title: Byla C-554/20: 2020 m. spalio 26 d. pareikštas ieškinys byloje Lenkijos Respublika / Europos Parlamentas ir Europos Sąjungos Taryba

text:
               2021 1 18

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 19/39

      2020 m. spalio 26 d. pareikštas ieškinys byloje Lenkijos Respublika / Europos Parlamentas ir Europos Sąjungos Taryba

      (Byla C-554/20)
      (2021/C 19/41)
      Proceso kalba: lenkų

         Šalys

         Ieškovė: Lenkijos Respublika, atstovaujama B. Majczyna

         Atsakovai: Europos Parlamentas, Europos Sąjungos Taryba

         Ieškovės reikalavimai

                  —

                  Panaikinti šias 2020 m. liepos 15 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) 2020/1055, kuriuo iš dalies keičiami reglamentai (EB) Nr. 1071/2009, (EB) Nr. 1072/2009 ir (ES) Nr. 1024/2012, siekiant juos suderinti su pokyčiais kelių transporto sektoriuje, nuostatas:

                              a)

                              1 straipsnio 3 punktą tiek, kiek juo Reglamento Nr. 1071/2009 (1) 5 straipsnis papildomas 1 dalies b ir g punktais,

                              b)

                              2 straipsnio 4 punkto a papunktį, kuriuo Reglamento Nr. 1072/2009 (2) 8 straipsnis papildomas 2a dalimi,

                              c)

                              2 straipsnio 5 punkto b papunktį, kuriuo Reglamento Nr. 1072/2009 10 straipsnis papildomas 7 dalimi;

                  —

                  priteisti iš Europos Parlamento ir Europos Sąjungos Tarybos bylinėjimosi išlaidas.

            Jeigu Teisingumo Teismas nuspręstų, kad ginčijama Reglamento Nr. 2020/1055 nuostata negali būti atskirta nuo likusios šio reglamento dalies, Lenkijos Respublika prašo panaikinti visą Reglamentą Nr. 2020/1055.

         Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

      Dėl ginčijamų Reglamento Nr. 2020/1055 nuostatų Lenkijos Respublika nurodo šiuos argumentus:

                  1)

                  dėl 1 straipsnio 3 punkto tiek, kiek šia nuostata Reglamento Nr. 1071/2009 5 straipsnis papildomas 1 dalies b punktu:

                              a)

                              proporcingumo principo (ESS 5 straipsnio 4 dalis), SESV 91 straipsnio 2 dalies ir SESV 94 straipsnio pažeidimą, nustačius pareigą grįžti į veiklos bazę kas aštuonias savaites,

                              b)

                              SESV 11 straipsnio ir Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijos 37 straipsnio pažeidimą, neatsižvelgus į aplinkosaugos reikalavimus;

                  2)

                  dėl 1 straipsnio 3 punkto tiek, kiek šia nuostata Reglamento Nr. 1071/2009 5 straipsnis papildomas 1 dalies g punktu:

                              a)

                              proporcingumo principo pažeidimą (ESS 5 straipsnio 4 dalis), nustačius savavališkus reikalavimus dėl transporto priemonių, kurias turi turėti vežėjai kelių transportu, skaičiaus ir dėl vairuotojų buvimo įsisteigimo valstybėje esančiame veiklos centre,

                              b)

                              teisinio saugumo principo pažeidimą, nustačius netikslius reikalavimus dėl transporto priemonių, kurias turi turėti vežėjai kelių transportu, skaičiaus ir dėl vairuotojų buvimo įsisteigimo valstybėje esančiame veiklos centre,

                              c)

                              SESV 11 straipsnio ir Chartijos 37 straipsnio pažeidimą, neatsižvelgus į aplinkosaugos reikalavimus;

                  3)

                  dėl 2 straipsnio 4 punkto a papunkčio:

                              a)

                              proporcingumo principo (ESS 5 straipsnio 4 dalis), SESV 91 straipsnio 2 dalies ir SESV 94 straipsnio pažeidimą, nustačius privalomą pertrauką vykdant kabotažo operacijas,

                              b)

                              SESV 11 straipsnio ir Chartijos 37 straipsnio pažeidimą, neatsižvelgus į aplinkosaugos reikalavimus;

                  4)

                  dėl 2 straipsnio 5 punkto b papunkčio:

                              a)

                              proporcingumo principo (ESS 5 straipsnio 4 dalis), SESV 91 straipsnio 2 dalies ir SESV 94 straipsnio pažeidimą, leidus valstybėms narėms nustatyti kabotažo operacijų, kurias sudaro pradinės arba galutinės vežimo keliais atkarpos, kurios yra kombinuotojo vežimo operacijų tarp valstybių narių dalis, vykdymo apribojimus;

                              b)

                              SESV 11 straipsnio ir Chartijos 37 straipsnio pažeidimą, neatsižvelgus į aplinkosaugos reikalavimus.
                              Lenkijos Respublika konkrečiai tvirtina, kad ginčijamos nuostatos pažeidžia proporcingumo principą. Priėmus netinkamus kriterijus, kurie riboja galimybę vykdyti kabotažo ir vežimo kitos šalies kelių transporto priemone operacijas, vežėjams nustatyta per didelė našta, kuri turės neigiamos įtakos ne tik atskirų įmonių situacijai, transporto paslaugų rinkai, bet ir aplinkai ir transporto infrastruktūros veikimui.
                              Neigiamas ginčijamos nuostatos taikymo pasekmes ypač pajus įmonės iš valstybių, esančių ne Europos Sąjungos centre. Priimtas problemos sprendimo būdas nėra objektyviai pagrįstas ir atsižvelgiant į vairuotojų situaciją. Jis taip pat neatspindi reguliuojamų paslaugų specifikos.

         (1)  2009 m. spalio 21 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (EB) Nr. 1071/2009, nustatantis bendrąsias profesinės vežimo kelių transportu veiklos sąlygų taisykles ir panaikinantis Tarybos direktyvą 96/26/EB (OL L 300, 2009, p. 51).

         (2)  2009 m. spalio 21 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (EB) Nr. 1072/2009 dėl bendrųjų patekimo į tarptautinio krovinių vežimo kelių transportu rinką taisyklių (OL L 300, 2009, p. 72).


title: Byla C-562/20: 2020 m. spalio 28 d. Administratīvā rajona tiesa (Latvija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje SIA Rodl & Partner / Valsts ieņēmumu dienests

text:
               2021 1 18

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 19/42

      2020 m. spalio 28 d.Administratīvā rajona tiesa (Latvija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje SIA Rodl & Partner / Valsts ieņēmumu dienests

      (Byla C-562/20)
      (2021/C 19/43)
      Proceso kalba: latvių

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

         Administratīvā rajona tiesa

         Šalys pagrindinėje byloje

         Pareiškėja: SIA Rodl & Partner

         Atsakovas: Valsts ieņēmumu dienests

         Prejudiciniai klausimai

                  1.

                  Ar Direktyvos 2015/849 (1) 18 straipsnio 1 ir 3 dalys, siejant jas su šios direktyvos III priedo 3 punkto b papunkčiu, turi būti aiškinamos taip, kad pagal šias nuostatas i) automatiškai reikalaujama, kad išorės buhalterijos paslaugų teikėjas taikytų griežtesnes deramo klientų tikrinimo priemones, nes klientas yra nevyriausybinė organizacija ir kliento įgaliotas bei įdarbintas asmuo yra didelės korupcijos rizikos trečiosios valstybės – šiuo atveju Rusijos Federacijos – pilietis, turintis leidimą gyventi Latvijoje, ir ii) automatiškai reikalaujama, kad minėtas klientas būtų laikomas didesnio laipsnio rizikos klientu?

                  2.

                  Jei atsakymas į ankstesnį klausimą būtų teigiamas, ar minėtas Direktyvos 2015/849 18 straipsnio 1 ir 3 dalių aiškinimas gali būti laikomas proporcingu ir todėl atitinkančiu Europos Sąjungos sutarties 5 straipsnio 4 dalies pirmą pastraipą?

                  3.

                  Ar Direktyvos 2015/849 18 straipsnis, siejant jį su šios direktyvos III priedo 3 punkto b papunkčiu, turi būti aiškinamas taip, kad pagal jį automatiškai privaloma taikyti griežtesnes deramo klientų tikrinimo priemones visais atvejais, kai kliento verslo partneris (bet ne pats klientas) yra tam tikru būdu susijęs su didelės korupcijos rizikos trečiąja valstybe, šiuo atveju – Rusijos Federacija?

                  4.

                  Ar Direktyvos 2015/849 13 straipsnio 1 dalies c ir d punktai turi būti aiškinami taip, kad juose nustatyta, jog taikydamas deramo klientų tikrinimo priemones įpareigotasis subjektas turi iš kliento gauti šio kliento ir trečiosios šalies sudarytos sutarties kopiją, todėl minėtos sutarties patikrinimas vietoje laikomas nepakankamu?

                  5.

                  Ar Direktyvos 2015/849 14 straipsnio 5 dalis turi būti aiškinama taip, kad pagal ją įpareigotasis subjektas turi taikyti deramo tikrinimo priemones esamiems verslo klientams, net kai nepastebėta reikšmingų kliento aplinkybių pokyčių ir kai dar nesibaigė valstybių narių kompetentingos institucijos nustatytas terminas priimti naujas stebėsenos priemones, ir ar ši pareiga taikoma tik tiems klientams, kurie laikomi didelės rizikos klientais?

                  6.

                  Ar Direktyvos 2015/849 60 straipsnio 1 ir 2 dalys turi būti aiškinamos taip, kad pagal jas paskelbdama informaciją apie neapskųstiną sprendimą taikyti administracinę sankciją ar priemonę už nacionalinių taisyklių, kuriomis ši direktyva perkeliama į nacionalinę teisę, pažeidimą, kompetentinga institucija privalo užtikrinti, kad paskelbta informacija visiškai atitiktų sprendime konstatuotą informaciją?

         (1)  2015 m. gegužės 20 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos (ES) 2015/849 dėl finansų sistemos naudojimo pinigų plovimui ar teroristų finansavimui prevencijos, kuria iš dalies keičiamas Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (ES) Nr. 648/2012 ir panaikinama Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2005/60/EB bei Komisijos direktyva 2006/70/EB (OL L 141, 2015, p. 73).


title: Byla T-641/20: 2020 m. spalio 20 d. pareikštas ieškinys byloje Leonine Distribution / Komisija

text:
               2021 1 18

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 19/57

      2020 m. spalio 20 d. pareikštas ieškinys byloje Leonine Distribution / Komisija

      (Byla T-641/20)
      (2021/C 19/61)
      Proceso kalba: anglų

         Šalys

         Ieškovė: Leonine Distribution GmbH (Miunchenas, Vokietija), atstovaujama advokato J. Kreile

         Atsakovė: Europos Komisija

         Reikalavimai

      Ieškovė Bendrojo Teismo prašo:

                  —

                  panaikinti 2020 m. rugpjūčio 10 d. Komisijos įgyvendinimo sprendimą C(2020) 5515 final, kuriuo pagal Tarybos reglamentą (EB) 58/2003 (1) peržiūrimas Švietimo, garso ir vaizdo bei kultūros vykdomosios įstaigos priimtas aktas;

                  —

                  priteisti iš atsakovės bylinėjimosi išlaidas.

         Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

      Grįsdama ieškinį ieškovė remiasi aštuoniais pagrindais.

                  1.

                  Pirmasis ieškinio pagrindas grindžiamas tuo, kad Komisija klaidingai aiškino sąvoką „kvietimo dokumentai“.

                              —

                              Teigiama, kad ši sąvoka neleidžia daryti išvados, kad „tikrųjų akcininkų“ pilietybė, o ne tik tiesioginių akcininkų pilietybė turi lemiamą reikšmę kvalifikuojant ieškovę Europos bendrove.

                  2.

                  Antrasis ieškinio pagrindas grindžiamas tuo, kad Komisija klaidingai nusprendė, kad KKR European Fund IV LP nėra tikroji LEONINE Distribution savininkė Europoje.

                              —

                              Ieškovė teigia, kad jau EACEA nustatė, kad KKR European Fund IV LP turi būti laikoma ieškovės „tikrąja savininke“.

                  3.

                  Trečiasis ieškinio pagrindas grindžiamas tuo, kad Komisija klaidingai grindė savo sprendimą tariama informacijos apie KKR European Fund IV LP akcininkų sudėtį stoka.

                              —

                              Siekiant įvertinti ieškovės tinkamumą, nėra svarbi detali Fondo individualių investitorių sudėtis, svarbu, kad būtų užtikrinta Europos akcininkų dauguma.

                  4.

                  Ketvirtasis ieškinio pagrindas grindžiamas tuo, kad Komisija nepakankamai atsižvelgė į bylos faktines aplinkybes ir Reglamento (ES) Nr. 1295/2013 („Kūrybiškos Europos reglamentas“) (2) tikslus.

                              —

                              Komisija grindžia savo sprendimą neįrodytu teiginiu, kad prašomas finansavimas bus persiųstas į trečiąsias šalis.

                              —

                              Savo sprendime Komisija nenagrinėjo finansavimo įstatymų tikslų.

                  5.

                  Penktasis ieškinio pagrindas grindžiamas tuo, kad Komisijos sprendimas prieštarauja taikomoms finansavimo Gairėms.

                              —

                              Atsisakymas pripažinti ieškovės tinkamumą gauti finansavimą nesuderinamas su Kūrybiškos Europos reglamentu.

