               25.1.2018

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 27/22

         2017 m. rugsėjo 25 d. Oslo apylinkės teismo (Oslo tingrett, Norvegija) prašymas ELPA teismui dėl patariamosios nuomonės byloje Henrik Kristoffersen prieš Norvegijos slidinėjimo federaciją

   (Byla E-8/17)
   (2018/C 27/10)
   2017 m. rugsėjo 25 d. raštu Oslo apylinkės teismas (Oslo tingrett, Norvegija) ELPA teismui (raštą Teismo kanceliarija gavo 2017 m. rugsėjo 25 d.) pateikė prašymą dėl patariamosios nuomonės byloje Henrik Kristoffersen prieš Norvegijos slidinėjimo federaciją šiais klausimais:

               1.

               Į kuriuos teisinius kriterijus reikėtų atkreipti didžiausią dėmesį vertinant, ar nacionalinės sporto federacijos išankstinės šios rūšies individualių rėmimo sutarčių kontrolės ir patvirtinimo sistema – iki teisių į tokius prekių ženklus perėjimo iš federacijos kitiems subjektams – laikoma EEE susitarimo 36 straipsnyje arba Direktyvoje 2006/123/EB (Paslaugų direktyva) nustatytos sportininko laisvės teikti paslaugas suvaržymu?

                           a)

                           Kokia apimtimi sporto srities teisės aktams taikytinas ankstesnėje Europos Sąjungos Teisingumo Teismo praktikoje, inter alia, byloje C-51/96, apibūdintas suvaržymų vertinimas? Ar, taikant Paslaugų direktyvos 16 straipsnį arba kitas tos direktyvos nuostatas, suvaržymų vertinimas turi būti kitoks?

               2.

               Į kuriuos teisinius kriterijus reikėtų atkreipti didžiausią dėmesį vertinant, ar konkretus nacionalinės sporto federacijos atsisakymas patvirtinti nacionalinės rinktinės nariais esančių profesionalių sportininkų individualias rėmimo sutartis dėl tokių prekių ženklų, dėl kurio teises į tokius prekių ženklus išlaiko federacija, laikomas EEE susitarimo 36 straipsnyje arba Direktyvoje 2006/123/EB (Paslaugų direktyva) nustatytos sportininko laisvės teikti paslaugas suvaržymu?

                           a)

                           Kokią reikšmę tai turės vertinant faktą, kad nacionalinė sporto federacija jau yra sudariusi galiojantį susitarimą su pagrindiniu nacionalinės rinktinės rėmėju dėl atitinkamo prekės ženklo (logotipo) vaizdavimo ant šalmų (galvos apdangalų)? Ar tai turi reikšmės vertinant, ar esama suvaržymų arba objektyvių ir pakankamų atsisakymo pagrindų?

                     Jei laikoma, kad suvaržymų esama:

               3.

               Ar nacionalinės sporto federacijos bendrosios taisyklės (patvirtinimo sistema) dėl galimo prekių ženklų naudojimo pagal individualią sportininko sutartį yra Direktyvos 2006/123/EB (Paslaugų direktyva) 4 straipsnio 6 punkte nurodyta leidimų išdavimo tvarka?

                           a)

                           Ar tokiu atveju patvirtinimo sistemai taikomi III skyriaus dėl paslaugų teikėjų įsisteigimo laisvės 9 ir 10 straipsniai, jei į nacionalinę rinktinę atrinktas Norvegijos pilietis užsiima komercine veikla, susijusia su jo dalyvavimu nacionalinėje rinktinėje, kuriai taikomi nacionalinės sporto federacijos teisės aktai? Ar šiai sistemai vis dėlto taikomas 16 straipsnis? Jei ne, kaip teisiškai įvertinti, ar klasifikavimas yra tinkamas?

               4.

               Ar, pagal EEE susitarimo 36 straipsnį arba Paslaugų direktyvos 9, 10 ar 16 straipsnį vertindamas sistemos teisėtumą, nacionalinis teismas privalo taisyklių nuostatas ir atsisakymą patvirtinti sutartį vertinti atsietai, ar jis turi įvertinti ir:

                           —

                           federacijos motyvus, kuriais remdamasi ji išlaiko rinkodaros teises, įskaitant nacionalinių rinktinių finansavimo priežastis ir tai, kam kitu atveju naudojamos lėšos;

                           —

                           tai, kokios apskritai yra sportininko galimybės užsiimti finansine veikla, įskaitant teisę sudaryti rėmimo sutartis su įrangos gamintojais ir bet kokias kitas rinkodaros sutartis;

                           —

                           ar, atsižvelgiant į tai, patvirtinimo sistema arba atsisakymas patvirtinti sutartį yra teisėtas, pagrįstas ir proporcingas?

               5.

               Kokią reikšmę teisėtumo vertinimui turi tai, kad individualias sutartis dėl šių prekių ženklų federacija gali patvirtinti savo nuožiūra?

               6.

               Kokių procedūrinių reikalavimų (jei tokių yra), susijusių su procedūra ir sprendimais pagal nacionalinės sporto federacijos individualių komercinių prekių ženklų rinkodaros sutarčių (rėmimo sutarčių) patvirtinimo sistemą, nustatyta Direktyvos 2006/123/EB 13 straipsnyje arba EEE susitarimo 36 straipsnyje ir kokių pasekmių pagal EEE teisę kyla tokių procedūrinių reikalavimų nesilaikymo atveju?


title: 2017 m. spalio 11 d. Teismo nutartis byloje E-14/11 – BYLINĖJIMOSI IŠLAIDOS Schenker North AB, Schenker Privpak AB ir Schenker Privpak AS prieš ELPA priežiūros instituciją (Bylinėjimosi išlaidų paskirstymas – Atlygintinos bylinėjimosi išlaidos – Delspinigiai)

text:
               25.1.2018

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 27/21

         TEISMO NUTARTIS
   2017 m. spalio 11 d.
   byloje E-14/11 – BYLINĖJIMOSI IŠLAIDOS

      Schenker North AB, Schenker Privpak AB ir Schenker Privpak AS prieš ELPA priežiūros instituciją

      (Bylinėjimosi išlaidų paskirstymas – Atlygintinos bylinėjimosi išlaidos – Delspinigiai)

   (2018/C 27/08)
   Byloje E-14/11 Schenker North AB, Schenker Privpak AB ir Schenker Privpak AS prieš ELPA priežiūros instituciją dėl PRAŠYMO dėl 2012 m. gruodžio 21 d. Teismo sprendimu byloje E-14/11 Schenker North ir kiti prieš ELPA priežiūros instituciją, [2012], ELPA teismo pranešimas, p. 1178, priteistų bylinėjimosi išlaidų paskirstymo Teismas, kurį sudaro pirmininkas Carlas Baudenbacheris (pranešėjas) ir teisėjai Peras Christiansenas ir Ása Ólafsdóttir (ad hoc teisėja), 2017 m. spalio 11 d. priėmė nutartį, kurios rezoliucinė dalis yra tokia:

               1.

               Bendra likusi bylinėjimosi išlaidų suma, kurią ELPA priežiūros institucija turi sumokėti pareiškėjams, yra 95 944 EUR.

               2.

               Delspinigiai nuo šios sumos skaičiuojami nuo pranešimo apie šią nutartį dienos iki jos sumokėjimo dienos. Delspinigiams apskaičiuoti taikoma palūkanų norma, kurią Europos Centrinis Bankas taiko savo pagrindinėms refinansavimo operacijoms, galiojusi mėnesio, kurį sueina mokėjimo terminas, pirmą kalendorinę dieną, padidinta 3,5 procentinio punkto.


title: Byla T-401/11 P-RENV-RX: 2017 m. gruodžio 7 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Missir Mamachi di Lusignano ir kt. / Komisija (Apeliacinis skundas — Viešoji tarnyba — Pareigūnai — Pareigūno ir jo sutuoktinės nužudymas — Prašymo, skundo ir ieškinio dėl žalos atlyginimo atitikties taisyklė — Pareiga užtikrinti Sąjungos tarnyboje dirbančių darbuotojų saugumą — Priežastinis ryšys — Turtinė žala — Atsakomybė in solidum — Atsižvelgimas į Pareigūnų tarnybos nuostatuose nustatytas išmokas — Neturtinė žala — Institucijos atsakomybė už žuvusio pareigūno patirtą neturtinę žalą — Institucijos atsakomybė už žuvusio pareigūno teisių perėmėjų patirtą neturtinę žalą)

text:
               29.1.2018

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 32/19

         2017 m. gruodžio 7 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Missir Mamachi di Lusignano ir kt. / Komisija

   (Byla T-401/11 P-RENV-RX) (1)

   ((Apeliacinis skundas - Viešoji tarnyba - Pareigūnai - Pareigūno ir jo sutuoktinės nužudymas - Prašymo, skundo ir ieškinio dėl žalos atlyginimo atitikties taisyklė - Pareiga užtikrinti Sąjungos tarnyboje dirbančių darbuotojų saugumą - Priežastinis ryšys - Turtinė žala - Atsakomybė in solidum - Atsižvelgimas į Pareigūnų tarnybos nuostatuose nustatytas išmokas - Neturtinė žala - Institucijos atsakomybė už žuvusio pareigūno patirtą neturtinę žalą - Institucijos atsakomybė už žuvusio pareigūno teisių perėmėjų patirtą neturtinę žalą))
   (2018/C 032/25)
   Proceso kalba: italų

      Šalys

      Apeliantai: Stefano Missir Mamachi di Lusignano (Šanchajus, Kinija) ir šeši kiti sprendimo priede nurodyti apeliantai, atstovaujami advokatų F. Di Gianni, G. Coppo ir A. Scalini

      Kita proceso šalis: Europos Komisija, atstovaujama G. Gattinara ir D. Martin

      Dalykas

   Apeliacinis skundas, kuriuo prašoma panaikinti 2011 m. gegužės 12 d. Europos Sąjungos tarnautojų teismo (pirmoji kolegija) sprendimą Missir Mamachi di Lusignano / Komisija (F-50/09, EU:F:2011:55).

      Rezoliucinė dalis

               1.

               Panaikinti 2011 m. gegužės 12 d. Sprendimą Missir Mamachi di Lusignano / Komisija (F-50/09) tiek, kiek Europos Sąjungos tarnautojų teismas tenkino Europos Komisijos nurodytą reikalavimo atlyginti Carlo Missir Mamachi di Lusignano, Giustina Missir Mamachi di Lusignano ir A. Sintobin atstovaujamų Filiberto Missir Mamachi di Lusignano ir Tommaso Missir Mamachi di Lusignano patirtą neturtinę žalą nepriimtinumo pagrindą.

               2.

               Panaikinti 2011 m. gegužės 12 d. Sprendimą Missir Mamachi di Lusignano / Komisija (F-50/09) tiek, kiek Tarnautojų teismas tenkino Komisijos nurodytą reikalavimo atlyginti Livio Missir Mamachi di Lusignano patirtą neturtinę žalą nepriimtinumo pagrindą.

               3.

               Panaikinti 2011 m. gegužės 12 d. Sprendimą Missir Mamachi di Lusignano / Komisija (F-50/09) tiek, kiek Tarnautojų teismas nustatė, kad Komisija atsako už 40 % turtinės žalos, kurią patyrė Carlo Missir Mamachi di Lusignano, Giustina Missir Mamachi di Lusignano ir A. Sintobin atstovaujami Filiberto Missir Mamachi di Lusignano ir Tommaso Missir Mamachi di Lusignano.

               4.

               Atmesti likusią apeliacinio skundo dalį.

               5.

               Priteisti iš Komisijos in solidum sumokėti 3 mln. EUR sumą, iš kurios reikia atimti šios sumos dalimi laikomas Pareigūnų tarnybos nuostatuose nurodytas išmokas, kurios yra ar bus sumokėtos Carlo Missir Mamachi di Lusignano, Giustina Missir Mamachi di Lusignano ir A. Sintobin atstovaujamiems Filiberto Missir Mamachi di Lusignano ir Tommaso Missir Mamachi di Lusignano jų patirtai turtinei žalai atlyginti.

               6.

               Priteisti iš Komisijos in solidum sumokėti 100 000 EUR Carlo Missir Mamachi di Lusignano patirtai neturtinei žalai atlyginti.

               7.

               Priteisti iš Komisijos in solidum sumokėti 100 000 EUR Giustina Missir Mamachi di Lusignano patirtai neturtinei žalai atlyginti.

               8.

               Priteisti iš Komisijos in solidum sumokėti 100 000 EUR A. Sintobin atstovaujamam Tommaso Missir Mamachi di Lusignano patirtai neturtinei žalai atlyginti.

               9.

               Priteisti iš Komisijos in solidum sumokėti 100 000 EUR A. Sintobin atstovaujamam Filiberto Missir Mamachi di Lusignano patirtai neturtinei žalai atlyginti.

               10.

               Priteisti iš Komisijos in solidum sumokėti bendrą 50 000 EUR sumą Stefano Missir Mamachi di Lusignano ir kitiems priede nurodytiems apeliantams, kaip Livio Missir Mamachi di Lusignano įpėdiniams, Livio Missir Mamachi di Lusignano patirtai neturtinei žalai atlyginti.

               11.

               Prie 6–10 punktuose nurodytų sumų pridedamos palūkanos už praleistą terminą, skaičiuojamos nuo šio sprendimo paskelbimo dienos iki visos sumos sumokėjimo dienos, taikant palūkanų normą, kurią pagal Europos Centrinis Bankas taiko savo pagrindinėms refinansavimo operacijoms, padidintą dviem procentiniais punktais.

               12.

               Atmesti likusią ieškinio dalį.

               13.

               Priteisti iš Komisijos apeliacinėje instancijoje patirtas bylinėjimosi išlaidas.

               14.

