas dėl 2018 m. sausio 11 d. EUIPO trečiosios apeliacinės tarybos sprendimo (byla R 1244/2016-3), susijusio su registracijos pripažinimo negaliojančia procedūra tarp Rietze ir Volkswagen.

         Rezoliucinė dalis

                  1.

                  Atmesti ieškinį.

                  2.

                  Priteisti iš Rietze GmbH & Co. KG bylinėjimosi išlaidas.

         (1)  OL C 161, 2018 5 7.


title: Byla T-209/18: 2019 m. birželio 6 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Porsche/EUIPO — Autec (motorinės transporto priemonės) (Bendrijos dizainas — Registracijos pripažinimo negaliojančia procedūra — Registruotas Bendrijos dizainas, vaizduojantis transporto priemonę — Ankstesnis Bendrijos dizainas — Registracijos pripažinimo negaliojančia pagrindas — Individualių savybių nebuvimas — Reglamento (EB) Nr. 6/2002 6 straipsnis ir 25 straipsnio 1 dalies b punktas)

text:
               29.7.2019

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 255/37

      2019 m. birželio 6 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Porsche/EUIPO — Autec (motorinės transporto priemonės)
      (Byla T-209/18) (1)

      (Bendrijos dizainas - Registracijos pripažinimo negaliojančia procedūra - Registruotas Bendrijos dizainas, vaizduojantis transporto priemonę - Ankstesnis Bendrijos dizainas - Registracijos pripažinimo negaliojančia pagrindas - Individualių savybių nebuvimas - Reglamento (EB) Nr. 6/2002 6 straipsnis ir 25 straipsnio 1 dalies b punktas)
      (2019/C 255/48)
      Proceso kalba: vokiečių

         Šalys

         Ieškovė: Dr. Ing. h.c. F. Porsche AG (Štutgartas, Vokietija), atstovaujama advokato C. Klawitter

         Atsakovė: Europos Sąjungos intelektinės nuosavybės tarnyba, atstovaujama S. Hanne

         Kita procedūros EUIPO apeliacinėje taryboje šalis, įstojusi į bylą Bendrajame Teisme: Autec AG (Niurnbergas, Vokietija), atstovaujama advokato M. Krogmann

         Dalykas

      Ieškinys dėl 2018 m. sausio 19 d. EUIPO trečiosios apeliacinės tarybos sprendimo (byla R 945/2016-3), susijusio su registracijos pripažinimo negaliojančia procedūra tarp Autec AG ir Dr.Ing. h.c. F. Porsche AG.

         Rezoliucinė dalis

                  1.

                  Atmesti ieškinį.

                  2.

                  Priteisti iš Dr. Ing. h.c. F. Porsche AG bylinėjimosi išlaidas.

         (1)  OL C 166, 2018 5 14.


title: Byla T-210/18: 2019 m. birželio 6 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Porsche/EUIPO — Autec (lengvieji automobiliai) (Bendrijos dizainas — Registracijos pripažinimo negaliojančia procedūra — Registruotas Bendrijos dizainas, vaizduojantis transporto priemonę — Ankstesnis Bendrijos dizainas — Registracijos pripažinimo negaliojančia pagrindas — Individualių savybių nebuvimas — Reglamento (EB) Nr. 6/2002 6 straipsnis ir 25 straipsnio 1 dalies b punktas)

text:
               29.7.2019

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 255/38

      2019 m. birželio 6 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Porsche/EUIPO — Autec (lengvieji automobiliai)
      (Byla T-210/18) (1)

      (Bendrijos dizainas - Registracijos pripažinimo negaliojančia procedūra - Registruotas Bendrijos dizainas, vaizduojantis transporto priemonę - Ankstesnis Bendrijos dizainas - Registracijos pripažinimo negaliojančia pagrindas - Individualių savybių nebuvimas - Reglamento (EB) Nr. 6/2002 6 straipsnis ir 25 straipsnio 1 dalies b punktas)
      (2019/C 255/49)
      Proceso kalba: vokiečių

         Šalys

         Ieškovė: Dr. Ing. h.c. F. Porsche AG (Štutgartas, Vokietija), atstovaujama advokato C. Klawitter

         Atsakovė: Europos Sąjungos intelektinės nuosavybės tarnyba, atstovaujama S. Hanne

         Kita procedūros EUIPO apeliacinėje taryboje šalis, įstojusi į bylą Bendrajame Teisme: Autec AG (Niurnbergas, Vokietija), atstovaujama advokato M. Krogmann

         Dalykas

      Ieškinys dėl 2018 m. sausio 19 d. EUIPO trečiosios apeliacinės tarybos sprendimo (byla R 941/2016-3), susijusio su registracijos pripažinimo negaliojančia procedūra tarp Autec AG ir Dr.Ing. h.c. F. Porsche AG.

         Rezoliucinė dalis

                  1.

                  Atmesti ieškinį.

                  2.

                  Priteisti iš Dr. Ing. h.c. F. Porsche AG bylinėjimosi išlaidas.

         (1)  OL C 166, 2018 5 14.


title: Byla T-220/18: 2019 m. birželio 6 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Torrefazione Caffè Michele Battista/EUIPO — Battista Nino Caffè (Battistino) (Europos Sąjungos prekių ženklas — Registracijos pripažinimo negaliojančia procedūra — Europos Sąjungoje galiojanti tarptautinė registracija — Vaizdinis prekių ženklas „Battistino“ — Ankstesnis žodinis Europos Sąjungos prekių ženklas BATTISTA — Registracijos pripažinimas iš dalies negaliojančia — Ankstesnio prekių ženklo faktinio naudojimo įrodymas — Reglamento (EB) Nr. 207/2009 57 straipsnio 2 dalis (dabar — Reglamento (ES) 2017/1001 64 straipsnio 2 dalis))

text:
               29.7.2019

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 255/39

      2019 m. birželio 6 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Torrefazione Caffè Michele Battista/EUIPO — Battista Nino Caffè (Battistino)
      (Byla T-220/18) (1)

      (Europos Sąjungos prekių ženklas - Registracijos pripažinimo negaliojančia procedūra - Europos Sąjungoje galiojanti tarptautinė registracija - Vaizdinis prekių ženklas „Battistino“ - Ankstesnis žodinis Europos Sąjungos prekių ženklas BATTISTA - Registracijos pripažinimas iš dalies negaliojančia - Ankstesnio prekių ženklo faktinio naudojimo įrodymas - Reglamento (EB) Nr. 207/2009 57 straipsnio 2 dalis (dabar - Reglamento (ES) 2017/1001 64 straipsnio 2 dalis))
      (2019/C 255/50)
      Proceso kalba: italų

         Šalys

         Ieškovė: Torrefazione Caffè Michele Battista Srl (Tridžanas, Italija), atstovaujama advokatų V. Franchini, F. Paesan ir R. Bia

         Atsakovė: Europos Sąjungos intelektinės nuosavybės tarnyba, atstovaujama L. Rampini

         Kita procedūros EUIPO apeliacinėje taryboje šalis, įstojusi į bylą Bendrajame Teisme: Battista Nino Caffè Srl (Tridžanas, Italija), atstovaujama advokato D. Russo

         Dalykas

      Ieškinys dėl 2018 m. sausio 22 d. EUIPO penktosios apeliacinės tarybos sprendimo (byla R 400/2017-5), susijusio su registracijos pripažinimo negaliojančia procedūra tarp Battista Nino Caffè ir Torrefazione Caffè Michele Battista.

         Rezoliucinė dalis

                  1.

                  Panaikinti 2018 m. sausio 22 d. Europos Sąjungos intelektinės nuosavybės tarnybos (EUIPO) penktosios apeliacinės tarybos sprendimą (byla R 400/2017-5).

                  2.

                  Atmesti likusią ieškinio dalį.

                  3.

                  Priteisti iš EUIPO ir Battista Nino Caffè Srl bylinėjimosi išlaidas, patirtas bylą nagrinėjant Bendrajame Teisme.

         (1)  OL C 190, 2018 6 4.


title: Byla T-221/18: 2019 m. birželio 6 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Torrefazione Caffè Michele Battista/EUIPO — Battista Nino Caffè (BATTISTINO) (Europos Sąjungos prekių ženklas — Registracijos pripažinimo negaliojančia procedūra — Europos Sąjungoje galiojanti tarptautinė registracija — Žodinis prekių ženklas BATTISTINO — Ankstesnis žodinis Europos Sąjungos prekių ženklas BATTISTA — Registracijos pripažinimas negaliojančia — Ankstesnio prekių ženklo faktinio naudojimo įrodymas — Reglamento (EB) Nr. 207/2009 57 straipsnio 2 dalis (dabar — Reglamento (ES) 2017/1001 64 straipsnio 2 dalis))

text:
               29.7.2019

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 255/40

      2019 m. birželio 6 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Torrefazione Caffè Michele Battista/EUIPO — Battista Nino Caffè (BATTISTINO)
      (Byla T-221/18) (1)

      (Europos Sąjungos prekių ženklas - Registracijos pripažinimo negaliojančia procedūra - Europos Sąjungoje galiojanti tarptautinė registracija - Žodinis prekių ženklas BATTISTINO - Ankstesnis žodinis Europos Sąjungos prekių ženklas BATTISTA - Registracijos pripažinimas negaliojančia - Ankstesnio prekių ženklo faktinio naudojimo įrodymas - Reglamento (EB) Nr. 207/2009 57 straipsnio 2 dalis (dabar - Reglamento (ES) 2017/1001 64 straipsnio 2 dalis))
      (2019/C 255/51)
      Proceso kalba: italų

         Šalys

         Ieškovė: Torrefazione Caffè Michele Battista Srl (Tridžanas, Italija), atstovaujama advokatų V. Franchini, F. Paesan ir R. Bia

         Atsakovė: Europos Sąjungos intelektinės nuosavybės tarnyba, atstovaujama L. Rampini

         Kita procedūros EUIPO apeliacinėje taryboje šalis, įstojusi į bylą Bendrajame Teisme: Battista Nino Caffè Srl (Tridžanas, Italija), atstovaujama advokato D. Russo

         Dalykas

      Ieškinys dėl 2018 m. sausio 22 d. EUIPO penktosios apeliacinės tarybos sprendimo (byla R 402/2017-5), susijusio su registracijos pripažinimo negaliojančia procedūra tarp Battista Nino Caffè ir Torrefazione Caffè Michele Battista.

         Rezoliucinė dalis

                  1.

                  Panaikinti 2018 m. sausio 22 d. Europos Sąjungos intelektinės nuosavybės tarnybos (EUIPO) penktosios apeliacinės tarybos sprendimą (byla R 402/2017-5).

                  2.

                  Atmesti likusią ieškinio dalį.

                  3.

                  Priteisti iš EUIPO ir Battista Nino Caffè Srl bylinėjimosi išlaidas, patirtas bylą nagrinėjant Bendrajame Teisme.

         (1)  OL C 190, 2018 6 4.


title: Byla T-229/18: 2019 m. birželio 5 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Biolatte/EUIPO (Biolatte) (Europos Sąjungos prekių ženklas — Žodinio Europos Sąjungos prekių ženklo „Biolatte“ paraiška — Absoliutus atmetimo pagrindas — Skiriamojo požymio nebuvimas — Reglamento (ES) 2017/1001 7 straipsnio 1 dalies b punktas)

text:
               29.7.2019

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 255/41

      2019 m. birželio 5 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Biolatte/EUIPO (Biolatte)
      (Byla T-229/18) (1)

      (Europos Sąjungos prekių ženklas - Žodinio Europos Sąjungos prekių ženklo „Biolatte“ paraiška - Absoliutus atmetimo pagrindas - Skiriamojo požymio nebuvimas - Reglamento (ES) 2017/1001 7 straipsnio 1 dalies b punktas)
      (2019/C 255/52)
      Proceso kalba: anglų

         Šalys

         Ieškovė: Biolatte Oy (Turku, Suomija), atstovaujama advokato J. Ikonen

         Atsakovė: Europos Sąjungos intelektinės nuosavybės tarnyba, atstovaujama J. Crespo Carrillo ir H. O’Neill

         Dalykas

      Ieškinys dėl 2018 m. vasario 6 d. EUIPO pirmosios apeliacinės tarybos sprendimo (byla R 351/2017-1), susijusio su paraiška įregistruoti žodinį žymenį „Biolatte“ kaip Europos Sąjungos prekių ženklą.

         Rezoliucinė dalis

                  1.

                  Atmesti ieškinį.

                  2.

                  Priteisti iš Biolatte Oy bylinėjimosi išlaidas.

         (1)  OL C 190, 2018 6 4.


title: Byla T-338/19: 2019 m. birželio 6 d. pareikštas ieškinys byloje UE/Komisija

text:
               5.8.2019

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 263/50

      2019 m. birželio 6 d. pareikštas ieškinys byloje UE/Komisija
      (Byla T-338/19)
      (2019/C 263/58)
      Proceso kalba: anglų

         Šalys

         Ieškovė: UE, atstovaujama advokatų S. Rodrigues ir A. Champetier

         Atsakovė: Europos Komisija

         Reikalavimai

      Ieškovė Bendrojo Teismo prašo:

                  —

                  panaikinti 2018 m. rugpjūčio 1 d. Komisijos sprendimą, kuriuo atmestas ieškovės prašymas pripažinti profesinę ligą;

                  —

                  prireikus, panaikinti 2019 m. kovo 5 d. Komisijos sprendimą, kuriuo atmestas 2018 m. lapkričio 5 d. ieškovės skundas;

                  —

                  įpareigoti atlyginti ieškovės patirtas bylinėjimosi išlaidas.

         Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

      Grįsdama ieškinį ieškovė remiasi trimis pagrindais.

                  1.

                  Pirmasis ieškinio pagrindas grindžiamas akivaizdžia aiškinimo dėl termino, per kurį prašymas dėl profesinės ligos buvo paduotas, pagrįstumo klaida.

                  2.

                  Antrasis ieškinio pagrindas grindžiamas piktnaudžiavimu įgaliojimais.

                  3.

                  Trečiasis ieškinio pagrindas grindžiamas tuo, kad buvo pažeista teisė į gynybą ir pareiga motyvuoti.


title: Byla T-345/19: 2019 m. birželio 10 d. pareikštas ieškinys byloje Santini/Parlamentas

text:
               5.8.2019

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 263/51

      2019 m. birželio 10 d. pareikštas ieškinys byloje Santini/Parlamentas
      (Byla T-345/19)
      (2019/C 263/59)
      Proceso kalba: italų

         Šalys

         Ieškovas: Giacomo Santini (Trentas, Italija), atstovaujamas advokato M. Paniz

         Atsakovas: Europos Parlamentas

         Reikalavimai

      Ieškovas Bendrojo Teismo prašo:

                  —

                  panaikinti Europos Parlamento Finansų generalinio direktorato komunikatą, kuriame patvirtintas 2018 m. liepos 12 d.Ufficio di Presidenza della Camera dei Deputati (Deputatų Rūmų valdyba, Italija) Sprendimas Nr. 14/2018 ir (arba) Consiglio di Presidenza del Senato della Repubblica (Senato valdyba, Italija) Sprendimas Nr. 6/2018, ir bet kokiu atveju

                  —

                  panaikinti Europos Parlamento mokamų išmokų iki gyvos galvos naują nustatymą ir perskaičiavimą,

                  —

                  todėl pripažinti, kad ieškovas turi teisę į nagrinėjamas išmokas iki gyvos galvos, kurių dydis apskaičiuojamas remiantis taisyklėmis, galiojusiomis iki Deputatų Rūmų valdybos sprendimo Nr. 14/2018 ir (arba) Senato valdybos sprendimo Nr. 6/2018, ir nurodyti Europos Parlamentui išmokėti sumas, kurios nebuvo mokamos neteisėtai sustabdžius išmokų mokėjimą, atsižvelgiant į revalvaciją, kartu su teisės aktuose nustatyto dydžio palūkanomis, skaičiuojamomis nuo atskaitos nuo pajamų šaltinio datos,

                  —

                  nurodyti Europos Parlamentui vykdyti būsimą teismo sprendimą ir nedelsiant be išlygų išmokėti pirminio dydžio išmokas iki gyvos bei atlyginti visą žalą, kuri galėjo būti padaryta ieškovui,

                  —

                  bet kokiu atveju priteisti iš Europos Parlamento visas bylinėjimosi išlaidas, įskaitant advokato honorarus su PVM ir kitais mokesčiais.

         Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

      Grįsdamas ieškinį ieškovas remiasi aštuoniais pagrindais.

                  1.

                  Pirmasis ieškinio pagrindas grindžiamas tuo, kad buvo pažeista Europos Parlamento biurui suteikta kompetencija.
                  Ieškovas nurodo Europos išmokų iki gyvos galvos perskaičiavimo neteisėtumą, nes jis atliktas vienašališkai ir atgalinė data visam laikui, remiantis automatiniu deklaravimu (neegzistuojančiu) pagal Deputatų Rūmų (Italija) sprendimą Nr. 14/2018, nesant išankstinio Europos Parlamento biuro, kuriam priklauso išimtinė kompetencija šiuo klausimu, sprendimo (žr. Europos Parlemento darbo tvarkos taisyklių 25 straipsnį).

                  2.

                  Antrasis ieškinio pagrindas grindžiamas tuo, kad buvo pažeistos Europos Parlamento vidaus taisyklės.
                  Ieškovas nurodo išmokų iki gyvos galvos perskaičiavimo neteisėtumą, nes šis perskaičiavimas prieštarauja Europos Parlamento narių išlaidų kompensavimo ir išmokų mokėjimo nuostatų, galiojusių iki 2009 m., III priedo 1 straipsniui. Kai Europos Parlamento narys baigė kadenciją, jo socialinio draudimo situacija buvo galutinai apibrėžta atsižvelgiant į Italijos Parlamento nariams nustatytas sąlygas. Galimi vėlesni šių sąlygų pakitimai negali būti taikomi atgaline data Europos Parlamento pagal teisių įgijimo metu galiojusias sąlygas jau apibrėžtai situacijai, o Deputatų Rūmai po minėtos datos neturi šiuo klausimu jokios kompetencijos.

                  3.

                  Trečiasis ieškinio pagrindas grindžiamas tuo, kad buvo pažeistas Europos Parlamento narių statuto 28 straipsnis.
                  Ieškovas nurodo išmokų iki gyvos galvos perskaičiavimo neteisėtumą, nes šis perskaičiavimas prieštarauja Europos Parlamento narių statuto 28 straipsniui ir Sprendimo, kuriuo nustatomos statuto įgyvendinimo taisyklės, 75 ir 76 straipsniams, kuriuose numatyta, jog iki naujo statuto įsigaliojimo įgytos teisės nepanaikinamos ir taikomos iki tol numatytomis sąlygomis. Ieškovas tvirtina, kad negalima nukrypti nuo šių apsaugos sąlygų, juo labiau paprasčiausiu Deputatų Rūmų valdybos sprendimu, taikomu visam laikui atgaline data, nes priešingu atveju būtų pažeistos minėtos sąlygos ir suinteresuotojo asmens teisėti lūkesčiai, kad jo išmokos iki gyvos galvos nesikeis, ypač jei sąlygų pabloginimas taikomas atgaline data ir paremtas skirtinga išmokų apskaičiavimo sistema, kuri nustatyta vienašališkai ir galioja atgaline data.

                  4.

                  Ketvirtasis ieškinio pagrindas grindžiamas tuo, kad sumažinimas yra sankcija ir tuo, kad buvo pažeisti teisėtumo, negaliojimo atgaline data ir nediskriminavimo principai.
                  Ieškovas nurodo išmokų iki gyvos galvos perskaičiavimo neteisėtumą, nes šis perskaičiavimas yra sankcija ir diskriminuoja viena asmenų grupę (buvusius Parlamento narius italus), yra grynai simbolinė politinė priemonė, nesusijusi su taupymo tikslu; kadangi išmokų iki gyvos galvos perskaičiavimas atgaline data visam laikui buvo atliktas skirtinga tvarka, jis lemia nepagrįstą skirtingą vertinimą palyginti su Europos Parlemento nariais iš kitų valstybių narių, su Europos Parlamento nariais, išrinktais po 2009 m. ir su kitais piliečiais, kuriems netaikomos tokio pobūdžio sumažinimo priemonės.

                  5.

                  Penktasis ieškinio pagrindas grindžiamas tuo, kad buvo pažeistas Žmogaus teisių ir pagrindinių laisvių apsaugos konvencijos papildomo protokolo 1 straipsnis.
                  Ieškovas tvirtina, kad išmokos iki gyvos galvos yra ekonominės išmokos, kurios sudaro jas gaunančių ir atitinkančių sąlygas jas gauti ateityje parlamentarų turtą. Jų staigus sumažinimas, ypač jei tai lemia perskaičiavimas atgaline data, remiantis vienašališkai Deputatų Rūmų (Italija) nustatytais kriterijais, reiškia parlamentarų individualaus turto sumažinimą, kuris gali būti atliekamas tik įstatymu ir bet kuriuo atveju turi būti pagrįstas specialiu viešuoju interesu, kuriuo šiuo atveju nebuvo remiamasi ir bet kuriuo atveju kurio nėra, nes šis išmokų iki gyvos galvos perskaičiavimas iš tikrųjų neleidžia sutaupyti.

                  6.

                  Šeštasis ieškinio pagrindas grindžiamas tuo, kad buvo pažeisti teisėtų lūkesčių, teisinio saugumo ir įgytų teisių apsaugos principai.
                  Ieškovas nurodo neteisėtumą dėl akivaizdaus teisės taisyklių ir santykių tikrumo, teisėtų lūkesčių ir įgytų teisių apsaugos principų pažeidimo. Jo nuomone išmokų iki gyvos galvos perskaičiavimas atgaline data, taikant atgaline data skirtingą išmokų nustatymo metodologiją, lemia didelį (šiuo atveju mažiausiai 50 %) galutinį ir visam laikui sumažinimą, nors gavėjas teisę įgijo dar iki minėto sprendimo priėmimo. Tai yra radikalus gavėjų teisėtų ir natūralių lūkesčių stabiliai gauti išmokas pažeidimas be jokio paaiškinimo, galinčio pagrįsti tokį radikalų nuolatinį poveikį jau seniai nusistovėjusiai situacijai.

                  7.

                  Septintasis ieškinio pagrindas grindžiamas tuo, kad buvo pažeisti protingumo, vienodo požiūrio, nediskriminavimo ir solidarumo principai.
                  Ieškovas nurodo priemonės neteisėtumą, nes ji buvo nustatyta nenurodant motyvų ir tikslų ir peržengia išimtinumo bei nuoseklumo ribas, todėl akivaizdžiai prieštarauja lygybės ir protingumo principams.

                  8.

                  Aštuntasis ieškinio pagrindas grindžiamas tuo, kad buvo pažeisti protingumo, proporcingumo, vienodo požiūrio, nediskriminavimo ir solidarumo principai.
                  Ieškovas nurodo priemonės neteisėtumą, nes ji prieštarauja protingumo, proporcingumo, solidarumo ir vienodo požiūrio principams, kadangi: 1) ja atgaline data nustatoma išmokų sistema asmenims, kuriems išmokos buvo nustatytos prieš Deputatų Rūmų (Italija) sprendimą Nr. 14/2018 arba net iki išmokų sistemos, nustatytos Dini reforma (1996), 2) keičia išmokų buvusiems parlamentarams teisinį statusą, neapibrėžiant Rūmų taikomų tiesioginių pakaitinių mokesčių, 3) nustatomas išmokų sistemos, kuri nei pagal savo pobūdį, nei pagal tikslus nėra socialinė, taikymas atgaline data, 4) neracionaliai ir klaidingai taikomi pakeitimo koeficientai ir tikimybių skaičiavimo kriterijai, siejant juos su jau žinoma praeitimi, o ne su ateitimi, 5) yra aiškus noras suvienodinti išmokas iki gyvos galvos su viešojo sektoriaus darbuotojų socialinėmis išmokomis, nors iš tikrųjų tai yra visiškai skirtinos pajamos.


title: Byla C-387/19: 2019 m. gegužės 17 d. Raad van State (Belgija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje RTS infra BVBA, Aannemingsbedrijf Norré-Behaegel/Vlaams Gewest

text:
               12.8.2019

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 270/19

      2019 m. gegužės 17 d. Raad van State (Belgija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje RTS infra BVBA, Aannemingsbedrijf Norré-Behaegel/Vlaams Gewest
      (Byla C-387/19)
      (2019/C 270/21)
      Proceso kalba: nyderlandų

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Raad van State

         Šalys pagrindinėje byloje

         Ieškovės: RTS infra BVBA, Aannemingsbedrijf Norré-Behaegel

      Atsakovė: Vlaams Gewest

         Prejudiciniai klausimai

                  1.

                  Ar 2014 m. vasario 26 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2014/24/ES (1) dėl viešųjų pirkimų, kuria panaikinama Direktyva 2004/18/EB, 57 straipsnio 4 dalies c ir g punktai, atsižvelgiant į šios direktyvos 6 ir 7 dalis, turi būti aiškinami taip, kad jais draudžiama tokia praktika, kai ekonominės veiklos vykdytojas įpareigojamas savo iniciatyva pateikti įrodymus apie priemones, kurių ėmėsi, kad įrodytų savo patikimumą?

                  2.

                  Jei atsakymas į šį klausimą būtų teigiamas, ar taip išaiškinti Direktyvos 2014/24/ES 57 straipsnio 4 dalies c ir g punktai, atsižvelgiant į šios direktyvos 6 ir 7 dalis, veikia tiesiogiai?

