title: Sujungtos bylos T-44/02 OP T-54/02 OP T-56/02 OP T-60/02 OP ir T-61/02 OP 2006 m. rugsėjo 27 d. Pirmosios instancijos teismo sprendimas Dresdner Bank ir kt. prieš Komisiją (Konkurencija — EB 81 straipsnis — Susitarimas dėl grynųjų pinigų keitimo paslaugų kainų nustatymo ir apmokestinimo tvarkos — Vokietija — Pažeidimo įrodymai — Prašymas panaikinti sprendimus)

text:
               2.12.2006

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 294/42

         2006 m. rugsėjo 27 d. Pirmosios instancijos teismo sprendimas Dresdner Bank ir kt. prieš Komisiją
   (Sujungtos bylos T-44/02 OP, T-54/02 OP, T-56/02 OP, T-60/02 OP ir T-61/02 OP) (1)

   (Konkurencija - EB 81 straipsnis - Susitarimas dėl grynųjų pinigų keitimo paslaugų kainų nustatymo ir apmokestinimo tvarkos - Vokietija - Pažeidimo įrodymai - Prašymas panaikinti sprendimus)
   (2006/C 294/88)
   Proceso kalba: vokiečių
   Šalys

      Ieškovai: Dresdner Bank AG (Frankfurtas prie Maino, Vokietija), atstovaujamas advokatų M. Hirsch ir W. Bosch, Bayerische Hypo- und Vereinsbank AG, anksčiau — Vereins- und Westbank AG (Miunchenas, Vokietija), iš pradžių atstovaujamas advokatų J. Schulte, M. Ewen ir A. Neus, vėliau — advokatų W. Knapp, T. Müller-Ibold ir C. Feddersen, Bayerische Hypo- und Vereinsbank AG (Miunchenas), iš pradžių atstovaujamas advokatų W. Knapp, T. Müller-Ibold ir B. Bergmann, vėliau — advokatų W. Knapp, T. Müller-Ibold ir C. Feddersen, DVB Bank AG, anksčiau — Deutsche Verkehrsbank AG (Frankfurtas prie Maino), atstovaujamas advokatų M. Klusmann ir F. Wiemer, ir Commerzbank AG (Frankfurtas prie Maino), atstovaujamas advokatų H. Satzky ir B. Maassen

      Atsakovė: Europos Bendrijų Komisija, atstovaujama advokatų T. Christoforou, A. Nijenhuis ir M. Schneider
   Bylos dalykas
   Komisijos pateiktas prašymas panaikinti 2004 m. spalio 14 d. Pirmosios instancijos sprendimus, priimtus už akių, bylose Dresdner Bank prieš Komisiją (T-44/02, dar nepaskelbtas Rinkinyje), Vereins- und Westbank prieš Komisiją (T-54/02, dar nepaskelbtas Rinkinyje), Bayerische Hypo- und Vereinsbank prieš Komisiją (T-56/02, Rink. p. II-3495), Deutsche Verkehrsbank prieš Komisiją (T-60/02, dar nepaskelbtas Rinkinyje) ir Commerzbank prieš Komisiją (T-61/02, dar nepaskelbtas Rinkinyje).
   Sprendimo rezoliucinė dalis

               1.

               Atmesti prašymą panaikinti sprendimus.

               2.

               Priteisti iš Komisijos bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 109, 2002 5 4.


title: Byla T-16/16: 2017 m. vasario 9 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Mast-Jägermeister/EUIPO (Puodeliai) (Bendrijos dizainas — Bendrijos dizainų, vaizduojančių puodelius, paraiška — Sąvoka „tinkamas atgaminti vaizdas“ — Vaizdo netikslumai atsižvelgiant į prašomos suteikti apsaugos apimtį — Atsisakymas pašalinti trūkumus — Atsisakymas suteikti paraiškos padavimo datą — Reglamento (EB) Nr. 6/2002 36 ir 34 straipsniai — Reglamento (EB) Nr. 2245/2002 4 straipsnio 1 dalies e punktas ir 10 straipsnio 1 ir 2 dalys)

text:
               20.3.2017

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 86/26

         2017 m. vasario 9 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Mast-Jägermeister/EUIPO (Puodeliai)

   (Byla T-16/16) (1)

   ((Bendrijos dizainas - Bendrijos dizainų, vaizduojančių puodelius, paraiška - Sąvoka „tinkamas atgaminti vaizdas“ - Vaizdo netikslumai atsižvelgiant į prašomos suteikti apsaugos apimtį - Atsisakymas pašalinti trūkumus - Atsisakymas suteikti paraiškos padavimo datą - Reglamento (EB) Nr. 6/2002 36 ir 34 straipsniai - Reglamento (EB) Nr. 2245/2002 4 straipsnio 1 dalies e punktas ir 10 straipsnio 1 ir 2 dalys))
   (2017/C 086/34)
   Proceso kalba: vokiečių

      Šalys

      Ieškovė: Mast-Jägermeister SE (Volfenbiutelis, Vokietija), atstovaujama advokatų H.-P. Schrammek, C. Drzymalla, S. Risthaus ir J. Engberding

      Atsakovė: Europos Sąjungos intelektinės nuosavybės tarnyba (EUIPO), atstovaujama S. Hanne

      Dalykas

   Ieškinys dėl 2015 m. lapkričio 17 d. EUIPO trečiosios apeliacinės tarybos sprendimo (byla R 1842/2015-3), susijusio su paraiškomis įregistruoti puodelius kaip Bendrijos dizainus.

      Rezoliucinė dalis

               1.

               Atmesti ieškinį.

               2.

               Priteisti iš Mast-Jägermeister SE bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 90, 2016 3 7.


title: Byla F-9/16: 2016 m. vasario 17 d. pareikštas ieškinys byloje ZZ ir kt./Parlamentas

text:
               25.4.2016

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 145/40

         2016 m. vasario 17 d. pareikštas ieškinys byloje ZZ ir kt./Parlamentas

   (Byla F-9/16)
   (2016/C 145/49)
   Proceso kalba: prancūzų

      Šalys

      Ieškovai: ZZ ir kt., atstovaujami advokato M. Casado Garcia-Hirschfeld

      Atsakovas: Europos Parlamentas

      Ginčo dalykas bei aprašymas

   Sprendimų, kuriais atsisakyta keturiems ieškovams skirti mokymosi išmokas 2014-2015 m. ir kitais metais, panaikinimas ir prašymas nurodyti atsakovui sumokėti ieškovams mokymosi išmokas už 2015/2016 m. kartu su palūkanomis, skaičiuojamomis nuo datų, kai šios sumos turėjo būti sumokėtos pagal Pareigūnų tarnybos nuostatų VII priedą.

      Ieškovų reikalavimai

               —

               Panaikinti 2015 m. balandžio 24 d. ginčijamus individualius sprendimus.

               —

               Prireikus, panaikinti 2015 m. lapkričio 17 d. ir 19 d. Europos Parlamento generalinio sekretoriaus sprendimus.

               —

               Nurodyti Europos Parlamentui sumokėti ieškovams mokymosi išmokas už 2015/2016 m. kartu su palūkanomis, skaičiuojamomis nuo datų, kai šios sumos turėjo būti sumokėtos pagal Pareigūnų tarnybos nuostatų VII priedą.

               —

               Priteisti iš Parlamento bylinėjimosi išlaidas.


title: Byla C-509/07 2007 m. lapkričio 21 d. Tribunale di Bergamo (Italija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Luigi Scarpelli prieš NEOS Banca SpA

text:
               9.2.2008

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 37/7

         2007 m. lapkričio 21 d.Tribunale di Bergamo (Italija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Luigi Scarpelli prieš NEOS Banca SpA

   (Byla C-509/07)
   (2008/C 37/08)
   Proceso kalba: italų
   Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas
   Tribunale di Bergamo
   Šalys pagrindinėje byloje

      Ieškovas: Luigi Scarpelli
   Atsakovė: NEOS Banca SpA
   Prejudicinis klausimas
   „Ar Direktyvos 102/87/EEB (1) 11 straipsnio 2 dalis turi būti aiškinama taip, kad tiekėjo ir finansuotojo sutartis, kurios pagrindu šis kreditorius suteikia kreditą išimtinai šio tiekėjo klientams, yra būtina sąlyga, kad tiekėjo prievolės nevykdymo atveju vartotojas turėtų teisę imtis veiksmų kreditoriaus atžvilgiu, net kai tokia teisė yra: a) tik teisė nutraukti finansavimo sutartį, arba b) teisė nutraukti sutartį ir paskui susigrąžinti finansuotojui sumokėtas sumas?“

      (1)  OL L 42, p. 48.


title: Byla T-398/07 2007 m. spalio 31 d. pareikštas ieškinys byloje Ispanija prieš Komisiją

text:
               12.1.2008

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 8/17

         2007 m. spalio 31 d. pareikštas ieškinys byloje Ispanija prieš Komisiją

   (Byla T-398/07)
   (2008/C 8/32)
   Proceso kalba: ispanų
   Šalys

      Ieškovė: Ispanijos Karalystė, atstovaujama N. Díaz Abad

      Atsakovė: Europos Bendrijų Komisija
   Ieškovės reikalavimai

               —

               Panaikinti 2007 m. liepos 4 d. Komisijos sprendimą procedūroje pagal EB 82 straipsnį (byla COMP/38.784 — Wanadoo España prieš Telefónica).

               —

               Priteisti iš atsakovės bylinėjimosi išlaidas.

         Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai
   Šiame ieškinyje ginčijamas 2007 m. liepos 4 d. Komisijos sprendimas procedūroje pagal EB 82 straipsnį (byla COMP/38.784 — Wanadoo España prieš Telefónica), kuriuo Komisija Telefónica S. A. ir Telefónica de España S. A. U. solidariai nubaudė 151 875 000 eurų bauda už EB 82 straipsnio pažeidimą. Pasak Komisijos, abi šios įmonės nuo 2001 m. rugsėjo mėnesio iki 2006 m. gruodžio mėnesio taikė nesąžiningus tarifus teikdamos plačiajuostės prieigos didmenines ir mažmenines paslaugas.
   Grįsdama savo teiginius ieškovė nurodo, kad:

               —

               Buvo pažeista pareiga bendradarbiauti, numatyta EB 10 straipsnyje ir Direktyvos 2002/21/EB (1) 7 straipsnio 2 dalyje tiek, kiek Ispanijos nacionalinei reguliavimo institucijai Komisija nesuteikė galimybės bendradarbiauti siekiant išnagrinėti, kaip kiek įmanoma veiksmingiau ištaisyti padarytą pažeidimą.

               —

               Buvo pažeistas EB 82 straipsnis, nes buvo padarytos akivaizdžios vertinimo klaidos dėl didmeninių paslaugų būtinumo, įvertinant sąnaudas ir Telefónica elgesio pasekmes konkurentams ir vartotojams.

               —

               EB 82 straipsnis buvo taikytas ultra vires, nes skundžiamas sprendimas pažeidžia Ispanijoje galiojantį elektroninio ryšio reglamentavimą, nepaisydamas pusiausvyros tarp reglamentavimo ex ante ir konkurencijos normų. Tai, kad Komisijos gauti rezultatai neatitinka tarptautinės patirties ir Ispanijos rinkos tikrovės, trukdo Ispanijos nacionalinei reguliavimo institucijai pasiekti minėtuose teisės aktuos numatytus tikslus ir pažeidžia specifiškumo principą.

               —

               Pažeistas teisinio saugumo principas, nes skundžiamas sprendimas ex post pakeičia ex ante apibrėžtą teisinį režimą.

               —

               Nubausto operatoriaus ir kitų šios rinkos operatorių atžvilgiu pažeistas teisėtų lūkesčių principas, nes pažeidžiamas teisinis režimas Ispanijos nacionalinės reguliavimo institucijos jau reglamentuotoje srityje.

      (1)  2002 m. kovo 7 d. Europos Parlamento ir tarybos Direktyva 2002/21/EB dėl elektroninių ryšių tinklų ir paslaugų bendrosios reguliavimo sistemos (Pagrindų Direktyva) (OL L 108, p. 33).


title: Byla C-299/07 2007 m. birželio 27 d. Rechtbank van Koophandel te Antwerpen (Belgija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Galatea BVBA prieš Sanoma Magazines Belgium NV

text:
               25.8.2007

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 199/23

         2007 m. birželio 27 d.Rechtbank van Koophandel te Antwerpen (Belgija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Galatea BVBA prieš Sanoma Magazines Belgium NV

   (Byla C-299/07)
   (2007/C 199/36)
   Proceso kalba: olandų
   Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas
   Rechtbank van Koophandel te Antwerpen
   Šalys pagrindinėje byloje
   Ieškovė: Galatea BVBA
   Atsakovė: Sanoma Magazines Belgium NV
   Prejudicinis klausimas
   Ar EB 49 straipsnis dėl laisvo paslaugų judėjimo ir Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2005/29 (1) dėl nesąžiningos komercinės veiklos draudžia tokią nacionalinės teisės nuostatą kaip 1991 m. birželio 14 d. Belgijos Wet betrefende de handelspraktijken en de voorlichting en bescherming van de consument (Įstatymas dėl komercinės praktikos ir vartotojų informavimo bei apsaugos) 54 straipsnis, kuri, išskyrus įstatyme baigtiniu sąrašu išvardytus atvejus, draudžia bet kokį susietą sandorį, kurį pardavėjas siūlo vartotojui ir kurio atveju atlygintinas arba nemokamas prekių, paslaugų, galimų lengvatų ar kuponų, suteikiančių į jas teisę, gavimas susiejamas su kitų, net tokių pačių, prekių ar paslaugų įsigijimu, neatsižvelgiant į konkretaus atvejo aplinkybes, ypač neatsižvelgiant į įtaką, kurią konkretus pasiūlymas gali turėti vidutiniam vartotojui, ir į tai, ar šis pasiūlymas konkrečiomis aplinkybėmis gali būti laikomas prieštaraujančiu profesinei rūpestingumo pareigai ir sąžiningos prekybos papročiams?