               Priteisti iš Komisijos pirmojoje instancijoje patirtas bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 282, 2011 9 24.


title: Byla T-747/17: 2017 m. lapkričio 15 d. pareikštas ieškinys byloje UPF / Komisija

text:
               29.1.2018

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 32/35

         2017 m. lapkričio 15 d. pareikštas ieškinys byloje UPF / Komisija

   (Byla T-747/17)
   (2018/C 032/49)
   Proceso kalba: prancūzų

      Šalys

      Ieškovė: Union des Ports de France – UPF (Paryžius, Prancūzija), atstovaujama advokatų C. Vannini ir E. Moraïtou

      Atsakovė: Europos Komisija

      Reikalavimai

   Ieškovė Bendrojo Teismo prašo:

               —

               panaikinti ginčijamą sprendimą;

               —

               priteisti iš Komisijos visas bylinėjimosi išlaidas.

      Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

   Grįsdama ieškinį dėl 2017 m. liepos 27 d. Europos Komisijos sprendimo C(2017) 5176 final, susijusio su Prancūzijos valstybės pagalba SA.38398 (2016/C, ex 2015/E) (toliau – ginčijamas sprendimas), ieškovė remiasi penkiais pagrindais.

               1.

               Pirmasis ieškinio pagrindas, susijęs su Komisijos padaryta teisės klaida, kai visa mokesčių priemonė buvo kvalifikuota valstybės pagalba neatsižvelgiant į Prancūzijos uostų ekonominės veiklos pobūdį. Šiuo klausimu ieškovė mano, kad padarydama išvadą, jog Prancūzijos uostų atleidimas nuo mokesčių yra valstybės pagalba, kaip tai suprantama pagal SESV 107 straipsnio 1 dalį, ir nepatikslindama, kad kvalifikavimas valstybės pagalba yra susijęs tik su uostų veikla, Komisija iš esmės padarė teisės klaidą savo sprendime.

               2.

               Antrasis ieškinio pagrindas, susijęs su Komisijos padaryta teisės klaida dėl Prancūzijos uostų vykdomos ekonominės veiklos ekonominio pobūdžio vertinimo. Ieškovė mano, kad Komisija taip pat padarė teisės klaidą dėl dviejų aspektų, kai analizavo Prancūzijos uostų veiklos ekonominį pobūdį:

                           —

                           pirma, ginčijamame sprendime ji visiškai neišnagrinėjo kai kurios Prancūzijos uostų veiklos;

                           —

                           antra, tiek, kiek susiję su kita Prancūzijos uostų veikla, ji tik pakartojo Teisingumo Teismo jurisprudencijoje suformuotus bendruosius principus uostų infrastruktūros finansavimo iš valstybės lėšų srityje ir nepadarė išvados dėl jos ekonominio pobūdžio ar kad kalbama apie valstybės pagalbos taisyklių taikymo kriterijų.

               3.

               Trečiasis ieškinio pagrindas, susijęs su teisės klaida ir nepakankamu motyvavimu, susijusiu su konkurencijos iškraipymo ir prekybos tarp valstybių narių sąlygomis, nes Komisija neteisingai manė, jog nagrinėjamas atleidimas nuo mokesčių sukėlė konkurencijos iškraipymų ir darė poveikį prekybai tarp valstybių narių tiek, kiek tai susiję apskritai su Prancūzijos uostais ir konkrečiai su salų uostais ir didžiaisiais užjūrio uostai. Anot ieškovės, ginčijamame sprendime trūksta motyvų tiek, kiek Komisija padarė prielaidą jos nepagrįsdama, kad šios sąlygos yra įvykdytos.

               4.

               Ketvirtasis ieškinio pagrindas, susijęs su teisės klaida vykdant egzistuojančių pagalbos schemų kontrolės procedūrą ir su SESV 108 straipsnio 1 ir 2 dalių, siejamų su proporcingumo principu, pažeidimu, tiek, kiek, pirma, iš Prancūzijos institucijų reikalaudama įrodyti, kad Prancūzijos uostų atleidimas nuo pelno mokesčio yra suderinamas su vidaus rinka, Komisija perkėlė įrodinėjimo naštą ir elgėsi taip, lyg jai būtų pateiktas prašymas leisti įgyvendinti nauja pagalbos schemą. Antra, Prancūzijos institucijoms nurodydama paprasčiausiai visiškai panaikinti minėtą atleidimą neįrodžius, jog dėl jokio pakeitimo ši priemonė netaps suderinama su Sąjungos taisyklėmis dėl valstybės pagalbos, Komisija pažeidė SESV 108 straipsnio 1 ir 2 dalis, Reglamento Nr. 2015/1589 2 straipsnį ir proporcingumo principą.

               5.

               Penktasis ieškinio pagrindas, susijęs su gero administravimo principo pažeidimu. Tai, kad Komisija reikalauja panaikinti atleidimą nuo mokesčių, o leidžia taikyti tokias pagalbos schemas uostams kitose valstybėse narėse, neleis užtikrinti vienodų konkurencijos sąlygų skirtinguose Europos uostuose, bet, atvirkščiai, sukels naujų konkurencijos iškraipymų ir taip bus tiesiogiai pažeistas Komisijos vaidmuo užtikrinti gerą vidaus rinkos veikimą. Taigi Komisija pažeidė nešališkumo principą, kuris yra būtinas, įgyvendinant gero administravimo principą.


title: Byla C-214/16: 2017 m. lapkričio 29 d. Teisingumo Teismo (penktoji kolegija) sprendimas byloje (Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division) (Jungtinė Karalystė) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) C. King / The Sash Window Workshop Ltd, Richard Dollar (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą — Darbuotojų sauga ir sveikatos apsauga — Direktyva 2003/88/EB — Darbo laiko organizavimas — 7 straipsnis — Kompensacija už nepanaudotas kasmetines atostogas, mokama baigiantis darbo santykiams — Nacionalinės teisės normos, pagal kurias darbuotojas įpareigojamas imti metinių atostogų, nors užmokestis už jas nenumatytas)

text:
               29.1.2018

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 32/2

         2017 m. lapkričio 29 d. Teisingumo Teismo (penktoji kolegija) sprendimas byloje (Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division) (Jungtinė Karalystė) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) C. King / The Sash Window Workshop Ltd, Richard Dollar

   (Byla C-214/16) (1)

   ((Prašymas priimti prejudicinį sprendimą - Darbuotojų sauga ir sveikatos apsauga - Direktyva 2003/88/EB - Darbo laiko organizavimas - 7 straipsnis - Kompensacija už nepanaudotas kasmetines atostogas, mokama baigiantis darbo santykiams - Nacionalinės teisės normos, pagal kurias darbuotojas įpareigojamas imti metinių atostogų, nors užmokestis už jas nenumatytas))
   (2018/C 032/02)
   Proceso kalba: anglų

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division)

      Šalys pagrindinėje byloje

      Apeliantas: C. King

      Kitos apeliacinio proceso šalys: The Sash Window Workshop Ltd, Richard Dollar

      Rezoliucinė dalis

               1.

               2003 m. lapkričio 4 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2003/88/EB dėl tam tikrų darbo laiko organizavimo aspektų 7 straipsnis ir Chartijos 47 straipsnyje užtikrinama teisė į veiksmingą teisinę gynybą turi būti aiškinami taip, kad kilus darbuotojo ir jo darbdavio ginčui dėl to, ar darbuotojas turi teisę į mokamas kasmetines atostogas pagal pirmąją iš nurodytųjų nuostatų, pagal juos draudžiama tai, kad darbuotojas pirma turi eiti atostogų ir tik tada gali sužinoti, ar turi teisę į tai, kad už jas būtų sumokėta.

               2.

               Direktyvos 2003/88 7 straipsnis turi būti aiškinamas taip, kad pagal jį draudžiamos nacionalinės teisės nuostatos ar praktika, kai darbuotojui trukdoma perkelti ir tam tikrais atvejais kaupti iki to laiko, kol baigiasi jo darbo santykiai, mokamas kasmetines atostogas už kelis vienas po kito einančius referencinius laikotarpius, nepanaudotas dėl to, kad darbdavys atsisakė sumokėti už šias atostogas.

      (1)  OL C 222, 2016 6 20.


title: Byla T-249/15: 2017 m. gruodžio 11 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje JT / EUIPO – Carrasco Pirard (QUILAPAYÚN) (Europos Sąjungos prekių ženklas — Protesto procedūra — Vaizdinio Europos Sąjungos prekių ženklo QUILAPAYÚN paraiška — Santykinis atmetimo pagrindas — Plačiai žinomas prekių ženklas — Reglamento (EB) Nr. 207/2009 8 straipsnio 1 dalies c punktas (dabar – Reglamento (ES) 2017/1001 8 straipsnio 1 dalies c punktas) — Prekių ženklo savininkas)

text:
               29.1.2018

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 32/20

         2017 m. gruodžio 11 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje JT / EUIPO – Carrasco Pirard (QUILAPAYÚN)

   (Byla T-249/15) (1)

   ((Europos Sąjungos prekių ženklas - Protesto procedūra - Vaizdinio Europos Sąjungos prekių ženklo QUILAPAYÚN paraiška - Santykinis atmetimo pagrindas - Plačiai žinomas prekių ženklas - Reglamento (EB) Nr. 207/2009 8 straipsnio 1 dalies c punktas (dabar – Reglamento (ES) 2017/1001 8 straipsnio 1 dalies c punktas) - Prekių ženklo savininkas))
   (2018/C 032/26)
   Proceso kalba: ispanų

      Šalys

      Ieškovas: JT, atstovaujamas advokato A. Mena Valenzuela

      Atsakovė: Europos Sąjungos intelektinės nuosavybės tarnyba (EUIPO), atstovaujama E. Zaera Cuadrado

      Kitos procedūros EUIPO apeliacinėje taryboje šalys, įstojusios į bylą Bendrajame Teisme: Eduardo Carrasco Pirard (Santjagas, Čilė) ir kitos 7 procedūros EUIPO apeliacinėje taryboje šalys, kurių vardai ir pavardės nurodyti sprendimo priede

      Dalykas

   Ieškinys, pateiktas dėl 2015 m. kovo 13 d. EUIPO antrosios apeliacinės tarybos sprendimo (byla R 354/2014-2), susijusio su protesto procedūra tarp, pirma, JT ir, antra, E. Carrasco Pirard ir kitų procedūros EUIPO apeliacinėje taryboje šalių, kurių vardai ir pavardės nurodyti priede.

      Rezoliucinė dalis

               1.

               Panaikinti 2015 m. kovo 13 d. Europos Sąjungos intelektinės nuosavybės tarnybos (EUIPO) pirmosios apeliacinės tarybos sprendimą (byla R 354/2014-2).

               2.

               Atmesti likusius ieškinio reikalavimus.

               3.

               Kiekviena šalis padengia savo bylinėjimosi išlaidas

      (1)  OL C 337, 2015 10 12.


title: Byla T-333/16: 2017 m. gruodžio 7 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Colgate-Palmolive / EUIPO (360°) (Europos Sąjungos prekių ženklas — Vaizdinio Europos Sąjungos prekių ženklo „360°“ paraiška — Absoliutūs atmetimo pagrindai — Apibūdinamasis pobūdis — Reglamento (EB) Nr. 207/2009 7 straipsnio 1 dalies c punktas (dabar – Reglamento (ES) Nr. 2017/1001 7 straipsnio 1 dalies c punktas) — Dėl naudojimo įgytas skiriamasis požymis — Reglamento (EB) Nr. 207/2009 7 straipsnio 3 dalis (dabar – Reglamento 2017/10017 straipsnio 3 dalis)

text:
               29.1.2018

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 32/28

         2017 m. gruodžio 7 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Colgate-Palmolive / EUIPO (360o)

   (Byla T-333/16) (1)

   ((Europos Sąjungos prekių ženklas - Vaizdinio Europos Sąjungos prekių ženklo „360o“ paraiška - Absoliutūs atmetimo pagrindai - Apibūdinamasis pobūdis - Reglamento (EB) Nr. 207/2009 7 straipsnio 1 dalies c punktas (dabar – Reglamento (ES) Nr. 2017/1001 7 straipsnio 1 dalies c punktas) - Dėl naudojimo įgytas skiriamasis požymis - Reglamento (EB) Nr. 207/2009 7 straipsnio 3 dalis (dabar – Reglamento 2017/10017 straipsnio 3 dalis))
   (2018/C 032/37)
   Proceso kalba: anglų

      Šalys

      Ieškovė: Colgate-Palmolive Co (Niujorkas, Niujorkas, Jungtinės Valstijos), atstovaujama advokatų M. Zintler ir A. Stolz

      Atsakovė: Europos Sąjungos intelektinės nuosavybės tarnyba (EUIPO), atstovaujama M. Rajh

      Dalykas

   Ieškinys dėl 2016 m. balandžio 14 d. EUIPO ketvirtosios apeliacinės tarybos sprendimo (byla R 2287/2015-4), susijusio su prašymu įregistruoti vaizdinį žymenį „360

            o

      “ kaip Europos Sąjungos prekių ženklą.

      Rezoliucinė dalis

               1.

               Atmesti ieškinį.

               2.