                  6.

                  Šeštasis ieškinio pagrindas grindžiamas tuo, kad Komisijos sprendimas prieštarauja Kūrybiškos Europos reglamente esančiai „Europos kūrinio“ sąvokai.

                              —

                              Europos Parlamento ir Tarybos direktyvoje 2010/13/ES (3) apibrėžta „Europos kūrinio“ sąvoka suprantama plačiai ir nėra suderinama su Komisijos siauru tinkamumo supratimu.

                  7.

                  Septintasis ieškinio pagrindas grindžiamas tuo, kad Komisijos sprendimu pažeidžiamas proporcingumo principas.

                              —

                              MEDIA finansavimo, jeigu jis būtų naudojamas pagal finansavimo įstatymus, skyrimas būtų buvusi vienodai veiksminga, bet švelnesnė priemonė.

                  8.

                  Aštuntasis ieškinio pagrindas grindžiamas tuo, kad Komisija neteisėtai neatsižvelgė į vėlesnius paaiškinimus, kuriuos ieškovė pateikė 2020 m. liepos 15 d. laiške.

                              —

                              Komisija turėjo atsižvelgti į ieškovės pastabas, nes jos buvo pateiktos ne per vėlai ir todėl neturėjo būti atmestos.

         (1)  2002 m. gruodžio 19 d. Tarybos reglamentas (EB) Nr. 58/2003, nustatantis vykdomųjų įstaigų, kurioms pavedamos tam tikros Bendrijos programų valdymo užduotys, įstatus (OL L 11, 2003, p. 1; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 1 sk., 4 t., p. 235).

         (2)  2013 m. gruodžio 11 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (ES) Nr. 1295/2013, kuriuo sukuriama programa „Kūrybiška Europa“ (2014–2020 m.) ir panaikinami sprendimai Nr. 1718/2006/EB, Nr. 1855/2006/EB ir Nr. 1041/2009/EB (OL L 347, 2013, p. 221).

         (3)  2010 m. kovo 10 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2010/13/ES dėl valstybių narių įstatymuose ir kituose teisės aktuose išdėstytų tam tikrų nuostatų, susijusių su audiovizualinės žiniasklaidos paslaugų teikimu, derinimo (Audiovizualinės žiniasklaidos paslaugų direktyva) (OL L 95, 2010, p. 1).


title: Byla T-675/20: 2020 m. lapkričio 12 d. pareikštas ieškinys byloje Leonardo / Frontex

text:
               2021 1 18

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 19/62

      2020 m. lapkričio 12 d. pareikštas ieškinys byloje Leonardo / Frontex

      (Byla T-675/20)
      (2021/C 19/67)
      Proceso kalba: italų

         Šalys

         Ieškovė: Leonardo SpA (Roma, Italija), atstovaujama advokatų M. Esposito, F. Caccioppoli ir G. Calamo

         Atsakovė: Europos sienų ir pakrančių apsaugos agentūra

         Reikalavimai

      Ieškovė Bendrojo Teismo prašo, išnagrinėjus dokumentus, su kuriais prašyta susipažinti, panaikinti ginčijamą sprendimą, įpareigoti FRONTEX nedelsiant pateikti dokumentus, su kuriais prašyta susipažinti, ir priteisti iš jos bylinėjimosi išlaidas.

         Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

      Ieškinys pateiktas dėl sprendimo atmesti prašymą susipažinti su dokumentais, susijusiais su viešojo prikimo procedūra Nr. FRONTEX/OP/888/2019/JL/CG, dėl kurios Europos Sąjungos Bendrajame Teisme nagrinėjama byla T–849/19 (būtent sprendimu sudaryti sutartį, viešojo pirkimo procedūros protokolais, procedūrą laimėjusios įmonės pateiktais dokumentais ir visais kitais prie bylos medžiagos pridėtais dokumentais).
      Grįsdama ieškinį ieškovė nurodo, jog buvo pažeisti 2001 m. gegužės 30 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (EB) Nr. 1049/2001 dėl galimybės visuomenei susipažinti su Europos Parlamento, Tarybos ir Komisijos dokumentais (OL L 145, 2001, p. 43; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 1 sk., 3 t., p. 331) 4 straipsnio 1 dalies b punktas, 2 dalies pirma įtrauka ir 3 dalis; 2014 m. vasario 26 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2014/23/ES dėl koncesijos sutarčių suteikimo (OL L 94, 2014, p. 1) 28 straipsnis ir 2014 m. vasario 26 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2014/24/ES dėl viešųjų pirkimų, kuria panaikinama Direktyva 2004/18/EB (OL L 94, 2014, p. 65), 21 straipsnis; 2018 m. liepos 18 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES, Euratomas) 2018/1046 dėl Sąjungos bendrajam biudžetui taikomų finansinių taisyklių, kuriuo iš dalies keičiami reglamentai (ES) Nr. 1296/2013, (ES) Nr. 1301/2013, (ES) Nr. 1303/2013, (ES) Nr. 1304/2013, (ES) Nr. 1309/2013, (ES) Nr. 1316/2013, (ES) Nr. 223/2014, (ES) Nr. 283/2014 ir Sprendimas Nr. 541/2014/ES, bei panaikinamas Reglamentas (ES, Euratomas) Nr. 966/2012 (OL L 193, 2018, p. 1), 161 straipsnis; 2019 m. liepos 23 d. FRONTEX valdybos sprendimas Nr. 19 ir 2018 m. gruodžio 18 d. Komisijos deleguotojo reglamento (ES) 2019/715 dėl finansinio pagrindų reglamento, taikomo organams, įsteigtiems pagal SESV ir Euratomo sutartį ir nurodytiems Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES, Euratomas) 2018/1046 70 straipsnyje (OL L 122, 2019, p. 1), 89 straipsnis.
      Papildomai ieškovė nurodo, jog FRONTEX jai nesuteikė teisės susipažinti bent su dalimi dokumentų.


title: Byla T-687/20: 2020 m. lapkričio 16 d. pareikštas ieškinys byloje Jinan Meide Casting ir kt. / Komisija

text:
               2021 1 18

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 19/68

      2020 m. lapkričio 16 d. pareikštas ieškinys byloje Jinan Meide Casting ir kt. / Komisija

      (Byla T-687/20)
      (2021/C 19/74)
      Proceso kalba: anglų

         Šalys

         Ieškovės: Jinan Meide Casting Co. Ltd (Dzinanas, Kinija) ir 10 kitų ieškovių, atstovaujamų advokatų R. Antonini, E. Monard ir B. Maniatis

         Atsakovė: Europos Komisija

         Reikalavimai

      Ieškovės Bendrojo Teismo prašo:

                  —

                  panaikinti 2020 m. rugpjūčio 19 d Komisijos įgyvendinimo reglamentą (ES) 2020/1210, kuriuo, atsižvelgiant į Bendrojo Teismo sprendimą byloje T-650/17, importuojamoms Kinijos Liaudies Respublikos kilmės bendrovės „Jinan Meide Castings Co., Ltd“ pagamintoms kaliojo ketaus ir rutulinio grafitinio ketaus vamzdžių arba vamzdelių jungiamosioms detalėms su sriegiais, iš naujo nustatomas galutinis antidempingo muitas (1), ir

                  —

                  priteisti iš Europos Komisijos bylinėjimosi išlaidas.

         Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

      Grįsdamos ieškinį ieškovės remiasi septyniais pagrindais.

                  1.

                  Pirmasis pagrindas grindžiamas 2009 m. lapkričio 30 d. Tarybos reglamento (EB) Nr. 1225/2009 dėl apsaugos nuo importo dempingo kaina iš Europos bendrijos narėmis nesančių valstybių (2) (toliau – pagrindinis reglamentas) 10 straipsnio 1 dalies ir bendrojo negaliojimo atgaline data principo pažeidimu. Ieškovės teigia, kad, remiantis pagrindinio reglamento 10 straipsnio 1 dalimi, kadangi ginčijamas reglamentas įsigaliojo 2020 m. rugpjūčio 22 d., muitai galėjo būti taikomi tik produktams, kurie buvo išleisti į laisvą apyvartą nuo 2020 m. rugpjūčio 22 d. Todėl ginčijamo reglamento nuostatomis, kuriose numatyta nustatyti ir surinkti muitus nuo 2013 m. gegužės 15 d., tariamai pažeidžiama pagrindinio reglamento 10 straipsnio 1 dalis ir bendrasis negaliojimo atgaline data principas.

                  2.

                  Antrasis pagrindas grindžiamas bendrojo Sąjungos teisės aktų negaliojimo atgaline data principo ir bendrojo teisinio saugumo principo pažeidimu.

                  3.

                  Trečiasis pagrindas grindžiamas tuo, kad priimdama ginčijamą reglamentą Komisija pažeidė SESV 266 straipsnį, nes nesiėmė būtinų priemonių Bendrojo Teismo sprendimui byloje T-650/17 įvykdyti. Kalbant konkrečiai, ginčijamu reglamentu iš naujo nustačius muitus nuo 2013 m. gegužės 15 d., juo tariamai nepaisyta to, kad tuo sprendimu Reglamentas (ES) 2017/1146 (3) buvo visiškai panaikintas Jinan Meide Casting Co., Ltd. (toliau – JMCC) atžvilgiu, todėl JMCC atgaline data nustatyti muitai buvo pašalinti iš Sąjungos teisinės sistemos.

                  4.

                  Ketvirtasis ieškinio pagrindas grindžiamas tuo, kad atgaline data nustatydama muitus, užuot pasirinkusi švelnesnio poveikio galimybę nustatyti muitus tik ateičiai, Komisija viršijo tai, kas būtina Bendrojo Teismo sprendimui byloje T-650/17 įvykdyti, ir pažeidė proporcingumo principą bei ESS 5 straipsnio 1 ir 4 dalis.

                  5.

                  Penktasis ieškinio pagrindas grindžiamas tuo, kad ginčijamu sprendimu pažeista teisė į veiksmingą teisinę gynybą, kuri yra Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijos 47 straipsnyje įtvirtintas Europos Sąjungos bendrasis principas. Ieškovių teigimu, artimiausia veiksminga teisinės gynybos nuo neteisėto muitų nustatymo jų importui priemonė buvo siekti panaikinimo ir taip gauti visišką kompensaciją už nepagrįstai sumokėtus muitus.

                  6.

                  Šeštasis ieškinio pagrindas grindžiamas tuo, kad ginčijamu reglamentu Komisija nustato muitą laikotarpiui, per kurį tokio muito surinkimui sueina senaties terminas remiantis Sąjungos muitinės kodekso (4) 103 straipsniu, kuriame tokių muitų surinkimui numatytas trejų metų nuo importo dienos senaties terminas.

                  7.

                  Septintasis ieškinio pagrindas grindžiamas tuo, kad nagrinėjamu atveju JMCC importuojamų produktų registracija nesuteikė Komisijai pagrindo nustatyti muitus atgaline data. Ieškovių teigimu, Komisija taip pat neturėjo kompetencijos nustatyti registracijos ir JMMC importuojamiems produktams registracija nustatyta pažeidžiant pagrindinio reglamento 14 straipsnio 5 dalį.

         (1)  OL L 274, 2020, p. 20.

         (2)  OL L 343, 2009, p. 51.

         (3)  2017 m. birželio 28 d. Komisijos įgyvendinimo reglamentas (ES) 2017/1146, kuriuo iš naujo nustatomas galutinis antidempingo muitas importuojamoms Kinijos Liaudies Respublikos kilmės bendrovės „Jinan Meide Castings Co., Ltd.“ pagamintoms kaliojo ketaus vamzdžių arba vamzdelių jungiamosioms detalėms su sriegiais (OL L 166, 2017, p. 23).

         (4)  2013 m. spalio 9 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (ES) Nr. 952/2013, kuriuo nustatomas Sąjungos muitinės kodeksas (OL L 269, 2013, p. 1).


title: Byla C-428/21: 2021 m. liepos 14 d. Rechtbank Amsterdam (Nyderlandai) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje, kurioje Europos arešto orderis, išduotas dėl HM; kita šalis: Openbaar Ministerie

text:
               2021 9 13

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 368/12

      2021 m. liepos 14 d.Rechtbank Amsterdam (Nyderlandai) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje, kurioje Europos arešto orderis, išduotas dėl HM; kita šalis: Openbaar Ministerie

      (Byla C-428/21)
      (2021/C 368/12)
      Proceso kalba: nyderlandų

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

         Rechtbank Amsterdam

         Šalys pagrindinėje byloje

         Europos arešto orderis, išduotas dėl: HM

         Kita proceso šalis: Openbaar Ministerie

         Prejudiciniai klausimai

                  1.

                  Ar Pagrindų sprendimo 2002/584/TVR (1) 27 straipsnio 3 dalies g punktas ir 4 dalis, siejami su teise į veiksmingą teisminę gynybą, turi būti aiškinami taip:

                              —

                              perduotas asmuo turi turėti galimybę pasinaudoti savo teise būti išklausytam dėl prašymo duoti sutikimą išplėsti nusikalstamas veikas būtent išduodančiojoje valstybėje narėje, šios valstybės narės teisminei institucijai jį išklausant dėl galimo teisės į specialiąją taisyklę atsisakymo pagal Pagrindų sprendimo 27 straipsnio 3 dalies f punktą; arba taip:

                              —

                              šis asmuo turi turėti galimybę pasinaudoti savo teise būti išklausytam būtent anksčiau perdavusioje valstybėje narėje, vykdančiojoje teisminėje institucijoje vykstant sutikimo dėl nusikalstamų veikų išplėtimo išdavimo procedūrai?