      (1)  2005 m. gegužės 11 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2005/29/EB dėl nesąžiningos įmonių komercinės veiklos vartotojų atžvilgiu vidaus rinkoje ir iš dalies keičianti Tarybos direktyvą 84/450/EEB, Europos Parlamento ir Tarybos direktyvas 97/7/EB, 98/27/EB bei 2002/65/EB ir Europos Parlamento ir Tarybos reglamentą (EB) Nr. 2006/2004 (OL L 149, p. 22).


title: Byla T-438/04 Elke Huober 2004 m. spalio 29 d. pareikštas ieškinys Europos Sąjungos Tarybai

text:
               8.1.2005

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 6/44

         Elke Huober 2004 m. spalio 29 d. pareikštas ieškinys Europos Sąjungos Tarybai
   (Byla T-438/04)
   (2005/C 6/87)
   Proceso kalba: prancūzų
   2004 m. spalio 29 d. Europos Bendrijų Pirmosios instancijos teisme buvo pareikštas Elke Huober, gyvenančio Briuselyje, atstovaujamo advokatų Sébastien Orlandi, Albert Coolen, Jean Noël Louis ir Etienne Marchal, ieškinys Europos Sąjungos Tarybai.
   Ieškovas Pirmosios instancijos teismo prašo:

               —

               panaikinti Tarybos sprendimą atsisakyti suteikti teisę gauti ekspatrijacijos išmoką ir kitas su ja susijusias teises nuo pareigų ėjimo pradžios 2003 m. rugsėjo 1 d.

               —

               priteisti iš Tarybos bylinėjimosi išlaidas.

         Teisiniai pagrindai ir pagrindiniai argumentai
   Prieš pradėdama eiti pareigas Taryboje, pareiškėja dirbo Badeno–Viurtembergo žemės informacijos įstaigoje Briuselyje. Šiuo ieškiniu ji ginčija sprendimą atsisakyti jam suteikti teisę gauti ekspatriacijos išmoką.
   Grįsdama savo ieškinį, ieškovė nurodo, kad buvo pažeistas Tarnybos nuostatų VII priedo 4 straipsnio 1 dalies a punktas, kadangi Taryba neatsižvelgė į tai, kad ji dirbo kitai valstybei. Taip pat ieškovė nurodo, kad buvo pažeisti vienodos traktuotės ir nediskriminavimo principai.


title: Byla T-745/14: 2014 m. lapkričio 5 d. pareikštas ieškinys byloje TeamBank/VRDT – Easy Asset Management (easy Credit)

text:
               12.1.2015

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 7/43

         2014 m. lapkričio 5 d. pareikštas ieškinys byloje TeamBank/VRDT – Easy Asset Management (easy Credit)

   (Byla T-745/14)
   (2015/C 007/48)
   Kalba, kuria surašytas ieškinys: anglų

      Šalys

      Ieškovė: TeamBank AG Nürnberg (Niurnbergas, Vokietija), atstovaujama advokatų H. Lindner, D. Terheggen ir T. Kiphuth

      Atsakovė: Vidaus rinkos derinimo tarnyba (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui) (VRDT)

      Kita procedūros Apeliacinėje taryboje šalis: Easy Asset Management (AD) (Sofija, Bulgarija)

      Su procedūra VRDT susijusi informacija

      Pareiškėja: kita procedūros Apeliacinėje taryboje šalis

      Atitinkamas prekių ženklas, dėl kurio kilo ginčas: vaizdinis prekių ženklas, kuriame yra žodinis elementas „easy Credit“ – Europos Sąjungoje galiojanti tarptautinė registracija Nr. 8 11  527

      Procedūra VRDT: registracijos pripažinimo negaliojančia procedūra

      Ginčijamas sprendimas: 2014 m. rugsėjo 5 d. VRDT pirmosios apeliacinės tarybos sprendimas byloje R 1975/2013-1

      Reikalavimai

   Ieškovas Bendrojo Teismo prašo:

               —

               panaikinti ginčijamą sprendimą, kiek jis susijęs su 36 ir 38 klasių prekėmis ir paslaugomis,

               —

               priteisti iš VRDT bylinėjimosi išlaidas.

      Pagrindai, kuriais remiamasi

               —

               Reglamento Nr. 207/2009 52 straipsnio 1 dalies a punkto, 7 straipsnio 1 dalies b punkto ir 7 straipsnio 2 dalies pažeidimas,

               —

               Reglamento Nr. 207/2009 53 straipsnio 1 dalies a punkto ir 8 straipsnio 1 dalies b punkto pažeidimas.


title: Byla C-56/06 2007 m. birželio 14 d. Teisingumo Teismo (pirmoji kolegija) sprendimas ( Finanzgericht Düsseldorf (Vokietija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Euro Tex Textilverwertung GmbH prieš Hauptzollamt Duisburg (Europos Bendrijų bei jų valstybių narių ir Lenkijos Respublikos asociacija — Prekių kilmės sąvoka — Dėvėti drabužiai)

text:
               4.8.2007

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 183/11

         2007 m. birželio 14 d. Teisingumo Teismo (pirmoji kolegija) sprendimas (Finanzgericht Düsseldorf (Vokietija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Euro Tex Textilverwertung GmbH prieš Hauptzollamt Duisburg

   (Byla C-56/06) (1)

   (Europos Bendrijų bei jų valstybių narių ir Lenkijos Respublikos asociacija - „Prekių kilmės“ sąvoka - Dėvėti drabužiai)
   (2007/C 183/17)
   Proceso kalba: vokiečių
   Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas
   Finanzgericht Düsseldorf
   Šalys pagrindinėje byloje
   Ieškovė: Euro Tex Textilverwertung GmbH
   Atsakovė: Hauptzollamt Duisburg
   Dalykas
   Prašymas priimti prejudicinį sprendimą — Finanzgericht Düsseldorf — Europos Sutarties, steigiančios Europos Bendrijų bei jų valstybių narių ir Lenkijos Respublikos asociaciją, 4 protokolo 7 straipsnio 1 dalies b punkto išaiškinimas — 4 protokolas dėl sąvokos „prekių kilmė“ apibrėžimo ir administracinio bendradarbiavimo metodų, pakeistas 1997 m. birželio 30 d. Europos Bendrijų bei jų valstybių narių ir Lenkijos Respublikos asociacijos tarybos sprendimu Nr. 1/97 (OL L 221, p. 1) — „Prekių kilmės“ sąvoka — Europos Bendrijos teritorijoje surūšiuotų ir suderintų dėvėtų drabužių kilmės nustatymas
   Rezoliucinė dalis
   Kadangi Europos Sutarties, steigiančios Europos Bendrijų bei jų valstybių narių ir Lenkijos Respublikos asociaciją, 4 protokolo, pakeisto 1997 m. birželio 30 d. Europos Bendrijų bei jų valstybių narių ir Lenkijos Respublikos asociacijos tarybos sprendimu Nr. 1/97, 7 straipsnio 1 dalies b punktas neleidžia daryti skirtumo tarp paprastų ir kompleksinių suderinimo operacijų, nutartyje dėl prašymo priimti prejudicinį sprendimą detaliai apibrėžtos suderinimo operacijos yra paprastos operacijos šios nuostatos prasme.

      (1)  OL C 86, 2006 4 8.


title: Byla T-142/14: 2016 m. vasario 1 d. Bendrojo Teismo nutartis byloje SolarWorld ir kt./Taryba (Ieškinys dėl panaikinimo — Subsidijos — Kinijos kilmės arba iš Kinijos siunčiamų fotovoltinių modulių iš kristalinio silicio ir jų pagrindinių sudėtinių dalių (elementų) importas — Galutinis kompensacinis muitas — Importo, kuriam taikomas įsipareigojimas, atleidimas nuo muitų — Neatsiejamumas — Nepriimtinumas)

text:
               29.3.2016

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 111/24

         2016 m. vasario 1 d. Bendrojo Teismo nutartis byloje SolarWorld ir kt./Taryba

   (Byla T-142/14) (1)

   ((Ieškinys dėl panaikinimo - Subsidijos - Kinijos kilmės arba iš Kinijos siunčiamų fotovoltinių modulių iš kristalinio silicio ir jų pagrindinių sudėtinių dalių (elementų) importas - Galutinis kompensacinis muitas - Importo, kuriam taikomas įsipareigojimas, atleidimas nuo muitų - Neatsiejamumas - Nepriimtinumas))
   (2016/C 111/29)
   Proceso kalba: anglų

      Šalys

      Ieškovės: SolarWorld AG (Bona, Vokietija), Brandoni solare SpA (Castelfidardo, Italija), Solaria Energia y Medio Ambiente, SA (Madridas, Ispanija), atstovaujamos advokato L. Ruessmann ir solisitorės J. Beck

      Atsakovė: Europos Sąjungos Taryba, atstovaujama B. Driessen

      Atsakovės pusėje į bylą įstojusios šalys: Europos Komisija, atstovaujama J.-F. Brakeland, T. Maxian Rusche ir A. Stobiecka-Kuik; Canadian Solar Manufacturing (Changshu), Inc. (Changshu, Kinija), Canadian Solar Manufacturing (Luoyang), Inc. (Luoyang, Kinija), Csi Cells Co. Ltd (Suzhou, Kinija) ir Csi Solar Power (China) Inc. (Suzhou), atstovaujamos advokatų A. Willems, S. De Knop ir solisitorės K. Daly; ir China Chamber of Commerce for Import and Export of Machinery and Electronic Products (Pekinas, Kinija), atstovaujama advokatų J.-F. Bellis, F. Di Gianni ir A. Scalini

      Dalykas

   Prašymas panaikinti 2013 m. gruodžio 2 d. Tarybos įgyvendinimo reglamento (ES) Nr. 1239/2013, kuriuo importuojamiems Kinijos Liaudies Respublikos kilmės arba iš Kinijos Liaudies Respublikos siunčiamiems fotovoltiniams moduliams iš kristalinio silicio ir jų pagrindinėms sudėtinėms dalims (t. y. elementams) nustatomas galutinis kompensacinis muitas (OL L 325, p. 66), 2 straipsnį.

      Rezoliucinė dalis

               1.

               Ieškinys atmetamas kaip nepriimtinas.

               2.

               Canadian Solar Manufacturing (Changshu), Inc., Canadian Solar Manufacturing (Luoyang), Inc., Csi Cells Co. Ltd ir Csi Solar Power (China), Inc. išbraukiamos iš bylos T-142/14 kaip įstojusios į bylą šalys.

               3.

               SolarWorld AG, Brandoni solare SpA ir Solaria Energia y Medio Ambiente, SA padengia savo ir Europos Sąjungos Tarybos bylinėjimosi išlaidas, įskaitant tas, kurias ji patyrė per procedūrą dėl laikinųjų apsaugos priemonių taikymo.

               4.

               Europos Komisija, Canadian Solar Manufacturing (Changshu), Inc., Canadian Solar Manufacturing (Luoyang), Inc., Csi Cells Co. Ltd, Csi Solar Power (China), Inc. ir China Chamber of Commerce for Import and Export of Machinery and Electronic Products padengia savo bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 142, 2014 5 12.


title: Byla T-367/05  2005 m. rugsėjo 23 d.  pareikštas ieškinys byloje UPC France prieš Europos Bendrijų Komisiją

text:
               10.12.2005

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 315/15

         2005 m. rugsėjo 23 d. pareikštas ieškinys byloje UPC France prieš Europos Bendrijų Komisiją
   (Byla T-367/05)
   (2005/C 315/29)
   Proceso kalba: prancūzų
   Šalys

      Ieškovė: UPC France Holding B. V. (Schiphol-Rijk, Nyderlandai), atstovaujama solicitor M. D. Powell, advokato N. Flandin

      Atsakovė: Europos Bendrijų Komisiją
   Ieškovės reikalavimai

               —

               panaikinti Komisijos sprendimą Valstybės pagalba Nr. 382/2004 — Prancūzija,

               —

               priteisti iš Komisijos bylinėjimosi išlaidas.

         Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai
   Ieškiniu ieškovė prašo panaikinti Komisijos 2005 m. gegužės 3 d. sprendimą Valstybės pagalba Nr. 382/2004 — Prancūzija (1), kuris numato, kad Prancūzijos institucijų subsidija, skirta sparčių telekomunikacijų tinklo pastatymui ir eksploatavimui Limousin (DORSAL) teritorijoje nėra valstybės pagalba.
   Grįsdama savo ieškinį ieškovė kaip ieškinio pagrindus nurodo daug esminių procedūrinių reikalavimų pažeidimų ir Bendrijos teisės pažeidimą.
   Dėl esminių procedūrinių reikalavimų pažeidimų ieškovė teigia, kad Komisija pažeidė jos procedūrines teises neteisėtai atsisakydama pradėti formalią tyrimo procedūrą pagal EB sutarties 88 straipsnio 2 dalį ir Reglamento nr. 659/99 (2) 6 straipsnį, kurios metu jai, kaip suinteresuotai šaliai, būtų sudaryta galimybė prieš Komisijai priimant sprendimą pateikti savo pastabas.
   Pirmuoju pagrindu dėl Bendrijos teisės pažeidimo ieškovė nurodo, kad Komisija padarė esminę klaidą nuspręsdama, kad ši priemonė neturi valstybės pagalbos požymių, kadangi subsidija buvo paskirta siekiant kompensuoti viešąsias paslaugas ir kad Atmark
       (3) sprendime nurodyti kriterijai šiuo atveju buvo patenkinti.
   Be to, ieškovė ginčija skundžiamą sprendimą, kadangi jis prie viešųjų paslaugas priskiria sparčiąsias paslaugas nors viešųjų paslaugų apibrėžimas, kiek tai susiję su telekomunikacijomis, ir kaip tai numatyta universaliųjų paslaugų direktyvoje, reiškia tik nesparčiąsias paslaugas.
   Ieškovė be to teigia, kad jei įsipareigojimai šiuo atveju būtų siejami pavedimu teikti viešąsias paslaugas, quod non, Komisija padarė esminę klaidą vertindama ir nuspręsdama, kad Limožo mieste būtų trūkę privačios iniciatyvos ir konkurencijos. Ji taip pat teigia, kad procedūra naudota pasirenkant operatorių kuris teikia viešąsias paslaugas, neleido atrinkti kandidatų, galinčių teikti tokias paslaugas žemiausia kaina. Bet kokiu atveju, ji teigia, kad Limožo miesto atveju viešoji subsidija negalėjo būti pateisinta viešųjų paslaugų teikimu ir sprendime Atmark numatytos taisyklės neturėjo būti taikomos.
   Kitas ieškovės nurodomas pagrindas yra esminio procedūrinio reikalavimo pažeidimas vykdant procedūrą, kurios metu buvo pavesta teikti šias viešąsias paslaugas, tuo pažeidžiant viešąsias paslaugas teikti pretenduojančių kandidatų lygybę.
   Paskutinis ieškovės nurodytas pagrindas grindžiamas nepakankamu motyvavimu, kadangi Komisija nepaaiškino, kodėl ji Limousin regioną vertino visą ir neatsižvelgė į miestų zonų ypatumus, kuriose, tokiose kaip Limožas, buvo pakankama konkurencija ir kodėl ji skundžiamame sprendime net nepaminėjo ieškovės Limože valdomų tinklų.