               Priteisti iš „Colgate-Palmolive Co“ bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 296, 2016 8 16.


title: Byla T-771/15: 2017 m. gruodžio 12 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Hochmann Marketing / EUIPO – BitTorrent (bittorrent) (Europos Sąjungos prekių ženklas — Registracijos panaikinimo procedūra — Žodinis Europos Sąjungos prekių ženklas „bittorrent“ — Reglamento (EB) Nr. 207/2009 76 straipsnio 1 ir 2 dalys (dabar – Reglamento (ES) 2017/1001 95 straipsnio 1 ir 2 dalys) — Neatsižvelgimas į anuliavimo skyriui pateiktus įrodymus — Reglamento Nr. 207/2009 51 straipsnio 1 dalies a punktas (dabar – Reglamento 2017/1001 58 straipsnio 1 dalies a punktas))

text:
               29.1.2018

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 32/21

         2017 m. gruodžio 12 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Hochmann Marketing / EUIPO – BitTorrent (bittorrent)

   (Byla T-771/15) (1)

   ((Europos Sąjungos prekių ženklas - Registracijos panaikinimo procedūra - Žodinis Europos Sąjungos prekių ženklas „bittorrent“ - Reglamento (EB) Nr. 207/2009 76 straipsnio 1 ir 2 dalys (dabar – Reglamento (ES) 2017/1001 95 straipsnio 1 ir 2 dalys) - Neatsižvelgimas į anuliavimo skyriui pateiktus įrodymus - Reglamento Nr. 207/2009 51 straipsnio 1 dalies a punktas (dabar – Reglamento 2017/1001 58 straipsnio 1 dalies a punktas)))
   (2018/C 032/27)
   Proceso kalba: anglų

      Šalys

      Ieškovė: Hochmann Marketing GmbH, anksčiau – Bittorrent Marketing GmbH (Noi Izenburgas, Vokietija), atstovaujama advokatų C. Hoppe, M. Terhaag ir C. Schwarz

      Atsakovė: Europos Sąjungos intelektinės nuosavybės tarnyba, atstovaujama A. Folliard-Monguiral ir M. Capostagno

      Kita procedūros EUIPO apeliacinėje taryboje šalis, įstojusi į bylą Bendrajame Teisme: BitTorrent, Inc. (San Franciskas, Kalifornija, Jungtinės Valstijos), atstovaujama advokatų M. Kinkeldey, S. Clotten, S. Brandstätter ir C. Schmitt

      Dalykas

   Ieškinys dėl 2015 m. rugpjūčio 31 d. EUIPO penktosios apeliacinės tarybos sprendimo (byla R 2275/2013–5), susijusio su registracijos panaikinimo procedūra tarp BitTorrent ir Bittorrent Marketing.

      Rezoliucinė dalis

               1.

               Atmesti ieškinį.

               2.

               Priteisti iš Hochmann Marketing GmbH, anksčiau – Bittorrent Marketing GmbH, bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 191, 2016 5 30.


title: Byla T-751/17: 2017 m. lapkričio 17 d. pareikštas ieškinys byloje Commune de Fessenheim ir kt. / Komisija

text:
               29.1.2018

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 32/36

         2017 m. lapkričio 17 d. pareikštas ieškinys byloje Commune de Fessenheim ir kt. / Komisija

   (Byla T-751/17)
   (2018/C 032/50)
   Proceso kalba: prancūzų

      Šalys

      Ieškovės: Commune de Fessenheim (Fessenheim, Prancūzija), Communauté de communes Pays Rhin-Brisach (Volgelsheim, Prancūzija), Conseil départemental du Haut-Rhin (Kolmaras, Prancūzija) ir Conseil régional Grand Est Alsace Champagne-Ardenne Lorraine (Strasbūras, Prancūzija), atstovaujamos advokato G. de Rubercy

      Atsakovė: Europos Komisija

      Reikalavimai

   Ieškovės Bendrojo Teismo prašo:

               —

               panaikinti 2017 m. spalio 18 d. Europos Komisijos generalinio sekretoriato sprendimą (C(2017 7119) FINAL), kuriuo atsisakoma perduoti Europos Komisijos Konkurencijos generalinio direktorato sprendimą, apie kurį Prancūzijos valdžios institucijoms buvo pranešta 2017 m. kovo 22 d. laišku ir kuris susijęs su protokolu taikyti EDF kompensavimą dėl Fesenheimo atominės elektrinės uždarymo;

               —

               įpareigoti Europos Komisiją perduoti ieškovėms minėtą 2017 m. kovo 22 d. laišką per vieną savaitę nuo sprendimo, kurį turi priimti Bendrasis Teismas, priėmimo;

               —

               priteisti iš Europos Komisijos bylinėjimosi išlaidas.

      Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

   Grįsdamos ieškinį ieškovės remiasi trimis pagrindais.

               1.

               Pirmasis ieškinio pagrindas grindžiamas 2001 m. gegužės 30 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (EB) Nr. 1049/2001 dėl galimybės visuomenei susipažinti su Europos Parlamento, Tarybos ir Komisijos dokumentais (OL L 145, 2001, p. 43; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 1 sk., 3 t., p. 331) 4 straipsnio 2 dalies paskutinės pastraipos pažeidimu, nes egzistuoja viršesnis viešasis interesas, kuriuo pateisinamas nagrinėjamos informacijos atskleidimas.

               2.

               Antrasis ieškinio pagrindas grindžiamas Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijos 42 straipsnio, susijusio su teise susipažinti su dokumentais, pažeidimu.

               3.

               Trečiasis ieškinio pagrindas grindžiamas Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijos 47 straipsnio, susijusio su teise į veiksmingą teisinę gynybą, pažeidimu.


title: Byla C-314/17: 2017 m. lapkričio 23 d. Teisingumo Teismo (dešimtoji kolegija) nutartis byloje (Varhoven administrativen sad (Bulgarija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) „Geocycle Bulgaria“ EOOD / Direktor na Direktsia „Obzhalvane i danachno-osiguritelna praktika“ Veliko Tarnovo pri Tsentralno upravlenie na Natsionalnata agentsia za prihodite (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą — Pridėtinės vertės mokesčio bendra sistema (PVM) — Mokesčių neutralumo ir veiksmingumo principai — Atvirkštinio apmokestinimo tvarka — Atsisakymas suteikti teisę į pirkimo PVM atskaitą sąskaitos faktūros gavėjui — Mokesčių institucijų sprendimas, pagal kurį mokestį turi sumokėti prekės pirkėjas)

text:
               29.1.2018

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 32/10

         2017 m. lapkričio 23 d. Teisingumo Teismo (dešimtoji kolegija) nutartis byloje (Varhoven administrativen sad (Bulgarija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) „Geocycle Bulgaria“ EOOD / Direktor na Direktsia „Obzhalvane i danachno-osiguritelna praktika“ Veliko Tarnovo pri Tsentralno upravlenie na Natsionalnata agentsia za prihodite

   (Byla C-314/17) (1)

   ((Prašymas priimti prejudicinį sprendimą - Pridėtinės vertės mokesčio bendra sistema (PVM) - Mokesčių neutralumo ir veiksmingumo principai - Atvirkštinio apmokestinimo tvarka - Atsisakymas suteikti teisę į pirkimo PVM atskaitą sąskaitos faktūros gavėjui - Mokesčių institucijų sprendimas, pagal kurį mokestį turi sumokėti prekės pirkėjas))
   (2018/C 032/14)
   Proceso kalba: bulgarų

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Varhoven administrativen sad

      Šalys

      Ieškovė: „Geocycle Bulgaria“ EOOD

      Atsakovas: Direktor na Direktsia „Obzhalvane i danachno-osiguritelna praktika“ Veliko Tarnovo pri Tsentralno upravlenie na Natsionalnata agentsia za prihodite

      Rezoliucinė dalis

   Mokesčių neutralumo ir pridėtinės vertės mokesčio bendros sistemos veiksmingumo principus reikia aiškinti taip, kad jie draudžia valstybei narei neleisti taikyti tiekimo gavėjui teisės į pirkimo pridėtinės vertės mokesčio atskaitą, jei už vieną ir tą patį tiekimą pridėtinės vertės mokestis renkamas pirmą kartą iš tiekėjo, turint omenyje, kad jis jį nurodė savo išrašytoje sąskaitoje faktūroje, vėliau antrą kartą iš pirkėjo, tuo atveju, kai nacionalinis įstatymų leidėjas nenumato galimybės ištaisyti pridėtinės vertės mokestį, kai priimtas sprendimas dėl mokesčių perskaičiavimo.

      (1)  OL C 256, 2017 8 7.


title: Byla T-61/16: 2017 m. gruodžio 7 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Coca-Cola / EUIPO – Mitico (Master) (Europos Sąjungos prekių ženklas — Protesto procedūra — Vaizdinio Europos Sąjungos prekių ženklo „Master“ paraiška — Ankstesni vaizdiniai Europos Sąjungos prekių ženklai „Coca-Cola“ ir ankstesnis vaizdinis nacionalinis prekių ženklas C — Santykinis atmetimo pagrindas — Nesąžiningas naudojimasis ankstesnių prekių ženklų geru vardu — Įrodymai dėl prašomą įregistruoti prekių ženklą sudarančio žymens komercinio naudojimo už Sąjungos ribų — Loginės išvados — Sprendimas, priimtas Bendrajam Teismui panaikinus ankstesnį sprendimą — Reglamento (EB) Nr. 207/2009 8 straipsnio 5 dalis ir 65 straipsnio 6 dalis (dabar – Reglamento (ES) 2017/1001 8 straipsnio 5 dalis ir 72 straipsnio 6 dalis))

text:
               29.1.2018

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 32/22

         2017 m. gruodžio 7 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Coca-Cola / EUIPO – Mitico (Master)

   (Byla T-61/16) (1)

   ((Europos Sąjungos prekių ženklas - Protesto procedūra - Vaizdinio Europos Sąjungos prekių ženklo „Master“ paraiška - Ankstesni vaizdiniai Europos Sąjungos prekių ženklai „Coca-Cola“ ir ankstesnis vaizdinis nacionalinis prekių ženklas C - Santykinis atmetimo pagrindas - Nesąžiningas naudojimasis ankstesnių prekių ženklų geru vardu - Įrodymai dėl prašomą įregistruoti prekių ženklą sudarančio žymens komercinio naudojimo už Sąjungos ribų - Loginės išvados - Sprendimas, priimtas Bendrajam Teismui panaikinus ankstesnį sprendimą - Reglamento (EB) Nr. 207/2009 8 straipsnio 5 dalis ir 65 straipsnio 6 dalis (dabar – Reglamento (ES) 2017/1001 8 straipsnio 5 dalis ir 72 straipsnio 6 dalis)))
   (2018/C 032/29)
   Proceso kalba: anglų

      Šalys

      Ieškovė: The Coca-Cola Company (Atlanta, Džordžija Jungtinės Amerikos Valstijos), atstovaujama QC S. Malynicz, baristerio S. Baran, solisitorių D. Stone ir A. Dykes

      Atsakovė: Europos Sąjungos intelektinės nuosavybės tarnyba, atstovaujama J. Crespo Carrillo

      Kita procedūros EUIPO apeliacinėje taryboje šalis, įstojusi į bylą Bendrajame Teisme: Modern Industrial & Trading Investment Co. Ltd (Mitico) (Damaskas, Sirija), atstovaujama advokato A.-E. Malami

      Dalykas

   Ieškinys dėl 2015 m. gruodžio 2 d. EUIPO ketvirtosios apeliacinės tarybos sprendimo (byla R 1251/2015-4), susijusio su protesto procedūra tarp The Coca-Cola Company ir Mitico.

      Rezoliucinė dalis

               1.

               Panaikinti 2015 m. gruodžio 2 d. Europos Sąjungos intelektinės nuosavybės tarnybos (EUIPO) ketvirtosios apeliacinės tarybos sprendimą (byla R 1251/2015-4).

               2.

               EUIPO padengia savo bylinėjimosi išlaidas ir iš jos priteisiamos The Coca-Cola Company patirtos bylinėjimosi išlaidos, įskaitant išlaidas, kurios buvo patirtos EUIPO apeliacinėje taryboje.

               3.

               Modern Industrial & Trading Investment Co. Ltd (Mitico) padengia savo bylinėjimosi išlaidas

      (1)  OL C 111, 2016 3 29.


title: Byla C-265/16: 2017 m. lapkričio 29 d. Teisingumo Teismo (trečioji kolegija) sprendimas byloje (Tribunale ordinario di Torino (Italija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) VCAST Limited / R.T.I. SpA (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą — Teisės aktų derinimas — Autorių teisės ir gretutinės teisės — Direktyva 2001/29/EB — 5 straipsnio 2 dalies b punktas — Atgaminant asmeniniam naudojimui taikoma išimtis — 3 straipsnio 1 dalis — Viešas paskelbimas — Tam tikras techninis būdas — Autorių teisių saugomų kūrinių kopijų vaizdo įrašymo „debesyje“ paslaugos (cloud computing) teikimas be jų autorių sutikimo — Paslaugos teikėjo aktyvus dalyvavimas atliekant šį įrašymą)

text:
               29.1.2018

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 32/3

         2017 m. lapkričio 29 d. Teisingumo Teismo (trečioji kolegija) sprendimas byloje (Tribunale ordinario di Torino (Italija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) VCAST Limited / R.T.I. SpA

   (Byla C-265/16) (1)

   ((Prašymas priimti prejudicinį sprendimą - Teisės aktų derinimas - Autorių teisės ir gretutinės teisės - Direktyva 2001/29/EB - 5 straipsnio 2 dalies b punktas - Atgaminant asmeniniam naudojimui taikoma išimtis - 3 straipsnio 1 dalis - Viešas paskelbimas - Tam tikras techninis būdas - Autorių teisių saugomų kūrinių kopijų vaizdo įrašymo „debesyje“ paslaugos (cloud computing) teikimas be jų autorių sutikimo - Paslaugos teikėjo aktyvus dalyvavimas atliekant šį įrašymą))
   (2018/C 032/03)
   Proceso kalba: italų

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Tribunale ordinario di Torino

      Šalys pagrindinėje byloje

      Ieškovė: VCAST Limited

      Atsakovė: R.T.I. SpA

      Rezoliucinė dalis

   2001 m. gegužės 22 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2001/29/EB dėl autorių teisių ir gretutinių teisių informacinėje visuomenėje tam tikrų aspektų suderinimo, visų pirma jos 5 straipsnio 2 dalies b punktas, turi būti aiškinama taip, kad pagal ją draudžiamos nacionalinės teisės nuostatos, pagal kurias komercinei įmonei leidžiama teikti privatiems asmenims autorių teisių saugomų kūrinių kopijų asmeniniam naudojimui nuotolinio įrašymo „debesyje“, naudojant informacinę sistemą, paslaugą, kai ši įmonė aktyviai dalyvauja įrašant kopijas ir negautas teisių turėtojo sutikimas.