                  2.

                  Jei perduotas asmuo turi turėti galimybę pasinaudoti savo teise būti išklausytam dėl prašymo duoti sutikimą išplėsti nusikalstamas veikas pagal Pagrindų sprendimo 2002/584/TVR 27 straipsnio 4 dalį anksčiau perdavusioje valstybėje narėje, kaip ši valstybė narė turi suteikti jam galimybę tai padaryti?

         (1)  2002 m. birželio 13 d. Tarybos pagrindų sprendimas dėl Europos arešto orderio ir perdavimo tarp valstybių narių tvarkos (OL L 190, 2002, p. 1; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 19 sk., 6 t., p. 34).


title: Byla C-527/20: 2021 m. birželio 17 d. Teisingumo Teismo pirmininko nutartis byloje (Landgericht Köln (Vokietija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) PJ / Deutsche Lufthansa AG

text:
               2021 9 13

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 368/15

      2021 m. birželio 17 d. Teisingumo Teismo pirmininko nutartis byloje (Landgericht Köln (Vokietija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) PJ / Deutsche Lufthansa AG

      (Byla C-527/20) (1)

      (2021/C 368/17)
      Proceso kalba: vokiečių
      Teisingumo Teismo pirmininkas nutartimi nurodė išbraukti bylą iš registro.

         (1)  OL C 28, 2021 1 25.


title: Byla T-197/20: 2021 m. liepos 14 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje JT / EUIPO – Carrasco Pirard (QUILAPAYÚN) (Europos Sąjungos prekių ženklas – Protesto procedūra – Vaizdinio Europos Sąjungos prekių ženklo QUILAPAYÚN paraiška – Santykinis atsisakymo registruoti pagrindas – Plačiai žinomo prekių ženklo, kaip jis suprantamas pagal Paryžiaus konvencijos 6a straipsnį, nebuvimas – Reglamento (EB) Nr. 207/2009 8 straipsnio 2 dalies c punktas (dabar – Reglamento (ES) 2017/1001 8 straipsnio 2 dalies c punktas))

text:
               2021 9 13

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 368/21

      2021 m. liepos 14 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje JT / EUIPO – Carrasco Pirard (QUILAPAYÚN)

      (Byla T-197/20) (1)

      (Europos Sąjungos prekių ženklas - Protesto procedūra - Vaizdinio Europos Sąjungos prekių ženklo QUILAPAYÚN paraiška - Santykinis atsisakymo registruoti pagrindas - Plačiai žinomo prekių ženklo, kaip jis suprantamas pagal Paryžiaus konvencijos 6a straipsnį, nebuvimas - Reglamento (EB) Nr. 207/2009 8 straipsnio 2 dalies c punktas (dabar – Reglamento (ES) 2017/1001 8 straipsnio 2 dalies c punktas))
      (2021/C 368/34)
      Proceso kalba: ispanų

         Šalys

         Ieškovas: JT, atstovaujamas advokatės A. Mena Valenzuela

         Atsakovė: Europos Sąjungos intelektinės nuosavybės tarnyba (EUIPO), atstovaujama R. Raponi ir D. Hanf

         Kitos procedūros EUIPO apeliacinėje taryboje šalys, įstojusios į bylą Bendrajame Teisme: Eduardo Carrasco Pirard (Santjagas, Čilė) ir 7 kitos procedūros EUIPO apeliacinėje taryboje šalys, kurių vardai ir pavardės nurodyti sprendimo priede.

         Dalykas

      Ieškinys dėl 2020 m. vasario 10 d. EUIPO ketvirtosios apeliacinės tarybos sprendimo (byla R 1518/2019-4), susijusio su protesto procedūra tarp, iš vienos pusės, JT ir, iš kitos pusės, E. Carrasco Pirard ir kitų procedūros EUIPO apeliacinėje taryboje šalių, kurių vardai ir pavardės nurodyti priede.

         Rezoliucinė dalis

                  1.

                  Atmesti ieškinį.

                  2.

                  Priteisti iš JT bylinėjimosi išlaidas.

         (1)  OL C 320, 2020 9 28.


title: Byla T-362/21: 2021 m. birželio 25 d. pareikštas ieškinys byloje Telly / Komisija

text:
               2021 9 13

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 368/22

      2021 m. birželio 25 d. pareikštas ieškinys byloje Telly / Komisija

      (Byla T-362/21)
      (2021/C 368/37)
      Proceso kalba: anglų

         Šalys

         Ieškovė: Telly s. r. o. (Praha, Čekijos Respublika), atstovaujama advokato R. Kubáč

         Atsakovė: Europos Komisija

         Reikalavimai

      Ieškovė Bendrojo Teismo prašo:

                  —

                  panaikinti 2021 m. kovo 15 d. Europos Komisijos sprendimą dėl valstybės pagalbos SA.55805 (2020/FC) – Čekijos Respublika – SAT tinklo operatorių teisių naudotis dažniais galiojimo termino pratęsimas;

                  —

                  priteisti iš Komisijos bylinėjimosi išlaidas.

         Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

      Grįsdama ieškinį ieškovė remiasi dviem pagrindais.

                  1.

                  Pirmasis ieškinio pagrindas grindžiamas akivaizdžia vertinimo klaida.

                  2.

                  Antrasis ieškinio pagrindas grindžiamas tuo, kad Komisijos sprendimas nėra tinkamai pagrįstas.


title: Byla T-368/21: 2021 m. liepos 1 d. pareikštas ieškinys byloje Di Taranto / Europos prokuratūra

text:
               2021 9 13

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 368/24

      2021 m. liepos 1 d. pareikštas ieškinys byloje Di Taranto / Europos prokuratūra

      (Byla T-368/21)
      (2021/C 368/40)
      Proceso kalba: italų

         Šalys

         Ieškovas: Alessandro Di Taranto (Roma, Italija), atstovaujamas advokato G. Pellegrino

         Atsakovė: Europos prokuratūra (EPPO)

         Reikalavimai

      Ieškovas Bendrojo Teismo prašo:

                  —

                  panaikinti „Decision of the College of the European Public Prosecutor’s Office of 3 may 2021 on the appointment of fifteen european delegated prosecutors of the EPPO in the Italian Republic“ (2021 m. gegužės 3 d. Europos prokuratūros kolegijos sprendimas dėl penkiolikos EPPO Europos deleguotųjų prokurorų Italijos Respublikoje paskyrimo), kuriuo buvo paskirti Italijos Respublikos deleguoti Europos prokurorai,

                  —

                  priteisti iš atsakovės ieškovo šiame procese patirtas bylinėjimosi išlaidas.

         Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

      Grįsdamas ieškinį ieškovas remiasi vienu pagrindu, susijusiu su neteisėtumu, kuris išplaukia iš būtino ir privalomo Consiglio Superiore della Magistratura (Aukščiausioji teismų ir prokuratūros taryba, Italija), kuri Italijoje turi kompetenciją skirti Europos deleguotuosius prokurorus (EDP), 2021 m. balandžio 28 d. sprendimo neteisėtumo.
      Apsidraudžiant skundžiamas EPPO kolegijos sprendimas dėl EDP skyrimo, kurio neteisėtumas, kaip teigiama, išplaukia iš 2021 m. balandžio 28 d. sprendimo neteisėtumo. Pastaruoju sprendimu Consiglio Superiore della Magistratura (Aukščiausioji teismų ir prokuratūros taryba) sudarė galutinį sąrašą, kuriame A. Di Taranto, palyginti su trimis prokurorais, kurie turi būti paskirti į Romos padalinį, atsidūrė žemiau kitų kandidatų.


title: Byla T-403/21: 2021 m. liepos 7 d. pareikštas ieškinys byloje Norddeutsche Landesbank – Girozentrale / BPV

text:
               2021 9 13

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 368/26

      2021 m. liepos 7 d. pareikštas ieškinys byloje Norddeutsche Landesbank – Girozentrale / BPV

      (Byla T-403/21)
      (2021/C 368/43)
      Proceso kalba: vokiečių

         Šalys

         Ieškovė: Norddeutsche Landesbank – Girozentrale (Hanoveris, Vokietija), atstovaujama advokatų D. Flore und J. Seitz

         Atsakovė: Bendra pertvarkymo valdyba (BPV)

         Reikalavimai

      Ieškovė Bendrojo Teismo prašo:

                  —

                  panaikinti 2020 m. balandžio 14 d. atsakovės sprendimą (SRB/ES/2021/22), įskaitant jo priedus, ir ypač jo pirmą priedą, susijusį su „suderintuose prieduose pateiktais skaičiavimo rezultatais (kiekvienos įstaigos atžvilgiu), kurie taikomi visoms įstaigoms, turinčioms prievolę apskaičiuoti ex ante įnašus Bendram pertvarkymo fondui 2021 m.;

                  —

                  priteisti iš atsakovės bylinėjimosi išlaidas.

         Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

      Grįsdama ieškinį ieškovė remiasi šiais pagrindais.

                  1.

                  Pirmasis ieškinio pagrindas: teisės būti išklausytam pažeidimas

                              —

                              Prieš priimdama ginčijamą sprendimą atsakovė nesiėmė jokių veiksmų išklausyti Deutsche Hypothekenbank ir šitaip pažeidė Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijos (toliau – Chartija) 41 straipsnio 1 dalį ir 2 dalies a punktą.

                  2.

                  Antrasis ieškinio pagrindas: procesinių normų pažeidimas

                              —

                              Ginčijamas sprendimas buvo priimtas pažeidžiant bendruosius procedūrinius reikalavimus, nustatytus Chartijos 41 straipsnyje, SESV 298 straipsnyje, bendruosiuose teisės principuose ir atsakovės darbo tvarkos taisyklėse.

                  3.

                  Trečiasis ieškinio pagrindas: nepakankamas ginčijamo sprendimo motyvavimas

                              —

                              Ginčijamas sprendimas, priešingai, nei reikalaujama pagal 296 straipsnį, nėra pakankamai motyvuotas. Ypač jame trūksta sąsajos su konkrečiu atveju bei nepateikiama pagrindinių motyvų, susijusių su proporcingumo principu ir (arba) diskrecija.

                              —

                              Be to, metinio įnašo apskaičiavimas yra nesuprantamas, ypač atsižvelgiant į tai, kad vartojami nenuoseklūs terminai ir nenurodomi pagrindiniai tarpiniai veiksmai.

                  4.

                  Ketvirtasis ieškinio pagrindas: teisės į veiksmingą teisminę apsaugą pažeidimas, nes ginčijamas sprendimas negali būti peržiūrėtas

                              —

                              Dėl ginčijamo sprendimo motyvų nenurodymo ieškovei žymiai sudėtingiau atlikti teisminę kontrolę.

                              —

                              Konkrečiai atsakovė pažeidžia rungimosi principą, pagal kurį šalys turi turėti galimybę rungdamosi analizuoti faktines ir teisines aplinkybes, reikšmingas proceso rezultatui.

                  5.

                  Penktasis ieškinio pagrindas: Institucinės užtikrinimo sistemos (IUS) rodiklio taikymas pažeidžia aukštesnės galios teisės normas

                              —

                              Taikant IUS rodiklį ieškovės, kaip narės, statuso reikšmė institucinėje Sparkassen-Finanzgruppe užtikrinimo sistemoje įvertinta klaidingai.

                              —

                              Pagal Deleguotojo reglamento (ES) 2015/63 (1) 6 straipsnio 5 dalies antrą pastraipą atsakovė, nustatydama įnašo dydį, turėjo atsižvelgti ir į nedidelę tikimybę, kad bus pradėtas atitinkamos įstaigos pertvarkymo procesas ir kad bus naudojamas Bendras pertvarkymo fondas, taip pat ji turėjo paisyti proporcingumo principo.

                  6.

                  Šeštasis ieškinio pagrindas: atsižvelgiant į bendros išvestinės rizikos pozicijos priskyrimą rizikos rodikliui „prekybos veikla ir nebalansinės pozicijos, išvestinės finansinės priemonės, sudėtingumas ir sėkmingo pertvarkymo galimybė“ pažeidžiamas Deleguotasis reglamentas (ES) 2015/63, aiškintinas atsižvelgiant į aukštesnę galią turinčius teisės aktus

                              —

                              Atsakovė, laikydamasi reikalavimo vertinant bendrą išvestinės rizikos poziciją atsižvelgti į rizikos pobūdį, kaip tai numatyta Deleguotojo reglamento (ES) 2015/63 6 straipsnio 5 dalies pirmos pastraipos a punkte ir 7 straipsnio 4 dalies pirmos pastraipos a punkte, privalėjo atsižvelgti į tai, kad ieškovės atveju visos išvestinės finansinės priemonės priskiriamos ne prekybos portfeliui ir naudojamos tik apsidraudimo tikslais.

                  7.

                  Septintasis ieškinio pagrindas: neatsižvelgimas į MREL (minimalus nuosavų lėšų ir tinkamų įsipareigojimų reikalavimas) pagal ramstį „rizikos pozicija“ pažeidžia Deleguotąjį reglamentą (ES) 2015/63

                              —

                              Atsakovė, atsižvelgdama į Deleguotojo reglamento (ES) 2015/63 6 straipsnio 1 dalies a punktą ir 2 dalies a punktą, privalėjo atsižvelgti į ieškovės didesnę nei vidutinę MREL kvotą 67,6 %, kuri gerokai viršija Bendros pertvarkymo valdybos nustatytą 8 % minimalią kvotą.