      (1)  C (2005) 1170 galut. 1.

      (2)  1999 m. kovo 22 d. Tarybos reglamentas (EB) Nr. 659/1999 nustatantis išsamias EB sutarties 93 straipsnio taikymo taisykles, OL Nr. L 83, 1999.3.27, p.1.

      (3)  2003 m. liepos 24 d. byla C-280/00, Rink. P. 1-7747.


title: Byla T-881/16: 2016 m. gruodžio 14 d. pareikštas ieškinys byloje HJ/EMA

text:
               13.2.2017

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 46/24

         2016 m. gruodžio 14 d. pareikštas ieškinys byloje HJ/EMA

   (Byla T-881/16)
   (2017/C 046/27)
   Proceso kalba: prancūzų

      Šalys

      Ieškovė: HJ (Londonas, Jungtinė Karalystė), atstovaujama advokatų L. Levi ir A. Blot

      Atsakovė: Europos vaistų agentūra

      Reikalavimai

   Ieškovė Bendrojo Teismo prašo:

               —

               priteisti iš atsakovės sumokėti ieškovei simbolinį vieną eurą neturtinei žalai atlyginti,

               —

               nurodyti atsakovei pašalinti iš ieškovės asmens bylos 2015 m. liepos 22 d. memorandumą ir 2015 m. liepos 23 d. ieškovės pateiktą atsakymą į jį,

               —

               prireikus panaikinti 2016 m. kovo 21 d. sudaryti tarnybos sutartis įgaliotos tarnybos (STSĮT) sprendimą, kuriuo atmestas 2015 m. lapkričio 26 d. ieškovės prašymas dėl žalos atlyginimo, ir panaikinti 2016 m. spalio 19 d. STĮT sprendimą, kuriuo atmestas 2016 m. birželio 20 d. ieškovės skundas dėl pirmojo sprendimo,

               —

               priteisti iš atsakovės bylinėjimosi išlaidas.

      Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

   Grįsdama ieškinį ieškovė nurodo vienintelį pagrindą, kuriame teigia, kad šiuo atveju įvykdytos Europos Sąjungos deliktinės atsakomybės atsiradimo sąlygos, t. y. inkriminuojamų veiksmų neteisėtumas, žalos realumas ir veiksmų bei žalos priežastinis ryšys. Anot ieškovės, jos asmens bylos dokumentai, kurie buvo paskelbti viešai ir su kuriais tam tikrą laiką galėjo susipažinti visi Europos vaistų agentūros darbuotojai, nebuvo tvarkomi teisingai ir teisėtai ir buvo tvarkomi kitais tikslais negu buvo surinkti negavus aiškaus ieškovės sutikimo juos tvarkyti kitais tikslais. Dėl šių neskelbtinų duomenų paskelbimo pažeista ieškovės neliečiamybė, todėl ji patyrė tikrą neturtinę žalą. Ieškovės nuomone, ši žala atsirado tik dėl neteisėtų Agentūros veiksmų.


title: Byla T-314/07 2007 m. rugpjūčio 22 d. pareikštas ieškinys byloje Simsalagrimm Filmproduktion prieš Komisiją ir Švietimo, garso ir vaizdo bei kultūros vykdomąją įstaigą

text:
               6.10.2007

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 235/25

         2007 m. rugpjūčio 22 d. pareikštas ieškinys byloje Simsalagrimm Filmproduktion prieš Komisiją ir Švietimo, garso ir vaizdo bei kultūros vykdomąją įstaigą

   (Byla T-314/07)
   (2007/C 235/47)
   Proceso kalba: vokiečių
   Šalys

      Ieškovė: Simsalagrimm Filmproduktion GmbH (Miunchenas, Vokietija), atstovaujama advokatų D. Reich ir D. Sharma

      Atsakovės: Europos Bendrijų Komisija ir Švietimo, garso ir vaizdo bei kultūros vykdomoji įstaiga
   Ieškovės reikalavimai

               —

               Panaikinti 2007 m. birželio 20 d. sprendimą debit note Nr. 3240905584.

               —

               Priteisti iš atsakovių bylinėjimosi išlaidas.

         Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai
   1998 m. ieškovė ir Komisija buvo sudariusios sutartį dėl kompiuterinės animacijos filmų serijos rėmimo pagal MEDIA II — kūrimas ir platinimas
       (1) programą. 2007 m. birželio 20 d. raštu Švietimo, garso ir vaizdo bei kultūros vykdomoji įstaiga pareikalavo iš ieškovės grąžinti visą pagal šią sutartį sumokėtą sumą. Šiuo ieškiniu ieškovė ginčija minėtą sprendimą.
   Pirmiausia ieškovė teigia, kad Švietimo, garso ir vaizdo bei kultūros vykdomoji įstaiga neturėjo formalios kompetencijos priimti ginčijamą sprendimą, nes tokią kompetenciją ir toliau turi Komisija.
   Be to, ieškovė teigia, kad ginčijamas sprendimas yra neteisėtas dėl pareigos motyvuoti institucijų veiksmus EB 256 straipsnio prasme pažeidimo.
   Ieškovės tvirtinimu, taip pat buvo pažeistos jos teisės į gynybą, nes buvo atmestas jos prašymas leisti susipažinti su bylos medžiaga ir dėl to ji neturėjo galimybės nustatyti, kokiomis aplinkybėmis buvo remtasi motyvuojant reikalavimą sumokėti.
   Ieškovė taip pat ginčija tai, kad rėmimo sutartis nebus tinkamai nutraukta ir nebuvo išpildytos jos nutraukimo sąlygos. Šiame kontekste ji, be kita ko, teigia, jog šios sutarties nutraukimas ir reikalavimas grąžinti išmokėtą paramą pažeidžia teisėtų lūkesčių apsaugos principą.

      (1)  1995 m. liepos 10 d. Tarybos sprendimas 95/563/EB dėl programos, skirtos skatinti Europos garso ir vaizdo kūrinių kūrimą ir platinimą, įgyvendinimo (MEDIA II — kūrimas ir platinimas) (1996–2000 m.) (OL L 321, p. 25).


title: Byla C-90/07 2007 m. liepos 12 d. Teisingumo Teismo (septintoji kolegija) sprendimas Europos Bendrijų Komisija prieš Belgijos Karalystę (Valstybės įsipareigojimų neįvykdymas — Direktyva 2004/12/EB — Pakuotės ir pakuočių atliekos — Neperkėlimas per nustatytą terminą)

text:
               8.9.2007

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 211/11

         2007 m. liepos 12 d. Teisingumo Teismo (septintoji kolegija) sprendimas Europos Bendrijų Komisija prieš Belgijos Karalystę

   (Byla C-90/07) (1)

   (Valstybės įsipareigojimų neįvykdymas - Direktyva 2004/12/EB - Pakuotės ir pakuočių atliekos - Neperkėlimas per nustatytą terminą)
   (2007/C 211/20)
   Proceso kalba: prancūzų
   Šalys

      Ieškovė: Europos Bendrijų Komisija, atstovaujama M. Konstantinidis ir J.-B. Laignelot

      Atsakovė: Belgijos Karalystė, atstovaujama S. Raskin
   Dalykas
   Valstybės įsipareigojimų neįvykdymas — Nuostatų, būtinų įgyvendinti 2004 m. vasario 11 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvą 2004/12/EB, iš dalies keičiančią Direktyvą 94/62/EB dėl pakuočių ir pakuočių atliekų (OL L 47, p. 26), nepriėmimas per nustatytą terminą
   Rezoliucinė dalis

               1.

               Pripažinti, kad nepriėmusi 2004 m. vasario 11 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvą 2004/12/EB, iš dalies keičiančią Direktyvą 94/62/EB dėl pakuočių ir pakuočių atliekų, įgyvendinančių įstatymų ir kitų teisės aktų ir bet kuriuo atveju nepranešusi apie juos Komisijai, Belgijos Karalystė neįvykdė įsipareigojimų pagal šią direktyvą.

               2.

               Priteisti iš Belgijos Karalystės bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 95, 2007 4 28.


title: Byla T-886/16: 2016 m. gruodžio 15 d. pareikštas ieškinys byloje Nf Nails In Vogue/EUIPO – Nails & Beauty (NAILS FACTORY)

text:
               27.2.2017

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 63/30

         2016 m. gruodžio 15 d. pareikštas ieškinys byloje Nf Nails In Vogue/EUIPO – Nails & Beauty (NAILS FACTORY)

   (Byla T-886/16)
   (2017/C 063/41)
   Kalba, kuria surašytas ieškinys: ispanų

      Šalys

      Ieškovė: Nf Nails In Vogue, SL (Arganda del Rey, Ispanija), atstovaujama advokato L. Jáudenes Sánchez

      Atsakovė: Europos Sąjungos intelektinės nuosavybės tarnyba (EUIPO)

      Kita procedūros Apeliacinėje taryboje šalis: Nails & Beauty Vertriebs GmbH (Kylis, Vokietija)

      Su procedūra EUIPO susijusi informacija

      Pareiškėja: kita procedūros Apeliacinėje taryboje šalis

      Prekių ženklas, dėl kurio kilo ginčas: vaizdinis Sąjungos prekių ženklas, kuriame yra žodiniai elementai NAILS FACTORY – Registracijos paraiška Nr. 13 528 336

      Procedūra EUIPO: protesto procedūra

      Ginčijamas sprendimas: 2016 m. spalio 5 d. EUIPO pirmosios apeliacinės tarybos sprendimas byloje R 202/2016-1

      Reikalavimai

   Ieškovė Bendrojo Teismo prašo:

               —

               pripažinti ieškinį priimtinu,

               —

               panaikinti ginčijamą sprendimą ir palikti galioti Protestų skyriaus sprendimą,

               —

               priteisti iš EUIPO bylinėjimosi išlaidas, įskaitant patirtas nagrinėjant bylą Apeliacinėje taryboje.

      Pagrindas, kuriuo remiamasi

               —

               Reglamento Nr. 207/2009 8 straipsnio 1 dalies b punkto pažeidimas.


title: Byla C-192/07 2007 m. balandžio 3 d. pareikštas ieškinys byloje Europos Bendrijų Komisija prieš Vokietijos Federacinę Respubliką

text:
               26.5.2007

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 117/20

         2007 m. balandžio 3 d. pareikštas ieškinys byloje Europos Bendrijų Komisija prieš Vokietijos Federacinę Respubliką

   (Byla C-192/07)
   (2007/C 117/33)
   Proceso kalba: vokiečių
   Šalys

      Ieškovė: Europos Bendrijų Komisija, atstovaujama M. Condou-Durande ir W. Bogensberger

      Atsakovė: Vokietijos Federacinė Respublika
   Ieškovės reikalavimai

               —

               Pripažinti, kad nepriėmusi 2003 m. rugsėjo 22 d. Tarybos direktyvą 2003/86/EB dėl teisės į šeimos susijungimą (1) įgyvendinančių įstatymų ir kitų teisės aktų arba nepateikusi jų Komisijai, Vokietijos Federacinė Respublika neįvykdė įsipareigojimų pagal šią direktyvą.

               —

               Priteisti iš Vokietijos Federacinės Respublikos bylinėjimosi išlaidas.

         Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai
   Terminas įgyvendinti Direktyvą 2003/86/EB baigėsi 2005 m. spalio 3 dieną.