         (1)  OL L 94, 2014, p. 65.


title: Byla C-388/19: 2019 m. gegužės 17 d. Tribunal Arbitral Tributário (Centro de Arbitragem Administrativa — CAAD) (Portugalija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje MK/Autoridade Tributária e Aduaneira

text:
               12.8.2019

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 270/20

      2019 m. gegužės 17 d. Tribunal Arbitral Tributário (Centro de Arbitragem Administrativa — CAAD) (Portugalija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje MK/Autoridade Tributária e Aduaneira
      (Byla C-388/19)
      (2019/C 270/22)
      Proceso kalba: portugalų

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Tribunal Arbitral Tributário (Centro de Arbitragem Administrativa — CAAD)

         Šalys pagrindinėje byloje

         Pareiškėjas: MK

         Kita administracinio proceso šalis: Autoridade Tributária e Aduaneira (Mokesčių ir muitų institucija)

         Prejudiciniai klausimai

      Ar kartu skaitomi EB 12, 56, 57 ir 58 straipsniai (dabar SESV 18, 63, 64 ir 65 straipsniai) turi būti aiškinami taip, kad jais draudžiami nacionalinės teisės aktai, kaip antai aptariami pagrindinėje byloje (1988 m. lapkričio 30 d. Dekretu-įstatymu Nr. 442-A/88 patvirtino IRS kodekso su pakeitimais, padarytais 2001 m. gruodžio 27 d. Įstatymu Nr. 109-B/2001, 43 straipsnio 2 dalis), su 2007 m. gruodžio 31 d. Įstatymu Nr. 67-A/2007 padarytais pakeitimais į IRS kodekso 72 straipsnį įtraukiant 7 ir 8 dalis (dabar 9 ir 10 dalys), pagal kurias leidžiama kitos Europos Sąjungos valstybės narės (Prancūzijos) nuolatinio gyventojo, pardavusio valstybėje narėje (Portugalijoje) esantį nekilnojamąjį turtą, gautą vertės prieaugį pasirinktinai neapmokestinti didesniais mokesčiais, nei tokio pat sandorio atveju taikomi valstybės narės, kurioje yra nekilnojamasis turtas, nuolatinio gyventojo gautam vertės prieaugiui?


title: Byla C-392/19: 2019 m. gegužės 21 d. Bundesgerichtshof (Vokietija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje VG Bild-Kunst/Stiftung Preußischer Kulturbesitz

text:
               12.8.2019

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 270/20

      2019 m. gegužės 21 d. Bundesgerichtshof (Vokietija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje VG Bild-Kunst/Stiftung Preußischer Kulturbesitz
      (Byla C-392/19)
      (2019/C 270/23)
      Proceso kalba: vokiečių

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Bundesgerichtshof

         Šalys pagrindinėje byloje

      Atsakovė ir kasatorė: VG Bild-Kunst
      Pareiškėja ir kita kasacinio proceso šalis: Stiftung Preußischer Kulturbesitz

         Prejudicinis klausimas

      Ar laisvai prieinamoje interneto svetainėje esančio kūrinio įterpimas, teisių turėtojui leidus, į trečiojo asmens svetainę kadravimo būdu yra viešas kūrinio paskelbimas, kaip tai suprantama pagal Direktyvos 2001/29/EB (1) 3 straipsnio 1 dalį, jei kūrinys įterpiamas apeinant apsaugos priemones nuo kadravimo, kurių ėmėsi arba kurias inicijavo teisių turėtojas?

         (1)  2001 m. gegužės 22 d. Europos Parlamento ir Tarybos Direktyva 2001/29/EB dėl autorių teisių ir gretutinių teisių informacinėje visuomenėje tam tikrų aspektų suderinimo (OL L 167, 2001, p. 10; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 17 sk., 1 t., p. 230).


title: Byla C-403/19: 2019 m. gegužės 24 d. Conseil d'État (Prancūzija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Société Générale SA/Ministre de l'Action et des Comptes publics

text:
               12.8.2019

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 270/22

      2019 m. gegužės 24 d. Conseil d'État (Prancūzija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Société Générale SA/Ministre de l'Action et des Comptes publics
      (Byla C-403/19)
      (2019/C 270/25)
      Proceso kalba: prancūzų

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Conseil d'État

         Šalys pagrindinėje byloje

      Kasatorė: Société Générale SA
      Kita kasacinio proceso šalis: Ministre de l'Action et des Comptes publics

         Prejudicinis klausimas

      Ar pagal Europos bendrijos steigimo sutarties 56 straipsnį — dabartinį Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo 63 straipsnį — aplinkybė, kad taikant 5 punkte nurodytas taisykles, siekiant kompensuoti dvigubą dividendų, kuriuos bendrovei, kuri pelno mokesčiu apmokestinama valstybėje, kurios rezidentė ji yra, išmokėjo bendrovė, kuri yra kitos valstybės rezidentė, ir kuriems, šiai valstybei įgyvendinant savo kompetenciją mokesčių srityje, yra taikomas mokestis prie šaltinio, apmokestinimą, sudaroma nepalankesnė padėtis tuo atveju, kai sandorius, susijusius su užsienio bendrovių vertybiniais popieriais vykdančios bendrovės pelno mokestį moka pirmojoje valstybėje, nulemia ne tik tai, kad pastaroji valstybė narė, kuri yra nusprendusi kompensuoti dvigubą apmokestinimą, atsisako mokestinių pajamų, kurias galėtų gauti minėtus dividendus apmokestindama pelno mokesčiu?


title: Byla C-441/19: 2019 m. birželio 12 d. Rechtbank Den Haag, Sitzungsort ’s-Hertogenbosch (Nyderlandai) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje TQ/Staatssecretaris van Justitie en Veiligheid

text:
               12.8.2019

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 270/24

      2019 m. birželio 12 d. Rechtbank Den Haag, Sitzungsort ’s-Hertogenbosch (Nyderlandai) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje TQ/Staatssecretaris van Justitie en Veiligheid
      (Byla C-441/19)
      (2019/C 270/27)
      Proceso kalba: nyderlandų

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Rechtbank Den Haag, Sitzungsort ’s-Hertogenbosch

         Šalys pagrindinėje byloje

         Ieškovas: TQ
      Atsakovas: Staatssecretaris van Justitie en Veiligheid

         Prejudiciniai klausimai

                  1.

                  Ar Direktyvos 2008/115/EB (1) (toliau — Grąžinimo direktyva) 10 straipsnį, taikomą kartu su Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijos (toliau — Chartija) 4 ir 24 straipsniais, Grąžinimo direktyvos 22 konstatuojamąja dalimi ir 5 straipsnio a punktu bei Direktyvos 2011/95/ES (2) (toliau — Pripažinimo direktyva) 15 straipsniu, reikia aiškinti taip, kad valstybė narė, prieš nustatydama nelydimam nepilnamečiui prievolę grįžti, turi įsitikinti ir atlikti tyrimą, ar iš esmės kilmės šalyje bet kuriuo atveju yra tinkamos galimybės jį priimti ir ar jos yra prieinamos?

                  2.

                  Ar Grąžinimo direktyvos 6 straipsnio 1 dalį, taikomą kartu su Chartijos 21 straipsniu, reikia aiškinti taip, kad valstybė narė, leisdama teisėtai likti jos teritorijoje, neturi teisės skirstyti pagal amžių, jeigu nustatoma, kad nelydimas nepilnametis negali gauti nei pabėgėlio statuso, nei papildomos apsaugos?

                  3.

                  Ar Grąžinimo direktyvos 6 straipsnio 4 dalį reikia aiškinti taip, kad turi būti panaikinta prievolė grįžti ir suteikta teisė teisėtai likti šalyje, jeigu nelydimas nepilnametis nevykdo prievolės grįžti, o valstybė narė nesiima ir nesiims jokių konkrečių veiksmų jam išsiųsti? Ar Grąžinimo direktyvos 8 straipsnio 1 dalį reikia aiškinti taip, kad pažeidžiamas lojalumo principas ir lojalumo Bendrijai principas, jeigu sprendimas grąžinti priimamas dėl nelydimo nepilnamečio, nors po to nesiimama veiksmų dėl jo išsiuntimo tol, kol nepilnamečiui sukaks 18 metų?

         (1)  2008 m. gruodžio 16 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2008/115/EB dėl bendrų nelegaliai esančių trečiųjų šalių piliečių grąžinimo standartų ir tvarkos valstybėse narėse (OL L 348, 2008, p. 98).

         (2)  2011 m. gruodžio 13 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2011/95/ES dėl trečiųjų šalių piliečių ar asmenų be pilietybės priskyrimo prie tarptautinės apsaugos gavėjų, vienodo statuso pabėgėliams arba papildomą apsaugą galintiems gauti asmenims ir suteikiamos apsaugos pobūdžio reikalavimų (OL L 337, 2011, p. 9).


title: Byla C-445/19: 2019 m. birželio 6 d. Østre Landsret (Danija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Viasat Broadcasting UK Ltd/TV 2/Danmark A/S, Danijos Karalystė

text:
               12.8.2019

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 270/24

      2019 m. birželio 6 d. Østre Landsret (Danija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Viasat Broadcasting UK Ltd/TV 2/Danmark A/S, Danijos Karalystė
      (Byla C-445/19)
      (2019/C 270/28)
      Proceso kalba: danų

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Østre Landsret

         Šalys pagrindinėje byloje

      Ieškovė: Viasat Broadcasting UK Ltd

         Atsakovės: TV 2/Danmark A/S, Danijos Karalystė

         Prejudiciniai klausimai

                  1.

                  Ar nacionalinio teismo pareiga įpareigoti pagalbos gavėją sumokėti palūkanas dėl neteisėtumo (žr. sprendimą byloje CELF (1)) taip pat taikoma tokiu atveju, kaip nagrinėjamasis, kai neteisėta valstybės pagalba reiškė kompensaciją už viešąją paslaugą, kuri, kaip nustatyta vėliau, pagal SESV 106 straipsnio 2 dalį buvo suderinama su vidaus rinka, ir kai pagalba buvo suteikta remiantis visos viešąsias paslaugas teikiančios įmonės bendros finansinės būklės, įskaitant jos kapitalizaciją, vertinimu?

                  2.

                  Ar nacionalinio teismo pareiga įpareigoti pagalbos gavėją sumokėti palūkanas dėl neteisėtumo (žr. sprendimą byloje CELF) taip pat taikoma sumoms, kurias, atsižvelgiant į šioje byloje susiklosčiusias aplinkybes, pagalbos gavėjas perveda susijusioms įmonėms laikydamasis viešojoje teisėje nustatytos pareigos ir kurios vis dėlto galutiniame Komisijos sprendime priskiriamos sumų, kuriomis pagalbos gavėjui suteikiamas pranašumas, kaip tai suprantama pagal SESV 107 straipsnio 1 dalį, kategorijai?

                  3.

                  Ar nacionalinio teismo pareiga įpareigoti pagalbos gavėją sumokėti palūkanas dėl neteisėtumo (žr. sprendimą byloje CELF) taip pat taikoma valstybės pagalbai, kurią pagalbos gavėjas šioje byloje susiklosčiusiomis aplinkybėmis gavo iš valstybės kontroliuojamos įmonės, atsižvelgiant į tai, kad pastaroji įmonė dalį lėšų gauna parduodama pagalbos gavėjo paslaugas?

         (1)  2008 m. vasario 12 d. sprendimas (byla C-199/06, CELF ir Ministre de la Culture et de la Communication, EU:C:2008:79).


title: Byla C-475/19 P: 2019 m. birželio 20 d. Vokietijos Federacinės Respublikos pateiktas apeliacinis skundas dėl 2019 m. balandžio 10 d. Bendrojo Teismo (pirmoji kolegija) priimto sprendimo byloje T-229/17 Vokietijos Federacinė Respublika/Europos Komisija

text:
               12.8.2019

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 270/25

      2019 m. birželio 20 d. Vokietijos Federacinės Respublikos pateiktas apeliacinis skundas dėl 2019 m. balandžio 10 d. Bendrojo Teismo (pirmoji kolegija) priimto sprendimo byloje T-229/17 Vokietijos Federacinė Respublika/Europos Komisija
      (Byla C-475/19 P)
      (2019/C 270/29)
      Proceso kalba: vokiečių

         Šalys

         Apeliantė: Vokietijos Federacinė Respublika, atstovaujama J. Möller, advokatų M. Kottmann, M. Winkelmüller, F. van Schewick

         Kitos proceso šalys: Europos Komisija, Suomijos Respublika

         Apeliantės reikalavimai

      Apeliantė prašo:

                  1.

                  panaikinti 2019 m. balandžio 10 d. Europos Sąjungos Bendrojo Teismo sprendimą Vokietijos Federacinė Respublika/Europos Komisija byloje T-229/17;

                  2.

                  panaikinti 2017 m. sausio 25 d. Komisijos sprendimą (ES) 2017/133 dėl darniojo standarto EN 14342:2013 „Medinės grindys ir parketas. Charakteristikos, atitikties įvertinimas ir ženklinimas“ nuorodinio žymens tolesnio riboto skelbimo Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje pagal Europos Parlamento ir Tarybos reglamentą (ES) Nr. 305/2011 (1);

                  3.

                  panaikinti 2017 m. sausio 25 d. Komisijos sprendimą (ES) 2017/145 dėl darniojo standarto EN 14904:2006 „Sporto aikštynų paviršiai. Vidiniai paviršiai, skirti įvairioms sporto šakoms. Techniniai reikalavimai“ nuorodinio žymens tolesnio riboto skelbimo Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje pagal Europos Parlamento ir Tarybos reglamentą (ES) Nr. 305/2011 (2);

                  4.

                  panaikinti 2017 m. kovo 10 d., 2017 m. rugpjūčio 11 d., 2017 m. gruodžio 15 d. ir 2018 m. kovo 9 d. Komisijos pranešimus (3), įgyvendinant 2011 m. kovo 9 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentą (ES) Nr. 305/2011, kuriuo nustatomos suderintos statybos produktų rinkodaros sąlygos ir panaikinama Tarybos direktyva 89/106/EEB, kiek jie susiję su darniaisiais standartais EN 14342:2013 ir EN 14904:2006;

                  5.

                  papildomai prie 2, 3 ir 4 punkto reikalavimų, grąžinti bylą Bendrajam Teismui;

                  6.

                  priteisti iš Komisijos bylinėjimosi išlaidas.