                  8.

                  Aštuntasis ieškinio pagrindas: rizikos koregavimo koeficiento taikymas pažeidžia Deleguotąjį reglamentą (ES) 2015/63, aiškintiną atsižvelgiant į aukštesnę galią turinčius teisės aktus

                              —

                              Atsakovė, nustatydama rizikos koregavimo koeficientą, privalėjo atsižvelgti į ieškovės mažesnę įsipareigojimų neįvykdymo tikimybę ir MREL kvotos vidurkį atsižvelgiant į principą, susijusį su rizikos koregavimo koeficiento taikymu atsižvelgiant į rizikos profilį, ir pagrindinę teisę, susijusią su laisve užsiimti verslu pagal Chartijos 16 straipsnį.

                  9.

                  Devintasis ieškinio pagrindas (pateikiamas subsidiariai): Deleguotojo reglamento (ES) 2015/63 7 straipsnio 4 dalies antra pastraipa pažeidžia aukštesnės galios teisės normas

                              —

                              Deleguotojo reglamento (ES) 2015/63 7 straipsnio 4 dalies antroje pastraipoje numatytas IUS rodiklio santykinis svoris pažeidžia Chartijos 20 straipsnyje įtvirtintą bendrąjį lygybės principą, taip pat proporcingumo principą, nes įstaigos, priklausančios tai pačiai institucinei užtikrinimo sistemai ir turinčios vienodą įsipareigojimų neįvykdymo tikimybę, gali būti vertinamos skirtingai.

                  10.

                  Dešimtasis ieškinio pagrindas: „Tarpbankinių indėlių“ apibrėžimas, pateiktas Deleguotojo reglamento (ES) 2015/63 I priedo 1 žingsnyje, pažeidžia aukštesnės galios teisės normas

                              —

                              Deleguotojo reglamento (ES) 2015/63 I priedo 1 žingsnyje pateiktas „Tarpbankinių indėlių“ apibrėžimas yra neteisėtas, nes dėl jo rizikos rodikliui „Tarpbankinės paskolos ir indėliai“ priskiriami neutralūs rizikos požiūriu vertybiniai popieriai, tokie kaip vardinės obligacijos, ir tokiu būdu didina rizikos rodiklį.

                  11.

                  Vienuoliktasis ieškinio pagrindas: Deleguotojo reglamento (ES) 2015/63 I priedo 2 žingsnyje pateiktas skirstymas pažeidžia aukštesnės galios teisės normas

                              —

                              Deleguotojo reglamento (ES) 2015/63 I priedo 2 žingsnyje pateiktas skirstymas yra neteisėtas, nes nedidelis grupių skaičius ir identiškas grupei priskirtų įstaigų skaičius neleidžia pakankamai tiksliai diferencijuoti kiekvienos įstaigos, pavyzdžiui ieškovės, rizikos profilį.

         (1)  2014 m. spalio 21 d. Komisijos deleguotasis reglamentas (ES) 2015/63, kuriuo papildomos Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2014/59/ES nuostatos dėl ex ante įnašų, skirtų pertvarkymo finansavimo struktūroms (OL L 11, 2015, p. 44).


title: Byla T-445/21: 2021 m. liepos 27 d. pareikštas ieškinys byloje Copal Tree Brands / EUIPO – Sumol + Compal Marcas (COPALLI)

text:
               2021 9 13

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 368/31

      2021 m. liepos 27 d. pareikštas ieškinys byloje Copal Tree Brands / EUIPO – Sumol + Compal Marcas (COPALLI)

      (Byla T-445/21)
      (2021/C 368/47)
      Kalba, kuria surašytas ieškinys: anglų

         Šalys

         Ieškovė: Copal Tree Brands, Inc. (Ouklandas, Kalifornija, Jungtinės Valstijos), atstovaujama advokatų B. Niemann Fadani

         Atsakovė: Europos Sąjungos intelektinės nuosavybės tarnyba (EUIPO)

         Kita procedūros Apeliacinėje taryboje šalis: Sumol + Compal Marcas SA (Karnaksidė, Portugalija)

         Su procedūra EUIPO susijusi informacija

         Prekių ženklo, dėl kurio kilo ginčas, paraišką pateikęs asmuo: ieškovė Bendrajame Teisme

         Prekių ženklas, dėl kurio kilo ginčas: žodinis Europos Sąjungos prekių ženklas COPALLI – Registracijos paraiška Nr. 17 955 499

         Procedūra EUIPO: protesto procedūra

         Ginčijamas sprendimas: 2021 m. gegužės 25 d. EUIPO antrosios apeliacinės tarybos sprendimas byloje R 1581/2020-2

         Reikalavimai

      Ieškovė Bendrojo Teismo prašo:

                  —

                  panaikinti 2021 m. gegužės 25 d. Antrosios apeliacinės tarybos sprendimą byloje R 1581/2020-2;

                  —

                  panaikinti Protestų skyriaus sprendimą protesto procedūroje Nr. B3075279;

                  —

                  priteisti iš EUIPO bylinėjimosi išlaidas.

         Pagrindas, kuriuo remiamasi

                  —

                  Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) 2017/1001 8 straipsnio 5 dalies pažeidimas ir netinkamas taikymas.


title: Byla C-312/21: 2021 m. gegužės 19 d. Juzgado de lo Mercantil n° 3 de Valencia (Ispanija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Tráficos Manuel Ferrer S.L. ir kt. / Daimler AG

text:
               2021 9 20

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 382/9

      2021 m. gegužės 19 d.Juzgado de lo Mercantil no 3 de Valencia (Ispanija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Tráficos Manuel Ferrer S.L. ir kt. / Daimler AG

      (Byla C-312/21)
      (2021/C 382/12)
      Proceso kalba: ispanų

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

         Juzgado de lo Mercantil no 3 de Valencia

         Šalys pagrindinėje byloje

         Ieškovai: Tráficos Manuel Ferrer S.L., Ignacio

         Atsakovė: Daimler AG

         Prejudiciniai klausimai

                  1.

                  Ar Ley de Enjuiciamiento Civil (Civilinio proceso įstatymas, LEC) 394 straipsnio 2 dalyje numatyta sistema, pagal kurią dalis bylinėjimosi išlaidų gali tekti nukentėjusiajai šaliai atsižvelgiant į nepagrįstai (kaip per didelę kainą) sumokėtų sumų, jai grąžinamų iš dalies patenkinus reikalavimą atlyginti žalą, dydį, kai šiame reikalavime kaip prielaida nurodyta, kad padarytas antikonkurencinis pažeidimas, priežastiniu ryšiu susijęs su atsiradusia žala, kuri pasibaigus procesui priimtame sprendime neabejotinai pripažįstama, apskaičiuojama ir priteisiama, yra suderinama su SESV 101 straipsnyje įtvirtinta nukentėjusiosios šalies teise į visišką žalos, patirtos dėl antikonkurencinių veiksmų, atlyginimą, remiantis jurisprudencija, kurioje šis straipsnis išaiškintas?

                  2.

                  Ar nacionalinio teismo įgaliojimai vertinti žalos dydį suteikia teisę subsidiariai ir savarankiškai nustatyti tą dydį dėl to, kad konstatuota, jog yra informacijos asimetrija arba kilo neįveikiamų sunkumų nustatyti šį dydį, kurie neturi kliudyti nukentėjusiosios šalies teisei į visišką žalos, patirtos dėl antikonkurencinių veiksmų, numatytų su Chartijos 47 straipsniu siejamame SESV 101 straipsnyje, atlyginimą net ir tuo atveju, kai šalis, nukentėjusi dėl antikonkurencinio pažeidimo, t. y. kartelio, lėmusio per didelę kainą, per procesą turėjo galimybę susipažinti su duomenimis, kuriais pati atsakovė grindžia savo eksperto tyrimą, kad paneigtų atlygintinos žalos buvimą?

                  3.

                  Ar nacionalinio teismo įgaliojimai vertinti žalos dydį suteikia teisę subsidiariai ir savarankiškai nustatyti tą dydį dėl to, kad konstatuota, jog yra informacijos asimetrija arba kilo neįveikiamų sunkumų nustatyti šį dydį, kurie neturi kliudyti nukentėjusiosios šalies teisei į visišką žalos, patirtos dėl antikonkurencinių veiksmų, numatytų su Chartijos 47 straipsniu siejamame SESV 101 straipsnyje, atlyginimą net ir tuo atveju, kai šalis, nukentėjusi dėl antikonkurencinio pažeidimo, t. y. kartelio, lemiančio per didelę kainą, savo reikalavimą atlyginti žalą nukreipia į vieną iš administracinio sprendimo adresatų, kuris yra solidariai atsakingas už šią žalą, tačiau nepardavinėjo atitinkamos nukentėjusiosios šalies įsigyto produkto ar paslaugos?


title: Byla C-441/21 P: 2021 m. liepos 16 d. Ryanair DAC pateiktas apeliacinis skundas dėl 2021 m. gegužės 19 d. Bendrojo Teismo (dešimtoji išplėstinė kolegija) priimto sprendimo byloje T-628/20 Ryanair / Komisija (Ispanija, Covid-19)

text:
               2021 9 20

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 382/18

      2021 m. liepos 16 d.Ryanair DAC pateiktas apeliacinis skundas dėl 2021 m. gegužės 19 d. Bendrojo Teismo (dešimtoji išplėstinė kolegija) priimto sprendimo byloje T-628/20 Ryanair / Komisija (Ispanija, Covid-19)

      (Byla C-441/21 P)
      (2021/C 382/24)
      Proceso kalba: anglų

         Šalys

         Apeliantė: Ryanair DAC, atstovaujama advokatų V. Blanc, E. Vahida ir F.-C. Laprévote, abogado S. Rating, ir dikigoros I. G. Metaxas-Maranghidis

         Kitos proceso šalys: Europos Komisija, Ispanijos Karalystė, Prancūzijos Respublika

         Apeliantės reikalavimai

      Apeliantė Teisingumo Teismo prašo:

                  —

                  panaikinti skundžiamą sprendimą;

                  —

                  pripažinti 2020 m. liepos 31 d. Komisijos sprendimą C(2020) 5414 final dėl valstybės pagalbos SA.57659 (2020/N) – Ispanija COVID 19 – Rekapitalizavimo fondai negaliojančiu pagal SESV 263 ir 264 straipsnius, ir

                  —

                  priteisti iš Komisijos jos pačios ir Ryanair patirtas bylinėjimosi išlaidas ir įpareigoti įstojusias į bylą šalis pirmoje instancijoje bei apeliacinėje instancijoje (jei tokių esama) padengti savo bylinėjimosi išlaidas.

         Apeliacinio skundo pagrindai ir pagrindiniai argumentai

      Grįsdama apeliacinį skundą apeliantė remiasi šešiais pagrindais.
      Pirmasis apeliacinio skundo pagrindas: Bendrasis Teismas padarė teisės klaidą, nes atmetė apeliantės argumentą, kad nediskriminavimo principas buvo nepagrįstai pažeistas.
      Antrasis apeliacinio skundo pagrindas: Bendrasis Teismas padarė teisės klaidą ir akivaizdžiai iškraipė faktines aplinkybes, susijusias su apeliantės argumentu dėl įsisteigimo laisvės ir laisvės teikti paslaugas pažeidimo.
      Trečiasis apeliacinio skundo pagrindas: Bendrasis Teismas padarė teisės klaidą ir akivaizdžiai iškraipė faktines aplinkybes, atmesdamas apeliantės pagrindą dėl teigiamo ir neigiamo poveikio palyginimo netaikymo.
      Ketvirtasis apeliacinio skundo pagrindas: Bendrasis Teismas padarė teisės klaidą ir akivaizdžiai iškraipė faktines aplinkybes, pripažindamas valstybės pagalbą pagalbos sistema.
      Penktasis apeliacinio skundo pagrindas: Bendrasis Teismas padarė teisės klaidą ir akivaizdžiai iškraipė faktines aplinkybes dėl to, kad Komisija nepardėjo formalios tyrimo procedūros.
      Šeštasis apeliacinio skundo pagrindas: Bendrasis Teismas padarė teisės klaidą ir akivaizdžiai iškraipė faktines aplinkybes dėl to, kad Komisija nenurodė motyvų.


title: Byla C-629/20: 2021 m. birželio 17 d. Teisingumo Teismo pirmininko nutartis byloje (Landgericht Köln (Vokietija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Deutsche Lufthansa AG / LE

text:
               2021 9 20

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 382/23

      2021 m. birželio 17 d. Teisingumo Teismo pirmininko nutartis byloje (Landgericht Köln (Vokietija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Deutsche Lufthansa AG / LE

      (Byla C-629/20) (1)

      (2021/C 382/30)
      Proceso kalba: vokiečių
      Teisingumo Teismo pirmininkas nutartimi nurodė išbraukti bylą iš registro.

         (1)  OL C 72, 2021 3 1.


title: Byla C-106/21: 2021 m. birželio 18 d. Teisingumo Teismo pirmininko nutartis byloje (Landgericht Köln (Vokietija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Deutsche Lufthansa AG / BC

text:
               2021 9 20

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 382/24

      2021 m. birželio 18 d. Teisingumo Teismo pirmininko nutartis byloje (Landgericht Köln (Vokietija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Deutsche Lufthansa AG / BC

      (Byla C-106/21) (1)

      (2021/C 382/33)
      Proceso kalba: vokiečių
      Teisingumo Teismo pirmininkas nutartimi nurodė išbraukti bylą iš registro.

