title: Byla C-463/17 P: 2017 m. liepos 25 d. Ori Martin SA pateiktas apeliacinis skundas dėl 2017 m. birželio 1 d. Bendrojo Teismo (antroji kolegija) nutarties byloje T–797/16 Ori Martin/Europos Sąjungos Teisingumo Teismas

text:
               20.11.2017

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 392/12

         2017 m. liepos 25 d.Ori Martin SA pateiktas apeliacinis skundas dėl 2017 m. birželio 1 d. Bendrojo Teismo (antroji kolegija) nutarties byloje T–797/16 Ori Martin/Europos Sąjungos Teisingumo Teismas

   (Byla C-463/17 P)
   (2017/C 392/16)
   Proceso kalba: italų

      Šalys

      Apeliantė: Ori Martin SA, atstovaujama advokato G. Belotti

      Kita proceso šalis: Europos Sąjungos Teisingumo Teismas

      Apeliantės reikalavimai

               —

               Apeliantė Europos Sąjungos Teisingumo Teismo (toliau – Teisingumo Teismas) prašo pakeisti Bendrojo Teismo nutartį atmesti ieškinį byloje T–797/16 (Ori Martin/Europos Sąjungos Teisingumo Teismas), pripažinti, kad pats Teisingumo Teismas (šeštoji kolegija) bylose C–490/15 P ir C–505/15 P (EU:C:2016:678) pažeidė Ori teisę į teisingą procesą, įtvirtintą Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijos (toliau – Chartija) 47 straipsnyje, ir priteisti žalos atlyginimą.

      Apeliacinio skundo pagrindai ir pagrindiniai argumentai

   Ieškinyje, kurį Bendrasis Teismas atmetė skundžiama nutartimi, buvo remiamasi vieninteliu pagrindu – Teisingumo Teismo (šeštoji kolegija) padarytu Chartijos 47 straipsnio pažeidimu, būtent, kad buvo pažeista Ori teisė į teisingą procesą. Ori tvirtino, kad pagal šį bendrąjį teisės principą įmonė, kuriai skirta galutinė sankcija, turi suprasti kuo konkrečiai ji kaltinama, kad, be kita ko, vengtų recidyvo. Taip nėra nagrinėjamu atveju, nes Ori iki šiol nežino tikrojo jos nubaudimo motyvo.
   Bendrasis Teismas atmetė Ori ieškinį kaip teisiškai akivaizdžiai nepagrįstą, remdamasis tuo, kad prašymas atlyginti žalą buvo grindžiamas ne pernelyg ilga proceso trukme, dėl ko galėjo būti pažeistas Chartijos 47 straipsnis, o tariamu teismo sprendimo neteisėtumu. Bendrasis Teismas nepriėmė sprendimo dėl klausimo, ar teisės į teisingą procesą pažeidimas, kuriuo ieškovė aiškiai rėmėsi, patenka į Chartijos 47 straipsnio taikymo sritį. Šiuo klausimu apeliacinis skundas taip pat įdomus, nes jame keliami klausimai išeina už nagrinėjamo atvejo ribų.

      Ori ginčija Bendrojo Teismo nutartį, nes teisė į teisingą procesą, kurios išraiška yra teisė žinoti nubaudimo motyvus, yra neatskiriama asmenų, kuriems skirtos sankcijos už konkurencijos pažeidimus, teisė, kurios iš esmės baudžiamasis pobūdis jau pripažintas suformuotoje jurisprudencijoje. Asmenims suteiktų teisių veiksmingos teisminės gynybos principas yra bendrasis Sąjungos teisės principas, kylantis iš valstybėms narėms bendrų konstitucinių tradicijų; šis principas įtvirtintas Žmogaus teisių ir pagrindinių laisvių apsaugos konvencijos 6 ir 13 straipsniuose ir pakartotas Chartijos 47 straipsnyje.
   Be to, Ori pažymi pateikto klausimo svarbą, nes Reglamento Nr. 1/2003 (1) 23 straipsnyje numatyta atsakomybė konkurencijos srityje yra asmeninio pobūdžio ir Sąjungos konkurencijos teisei nėra žinoma nei atsakomybė be kaltės, nei culpa in vigilando.
   Tai reiškia, kad pagal Sąjungos teisę niekas negali būti nubaustas be kaltės ar už pareigos prižiūrėti pažeidimą; joks procesinės teisės principas, pagal kurį numatytas įrodinėjimo pareigos perkėlimas, neleidžia paneigti šios išvados.