      (1)  OL C 270, 2016 7 25.


title: Byla T-120/16: 2017 m. gruodžio 6 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Tulliallan Burlington / EUIPO – Burlington Fashion (Burlington) (Europos Sąjungos prekių ženklas — Protesto procedūra — Europos Sąjungoje galiojanti tarptautinė registracija — Vaizdinis prekių ženklas „Burlington“ — Ankstesni žodiniai nacionaliniai prekių ženklai BURLINGTON ir BURLINGTON ARCADE — Ankstesnis vaizdinis Europos Sąjungos ir nacionalinis prekių ženklas BURLINGTON ARCADE — Santykinis atmetimo pagrindas — Galimybė suklaidinti — Reglamento (EB) Nr. 207/2009 8 straipsnio 1 dalies b punktas (dabar – Reglamento (ES) Nr. 2017/1001 8 straipsnio 1 dalies b punktas) — Žymens, kuris nėra tik vietinės reikšmės, naudojimas prekyboje — Reglamento Nr. 207/2009 8 straipsnio 4 dalis (dabar – Reglamento Nr. 2017/1001 8 straipsnio 4 dalis) — Nesąžiningas naudojimasis ankstesnių prekių ženklų skiriamuoju požymiu arba reputacija — Reglamento Nr. 207/2009 8 straipsnio 5 dalis (dabar – Reglamento Nr. 2017/1001 8 straipsnio 5 dalis))

text:
               29.1.2018

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 32/23

         2017 m. gruodžio 6 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Tulliallan Burlington / EUIPO – Burlington Fashion (Burlington)

   (Byla T-120/16) (1)

   ((Europos Sąjungos prekių ženklas - Protesto procedūra - Europos Sąjungoje galiojanti tarptautinė registracija - Vaizdinis prekių ženklas „Burlington“ - Ankstesni žodiniai nacionaliniai prekių ženklai BURLINGTON ir BURLINGTON ARCADE - Ankstesnis vaizdinis Europos Sąjungos ir nacionalinis prekių ženklas BURLINGTON ARCADE - Santykinis atmetimo pagrindas - Galimybė suklaidinti - Reglamento (EB) Nr. 207/2009 8 straipsnio 1 dalies b punktas (dabar – Reglamento (ES) Nr. 2017/1001 8 straipsnio 1 dalies b punktas) - Žymens, kuris nėra tik vietinės reikšmės, naudojimas prekyboje - Reglamento Nr. 207/2009 8 straipsnio 4 dalis (dabar – Reglamento Nr. 2017/1001 8 straipsnio 4 dalis) - Nesąžiningas naudojimasis ankstesnių prekių ženklų skiriamuoju požymiu arba reputacija - Reglamento Nr. 207/2009 8 straipsnio 5 dalis (dabar – Reglamento Nr. 2017/1001 8 straipsnio 5 dalis)))
   (2018/C 032/30)
   Proceso kalba: anglų

      Šalys

      Ieškovė: Tulliallan Burlington Ltd (Sent-Heljeris, Džersis), atstovaujama baristerio A. Norris

      Atsakovė: Europos Sąjungos intelektinės nuosavybės tarnyba (EUIPO), atstovaujama M. Fischer

      Kita procedūros EUIPO apeliacinėje taryboje šalis, įstojusi į bylą Bendrajame Teisme: Burlington Fashion GmbH (Šmalenbergas, Vokietija), atstovaujama advokatės A. Parr

      Dalykas

   Ieškinys, pareikštas dėl 2016 m. sausio 11 d. EUIPO ketvirtosios apeliacinės tarybos sprendimo (byla R 94/2014-4), susijusio su protesto procedūra tarp Tulliallan Burlington ir Burlington Fashion.

      Rezoliucinė dalis

               1.

               Atmesti ieškinį.

               2.

               Priteisti iš Tulliallan Burlington Ltd bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 175, 2016 5 17.


title: Byla C-514/16: 2017 m. lapkričio 28 d. Teisingumo Teismo (didžioji kolegija) sprendimas byloje (Tribunal da Relação de Guimarães (Portugalija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Isabel Maria Pinheiro Vieira Rodrigues de Andrade, Fausto da Silva Rodrigues de Andrade / José Manuel Proença Salvador, Crédito Agrícola Seguros – Companhia de Seguros de Ramos Reais, SA, Jorge Oliveira Pinto (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą — Motorinių transporto priemonių valdytojų civilinės atsakomybės privalomasis draudimas — Direktyva 72/166/EEB — 3 straipsnio 1 dalis — Sąvoka „transporto priemonių [eismas]“ — Įvykis ūkyje — Įvykis, susijęs su žemės ūkio paskirties traktoriumi, stovėjusiu vietoje su įjungtu varikliu, leidžiančiu palaikyti herbicidų purkštuvo siurblio veikimą)

text:
               29.1.2018

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 32/3

         2017 m. lapkričio 28 d. Teisingumo Teismo (didžioji kolegija) sprendimas byloje (Tribunal da Relação de Guimarães (Portugalija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Isabel Maria Pinheiro Vieira Rodrigues de Andrade, Fausto da Silva Rodrigues de Andrade / José Manuel Proença Salvador, Crédito Agrícola Seguros – Companhia de Seguros de Ramos Reais, SA, Jorge Oliveira Pinto

   (Byla C-514/16) (1)

   ((Prašymas priimti prejudicinį sprendimą - Motorinių transporto priemonių valdytojų civilinės atsakomybės privalomasis draudimas - Direktyva 72/166/EEB - 3 straipsnio 1 dalis - Sąvoka „transporto priemonių [eismas]“ - Įvykis ūkyje - Įvykis, susijęs su žemės ūkio paskirties traktoriumi, stovėjusiu vietoje su įjungtu varikliu, leidžiančiu palaikyti herbicidų purkštuvo siurblio veikimą))
   (2018/C 032/04)
   Proceso kalba: portugalų

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Tribunal da Relação de Guimarães

      Šalys pagrindinėje byloje

      Ieškovai: Isabel Maria Pinheiro Vieira Rodrigues de Andrade, Fausto da Silva Rodrigues de Andrade

      Atsakovai: José Manuel Proença Salvador, Crédito Agrícola Seguros – Companhia de Seguros de Ramos Reais, SA, Jorge Oliveira Pinto

      Rezoliucinė dalis

   1972 m. balandžio 24 d. Tarybos direktyvos 72/166/EEB dėl valstybių narių įstatymų, susijusių su motorinių transporto priemonių valdytojų civilinės atsakomybės draudimu ir privalomojo tokios atsakomybės draudimo įgyvendinimu, suderinimo 3 straipsnio 1 dalis turi būti aiškinama taip, kad šioje nuostatoje esanti sąvoka „transporto priemonių [eismas]“ neapima situacijos, kai su įvykiu susijęs žemės ūkio paskirties traktorius tuo momentu, kai vyko šis įvykis, buvo naudojamas ne pagal savo pagrindinę paskirtį kaip transporto priemonė, bet kaip darbo mašina, generuojanti varos jėgą, reikalingą, kad veiktų herbicidų purkštuvo siurblys.

      (1)  OL C 475, 2016 12 19.


title: Byla T-755/17: 2017 m. lapkričio 20 d. pareikštas ieškinys byloje Vokietijos Federacinė Respublika / ECHA

text:
               29.1.2018

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 32/37

         2017 m. lapkričio 20 d. pareikštas ieškinys byloje Vokietijos Federacinė Respublika / ECHA

   (Byla T-755/17)
   (2018/C 032/51)
   Proceso kalba: vokiečių

      Šalys

      Ieškovė: Vokietijos Federacinė Respublika, atstovaujama advokatų D. Klebs ir T. Henze

      Atsakovė: Europos cheminių medžiagų agentūra

      Reikalavimai

   Ieškovė Bendrojo Teismo prašo:

               —

               panaikinti 2017 m. rugsėjo 8 d. Europos cheminių medžiagų agentūros Apeliacinės komisijos sprendimą (byla Nr. A 026-2015) tiek, kiek Apeliacinė komisija:

                           —

                           iš dalies panaikino 2015 m. spalio 1 d. valstybių narių komiteto sprendimą dėl medžiagos 1,4-benzendiaminas, N, N‘- fenilo ir benzilo mišinių derivatai (toliau – BENPAT) CAS-Nr.: 68953-84-4 (EB-Nr.: 273-227-8) tiek, kiek jame buvo numatyta registruotojui per tyrimą pagal OECD TG 309 nustatyti metabolitus,

                           —

                           iš dalies panaikino minėtą sprendimą tiek, kiek jame buvo numatyta atlikti tyrimą pagal OECD TG 308, ir

                           —

                           nusprendė, kad iš sprendimo motyvų turėtų būti pašalinti teiginiai dėl bioakumuliacijos,

               —

               priteisti iš atsakovės bylinėjimosi išlaidas.

      Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

   Grįsdama ieškinį ieškovė remiasi šešiais pagrindais.
   Ieškovė visų pirma teigia, kad Apeliacinė komisija viršijo savo kompetenciją, kai per apeliacinę procedūrą patikrino ir iš naujo įvertino visą sprendimą dėl vertinimo ir taip priėjo prie (formos ir turinio požiūriu klaidingos) išvados, kad reikia iš dalies panaikinti ir pakeisti valstybių narių sprendimą.

               1.

               Pirmasis ieškinio pagrindas grindžiamas Apeliacinės komisijos kompetencijos nebuvimu spręsti materialinius vertinimo procedūros klausimus.

               2.

               Antrasis ieškinio pagrindas grindžiamas Teisingumo Teismo Meroni jurisprudencijos pažeidimu, nes Apeliacinė komisija, kaip Sąjungos agentūros organas, neturi įgaliojimų priimti diskrecinį sprendimą.

               3.

               Trečiasis ieškinio pagrindas grindžiamas subsidiarumo principo ir kompetencijos suteikimo principo pažeidimu, nes Apeliacinė komisija pažeidė valstybių narių teises, įtvirtintas joms suteikiant galią priimti sprendimus agentūros valstybių narių komitete, kadangi Sąjungos teisėje nėra pagrindo tokių įgaliojimų suteikimui.

               4.

               Ketvirtasis ieškinio pagrindas grindžiamas REACH reglamento (1) nuostatų pažeidimu dėl to, kad Apeliacinė komisija neturi kompetencijos iš esmės peržiūrėti vertinimo sprendimų turinio.
               Subsidiariai ieškovė teigia, kad Apeliacinė komisija vertinimo sprendimų atveju pagal REACH reglamento 51 straipsnio 8 dalį turi tik ribotą peržiūros kompetenciją.

               5.

               Penktasis ieškinio pagrindas grindžiamas SESV 296 straipsnio antroje pastraipoje numatytos pareigos motyvuoti pažeidimu, nes Apeliacinė komisija neįrodė savo tariamos tikrinimo kompetencijos.

               6.

               Šeštasis ieškinio pagrindas grindžiamas tuo, kad buvo priimtas turinio požiūriu klaidingas ir neteisėtas sprendimas.

      (1)  2006 m. gruodžio 18 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (EB) Nr. 1907/2006 dėl cheminių medžiagų registracijos, įvertinimo, autorizacijos ir apribojimų (REACH), įsteigiantis Europos cheminių medžiagų agentūrą, iš dalies keičiantis Direktyvą 1999/45/EB bei panaikinantis Tarybos reglamentą (EEB) Nr. 793/93, Komisijos reglamentą (EB) Nr. 1488/94, Tarybos direktyvą 76/769/EEB ir Komisijos direktyvas 91/155/EEB, 93/67/EEB, 93/105/EB bei 2000/21/EB (OL L 396, 2006, p. 1).


title: Byla C-486/17: 2017 m. lapkričio 23 d. Teisingumo Teismo (šeštoji kolegija) nutartis byloje (Tribunale Amministrativo Regionale per la Basilicata (Italija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Olympus Italia Srl / Istituto di Ricovero e Cura a Carattere Scientifico – Centro di Riferimento Oncologico della Basilicata (CROB) di Rionero in Vulture (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą — Teisingumo Teismo procedūros reglamento 53 straipsnio 2 dalis — Viešojo darbų, prekių ir paslaugų pirkimo sutartys — Direktyva 2014/24/ES — 4 straipsnis — Pirkimo sutarčių vertės ribos — Sutartys, galinčios turėti aiškų tarptautinį susidomėjimą — Prašymas priimti prejudicinį sprendimą akivaizdžiai nepriimtinas)

text:
               29.1.2018

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 32/10

         2017 m. lapkričio 23 d. Teisingumo Teismo (šeštoji kolegija) nutartis byloje (Tribunale Amministrativo Regionale per la Basilicata (Italija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Olympus Italia Srl / Istituto di Ricovero e Cura a Carattere Scientifico – Centro di Riferimento Oncologico della Basilicata (CROB) di Rionero in Vulture

   (Byla C-486/17) (1)

   ((Prašymas priimti prejudicinį sprendimą - Teisingumo Teismo procedūros reglamento 53 straipsnio 2 dalis - Viešojo darbų, prekių ir paslaugų pirkimo sutartys - Direktyva 2014/24/ES - 4 straipsnis - Pirkimo sutarčių vertės ribos - Sutartys, galinčios turėti aiškų tarptautinį susidomėjimą - Prašymas priimti prejudicinį sprendimą akivaizdžiai nepriimtinas))
   (2018/C 032/15)
   Proceso kalba: italų

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Tribunale Amministrativo Regionale per la Basilicata

      Šalys

      Ieškovė: Olympus Italia Srl

      Atsakovas: Istituto di Ricovero e Cura a Carattere Scientifico – Centro di Riferimento Oncologico della Basilicata (CROB) di Rionero in Vulture

      Dalyvaujant: Crimo Italia Srl

      Rezoliucinė dalis

   Tribunale amministrativo regionale per la Basilicata (Bazilikatos regioninis administracinis teismas, Italija) 2017 m. liepos 22 d. nutartimi pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą, kurį Teisingumo Teismas gavo 2017 m. rugpjūčio 10 d., yra akivaizdžiai nepriimtinas.