         (1)  OL C 182, 2021 5 10.


title: Byla T-449/21: 2021 m. liepos 30 d. pareikštas ieškinys byloje Natixis / Komisija

text:
               2021 9 20

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 382/27

      2021 m. liepos 30 d. pareikštas ieškinys byloje Natixis / Komisija

      (Byla T-449/21)
      (2021/C 382/39)
      Proceso kalba: anglų

         Šalys

         Ieškovė: Natixis (Paryžius, Prancūzija), atstovaujama barrister-at-law J. Stratford ir advokato J.-J. Lemonnier

         Atsakovė: Europos Komisija

         Reikalavimai

      Ieškovė Bendrojo Teismo prašo:

                  —

                  pripažinti, kad visas 2021 m. gegužės 20 d. priimtas Komisijos sprendimas C(2021) 3489 final dėl procedūros pagal SESV 101 straipsnį ir EEE susitarimo 53 straipsnį byloje AT.40324: Europos vyriausybių obligacijos (toliau – ginčijamas sprendimas), kiek jis susijęs su ieškove, yra negaliojantis, ir

                  —

                  priteisti iš Komisijos bylinėjimosi ir kitas su šia byla susijusias išlaidas.

         Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

      Grįsdama ieškinį ieškovė remiasi keturiais pagrindais.

                  1.

                  Pirmajame ieškinio pagrinde nurodoma, kad ginčijamam sprendimui priimti Komisija neturėjo teisėto intereso, kaip tai suprantama pagal Tarybos reglamento (EB) Nr. 1/2003 (1) 7 straipsnio 1 dalies paskutinį sakinį.

                  2.

                  Antrasis ieškinio pagrindas grindžiamas: a) ieškovės teisės į gynybą, b) Tarybos reglamento (EB) Nr. 1/2003 27 straipsnio 1 dalies ir (arba) c) Komisijos reglamento (EB) Nr. 773/2004/EB (2) 10 straipsnio 1 dalies ir 11 straipsnio 2 dalies pažeidimu.

                              —

                              Ieškovė tvirtina, kad ginčijamame sprendime Komisija, grįsdama savo išvadą apie teisėtą interesą, rėmėsi teisiniu poveikiu ir atgrasomuoju poveikiu, kylančiais iš pažeidimo konstatavimo, nors tai nebuvo ieškovei pateiktas prieštaravimas, dėl kurio ji turėjo galimybę tinkamai pateikti pastabas.

                  3.

                  Trečiajame ieškinio pagrinde nurodoma, kad ginčijamas sprendimas buvo grindžiamas netinkamais motyvais ir (arba) buvo neproporcingas. Ieškovė teigia:

                              —

                              Jeigu Komisija turėjo teisėtą interesą pažeidimui ieškovės atžvilgiu konstatuoti (ieškovė su tuo nesutinka), Komisija nenurodė tinkamų priežasčių pasinaudoti šia diskrecija, kad galėtų tai konstatuoti.

                              —

                              Naudodamasi diskrecija Komisija pažeidė proporcingumo principą, nes ginčijamo sprendimo nereikėjo veiksmingam konkurencijos teisės įgyvendinimo tikslui pasiekti, o neigiamos pasekmės ieškovei dėl pažeidimo konstatavimo buvo neproporcingos tam tikslui.

                        Ieškovė tvirtina, kad tuo atveju, jeigu būtų pritarta pirmajam, antrajam ar trečiajam ieškinio pagrindui arba jiems visiems, turėų būti panaikintas visas ginčijamas sprendimas. Vis dėlto, jeigu prireiktų, ieškovė pateikia dar vieną ieškinio pagrindą.

                  4.

                  Ketvirtajame ieškinio pagrinde nurodoma, kad ginčijamo sprendimo 3 straipsnis yra neteisėtas, nes Komisija:

                              —

                              viršijo savo įgaliojimus nurodydama nutraukti pažeidimą ir uždrausdama jį kartoti, nors pažeidimas jau buvo nutrauktas;

                              —

                              pažeisdama nekaltumo prezumpciją apgręžė įrodinėjimo pareigą, nes naudojosi savo įgaliojimais, kadangi negalėjo būti tikra, kad pažeidimas buvo nutrauktas;

                              —

                              padarė fakto klaidą nusprendusi, kad pažeidimas, kiek jis susijęs su ieškove ir (arba) apskritai, nebuvo nutrauktas; ir (arba)

                              —

                              veikė neproporcingai, nes jai nebuvo nei būtina, nei tinkama naudotis įgaliojimais, siekiant išvengti to, kad ieškovė nepažeistų konkurencijos teisės.

         (1)  2002 m. gruodžio 16 d. Tarybos reglamentas (EB) Nr. 1/2003 dėl konkurencijos taisyklių, nustatytų Sutarties 81 ir 82 straipsniuose, įgyvendinimo (OL L 1, 2003 p. 1; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 8 sk., 2 t., p. 205).

         (2)  2004 m. balandžio 7 d. Komisijos reglamentas (EB) Nr. 773/2004 dėl bylų nagrinėjimo Komisijoje pagal Sutarties 81 ir 82 straipsnius tvarkos (OL L 123, 2004, p. 18; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 8 sk., 3 t., p. 81).


title: Sujungtos bylos C-845/19 ir C-863/19: 2021 m. spalio 21 d. Teisingumo Teismo (trečioji kolegija) sprendimas (Apelativen sad – Varna (Bulgarija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) baudžiamosiose bylose prieš DR (C-845/19), TS (C-863/19) (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą – Teismų bendradarbiavimas baudžiamosiose bylose – Direktyva 2014/42/ES – Nusikaltimų priemonių ir pajamų iš nusikaltimų įšaldymas ir konfiskavimas Europos Sąjungoje – Taikymo sritis – Neteisėtai įgyto turto konfiskavimas – Ekonominė nauda, gauta iš nusikalstamos veikos, dėl kurios nėra priimta apkaltinamojo nuosprendžio – 4 straipsnis – Konfiskavimas – 5 straipsnis – Išplėstas konfiskavimas – 6 straipsnis – Konfiskavimas iš trečiųjų asmenų – Sąlygos – Pinigų sumos, kuri, kaip teigiama, priklauso trečiajam asmeniui, konfiskavimas – Tretieji asmenys, neturintys teisės būti konfiskavimo procedūros šalys – Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijos 47 straipsnis)

text:
               2021 12 20

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 513/8

      2021 m. spalio 21 d. Teisingumo Teismo (trečioji kolegija) sprendimas (Apelativen sad – Varna (Bulgarija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) baudžiamosiose bylose prieš DR (C-845/19), TS (C-863/19)
      (Sujungtos bylos C-845/19 ir C-863/19) (1)

      (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą - Teismų bendradarbiavimas baudžiamosiose bylose - Direktyva 2014/42/ES - Nusikaltimų priemonių ir pajamų iš nusikaltimų įšaldymas ir konfiskavimas Europos Sąjungoje - Taikymo sritis - Neteisėtai įgyto turto konfiskavimas - Ekonominė nauda, gauta iš nusikalstamos veikos, dėl kurios nėra priimta apkaltinamojo nuosprendžio - 4 straipsnis - Konfiskavimas - 5 straipsnis - Išplėstas konfiskavimas - 6 straipsnis - Konfiskavimas iš trečiųjų asmenų - Sąlygos - Pinigų sumos, kuri, kaip teigiama, priklauso trečiajam asmeniui, konfiskavimas - Tretieji asmenys, neturintys teisės būti konfiskavimo procedūros šalys - Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijos 47 straipsnis)
      (2021/C 513/13)
      Proceso kalba: bulgarų

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Apelativen sad – Varna

         Šalys pagrindinėje baudžiamojoje byloje

      DR (C-845/19), TS (C-863/19),

         dalyvaujant: Okrazhna prokuratura – Varna

         Rezoliucinė dalis

                  1.

                  2014 m. balandžio 3 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2014/42/ES dėl nusikaltimų priemonių ir pajamų iš nusikaltimų įšaldymo ir konfiskavimo Europos Sąjungoje turi būti aiškinama taip, kad narkotinių medžiagų laikymas, turint tikslą jas platinti, patenka į jos taikymo sritį, net jei visos šios nusikalstamos veikos padarymo aplinkybės susijusios tik su viena valstybe nare.

                  2.

                  Direktyva 2014/42 turi būti aiškinama taip, kad joje numatytas ne tik turto, kuris sudaro ekonominę naudą, gautą iš nusikalstamos veikos, už kurią buvo nuteistas šią nusikalstamą veiką padaręs asmuo, konfiskavimas, bet ir turto, kuris priklauso šiam asmeniui, dėl kurio bylą nagrinėjantis nacionalinis teismas yra įsitikinęs, kad jis gautas iš kitos nusikalstamos veiklos, konfiskavimas, taikant Direktyvos 2014/42 8 straipsnio 8 dalyje numatytas garantijas, ir su sąlyga, kad nusikalstama veika, dėl kurios šis asmuo pripažintas kaltu, yra viena iš išvardytųjų šios direktyvos 5 straipsnio 2 dalyje, todėl gali tiesiogiai ar netiesiogiai suteikti ekonominę naudą, kaip ji apibrėžta toje direktyvoje.

                  3.

                  Direktyvos 2014/42 8 straipsnio 1, 7 ir 9 dalys, siejamos su Chartijos 47 straipsniu, turi būti aiškinamos taip, kad pagal jas draudžiamos nacionalinės teisės nuostatos, pagal kurias leidžiama konfiskuoti valstybės naudai turtą, kuris, kaip teigiama, priklauso ne nusikaltimą padariusiam asmeniui, o kitam, jeigu jis neturi galimybės būti konfiskavimo procedūros šalis.

         (1)  OL C 68, 2020 3 2.


title: Byla C-866/19: 2021 m. spalio 21 d. Teisingumo Teismo (trečioji kolegija) sprendimas byloje (Sąd Najwyższy (Lenkija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) SC / Zakład Ubezpieczeń Społecznych I Oddział w Warszawie (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą – Darbuotojų migrantų socialinė apsauga – Reglamentas (EB) Nr. 883/2004 – 52 straipsnio 1 dalies b punktas – Darbuotojas, kuris pagal darbo sutartį dirbo dviejose valstybėse narėse – Teisei į senatvės pensiją įgyti pagal nacionalinę teisę reikalaujamas minimalus laikotarpis – Atsižvelgimas į įmokų mokėjimo laikotarpį, įgytą pagal kitos valstybės narės teisės aktus – Sumavimas – Mokėtinos pensijos išmokos dydžio apskaičiavimas)

text:
               2021 12 20

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 513/9

      2021 m. spalio 21 d. Teisingumo Teismo (trečioji kolegija) sprendimas byloje (Sąd Najwyższy (Lenkija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) SC / Zakład Ubezpieczeń Społecznych I Oddział w Warszawie

      (Byla C-866/19) (1)

      (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą - Darbuotojų migrantų socialinė apsauga - Reglamentas (EB) Nr. 883/2004 - 52 straipsnio 1 dalies b punktas - Darbuotojas, kuris pagal darbo sutartį dirbo dviejose valstybėse narėse - Teisei į senatvės pensiją įgyti pagal nacionalinę teisę reikalaujamas minimalus laikotarpis - Atsižvelgimas į įmokų mokėjimo laikotarpį, įgytą pagal kitos valstybės narės teisės aktus - Sumavimas - Mokėtinos pensijos išmokos dydžio apskaičiavimas)
      (2021/C 513/14)
      Proceso kalba: lenkų

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

         Sąd Najwyższy

         Šalys pagrindinėje byloje

         Ieškovas: SC

         Atsakovė: Zakład Ubezpieczeń Społecznych I Oddział w Warszawie

         Rezoliucinė dalis

      2004 m. balandžio 29 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (EB) Nr. 883/2004 dėl socialinės apsaugos sistemų koordinavimo 52 straipsnio 1 dalies b punktas turi būti aiškinamas taip, kad, siekiant nustatyti viršutinę ribą, kurios pagal nacionalinės teisės aktus negali viršyti draudimo įmokų nemokėjimo laikotarpiai, palyginti su draudimo įmokų mokėjimo laikotarpiais, atitinkamos valstybės narės kompetentinga įstaiga, apskaičiuodama šios nuostatos i punkte nurodytos išmokos teorinį dydį, turi atsižvelgti į visus draudimo laikotarpius, įskaitant tuos, kurie buvo įgyti pagal kitų valstybių narių teisės aktus, o apskaičiuojant minėtos nuostatos ii punkte nurodytos išmokos teorinį dydį atsižvelgiama tik į draudimo laikotarpius, įgytus pagal atitinkamos valstybės narės teisės aktus.