         Apeliacinio skundo pagrindai ir pagrindiniai argumentai

      Grįsdama apeliacinį skundą apeliantė nurodo šiuos tris pagrindus:
      Pirma, skundžiamas sprendimas pažeidžia SESV 263 straipsnio pirma pastraipą, nes juo atmetami Vokietijos Federacinės Respublikos reikalavimai dėl ginčijamų pranešimų panaikinimo kaip nepriimtini. Bendrasis Teismas nepaisė fakto, kad ginčijamais pranešimais buvo siekiama ribojančio teisinio poveikio, kuris nėra identiškas skundžiamų sprendimų teisiniam poveikiui.
      Antra, skundžiamas sprendimas pažeidžia Reglamento Nr. 305/2011 18 straipsnio 2 dalį, siejamą su 17 straipsnio 5 dalimi. Bendrasis Teismas nepaisė fakto, kad pagal šias nuostatas Komisija buvo įgaliota ir privalėjo priimti vieną iš Vokietijos Federacinės Respublikos pasiūlytų priemonių.
      Trečia, skundžiamas sprendimas pažeidžia Reglamento Nr. 305/2011 18 straipsnio 2 dalį, siejamą su 3 straipsnio 1 ir 2 dalimis, taip pat su 17 straipsnio 5 dalimi. Bendrasis Teismas nepaisė fakto, kad pagal šias nuostatas Komisija turėjo išnagrinėti, ar ginčijamos nuostatos pažeidė pagrindinius reikalavimus, taikomus statybos darbams.

         (1)  OL L 21, 2017, p. 113.

         (2)  OL L 22, 2017, p. 62.

         (3)  OL C 76, 2017, p. 32; OL C 267, 2017, p. 16; OL C 435, 2017, p. 41; OL C 92, 2017, p. 139.


title: Byla C-498/19: 2019 m. birželio 27 d. Rumunijos pateiktas apeliacinis skundas dėl 2019 m. balandžio 30 d. Bendrojo Teismo (aštuntoji kolegija) priimtos nutarties byloje T-530/18 Rumunija/Komisija

text:
               12.8.2019

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 270/27

      2019 m. birželio 27 d. Rumunijos pateiktas apeliacinis skundas dėl 2019 m. balandžio 30 d. Bendrojo Teismo (aštuntoji kolegija) priimtos nutarties byloje T-530/18 Rumunija/Komisija
      (Byla C-498/19)
      (2019/C 270/30)
      Proceso kalba: rumunų

         Šalys

         Apeliantė: Rumunija, atstovaujama C.-R. Canțăr, E. Gane, O.-C. Ichim, M. Chicu

         Kita proceso šalis: Europos Komisija

         Apeliantės reikalavimai

      Apeliantė Teisingumo Teismo prašo:

                  —

                  patenkinti apeliacinį skundą, visiškai panaikinti Bendrojo Teismo nutartį byloje T-530/18, iš naujo išnagrinėti bylą T-530/18 ir patenkinti ieškinį, kuriuo prašoma iš dalies panaikinti 2018 m. birželio 13 d. Komisijos įgyvendinimo sprendimą (ES) 2018/873 dėl valstybių narių patirtų tam tikrų išlaidų nefinansavimo Europos Sąjungos lėšomis iš Europos žemės ūkio garantijų fondo (EŽŪGF) ir Europos žemės ūkio fondo kaimo plėtrai (EŽŪFKP) (1):

                              a.

                              visiškai, kiek tais susiję su pagalbine priemone 1a (13 184 846,61 EUR suma, susijusi su 2015 ir 2016 metais);

                              b.

                              visiškai, kiek tai susiję su pagalbinėmis priemonėmis 3a, 5a, 3b, 4b (45 532 000,96 EUR suma, susijusi su 2014, 2015 ir 2016 metais) ir, papildomai, iš dalies už laikotarpį iki 2015 m. rugsėjo 19 d. (21 315 857,50 EUR suma)
                              arba

                  —

                  patenkinti apeliacinį skundą, visiškai panaikinti Bendrojo Teismo nutartį byloje T-530/18 ir grąžinti bylą T-530/18 Bendrajam Teismui, kuris, iš naujo išnagrinėjęs bylą, patenkintų ieškinį dėl panaikinimo ir iš dalies panaikintų Įgyvendinimo sprendimą (ES) 2018/873, kaip nurodyta pirmiau,

                  —

                  priteisti iš Komisijos bylinėjimosi išlaidas.

         Apeliacinio skundo pagrindai ir pagrindiniai argumentai

                  A.

                     SESV 263 ir 297 straipsnių bei teisinio saugumo principų pažeidimas

                              i.

                                 Bendrasis Teismas teisiniu požiūriu neteisingai įvertino pranešimo išsamumą ir teisingumą, o Komisijos pranešimą klaidingai pripažino tokiu, nuo kurio pradedamas skaičiuoti SESV 263 straipsnyje numatytas terminas. Toks Bendrojo Teismo elgesys nesuderinamas su teisinio saugumo principu.

                              Rumunija mano, kad bet kokios klaidos, susijusios su esminiais tokio sprendimo, kaip antai Sprendimas 2018/873, elementais kenkia pranešimui ir kelia rimtų problemų, susijusių su teisinio saugumo principu. Todėl Bendrojo Teismo konstatuotų klaidų pakanka tam, kad Komisijos atliktas pranešimas negalėtų būti laikomas tokiu, nuo kurio pradedamas skaičiuoti SESV 263 straipsnyje numatytas terminas.
                              Bendrasis Teismas pripažino, kad paskelbtas Sprendimo 2018/873 tekstas ir pranešime nurodytas jo tekstas skiriasi nežymiai; jis tvirtina, kad tai netrukdo suvokti sprendimo teksto, nes žodis sumă (suma) gali atitikti tik pataisą sumă estimată (apskaičiuota pagal sumą). Kadangi tokia pataisa neegzistuoja, Rumunija mano, kad Bendrojo Teismo argumentai yra klaidingi, nes tai akivaizdžiai trukdo suprasti Sprendimo 2018/873 tekstą, ir kad apie jį buvo netinkamai pranešta.

                              ii.

                                 Bendrasis Teismas klaidingai aiškino SESV 263 straipsnį, siejamą su SESV 297 straipsniu, nes neįvertino Sprendimo 2018/873 paskelbimo ES Oficialiajame leidinyje pasekmių atsižvelgiant į veiksmingą informavimą ir teisinio saugumo principą.

                              Pagal SESV 263 straipsnio šeštą pastraipą, įgyvendinant apskundimo teisę svarbu veiksmingas informavimas apie skundžiamo Sąjungos akto turinį, o ne momentas, nuo kurio šis aktas įsigalioja arba sukelia teisinių pasekmių.
                              Dviejų mėnesių terminas ieškiniui dėl tokio akto kaip antai Sprendimas 2018/873, apie kurį turi būti pranešta, tačiau kuris, remiantis susiformavusia ir ilgalaike jį priėmusio subjekto praktika, taip pat gali būti paskelbiamas ES Oficialiajame leidinyje, pradedamas skaičiuoti nuo paskelbimo dienos, prie kurios reikia pridėti keturiolika dienų, numatytų Bendrojo Teismo procedūros reglamento 59 straipsnyje.
                              Taip turi būti nuspręsta juo labiau atsižvelgiant į konkrečias aplinkybes, kuriomis apie Sprendimą 2018/873 buvo pranešta Rumunijos institucijoms ir kuriomis jis buvo paskelbtas, t. y. aplinkybes, kurios rodo, kad skiriasi esminiai sprendimo, apie kurį buvo pranešta, ir paskelbto sprendimo elementai.

                              iii.

                                 Bendrasis Teismas pažeidė teisinio saugumo principą, kai nusprendė, kad vienas iš Rumunijos nurodytų neatitikimų (susijęs su pataisos rūšimi sumă estimată (apskaičiuota pagal sumą) vietoje rată forfetară (fiksuoto dydžio)) yra mažareikšmė redakcinė klaida, padaryta sprendimo, apie kurį buvo pranešta ir kuris buvo paskelbtas, tekste, tačiau ji nebuvo padaryta nei per administracinę procedūrą, nei suvestinėje ataskaitoje, ir ji nesuklaidino dėl pataisos pobūdžio.

                              iv.

                                 Bendrasis Teismas pažeidė SESV 263 straipsnį, kai nusprendė, kad nesvarbūs ir neveiksmingi teksto, apie kurį buvo pranešta ir kuris buvo paskelbtas ES Oficialiajame leidinyje, skirtumai, susiję su Sprendimo 2018/873 nuostatomis, skirtomis kitoms Sąjungos valstybėms narėms, atsižvelgiant į privilegijuotą valstybės narės ieškovės padėtį.

                  B.

                     Rungimosi principo pažeidimas, taip pat ir atsižvelgiant į Bendrojo Teismo procedūros reglamento 64 straipsnį

                  Rumunija mano, kad Bendrasis Teismas pažeidė rungimosi principą, kai neleido Rumunijos institucijoms išdėstyti savo pozicijos dėl informacijos, kurią Komisija pateikė atsakydama į Bendrojo Teismo klausimus, t. y. informacijos, kuria remiantis ieškinys buvo atmestas kaip nepriimtinas.

         (1)  2018 m. birželio 13 d. Komisijos įgyvendinimo sprendimo (ES) 2018/873 dėl valstybių narių patirtų tam tikrų išlaidų nefinansavimo Europos Sąjungos lėšomis iš Europos žemės ūkio garantijų fondo (EŽŪGF) ir Europos žemės ūkio fondo kaimo plėtrai (EŽŪFKP) (OL L 152, 2018, p. 29).


title: Byla T-488/18: 2019 m. birželio 17 d. pareikštas ieškinys byloje XC/Komisija

text:
               12.8.2019

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 270/29

      2019 m. birželio 17 d. pareikštas ieškinys byloje XC/Komisija
      (Byla T-488/18)
      (2019/C 270/31)
      Proceso kalba: italų

         Šalys

         Ieškovas: XC, atstovaujamas advokato C. Bottino

         Atsakovė: Europos Komisija

         Reikalavimai

      Ieškovas Bendrojo Teismo prašo:

                  —

                  pagal SESV 270 straipsnį panaikinti aktą, kuriuo ieškovui neleidžiama dalyvauti atvirame konkurse EPSO/AD/338/17,

                  —

                  pagal SESV 263 straipsnio 4 dalį panaikinti Europos Komisijos sprendimą C(2018) 3969,

                  —

                  pagal SESV 270 straipsnį panaikinti atviro konkurso EPSO/AD/356/18 rezervo sąrašą,

                  —

                  nurodyti atlyginti žalą tiek, kiek Bendrajam Teismui atrodo tinkama, ir priteisti iš Komisijos bylinėjimosi išlaidas.

         Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

      Ieškinį ieškovas grindžia šešiais pagrindais.
      Dėl SESV 270 straipsniu grindžiamo prašymo panaikinti aktą, kuriuo ieškovui neleidžiama dalyvauti atvirame konkurse EPSO/AD/338/17

                  1.

                  Pirmasis pagrindas grindžiamas Pareigūnų tarnybos nuostatų III priedo 3 ir 7 straipsnių, kurių išaiškinimas buvo pateiktas sprendime bylose T-361/10, Pachitis/Komisija ir T-587/16, HM/Komisija, pažeidimu.

                  2.

                  Antrasis pagrindas pagrįstas tuo, kad, ieškovo nuomone, egzamino e-tray rengimo procedūra pažeidžiama Pareigūnų tarnybos nuostatų III priedo 6 straipsnyje numatyta atrankos komisijos darbų slaptumo pareiga.

                  3.

                  Trečiasis pagrindas susijęs su tuo, kad egzaminas e-tray pagal EPSO nustatytą tvarką vyko netiesiogiai diskriminuojant ieškovą dėl neįgalumo ir pažeidžiant pareigą užtikrinti tinkamą sąlygų pritaikymą.
                  Dėl SESV 263 straipsnio 4 dalimi grindžiamo prašymo panaikinti Europos Komisijos sprendimą C(2018) 39 69

                  4.

                  Ketvirtasis pagrindas susijęs su principų, įtvirtintų sprendimuose, kurie buvo priimti bylose T-516/14, Alexandrou/Komisija ir C-491/15 P, Typke/Komisija, pažeidimu.
                  Dėl SESV 270 straipsniu grindžiamo prašymo panaikinti atviro konkurso EPSO/AD/356/18 rezervo sąrašą

                  5.

                  Penktasis pagrindas susijęs su tuo, kad EPSO neturi kompetencijos perduoti atrankos komisijai jo prašymą peržiūrėti pagal konkurso bendrųjų nuostatų 4.2.2 punktą arba vietoje atrankos komisijos priimti sprendimus ir (arba) pateikti motyvus.

                  6.

                  Šeštasis pagrindas susijęs su Pareigūnų tarnybos nuostatų ir direktyvos, susijusios su diskriminavimu dėl neįgalumo, nuostatų pažeidimu.


title: Byla C-474/19: 2019 m. birželio 18 d. Vänersborgs tingsrätt, mark- och miljödomstolen (Švedija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Naturskyddsföreningen i Härryda, Göteborgs Ornitologiska Förening

text:
               26.8.2019

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 288/34

      2019 m. birželio 18 d. Vänersborgs tingsrätt, mark- och miljödomstolen (Švedija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Naturskyddsföreningen i Härryda, Göteborgs Ornitologiska Förening
      (Byla C-474/19)
      (2019/C 288/41)
      Proceso kalba: švedų

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Vänersborgs tingsrätt, mark- och miljödomstolen

         Šalys pagrindinėje byloje

         Ieškovės: Naturskyddsföreningen i Härryda, Göteborgs Ornitologiska Förening

         Atsakovės: Länsstyrelsen i Västra Götalands län, U.T.B.