      (1)  OL C 374, 2017 11 06.


title: Byla T-622/16: 2017 m. gruodžio 7 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje sheepworld AG / EUIPO (Alles wird gut) (Europos Sąjungos prekių ženklas — Žodinio Europos Sąjungos prekių ženklo „Alles wird gut“ paraiška — Absoliutus atmetimo pagrindas — Skiriamojo pobūdžio nebuvimas — Reglamento (EB) Nr. 207/2009 7 straipsnio 1 dalies b punktas (dabar – Reglamento (ES) 2017/1001 7 straipsnio 1 dalies b punktas)

text:
               29.1.2018

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 32/28

         2017 m. gruodžio 7 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje sheepworld AG / EUIPO (Alles wird gut)

   (Byla T-622/16) (1)

   ((Europos Sąjungos prekių ženklas - Žodinio Europos Sąjungos prekių ženklo „Alles wird gut“ paraiška - Absoliutus atmetimo pagrindas - Skiriamojo pobūdžio nebuvimas - Reglamento (EB) Nr. 207/2009 7 straipsnio 1 dalies b punktas (dabar – Reglamento (ES) 2017/1001 7 straipsnio 1 dalies b punktas))
   (2018/C 032/38)
   Proceso kalba: vokiečių

      Šalys

      Ieškovė: sheepworld AG (Ursensollen, Vokietija), atstovaujama advokato S. von Rüden

      Atsakovė: Europos Sąjungos intelektinės nuosavybės tarnyba (EUIPO), atstovaujama A. Schifko

      Dalykas

   Ieškinys dėl 2016 m. birželio 16 d. EUIPO ketvirtosios apeliacinės tarybos sprendimo (byla R 212/2016-4), susijusio su prašymu registruoti žodinį žymenį „Alles wird gut“ kaip Europos Sąjungos prekių ženklą.

      Rezoliucinė dalis

               1.

               Atmesti ieškinį.

               2.

               Priteisti iš sheepworld AG bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 383, 2016 10 17.


title: Byla C-453/17 P: 2017 m. liepos 27 d. Laure Camerin pateiktas apeliacinis skundas dėl 2017 m. birželio 1 d. Bendrojo Teismo (antroji kolegija) priimtos nutarties byloje T-647/16 Camerin / Parlamentas

text:
               29.1.2018

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 32/11

         2017 m. liepos 27 d. Laure Camerin pateiktas apeliacinis skundas dėl 2017 m. birželio 1 d. Bendrojo Teismo (antroji kolegija) priimtos nutarties byloje T-647/16 Camerin / Parlamentas

   (Byla C-453/17 P)
   (2018/C 032/16)
   Proceso kalba: prancūzų

      Šalys

      Apeliantė: Laure Camerin, atstovaujama advokatės M. Casado García-Hirschfeld

      Kita proceso šalis: Europos Parlamentas
   2017 m. lapkričio 30 d. nutartimi Teisingumo Teismas (dešimtoji kolegija) atmetė apeliacinį skundą.


title: Byla T-728/16: 2017 m. gruodžio 5 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Tuerck / Komisija (Viešoji tarnyba — Pareigūnai — Pensijos — Nacionalinių pensinių teisių perkėlimas — Kapitalo vertės padidėjimas nuo prašymo perkelti teises pateikimo dienos iki faktinio perkėlimo)

text:
               29.1.2018

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 32/29

         2017 m. gruodžio 5 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Tuerck / Komisija

   (Byla T-728/16) (1)

   ((Viešoji tarnyba - Pareigūnai - Pensijos - Nacionalinių pensinių teisių perkėlimas - Kapitalo vertės padidėjimas nuo prašymo perkelti teises pateikimo dienos iki faktinio perkėlimo))
   (2018/C 032/39)
   Proceso kalba: prancūzų

      Šalys

      Ieškovė: Sabine Tuerck (Woluwe-Saint-Pierre, Belgija), atstovaujama advokatų S. Orlandi ir T. Martin

      Atsakovė: Europos Komisija, atstovaujama G. Gattinara ir L. Radu Bouyon

      Dalykas

   Pagal SESV 270 straipsnį pateikto prašymo panaikinti 2015 m. gruodžio 10 d. Komisijos sprendimą patvirtinti pensinių teisių, kurias ieškovė įgijo prieš pradėdama eiti pareigas Sąjungos tarnyboje, perkėlimą į Europos Sąjungos pensijų sistemą.

      Rezoliucinė dalis

               1.

               Panaikinti 2015 m. gruodžio 10 d. Europos Komisijos sprendimą patvirtinti pensinių teisių, kurias Sabine Tuerck įgijo prieš pradėdama eiti pareigas Sąjungos tarnyboje, perkėlimą į Europos Sąjungos sistemą.

               2.

               Priteisti iš Komisijos bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 475, 2016 12 19.


title: Byla T-121/16: 2017 m. gruodžio 6 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Tulliallan Burlington / EUIPO – Burlington Fashion (BURLINGTON THE ORIGINAL) (Europos Sąjungos prekių ženklas — Protesto procedūra — Europos Sąjungoje galiojanti tarptautinė registracija — Vaizdinis prekių ženklas BURLINGTON THE ORIGINAL — Ankstesni žodiniai nacionaliniai prekių ženklai BURLINGTON ir BURLINGTON ARCADE — Ankstesni vaizdiniai Europos Sąjungos ir nacionalinis prekių ženklai BURLINGTON ARCADE — Santykinis atmetimo pagrindas — Galimybė suklaidinti — Reglamento (EB) Nr. 207/2009 8 straipsnio 1 dalies b punktas (dabar – Reglamento (ES) 2017/1001 8 straipsnio 1 dalies b punktas) — Žymens, kuris nėra tik vietinės reikšmės, naudojimas prekyboje — Reglamento Nr. 207/2009 8 straipsnio 4 dalis (dabar – Reglamento Nr. 2017/1001 8 straipsnio 4 dalis) — Nesąžiningas naudojimasis ankstesnių prekių ženklų skiriamuoju požymiu arba reputacija — Reglamento Nr. 207/2009 8 straipsnio 5 dalis (dabar – Reglamento Nr. 2017/1001 8 straipsnio 5 dalis))

text:
               29.1.2018

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 32/24

         2017 m. gruodžio 6 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Tulliallan Burlington / EUIPO – Burlington Fashion (BURLINGTON THE ORIGINAL)

   (Byla T-121/16) (1)

   ((Europos Sąjungos prekių ženklas - Protesto procedūra - Europos Sąjungoje galiojanti tarptautinė registracija - Vaizdinis prekių ženklas BURLINGTON THE ORIGINAL - Ankstesni žodiniai nacionaliniai prekių ženklai BURLINGTON ir BURLINGTON ARCADE - Ankstesni vaizdiniai Europos Sąjungos ir nacionalinis prekių ženklai BURLINGTON ARCADE - Santykinis atmetimo pagrindas - Galimybė suklaidinti - Reglamento (EB) Nr. 207/2009 8 straipsnio 1 dalies b punktas (dabar – Reglamento (ES) 2017/1001 8 straipsnio 1 dalies b punktas) - Žymens, kuris nėra tik vietinės reikšmės, naudojimas prekyboje - Reglamento Nr. 207/2009 8 straipsnio 4 dalis (dabar – Reglamento Nr. 2017/1001 8 straipsnio 4 dalis) - Nesąžiningas naudojimasis ankstesnių prekių ženklų skiriamuoju požymiu arba reputacija - Reglamento Nr. 207/2009 8 straipsnio 5 dalis (dabar – Reglamento Nr. 2017/1001 8 straipsnio 5 dalis)))
   (2018/C 032/31)
   Proceso kalba: anglų

      Šalys

      Ieškovė: Tulliallan Burlington Ltd (Sent Heljeris, Džersis), atstovaujama baristerio A. Norris

      Atsakovė: Europos Sąjungos intelektinės nuosavybės tarnyba (EUIPO), atstovaujama M. Fischer

      Kita procedūros EUIPO apeliacinėje taryboje šalis, įstojusi į bylą Bendrajame Teisme: Burlington Fashion GmbH (Šmalenbergas, Vokietija), atstovaujama advokatės A. Parr

      Dalykas

   Ieškinys dėl 2016 m. sausio 11 d. EUIPO ketvirtosios apeliacinės tarybos sprendimo (byla R 2501/2013-4), susijusio su protesto procedūra tarp Tulliallan Burlington ir Burlington Fashion.

      Rezoliucinė dalis

               1.

               Atmesti ieškinį.

               2.

               Priteisti iš Tulliallan Burlington Ltd bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 175, 2016 5 17.


title: Byla T-757/17: 2017 m. lapkričio 10 d. pareikštas ieškinys byloje Kerstens / Komisija

text:
               29.1.2018

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 32/38

         2017 m. lapkričio 10 d. pareikštas ieškinys byloje Kerstens / Komisija

   (Byla T-757/17)
   (2018/C 032/52)
   Proceso kalba: prancūzų

      Šalys

      Ieškovas: Petrus Kerstens (Overeisė, Belgija), atstovaujamas advokato C. Mourato

      Atsakovė: Europos Komisija

      Reikalavimai

   Ieškovas Bendrojo Teismo prašo:

               —

               panaikinti ieškovui adresuotą 2017 m. kovo 27 d. Komisijos sprendimą, kuriuo nurodoma išnagrinėti atvejį CMS 15/017 ab initio;

               —

               panaikinti ieškovui adresuotą 2017 m. balandžio 7 d. Komisijos sprendimą kuriuo nurodoma išnagrinėti atvejį CMS 12/063 ab initio;

               —

               priteisti iš Europos Komisijos ieškovui 40 000 eurų kompensaciją kaip specialios neturtinės žalos atlyginimą;

               —

               priteisti iš atsakovės bylinėjimosi šioje instancijoje išlaidas pagal Bendrojo Teismo procedūros reglamento 134 straipsnį.

      Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

   Grįsdama ieškinį ieškovas remiasi keturiais pagrindais.

               1.

               Pirmasis ieškinio pagrindas, susijęs su tuo, kad Paskyrimų tarnyba netinkamai įvykdė 2017 m. vasario 14 d. Sprendimą Kerstens / Komisija (T-270/16 P, nepaskelbtas Rink., EU:T:2017:74) ir pažeidė non bis in idem principą, kai nusprendė iš naujo pradėti su ieškovu susijusią draudimo procedūrą.

               2.

               Antrasis ieškinio pagrindas, susijęs su minėto sprendimo netinkamu vykdymu ir gero administravimo principo, įskaitant nešališko ir teisingo bylų nagrinėjimo, pažeidimu, nekaltumo prezumpcijos principo pažeidimu ir teisės į gynybą pažeidimu, nes šiais sprendimais dėl minėtų drausmės procedūrų atnaujinimo nebuvo užtikrintas nešališkas ir teisingas ieškovo bylos nagrinėjimas.

               3.

               Trečiasis ieškinio pagrindas, susijęs su minėto sprendimo netinkamu vykdymu ir teisinio saugumo bei gero administravimo principo, konkrečiai pagrįstų terminų principo, pažeidimu, nes, ieškovo teigimu, nauja drausmės procedūra turėtų būti pradėta per pagrįstą terminą, o taip nebuvo šiuo atveju.

               4.

               Ketvirtasis ieškinio pagrindas, susijęs su prašymu dėl minėtų pažeidimų išmokėti specialią kompensaciją, kad būtų atlyginta ieškovui administracijos tariamai padaryta žala, nes vien skundžiamų sprendimų panaikinimas minėtos žalos negali atlyginti.


title: Byla C-467/17: 2017 m. rugpjūčio 1 d. Società agricola Taboga Leandro e Fidenato Giorgio Ss pateiktas apeliacinis skundas dėl 2017 m. birželio 6 d. Bendrojo Teismo (penktoji kolegija) priimtos nutarties byloje T-172/17 Società agricola Taboga Leandro e Fidenato Giorgio / Parlamentas ir Taryba

text:
               29.1.2018

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 32/11

         2017 m. rugpjūčio 1 d.Società agricola Taboga Leandro e Fidenato Giorgio Ss pateiktas apeliacinis skundas dėl 2017 m. birželio 6 d. Bendrojo Teismo (penktoji kolegija) priimtos nutarties byloje T-172/17 Società agricola Taboga Leandro e Fidenato Giorgio / Parlamentas ir Taryba

   (Byla C-467/17)
   (2018/C 032/17)
   Proceso kalba: italų

      Šalys

      Apeliantė: Società agricola Taboga Leandro e Fidenato Giorgio Ss, atstovaujama advokato F. Longo

      Kitos proceso šalys: Europos Parlamentas, Europos Sąjungos Taryba
   2017 m. lapkričio 29 d. Teisingumo Teismas (aštuntoji kolegija) nutartimi atmetė apeliacinį skundą ir nurodė Società agricola Taboga Leandro e Fidenato Giorgio Ss padengti savo bylinėjimosi išlaidas.


title: Byla T-815/16: 2017 m. gruodžio 12 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje For Tune / EUIPO – Simplicity trade (opus AETERNATUM) (Europos Sąjungos prekių ženklas — Protesto procedūra — Vaizdinio Europos Sąjungos prekių ženklo „opus AETERNATUM“ paraiška — Ankstesnis žodinis Europos Sąjungos prekių ženklas OPUS — Santykinis atmetimo pagrindas — Galimybė supainioti — Reglamento (EB) Nr. 207/2009 8 straipsnio 1 dalies b punktas (dabar – Reglamento (ES) 2017/1001 8 straipsnio 1 dalies b punktas))

text:
               29.1.2018

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 32/29

         2017 m. gruodžio 12 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje For Tune / EUIPO – Simplicity trade (opus AETERNATUM)

   (Byla T-815/16) (1)

   ((Europos Sąjungos prekių ženklas - Protesto procedūra - Vaizdinio Europos Sąjungos prekių ženklo „opus AETERNATUM“ paraiška - Ankstesnis žodinis Europos Sąjungos prekių ženklas OPUS - Santykinis atmetimo pagrindas - Galimybė supainioti - Reglamento (EB) Nr. 207/2009 8 straipsnio 1 dalies b punktas (dabar – Reglamento (ES) 2017/1001 8 straipsnio 1 dalies b punktas)))
   (2018/C 032/40)
   Proceso kalba: anglų

      Šalys

      Ieškovė: For Tune sp. z o.o. (Varšuva, Lenkija), atstovaujama advokatės K. Popławska

      Atsakovė: Europos Sąjungos intelektinės nuosavybės tarnyba (EUIPO), atstovaujama A. Folliard-Monguiral

      Kita procedūros EUIPO apeliacinėje taryboje šalis: Simplicity trade GmbH (Eldė, Vokietija)

      Dalykas

   Ieškinys dėl 2016 m. rugsėjo 14 d. EUIPO antrosios apeliacinės tarybos sprendimo (byla R 152/2016-2), susijusio su protesto procedūra tarp Simplicity trade ir For Tune.