         (1)  OL C 61, 2020 2 24.


title: Byla C-894/19 P: 2021 m. spalio 21 d. Teisingumo Teismo (antroji kolegija) sprendimas byloje Europos Parlamentas / UZ (Apeliacinis skundas – Viešoji tarnyba – Pareigūnai – Drausminė procedūra – Drausminė nuobauda – Administracinis tyrimas – Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijos 41 straipsnio 1 dalis – Objektyvaus nešališkumo reikalavimas – Priešpriešinis apeliacinis skundas – Pagalbos prašymo atmetimas – Pagrindinių teisių chartijos 41 straipsnio 2 dalis – Teisė būti išklausytam)

text:
               2021 12 20

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 513/9

      2021 m. spalio 21 d. Teisingumo Teismo (antroji kolegija) sprendimas byloje Europos Parlamentas / UZ

      (Byla C-894/19 P) (1)

      (Apeliacinis skundas - Viešoji tarnyba - Pareigūnai - Drausminė procedūra - Drausminė nuobauda - Administracinis tyrimas - Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijos 41 straipsnio 1 dalis - Objektyvaus nešališkumo reikalavimas - Priešpriešinis apeliacinis skundas - Pagalbos prašymo atmetimas - Pagrindinių teisių chartijos 41 straipsnio 2 dalis - Teisė būti išklausytam)
      (2021/C 513/15)
      Proceso kalba: prancūzų

         Šalys

         Apeliantas: Europos Parlamentas, atstovaujamas V. Montebello-Demogeot ir I. Lázaro Betancor

         Kita proceso šalis: UZ, atstovaujama avocat J.-N. Louis

         Rezoliucinė dalis

                  1.

                  Atmesti pagrindinį apeliacinį skundą ir priešpriešinį apeliacinį skundą.

                  2.

                  Priteisti iš Europos Parlamento bylinėjimosi išlaidas, susijusias su pagrindiniu apeliaciniu skundu.

                  3.

                  Priteisti iš UZ bylinėjimosi išlaidas, susijusias su priešpriešiniu apeliaciniu skundu.

         (1)  OL C 77, 2020 3 9.


title: Byla C-80/20: 2021 m. spalio 21 d. Teisingumo Teismo (penktoji kolegija) sprendimas byloje (Tribunalul Bucureşti (Rumunija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Wilo Salmson France SAS / Agenţia Naţională de Administrare Fiscală – Direcţia Generală Regională a Finanţelor Publice Bucureşti, Agenţia Naţională de Administrare Fiscală – Direcţia Generală Regională a Finanţelor Publice Bucureşti –- Administraţia Fiscală pentru Contribuabili Nerezidenţi (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą – Bendra pridėtinės vertės mokesčio (PVM) sistema – Direktyva 2006/112/EB – 167 – 171 straipsniai ir 178 straipsnio a punktas – Teisė į PVM atskaitą – PVM grąžinimas apmokestinamiesiems asmenims, įsisteigusiems kitoje valstybėje narėje nei mokestį grąžinanti valstybė narė – Sąskaitos faktūros turėjimas – Direktyva 2008/9/EB – Prašymo dėl grąžinimo atmetimas – Sąskaitos faktūros „panaikinimas“, atliktas tiekėjo – Naujos sąskaitos faktūros išrašymas – Naujas prašymas dėl grąžinimo – Atmetimas)

text:
               2021 12 20

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 513/10

      2021 m. spalio 21 d. Teisingumo Teismo (penktoji kolegija) sprendimas byloje (Tribunalul Bucureşti (Rumunija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Wilo Salmson France SAS / Agenţia Naţională de Administrare Fiscală – Direcţia Generală Regională a Finanţelor Publice Bucureşti, Agenţia Naţională de Administrare Fiscală – Direcţia Generală Regională a Finanţelor Publice Bucureşti –- Administraţia Fiscală pentru Contribuabili Nerezidenţi

      (Byla C-80/20) (1)

      (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą - Bendra pridėtinės vertės mokesčio (PVM) sistema - Direktyva 2006/112/EB - 167 – 171 straipsniai ir 178 straipsnio a punktas - Teisė į PVM atskaitą - PVM grąžinimas apmokestinamiesiems asmenims, įsisteigusiems kitoje valstybėje narėje nei mokestį grąžinanti valstybė narė - Sąskaitos faktūros turėjimas - Direktyva 2008/9/EB - Prašymo dėl grąžinimo atmetimas - Sąskaitos faktūros „panaikinimas“, atliktas tiekėjo - Naujos sąskaitos faktūros išrašymas - Naujas prašymas dėl grąžinimo - Atmetimas)
      (2021/C 513/16)
      Proceso kalba: rumunų

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

         Tribunalul Bucureşti

         Šalys pagrindinėje byloje

         Pareiškėja: Wilo Salmson France SAS

         Atsakovai: Agenţia Naţională de Administrare Fiscală – Direcţia Generală Regională a Finanţelor Publice Bucureşti, Agenţia Naţională de Administrare Fiscală – Direcţia Generală Regională a Finanţelor Publice Bucureşti – Administraţia Fiscală pentru Contribuabili Nerezidenţi

         Rezoliucinė dalis

                  1.

                  2006 m. lapkričio 28 d. Tarybos direktyvos 2006/112/EB dėl pridėtinės vertės mokesčio bendros sistemos, iš dalies pakeistos 2010 m. liepos 13 d. Tarybos direktyva 2010/45/ES, 167–171 ir 178 straipsniai ir 2008 m. vasario 12 d. Tarybos direktyva 2008/9/EB, nustatanti Direktyvoje 2006/112/EB numatyto pridėtinės vertės mokesčio grąžinimo apmokestinamiesiems asmenims, kurie nėra įsisteigę PVM grąžinančioje valstybėje narėje, o yra įsisteigę kitoje valstybėje narėje, išsamias taisykles, turi būti aiškinami taip, kad teisės į pridėtinės vertės mokesčio (PVM), sumokėto už prekių tiekimą, grąžinimą negali įgyvendinti apmokestinamasis asmuo, įsisteigęs ne mokestį grąžinančioje valstybėje narėje, o kitoje valstybėje narėje, jei šis apmokestinamasis asmuo neturi su atitinkamų prekių pirkimu susijusios sąskaitos faktūros, kaip tai suprantama pagal Direktyvą 2006/112, iš dalies pakeistą Direktyva 2010/45. Tik tuo atveju, jei dokumente yra trūkumų, dėl kurių nacionalinis mokesčių administratorius negauna duomenų, būtinų prašymui dėl grąžinimo pagrįsti, galima manyti, kad toks dokumentas nėra „sąskaita faktūra“, kaip tai suprantama pagal Direktyvą 2006/112, iš dalies pakeistą Direktyva 2010/45.

                  2.

                  Direktyvos 2006/112, iš dalies pakeistos Direktyva 2010/45, 167–171 ir 178 straipsniai ir Direktyvos 2008/9 14 straipsnio 1 dalies a punkto pirmasis atvejis turi būti aiškinami taip, kad pagal juos draudžiama atmesti prašymą grąžinti pridėtinės vertės mokestį (PVM), susijusį su atitinkamu grąžinimo laikotarpiu, motyvuojant vien tuo, kad prievolė apskaičiuoti šį PVM atsirado per ankstesnį grąžinimo laikotarpį, nors jis įtrauktas į sąskaitą faktūrą tik per šį atitinkamą laikotarpį.

                  3.

                  Direktyvos 2006/112, iš dalies pakeistos Direktyva 2010/45, 167–171 ir 178 straipsniai ir Direktyva 2008/9 turi būti aiškinami taip, kad po to, kai mokestį grąžinanti valstybė narė priima sprendimą, kuriuo atmeta sąskaita faktūra pagrįstą prašymą grąžinti pridėtinės vertės mokestį (PVM), ir šis sprendimas jau tapo galutinis, o per vėlesnį grąžinimo laikotarpį šis teikėjas išrašo naują sąskaitą faktūrą, susijusią su tais pačiais tiekimo sandoriais, kurie neginčijami, vienašališkas tiekėjo šios sąskaitos faktūros anuliavimas neturi jokios įtakos nei teisės į PVM grąžinimą, kuri jau buvo įgyvendinta, buvimui, nei laikotarpiui, kuriuo ši teisė turi galioti.

         (1)  OL C 279, 2020 8 24.


title: Byla C-282/20: 2021 m. spalio 21 d. Teisingumo Teismo (dešimtoji kolegija) sprendimas (Spetsializiran nakazatelen sad (Bulgarija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) baudžiamojoje byloje prieš ZX (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą – Teismų bendradarbiavimas baudžiamosiose bylose – Direktyva 2012/13/ES – Teisė į informaciją baudžiamajame procese – 6 straipsnio 3 dalis – Įtariamųjų arba kaltinamųjų teisės būti informuotiems apie jų teises – Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijos 47 ir 48 straipsniai – Nacionalinės teisės aktai, kuriuose nenumatyta procesinių priemonių, skirtų kaltinamojo akto turinio netikslumams ir trūkumams pašalinti po parengiamojo posėdžio)

text:
               2021 12 20

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 513/11

      2021 m. spalio 21 d. Teisingumo Teismo (dešimtoji kolegija) sprendimas (Spetsializiran nakazatelen sad (Bulgarija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) baudžiamojoje byloje prieš ZX
      (Byla C-282/20) (1)

      (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą - Teismų bendradarbiavimas baudžiamosiose bylose - Direktyva 2012/13/ES - Teisė į informaciją baudžiamajame procese - 6 straipsnio 3 dalis - Įtariamųjų arba kaltinamųjų teisės būti informuotiems apie jų teises - Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijos 47 ir 48 straipsniai - Nacionalinės teisės aktai, kuriuose nenumatyta procesinių priemonių, skirtų kaltinamojo akto turinio netikslumams ir trūkumams pašalinti po parengiamojo posėdžio)
      (2021/C 513/17)
      Proceso kalba: bulgarų

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

         Spetsializiran nakazatelen sad

         Šalis pagrindinėje baudžiamojoje byloje

      ZX

         dalyvaujant: Spetsializirana prokuratura

         Rezoliucinė dalis

                  1.

                  2012 m. gegužės 22 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2012/13/ES dėl teisės į informaciją baudžiamajame procese 6 straipsnio 3 dalis ir Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijos 47 straipsnis turi būti aiškinami taip, kad pagal juos draudžiami nacionalinės teisės aktai, kuriuose nenumatyta procesinės priemonės pasibaigus parengiamajam posėdžiui baudžiamojoje byloje pašalinti kaltinamojo akto turinio netikslumus ir trūkumus, dėl kurių pažeidžiama kaltinamojo teisė gauti išsamią informaciją apie kaltinimą.

                  2.

                  Direktyvos 2012/13 6 straipsnio 3 dalis ir Chartijos 47 straipsnis turi būti aiškinami taip, kad prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas privalo aiškinti nacionalinės teisės normas dėl kaltinimo pakeitimo, pagal kurias prokurorui leidžiama pašalinti kaltinamojo akto turinio netikslumus ir trūkumus per teismo posėdį, faktiškai ir veiksmingai užtikrinant kaltinamojo teisę į gynybą, kuo labiau atsižvelgdamas į Sąjungos teisę. Tik tuo atveju, jei prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas mano, kad taip aiškinti neįmanoma, jis privalo netaikyti nacionalinės teisės normos, pagal kurią draudžiama sustabdyti teismo procesą ir grąžinti bylą prokurorui, kad šis parengtų naują kaltinamąjį aktą.

         (1)  OL C 287, 2020 8 31.


title: Byla C-393/20: 2021 m. spalio 21 d. Teisingumo Teismo (aštuntoji kolegija) sprendimas byloje (Sąd Rejonowy dla Krakowa-Śródmieścia w Krakowie (Lenkija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) T.B., D. sp. z. o. o. / G. I. A/S (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą – Teismų bendradarbiavimas civilinėse bylose – Jurisdikcija ir teismo sprendimų civilinėse ir komercinėse bylose vykdymas – Reglamentas (ES) Nr. 1215/2012 – Jurisdikcija draudimo srityje – 11 straipsnio 1 dalies b punktas – 12 straipsnis – 13 straipsnio 2 dalis – Subjektinė taikymo sritis – Sąvoka „žalą patyrusi šalis“ – Verslininkas – Specialioji jurisdikcija – 7 straipsnio 2 punktas)

text:
               2021 12 20

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 513/12

      2021 m. spalio 21 d. Teisingumo Teismo (aštuntoji kolegija) sprendimas byloje (Sąd Rejonowy dla Krakowa-Śródmieścia w Krakowie (Lenkija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) T.B., D. sp. z. o. o. / G. I. A/S

      (Byla C-393/20) (1)

      (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą - Teismų bendradarbiavimas civilinėse bylose - Jurisdikcija ir teismo sprendimų civilinėse ir komercinėse bylose vykdymas - Reglamentas (ES) Nr. 1215/2012 - Jurisdikcija draudimo srityje - 11 straipsnio 1 dalies b punktas - 12 straipsnis - 13 straipsnio 2 dalis - Subjektinė taikymo sritis - Sąvoka „žalą patyrusi šalis“ - Verslininkas - Specialioji jurisdikcija - 7 straipsnio 2 punktas)
      (2021/C 513/18)
      Proceso kalba: lenkų

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

         Sąd Rejonowy dla Krakowa-Śródmieścia w Krakowie

         Šalys pagrindinėje byloje

         Ieškovai: T.B., D. sp. z. o. o.

         Atsakovė: G. I. A/S

         Rezoliucinė dalis

                  1.