         Prejudiciniai klausimai

                  1.

                  Ar 2009 m. lapkričio 30 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2009/147/EB (1) dėl laukinių paukščių apsaugos 5 straipsnis turi būti aiškinamas kaip draudžiantis nacionalinę praktiką, kai draudimas taikomas tik toms rūšims, kurios buvo įtrauktos į Direktyvos 2009/147 1 priedo sąrašą arba kurioms kyla tam tikra rizika, arba kurių populiacija ilgainiui mažėja?

                  2.

                  Ar Direktyvos 2009/147 5 straipsnio a–d punktuose ir 1992 m. gegužės 21 d. Tarybos direktyvos 92/43/EEB (2) dėl natūralių buveinių ir laukinės faunos bei floros apsaugos 12 straipsnio a–c punktuose vartojamos sąvokos „tyčinis žudymas/trikdymas/naikinimas“ turi būti aiškinamos kaip draudžiančios nacionalinę praktiką, kai tuo atveju, jeigu priemonėmis (pavyzdžiui, miškininkystės priemonėmis arba žemės plėtra) aiškiai nesiekiama žudyti arba trikdyti rūšių, tam, kad būtų taikomi draudimai, būtinai turi būti neigiamų pasekmių rūšių išsaugojimo būklei rizika, kurią sukelia priemonės?

                  3.

                  Jeigu atsakymas į bet kurią antrojo klausimo dalį reiškia, kad, norint taikyti draudimą, reikia įvertinti žalą, kuri daroma kitokiu nei individualiu lygiu, ar dėl šios priežasties vertinimas turi būti atliktas pagal bet kurią iš toliau išvardytų skalių arba bet kurį iš šių lygių:

                              a.

                              tam tikrą geografiškai apribotą populiacijos dalį, kaip apibrėžta a punkte, pavyzdžiui, atsižvelgiant į regiono ribas, valstybės narės arba Europos Sąjungos sienas;

                              b.

                              atitinkamą vietos populiaciją (biologiškai izoliuotą nuo kitų rūšių populiacijų);

                              c.

                              atitinkamą metapopuliaciją;

                              d.

                              visą rūšių populiaciją atitinkamame biogeografiniame rūšies paplitimo arealo regioniniame rajone?

                  4.

                  Ar Direktyvos 92/43 12 straipsnio d punkte vartojama frazė „pažeisti ar naikinti“ tiek, kiek ji susijusi su gyvūnų dauginimosi arealu, turi būti aiškinama kaip draudžianti nacionalinę praktiką, kai, nepaisant atsargumo priemonių, prarandamas atitinkamų rūšių buveinių nuolatinis ekologinis funkcionavimas, nepaisant to, ar žala, naikinimas arba pablogėjimas yra tiesioginis ar netiesioginis, individualus ar bendras, o draudimas taikomas tik tuo atveju, jeigu tikėtina, kad atitinkamų rūšių išsaugojimo būklė pablogės atsižvelgiant į vieną iš trečiajame klausime nurodytų lygių?

                  5.

                  Jeigu atsakymas į ketvirtąjį klausimą yra neigiamas, t. y. daroma tokio lygio žala, kuri neatitinka žalos lygio, dėl kurio individualiame areale esanti buveinė įvertinama siekiant taikyti draudimą, ar dėl šios priežasties vertinimas turi būti atliktas pagal bet kurią iš toliau išvardytų skalių arba bet kurį iš šių lygių:

                              a.

                              tam tikrą geografiškai apribotą populiacijos dalį, kaip apibrėžta a punkte, pavyzdžiui, atsižvelgiant į regiono ribas, valstybės narės arba Europos Sąjungos sienas;

                              b.

                              atitinkamą vietos populiaciją (biologiškai izoliuotą nuo kitų rūšių populiacijų);

                              c.

                              atitinkamą metapopuliaciją;

                              d.

                              visą rūšių populiaciją atitinkamame biogeografiniame rūšies paplitimo arealo regioniniame rajone?
                              Antrasis ir ketvirtasis klausimai, kuriuos kelia mark- och miljödomstolen (Žemės ir aplinkos teismas, Švedija), apima klausimą, ar direktyvose numatyta griežta apsauga nustoja galioti rūšims, kurių atžvilgiu buvo pasiektas direktyvoje nustatytas tikslas (gera išsaugojimo būklė).

         (1)  OL L 20, 2010, p. 7.

         (2)  OL L 206, 1992, p. 7; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 15 sk., 2 t., p. 102.


title: Byla C-651/18: 2018 m. liepos 30 d. ir 2019 m. sausio 15 d. Općinski građanski sud u Zagrebu — Stalna služba u Sesvetama (Kroatija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje QB, RA/Jadransko osiguranje d.d

text:
               2019 9 2

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 295/2

      2018 m. liepos 30 d. ir 2019 m. sausio 15 d. Općinski građanski sud u Zagrebu — Stalna služba u Sesvetama (Kroatija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje QB, RA/Jadransko osiguranje d.d
      (Byla C-651/18)
      (2019/C 295/02)
      Proceso kalba: kroatų

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Općinski građanski sud u Zagrebu — Stalna služba u Sesvetama

         Šalys pagrindinėje byloje

         Ieškovai: QB, RA

         Atsakovė: Jadransko osiguranje d.d
      2019 m. liepos 11 d. nutartimi Teisingumo Teismas (devintoji kolegija) nutarė, kad 2018 m. liepos 30 d. ir 2019 m. sausio 15 d.Općinski građanski sud u Zagrebu (Zagrebo civilinis municipalinis teismas) sprendimais pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą yra akivaizdžiai nepriimtinas.


title: Byla C-800/18 P: 2018 m. gruodžio 19 d. Haskovo Chamber of Commerce and Industry pateiktas apeliacinis skundas dėl 2018 m. spalio 25 d. Bendrojo Teismo (aštuntoji kolegija) priimto sprendimo byloje T-122/17 Devin/EUIPO — Haskovo)

text:
               2019 9 2

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 295/2

      2018 m. gruodžio 19 d. Haskovo Chamber of Commerce and Industry pateiktas apeliacinis skundas dėl 2018 m. spalio 25 d. Bendrojo Teismo (aštuntoji kolegija) priimto sprendimo byloje T-122/17 Devin/EUIPO — Haskovo)
      (Byla C-800/18 P)
      (2019/C 295/03)
      Proceso kalba: anglų

         Šalys

         Apeliantė: Haskovo Chamber of Commerce and Industry, atstovaujama advokati I. Pakidanska ir D. Dimitrova

         Kitos proceso šalys: Devin AD, Europos Sąjungos intelektinės nuosavybės tarnyba (EUIPO)
      2019 m. liepos 11 d. nutartimi Teisingumo Teismas (devintoji kolegija) atmetė apeliacinį skundą kaip iš dalies akivaizdžiai nepriimtiną ir iš dalies akivaizdžiai nepagrįstą ir nurodė Haskovo Chamber of Commerce and Industry padengti savo bylinėjimosi išlaidas.


title: Byla C-170/19 P: 2019 m. vasario 25 d. CheapFlights International Ltd pateiktas apeliacinis skundas dėl 2018 m. gruodžio 11 d. Bendrojo Teismo (antroji kolegija) priimto sprendimo byloje T-565/17 CheapFlights International/EUIPO — Momondo Group

text:
               2019 9 2

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 295/3

      2019 m. vasario 25 d. CheapFlights International Ltd pateiktas apeliacinis skundas dėl 2018 m. gruodžio 11 d. Bendrojo Teismo (antroji kolegija) priimto sprendimo byloje T-565/17 CheapFlights International/EUIPO — Momondo Group
      (Byla C-170/19 P)
      (2019/C 295/04)
      Proceso kalba: anglų

         Šalys

         Apeliantė: CheapFlights International Ltd, atstovaujama Rechtsanwälte A. von Mühlendahl ir H. Hartwig

         Kita proceso šalis: Europos Sąjungos intelektinės nuosavybės tarnyba
      2019 m. liepos 10 d. nutartimi Teisingumo Teismas (aštuntoji kolegija) atmetė apeliacinį skundą kaip akivaizdžiai nepagrįstą.


title: Byla C-196/19 P: 2019 m. vasario 27 d. UC pateiktas apeliacinis skundas dėl 2018 m. gruodžio 14 d. Bendrojo Teismo (devintoji kolegija) priimto sprendimo byloje T-572/17 UC/Parlamentas

text:
               2019 9 2

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 295/3

      2019 m. vasario 27 d. UC pateiktas apeliacinis skundas dėl 2018 m. gruodžio 14 d. Bendrojo Teismo (devintoji kolegija) priimto sprendimo byloje T-572/17 UC/Parlamentas
      (Byla C-196/19 P)
      (2019/C 295/05)
      Proceso kalba: prancūzų

         Šalys

         Apeliantas: UC, atstovaujamas advokatės A. Tymen

         Kita proceso šalis: Europos Parlamentas
      2019 m. liepos 23 d. nutartimi Teisingumo Teismas (aštuntoji kolegija) atmetė apeliacinį skundą.


title: Byla C-300/19: 2019 m. balandžio 12 d. Juzgado de lo Social no 3 de Barcelona (Ispanija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje UQ/Marclean Technologies, S.L.U.

text:
               2019 9 2

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 295/4

      2019 m. balandžio 12 d. Juzgado de lo Social no 3 de Barcelona (Ispanija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje UQ/Marclean Technologies, S.L.U.
      (Byla C-300/19)
      (2019/C 295/06)
      Proceso kalba: ispanų

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Juzgado de lo Social no 3 de Barcelona

         Šalys pagrindinėje byloje

         Pareiškėja: UQ

         Atsakovė: Marclean Technologies, S.L.U.

         Prejudiciniai klausimai

                  1.

                  Ar [1998 m. liepos 20 d.] Tarybos direktyvos 98/59/EB dėl valstybių narių įstatymų, susijusių su kolektyviniu atleidimu iš darbo, suderinimo (1) 1 straipsnio 1 dalies a punkto i ir ii papunkčiai turi būti aiškinami taip, kad referencinis laikotarpis, kurį sudaro 30 arba 90 dienų, nustatytų kaip sąlyga siekiant pripažinti, kad vykdomas kolektyvinis atleidimas iš darbo, visada turi būti skaičiuojamas iki nagrinėjamo pavienio asmens atleidimo iš darbo dienos?

                  2.

                  Ar Tarybos direktyvos 98/59/EB dėl valstybių narių įstatymų, susijusių su kolektyviniu atleidimu iš darbo, suderinimo 1 straipsnio 1 dalies a punkto i ir ii papunkčiai gali būti aiškinami taip, kad referencinis laikotarpis, kurį sudaro 30 arba 90 dienų, nustatytų kaip sąlyga siekiant pripažinti, kad vykdomas kolektyvinis atleidimas iš darbo, gali būti skaičiuojamas praėjus nagrinėjamo pavienio asmens atleidimo iš darbo dienai, nesant būtinybės, jog būtų pripažinta, kad vėliau darbo sutartys nutrauktos piktnaudžiaujant?

                  3.

                  Ar referenciniai laikotarpiai, nurodyti Tarybos direktyvos 98/59/EB dėl valstybių narių įstatymų, susijusių su kolektyviniu atleidimu iš darbo, suderinimo 1 straipsnio 1 dalies a punkto i ir ii papunkčiuose, turi būti aiškinami taip, kad galima atsižvelgti į per 30 arba 90 dienų buvusius atleidimo iš darbo arba darbo sutarties nutraukimo atvejus, kai nagrinėjamas atleidimas iš darbo atliktas per šiuos laikotarpius?

         (1)  OL L 225, 1998, p. 16; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 5 sk., 3 t., p. 327.


title: Byla C-359/19 P: 2019 m. gegužės 5 d. Meblo Trade d.o.o. pateiktas apeliacinis skundas dėl 2019 m. kovo 5 d. Bendrojo Teismo (trečioji kolegija) priimto sprendimo byloje T-263/18, Meblo Trade/EUIPO — Meblo Int

text:
               2019 9 2

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 295/4

      2019 m. gegužės 5 d. Meblo Trade d.o.o. pateiktas apeliacinis skundas dėl 2019 m. kovo 5 d. Bendrojo Teismo (trečioji kolegija) priimto sprendimo byloje T-263/18, Meblo Trade/EUIPO — Meblo Int
      (Byla C-359/19 P)
      (2019/C 295/07)
      Proceso kalba: anglų

         Šalys

         Apeliantė: Meblo Trade d.o.o., atstovaujama advokatės A. Ivanova

         Kitos proceso šalys: Europos Sąjungos intelektinės nuosavybės tarnyba, Meblo Int, proizvodnja izdelkov za spanje d.o.o.

      2019 m. liepos 10 d. nutartimi Teisingumo Teismas (kolegija, sprendžianti dėl prašymų priimti apeliacinį skundą) nutarė, kad apeliacinis skundas nepriimamas nagrinėti ir kad Meblo Trade d.o.o. padengia savo bylinėjimosi išlaidas.


title: Byla C-393/19: 2019 m. gegužės 21 d. Apelativen sad — Plovdiv (Bulgarija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą baudžiamojoje byloje prieš OM

text:
               2019 9 2

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 295/5

      2019 m. gegužės 21 d. Apelativen sad — Plovdiv (Bulgarija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą baudžiamojoje byloje prieš OM
      (Byla C-393/19)
      (2019/C 295/08)
      Proceso kalba: bulgarų

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Apelativen sad — Plovdiv

         Šalis pagrindinėje baudžiamojoje byloje

      OM

         Prejudiciniai klausimai

                  1.