      (1)  OL L 251, p. 12.


title: Byla C-156/12: 2012 m. birželio 13 d. Teisingumo Teismo (šeštoji kolegija) nutartis byloje ( Landesgericht Salzburg (Austrija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) GREP GmbH prieš Freitstaat Bayern (Procedūros reglamento 104 straipsnio 3 dalies pirma pastraipa — Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartija — 47 straipsnis ir 51 straipsnio 1 dalis — Sąjungos teisės įgyvendinimas — Skundas dėl sprendimo, kuriuo kitoje valstybėje narėje priimtas teismo sprendimas dėl turto arešto paskelbtas vykdytinu — Veiksminga teisinė apsauga — Teisė kreiptis į teismą — Teisinė pagalba — Nacionalinės teisės aktas, pagal kurį juridiniams asmenims nesuteikiama teisinė pagalba)

text:
               6.10.2012

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 303/9

         2012 m. birželio 13 d. Teisingumo Teismo (šeštoji kolegija) nutartis byloje (Landesgericht Salzburg (Austrija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) GREP GmbH prieš Freitstaat Bayern

   (Byla C-156/12) (1)

   (Procedūros reglamento 104 straipsnio 3 dalies pirma pastraipa - Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartija - 47 straipsnis ir 51 straipsnio 1 dalis - Sąjungos teisės įgyvendinimas - Skundas dėl sprendimo, kuriuo kitoje valstybėje narėje priimtas teismo sprendimas dėl turto arešto paskelbtas vykdytinu - Veiksminga teisinė apsauga - Teisė kreiptis į teismą - Teisinė pagalba - Nacionalinės teisės aktas, pagal kurį juridiniams asmenims nesuteikiama teisinė pagalba)
   2012/C 303/19
   Proceso kalba: vokiečių

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Landesgericht Salzburg

      Šalys

      Ieškovė: GREP GmbH

      Atsakovė: Freitstaat Bayern

      Dalykas

   Prašymas priimti prejudicinį sprendimą — Landesgericht Salzburg — Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijos 51 straipsnio 1 dalies pirmo sakinio ir 47 straipsnio, ir papildomai 2000 m. gruodžio 22 d. Tarybos reglamento (EB) Nr. 44/2001 dėl jurisdikcijos ir teismo sprendimų civilinėse ir komercinėse bylose pripažinimo ir vykdymo (OL L 12, 2001, p. 1; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 19 sk., 4 t., p. 42) 43 straipsnio 1 dalies ir Europos žmogaus teisių ir pagrindinių laisvių apsaugos konvencijos 6 straipsnio 1 dalies išaiškinimas — Pagrindinių teisių chartijos taikymo sritis — Kitoje valstybėje narėje priimto sprendimo vykdymo procesas — Teisė į teisinę pagalbą — Nacionalinės teisės akto, pagal kurį ši teisė nesuteikiama juridiniams asmenims, leistinumas

      Rezoliucinė dalis

   Skundas, pateiktas pagal 2000 m. gruodžio 22 d. Tarybos reglamento (EB) Nr. 44/2001 dėl jurisdikcijos ir teismo sprendimų civilinėse ir komercinėse bylose pripažinimo ir vykdymo 43 straipsnį, siekiant užginčyti sprendimą, kuriame pripažinta, kad nutartis dėl turto arešto yra vykdytina pagal šio reglamento 38 — 42 straipsnius ir nurodoma areštuoti turtą, yra Sąjungos teisės įgyvendinimas, kaip tai suprantama pagal Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijos 51 straipsnį.
   Veiksmingas teisinės gynybos principas, numatytas Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijos 47 straipsnyje, gali apimti teisę būti atleistam nuo bylinėjimosi išlaidų ir (ar) honorarų už pagalbą advokatams pateikiant tokius skundus.
   Tačiau nacionalinis teismas turi patikrinti, ar tokios pagalbos suteikimo sąlygos yra teisės kreiptis į teismą apribojimas, kuris pažeidžia pačią šios teisės esmę, ar jų tikslas teisėtas ir ar yra pagrįstai proporcingas santykis tarp taikomų priemonių ir numatyto tikslo.
   Atlikdamas šį vertinimą nacionalinis teismas gali atsižvelgti į ginčo dalyką, pagrįstą pareiškėjo sėkmės galimybę, kokią reikšmę byla jam turi, taikytinos teisės ir procedūrų sudėtingumą bei šio pareiškėjo galimybę realiai laimėti bylą. Vertindamas proporcingumą nacionalinis teismas gali, be kita ko, atsižvelgti į patirtinų bylinėjimosi išlaidų dydį ir tai, ar jos yra neįveikiama kliūtis gauti teisinę gynybą.
   Konkrečiau kalbant apie juridinius asmenis, nacionalinis teismas gali atsižvelgti į jų situaciją. Taigi, jis, be kita ko, gali atsižvelgti į atitinkamo juridinio asmens formą, į tai, ar jis yra pelno siekiantis asmuo, bei į jo narių ar akcininkų finansines galimybes ir jų galimybę turėti sumas, būtinas teismui pateikiant skundą.

      (1)  OL C 194, 2012 6 30.


               12.1.2008

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 8/1

         (2008/C 8/01)
   Paskutinis Teisingumo Teismo Europos Sąjungos Oficialiajame leidinyje skelbiamas leidinys

         OL C 315, 2007 12 22

   Skelbti leidiniai:

      OL C 297, 2007 12 8

      OL C 283, 2007 11 24

      OL C 269, 2007 11 10

      OL C 247, 2007 10 20

      OL C 235, 2007 10 6

      OL C 223, 2007 9 22

   Šiuos tekstus galite rasti adresu:

               EUR-Lex: http://eur-lex.europa.eu


title: Byla C-384/04 Court of Appeal (England and Wales) (Civil Division) 2004 m. liepos 30 d. nutartimi pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje (1) Commissioners of Customs and Excise (2) H.M. Attorney-General prieš Federation of Technological Industries ir 53 kt

text:
               6.11.2004

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 273/18

         Court of Appeal (England and Wales) (Civil Division) 2004 m. liepos 30 d. nutartimi pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje (1) Commissioners of Customs and Excise (2) H.M. Attorney-General prieš Federation of Technological Industries ir 53 kt
   (Byla C-384/04)
   (2004/C 273/31)
   Court of Appeal (England and Wales) (Civil Division) 2004 m. liepos 30 d. nutartimi kreipėsi į Europos Bendrijų Teisingumo Teismą su prašymu, kurį Teisingumo Teismo sekretoriatas gavo 2004 m. rugsėjo 4 d., priimti prejudicinį sprendimą byloje (1) Commissioners of Customs and Excise (2) H.M. Attorney-General prieš Federation of Technological Industries ir 53 kt.
   Court of Appeal (England and Wales) (Civil Division) prašo Teisingumo Teismo atsakyti į šiuos klausimus:

               1)

               Ar Tarybos direktyvos 77/388/EEB (1), pakeistos Tarybos direktyva 2000/65/EB 21 straipsnio 3 dalį, suteikiančią valstybėms narėms teisę nustatyti, kad kas nors kitas, o ne asmuo pagal 21 straipsnio 1 ir 2 dalį privalantis mokėti mokesčius, būtų solidariai atsakingas už mokesčių sumokėjimą, galima taikyti laikantis tik pagrindinių Bendrijos teisės principų, būtent, kad tokia priemonė turi būti objektyviai pateisinama, racionali, proporcinga ir teisėta.

               2)

               Ar direktyvos 22 straipsnio 8 dalis suteikia valstybėms narėms teisę nustatyti bet kokio kito asmens atsakomybę ar reikalauti vieno asmens užtikrinti kito asmens privalomų mokesčių mokėjimą, laikantis tik pirmiau minėtų pagrindinių principų?

               3)

               Jeigu atsakymas į pirmą klausimą yra neigiamas, tuomet kokie dar, be pirmiau minėtų pagrindinių principų, galimi 21 straipsnio 3 dalimi nustatytų teisių ribojimai?

               4)

               Jeigu atsakymas į antrą klausimą yra neigiamas, tuomet kokie dar, be pirmiau minėtų pagrindinių principų, galimi 21 straipsnio 8 dalimi nustatytų teisių ribojimai?

               5)

               Ar valstybėms narėms pakeista direktyva draudžiama nustatyti solidarią mokesčio mokėtojų atsakomybę, ar reikalauti vieno asmens užtikrinti kito asmens privalomų mokesčių mokėjimą, siekiant užkirsti kelią piktnaudžiavimui PVM schema ir užtikrinti tinkamą mokesčių mokėjimą pagal tą schemą, jeigu tokios priemonės atitinka pirmiau minėtus bendruosius principus?

      (1)  1977 m. gegužės 17 d. Šeštoji Tarybos direktyva 77/388/EBB dėl valstybių narių įstatymų, susijusių su apyvartos mokesčiais, suderinimo – bendra pridėtinės vertės mokesčio sistema: vienodas apskaičiavimo pagrindas, OL L 154, 1977 6 13, p. 1


title: Byla T-456/15: 2015 m. rugpjūčio 10 d. pareikštas ieškinys byloje Foodcare/VRDT – Michalczewski (T.G.R. ENERGY DRINK)

text:
               5.10.2015

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 328/29

         2015 m. rugpjūčio 10 d. pareikštas ieškinys byloje Foodcare/VRDT – Michalczewski (T.G.R. ENERGY DRINK)

   (Byla T-456/15)
   (2015/C 328/26)
   Kalba, kuria surašytas ieškinys: anglų

      Šalys

      Ieškovė: Foodcare sp. z o.o. (Zabiežuvas, Lenkija), atstovaujama advokato A. Matusik

      Atsakovė: Vidaus rinkos derinimo tarnyba (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui) (VRDT)

      Kita procedūros Apeliacinėje taryboje šalis: Dariusz Michalczewski (Gdanskas, Lenkija)

      Su procedūra VRDT susijusi informacija

      Prekių ženklo, dėl kurio kilo ginčas, savininkė: ieškovė.

      Prekių ženklas, dėl kurio kilo ginčas: žodinis Bendrijos prekių ženklas „T.G.R. ENERGY DRINK“ – Bendrijos prekių ženklas Nr. 5 689 237.

      Procedūra VRDT: registracijos pripažinimo negaliojančia procedūra.

      Ginčijamas sprendimas: 2015 m. gegužės 12 d. VRDT antrosios apeliacinės tarybos sprendimas byloje R 265/2014-2.

      Reikalavimai

   Ieškovė Bendrojo Teismo prašo:

               —

               panaikinti visą ginčijamą sprendimą,

               —

               priteisti iš VRDT bylinėjimosi išlaidas.

      Pagrindas, kuriuo remiamasi

               —

               Reglamento Nr. 207/2009 52 straipsnio 1 dalies b punkto pažeidimas.


title: Byla C-3/14: 2014 m. sausio 3 d. Sąd Najwyższy (Lenkija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Polska Telefonia Cyfrowa SA w Warszawie prieš Prezes Urzędu Komunikacji Elektronicznej

text:
               7.4.2014

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 102/13

         2014 m. sausio 3 d.Sąd Najwyższy (Lenkija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Polska Telefonia Cyfrowa SA w Warszawie prieš Prezes Urzędu Komunikacji Elektronicznej

   (Byla C-3/14)
   2014/C 102/17
   Proceso kalba: lenkų

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Sąd Najwyższy

      Šalys pagrindinėje byloje

      Ieškovė: Polska Telefonia Cyfrowa SA w Warszawie

      Atsakovas: Prezes Urzędu Komunikacji Elektronicznej

      Prejudiciniai klausimai

               1.

               Ar 2002 m. kovo 7 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2002/21/EB (1) dėl elektroninių ryšių tinklų ir paslaugų bendrosios reguliavimo sistemos (Pagrindų direktyva) 7 straipsnio 3 dalį, siejamą su 2002 m. kovo 7 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2002/22/EB (2) dėl universaliųjų paslaugų ir paslaugų gavėjų teisių, susijusių su elektroninių ryšių tinklais ir paslaugomis (Universaliųjų paslaugų Direktyva) 28 straipsniu, reikia aiškinti taip, kad kiekviena priemonė, kurios imasi nacionalinė reguliavimo institucija, kad įvykdytų Direktyvos 2002/22 28 straipsnyje numatytą pareigą, daro poveikį valstybių narių tarpusavio prekybai, jei ta priemonė gali užtikrinti, kad galutiniai vartotojai iš kitų valstybių narių galėtų pasiekti negeografinius numerius tos valstybės narės teritorijoje?

               2.

               Ar Direktyvos 2002/21 7 straipsnio 3 dalį, siejamą su 6 ir 20 straipsniais, reikia aiškinti taip, kad nacionalinė reguliavimo institucija, spręsdama elektroninių ryšių tinklus arba paslaugas teikiančių įmonių ginčą, susijusį su vienos iš tų įmonių pareigos, numatytos Direktyvos 2002/22 28 straipsnyje, atlikimu, negali vykdyti konsolidavimo procedūros net tada, kai priemonė daro poveikį valstybių narių tarpusavio prekybai, o pagal nacionalinę teisę nacionalinė reguliavimo institucija konsolidavimo procedūrą privalo vykdyti visada, kai priemonė gali daryti poveikį tarpusavio prekybai?

               3.

               Jei atsakymas į 2 klausimą būtų teigiamas, ar Direktyvos 2002/21 7 straipsnio 3 dalį, siejamą su jos 6 straipsniu ir 20 straipsniu, atsižvelgiant į SESV 288 straipsnį ir ESS 4 straipsnio 3 dalį, reikia aiškinti taip, kad nacionalinis teismas privalo netaikyti nacionalinės teisės nuostatos, pagal kurią nacionalinė reguliavimo institucija konsolidavimo procedūrą privalo vykdyti visada, kai jos taikoma priemonė gali daryti poveikį valstybių narių tarpusavio prekybai?

      (1)  OL L 108, p. 33; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 13 sk., 29 t., p. 349.

      (2)  OL L 108, p. 51; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 13 sk., 29 t., p. 367.


title: Byla C-354/06 2006 m. rugpjūčio 25 d. pareikštas ieškinys byloje Europos Bendrijų Komisija prieš Liuksemburgo Didžiąją Hercogystę

text:
               14.10.2006

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 249/6

         2006 m. rugpjūčio 25 d. pareikštas ieškinys byloje Europos Bendrijų Komisija prieš Liuksemburgo Didžiąją Hercogystę

   (Byla C-354/06)
   (2006/C 249/13)
   Proceso kalba: prancūzų
   Šalys

      Ieškovė: Europos Bendrijų Komisija, atstovaujama J. Hottiaux, F. Simonetti

      Atsakovė: Liuksemburgo Didžioji Hercogystė
   Ieškovės reikalavimai

               —

               Pripažinti, kad nepriėmusi 2003 m. gegužės 26 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvą 2003/35/EB, nustatančią visuomenės dalyvavimą rengiant tam tikrus su aplinka susijusius planus ir programas, ir iš dalies keičiančią Tarybos direktyvas 85/337/EEB ir 96/61/EB dėl visuomenės dalyvavimo ir teisės kreiptis į teismus (1), įgyvendinančių įstatymų ir kitų teisės aktų ir bet kuriuo atveju nepranešusi apie juos Komisijai, Liuksemburgo Didžioji Hercogystė neįvykdė įsipareigojimų pagal šią direktyvą.

               —

               Priteisti iš Liuksemburgo Didžiosios Hercogystės bylinėjimosi išlaidas.

         Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai
   Direktyvos 2003/35/EB perkėlimo į nacionalinę teisę terminas baigėsi 2005 m. birželio 25 dieną.

      (1)  OL L 156, p. 17


title: Byla C-520/10: 2010 m. lapkričio 8 d. First-tier Tribunal ( Tax Chamber ) (Jungtinė Karalystė) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Lebara Ltd prieš The Commissioners for Her Majesty's Revenue & Customs

text:
               29.1.2011

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 30/18

         2010 m. lapkričio 8 d.First-tier Tribunal (Tax Chamber) (Jungtinė Karalystė) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Lebara Ltd prieš The Commissioners for Her Majesty's Revenue & Customs

   (Byla C-520/10)
   ()
   2011/C 30/29
   Proceso kalba: anglų

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      First-tier Tribunal (Tax Chamber)

      Šalys pagrindinėje byloje

      Apeliantė: Lebara Ltd

      Kita apeliacinio proceso šalis: The Commissioners for Her Majesty's Revenue & Customs

      Prejudiciniai klausimai

               1.