                  2012 m. gruodžio 12 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) Nr. 1215/2012 dėl jurisdikcijos ir teismo sprendimų civilinėse ir komercinėse bylose pripažinimo ir vykdymo 13 straipsnio 2 dalis, siejama su 11 straipsnio 1 dalies b punktu, turi būti aiškinama taip, kad ja gali remtis asmuo, kuris suteikęs paslaugas per eismo įvykį žalą tiesiogiai patyrusiam asmeniui dėl žalos atsiradimo įgijo teisę į žalos atlyginimą, bet nevykdo komercinės žalos atlyginimo išieškojimo iš draudikų veiklos, ir kuris savo buveinės vietos teisme iškėlė bylą eismo įvykio kaltininko civilinės atsakomybės draudikui, kurio buveinė yra kitoje valstybėje narėje.

                  2.

                  Reglamento Nr. 1215/2012 7 straipsnio 2 punktas turi būti aiškinamas taip, kad juo gali remtis verslininkas, kuris pagal perleidimo sutartį perėmė iš kelių eismo įvykio metu žalą patyrusio asmens reikalavimą, siekdamas pareikšti ieškinį dėl delikto ar kvazidelikto valstybėje narėje, kurioje įvyko žalą sukėlęs įvykis, to kelių eismo įvykio kaltininko draudikui, kurio buveinė yra kitoje valstybėje narėje nei ta, kurioje įvyko žalą sukėlęs įvykis, jei yra tenkinamos šios nuostatos taikymo sąlygos, o tai turi patikrinti prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas.

         (1)  OL C 423, 2020 12 7.


title: Byla C-402/20 P: 2021 m. spalio 21 d. Teisingumo Teismo (aštuntoji kolegija) sprendimas byloje Lípidos Santiga, SA / Europos Komisija (Apeliacinis skundas – Energija – Direktyva (ES) 2018/2001 – Skatinimas naudoti atsinaujinančių išteklių energiją – Biodegalų, pagamintų iš augalų rūšių, skirtų žmonių arba gyvūnų maistui, naudojimo ribojimas – Deleguotasis reglamentas (ES) 2019/807 – Pirminių žaliavų, keliančių didelę netiesioginio žemės naudojimo keitimo riziką (CIAS), sąvoka – Alyvpalmių aliejus – Ieškinys dėl panaikinimo – Sąlyga, kad aktas turi būti tiesiogiai susijęs su fiziniu ar juridiniu asmeniu – Nepriimtinumas)

text:
               2021 12 20

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 513/13

      2021 m. spalio 21 d. Teisingumo Teismo (aštuntoji kolegija) sprendimas byloje Lípidos Santiga, SA / Europos Komisija

      (Byla C-402/20 P) (1)

      (Apeliacinis skundas - Energija - Direktyva (ES) 2018/2001 - Skatinimas naudoti atsinaujinančių išteklių energiją - Biodegalų, pagamintų iš augalų rūšių, skirtų žmonių arba gyvūnų maistui, naudojimo ribojimas - Deleguotasis reglamentas (ES) 2019/807 - Pirminių žaliavų, keliančių didelę netiesioginio žemės naudojimo keitimo riziką (CIAS), sąvoka - Alyvpalmių aliejus - Ieškinys dėl panaikinimo - Sąlyga, kad aktas turi būti tiesiogiai susijęs su fiziniu ar juridiniu asmeniu - Nepriimtinumas)
      (2021/C 513/20)
      Proceso kalba: anglų

         Šalys

         Apeliantė: Lípidos Santiga, SA, atstovaujama advokato P. Muñiz Fernández

         Kita proceso šalis: Europos Komisija, atstovaujama B. De Meester ir K. Talabér-Ritz

         Rezoliucinė dalis

                  1.

                  Atmesti apeliacinį skundą.

                  2.

                  Priteisti iš Lípidos Santiga SA bylinėjimosi išlaidas.

         (1)  OL C 348, 2020 10 19.


title: Byla C-396/20: 2021 m. spalio 21 d. Teisingumo Teismo (trečioji kolegija) sprendimas byloje (Kúria (Vengrija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) CHEP Equipment Pooling NV / Nemzeti Adó- és Vámhivatal Fellebbviteli Igazgatósága (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą – Apmokestinimas – Pridėtinės vertės mokestis (PVM) – PVM grąžinimo apmokestinamiesiems asmenims, kurie nėra įsisteigę mokestį grąžinančioje valstybėje narėje, tvarka – Direktyva 2008/9/EB – 20 straipsnio 1 dalis – Mokestį grąžinančios valstybės narės prašymas pateikti papildomos informacijos – Informacija, dėl kurios galima pateikti prašymą dėl papildomos informacijos – Prašyme grąžinti mokestį ir pateiktose sąskaitose faktūrose nurodytų sumų neatitikimas – Gero administravimo principas – PVM neutralumo principas – Naikinamasis terminas – Apmokestinamojo asmens klaidos ištaisymo pasekmės)

text:
               2021 12 20

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 513/13

      2021 m. spalio 21 d. Teisingumo Teismo (trečioji kolegija) sprendimas byloje (Kúria (Vengrija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) CHEP Equipment Pooling NV / Nemzeti Adó- és Vámhivatal Fellebbviteli Igazgatósága

      (Byla C-396/20) (1)

      (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą - Apmokestinimas - Pridėtinės vertės mokestis (PVM) - PVM grąžinimo apmokestinamiesiems asmenims, kurie nėra įsisteigę mokestį grąžinančioje valstybėje narėje, tvarka - Direktyva 2008/9/EB - 20 straipsnio 1 dalis - Mokestį grąžinančios valstybės narės prašymas pateikti papildomos informacijos - Informacija, dėl kurios galima pateikti prašymą dėl papildomos informacijos - Prašyme grąžinti mokestį ir pateiktose sąskaitose faktūrose nurodytų sumų neatitikimas - Gero administravimo principas - PVM neutralumo principas - Naikinamasis terminas - Apmokestinamojo asmens klaidos ištaisymo pasekmės)
      (2021/C 513/19)
      Proceso kalba: vengrų

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

         Kúria

         Šalys pagrindinėje byloje

         Kasatorė: CHEP Equipment Pooling NV

         Kita kasacinio proceso šalis: Nemzeti Adó- és Vámhivatal Fellebbviteli Igazgatósága

         Rezoliucinė dalis

      2008 m. vasario 12 d. Tarybos direktyvos 2008/9/EB, nustatančios Direktyvoje 2006/112/EB numatyto pridėtinės vertės mokesčio grąžinimo apmokestinamiesiems asmenims, kurie nėra įsisteigę PVM grąžinančioje valstybėje narėje, o yra įsisteigę kitoje valstybėje narėje, išsamias taisykles, 20 straipsnio 1 dalis, siejama su mokesčių neutralumo ir gero administravimo principais, turi būti aiškinama taip: jei mokestį grąžinančios valstybės narės mokesčių administratorius, prireikus atsižvelgdamas į apmokestinamojo asmens pateiktą papildomą informaciją, įsitikina, kad iš tikrųjų sumokėta pirkimo pridėtinės vertės mokesčio suma, kokia nurodyta prie prašymo grąžinti mokestį pateiktoje sąskaitoje faktūroje, yra didesnė nei nurodytoji šiame prašyme, šiam administratoriui draudžiama grąžinti tik pastarosios sumos dydžio pridėtinės vertės mokestį, prieš tai rūpestingai ir, kaip mano, tinkamiausiomis priemonėmis nenurodžius apmokestinamajam asmeniui ištaisyti savo prašymą grąžinti mokestį kitu prašymu, kuris laikomas pateiktu pirminio prašymo pateikimo dieną.

         (1)  OL C 423, 2020 12 7.


title: Byla C-23/21: 2021 m. rugsėjo 23 d. Teisingumo Teismo (šeštoji kolegija) nutartis byloje (Gericht Erster Instanz Eupen (Belgija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) IO / Wallonische Region (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą – Teisingumo Teismo procedūros reglamento 99 straipsnis – SESV 49 straipsnis – Įsisteigimo laisvė – Kelių eismas – Tam tikroje valstybėje narėje gyvenantis vairuotojas – Kitoje valstybėje narėje įregistruota transporto priemonė – Transporto priemonė, suteikta naudotis šioje kitoje valstybėje narėje įsteigtos bendrovės valdančiajam partneriui – Pareiga pirmojoje valstybėje narėje registruoti transporto priemonę)

text:
               2021 12 20

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 513/14

      2021 m. rugsėjo 23 d. Teisingumo Teismo (šeštoji kolegija) nutartis byloje (Gericht Erster Instanz Eupen (Belgija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) IO / Wallonische Region

      (Byla C-23/21) (1)

      (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą - Teisingumo Teismo procedūros reglamento 99 straipsnis - SESV 49 straipsnis - Įsisteigimo laisvė - Kelių eismas - Tam tikroje valstybėje narėje gyvenantis vairuotojas - Kitoje valstybėje narėje įregistruota transporto priemonė - Transporto priemonė, suteikta naudotis šioje kitoje valstybėje narėje įsteigtos bendrovės valdančiajam partneriui - Pareiga pirmojoje valstybėje narėje registruoti transporto priemonę)
      (2021/C 513/21)
      Proceso kalba: vokiečių

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

         Gericht Erster Instanz Eupen

         Šalys

         Ieškovė: IO

         Atsakovas: Wallonische Region

         Rezoliucinė dalis

                  1.

                  SESV 49 straipsnis turi būti aiškinamas kaip draudžiantis valstybės narės teisės aktus, pagal kuriuos šioje valstybėje narėje gyvenantis bendrovės vadovas arba savarankiškai dirbantis asmuo joje gali pasinaudoti pareigos registruoti transporto priemones išimtimi dėl kitoje valstybėje narėje registruotos transporto priemonės, kurią jam suteikė naudotis toje kitoje valstybėje narėje įsisteigusi juridinio asmens statusą turinti arba neturinti bendrovė, tik jeigu dokumentai, patvirtinantys, kad atitinkamas asmuo atitinka šios išimties taikymo sąlygas, nuolat yra toje transporto priemonėje.

                  2)

                  SESV 49 straipsnis turi būti aiškinamas kaip draudžiantis valstybės narės teisės aktus, pagal kuriuos reikalaujama, kad šioje valstybėje narėje gyvenantis bendrovės valdantysis partneris joje įregistruotų transporto priemonę, kurią jam suteikė naudotis kitoje valstybėje narėje įsteigta bendrovė, kai šis valdantysis partneris negauna atlyginimo ar pajamų iš tos bendrovės ir negali įrodyti savo realaus vaidmens toje bendrovėje, su sąlyga, kad ta transporto priemonė iš esmės nėra skirta nuolatiniam naudojimui pirmojoje valstybėje narėje ir faktiškai nėra taip naudojama.

         (1)  OL C 128, 2021 4 12.


title: Byla C-30/21: 2021 m. rugsėjo 21 d. Teisingumo Teismo (šeštoji kolegija) nutartis byloje (Amtsgericht Lennestadt (Vokietija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Nemzeti Útdíjfizetési Szolgáltató Zrt. / NW (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą – Teisingumo Teismo procedūros reglamento 99 straipsnis – Teismų bendradarbiavimas civilinėse bylose – Reglamentas (ES) Nr. 1215/2012 – 1 straipsnio 1 dalis – Materialinė taikymo sritis – Sąvoka „civilinės ir komercinės bylos“ – Procesas dėl rinkliavos už apmokestinamo kelio naudojimą išieškojimo)

text:
               2021 12 20

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 513/15

      2021 m. rugsėjo 21 d. Teisingumo Teismo (šeštoji kolegija) nutartis byloje (Amtsgericht Lennestadt (Vokietija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Nemzeti Útdíjfizetési Szolgáltató Zrt. / NW

      (Byla C-30/21) (1)

      (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą - Teisingumo Teismo procedūros reglamento 99 straipsnis - Teismų bendradarbiavimas civilinėse bylose - Reglamentas (ES) Nr. 1215/2012 - 1 straipsnio 1 dalis - Materialinė taikymo sritis - Sąvoka „civilinės ir komercinės bylos“ - Procesas dėl rinkliavos už apmokestinamo kelio naudojimą išieškojimo)
      (2021/C 513/22)
      Proceso kalba: vokiečių

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

         Amtsgericht Lennestadt

         Šalys

         Ieškovė: Nemzeti Útdíjfizetési Szolgáltató Zrt.

         Atsakovas: NW

         Rezoliucinė dalis

      2012 m. gruodžio 12 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) Nr. 1215/2012 dėl jurisdikcijos ir teismo sprendimų civilinėse ir komercinėse bylose pripažinimo ir vykdymo 1 straipsnio 1 dalis turi būti aiškinama taip, kad sąvoka „civilinės ir komercinės bylos“, kaip ji suprantama pagal šią nuostatą, apima ieškinį dėl rinkliavos už naudojimąsi apmokestinamu keliu išieškojimo teisminiu būdu, pareikštą bendrovės, pagal įstatymą įgaliotos rinkti šią rinkliavą, kai tame įstatyme dėl tokio naudojimosi atsiradę santykiai kvalifikuojami kaip reglamentuojami privatinės teisės.

         (1)  OL C 148, 2021 4 26.


title: Byla C-510/21: 2021 m. rugpjūčio 19 d. Oberster Gerichtshof (Austrija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje DB / Austrian Airlines AG

text:
               2021 12 20

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 513/15

      2021 m. rugpjūčio 19 d.Oberster Gerichtshof (Austrija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje DB / Austrian Airlines AG

      (Byla C-510/21)
      (2021/C 513/23)
      Proceso kalba: vokiečių

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

         Oberster Gerichtshof

         Šalys pagrindinėje byloje

         Ieškovas: DB

         Atsakovė: Austrian Airlines AG

         Prejudiciniai klausimai

                  1.