                  Ar Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijos 17 straipsnio 1 dalis aiškintina taip, kad tokia nacionalinės teisės nuostata kaip Bulgarijos Respublikos Nakazatelen kodeks (Baudžiamasis kodeksas, toliau — NK) 242 straipsnio 8 dalis, yra nepriimtina dėl to, kad ja pažeidžiama bendrųjų interesų ir teisės į nuosavybę pusiausvyra, nes pagal šią nuostatą valstybės naudai konfiskuojama transporto priemonė, naudota kontrabandai stambiu mastu vykdyti, priklausanti trečiajam asmeniui, kuris nei žinojo, nei turėjo ar galėjo žinoti, kad jo darbuotojas daro nusikalstamą veiką?

                  2.

                  Ar Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijos 47 straipsnis aiškintinas taip, kad tokia nacionalinės teisės nuostata kaip NK 242 straipsnio 8 dalis, yra nepriimtina, nes pagal ją galima konfiskuoti transporto priemonę, kuri priklauso asmeniui, nepadariusiam nusikalstamos veikos, tačiau šis asmuo kaip savininkas negali tiesiogiai kreiptis į teismą, kad išsakytų savo poziciją?


title: Byla C-414/19: 2019 m. gegužės 28 d. Amtsgericht Erding (Vokietija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje E. M., M. S./Eurowings GmbH

text:
               2019 9 2

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 295/6

      2019 m. gegužės 28 d. Amtsgericht Erding (Vokietija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje E. M., M. S./Eurowings GmbH
      (Byla C-414/19)
      (2019/C 295/09)
      Proceso kalba: vokiečių

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Amtsgericht Erding

         Šalys pagrindinėje byloje

         Ieškovai: E. M., M. S.

         Atsakovė: Eurowings GmbH

         Prejudicinis klausimas

      Ar tuo atveju, kai skrydžio maršrutą sudaro keli segmentai, nustatant atstumą pagal Reglamento (EB) Nr. 261/2004 (1) 7 straipsnio 1 dalį turi būti atsižvelgiama ir į privežamuosius skrydžius, kuriems sutrikdymas jungiamajame skrydyje neturėjo jokios įtakos?

         (1)  2004 m. vasario 11 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (EB) Nr. 261/2004, nustatantis bendras kompensavimo ir pagalbos keleiviams taisykles atsisakymo vežti ir skrydžių atšaukimo arba atidėjimo ilgam laikui atveju, panaikinantis Reglamentą (EEB) Nr. 295/91 (OL L 46, 2004, p. 1; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 7 sk., 8 t., p. 10).


title: Byla C-480/19: 2019 m. birželio 24 d. Korkein hallinto-oikeus (Suomija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Veronsaajien oikeudenvalvontayksikkö

text:
               2019 9 2

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 295/6

      2019 m. birželio 24 d. Korkein hallinto-oikeus (Suomija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Veronsaajien oikeudenvalvontayksikkö
      (Byla C-480/19)
      (2019/C 295/10)
      Proceso kalba: suomių

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Korkein hallinto-oikeus

         Šalys pagrindinėje byloje

         Pareiškėjas: E

         Kitas suinteresuotasis asmuo: Veronsaajien oikeudenvalvontayksikkö

         Prejudicinis klausimas

      Ar SESV 63 ir 65 straipsnius reikia aiškinti taip, kad pagal juos negalimas toks nacionalinės teisės aiškinimas, kuriuo vadovaujantis Suomijoje gyvenančio fizinio asmens pajamos, gaunamos iš kitoje Europos Sąjungos valstybėje narėje registruoto, pagal įstatus įsteigto kolektyvinio investavimo į perleidžiamus vertybinius popierius subjekto, kaip tai suprantama pagal Investicinių fondų direktyvą 2009/65/EB (1) (KIPVPS fondas įsteigtas kaip investicinė bendrovė), apmokestinant pajamų mokesčiu neprilyginamos pajamoms, kurios gaunamos iš pagal sutarčių teisę įsteigto Suomijos investicinio fondo (KIPVPS fondas įsteigtas pagal sutarčių teisę), kaip tai suprantama pagal tą pačią direktyvą, dėl to, kad kitoje valstybėje narėje esančio KIPVPS teisinė forma neatitinka nacionalinio investicinio fondo teisinės struktūros?

         (1)  2009 m. liepos 13 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2009/65/EB dėl įstatymų ir kitų teisės aktų, susijusių su kolektyvinio investavimo į perleidžiamus vertybinius popierius subjektais (KIPVPS), derinimo (OL L 302, 2009, p. 32).


title: Byla C-484/19: 2019 m. birželio 25 d. Högsta förvaltningsdomstolen (Švedija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Lexel

text:
               2019 9 2

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 295/7

      2019 m. birželio 25 d. Högsta förvaltningsdomstolen (Švedija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Lexel
      (Byla C-484/19)
      (2019/C 295/11)
      Proceso kalba: švedų

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Högsta förvaltningsdomstolen

         Šalys pagrindinėje byloje

         Ieškovė: Lexel AB

         Atsakovas: Skatteverket

         Prejudicinis klausimas

      Ar atsisakymas leisti Švedijos bendrovei atskaityti palūkanas, kurias ji sumokėjo tai pačiai asocijuotųjų įmonių grupei priklausančiai bendrovei rezidentei, kurios buveinė yra kitoje valstybėje narėje, yra suderinamas su SESV 49 straipsniu remiantis tuo, kad pagrindinė skolos susidarymo priežastis yra tai, jog asocijuotųjų įmonių grupė dėl to gali gauti didelę mokesčio lengvatą, kai kitu atveju tokia mokesčio lengvata nebūtų buvusi laikoma galima, jeigu abi bendrovės būtų buvusios Švedijos bendrovės, nes tuomet joms būtų buvę taikomos pervedimų grupės viduje nuostatos?


title: Byla C-486/19: 2019 m. birželio 25 d. Korkein oikeus (Suomija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Syyttäjä ir Tulli

text:
               2019 9 2

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 295/8

      2019 m. birželio 25 d. Korkein oikeus (Suomija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Syyttäjä ir Tulli
      (Byla C-486/19)
      (2019/C 295/12)
      Proceso kalba: suomių

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Korkein oikeus

         Šalys pagrindinėje byloje

         Apeliantai: A, B

         Kitos apeliacinio proceso šalys: Syyttäjä ir Tulli

         Prejudiciniai klausimai

                  1.

                  Ar Sąjungos teisė aiškintina taip, kad pagal ją apmokestinamosios įmonės vardu veikiančiam fiziniam asmeniui, kuris neįvykdė su gaminiams valgomųjų ledų pagrindu taikomais akcizais susijusių prievolių, draudžiama skirti baudžiamąją sankciją už šių prievolių nevykdymą, jei kitų įmonių veiklos, susijusios su panašiais gaminiais, atleidimas nuo mokesčio būtų laikomas valstybės pagalba, kaip tai suprantama pagal SESV 107 straipsnio 1 dalį?

                  2.

                  Jei į pirmąjį klausimą būtų atsakyta teigiamai: Ar nacionalinė mokesčių sistema, kurioje gaminiai valgomųjų ledų pagrindu apmokestinami akcizais, kaip antai sistema, galiojusi nusikalstamos veikos padarymo laikotarpiu, tenkina atrankinio pobūdžio sąlygą, kuri yra vienas iš sąvokos „valstybės pagalba“, kaip ji suprantama pagal SESV 107 straipsnio 1 dalį, elementų?


title: Byla C-500/19: 2019 m. liepos 1 d. Oberster Gerichtshof (Austrija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Puls 4 TV GmbH & Co. KG/YouTube LLC ir Google Austria GmbH

text:
               2019 9 2

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 295/8

      2019 m. liepos 1 d. Oberster Gerichtshof (Austrija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Puls 4 TV GmbH & Co. KG/YouTube LLC ir Google Austria GmbH
      (Byla C-500/19)
      (2019/C 295/13)
      Proceso kalba: vokiečių

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Oberster Gerichtshof

         Šalys pagrindinėje byloje

         Kasatorė: Puls 4 TV GmbH & Co. KG

         Kitos kasacinio proceso šalys: YouTube LLC, Google Austria GmbH

         Prejudiciniai klausimai

                  1.

                  Ar Direktyvos 2000/31/EB (1) 14 straipsnio 1 dalį reikia aiškinti taip, kad internetinės vaizdo įrašų platformos operatorius, kaip prieglobos paslaugų teikėjas, be internetinių saugyklų kitų asmenų turiniui saugoti, papildomai naudotojui siūlydamas ar atlikdamas toliau nurodytus veiksmus, atlieka aktyvų vaidmenį, dėl kurio nustoja būti taikomas atsakomybės apribojimas:

                              —

                              vaizdo įrašų siūlymas pagal temas;

                              —

                              paieškos pagal pavadinimo ar turinio elementus palengvinimas lankytojams pateikiant elektroninį turinį, kai naudotojas gali nurodyti pavadinimo ar turinio elementus;

                              —

                              internetiniai patarimai, kaip naudotis paslauga („Pagalba“);

                              —

                              naudotojui sutikus, naudotojo įkeltų vaizdo įrašų susiejimas su reklama (tiesa, ne platformos operatoriaus savireklama) pagal naudotojo pasirinktą tikslinę grupę?

                  2.

                  Ar nacionalinė teisinė padėtis, kai prieglobos paslaugos teikėjo (tarpininko) pareiga nutraukti neteisėtus veiksmus, susijusius su aktyviu vaidmeniu padedant naudotojams daryti teisės pažeidimus, taikoma tik tuo atveju, jei padėjėjas sąmoningai prisidėjo prie naudotojo daromo teisės pažeidimo, yra suderinama su Direktyvos 2004/48/EB (2) 11 straipsnio pirmu sakiniu, ar šią nuostatą reikia aiškinti taip, kad valstybės narės neturi teisės teisių turėtojo reikalavimų, kad padėjėjas nutrauktų neteisėtus veiksmus, susieti su sąmoningos pagalbos naudotojui darant teisės pažeidimą sąlyga?

                  3.

                  Ar Direktyvos 2000/31/EB 12-14 straipsnių nuostatos, reglamentuojančios tarpininkų atsakomybę, yra vertintinos kaip horizontalūs atsakomybės apribojimai, kuriais kiekvienas neutralų vaidmenį atliekantis tarpininkas gali pasinaudoti taip pat tada, kai jo veikla autorių teisių atžvilgiu kvalifikuotina kaip jo paties atliktas viešas paskelbimas?

                  4.

                  Ar Direktyvos 2000/31/EB 14 straipsnio 3 dalį (taip pat ir 12 straipsnio 3 dalį ir 13 straipsnio 2 dalį), Direktyvos 2001/29/EB 8 straipsnio 3 dalį ir Direktyvos 2004/48/EB 11 straipsnio trečią sakinį reikia aiškinti taip, kad neutralų vaidmenį atliekančio prieglobos paslaugų teikėjo (tarpininko) atsakomybė pagal Direktyvos 2000/31/EB 14 straipsnio 1 dalį ribojama ir jam pareikšto reikalavimo nutraukti neteisėtus veiksmus atveju, todėl teismo nurodymas tokiam tarpininkui nutraukti neteisėtus veiksmus yra leistinas tik tada, kai tarpininkas turi faktinių žinių apie neteisėtą veiklą ar informaciją, ar toks teismo nurodymas nutraukti neteisėtus veiksmus yra leistinas jau tada, kai prieglobos paslaugų teikėjas po konkretaus įspėjimo nedelsdamas nepašalina arba neužblokuoja turinio, kuris įspėjime nurodomas kaip pažeidžiantis autorių teises, o teisės pažeidimas yra patvirtinamas teismo proceso metu?

         (1)  2000 m. birželio 8 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2000/31/EB dėl kai kurių informacinės visuomenės paslaugų, ypač elektroninės komercijos, teisinių aspektų vidaus rinkoje (Elektroninės komercijos direktyva) (OL L 178, 2000, p. 1; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 13 sk., 25 t., p. 399).

         (2)  2004 m. balandžio 29 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2004/48/EB dėl intelektinės nuosavybės teisių gynimo (OL L 157, 2004, p. 45; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 17 sk., 2 t., p. 32).


title: Byla C-514/19: 2019 m. liepos 8 d. Conseil d'État (Prancūzija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Union des industries de la protection des plantes/Premier ministre, Ministre de la transition écologique et solidaire, Ministre des Solidarités et de la Santé, Ministre de l'Agriculture et de l'Alimentation, Agence nationale de sécurité sanitaire de l'alimentation, de l'environnement et du travail

text:
               2019 9 2

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 295/10

      2019 m. liepos 8 d. Conseil d'État (Prancūzija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Union des industries de la protection des plantes/Premier ministre, Ministre de la transition écologique et solidaire, Ministre des Solidarités et de la Santé, Ministre de l'Agriculture et de l'Alimentation, Agence nationale de sécurité sanitaire de l'alimentation, de l'environnement et du travail
      (Byla C-514/19)
      (2019/C 295/14)
      Proceso kalba: prancūzų

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Conseil d'État

         Šalys pagrindinėje byloje

         Pareiškėja: Union des industries de la protection des plantes

         Atsakovai: Premier ministre, Ministre de la transition écologique et solidaire, Ministre des Solidarités et de la Santé, Ministre de l'Agriculture et de l'Alimentation, Agence nationale de sécurité sanitaire de l'alimentation, de l'environnement et du travail

         Įstojusios į bylą šalys: Association Générations futures, Union nationale de l’apiculture française (UNAF), Syndicat national de l’apiculture

         Prejudiciniai klausimai

                  1.