               Kai apmokestinamasis asmuo (prekybininkas A) parduoda telefono korteles, suteikiančias teisę iš šio asmens gauti telekomunikacijų paslaugas, ar Šeštosios PVM direktyvos (1) 2 straipsnio 1 dalis turi būti aiškinama taip, kad apmokestinimo PVM požiūriu prekybininkas A tiekimą atlieka dukart: pirmą kartą — kai prekybininkas A kortelę iš pradžių parduoda kitam apmokestinamajam asmeniui (prekybininkui B) ir antrą kartą — kai kortelė išperkama (t. y. kai asmuo, „galutinis vartotojas“, ją panaudoja, skambindamas telefonu)?

               2.

               Jei taip, kokiu būdu (vadovaujantis ES teisės aktais PVM srityje) reikia taikyti PVM tiekimo grandinėje, kur prekybininkas A telefono kortelę parduoda prekybininkui B, prekybininkas B perparduoda kortelę valstybėje narėje B ir galiausiai ją nusiperka galutinis vartotojas valstybėje narėje B bei panaudoja ją, skambindamas telefonu?

      (1)  1977 m. gegužės 17 d. Šeštoji Tarybos direktyva dėl valstybių narių apyvartos mokesčių įstatymų derinimo — Bendra pridėtinės vertės mokesčio sistema: vienodas vertinimo pagrindas
   OL L 145, p. 1; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 9 sk., 1 t., p. 23


title: 2004 m. rugsėjo 23 d. Teisingumo Teismo nutartis (antroji kolegija), Sujungtose bylose C-435/02 ir C-103/03 (dėl Landgericht Essen ir Landgericht Hagen prašymo priimti prejudicinį sprendimą): Axel Springger AG prieš Zeitungsverlag Niederrhein GmbH & Co. Essen KG ir Hans-Jürgen Weske (Darbo reglamento 104 straipsnio 3 dalis — Įmonių teisė — Direktyva 90/605/EEB iš dalies keičianti direktyvų 78/660/EEB ir 83/349/EEB taikymo sritį — EB sutarties 54 straipsnio 3 dalies g punktas (po pakeitimo – EB sutarties 44 straipsnio 2 dalies g punktas) — Komanditinė bendrija, kurios visi savo turtu atsakantys nariai yra ribotos atsakomybės bendrovės GmbH & Co. KG — Metinių atskaitomybių skelbimas — Galimybė trečiosioms šalims susipažinti su šiais dokumentais — Trečiosios šalies sąvoka — Konkurentų įtraukimas — Galiojimas — Teisinis pagrindas — Laisvės verstis profesine veikla, spaudos laisvės ir vienodo požiūrio principai)

text:
               18.12.2004

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 314/2

      TEISINGUMO TEISMO NUTARTIS

   (antroji kolegija)
   2004 m. rugsėjo 23 d.
   Sujungtose bylose C-435/02 ir C-103/03 (dėl Landgericht Essen ir Landgericht Hagen prašymo priimti prejudicinį sprendimą): Axel Springger AG prieš Zeitungsverlag Niederrhein GmbH & Co. Essen KG ir Hans-Jürgen Weske (1)

   (Darbo reglamento 104 straipsnio 3 dalis - Įmonių teisė - Direktyva 90/605/EEB iš dalies keičianti direktyvų 78/660/EEB ir 83/349/EEB taikymo sritį - EB sutarties 54 straipsnio 3 dalies g punktas (po pakeitimo – EB sutarties 44 straipsnio 2 dalies g punktas) - Komanditinė bendrija, kurios visi savo turtu atsakantys nariai yra ribotos atsakomybės bendrovės GmbH & Co. KG - Metinių atskaitomybių skelbimas - Galimybė trečiosioms šalims susipažinti su šiais dokumentais - Trečiosios šalies sąvoka - Konkurentų įtraukimas - Galiojimas - Teisinis pagrindas - Laisvės verstis profesine veikla, spaudos laisvės ir vienodo požiūrio principai)
   (2004/C 314/03)
   Proceso kalba: vokiečių
   Sujungtose bylose C-435/02 ir C-103/03 dėl Landgericht Essen ir Landgericht Hagen (Vokietija) 2002 m. lapkričio 25 d. ir 2003 m. vasario 11 d. nutartimis, kurias Teisingumo Teismas gavo atitinkamai 2002 m. gruodžio 2 d. ir 2003 m. kovo 5 d., pagal EB sutarties 234 straipsnį pateikto prašymo priimti prejudicinį sprendimą byloje Axel Springger AG prieš Zeitungsverlag Niederrhein GmbH & Co. Essen KG (C-435/02) ir Axel Springger AG prieš Hans-Jürgen Weske (C-103/03), Teisingumo Teismas (antroji kolegija), susidedantis iš kolegijos pirmininko C. W. A. Timmermans (pranešėjas), teisėjų J.-P. Puissochet ir R. Schintgen, F. Macken ir N. Colneric, generalinis advokatas: F. G. Jacobs, sekretorius: R. Grass, 2004 m. rugsėjo 23 d. priėmė nutartį, kurios rezoliucinėje dalyje nurodyta:

               1)

               1990 m. lapkričio 8 d. Tarybos direktyva 90/605/EEB iš dalies keičianti Direktyvą 78/660/EEB dėl metinių atskaitomybių ir Direktyvą 83/349/EEB dėl konsoliduotos atskaitomybės, atsižvelgiant į šių direktyvų taikymo sritį, ta apimtimi, kuria iš jos išplaukia, kad kiekvienas asmuo gali susipažinti su joje nurodytų rūšių bendrovių metinėmis atskaitomybėmis ir ataskaita, kai nenustatoma teisė ar saugotinas interesas, galėjo būti pagrįstai priimta EB sutarties 54 straipsnio 3 dalis g punkto (po pakeitimo – EB sutarties 44 straipsnio 2 dalies g punktas) pagrindu.

               2)

               Išnagrinėjus pirmus du klausimus byloje C-435/02 ir antrą bei trečią klausimus byloje C-103/03, bendrųjų Bendrijos teisės principų, t. y. laisvės verstis profesine veikla ir žodžio laisvės, atžvilgiu,, nebuvo nustatyta nieko, kas galėtų įtakoti direktyvos 90/605 galiojimą.

               3)

               Išnagrinėjus trečią klausimą byloje C-435/02 ir ketvirtą klausimą byloje C-103/03 vienodo požiūrio principo atžvilgiu, nebuvo nustatyta nieko, kas galėtų įtakoti direktyvos 90/605 galiojimą.

      (1)  OL C 44, 2003 2 22.

      OL C 12, 2003 5 10.


title: Byla C-42/15: 2015 m. vasario 2 d. Okresný súd Dunajská Streda (Slovakija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Home Credit Slovakia a. s./Klára Bíróová

text:
               11.5.2015

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 155/8

         2015 m. vasario 2 d.Okresný súd Dunajská Streda (Slovakija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Home Credit Slovakia a. s./Klára Bíróová

   (Byla C-42/15)
   (2015/C 155/10)
   Proceso kalba: slovakų

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Okresný súd Dunajská Streda

      Šalys pagrindinėje byloje

      Ieškovė: Home Credit Slovakia a.s.

      Atsakovė: Klára Bíróová

      Prejudiciniai klausimai

               1.

               Ar 2008 m. balandžio 23 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2008/48/EB dėl vartojimo kredito sutarčių ir panaikinanti Tarybos direktyvą 87/102/EEB (OL L 133, 2008, p. 66, toliau – Direktyva 2008/48/EB) 10 straipsnio 1 dalyje vartojamos sąvokos „popieriuje“ ir „kitoje patvarioje laikmenoje“ [atsižvelgiant į 3 straipsnio m puntą] turi būti aiškinamos kaip apimančios:

                           —

                           ne tik sutarties šalių pasirašyto dokumento tekstą („hard copy“), kuriame pateikiama direktyvos 10 straipsnio 2 dalies a–v punktuose nurodyta informacija, bet ir

                           —

                           visus kitus dokumentus, kurie nurodomi minėtame tekste ir kurie pagal nacionalinę teisę yra sutarties sudedamosios dalys (pvz., „bendrosios sutarties sąlygos“, „kredito sąlygos“, „mokesčiai“, kreditoriaus parengtas „įmokų mokėjimo planas“), ir ar tokie dokumentai per se neatitinka „rašytinės formos“ reikalavimo pagal nacionalinę teisę (pvz., kai nėra pasirašyti sutarties šalių)?

               2.

               Atsižvelgiant į atsakymą į pirmąjį klausimą:
               ar Direktyvos 2008/48/EB 10 straipsnio 1 ir 2 dalys, atsižvelgiant į tos pačios direktyvos 1 straipsnį, pagal kurį šios direktyvos tikslas visiškai suderinti [valstybių narių teisės aktus] šioje srityje, turi būti aiškinamos kaip draudžiančios tokį reglamentavimą ar nacionalinę praktiką, pagal kuriuos:

                           —

                           norint, kad būtų tenkinamas „rašytinės formos“ reikalavimas pagal atitinkamos valstybės narės teisę, reikalaujama, kad visa 10 straipsnio 2 dalies a–v punktuose numatyta informacija būtų nurodyta viename dokumente (iš principo sutarties šalių pasirašytame dokumente) ir

                           —

                           nepripažįstama vartojimo kredito sutarties visiška teisinė galia tik dėl to, kad dalis minėtos informacijos nenurodoma pasirašytame dokumente, net jei tokia informacija (ar jos dalis) nurodoma atskirame dokumente (pvz., „bendrosios sutarties sąlygose“, „kredito sąlygos“, „mokesčiai“, kreditoriaus parengtuose „įmokų mokėjimo planas“), nors: (i) pačioje rašytinėje sutartyje nurodomi tokie dokumentai, (ii) yra tenkinamos nacionalinėje teisėje numatytos tokių dokumentų pripažinimo sutarties dalimi ir (iii) tokiu atveju aptarta vartojimo kredito sutartis bendrai atitinka sutarties parengimo „kitoje patvarioje laikmenoje“ reikalavimus pagal direktyvos 10 straipsnio 1 dalį?

               3.

               Ar Direktyvos 2008/48/EB 10 straipsnio 2 dalies h punktas turi būti aiškinamas taip, kad šioje nuostatoje numatyti duomenys (konkrečiai „mokėjimų periodiškumas“)

                           —

                           turi būti aiškiai nurodyti konkrečiai aptariamoje sutartyje [iš principo nurodant kiekvienos įmokos konkrečias datas (metus, mėnesį ir dieną)], ar

                           —

                           pakanka, kad sutartyje būtų pateikta bendra informacija apie objektyviai suprantamas nuorodas, iš kurių būtų galima nustatyti šias datas (pvz., įtvirtinant sąlygas, kad „mėnesinė įmoka turi būti sumokėta iki kiekvieno kalendorinio mėnesio 15 dienos“, „pirmoji įmoka turi būti sumokėta per mėnesį nuo sutarties pasirašymo, o visos kitos įmokos turi būti sumokėtos per mėnesį nuo paskutinės sumokėtos įmokos dienos“ ar kitokias atitinkamas formuluotes)?

               4.

               Jei trečiojo klausimo antroje įtraukoje pateiktas aiškinimas būtų pripažintas teisingu,
               ar Direktyvos 2008/48/EB 10 straipsnio 2 dalies h punktas turi būti aiškinamas taip, kad šioje nuostatoje numatyti duomenys (konkrečiai „mokėjimų periodiškumas“) gali būti nurodyti ir atskirame dokumente, į kurį daroma nuoroda sutartyje, atitinkančioje rašytinės formos reikalavimą (pagal direktyvos 10 straipsnio 1 dalį), tačiau kuris per se nebūtinai atitinka tokį reikalavimą (t. y. dokumente, kuris nebūtinai turi būti pasirašytas sutarties šalių; pvz., tai gali būti dokumentas, kuriame nurodytos „bendrosios sutarties sąlygos“, „kredito sąlygos“, „mokesčiai“, kreditoriau parengtas „įmokų mokėjimo planas“)?

               5.

               Ar Direktyvos 2008/48/EB 10 straipsnio 2 dalies i punktas turi būti aiškinamas taip, kad:

                           —

                           terminuotoje kreditavimo sutartyje, pagal kurią paskolintas kapitalas grąžinamas ar amortizuojamas mokant atskiras įmokas, ją pasirašant nebūtinai turi būti nurodyta tiksli kiekvienos įmokos dalis, kuri skirta paskolinto kapitalo grąžinimui ir dalis, kurią sudaro palūkanos ir mokesčiai (t. y. detalus įmokų mokėjimo/amortizavimo planas nebūtinai turi būti sudedamoji sutarties dalis), tačiau tokie duomenys gali būti pateikti įmokų mokėjimo/amortizavimo plane, kurį kreditorius pateikia skolininkui šio prašymu, ar vis dėlto taip, kad

                           —

                           10 straipsnio 2 dalies h punktas užtikrina skolininkui papildomą teisę reikalauti amortizavimo lentelės išrašo, su tiksliai nurodytomis datomis visu kreditavimo sutarties galiojimo laikotarpiu, tačiau ši teisė neatleidžia sutarties šalių nuo pareigos jau į pačią sutartį įtraukti konkrečiai sutarčiai personalizuotą informaciją dėl atskirų įmokų (privalomų pagal kreditavimo sutartį visą jos galiojimo laikotarpį) dalių paskirsimo kapitalo grąžinimui ir palūkanoms bei mokesčiams?

               6.

               Jei penktojo klausimo pirmoje įtraukoje pateiktas aiškinimas būtų pripažintas teisingu,
               ar toks klausimas atitinka Direktyvos 2008/48/EB siekiamą tikslą dėl visiško suderinimo, atsižvelgiant į tai, kad valstybė narė pagal tos pačios direktyvos 22 straipsnio 1 dalį negali reikalauti, kad kreditavimo sutartyje būtų tikslai nurodyta kiekvienos atskiros įmokos dalis, tenkanti kapitalo grąžinimui ir palūkanų bei mokesčių dalis (t. y., kad detalus įmokų mokėjimo/amortizavimo planas būtų sudedamoji sutarties dalis)?