      (1)  2002 m. gruodžio 16 d. Tarybos reglamentas (EB) Nr. 1/2003 dėl konkurencijos taisyklių, nustatytų Sutarties 81 ir 82 straipsniuose, įgyvendinimo (OL L 1, 2003, p. 1; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 8 sk., 2 t., p. 205).


title: Byla C-485/17: 2017 m. rugpjūčio 10 d. Bundesgerichtshof (Vokietija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Verbraucherzentrale Berlin eV/Unimatic Vertriebs GmbH

text:
               20.11.2017

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 392/13

         2017 m. rugpjūčio 10 d.Bundesgerichtshof (Vokietija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Verbraucherzentrale Berlin eV/Unimatic Vertriebs GmbH

   (Byla C-485/17)
   (2017/C 392/17)
   Proceso kalba: vokiečių

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Bundesgerichtshof

      Šalys pagrindinėje byloje

      Kasatorius: Verbraucherzentrale Berlin eV

      Kita kasacinio proceso šalis: Unimatic Vertriebs GmbH

      Prejudiciniai klausimai

               1.

               Ar stendas salėje, kurį prekiautojas keletą dienų per metus vykstančioje parodoje naudoja prekybai savo produktais, yra nekilnojamoji mažmeninės prekybos patalpa, kaip tai suprantama pagal Direktyvos 2011/83/ES (1) 2 straipsnio 9 punkto a papunktį, ar kilnojamoji mažmeninės prekybos patalpa, kaip tai suprantama pagal Direktyvos 2011/83/ES 2 straipsnio 9 punkto b papunktį?

               2.

               Tuo atveju, jeigu tai yra kilnojamoji mažmeninės prekybos patalpa:
               į ką reikėtų atsižvelgti sprendžiant, ar prekiautojas „paprastai“ vykdo savo veiklą parodų stenduose:

                           a)

                           į tai, kaip prekiautojas organizuoja savo veiklą, ar

                           b)

                           į tai, kad vartotojas turėtų tikėtis sudaryti sutartį dėl nagrinėjamų prekių konkrečioje parodoje?

               3.

               Tuo atveju, jeigu į antrąjį klausimą būtų atsakyta taip, kad svarbus yra vartotojo požiūris (2 klausimo b punktas):
               kuo turi būti vadovaujamasi vertinant, ar vartotojas turėjo tikėtis sudaryti sutartį dėl konkrečių prekių nagrinėjamoje parodoje: tuo, kaip paroda pristatoma visuomenei, ar faktinėmis parodos aplinkybėmis vartotojui teikiant užsakymą?

      (1)  2011 m. spalio 25 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2011/83/ES dėl vartotojų teisių, kuria iš dalies keičiamos Tarybos direktyva 93/13/EEB ir Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 1999/44/EB bei panaikinamos Tarybos direktyva 85/577/EEB ir Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 97/7/EB (OL L 304, p. 64).


title: Byla C-501/17: 2017 m. rugpjūčio 18 d. Landgericht Köln (Vokietija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Germanwings GmbH/Wolfgang Pauels

text:
               20.11.2017

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 392/13

         2017 m. rugpjūčio 18 d.Landgericht Köln (Vokietija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Germanwings GmbH/Wolfgang Pauels

   (Byla C-501/17)
   (2017/C 392/18)
   Proceso kalba: vokiečių

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Landgericht Köln

      Šalys pagrindinėje byloje

      Apeliantė: Germanwings GmbH

      Kita apeliacinio proceso šalis: Wolfgang Pauels

      Prejudicinis klausimas

   Ar aplinkybė, kai orlaivio padangą sugadina ant kilimo ir tūpimo tako gulintis varžtas (pašalinių objektų sukelti pažeidimai – FOD), laikytina ypatinga aplinkybe pagal Reglamento (EB) Nr. 261/2004 (1) 5 straipsnio 3 dalį?

      (1)  2004 m. vasario 11 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (EB) Nr. 261/2004, nustatantis bendras kompensavimo ir pagalbos keleiviams taisykles atsisakymo vežti ir skrydžių atšaukimo arba atidėjimo ilgam laikui atveju, panaikinantis Reglamentą (EEB) Nr. 295/91 (OL L 46, p. 1; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 7 sk., 8 t., p. 10).


title: Byla C-516/17: 2017 m. rugpjūčio 25 d. Bundesgerichtshof (Vokietija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Spiegel Online GmbH/Volker Beck

text:
               20.11.2017

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 392/14

         2017 m. rugpjūčio 25 d.Bundesgerichtshof (Vokietija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Spiegel Online GmbH/Volker Beck

   (Byla C-516/17)
   (2017/C 392/19)
   Proceso kalba: vokiečių

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Bundesgerichtshof

      Šalys pagrindinėje byloje

      Kasatorė ir atsakovė: Spiegel Online GmbH

      Kita kasacinio proceso šalis ir ieškovas: Volker Beck

      Prejudiciniai klausimai

               1.