                  Jeigu apie nacionalinę priemonę, kuria siekiama apriboti veikliųjų medžiagų naudojimą, oficialiai pranešta Komisijai remiantis 2015 m. rugsėjo 9 d. Direktyvos 2015/1535/ES (1) 5 straipsniu, tačiau pateikiant informaciją, kuria remdamasi valstybė narė daro prielaidą, kad veiklioji medžiaga gali kelti rimtą pavojų žmonių ar gyvūnų sveikatai arba aplinkai ir kad pagal galiojančius teisės aktus šio pavojaus sėkmingai išvengti galima tik valstybės narės taikomomis priemonėmis, pakankamai aiškiai pateikiant informaciją, kad Komisija negalėtų suklysti pranešimo pagrindą siedama su 2009 m. spalio 21 d. Reglamentu Nr.1107/2009 (2), ar Europos Komisija šį pranešimą turi vertinti taip, kad jis pateiktas pagal šio reglamento 69 ir 71 straipsniuose nurodytą procedūrą, ir prireikus imtis papildomų pasirengimo nagrinėti bylą priemonių arba priemonių, kurios atitiktų ir šio teisės akto reikalavimus, ir šios valstybės narės išreikštą susirūpinimą?

                  2.

                  Jeigu į šį klausimą būtų atsakyta teigiamai, ar 2018 m. gegužės 29 d. įgyvendinimo reglamentai Nr. 2018/783 (3), 2018/784 (4) ir 2018/785 (5), kuriais nuo 2018 m. gruodžio 19 d. draudžiama naudoti tiametoksamą, klotianidiną ir imidaklopridą, išskyrus jų naudojimą nuolatiniame šiltnamyje viso jų gyvenimo ciklo laikotarpiu auginamiems augalams apdoroti, turi būti vertinami kaip priemonės, kurių imtasi reaguojant į 2017 m. vasario 2 d. Prancūzijos pateiktą prašymą apskritai uždrausti naudoti augalų apsaugos produktus, kurių sudėtyje yra neonikotinoidų grupės veiklioji medžiaga ar veikliųjų medžiagų, ir šiais produktais apdorotas sėklas?

                  3.

                  Jeigu į pastarąjį klausimą būtų atsakyta teigiamai, kokių veiksmų gali imtis valstybė narė, kuri, remdamasi Reglamento Nr. 1107/2009 69 straipsniu, Komisijos paprašė imtis priemonių, kuriomis būtų ribojamas arba draudžiamas augalų apsaugos produktų, kurių sudėtyje yra neonikotinoidų grupės veiklioji medžiaga ar veikliųjų medžiagų, ir šiais produktais apdorotų sėklų naudojimas, jeigu Komisija tik iš dalies patenkina jos prašymą apribodama ne visų, o tik trijų neonikotinoidų grupės veikliųjų medžiagų naudojimą?

         (1)  2015 m. rugsėjo 9 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva (ES) 2015/1535, kuria nustatoma informacijos apie techninius reglamentus ir informacinės visuomenės paslaugų taisykles teikimo tvarka (OL L 241, 2015, p. 1).

         (2)  2009 m. spalio 21 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (EB) Nr. 1107/2009 dėl augalų apsaugos produktų pateikimo į rinką ir panaikinantis Tarybos direktyvas 79/117/EEB ir 91/414/EEB (OL L 309, 2009, p. 1).

         (3)  2018 m. gegužės 29 d. Komisijos įgyvendinimo reglamentas (ES) 2018/783, kuriuo dėl veikliosios medžiagos imidakloprido patvirtinimo sąlygų iš dalies keičiamas Įgyvendinimo reglamentas (ES) Nr. 540/2011 (OL L 132, 2018, p. 31).

         (4)  2018 m. gegužės 29 d. Komisijos įgyvendinimo reglamentas (ES) 2018/784, kuriuo dėl veikliosios medžiagos klotianidino patvirtinimo sąlygų iš dalies keičiamas Įgyvendinimo reglamentas (ES) Nr. 540/2011 (OL L 132, 2018, p. 35).

         (5)  2018 m. gegužės 29 d. Komisijos įgyvendinimo reglamentas (ES) 2018/785, kuriuo dėl veikliosios medžiagos tiametoksamo patvirtinimo sąlygų iš dalies keičiamas Įgyvendinimo reglamentas (ES) Nr. 540/2011 (OL L 132, 2018, p. 40).


title: Byla C-91/18: 2019 m. liepos 11 d. Teisingumo Teismo (septintoji kolegija) sprendimas byloje Europos Komisija/Graikijos Respublika (Valstybės įsipareigojimų neįvykdymas — Akcizai už alkoholį ir alkoholinius gėrimus — SESV 110 straipsnis — Direktyva 92/83/EEB — Direktyva 92/84/EEB — Reglamentas (EB) Nr. 110/2008 — Mažesnio akcizo tarifo taikymas nacionalinių produktų tsipouro ir tsikoudia gamybai)

text:
               9.9.2019

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 305/14

      2019 m. liepos 11 d. Teisingumo Teismo (septintoji kolegija) sprendimas byloje Europos Komisija/Graikijos Respublika
      (Byla C-91/18) (1)

      (Valstybės įsipareigojimų neįvykdymas - Akcizai už alkoholį ir alkoholinius gėrimus - SESV 110 straipsnis - Direktyva 92/83/EEB - Direktyva 92/84/EEB - Reglamentas (EB) Nr. 110/2008 - Mažesnio akcizo tarifo taikymas nacionalinių produktų tsipouro ir tsikoudia gamybai)
      (2019/C 305/17)
      Proceso kalba: graikų

         Šalys

         Ieškovė: Europos Komisija, atstovaujama A. Kyratsou ir F. Tomat

         Atsakovė: Graikijos Respublika, atstovaujama M. Tassopoulou ir D. Tsagkaraki

         Rezoliucinė dalis

                  1.

                  Graikijos Respublika neįvykdė įsipareigojimų:

                              —

                              pagal 1992 m. spalio 19 d. Tarybos direktyvos 92/83/EEB dėl akcizų už alkoholį ir alkoholinius gėrimus struktūrų suderinimo 19 ir 21 straipsnius, 19 ir 21 straipsnius, siejamus su šios direktyvos 23 straipsnio 2 dalimi, nes priėmė ir paliko galioti teisės aktą, pagal kurį tsipouro ir tsikoudia, pagamintam vadinamųjų „nuolatinių daryklų“, taikomas akcizo tarifas yra 50 % mažesnis už standartinį nacionalinį tarifą, ir

                              —

                              pagal Direktyvos 92/83 19 ir 21 straipsnius, siejamus su šios direktyvos 22 straipsnio 1 dalimi ir 1992 m. spalio 19 d. Tarybos direktyvos 92/84/EEB dėl alkoholiui ir alkoholiniams gėrimams taikomų akcizo tarifų suderinimo 3 straipsnio 1 dalimi, nes priėmė ir paliko galioti teisės aktą, pagal kurį jame numatytomis sąlygomis vadinamųjų „nenuolatinių“ mažų daryklų pagamintam tsipouro ir tsikoudia taikomas gerokai sumažintas akcizo tarifas.

                  2.

                  Priteisti iš Graikijos Respublikos bylinėjimosi išlaidas

         (1)  OL C 142, 2018 4 23.


title: Byla T-502/19: 2019 m. liepos 12 d. pareikštas ieškinys byloje Corneli/ECB

text:
               16.9.2019

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 312/39

      2019 m. liepos 12 d. pareikštas ieškinys byloje Corneli/ECB
      (Byla T-502/19)
      (2019/C 312/32)
      Proceso kalba: italų

         Šalys

         Ieškovė: Francesca Corneli (Briuselis, Belgija), atstovaujama advokatų M. Condinanzi, L. Boggio ir F. Ferraro

         Atsakovas: Europos Centrinis Bankas

         Reikalavimai

      Ieškovė Bendrojo Teismo prašo:

                  —

                  pripažinti ginčijamą sprendimą neteisėtu ir negaliojančiu,

                  —

                  priteisti iš atsakovo bylinėjimosi išlaidas ir

                  —

                  taikant proceso organizavimo priemonę nurodyti pateikti teismui ginčijamą aktą ir po jo priimtą sprendimą dėl pratęsimo su visu atitinkamų dokumentų tekstu.

         Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

      Šis ieškinys pateiktas dėl 2019 m. sausio 1 d. Europos Centrinio Banko valdančiosios tarybos sprendimo ECB-SSM-2019-ITCAR-11, priimto remiantis Priežiūros valdybos sprendimo projektu, kaip tai suprantama pagal Tarybos reglamento (ES) Nr. 1024/2013 (1) 26 straipsnio 8 dalį, 1993 m. rugsėjo 1 d. Įstatyminio dekreto Nr. 385 (TUB) 69 octiesdecies, 70 ir 98 straipsnius, kuriais užtikrinamas Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2014/59/ES 29 straipsnio, siejamo su Reglamento (ES) 1024/2013 9 straipsnio 2 dalimi, perkėlimas, susijusio su banko Banca Carige S.p.A., kurio buveinė Genujoje (Italija), valdymo ir kontrolės organų atšaukimo ir jų pakeitimo atitinkamai trim specialiais komisarais ir priežiūros komitetu, kurį sudarė trys nariai.
      Grįsdama ieškinį ieškovė remiasi penkiais pagrindais.

                  1.

                  Pirmasis ieškinio pagrindas grindžiamas proporcingumo principo, Direktyvos 2014/59/ES (2) 28 ir 29 straipsnių ir TUB 69 octiesdecies bei paskesnių straipsnių pažeidimu.

                              —

                              Nurodyta, kad ankstyvosios intervencijos priemonės suponuoja intervencijos laipsniškumą, o šiuo atveju to nepaisyta. Todėl nustatyta labiausiai intervencinė priemonė neteisėta.

                  2.

                  Antrasis ieškinio pagrindas grindžiamas netinkamu motyvavimu, susijusiu su bendros ankstyvosios intervencijos priemonių sistemos suponuojamais proporcingumo ir laipsniškumo reikalavimais.

                  3.

                  Trečiasis ieškinio pagrindas grindžiamas Direktyvos 2014/59/ES 29 straipsnio paskutinio sakinio ir viešajai administracijai taikomo gero administravimo principo pažeidimu.

                              —

                              Šiuo klausimu nurodyta, kad ankstesnės valdybos narių paskyrimas į laikinųjų administratorių pareigas pažeidžia reikalavimą vengti interesų konflikto.

                  4.

                  Ketvirtasis ieškinio pagrindas grindžiamas TUB 70 straipsnio pažeidimu, siejamu su piktnaudžiavimu įgaliojimais ir nepakankamu motyvavimu.

                              —

                              Šiuo klausimu nurodyta, kad dėl nustatyto specialaus administravimo nulemtų sunkių pažeidimų ar neteisėtumo priemonė yra prieštaringa ir nenuosekli.

                  5.

                  Penktasis ieškinio pagrindas grindžiamas Direktyvoje (ES) 1132/2017 (3) ir Italijos civiliniame kodekse nustatytų su akcininkų teisėmis susijusių nuostatų, įskaitant pagrindinių principų, įtvirtintų Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijoje, Europos žmogaus teisių ir pagrindinių laisvių apsaugos konvencijoje ir Italijos Konstitucijoje, taikomų nuosavybės apsaugos, taupymo ir privačios ekonominės iniciatyvos bei piliečių apsisprendimo dėl asmeninio pasirinkimo srityse, pažeidimu.

         (1)  2013 m. spalio 15 d. Tarybos reglamentas (ES) Nr. 1024/2013, kuriuo Europos Centriniam Bankui pavedami specialūs uždaviniai, susiję su rizikos ribojimu pagrįstos kredito įstaigų priežiūros politika (OL L 287, 2013, p. 63).

         (2)  2014 m. gegužės 15 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2014/59/ES, kuria nustatoma kredito įstaigų ir investicinių įmonių gaivinimo ir pertvarkymo sistema (OL L 173, 2014, p 190).

         (3)  2017 m. birželio 14 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva (ES) 2017/1132 dėl tam tikrų bendrovių teisės aspektų (OL L 169, 2017, p. 46).


title: Byla T-513/19: 2019 m. liepos 17 d. pareikštas ieškinys byloje Lux/Komisija

text:
               16.9.2019

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 312/42

      2019 m. liepos 17 d. pareikštas ieškinys byloje Lux/Komisija
      (Byla T-513/19)
      (2019/C 312/34)
      Proceso kalba: prancūzų

         Šalys

         Ieškovė: Catherine Lux (Strasbūras, Prancūzija), atstovaujama advokato N. de Montigny

         Atsakovė: Europos Komisija

         Reikalavimai

      Ieškovė Bendrojo Teismo prašo:

                  —

                  panaikinti 2018 m. rugsėjo 21 d. PMO sprendimą laikyti ieškovės sutarties perdavimą iš Europos Sąjungos aviacijos saugos agentūros (EASA) į Europos maisto saugos tarnybą (EFSA) nauja darbo sutartimi ir netaikyti jai pereinamojo laikotarpio priemonių, nustatytų Pareigūnų tarnybos nuostatų XIII priedo 21 ir 22 straipsniuose;

                  —

                  priteisti iš atsakovės bylinėjimosi išlaidas.

         Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

      Grįsdama ieškinį ieškovė remiasi penkiais pagrindais.

                  1.

                  Pirmasis ieškinio pagrindas grindžiamas Europos Sąjungos Pareigūnų tarnybos nuostatų XIII priedo 21 ir 22 straipsnių pažeidimu, nes Komisija klaidingai aiškino sąvoką „tarnybos pradžia“.

                  2.

                  Antrasis ieškinio pagrindas grindžiamas bendrųjų įgyvendinimo nuostatų 10 ir 12 straipsnių pažeidimu, nes šios nuostatos buvo priimtos siekiant sudaryti palankesnes sąlygas tarpagentūriniam mobilumui, šia proga patvirtinant galimybę daryti europinę karjerą agentūrose.

                  3.

                  Trečiasis ieškinio pagrindas grindžiamas teisinio saugumo ir netaikymo atgaline principų pažeidimu. Ieškovė šiuo klausimu teigia, kad jos sprendimas toliau eiti pareigas EASA 2017 m. buvo grindžiamas EASA žmogiškųjų išteklių tarnybos patvirtinimu, kad karjeros tęsimas jai taip pat užtikrins tolesnį sąlygų, susijusių su EASA įgytomis pensijos teisėmis, taikymą.

                  4.

                  Ketvirtasis ieškinio pagrindas grindžiamas laikinųjų tarnautojų darbo ir karjeros tęstinumo principo pažeidimu. Ieškovė teigia, kad Komisija negali netaikyti bendrųjų įgyvendinimo nuostatų 10 ir 12 straipsnių, nes tai ji nustatė bendros ir tęstinės laikinojo tarnautojo darbo agentūrose analizės principą.

                  5.

                  Penktasis ieškinio pagrindas grindžiamas vienodo požiūrio principo pažeidimu. Ieškovė šiuo klausimu teigia, kad joks argumentas neleidžia pateisinti skirtingo požiūrio į pareigūną ir laikinąjį tarnautoją pensijų teisių srityje Sąjungoje.


title: Byla C-494/19: 2019 m. birželio 26 d. Landesverwaltungsgericht Steiermark (Austrija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje QM

text:
               30.9.2019

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 328/20

      2019 m. birželio 26 d. Landesverwaltungsgericht Steiermark (Austrija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje QM
      (Byla C-494/19)
      (2019/C 328/21)
      Proceso kalba: vokiečių

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Landesverwaltungsgericht Steiermark

         Šalys pagrindinėje byloje

         Pareiškėjas: QM

         Atsakovė: Bezirkshauptmannschaft Hartberg-Fürstenfeld

         dalyvaujant: Finanzpolizei

         Prejudiciniai klausimai

                  1.

                  Ar SESV 56 straipsnį ir 1996 m. gruodžio 16 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvą 96/71/EB dėl darbuotojų komandiravimo paslaugų teikimo sistemoje (1), taip pat 2014 m. gegužės 15 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvą 2014/67/ES dėl Direktyvos 96/71/EB vykdymo užtikrinimo (2) reikia aiškinti taip, kad jiems prieštarauja nacionalinė norma, kuria už formalių pareigų pažeidimus darbuotojų darbo kitoje valstybėje atveju, pavyzdžiui, už darbo užmokesčio dokumentų neturėjimą arba už nepateikiamą pranešimą Centrinei koordinavimo tarnybai nustatomos labai didelės baudos, visų pirma didelės minimalios baudos, kurios už kiekvieną atitinkamą darbuotoją skiriamos kumuliatyviai?

                  2.

                  Jei į pirmąjį klausimą nebūtų atsakyta teigiamai:

                              Ar SESV 56 straipsnį ir direktyvas 96/71/EB ir 2014/67/ES reikia aiškinti taip, kad jiems prieštarauja kumuliacinių baudų be jokių absoliučių viršutinių ribų skyrimas už formalių pareigų pažeidimus darbuotojų darbo kitoje valstybėje atveju?

                  3.

                  Ar SESV 56 straipsnį reikia aiškinti taip, kad jam prieštarauja nacionalinės nuostatos, pagal kurias tuo atveju, kai priimančiojoje šalyje anksčiau laiko baigiama ir (arba) nutraukiama laikina veikla, yra numatytas įpareigojimas pateikti Centrinei koordinavimo tarnybai pranešimą apie pasikeitimus?

                  4.

                  Ar SESV 56 straipsnį reikia aiškinti taip, kad jam prieštarauja nacionalinės nuostatos, pagal kurias pranešimui apie pasikeitimus nenumatytas protingas terminas?

                  5.

                  Ar SESV 56 straipsnį ir Direktyvos 2014/67/ES 9 straipsnį reikia aiškinti taip, kad jiems prieštarauja nacionalinės nuostatos, pagal kurias numatyta, kad per protingą terminą papildomai pateikus tinkamus ir reikšmingus dokumentus nevykdomas dokumentų pateikimo reikalavimas?

                  6.

                  Ar SESV 56 straipsnį ir Direktyvos 2014/67/ES 9 straipsnį reikia aiškinti taip, kad jiems prieštarauja nacionalinės nuostatos, pagal kurias numatyta, kad iš užsienio valstybės paslaugų teikėjo reikalaujama pateikti dokumentus, kurie viršija Direktyvos 2014/67/ES 9 straipsnyje nurodytų dokumentų apimtį ir kurie nėra nei reikšmingi, nei tinkami ir nacionalinėje teisėje tiksliau neapibrėžti, pavyzdžiui, darbo užmokesčio žiniaraščius, atlyginimo lapelius, algalapius, užmokesčio išskaitymo korteles, įregistravimo ir išregistravimo dokumentus, sveikatos draudimą, pranešimų ir priedų apskaitos lapus, su darbo užmokesčio kategorija susijusius dokumentus ir pažymėjimus?

         (1)  OL L 18, 1997, p. 1; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 5 sk., 2 t., p. 431.

         (2)  2014 m. gegužės 15 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2014/67/ES dėl Direktyvos 96/71/EB dėl darbuotojų komandiravimo paslaugų teikimo sistemoje vykdymo užtikrinimo ir kuria iš dalies keičiamas Reglamentas (ES) Nr. 1024/2012 dėl administracinio bendradarbiavimo per Vidaus rinkos informacinę sistemą (OL L 159, 2014, p. 11).


title: Byla C-433/18: 2018 m. liepos 2 d. Korkein oikeus (Suomija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje ML / OÜ Aktiva Finants

text:
               1.10.2018

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 352/18

      2018 m. liepos 2 d.Korkein oikeus (Suomija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje ML / OÜ Aktiva Finants

      (Byla C-433/18)
      (2018/C 352/23)
      Proceso kalba: suomių

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

         Korkein oikeus

         Šalys pagrindinėje byloje

         Apeliantas: ML

         Kita apeliacinio proceso šalis: OÜ Aktiva Finants

         Prejudiciniai klausimai

                  1.

                  Ar nacionalinėje teisėje numatyta skundo priimtinumo toliau nagrinėti procedūra yra suderinama su Reglamento Nr. 44/2001 (1) 43 straipsnio 1 dalyje abiem šalims garantuojamomis veiksmingomis teisės į tolesnį nagrinėjimą gynybos priemonėmis, kai skundas yra pateikiamas dėl pirmosios instancijos teismo sprendimo pripažinti ar vykdyti teismo sprendimą pagal Reglamento Nr. 44/2001 nuostatas?

                  2.

                  Ar procedūra dėl skundo priimtinumo toliau nagrinėti atitinka sąlygas, susijusias su rungimosi principu grindžiamu procesu, kaip jos suprantamos pagal Reglamento Nr. 44/2001 43 straipsnio 3 dalį, jeigu kita šalis nėra išklausoma dėl pateikto prašymo prieš teismui priimant sprendimą dėl skundo priimtinumo? Ar šios sąlygos įvykdomos, jeigu kita šalis yra išklausoma prieš teismui priimant sprendimą dėl skundo priimtinumo toliau nagrinėti?

                  3.

                  Ar aiškinant turi reikšmės ta aplinkybė, kad skundą pateikti gali ne tik ta šalis, kuri pateikė prašymą dėl teismo sprendimo vykdymo ir kurios prašymas buvo atmestas, bet taip pat ir ta šalis, kurios atžvilgiu buvo pateiktas prašymas dėl teismo sprendimo vykdymo, jeigu šis prašymas buvo patenkintas?

         (1)  2000 m. gruodžio 22 d. Tarybos reglamentas (EB) Nr. 44/2001 dėl jurisdikcijos ir teismo sprendimų civilinėse ir komercinėse bylose pripažinimo ir vykdymo (OL L 12, 2001, p. 1; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 19 sk., 4 t., p. 42).


title: Byla T-786/14: 2018 m. liepos 13 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Bourdouvali ir kt. / Taryba ir kt. (Deliktinė atsakomybė — Ekonominė ir pinigų politika — Paramos Kipro stabilumui programa — ECB valdančiosios tarybos sprendimas dėl skubios paramos likvidumui padidinti reaguojant į Kipro Centrinio Banko prašymą — 2013 m. kovo 25 d., balandžio 12 d., gegužės 13 d. ir rugsėjo 13 d. Euro grupės pareiškimai dėl Kipro — Sprendimas 2013/236/ES — 2013 m. balandžio 26 d. Kipro ir Europos stabilumo mechanizmo sudarytas Susitarimas memorandumas dėl specialių ekonominės politikos sąlygų — Bendrojo Teismo jurisdikcija — Priimtinumas — Formos reikalavimai — Vidaus teisių gynimo priemonių išnaudojimas — Pakankamai akivaizdus teisės normos, suteikiančios teisių privatiems asmenims, pažeidimas — Nuosavybės teisė — Teisėti lūkesčiai — Vienodas požiūris)

text:
               1.10.2018

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 352/29

      2018 m. liepos 13 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Bourdouvali ir kt. / Taryba ir kt.

      (Byla T-786/14) (1)

      ((Deliktinė atsakomybė - Ekonominė ir pinigų politika - Paramos Kipro stabilumui programa - ECB valdančiosios tarybos sprendimas dėl skubios paramos likvidumui padidinti reaguojant į Kipro Centrinio Banko prašymą - 2013 m. kovo 25 d., balandžio 12 d., gegužės 13 d. ir rugsėjo 13 d. Euro grupės pareiškimai dėl Kipro - Sprendimas 2013/236/ES - 2013 m. balandžio 26 d. Kipro ir Europos stabilumo mechanizmo sudarytas Susitarimas memorandumas dėl specialių ekonominės politikos sąlygų - Bendrojo Teismo jurisdikcija - Priimtinumas - Formos reikalavimai - Vidaus teisių gynimo priemonių išnaudojimas - Pakankamai akivaizdus teisės normos, suteikiančios teisių privatiems asmenims, pažeidimas - Nuosavybės teisė - Teisėti lūkesčiai - Vienodas požiūris))
      (2018/C 352/34)
      Proceso kalba: anglų

         Šalys

         Ieškovai: Eleni Pavlikka Bourdouvali (Meneou, Kipras) ir 51 kitas ieškovas, kurių pavardės nurodytos sprendimo priede, atstovaujami baristerio P. Tridimas

         Atsakovai: Europos Sąjungos Taryba, atstovaujama A. de Gregorio Merino, E. Moro ir E. Chatziioakeimidou; Europos Komisija, atstovaujama J.-P. Keppenne, M. Konstantinidis ir L. Flynn; Europos Centrinio Bankas, atstovaujamas K. Laurinavičiaus ir M. Szablewska, padedamų advokato H.-G. Kamann; Euro groupė, atstovaujama Europos Sąjungos Tarybos, atstovaujamos A. de Gregorio Merino, E. Moro ir E. Chatziioakeimidou ir Europos Sąjunga, atstovaujama Europos Komisijos, atstovaujamos J.-P. Keppenne, M. Konstantinidis ir L. Flynn

         Dalykas

      SESV 268 straipsniu grindžiamas prašymas atlyginti žalą, kurią ieškovai tariamai patyrė dėl 2013 m. kovo 21 d. ECB valdančiosios tarybos sprendimo susijusio su skubia parama likvidumui padidinti reaguojant į Kipro Centrinio Banko prašymą, dėl 2013 m. kovo 25 d., balandžio 12 d., gegužės 13 d. ir rugsėjo 13 d. Euro grupės pareiškimų dėl Kipro, nustatančių specialias priemones finansiniam stabilumui ir tvariam augimui atkurti (OL L 141, 2013, p. 32), dėl 2013 m. balandžio 26 d. Kipro Respublikos ir Europos stabilumo mechanizmo (ESM) sudaryto Susitarimo memorandumo dėl specialių ekonominės politikos sąlygų ir dėl kitų Komisijos, Tarybos, ECB ir Euro grupės aktų bei veiksmų, susijusių su finansinės pagalbos Kipro Respublikai programa.

         Rezoliucinė dalis

                  1.

                  Atmesti ieškinį.

                  2.

                  Eleni Pavlikka Bourdouvali ir kiti ieškovai, kurių pavardės nurodytos priede, padengia savo ir Europos Sąjungos Tarybos, Europos Komisijos ir Europos Centrinio Banko (ECB) patirtas bylinėjimosi išlaidas.

         (1)  OL C 73, 2015 3 2.