                  Ar po nelaimingo atsitikimo, kaip jis suprantamas pagal Konvencijos dėl tam tikrų tarptautinio vežimo oru taisyklių suvienodinimo, kurią Europos bendrija pasirašė 1999 m. gruodžio 9 d. ir savo vardu patvirtino 2001 m. balandžio 5 d. Tarybos sprendimu 2001/539/EB (1), 17 straipsnio 1 dalį, orlaivyje teikiama pirmoji pagalba, kuri baigiasi nuo faktinių nelaimingo atsitikimo pasekmių atskirtinu tolesniu keleivio sveikatos sužalojimu, kartu su nelaimingą atsitikimą sukėlusiu įvykiu turėtų būti laikoma vienu nelaimingu atsitikimu?

                  2.

                  Jeigu į pirmąjį klausimą būtų atsakyta neigiamai:
                  Ar pagal minėtos konvencijos 29 straipsnį yra draudžiama reikalauti atlyginti žalą, kurios priežastis buvo pirmoji pagalba, jeigu šis reikalavimas pareiškiamas per nacionalinėje teisėje nustatytą terminą, tačiau jau praleidus konvencijos 35 straipsnyje nustatytą senaties terminą?

         (1)  2001 m. balandžio 5 d. Tarybos sprendimas dėl Europos bendrijos priimamos Konvencijos dėl tam tikrų tarptautinio vežimo oru taisyklių suvienodinimo (Monrealio konvencija) (OL L 194, 2001, p. 38; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 7 sk., 5 t., p. 491).


title: Byla C-519/21: 2021 m. rugpjūčio 24 d. Curtea de Apel Cluj (Rumunija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje ASA / DGRFP Cluj

text:
               2021 12 20

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 513/16

      2021 m. rugpjūčio 24 d.Curtea de Apel Cluj (Rumunija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje ASA / DGRFP Cluj

      (Byla C-519/21)
      (2021/C 513/24)
      Proceso kalba: rumunų

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

         Curtea de Apel Cluj

         Šalys pagrindinėje byloje

         Pareiškėja: ASA

         Atsakovė: DGRFP Cluj

         Laiduotojai: BP, MB

         Prejudiciniai klausimai

                  1.

                  Ar, atsižvelgiant į konkrečias aplinkybes, kurios susiklostė pagrindinėje byloje, visa PVM direktyva (2006/112 (1)) ir konkrečiai jos 9, 12, 14, 62, 63, 65, 73 ir 78 straipsniai gali būti aiškinami taip[, kad]:

                              —

                              nustatant apmokestinimo momentą tuo atveju, kai sudaromi apmokestinamieji nekilnojamojo turto pardavimo sandoriai, ir atitinkamos apmokestinamosios vertės nustatymo metodą, apmokestinamojo asmens statusą taip pat turi fiziniai asmenys, kurie yra sudarę juridinio asmens statuso neturinčios asociacijos sutartį su apmokestinamuoju asmeniu, kuris turi prievolę sumokėti mokestį už tiekimo sandorius ir jau turėjo jį sumokėti, nes asociacijos sutartis nebuvo pateikta mokesčių administratoriui įregistruoti prieš pradedant veiklą, bet buvo jam pateikta iki administracinių mokestinių aktų parengimo?

                  2.

                  Ar, atsižvelgiant į konkrečias aplinkybes, kurios susiklostė pagrindinėje byloje, visa PVM direktyva (2006/112) ir konkrečiai jos 167 straipsnis, 168 straipsnio a punktas, 178 straipsnio a punktas ir 179 straipsnis, taip pat proporcingumo ir neutralumo principai gali būti aiškinami taip, kad pagal juos:

                              a)

                              leidžiama suteikti apmokestinamajam asmeniui teisę į atskaitą tuo atveju, kai jis neturi mokestinės skolos ir nėra savo vardu sumokėjęs pirkimo PVM už prekes ir paslaugas, naudotas vykdant apmokestinamuosius sandorius, ir kai pirkimo PVM turi mokėti ar sumokėjo fiziniai asmenys, kuriems nebuvo suteiktas apmokestinamojo asmens statusas, bet jie yra sudarę juridinio asmens statuso neturinčios asociacijos sutartį su apmokestinamuoju asmeniu, kuris turi prievolę sumokėti pardavimo PVM ir jau turėjo jį sumokėti, nes asociacijos sutartis nebuvo pateikta mokesčių administratoriui įregistruoti prieš pradedant vykdyti veiklą;

                              b)

                              leidžiama suteikti apmokestinamajam asmeniui teisę į atskaitą tokiomis konkrečiomis aplinkybėmis, kokios susiklostė pagrindinėje byloje, kai jis neturi mokestinės skolos ir nėra savo vardu sumokėjęs pirkimo PVM už prekes ir paslaugas, naudotas vykdant apmokestinamuosius sandorius, ir kai PVM turi būti (buvo) sumokėtas įsigyjant prekes ir paslaugas fizinio asmens, kuriam yra suteiktas apmokestinamojo asmens statusas ir kuris, kartu su apmokestinamuoju asmeniu, taip pat ketina įgyvendinti arba galėjo įgyvendinti savo teisę į atskaitą, ir pastarieji asmenys turi prievolę sumokėti pardavimo PVM bei jau turėjo jį sumokėti, nes asociacijos sutartis nebuvo pateikta mokesčių administratoriui įregistruoti prieš pradedant vykdyti veiklą?

                  3.

                  Jeigu atsakymas būtų neigiamas ir (arba) taip pat atsižvelgiant į teisinio saugumo principą:
                  ar priimtinas apmokestinamojo asmens, turinčio prievolę sumokėti PVM ir su juo susijusias prievoles, prašymas išieškoti šias sumas iš fizinių asmenų, kurių apmokestinamojo asmens statusas nebuvo nustatytas ir kurie yra sudarę juridinio asmens statuso neturinčios asociacijos sutartį su apmokestinamuoju asmeniu, kuris turi prievolę sumokėti pardavimo PVM ir jau turėjo jį sumokėti, nes asociacijos sutartis nebuvo pateikta mokesčių administratoriui įregistruoti prieš pradedant vykdyti veiklą, kad būtų sumokėta [mokesčio] dalis, mokėtina nuo minėtiems asmenims pagal asociacijos sutartį skirto pelno, atsižvelgiant į apmokestinamojo asmens prievolę sumokėti PVM ir su ja susijusias papildomas prievoles?

         (1)  2006 m. lapkričio 28 d. Tarybos direktyva 2006/112/EB dėl pridėtinės vertės mokesčio bendros sistemos (OL L 347, 2006, p. 1).


title: Byla C-522/21: 2021 m. rugpjūčio 24 d. Pfälzisches Oberlandesgericht (Vokietija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje MS / Saatgut Treuhandverwaltungs GmbH

text:
               2021 12 20

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 513/17

      2021 m. rugpjūčio 24 d.Pfälzisches Oberlandesgericht (Vokietija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje MS / Saatgut Treuhandverwaltungs GmbH

      (Byla C-522/21)
      (2021/C 513/25)
      Proceso kalba: vokiečių

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

         Pfälzisches Oberlandesgericht

         Šalys pagrindinėje byloje

         Atsakovas ir apeliantas: MS

         Ieškovė ir kita apeliacinio proceso šalis: Saatgut Treuhandverwaltungs GmbH

         Prejudicinis klausimas

      Ar 1995 m. liepos 24 d. Komisijos reglamento (EB) Nr. 1768/95 (1), įgyvendinančio Tarybos reglamento (EB) Nr. 2100/94 (2) dėl augalų veislių teisinės apsaugos Bendrijoje 14 straipsnio 3 dalyje numatytos žemės ūkio išimties taisyklės, 18 straipsnio 2 dalis, kiek joje nurodytomis sąlygomis galima reikalauti minimalaus žalos atlyginimo, kurio dydis yra keturis kartus didesnis nei licencijos mokestis, yra suderinama su 1994 m. liepos 27 d. Tarybos reglamentu (EB) Nr. 2100/94 dėl augalų veislių teisinės apsaugos Bendrijoje (toliau – pamatinis reglamentas), visų pirma su jo 94 straipsnio 2 dalies pirmu sakiniu?

         (1)  OL L 173, 1995, p. 14; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 3 sk., 18 t., p. 63.

         (2)  OL L 227, 1994, p. 1; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 3 sk., 16 t., p. 390.


title: Byla C-524/21: 2021 m. rugpjūčio 24 d. Curtea de Apel Bucureşti (Rumunija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje IG / Agenţia Judeţeană de Ocupare a Forţei de Muncă Ilfov

text:
               2021 12 20

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 513/17

      2021 m. rugpjūčio 24 d.Curtea de Apel Bucureşti (Rumunija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje IG / Agenţia Judeţeană de Ocupare a Forţei de Muncă Ilfov

      (Byla C-524/21)
      (2021/C 513/26)
      Proceso kalba: rumunų

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

         Curtea de Apel Bucureşti

         Šalys pagrindinėje byloje

         Pareiškėja (apeliantė): IG

         Atsakovas (kita apeliacinio proceso šalis): Agenţia Judeţeană de Ocupare a Forţei de Muncă Ilfov

         Prejudiciniai klausimai

                  1.

                  Ar (turint mintyje autonomišką sąvoką „nemokumas“) pagal Direktyvos 2008/94 (1) 1 straipsnio 1 dalies ir 2 straipsnio 1 dalies nuostatas draudžiamos šią direktyvą į nacionalinę teisę perkeliančios nacionalinės teisės nuostatos, kaip antai Legea nr. 200/2006 privind constituirea și utilizarea Fondului de garantare pentru plata creanțelor salariale (Įstatymas Nr. 200/2006 dėl Darbo užmokesčio reikalavimų garantijų fondo įsteigimo ir naudojimo) 15 straipsnio 1 ir 2 dalys, siejamos su Normele metodologice de aplicare a Legii nr. 200/2006 (Įstatymo Nr. 200/2006 taikymo metodinės normos) 7 straipsniu, kaip jos išaiškintos Înalta Curte de Casație și Justiție – Completul pentru dezlegarea unor chestiuni de drept (Aukščiausiasis Kasacinis ir Teisingumo Teismas – Teisės klausimų nagrinėjimo kolegija, Rumunija) Sprendime Nr. 16/2018, pagal kurį 3 mėnesių laikotarpis, kuriuo Darbo užmokesčio reikalavimų garantijų fondas gali perimti ir patenkinti reikalavimus sumokėti nemokaus darbdavio mokėtiną darbo užmokestį, siejamas tik su nemokumo bylos iškėlimo data?

                  2.

                  Ar pagal Direktyvos 2008/94 3 straipsnio [antrą pastraipą] ir 4 straipsnio 2 dalį draudžiamos Įstatymo Nr. 200/2006 dėl Darbo užmokesčio reikalavimų garantijų fondo įsteigimo ir naudojimo 15 straipsnio 1 ir 2 dalys, kaip jos išaiškintos Înalta Curte de Casație și Justiție – Completul pentru dezlegarea unor chestiuni de drept (Aukščiausiasis Kasacinis ir Teisingumo Teismas – Teisės klausimų nagrinėjimo kolegija, Rumunija) Sprendime Nr. 16/2018, pagal kurį maksimalus 3 mėnesių laikotarpis, per kurį Garantijų fondas gali perimti ir patenkinti reikalavimus sumokėti nemokaus darbdavio mokėtiną darbo užmokestį, patenka į referencinį laikotarpį, apimantį 3 mėnesius iki nemokumo bylos iškėlimo ir 3 mėnesius po nemokumo bylos iškėlimo?

                  3.

                  Ar Direktyvos 2008/94 socialinį tikslą ir direktyvos 12 straipsnio a punkto nuostatas atitinka tokia nacionalinių administracinių teismų praktika, pagal kurią iš darbuotojo išieškomos sumos, kurios tariamai jam buvo sumokėtos už teisės aktuose nenumatytus laikotarpius arba kurias sumokėti pareikalauta pasibaigus teisės aktuose nustatytam senaties terminui, tuo tikslu vadovaujantis Curtea de Conturi (Audito rūmai) sprendimu ir nesant konkrečių nacionalinės teisės aktų, pagal kuriuos darbuotojas turėtų prievolę šias sumas grąžinti?

                  4.

                  Ar, aiškinant Direktyvos 2008/94 12 straipsnio a punkte vartojamą sąvoką „piktnaudžiavimas“, reikalaujamų darbo užmokesčio sumų, kurias tarpininkaujant teismo paskirtam likvidatoriui išmokėjo Garantijų fondas, susigrąžinimas iš darbuotojo, nurodant, jog siekiama laikytis bendrojo senaties termino, yra pakankamai objektyviai pagrįstas?

                  5.

                  Ar toks aiškinimas ir tokia nacionalinė administracinė praktika, pagal kuriuos darbo užmokesčio skolos, kurias darbuotojai privalo grąžinti, prilyginamos mokesčių skoloms, už kurias skaičiuojamos palūkanos ir delspinigiai, atitinka šios direktyvos nuostatas ir tikslą?

         (1)  2008 m. spalio 22 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2008/94/EB dėl darbuotojų apsaugos jų darbdaviui tapus nemokiam (OL L 283, 2008, p. 36).