      Rezoliucinė dalis

               1.

               Atmesti ieškinį.

               2.

               Priteisti iš For Tune sp. z o.o. bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 14, 2017 1 16.


title: Byla C-593/17: 2017 m. spalio 13 d. Finanzgericht Hamburg (Vokietija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Kreyenhop & Kluge GmbH & Co. KG / Hauptzollamt Hannover

text:
               29.1.2018

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 32/12

         2017 m. spalio 13 d.Finanzgericht Hamburg (Vokietija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Kreyenhop & Kluge GmbH & Co. KG / Hauptzollamt Hannover

   (Byla C-593/17)
   (2018/C 032/18)
   Proceso kalba: vokiečių

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Finanzgericht Hamburg

      Šalys pagrindinėje byloje

      Pareiškėja: Kreyenhop & Kluge GmbH & Co. KG

      Atsakovė: Hauptzollamt Hannover

      Prejudiciniai klausimai

               1.

               Ar galioja 2014 m. liepos 11 d. Komisijos įgyvendinimo reglamentas (ES) Nr. 767/2014 (1) dėl tam tikrų prekių klasifikavimo Kombinuotojoje nomenklatūroje?

               2.

               Jei į pirmąjį klausimą būtų atsakyta neigiamai: ar aiškinant Kombinuotosios nomenklatūros 1902 3010 subpoziciją reikia atsižvelgti į 2015 m. kovo 4 d. paskelbtą Europos Komisijos Kombinuotosios nomenklatūros 1902 3010 subpozicijos paaiškinimą, kuriame gruzdinimas nurodytas kaip pramoninio džiovinimo proceso pavyzdys?

      (1)  OL L 209, 2014, p. 12.


title: Byla T-761/17: 2017 m. lapkričio 17 d. pareikštas ieškinys byloje UR / Komisija

text:
               29.1.2018

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 32/39

         2017 m. lapkričio 17 d. pareikštas ieškinys byloje UR / Komisija

   (Byla T-761/17)
   (2018/C 032/53)
   Proceso kalba: prancūzų

      Šalys

      Ieškovas: UR, atstovaujamas advokatų S. Orlandi ir T. Martin

      Atsakovė: Europos Komisija

      Reikalavimai

   Ieškovas Bendrojo Teismo prašo:

               —

               panaikinti 2017 m. rugpjūčio 11 d. konkurso komisijos sprendimą, priimtą pasibaigus peržiūrėjimo procedūrai, neįtraukti jo pavardės į konkurso EPSO/AD/322/16 rezervo sąrašą;

               —

               bet kuriuo atveju priteisti iš Komisijos bylinėjimosi išlaidas.

      Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

   Grįsdamas ieškinį ieškovas remiasi trimis pagrindais.

               1.

               Pirmasis ieškinio pagrindas susijęs su akivaizdžia vertinimo klaida, kurią padarė konkurso komisija, laikydama, kad ieškovo diplomas neatitinka vienos iš konkurso sąlygų.

               2.

               Antrasis ieškinio pagrindas, nurodytas subsidiairiai, susijęs su konkurso skelbimo neteisėtumu grindžiamu prieštaravimu, kuris pagrįstas Pareigūnų tarnybos nuostatų 27 straipsnio pirmąja pastraipa. Konkrečiai kalbant, ginčijama leidimo dalyvauti konkurse sąlyga nesusijusi su darbo reikalavimais, aprašytais konkurso skelbime, ir todėl prieštarauja tarnybos interesams.

               3.

               Trečiasis ieškinio pagrindas, pateiktas taip pat subsidiariai, susijęs su ginčijamo sprendimo motyvavimo nebuvimu tiek, kiek komisijos nustatyti kriterijai vertinant ieškovo diplomo tinkamumą atsižvelgiant į ginčijamą leidimo dalyvauti konkurse sąlygą, nebuvo atskleisti, o tai trukdo tinkamai pasiruošti gynybai.


title: Byla C-624/17: 2017 m. lapkričio 6 d. Gerechtshof Den Haag (Nyderlandai) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą baudžiamojoje byloje prieš Tronex BV

text:
               29.1.2018

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 32/12

         2017 m. lapkričio 6 d.Gerechtshof Den Haag (Nyderlandai) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą baudžiamojoje byloje prieš Tronex BV

   (Byla C-624/17)
   (2018/C 032/19)
   Proceso kalba: nyderlandų

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Gerechtshof Den Haag

      Šalis pagrindinėje byloje

      Tronex BV

      Prejudiciniai klausimai

               1.

                           a.

                           Ar mažmenininkas, kuris vartotojo grąžintą arba asortimentui nebereikalingą objektą pagal savo su tiekėju sudarytą susitarimą grąžina tiekėjui (t. y. importuotojui, didmenininkui, gamintojui arba kitam asmeniui, iš kurio įsigijo daiktą), turi būti laikomas turėtoju, kuris atsikrato daikto, kaip tai suprantama pagal Pagrindų direktyvos (1) 3 straipsnio 1 punktą?

                           b.

                           Ar atsakant į 1.a. klausimą svarbu, ar tai yra daiktas, kuris turi lengvai pašalinamą trūkumą arba defektą?

                           c.

                           Ar atsakant į 1.a. klausimą svarbu, ar tai yra daiktas, kuris turi tokio dydžio arba sunkumo trūkumą arba defektą, kad daiktas dėl to yra nebetinkamas naudoti pagal pirminę paskirtį arba yra nebenaudotinas?

               2.

                           a.

                           Ar mažmenininkas arba tiekėjas, kuris vartotojo grąžintą arba asortimentui nebereikalingą daiktą perparduoda (partijų) supirkėjui, turi būti laikomas turėtoju, kuris atsikrato daikto, kaip tai suprantama pagal Pagrindų direktyvos 3 straipsnio 1 punktą?

                           b.

                           Ar atsakant į 2.a. klausimą svarbu, kokio dydžio yra supirkėjo mažmenininkui arba tiekėjui mokėtina pirkimo kaina?

                           c.

                           Ar atsakant į 2.a. klausimą svarbu, ar tai yra daiktas, kuris turi lengvai pašalinamą trūkumą arba defektą?

                           d.

                           Ar atsakant į 2.a. klausimą svarbu, ar tai yra daiktas, kuris turi tokio dydžio arba sunkumo trūkumą arba defektą, kad daiktas dėl to yra nebetinkamas naudoti pagal pirminę paskirtį arba yra nebenaudotinas?

               3.

                           a.

                           Ar supirkėjas, kuris perparduoda didelę partiją iš mažmenininkų arba tiekėjų įsigytų, vartotojų grąžintų ir (arba) asortimentui nebereikalingų prekių trečiajam asmeniui (užsieniečiui), turi būti laikomas turėtoju, kuris atsikrato prekių partijos, kaip tai suprantama pagal Pagrindų direktyvos 3 straipsnio 1 punktą?

                           b.

                           Ar atsakant į 3.a. klausimą svarbu, kokio dydžio yra trečiojo asmens supirkėjui mokėtina pirkimo kaina?

                           c.

                           Ar atsakant į 3.a. klausimą svarbu, ar prekių partijoje yra prekių, kurios turi lengvai pašalinamą trūkumą arba defektą?

                           d.

                           Ar atsakant į 3.a. klausimą svarbu, ar prekių partijoje yra prekių, kurios turi tokio dydžio arba sunkumo trūkumą arba defektą, kad susijęs daiktas dėl to yra nebetinkamas naudoti pagal pirminę paskirtį arba yra nebenaudotinas?

                           e.

                           Ar atsakant į 3.c. arba 3.d. klausimą svarbu, kiek procentų visos trečiajam asmeniui perparduotų prekių partijos sudaro prekės su defektais? Jeigu taip, kiek procentų yra lemiama riba?

      (1)  2008 m. lapkričio 19 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2008/98/EB dėl atliekų ir panaikinanti kai kurias direktyvas (OL L 312, 2008, p. 3).


title: Byla C-107/16: 2017 m. lapkričio 23 d. Teisingumo Teismo (trečioji kolegija) nutartis (Tribunale di Pordenone (Italija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) baudžiamojoje byloje prieš Giorgio Fidenato (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą — Teisingumo Teismo procedūros reglamento 99 straipsnis — Žemės ūkis — Genetiškai modifikuotas maistas ir pašarai — Padarinių likvidavimo priemonės — Nacionalinė priemonė, kuria siekiama uždrausti genetiškai modifikuotų kukurūzų MON 810 auginimą — Priemonės priėmimas ir palikimas galioti — Reglamentas (EB) Nr. 1829/2003 — 34 straipsnis — Reglamentas (EB) Nr. 178/2002 — 53 ir 54 straipsniai — Taikymo sąlygos — Atsargumo principas)

text:
               29.1.2018

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 32/4

         2017 m. lapkričio 23 d. Teisingumo Teismo (trečioji kolegija) nutartis (Tribunale di Pordenone (Italija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) baudžiamojoje byloje prieš Giorgio Fidenato
   (Byla C-107/16) (1)

   ((Prašymas priimti prejudicinį sprendimą - Teisingumo Teismo procedūros reglamento 99 straipsnis - Žemės ūkis - Genetiškai modifikuotas maistas ir pašarai - Padarinių likvidavimo priemonės - Nacionalinė priemonė, kuria siekiama uždrausti genetiškai modifikuotų kukurūzų MON 810 auginimą - Priemonės priėmimas ir palikimas galioti - Reglamentas (EB) Nr. 1829/2003 - 34 straipsnis - Reglamentas (EB) Nr. 178/2002 - 53 ir 54 straipsniai - Taikymo sąlygos - Atsargumo principas))
   (2018/C 032/05)
   Proceso kalba: italų

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Tribunale di Pordenone

      Šalis pagrindinėje baudžiamojoje byloje

   Giorgio Fidenato

      Rezoliucinė dalis

               1.

               2003 m. rugsėjo 22 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (EB) Nr. 1829/2003 dėl genetiškai modifikuoto maisto ir pašarų 34 straipsnis, siejamas su 2002 m. sausio 28 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (EB) Nr. 178/2002, nustatančio maistui skirtų teisės aktų bendruosius principus ir reikalavimus, įsteigiančio Europos maisto saugos tarnybą ir nustatančio su maisto saugos klausimais susijusias procedūras, 53 straipsniu, turi būti aiškinamas taip, kad Europos Komisija neprivalo priimti padarinių likvidavimo priemonių, kaip jos suprantamos pagal pastarąjį straipsnį, kai valstybė narė pagal pastarojo reglamento 54 straipsnio 1 dalį oficialiai informuoja ją apie būtinybę imtis tokių priemonių, jeigu nėra akivaizdu, kad produktas, kuriam Reglamentu Nr. 1829/2003 arba pagal jį išduotas leidimas, gali kelti rimtą pavojų žmonių sveikatai, gyvūnų sveikatai ar aplinkai.

               2.

               Reglamento Nr. 1829/2003 34 straipsnis, siejamas su Reglamento Nr. 178/2002 54 straipsniu, turi būti aiškinamas taip, kad valstybė narė, oficialiai informavusi Europos Komisiją apie būtinybę imtis padarinių likvidavimo priemonių, jeigu pastaroji nesiėmė jokių priemonių pagal Reglamento Nr. 178/2002 53 straipsnį, gali tokių priemonių imtis nacionaliniu lygmeniu.

               3.

               Reglamento Nr. 1829/2003 34 straipsnis, siejamas su Reglamento Nr. 178/2002 7 straipsnyje nurodytu atsargumo principu, turi būti aiškinamas taip, kad pagal jį valstybėms narėms nesuteikiama teisė pagal Reglamento Nr. 178/2002 54 straipsnį priimti laikinas padarinių likvidavimo priemones remiantis vien šiuo principu, jei neįvykdytos Reglamento Nr. 1829/2003 34 straipsnyje numatytos esminės sąlygos.