               Ar Sąjungos teisės nuostatomis dėl išimčių iš Direktyvos 2001/29/EB (1) 5 straipsnio 3 dalyje numatytos teisės ir dėl jos apribojimų paliekama veiksmų laisvė perkeliant jas į nacionalinę teisę?

               2.

               Kaip reikia atsižvelgti į ES Pagrindinių teisių chartijoje įtvirtintas pagrindines teises apibrėžiant Direktyvos 2001/29/EB 5 straipsnio 3 dalyje numatytų autorių išimtinės teisės atgaminti savo kūrinius (Direktyvos 2001/29/EB 2 straipsnio a punktas) ir juos viešai skelbti, įskaitant kūrinių padarymą viešai prieinamų (Direktyvos 2001/29/EB 3 straipsnio 1 dalis), išimčių ir apribojimų taikymo sritį?

               3.

               Ar gali pagrindinė teisė į informacijos laisvę (ES Pagrindinių teisių chartijos 11 straipsnio 1 dalies antras sakinys) arba į žiniasklaidos laisvę (ES Pagrindinių teisių chartijos 11 straipsnio 2 dalis) pateisinti papildomų išimčių ir apribojimų taikymą autorių išimtinei teisei atgaminti savo kūrinius (Direktyvos 2001/29/EB 2 straipsnio a punktas) ir juos viešai skelbti, įskaitant kūrinių padarymą viešai prieinamų (Direktyvos 2001/29/EB 3 straipsnio 1 dalis), be jau Direktyvos 2001/29/EB 5 straipsnio 3 dalyje numatytų išimčių ir apribojimų?

               4.

               Ar autorių teisių saugomų kūrinių padarymas viešai prieinamų spaudos bendrovės interneto portale nelaikytinas leidžiamu pranešimu apie tuo metu vykstančius įvykius, kaip numatyta Direktyvos 2001/29/EB 5 straipsnio 3 dalies c punkto antroje alternatyvoje, vien dėl to, kad prieš padarydama autoriaus kūrinius viešai prieinamus spaudos bendrovė galėjo ir pagrįstai turėjo gauti jo leidimą?

               5.

               Ar citavimas, kaip jis suprantamas pagal Direktyvos 2001/29 5 straipsnio 3 dalies d punktą, nėra tuomet, kai cituojamas tekstas ar jo dalys ne neatsiejamai (pavyzdžiui, įtraukose ar išnašose) įterpiamas į naują tekstą, o padaromas prieinamas internete, pateikiant nuorodą, kaip atskiras nuo naujo teksto PDF formato dokumentas, kurį galima parsisiųsti atskirai?

               6.

               Ar atsakant į klausimą, kada kūrinys, kaip jis suprantamas pagal Direktyvos 2001/29/EB 5 straipsnio 3 dalies d punktą, jau yra teisėtai padarytas viešai prieinamas, reikia orientuotis į tai, ar šis kūrinys konkrečiu pavidalu jau anksčiau buvo paskelbtas gavus autoriaus leidimą?

      (1)  2001 m. gegužės 22 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2001/29/EB dėl autorių teisių ir gretutinių teisių informacinėje visuomenėje tam tikrų aspektų suderinimo (OL L 167, 2001, p. 10; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 17 sk., 1 t. p. 230).


title: Byla C-517/17: 2017 m. rugpjūčio 28 d. Bundesverwaltungsgericht (Vokietija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Milkiyas Addis/Vokietijos Federacinė Respublika

text:
               20.11.2017

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 392/15

         2017 m. rugpjūčio 28 d.Bundesverwaltungsgericht (Vokietija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Milkiyas Addis/Vokietijos Federacinė Respublika

   (Byla C-517/17)
   (2017/C 392/20)
   Proceso kalba: vokiečių

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Bundesverwaltungsgericht

      Šalys pagrindinėje byloje

      Pareiškėjas, apeliantas ir kasatorius: Milkiyas Addis

      Atsakovė, kita apeliacinio ir kasacinio proceso šalis: Vokietijos Federacinė Respublika

      Prejudiciniai klausimai

               1.