               7.

               Ar Direktyvos 2008/48/EB 1 straipsnio, pagal kurias šia direktyva siekiama visiško [valstybių narių teisės aktų] suderinimo šioje srityje, ar tos pačios direktyvos 23 straipsnio, pagal kurį sankcijos turi būti proporcingos, nuostatos turi būti aiškinamos taip, kad minėta direktyva draudžia nacionalinės teisės nuostatą, pagal kurią didelės dalies Direktyvos 2008/48/EB 10 straipsnio 2 dalyje nurodytos informacijos nepateikimas kreditavimo sutartyje reiškia, kad suteiktas kreditas laikomas atleistu nuo palūkanų ir kitų mokesčių, t. y. skolininkas kreditoriui privalo grąžinti tik pagal sutartį gautą kapitalą?


title: Byla C-6/11: 2011 m. sausio 5 d. High Court of Justice (Chancery Division) (Jungtinė Karalystė ) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Daiichi Sankyo Company prieš Comptroller-General of Patents

text:
               26.2.2011

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 63/23

         2011 m. sausio 5 d.High Court of Justice (Chancery Division) (Jungtinė Karalystė) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Daiichi Sankyo Company prieš Comptroller-General of Patents

   (Byla C-6/11)
   2011/C 63/42
   Proceso kalba: anglų

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      High Court of Justice (Chancery Division)

      Šalys pagrindinėje byloje

      Ieškovė: Daiichi Sankyo Company

      Atsakovas: Comptroller-General of Patents

      Prejudiciniai klausimai

               1.

               Reglamente Nr. 469/2009 (toliau — Reglamentas) (1) be kitų konstatuojamosiose dalyse nurodytų tikslų 7 ir 8 konstatuojamosiose dalyse yra pripažįstama būtinybė, kad kiekviena Bendrijos valstybė narė nacionalinių ar Europos patentų turėtojams PAL suteiktų tokiomis pačiomis sąlygomis. Nesant patentų teisės suderinimo Bendrijos lygiu, ką reiškia Reglamento 3 straipsnio a dalyje vartojama sąvoka „produktas yra apsaugotas galiojančiu pagrindiniu patentu“ ir pagal kokius kriterijus tai reikia nustatyti?

               2.

               Tokiu kaip šis atveju, susijusiu su medicinos produktu, kurį sudaro daugiau nei viena veiklioji sudedamoji dalis, ar yra papildomų ar kitokių kriterijų, pagal kuriuos turi būti nustatyta, ar „produktas yra apsaugotas galiojančiu pagrindiniu patentu“ pagal Reglamento 3 straipsnio a dalį ir, jei taip, kokie yra tie papildomi ar kitokie kriterijai?

               3.

               Ar, tam, kad veikliųjų sudedamųjų dalių deriniui, nurodytam leidime pateikti medicinos produktą į rinką, būtų išduotas PAL ir, atsižvelgiant į Reglamento 4 straipsnio formuluotę, sąlyga, jog produktas turi būti „apsaugotas pagrindiniu patentu“ Reglamento 1 ir 3 straipsnių prasme, yra tenkinama, jei produktas pažeidžia pagrindinį patentą pagal nacionalinę teisę?

               4.

               Ar tam, kad veikliųjų sudedamųjų dalių deriniui, nurodytam leidime pateikti medicinos produktą į rinką, būtų išduotas PAL ir, atsižvelgiant į Reglamento 4 straipsnio formuluotę, sąlygos, jog produktas turi būti „apsaugotas pagrindiniu patentu“ Reglamento 1 ir 3 straipsnių prasme, tenkinimas priklauso nuo to, ar pagrindinis patentas apima vieną (ar daugiau) prašymų, kuriuose konkrečiai minimas derinys, kurį sudaro 1) derinių, kuriems priklauso viena iš veikliųjų sudedamųjų minėto produkto dalių, kategorija ir 2) kitų veikliųjų sudedamųjų dalių, kurios gali būti nenurodytos, kategorija, kuriai priklauso kita veiklioji sudedamoji minėto produkto dalis; ar pakanka, kad pagrindinis patentas apima vieną (ar daugiau) prašymų 1) susijusių su derinių, apimančių vieną iš veikliųjų sudedamųjų minėto produkto dalių, kategorija ir 2) kuriuose vartojama specifinė kalba, kuri pagal nacionalinę teisę praplečia apsaugą taip, kad ji apimtų kitas nenurodytas veikliąsias sudedamąsias dalis, įskaitant kitas veikliąsias sudedamąsias minėto produkto dalis?

      (1)  OL L 152, p. 1


title: Byla C-106/12: 2012 m. vasario 29 d. Hoge Raad der Nederlanden (Nyderlandai) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Staat der Nederlanden prieš Eneco Holding NV

text:
               26.5.2012

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 151/16

         2012 m. vasario 29 d.Hoge Raad der Nederlanden (Nyderlandai) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Staat der Nederlanden prieš Eneco Holding NV

   (Byla C-106/12)
   2012/C 151/27
   Proceso kalba: olandų

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Hoge Raad der Nederlanden

      Šalys pagrindinėje byloje

      Kasatorė: Staat der Nederlanden

      Kita kasacinio proceso šalis: Eneco Holding NV

      Prejudiciniai klausimai

               1.

               Ar SESV 345 straipsnį reikia aiškinti taip, kad „normai, reglamentuojančiai nuosavybės sistemas valstybėse narėse“, priklauso ir nuostata dėl šioje byloje nagrinėjamo absoliutaus draudimo privatizuoti, kaip jis suprantamas pagal Nutarimą dėl sistemos operatorių akcijų kartu su 1998 m. Elektros įstatymo 93 straipsniu ir Dujų įstatymo 85 straipsniu, pagal kurį sistemos operatoriaus akcijas galima perleisti tik valstybinėje sferoje?

               2.

               Jeigu į I klausimą būtų atsakyta teigiamai, ar tai reikštų, kad nuostatos dėl laisvo kapitalo judėjimo netaikomos koncerno draudimui ar bent kad šis draudimas nenagrinėtinas pagal nuostatas dėl laisvo kapitalo judėjimo?

               3.

               Ar ir Won (Wet onafhankelijk netbeheer) siekiami tikslai sukurti skaidrumą energijos rinkoje ir užkirsti kelią konkurencijos iškraipymams uždraudžiant kryžminį subsidijavimą plačiąja prasme (įskaitant keitimąsi strategine informacija) yra visiškai ekonominio pobūdžio interesai arba ar jie gali būti laikomi ir neekonominio pobūdžio interesais, todėl tam tikromis aplinkybėmis jais kaip privalomaisiais visuomenės intereso pagrindais būtų galima pateisinti laisvo kapitalo judėjimo apribojimą?


title: Byla T-511/17: 2017 m. rugpjūčio 7 d. pareikštas ieškinys byloje Corra González ir kt./BPV

text:
               23.10.2017

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 357/19

         2017 m. rugpjūčio 7 d. pareikštas ieškinys byloje Corra González ir kt./BPV

   (Byla T-511/17)
   (2017/C 357/25)
   Proceso kalba: ispanų

      Šalys

      Ieškovai: José María Francisco Corra González (Madridas, Ispanija) ir dar 7 ieškovai, atstovaujami advokatų C. de Santiago Álvarez ir J. Redondo Martin

      Atsakovė: Bendra pertvarkymo valdyba

      Reikalavimai

   Ieškovai Bendrojo Teismo prašo:

               —

               pripažinti, kad 2017 m. birželio 7 d. vykdomosios sudėties Bendros pertvarkymo valdybos priimtu sprendimu (SRB/EES/2017/08), kuriuo patvirtinama finansų įstaigos Banco Popular Español, A.S. pertvarkymo schema, Bendros pertvarkymo valdyba pažeidė Europos Sąjungos teisę;

               —

               panaikinti minėtą Bendros pertvarkymo valdybos sprendimą ir jos paskesnius vykdomuosius aktus, jeigu jie šios valdybos buvo priimti, numatant jų ex tunc poveikį.

      Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

   Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai yra tokie patys, kaip nurodyti byloje T-478/17, Mutualidad de la Abogacía ir Hermandad Nacional de Arquitectos Superiores y Químicos/Bendra pertvarkymo valdyba, byloje T-481/17, Fundación Tatiana Pérez de Guzmán y Bueno ir SFL/Bendra pertvarkymo valdyba, byloje T-482/17, Comercial Vascongada Recalde/Komisija ir Bendra pertvarkymo valdyba, byloje T-483/17, García Suárez ir kt./Komisija ir Bendra pertvarkymo valdyba, byloje T-484/17, Fidesban ir kt./Bendra pertvarkymo valdyba, byloje T-497/17, Sánchez del Valle ir Calatrava Real State 2015/Komisija ir Bendra pertvarkymo valdyba ir byloje T-498/17, Pablo Álvarez de Linera Granda/Komisija ir Bendra pertvarkymo valdyba.


title: Byla C-432/15: 2016 m. lapkričio 10 d. Teisingumo Teismo (ketvirtoji kolegija) sprendimas byloje (Nejvyšší správní soud (Čekijos Respublika) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Odvolací finanční ředitelství/Pavlína Baštová (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą — Apmokestinimas — Pridėtinės vertės mokestis — Direktyva 2006/112/EB — 2 straipsnio 1 dalies c punktas — Sąvoka „paslaugų teikimas už atlygį“ — Apmokestinamojo asmens žirgo davimas žirgų lenktynių organizatoriui — Atlygio įvertinimas — Teisė atskaityti išlaidas, susijusias su apmokestinamojo asmens žirgo parengimu lenktynėms — Bendrosios išlaidos, susijusios su visa ekonomine veikla — III priedo 14 punktas — Teisei naudotis sporto infrastruktūra taikomas lengvatinis PVM tarifas — Taikymas lenktyninių žirgų žirgyno eksploatavimui — Sandoris, kurį sudaro vienas teikimas ar keli savarankiški paslaugų teikimai)

text:
               16.1.2017

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 14/14

         2016 m. lapkričio 10 d. Teisingumo Teismo (ketvirtoji kolegija) sprendimas byloje (Nejvyšší správní soud (Čekijos Respublika) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Odvolací finanční ředitelství/Pavlína Baštová

   (Byla C-432/15) (1)

   ((Prašymas priimti prejudicinį sprendimą - Apmokestinimas - Pridėtinės vertės mokestis - Direktyva 2006/112/EB - 2 straipsnio 1 dalies c punktas - Sąvoka „paslaugų teikimas už atlygį“ - Apmokestinamojo asmens žirgo davimas žirgų lenktynių organizatoriui - Atlygio įvertinimas - Teisė atskaityti išlaidas, susijusias su apmokestinamojo asmens žirgo parengimu lenktynėms - Bendrosios išlaidos, susijusios su visa ekonomine veikla - III priedo 14 punktas - Teisei naudotis sporto infrastruktūra taikomas lengvatinis PVM tarifas - Taikymas lenktyninių žirgų žirgyno eksploatavimui - Sandoris, kurį sudaro vienas teikimas ar keli savarankiški paslaugų teikimai))
   (2017/C 014/18)
   Proceso kalba: čekų

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Nejvyšší správní soud

      Šalys pagrindinėje byloje

      Apeliantė (atsakovė pirmojoje instancijoje): Odvolací finanční ředitelství

      Kita proceso šalis (pareiškėja pirmojoje instancijoje): Pavlína Baštová

      Rezoliucinė dalis

               1.

               2006 m. lapkričio 28 d. Tarybos direktyvos 2006/112/EB dėl pridėtinės vertės mokesčio bendros sistemos 2 straipsnio 1 dalies c punktą reikia aiškinti taip, kad paslaugos teikimas už atlygį, kaip tai suprantama pagal šią nuostatą, nėra tai, kad savininkas, pridėtinės vertės mokesčiu apmokestinamas asmuo, duoda žirgą žirgų lenktynių organizatoriui tam, kad šis žirgas dalyvautų šiose lenktynėse, jeigu už šį davimą nemokamas joks dalyvio mokestis arba joks kitas tiesioginis atlygis ir jeigu vien žirgų, kurie užėmė aukštas vietas lenktynėse, savininkai gauna prizus, net jeigu jie nustatyti iš anksto. Tačiau toks žirgo davimas yra paslaugų teikimas už atlygį, jeigu už jį organizatorius sumoka atlygį, nepriklausantį nuo aptariamo žirgo užimtos vietos lenktynėse.

               2.

               Direktyvą 2006/112 reikia aiškinti taip, kad teise atskaityti pirkimo pridėtinės vertės mokestį, sumokėtą už sandorius, susijusius su apmokestinamajam asmeniui, kuris veisia ir treniruoja savo ir svetimus lenktyninius žirgus, priklausančių žirgų parengimu dalyvauti žirgų lenktynėse ir jų dalyvavimu jose, galima pasinaudoti, nes su šiais sandoriais susijusios išlaidos sudaro dalį bendrųjų išlaidų, susijusių su jo veikla, su sąlyga, kad išlaidos, patirtos dėl kiekvieno iš nagrinėjamų sandorių, yra tiesioginiu ir nedelsiant atsirandančiu ryšiu susijusios su šia veikla. Taip gali būti tuo atveju, kai taip patirtos išlaidos yra susijusios su lenktyniniais žirgais, kurie yra konkrečiai skirti parduoti ar kurių dalyvavimas žirgų lenktynėse yra objektyviai vertinant priemonė reklamuoti ekonominę veiklą; tai turi patikrinti prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas.
               Tuo atveju, jeigu teisė į atskaitą egzistuoja, prizo, kurį galbūt apmokestinamasis asmuo gauna už vieno iš jo žirgų užimtą vietą žirgų lenktynėse, negalima įtraukti į pridėtinės vertės mokesčio apmokestinamąją vertę.

               3.