      (1)  OL C 165, 2016 5 10.


title: Byla C-629/17: 2017 m. spalio 18 d. Supremo Tribunal de Justiça (Portugalija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje J. Portugal Ramos Vinhos SA / Adega Cooperativa de Borba CRL

text:
               29.1.2018

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 32/13

         2017 m. spalio 18 d.Supremo Tribunal de Justiça (Portugalija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje J. Portugal Ramos Vinhos SA / Adega Cooperativa de Borba CRL

   (Byla C-629/17)
   (2018/C 032/20)
   Proceso kalba: portugalų

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Supremo Tribunal de Justiça

      Šalys pagrindinėje byloje

      Kasatorė: J. Portugal Ramos Vinhos SA

      Kita kasacinio proceso šalis: Adega Cooperativa de Borba CRL

      Prejudicinis klausimas

   Ar tais atvejais, kai nagrinėjamas prašymo registruoti vyno produktams žymėti skirtus žymenis ar nuorodas priimtinumas, taikomas Direktyvos 2008/95/EB (1) 4 straipsnio 1 dalies c punkte vartojamas žodžių junginys nuorodos, kurios prekyboje gali būti naudojamos žymėti kitoms prekių ar paslaugų charakteristikoms, turi būti aiškinamas taip, kad žodžių junginiuose, kurie įregistruoti kaip prekių ženklas ir į kuriuos įtrauktas saugomos geografinės nuorodos pavadinimas, kaip antai vyno kilmės nuoroda, jis apima nuorodą į terminą adega, kaip plačiai naudojamą žodį, reiškiantį įrenginius ir patalpas, kuriose gaminami šios rūšies produktai, kaip prekių ženklas įregistruotame žodžių junginyje, kai šis žodis (adega) yra vienas iš atskirų žodinių elementų, sudarančių juridinio asmens, kuris ketina registruoti prekių ženklą, pavadinimą?

      (1)  2008 m. spalio 22 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2008/95/EB valstybių narių teisės aktams, susijusiems su prekių ženklais, suderinti (kodifikuota redakcija) (OL L 299, 2008, p. 25).


title: Byla T-122/16: 2017 m. gruodžio 6 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Tulliallan Burlington / EUIPO – Burlington Fashion (Burlington) Europos Sąjungos prekių ženklas — Protesto procedūra — Europos Sąjungoje galiojanti tarptautinė registracija — Vaizdinis prekių ženklas „Burlington“ — Ankstesni žodiniai nacionaliniai prekių ženklai BURLINGTON ir BURLINGTON ARCADE — Ankstesni vaizdiniai Europos Sąjungos ir nacionalinis prekių ženklai BURLINGTON ARCADE — Santykinis atmetimo pagrindas — Galimybė suklaidinti — Reglamento (EB) Nr. 207/2009 8 straipsnio 1 dalies b punktas (dabar – Reglamento (ES) 2017/1001 8 straipsnio 1 dalies b punktas) — Žymens, kuris nėra tik vietinės reikšmės, naudojimas prekyboje — Reglamento Nr. 207/2009 8 straipsnio 4 dalis (dabar – Reglamento Nr. 2017/1001 8 straipsnio 4 dalis) — Nesąžiningas naudojimasis ankstesnių prekių ženklų skiriamuoju požymiu arba reputacija — Reglamento Nr. 207/2009 8 straipsnio 5 dalis (dabar – Reglamento Nr. 2017/1001 8 straipsnio 5 dalis)

text:
               29.1.2018

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 32/24

         2017 m. gruodžio 6 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Tulliallan Burlington / EUIPO – Burlington Fashion (Burlington)

   (Byla T-122/16) (1)

   (Europos Sąjungos prekių ženklas - Protesto procedūra - Europos Sąjungoje galiojanti tarptautinė registracija - Vaizdinis prekių ženklas „Burlington“ - Ankstesni žodiniai nacionaliniai prekių ženklai BURLINGTON ir BURLINGTON ARCADE - Ankstesni vaizdiniai Europos Sąjungos ir nacionalinis prekių ženklai BURLINGTON ARCADE - Santykinis atmetimo pagrindas - Galimybė suklaidinti - Reglamento (EB) Nr. 207/2009 8 straipsnio 1 dalies b punktas (dabar – Reglamento (ES) 2017/1001 8 straipsnio 1 dalies b punktas) - Žymens, kuris nėra tik vietinės reikšmės, naudojimas prekyboje - Reglamento Nr. 207/2009 8 straipsnio 4 dalis (dabar – Reglamento Nr. 2017/1001 8 straipsnio 4 dalis) - Nesąžiningas naudojimasis ankstesnių prekių ženklų skiriamuoju požymiu arba reputacija - Reglamento Nr. 207/2009 8 straipsnio 5 dalis (dabar – Reglamento Nr. 2017/1001 8 straipsnio 5 dalis))
   (2018/C 032/32)
   Proceso kalba: anglų

      Šalys

      Ieškovė: Tulliallan Burlington Ltd (Sent Heljeris, Džersis), atstovaujama baristerio A. Norris

      Atsakovė: Europos Sąjungos intelektinės nuosavybės tarnyba (EUIPO), atstovaujama M. Fischer

      Kita procedūros EUIPO apeliacinėje taryboje šalis, įstojusi į bylą Bendrajame Teisme: Burlington Fashion GmbH (Šmalenbergas, Vokietija), atstovaujama advokatės A. Parr

      Dalykas

   Ieškinys dėl 2016 m. sausio 11 d. EUIPO ketvirtosios apeliacinės tarybos sprendimo (byla R 2409/2013-4), susijusio su protesto procedūra tarp Tulliallan Burlington ir Burlington Fashion.

      Rezoliucinė dalis

               1.

               Atmesti ieškinį.

               2.

               Priteisti iš Tulliallan Burlington Ltd bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 175, 2016 5 17.


title: Byla C-637/17: 2017 m. lapkričio 15 d. Tribunal Judicial da Comarca de Lisboa (Portugalija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Cogeco Communications Inc / Sport TV Portugal ir kt.

text:
               29.1.2018

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 32/14

         2017 m. lapkričio 15 d.Tribunal Judicial da Comarca de Lisboa (Portugalija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Cogeco Communications Inc / Sport TV Portugal ir kt.

   (Byla C-637/17)
   (2018/C 032/21)
   Proceso kalba: portugalų

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Tribunal Judicial da Comarca de Lisboa

      Šalys pagrindinėje byloje

      Ieškovė: Cogeco Communications Inc

      Atsakovė: Sport TV Portugal, SA, Controlinvest-SGPS SA, Nos-SGPS SA

      Prejudiciniai klausimai

               1.

               Ar 2014 m. gruodžio 26 d. Direktyvos 2014/104/ES dėl tam tikrų taisyklių, kuriomis reglamentuojami pagal nacionalinę teisę nagrinėjami ieškiniai dėl žalos, patirtos dėl valstybių narių ir Europos Sąjungos konkurencijos teisės nuostatų pažeidimo, atlyginimo (1) 9 straipsnio 1 dalį ir 10 straipsnio 2, 3 ir 4 dalis ir kitas šios direktyvos nuostatas bei taikytinus bendruosius Europos Sąjungos teisės principus galima aiškinti taip, kad jie sukuria teises privačiam asmeniui (nagrinėjamu atveju pagal Kanados teisę įsteigtai komercinei akcinei bendrovei), kuris gali jomis remtis teisme prieš kitą privatų asmenį (nagrinėjamu atveju, pagal Portugalijos teisę įsteigtą komercinę akcinę bendrovę), kai pareikštu ieškiniu dėl žalos atlyginimo reikalaujama atlyginti nuostolius, tariamai patirtus dėl konkurencijos teisės pažeidimo, be kita ko, turint mintyje tai, jog to ieškinio pareiškimo dieną (2015 m. vasario 27 d.) dar nebuvo pasibaigęs šios direktyvos 21 straipsnio 1 dalyje valstybėms narėms nustatytas jos perkėlimo į nacionalinę teisę terminas?

               2.

               Ar direktyvos 10 straipsnio 2, 3 ir 4 dalis ir kitas šios direktyvos nuostatas bei taikytinus bendruosius Europos Sąjungos teisės principus galima aiškinti taip, kad pagal juos draudžiama nacionalinės teisės nuostata, kaip antai Portugalijos civilinio kodekso 498 straipsnio 1 dalis, kurioje – turint mintyje tai, kad taikoma aplinkybėms, kurios klostėsi iki šios direktyvos paskelbimo, prieš jos įsigaliojimą ir dar nepasibaigus jos perkėlimo terminui, ir kad ieškinys teisme taip pat pareikštas dar nepasibaigus šiam terminui:

                           a)

                           nustatytas 3 metų senaties terminas teisei į žalos atlyginimą, grindžiamai civiline deliktine atsakomybe;

                           b)

                           numatyta, kad šis 3 metų terminas skaičiuojamas nuo to momento, kai nukentėjęs asmuo sužino apie savo teisę, net jei atsakingas asmuo ir tiksli žalos apimtis nežinomi; ir

                           c)

                           nenumatyta jokia norma, pagal kurią būtų reikalaujama arba leidžiama sustabdyti ar nutraukti šį terminą vien dėl to, kad konkurencijos tarnyba ėmėsi priemonių dėl atliekamo tyrimo ar procedūros, susijusios su konkurencijos teisės normų pažeidimu, su kuriuo susijęs ieškinys dėl nuostolių atlyginimo?

               3.

               Ar direktyvos 9 straipsnio 1 dalį ir kitas šios direktyvos nuostatas bei taikytinus bendruosius Europos Sąjungos teisės principus galima aiškinti taip, kad pagal jas draudžiama nacionalinės teisės nuostata, kaip antai Portugalijos civilinio proceso kodekso 623 straipsnis, kurioje – turint mintyje tai, kad taikoma aplinkybėms, kurios klostėsi iki šios direktyvos paskelbimo, prieš jos įsigaliojimą ir dar nepasibaigus jos perkėlimo terminui, ir kad ieškinys teisme taip pat pareikštas dar nepasibaigus šiam terminui:

                           a)

                           nustatyta, jog galutinis sprendimas, kuriuo skiriama sankcija administracinėje byloje dėl pažeidimo, nedaro poveikio civiliniams ieškiniams dėl teisinių santykių, priklausančių nuo pažeidimo padarymo? Arba (nelygu aiškinimas)

                           b)

                           numatyta, kad toks galutinis sprendimas, kuriuo skiriama sankcija administracinėje byloje dėl pažeidimo, kiek tai susiję su trečiaisiais asmenimis, civilinėse bylose, kuriose ginčijamasi dėl teisinių santykių, priklausančių nuo pažeidimo buvimo, reiškia tik prielaidą iuris tantum dėl to, kad egzistuoja pažeidimui, už kurį skiriama sankcija, būdingi požymiai, atitinkantys teisės aktuose apibrėžtus pažeidimo požymius?

               4.

               Ar direktyvos 9 straipsnio 1 dalį ir 10 straipsnio 2, 3 ir 4 dalis, taip pat Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo 288 straipsnio trečią pastraipą ar bet kurią kitą pirminės ir antrinės teisės normą, teismo precedentus ar taikytinus bendruosius Europos Sąjungos teisės principus galima aiškinti taip, kad pagal juos draudžiama taikyti nacionalinės teisės nuostatas, kaip antai Portugalijos civilinio kodekso 498 straipsnio 1 dalį ir Portugalijos civilinio proceso kodekso 623 straipsnį, kuriuose – turint mintyje tai, kad jos taikomos aplinkybėms, kurios klostėsi iki šios direktyvos paskelbimo, prieš jos įsigaliojimą ir dar nepasibaigus jos perkėlimo terminui ir kad ieškinys teisme taip pat pareikštas dar nepasibaigus šiam terminui – neatsižvelgiama į direktyvos tekstą ir tikslą ir nesiekiama pasiekti joje numatyto rezultato?

               5.

               Tik tuo atveju, jeigu Teisingumo Teismas į kurį nors pirmesnių klausimų atsakytų teigiamai: ar direktyvos 22 straipsnį ir kitas šios direktyvos nuostatas ar taikytinus bendruosius Sąjungos teisės principus, galima aiškinti taip, kad pagal juos draudžiama, kad nacionalinis teismas nagrinėjamu atveju taikytų dabar galiojančios redakcijos Portugalijos civilinio kodekso 498 straipsnio 1 dalies ir Portugalijos civilinio proceso kodekso 623 straipsnio nuostatas, aiškinamas ir taikomas taip, kad atitiktų direktyvos 10 straipsnio nuostatas?

               6.

               Jeigu į 5 klausimą būtų atsakyta teigiamai: ar privatus asmuo gali remtis direktyvos 22 straipsniu prieš kitą privatų asmenį, kai nacionaliniame teisme pareiškia ieškinį dėl nuostolių, patirtų dėl konkurencijos teisės pažeidimo, atlyginimo?

      (1)  2014 m. lapkričio 26 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2014/104/ES dėl tam tikrų taisyklių, kuriomis reglamentuojami pagal nacionalinę teisę nagrinėjami ieškiniai dėl žalos, patirtos dėl valstybių narių ir Europos Sąjungos konkurencijos teisės nuostatų pažeidimo, atlyginimo (OL L 349, 2014, p. 1).


title: Byla T-562/15: 2017 m. lapkričio 26 d. Bendrojo Teismo nutartis byloje Federcaccia Toscana ir kt. / Komisija (Aplinka — Laukinių paukščių apsauga — Rūšys, kurios gali būti medžiojamos — Sąlygos, kurių turi būti laikomasi medžioklę reglamentuojančiuose nacionalinės teisės aktuose — Direktyvos 2009/147/EB 7 straipsnio 4 dalies taikymo kriterijų suderinimas — Medžioklės draudimo laikotarpis Toskanoje)

text:
               29.1.2018

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 32/31

         2017 m. lapkričio 26 d. Bendrojo Teismo nutartis byloje Federcaccia Toscana ir kt. / Komisija

   (Byla T-562/15) (1)

   ((Aplinka - Laukinių paukščių apsauga - Rūšys, kurios gali būti medžiojamos - Sąlygos, kurių turi būti laikomasi medžioklę reglamentuojančiuose nacionalinės teisės aktuose - Direktyvos 2009/147/EB 7 straipsnio 4 dalies taikymo kriterijų suderinimas - Medžioklės draudimo laikotarpis Toskanoje))
   (2018/C 032/42)
   Proceso kalba: italų

      Šalys

      Ieškovai: Federcaccia Toscana (Florencija, Italija) ir penki kiti šios nutarties priede nurodyti ieškovai, atstovaujami advokato A. Bruni

      Atsakovė: Europos Komisija, atstovaujama G. Gattinara ir C. Hermes

      Dalykas

   SESV 265 straipsniu grindžiamas reikalavimas pripažinti, kad Komisija neteisėtai atsisakė atnaujinti kai kuriuos Italijos duomenis, esančius 2009 m. lapkričio 30 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvoje 2009/147/EB dėl laukinių paukščių apsaugos (OL L 20, 2010, p. 7) numatyto ORNIS komiteto parengtame dokumente dėl pagrindinių sąvokų, SESV 263 straipsniu grindžiamas reikalavimas panaikinti 2014 m. spalio 6 d. Komisijos raštą, kuriame nurodyta, kad tam tikrų paukščių rūšių medžioklės sezono pratęsimas Italijoje neatitinka europinio reglamentavimo, ir SESV 268 straipsniu grindžiamas reikalavimas sumokėti žalos, kurią ieškovai tariamai patyrė Komisijai neatnaujinus Italijos duomenų, atlyginimą.

      Rezoliucinė dalis

               1.

               Atmesti ieškinį.

               2.

               Priteisti iš Federcaccia Toscana ir kitų priede nurodytų ieškovų bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 381, 2015 11 16.


title: Byla C-662/17: 2017 m. lapkričio 27 d. Vrhovno sodišče Republike Slovenije pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje E.G. / Slovėnijos Respublika

text:
               29.1.2018

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 32/15

         2017 m. lapkričio 27 d.Vrhovno sodišče Republike Slovenije pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje E.G. / Slovėnijos Respublika

   (Byla C-662/17)
   (2018/C 032/22)
   Proceso kalba: slovėnų

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Vrhovno sodišče Republike Slovenije

      Šalys pagrindinėje byloje

      Apeliantas: E.G.

      Atsakovė: Slovėnijos Respublika

      Prejudiciniai klausimai

               1.

               Ar prašymą pateikusio asmens suinteresuotumas pagal Procedūros direktyvos II (1) 46 straipsnio 2 dalį turi būti aiškinamas taip, kad papildomos apsaugos statusas nesuteikia tokių pačių teisių ir naudos kaip pabėgėlio statusas jei, pagal nacionalinę teisę, asmenys, kuriems suteikta tarptautinė apsauga, naudojasi tokiomis pačiomis teisėmis ir nauda, bet jiems taikoma skirtinga tvarka nustatant tarptautinės apsaugos trukmę arba baigimą galioti, t. y. pabėgėlio statusas suteikiamas neribotam laikotarpiui ir panaikinamas išnykus aplinkybėms, kuriomis remiantis jis buvo suteiktas, o papildoma apsauga suteikiama ribotam laikotarpiui ir pratęsiama, jei yra tai pateisinančių priežasčių?

               2.

               Ar prašymą pateikusio asmens suinteresuotumas pagal Procedūros direktyvos II 46 straipsnio 2 dalį turi būti aiškinamas taip, kad papildomos apsaugos statusas nesuteikia tokių pačių teisių ir naudos kaip pabėgėlio statusas jei pagal nacionalinę teisę asmenys, kuriems suteikta tarptautinė apsauga, naudojasi tokiomis pačiomis teisėmis ir nauda, bet papildomos teisės, kurios grindžiamos tokiomis teisėmis ir nauda, skiriasi?

               3.

               Ar, atsižvelgiant į asmeninę prašymą pateikusio situaciją, reikia įvertinti, ar konkrečiomis aplinkybėmis pabėgėlio statuso suteikimo atveju jis gautų daugiau teisių ir naudos nei papildomos apsaugos statuso suteikimo atveju, arba ar pakaktų, siekiant pripažinti suinteresuotumą pagal Procedūros reglamento II 46 straipsnio 2 dalį, vien tik teisės normų, pagal kurias atskiriamos papildomos teisės, grindžiamos abiejų formų tarptautinės apsaugos teisėmis?

      (1)  2013 m. birželio 26 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2013/32/ES dėl tarptautinės apsaugos statuso suteikimo ir panaikinimo bendros tvarkos (OL L 180, 2013 6 29, p. 60).


title: Byla T-123/16: 2017 m. gruodžio 6 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Tulliallan Burlington / EUIPO – Burlington Fashion (BURLINGTON) (Europos Sąjungos prekių ženklas — Protesto procedūra — Europos Sąjungoje galiojanti tarptautinė registracija — Žodinis prekių ženklas BURLINGTON — Ankstesni žodiniai nacionaliniai prekių ženklai BURLINGTON ir BURLINGTON ARCADE — Ankstesni vaizdiniai Europos Sąjungos ir nacionalinis prekių ženklai BURLINGTON ARCADE — Santykinis atmetimo pagrindas — Galimybė suklaidinti — Reglamento (EB) Nr. 207/2009 8 straipsnio 1 dalies b punktas (dabar – Reglamento (ES) 2017/1001 8 straipsnio 1 dalies b punktas) — Žymens, kuris nėra tik vietinės reikšmės, naudojimas prekyboje — Reglamento Nr. 207/2009 8 straipsnio 4 dalis (dabar – Reglamento Nr. 2017/1001 8 straipsnio 4 dalis) — Nesąžiningas naudojimasis ankstesnių prekių ženklų skiriamuoju požymiu arba reputacija — Reglamento Nr. 207/2009 8 straipsnio 5 dalis (dabar – Reglamento Nr. 2017/1001 8 straipsnio 5 dalis))

text:
               29.1.2018

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 32/25

         2017 m. gruodžio 6 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Tulliallan Burlington / EUIPO – Burlington Fashion (BURLINGTON)

   (Byla T-123/16) (1)

   ((Europos Sąjungos prekių ženklas - Protesto procedūra - Europos Sąjungoje galiojanti tarptautinė registracija - Žodinis prekių ženklas BURLINGTON - Ankstesni žodiniai nacionaliniai prekių ženklai BURLINGTON ir BURLINGTON ARCADE - Ankstesni vaizdiniai Europos Sąjungos ir nacionalinis prekių ženklai BURLINGTON ARCADE - Santykinis atmetimo pagrindas - Galimybė suklaidinti - Reglamento (EB) Nr. 207/2009 8 straipsnio 1 dalies b punktas (dabar – Reglamento (ES) 2017/1001 8 straipsnio 1 dalies b punktas) - Žymens, kuris nėra tik vietinės reikšmės, naudojimas prekyboje - Reglamento Nr. 207/2009 8 straipsnio 4 dalis (dabar – Reglamento Nr. 2017/1001 8 straipsnio 4 dalis) - Nesąžiningas naudojimasis ankstesnių prekių ženklų skiriamuoju požymiu arba reputacija - Reglamento Nr. 207/2009 8 straipsnio 5 dalis (dabar – Reglamento Nr. 2017/1001 8 straipsnio 5 dalis)))
   (2018/C 032/33)
   Proceso kalba: anglų

      Šalys

      Ieškovė: Tulliallan Burlington Ltd (Sent Heljeris, Džersis), atstovaujama baristerio A. Norris

      Atsakovė: Europos Sąjungos intelektinės nuosavybės tarnyba (EUIPO), atstovaujama M. Fischer

      Kita procedūros EUIPO apeliacinėje taryboje šalis, įstojusi į bylą Bendrajame Teisme: Burlington Fashion GmbH (Šmalenbergas, Vokietija), atstovaujama advokatės A. Parr

      Dalykas

   Ieškinys dėl 2016 m. sausio 11 d. EUIPO ketvirtosios apeliacinės tarybos sprendimo (byla R 1635/2013-4), susijusio su protesto procedūra tarp Tulliallan Burlington ir Burlington Fashion.

      Rezoliucinė dalis

               1.

               Atmesti ieškinį.

               2.

               Priteisti iš Tulliallan Burlington Ltd bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 175, 2016 5 17.


title: Byla C-476/16: 2017 m. lapkričio 16 d. Teisingumo Teismo (aštuntoji kolegija) nutartis byloje (Ministarstvo pomorstva, prometa i infrastrukture – Uprava zračnog prometa, elektroničkih komunikacija i pošte (Kroatija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Hrvatska agencija za civilno zrakoplovstvo / Air Serbia A.D. Beograd, Dane Kondić (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą — Teisingumo Teismo procedūros reglamento 53 straipsnio 2 dalis — Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikusios institucijos „teismo“ statusas — Nepriklausomumas — Akivaizdus prašymo priimti prejudicinį sprendimą nepriimtinumas)

text:
               29.1.2018

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 32/5

         2017 m. lapkričio 16 d. Teisingumo Teismo (aštuntoji kolegija) nutartis byloje (Ministarstvo pomorstva, prometa i infrastrukture – Uprava zračnog prometa, elektroničkih komunikacija i pošte (Kroatija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Hrvatska agencija za civilno zrakoplovstvo / Air Serbia A.D. Beograd, Dane Kondić

   (Byla C-476/16) (1)

   ((Prašymas priimti prejudicinį sprendimą - Teisingumo Teismo procedūros reglamento 53 straipsnio 2 dalis - Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikusios institucijos „teismo“ statusas - Nepriklausomumas - Akivaizdus prašymo priimti prejudicinį sprendimą nepriimtinumas))
   (2018/C 032/06)
   Proceso kalba: kroatų

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Ministarstvo pomorstva, prometa i infrastrukture – Uprava zračnog prometa, elektroničkih komunikacija i pošte

      Šalys

      Pareiškėja: Hrvatska agencija za civilno zrakoplovstvo

      Kaltinamieji: Air Serbia A.D. Beograd, Dane Kondić

      Rezoliucinė dalis

   Prašymas priimti prejudicinį sprendimą, kurį 2016 m. rugpjūčio 26 d. sprendimu pateikė Ministarstvo pomorstva, prometa i infrastrukture – Uprava zračnog prometa, elektroničkih komunikacija i pošte (Jūrų reikalų, transporto ir infrastruktūros ministerija – Civilinės aviacijos, telekomunikacijų ir pašto skyrius, Kroatija), yra akivaizdžiai nepriimtinas.

      (1)  OL C 419, 2016 11 14.


title: Byla T-125/16: 2017 m. gruodžio 11 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Léon Van Parys / Komisija (Muitų sąjunga — Ekvadoro kilmės bananų importas — Importo muitų išieškojimas išleidus prekes — Prašymas atsisakyti išieškoti importo muitus — Sprendimas, priimtas po to, kai Bendrasis Teismas panaikino ankstesnį sprendimą — Protingas terminas)

text:
               29.1.2018

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 32/26

         2017 m. gruodžio 11 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Léon Van Parys / Komisija

   (Byla T-125/16) (1)

   ((Muitų sąjunga - Ekvadoro kilmės bananų importas - Importo muitų išieškojimas išleidus prekes - Prašymas atsisakyti išieškoti importo muitus - Sprendimas, priimtas po to, kai Bendrasis Teismas panaikino ankstesnį sprendimą - Protingas terminas))
   (2018/C 032/34)
   Proceso kalba: nyderlandų

      Šalys

      Ieškovė: Firma Léon Van Parys NV (Antverpenas, Belgija), atstovaujama advokatų P. Vlaemminck, B. Van Vooren, R. Verbeke ir J. Auwerx

      Atsakovė: Europos Komisija, atstovaujama A. Caeiros, B.-R. Killmann ir E. Manhaeve

      Dalykas

   Pirma, SESV 263 straipsniu grindžiamas prašymas panaikinti 2016 m. sausio 20 d. Komisijos sprendimą C(2016) 95 final, kuriuo konstatuota, kad pagrįsta muitus įtraukti į apskaitą a posteriori ir atsisakyti išieškoti importo muitus iš vieno skolininko, tačiau pagrįsta atsisakyti išieškoti tik dalį sumos iš kito skolininko esant ypatingai situacijai ir nepagrįsta išieškoti iš šio skolininko likusią sumos dalį, ir kuriuo iš dalies pakeistas 2010 m. gegužės 6 d. Komisijos sprendimas C(2010) 2858 final, ir, antra, prašymas konstatuoti, jog 1993 m. liepos 2 d. Komisijos reglamento (EEB) Nr. 2454/93, išdėstančio Tarybos reglamento (EEB) Nr. 2913/92, nustatančio Bendrijos muitinės kodeksą, įgyvendinimo nuostatas (OL L 253, p. 1; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 2 sk., 6 t., p. 3), 909 straipsnis turėjo padarinių ieškovei priėmus 2013 m. kovo 19 d. Sprendimą Firma Van Parys / Komisija (T-324/10, EU:T:2013:136).

      Rezoliucinė dalis

               1.

               Panaikinti 2016 m. sausio 20 d. Komisijos sprendimo C(2016) 95 final 1 straipsnio 4 dalį, kurioje konstatuota, kad pagrįsta muitus įtraukti į apskaitą a posteriori ir atsisakyti išieškoti importo muitus iš vieno skolininko, tačiau pagrįsta atsisakyti išieškoti tik dalį sumos iš kito skolininko esant ypatingai situacijai ir nepagrįsta išieškoti iš šio skolininko likusią sumos dalį, ir kuria iš dalies pakeistas 2010 m. gegužės 6 d. Komisijos sprendimas C(2010) 2858 final.

               2.

               Atmesti likusią ieškinio dalį.

               3.

               Europos Komisija padengia savo ir Firma Léon Van Parys NV patirtas bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 175, 2016 5 17.