               Direktyvos 2006/112 98 straipsnį, siejamą su šios direktyvos III priedo 14 punktu, reikia aiškinti taip, kad vienos sudėtinės paslaugos, kurią sudaro kelios dalys, susijusios su, be kita ko, žirgų treniravimu, sportinės infrastruktūros naudojimu, žirgų laikymu arklidėje, šėrimu ir kita žirgų priežiūra, teikimui negali būti taikomas lengvatinis pridėtinės vertės mokesčio tarifas, kai sporto infrastruktūros naudojimas, kaip jis suprantamas pagal šios direktyvos III priedo 14 punktą, ir žirgų treniravimas yra šios sudėtinės paslaugos lygiavertės dalys arba kai treniravimas yra minėtos paslaugos viena pagrindinė dalis; tai turi nustatyti prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas.

      (1)  OL C 371, 2015 11 9.


title: Byla T-139/06: 2011 m. spalio 19 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Prancūzija prieš Komisiją (Valstybės įsipareigojimų neįvykdymą konstatuojančio Teisingumo Teismo sprendimo neįvykdymas — Periodinė bauda — Valstybės narės tam tikrų priemonių priėmimas — Pareikalavimas sumokėti — Komisijos kompetencija — Bendrojo Teismo kompetencija)

text:
               26.11.2011

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 347/27

         2011 m. spalio 19 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Prancūzija prieš Komisiją

   (Byla T-139/06) (1)

   (Valstybės įsipareigojimų neįvykdymą konstatuojančio Teisingumo Teismo sprendimo neįvykdymas - Periodinė bauda - Valstybės narės tam tikrų priemonių priėmimas - Pareikalavimas sumokėti - Komisijos kompetencija - Bendrojo Teismo kompetencija)
   2011/C 347/39
   Proceso kalba: prancūzų

      Šalys

      Ieškovė: Prancūzijos Respublika, iš pradžių atstovaujama E. Belliard, G. de Bergues ir S. Gasri, vėliau E. Belliard, G. de Bergues ir B. Cabouat

      Atsakovė: Europos Komisija, atstovaujama T. van Rijn, K. Banks ir F. Clotuche-Duvieusart

      Atsakovės pusėje į bylą įstojusi šalis: Jungtinė Didžiosios Britanijos ir Šiaurės Airijos Karalystė, atstovaujama S. Behzadi-Spencer, T. Harris ir C. Murrell

      Dalykas

   Prašymas panaikinti 2006 m. kovo 1 d. Komisijos sprendimą C(2006) 659, galutinis, kuriuo, vykdant 2005 m. liepos 12 d. Teisingumo Teismo sprendimą Komisija prieš Prancūziją (C-304/02, Rink. p. I-6263), reikalaujama sumokėti periodines baudas.

      Sprendimo rezoliucinė dalis

               1.

               Atmesti ieškinį.

               2.

               Prancūzijos Respublika padengia savo ir Europos Komisijos bylinėjimosi išlaidas.

               3.

               Jungtinė Didžiosios Britanijos ir Šiaurės Airijos Karalystė padengia savo bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 165, 2006 7 15.


title: Byla C-268/06 2008 m. balandžio 15 d. Teisingumo Teismo (didžioji kolegija) sprendimas byloje ( Labour Court (Airija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Impact prieš Minister for Agriculture and Food, Minister for Arts, Sport and Tourism, Minister for Communications, Marine and Natural Resources, Minister for Foreign Affairs, Minister for Justice, Equality and Law Reform, Minister for Transport (Direktyva 1999/70/EB — Bendrojo susitarimo dėl terminuoto darbo 4 ir 5 punktai — Terminuotas darbas viešajame sektoriuje — Darbo sąlygos — Darbo užmokestis ir pensija — Terminuotų darbo sutarčių pratęsimas laikotarpiui iki aštuonerių metų — Proceso autonomija — Tiesioginis veikimas)

text:
               7.6.2008

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 142/4

         2008 m. balandžio 15 d. Teisingumo Teismo (didžioji kolegija) sprendimas byloje (Labour Court (Airija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Impact prieš Minister for Agriculture and Food, Minister for Arts, Sport and Tourism, Minister for Communications, Marine and Natural Resources, Minister for Foreign Affairs, Minister for Justice, Equality and Law Reform, Minister for Transport

   (Byla C-268/06) (1)

   (Direktyva 1999/70/EB - Bendrojo susitarimo dėl terminuoto darbo 4 ir 5 punktai - Terminuotas darbas viešajame sektoriuje - Darbo sąlygos - Darbo užmokestis ir pensija - Terminuotų darbo sutarčių pratęsimas laikotarpiui iki aštuonerių metų - Proceso autonomija - Tiesioginis veikimas)
   (2008/C 142/05)
   Proceso kalba: anglų
   Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas
   Labour Court
   Šalys pagrindinėje byloje
   Ieškovė: Impact

      Atsakovės: Minister for Agriculture and Food, Minister for Arts, Sport and Tourism, Minister for Communications, Marine and Natural Resources, Minister for Foreign Affairs, Minister for Justice, Equality and Law Reform, Minister for Transport

   Dalykas
   Prašymas priimti prejudicinį sprendimą — Labour Court — 1999 m. birželio 28 d. Tarybos direktyvos dėl Europos profesinių sąjungų konfederacijos (ETUC), Europos pramonės ir darbdavių konfederacijų sąjungos (UNICE) ir Europos įmonių, kuriose dalyvauja valstybė, centro (CEEP) bendrojo susitarimo dėl darbo pagal terminuotas sutartis (OL L 175, p. 43) priedo 4 straipsnio 1 dalies (nediskriminavimo principas)ir 5 straipsnio 1 dalies (priemonės, skirtos išvengti piktnaudžiavimo peiliui sudarant terminuotas darbo sutartis arba nustatant terminuotus darbo santykius) išaiškinimas — Ieškinys, kuriuo norima remtis tiesioginiu šių nuostatų veikimu — Pagal nacionalinę teisę kompetencijos neturintis bylą nagrinėjantis teismas — Kompetencija pagal Bendrijos teisę, ypač pagal lygiavertiškumo ir veiksmingumo principus
   Rezoliucinė dalis

               1.

               Pagal Bendrijos teisę, būtent veiksmingumo principą, reikalaujama, jog specializuotas teismas, kai jo prašoma remiantis pagal 1999 m. birželio 28 d. Tarybos direktyvos 1999/70/EB dėl Europos profesinių sąjungų konfederacijos (ETUC), Europos pramonės ir darbdavių konfederacijų sąjungos (UNICE) ir Europos įmonių, kuriose dalyvauja valstybė, centro (CEEP) bendrojo susitarimo dėl darbo pagal terminuotas sutartis perkėlimą užtikrinančius teisės aktus suteikta kompetencija nagrinėti šio teisės akto pažeidimu pagrįstą ieškinį, nesvarbu kad ji fakultatyvi, pripažintų, kad turi kompetenciją nagrinėti ir tiesiogiai šia direktyva pagrįstus ieškinius laikotarpio, prasidėjusio pasibaigus direktyvos perkėlimo terminui iki šio teisės akto įsigaliojimo dienos, atžvilgiu, jeigu paaiškėtų, kad dėl šiam ieškovui nustatytos pareigos kreiptis ir į bendrosios kompetencijos teismą pareiškiant tiesiogiai šia direktyva grindžiamą ieškinį atsirastų procesinių sunkumų ir būtų ypač sunku pasinaudoti iš Bendrijos teisinės sistemos kylančiomis teisėmis. Šiuo atžvilgiu reikalingus patikrinimus turi atlikti nacionalinis teismas.

               2.

               Prie Direktyvos 1999/70 pridėto 1999 m. kovo 18 d. sudaryto bendrojo susitarimo dėl darbo pagal terminuotas sutartis 4 punkto 1 dalis yra besąlyginė ir pakankamai tiksli, kad asmuo ja galėtų remtis nacionaliniame teisme, bet taip nėra šio susitarimo 5 punkto 1 dalies atveju.

               3.

               EB 10 straipsnis ir 249 straipsnio trečioji pastraipa bei Direktyva 1999/70 turi būti aiškinami taip, kad valstybės narės valdžios institucija, kaip viešosios teisės reglamentuojama darbdavė, neturi teisės imtis priemonių, prieštaraujančių šia direktyva ir bendruoju susitarimu dėl darbo pagal terminuotą darbo sutartį siekiamam tikslui, kiek tai susiję su neleidimu piktnaudžiauti sudarant terminuotas darbo sutartis, jas pratęsiant neįprastai ilgam terminui laikotarpiu nuo šios direktyvos perkėlimo termino pabaigos iki šį perkėlimą užtikrinančio įstatymo įsigaliojimo.

               4.

               Jeigu taikytinoje nacionalinėje teisėje yra norma, draudžianti atgaline data taikyti įstatymą, nebent aiškiai ir nedviprasmiškai būtų nurodyta priešingai, nacionalinis teismas, nagrinėjantis Direktyvą 1999/70 perkeliančio nacionalinio įstatymo pažeidimu grindžiamą ieškinį, privalo pagal Bendrijos teisę pripažinti šią nuostatą kaip taikytiną atgaline data nuo šios direktyvos perkėlimo termino pabaigos, tik jeigu šioje nacionalinėje teisėje yra tokia nuoroda, kuria remiantis ši nuostata gali būti taikoma atgaline data.

               5.

               Bendrojo susitarimo dėl darbo pagal terminuotas darbo sutartis 4 punktą reikia aiškinti taip, kad pagal jį darbo sąlygos apima sąlygas, susijusias su darbo užmokesčiu ir pensijomis, mokamomis dėl darbo santykių, išskyrus sąlygas dėl pensijų, išplaukiančių iš teisės aktuose numatytos socialinės apsaugos sistemos.

      (1)  OL C 212, 2006 9 2.


title: Byla T-671/11: 2013 m. balandžio 10 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje IPK International prieš Komisiją (Finansinė parama ekologinio turizmo projektui — Išieškotų sumų grąžinimas — Sprendimas, priimtas Bendrajam Teismui panaikinus ankstesnį sprendimą atsiimti paramą — Kompensacinės palūkanos — Delspinigiai — Apskaičiavimas)

text:
               25.5.2013

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 147/18

         2013 m. balandžio 10 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje IPK International prieš Komisiją

   (Byla T-671/11) (1)

   (Finansinė parama ekologinio turizmo projektui - Išieškotų sumų grąžinimas - Sprendimas, priimtas Bendrajam Teismui panaikinus ankstesnį sprendimą atsiimti paramą - Kompensacinės palūkanos - Delspinigiai - Apskaičiavimas)
   2013/C 147/32
   Proceso kalba: vokiečių

      Šalys

      Ieškovė: IPK International — World Tourism Marketing Consultants GmbH (Miunchenas, Vokietija), atstovaujama advokato C. Pitschas

      Atsakovė: Europos Komisija, atstovaujama F. Dintilhac, G. Wilms ir G. Zavvos

      Dalykas

   Prašymas iš dalies panaikinti 2011 m. spalio 14 d. Komisijos sprendimą [ENTR/R1/HHO/lsa — entre.r.l(2011)1183091] pervesti ieškovei bendrą 720 579,90 euro sumą, įskaitant ir 158 618,27 euro kompensacinių palūkanų.

      Rezoliucinė dalis

               1.

               Panaikinti 2011 m. spalio 14 d. Komisijos sprendimą [ENTR/R1/HHO/lsa — entre.r.l(2011)1183091] tiek, kiek IPK International — World Tourism Marketing Consultants GmbH mokėtinos palūkanos apribotos 158 618,27 euro suma.

               2.

               Priteisti iš Europos Komisijos bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 65, 2012 3 3.


title: 2005 m. kovo 16 d. Pirmosios Instancijos Teismo sprendimas, Byloje T-112/03 L'Oréal SA prieš Vidaus rinkos derinimo tarnybą (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui) (VRDT) (Bendrijos prekių ženklas — Protesto procedūra — Paraiška žodiniam prekių ženklui FLEXI AIR — Ankstesnis žodinis prekių ženklas FLEX — Santykinis atmetimo pagrindas — Supainiojimo galimybė — Prašymas pateikti naudojimo iš tikrųjų įrodymus — Reglamento (EB) Nr. 40/94 8 straipsnio 1 dalies b punktas, 8 straipsnio 2 dalies a punkto ii papunktis ir 43 straipsnio 2 dalis)

text:
               28.5.2005

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 132/25

      PIRMOSIOS INSTANCIJOS TEISMO SPRENDIMAS

   2005 m. kovo 16 d.
   Byloje T-112/03 L'Oréal SA prieš Vidaus rinkos derinimo tarnybą (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui) (VRDT)
       (1)

   (Bendrijos prekių ženklas - Protesto procedūra - Paraiška žodiniam prekių ženklui FLEXI AIR - Ankstesnis žodinis prekių ženklas FLEX - Santykinis atmetimo pagrindas - Supainiojimo galimybė - Prašymas pateikti naudojimo iš tikrųjų įrodymus - Reglamento (EB) Nr. 40/94 8 straipsnio 1 dalies b punktas, 8 straipsnio 2 dalies a punkto ii papunktis ir 43 straipsnio 2 dalis)
   (2005/C 132/45)
   Proceso kalba: anglų
   Byloje T-112/03 L'Oréal SA, įsteigta Paryžiuje (Prancūzija), atstovaujama advokato X. Buffet Delmas d'Autante, prieš Vidaus rinkos derinimo tarnybą (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui) (VRDT), atstovaujamą B. Filtenborg, S. Laitinen ir G. Schneider, dalyvaujant kitai proceso VRDT apeliacinėje taryboje šaliai Revlon (Suisse) SA, įsteigtai Schlieren (Šveicarija), dėl ieškinio, pareikšto dėl 2003 m. sausio 15 d. VRDT ketvirtosios apeliacinės tarybos sprendimo (byla R 396/2001-4), susijusio su protesto procedūra tarp L'Oréal SA ir Revlon (Suisse) SA, Pirmosios instancijos teismas (antroji kolegija), kurį sudaro pirmininkas J. Pirrung, teisėjai A. W. H. Meij ir I. Pelikánová; sekretorė: sekretoriaus pavaduotoja B. Pastor, 2005 m. kovo 16 d. priėmė sprendimą, kurio rezoliucinėje dalyje nurodyta:

               1)

               Atmesti ieškinį.

               2)

               Priteisti iš atsakovės bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 135, 2003 6 7.


title: Byla T-151/11: 2011 m. kovo 11 d. pareikštas ieškinys byloje Telefónica de España ir Telefónica Móviles España prieš Komisiją

text:
               14.5.2011

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 145/32

         2011 m. kovo 11 d. pareikštas ieškinys byloje Telefónica de España ir Telefónica Móviles España prieš Komisiją

   (Byla T-151/11)
   2011/C 145/53
   Proceso kalba: ispanų

      Šalys

      Ieškovės: Telefónica de España, SA (Madridas, Ispanija), Telefónica Móviles España, SA (Madridas, Ispanija), atstovaujamos advokatų F. González Díaz, F. Salerno

      Atsakovė: Europos Komisija

      Reikalavimai

   Ieškovės Bendrojo Teismo prašo:

               —

               vadovaujantis SESV 263 straipsniu panaikinti 2010 m. liepos 20 d. Komisijos sprendimą C(2010) 4925 galutinis;

               —

               bet kuriuo atveju priteisti iš Komisijos bylinėjimosi išlaidas.

      Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

   Šis ieškinys pareikštas dėl 2010 m. liepos 20 d. Komisijos sprendimo, susijusio su pagalbos schema Nr. C 38/2009 (buvęs NN 58/2009), kurią Ispanija ketina taikyti viešajam radijo ir televizijos transliuotojui Corporación de Radio y Televisión Española (RTVE) (OL L 1, 2011, p. 9), kuriuo 2009 m. rugpjūčio 28 d. Įstatymu Nr. 8/2009 nustatytas naujas viešojo radijo ir televizijos transliuotojo Corporación de Radio y Televisión Española finansavimo būdas pripažįstamas suderinamu su vidaus rinka remiantis SESV 106 straipsnio 2 dalimi.
   Ieškiniui pagrįsti ieškovės nurodo penkis pagrindus.

               1.

               Pirmasis pagrindas, susijęs su SESV 108 straipsnio 2 dalies pažeidimu, nes Komisija nepradėjo pagal šį straipsnį numatytos procedūros dėl finansavimo atskyrimo nuo visos priemonės.

               2.

               Antrasis pagrindas, susijęs su SESV 108 straipsnio pažeidimu, nes Komisija atskyrė finansavimą nuo visos priemonės ir neteisingai tik papildomą finansavimą kvalifikavo nauja pagalba. Taip Komisija prieštarauja teismo praktikai ir Komisijos sprendimų priėmimo praktikai.

               3.

               Trečias pagrindas, susijęs su SESV 256 straipsnio pažeidimu, nes sprendime nenurodomi jokie motyvai, galintys paaiškinti, kodėl buvo prieita prie išvados, kad trys finansinės priemonės, numatytos Įstatymo Nr. 8/2009 4, 5 ir 6 straipsniuose, gali būti atskirtos nuo tuo metu galiojusios RTVE finansavimo sistemos.

               4.

               Teisės klaida, nes finansavimo šaltinis buvo atskirtas nuo priemonės, o finansavimo šaltinių nesuderinamumas su Bendrijos teise būtinai reiškia, kad jie nesuderinami su nuostatomis valstybės pagalbos srityje. Šiuo požiūriu teigiama, kad ginčijamame sprendime suderinama pripažįstama pagalba, susijusi su finansavimu, kurį pati Komisija panašioje procedūroje pripažino prieštaraujančia Sąjungos teisei.

               5.

               SESV 106 straipsnio 2 dalies ir (arba) SESV 256 straipsnio pažeidimas, nes nenurodomi tinkami motyvai dėl kompensacijos permokos nebuvimo ir priemonės poveikio konkurencijai vidaus rinkoje. Konkrečiau kalbant, sprendime, pirma, nebuvo atsižvelgta į tai, kad RTVE būsimos realios sąnaudos bus mažesnės nei buvusios sąnaudos ir, antra, priemonė, užtikrinanti apsaugą nuo „pajamų reklamos rinkoje svyravimo“, pripažįstama suderinama su vidaus rinka, neatsižvelgiant į tai, kad nėra jokios komercinės rizikos.


title: Byla C-286/15: 2016 m. gegužės 26 d. Teisingumo Teismo (septintoji kolegija) sprendimas byloje (Augstākā tiesa (Latvija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Valsts ieņēmumu dienests/SIA „Latvijas propāna gāze“ (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą — Bendrasis muitų tarifas — Tarifinis klasifikavimas — Kombinuotoji nomenklatūra — 2711 pozicija — Naftos dujos ir kiti dujiniai angliavandeniliai — Medžiaga, lemianti esminį požymį — Suskystintos naftos dujos)

text:
               18.7.2016

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 260/11

         2016 m. gegužės 26 d. Teisingumo Teismo (septintoji kolegija) sprendimas byloje (Augstākā tiesa (Latvija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Valsts ieņēmumu dienests/SIA „Latvijas propāna gāze“

   (Byla C-286/15) (1)

   ((Prašymas priimti prejudicinį sprendimą - Bendrasis muitų tarifas - Tarifinis klasifikavimas - Kombinuotoji nomenklatūra - 2711 pozicija - Naftos dujos ir kiti dujiniai angliavandeniliai - Medžiaga, lemianti esminį požymį - Suskystintos naftos dujos))
   (2016/C 260/14)
   Proceso kalba: latvių

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Augstākā tiesa

      Šalys pagrindinėje byloje

      Ieškovas: Valsts ieņēmumu dienests

      Atsakovė: SIA „Latvijas propāna gāze“

      Rezoliucinė dalis

               1.

               Bendrųjų Kombinuotosios nomenklatūros aiškinimo taisyklių, pateiktų 1987 m. liepos 23 d. Tarybos reglamento (EEB) Nr. 2658/87 dėl tarifų ir statistinės nomenklatūros bei dėl Bendrojo muitų tarifo I priede, vėliau iš dalies pakeistame atitinkamai 2008 m. rugsėjo 19 d. Komisijos reglamentu (EB) Nr. 1031/2008 ir 2009 m. rugsėjo 30 d. Komisijos reglamentu (EB) Nr. 948/2009, 2 taisyklės b punktas ir 3 taisyklės b punktas turi būti aiškinami taip, kad jei dujų mišinio, kaip antai pagrindinėje byloje nagrinėjamų suskystintų naftos dujų, pagrindinį požymį nulemia visi šio dujų mišinio komponentai ir dėl to neįmanoma nustatyti komponento, nulemiančio jo esminį požymį, ir bet kuriuo atveju neįmanoma nustatyti kiekvieno šių nagrinėjamų suskystintų naftos dujų komponento tikslaus kiekio, negalima remtis prielaida, kad medžiaga, kuri nulemia prekės esminį požymį, kaip tai suprantama pagal šių taisyklių 3 taisyklės b punktą, yra ta, kurios procentinis kiekis mišinyje yra didžiausias.

               2.

               Ši Kombinuotoji nomenklatūra turi būti aiškinama taip, kad suskystintos naftos dujos, kaip antai nagrinėjamos pagrindinėje byloje, kurių sudėtyje bendras metano, etano ir etileno kiekis yra 0,32 %, bendras propano ir propeno kiekis – 58,32 % ir bendras butano ir buteno kiekis – ne daugiau kaip 39,99 % ir iš kurių sudedamųjų medžiagų neįmanoma nustatyti komponento, nulemiančio šių suskystintų naftos dujų esminį požymį, priskirtinos prie 2711 19 00 subpozicijos kaip „Naftos dujos ir kiti dujiniai angliavandeniliai, suskystinti, kiti“.

               3.

               1993 m. liepos 2 d. Komisijos reglamento (EEB) Nr. 2454/93, išdėstančio Tarybos reglamento (EEB) Nr. 2913/92, nustatančio Bendrijos muitinės kodeksą, įgyvendinimo nuostatas, 218 straipsnio 1 dalies d punktas turi būti aiškinamas taip, kad pagal jį suskystintas naftos dujas, kaip antai nagrinėjamas pagrindinėje byloje, deklaruojančiam asmeniui nekyla pareigos tiksliai nurodyti medžiagos, kurios šiose suskystintose naftos dujose yra daugiausia, procentinio kiekio.

      (1)  OL C 270, 2015 8 17.


title: Byla F-103/07 2007 m. spalio 5 d. pareikštas ieškinys byloje Duta prieš Teisingumo Teismą

text:
               22.12.2007

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 315/45

         2007 m. spalio 5 d. pareikštas ieškinys byloje Duta prieš Teisingumo Teismą

   (Byla F-103/07)
   (2007/C 315/88)
   Proceso kalba: prancūzų
   Šalys

      Ieškovas: Radu Duta (Liuksemburgas, Liuksemburgas), atstovaujamas advokato F. Krieg

      Atsakovas: Europos Bendrijų Teisingumo Teismas
   Ieškovo reikalavimai

               —

               panaikinti ginčijamus sprendimus,

               —

               perduoti bylą kompetentingai institucijai,

               —

               priteisti iš atsakovo bylinėjimosi išlaidas.

         Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai
   Savo ieškinyje ieškovas ginčija jo kandidatūros į Pirmosios instancijos teismo teisėjo teisės referento pareigas atmetimą 2007 m. sausio 24 d. aplinkraščiu, nors atitinkamas teisėjas buvo labai susidomėjęs ieškovo kandidatūra.
   Pirmiausia ieškovas remiasi sprendimo atmesti jo skundą negaliojimu, nes šį skundą nagrinėjo „Pirmosios instancijos teismo komisija, įgaliota nagrinėti skundus“, kurios sudėtis neatitiko Žmogaus teisių ir pagrindinių laisvių apsaugos konvencijos 6 straipsnio 1 dalyje įtvirtintų teisės į teisingą bylos nagrinėjimą reikalavimų. Iš tiesų šioje komisijoje esantys Pirmosios instancijos teismo nariai negalėjo priimti nešališko sprendimo su vienu iš jų kolegų susijusioje byloje.
   Antra jis teigia, kad buvo diskriminuotas, nes atitinkamas teisėjas tinkamai neįgyvendino savo diskrecijos.
   Galiausiai jis mano, kad bet kuriuo atveju ginčijami sprendimai pažeidžia bendruosius skaidrumo, sąžiningumo ir teisėtų lūkesčių principus.


title: Byla T-46/06 2007 m. rugpjūčio 28 d. Pirmosios instancijos teismo nutartis byloje Galileo Lebensmittel prieš Komisiją (Ieškinys dėl panaikinimo — .eu aukščiausio lygio domeno įdiegimas — Domeno vardo galileo.eu įregistravimas — Rezervavimas Bendrijos institucijų ir įstaigų naudojimui — Teisė pareikšti ieškinį — Nepriimtinumas)

text:
               20.10.2007

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 247/35

         2007 m. rugpjūčio 28 d. Pirmosios instancijos teismo nutartis byloje Galileo Lebensmittel prieš Komisiją

   (Byla T-46/06) (1)

   (Ieškinys dėl panaikinimo - „.eu“ aukščiausio lygio domeno įdiegimas - Domeno vardo „galileo.eu“ įregistravimas - Rezervavimas Bendrijos institucijų ir įstaigų naudojimui - Teisė pareikšti ieškinį - Nepriimtinumas)
   (2007/C 247/57)
   Proceso kalba: vokiečių
   Šalys

      Ieškovė: Galileo Lebensmittel GmbH & Co. KG (Tryrveileris, Vokietija), atstovaujama advokato K. Bott

      Atsakovė: Europos Bendrijų Komisija, atstovaujama iš pradžių E. Montaguti ir T. Jürgensen, vėliau — G. Braun ir E. Montaguti
   Dalykas
   Prašymas panaikinti Komisijos sprendimą rezervuoti domeno vardą „galileo.eu“ išimtiniam Bendrijos institucijų ir įstaigų naudojimui, taikant 2004 m. balandžio 28 d. Komisijos reglamento (EB) Nr. 874/2004, nustatančio „.eu“ aukščiausio lygio domeno įdiegimo ir funkcijų viešosios tvarkos taisykles bei registracijai taikomus principus (OL L 162, p. 40), 9 straipsnį.
   Rezoliucinė dalis

               1.

               Atmesti ieškinį kaip nepriimtiną.

               2.

                  Galileo Lebensmittel GmbH & Co. KG padengia savo ir Komisijos nurodytas bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 86, 2006 4 8.


title: Byla F-59/13: 2014 m. balandžio 9 d. Tarnautojų teismo (trečioji kolegija) sprendimas byloje Rouffaud prieš SEAE (Viešoji tarnyba — Sutartininkas — Sutarties pakeitimas — Ikiteisminė procedūra — Atitikties taisyklė — Ginčijimo pagrindų priežasties pakeitimas)

text:
               26.5.2014

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 159/39

         2014 m. balandžio 9 d. Tarnautojų teismo (trečioji kolegija) sprendimas byloje Rouffaud prieš SEAE

   (Byla F-59/13) (1)

   ((Viešoji tarnyba - Sutartininkas - Sutarties pakeitimas - Ikiteisminė procedūra - Atitikties taisyklė - Ginčijimo pagrindų priežasties pakeitimas))
   2014/C 159/53
   Proceso kalba: prancūzų

      Šalys

      Ieškovas: Thierry Rouffaud (Ixelles, Belgija), atstovaujamas iš pradžių advokatų A. Coolen, É. Marchal, S. Orlandi ir D. Abreu Caldas, vėliau – S. Orlandi ir D. Abreu Caldas

      Atsakovė: Europos išorės veiksmų tarnyba, atstovaujama S. Marquardt ir M. Silva

      Dalykas

   Prašymas panaikinti sprendimą atmesti ieškovo prašymą dėl jo viena po kitos sudarytų terminuotų darbo sutarčių perkvalifikavimo neterminuota darbo sutartimi ir dėl jo, kaip sutartininko pagalbinėms užduotims, išdirbto laikotarpio pripažinimo laikotarpiu, kurį išdirbo sutartininkas

      Sprendimo rezoliucinė dalis

               1.

               Atmesti ieškinį.

               2.

               T. Rouffaud padengia savo ir Europos išorės veiksmų tarnybos patirtas bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 233, 2013 8 10, p. 14.