               Ar pagal Sąjungos teisę valstybei narei (šiuo atveju – Vokietijai) draudžiama tarptautinės apsaugos prašymą atmesti kaip nepriimtiną dėl pabėgėlio statuso suteikimo kitoje valstybėje narėje (šiuo atveju – Italijoje), į nacionalinę teisę perkėlus Direktyvos 2013/32/ES (1) 33 straipsnio 2 dalies a punkte arba šios nuostatos pirmtake Direktyvos 2005/85/EB (2) 25 straipsnio 2 dalies a punkte suteikiamą teisę, kai tarptautinės apsaugos įgyvendinimas, konkrečiai pabėgėliais pripažintų asmenų gyvenimo sąlygos prašytojui tarptautinę apsaugą jau suteikusioje kitoje valstybėje narėje (šiuo atveju – Italijoje), neatitinka Direktyvos 2011/95/ES 20 ir paskesniuose straipsniuose nustatytų reikalavimų, bet dar nepažeidžia Pagrindinių teisių chartijos 4 straipsnio arba Europos žmogaus teisių konvencijos 3 straipsnio?

               2.

               Jei į pirmąjį klausimą būtų atsakyta teigiamai: ar tai taikytina ir tuomet, kai pabėgėliais pripažintiems asmenims valstybėje narėje, kurioje suteiktas pabėgėlio statusas (šiuo atveju – Italijoje),

                           a)

                           neteikiamos pragyvenimą užtikrinančios paslaugos arba, palyginti su kitomis valstybėmis narėmis, jos teikiamos gerokai mažesnio masto, tačiau šiuo požiūriu šie asmenys netraktuojami kitaip negu šios valstybės narės piliečiai?

                           b)

                           nors ir užtikrinamos Direktyvos 2011/95/ES 20 ir paskesniuose straipsniuose numatytos teisės, tačiau jiems faktiškai yra sunkiau gauti su tuo susijusių paslaugų arba tokių šeiminių arba civilinės visuomenės tinklų paslaugų, kurios pakeičia arba papildo valstybės paslaugas?

               3.

               Ar Direktyvos 2013/32/ES 14 straipsnio 1 dalies pirmas sakinys arba šios nuostatos pirmtakas Direktyvos 2005/85/EB 12 straipsnio 1 dalies pirmas sakinys draudžia taikyti nacionalinės teisės nuostatą, pagal kurią, Direktyvos 2013/32/ES 33 straipsnio 2 dalies a punkte arba šios nuostatos pirmtake Direktyvos 2005/85/EB 25 straipsnio 2 dalies a punkte suteikiamą teisę įgyvendinančiai prieglobsčio institucijai priėmus sprendimą atmesti prieglobsčio prašymą kaip nepriimtiną, aplinkybė, kad nebuvo asmeninio pokalbio su pareiškėju, nelemia šio sprendimo panaikinimo dėl pokalbio nebuvimo, jeigu pareiškėjas per apskundimo procedūras turi galimybę nurodyti visas aplinkybes, paneigiančias tokį sprendimą dėl nepriimtinumo, ir, net atsižvelgiant į šiuos argumentus, iš esmės negali būti priimtas joks kitas sprendimas?

      (1)  2013 m. birželio 26 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2013/32/ES dėl tarptautinės apsaugos suteikimo ir panaikinimo bendros tvarkos (OL L 180, 2013, p. 6).

      (2)  2005 m. gruodžio 1 d. Tarybos direktyva 2005/85/EB, nustatanti būtiniausius reikalavimus dėl pabėgėlio statuso suteikimo ir panaikinimo tvarkos valstybėse narėse (OL L 326, 2005, p. 13).


title: Byla C-181/17: 2018 m. vasario 8 d. Teisingumo Teismo (dešimtoji kolegija) sprendimas byloje Europos Komisija / Ispanijos Karalystė (Valstybės įsipareigojimų neįvykdymas — Transporto politika — Reglamentas (EB) Nr. 1071/2009 — Kelių transporto veiklos vykdytojas — Viešojo transporto leidimas — Suteikimo sąlygos — 3 straipsnio 1 ir 2 dalys — 5 straipsnio b punktas — Būtinas transporto priemonių skaičius — Nacionalinės teisės aktai — Griežtesnės suteikimo sąlygos — Didesnis minimalus transporto priemonių skaičius)

text:
               9.4.2018

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 123/6

         2018 m. vasario 8 d. Teisingumo Teismo (dešimtoji kolegija) sprendimas byloje Europos Komisija / Ispanijos Karalystė

   (Byla C-181/17) (1)

   ((Valstybės įsipareigojimų neįvykdymas - Transporto politika - Reglamentas (EB) Nr. 1071/2009 - Kelių transporto veiklos vykdytojas - Viešojo transporto leidimas - Suteikimo sąlygos - 3 straipsnio 1 ir 2 dalys - 5 straipsnio b punktas - Būtinas transporto priemonių skaičius - Nacionalinės teisės aktai - Griežtesnės suteikimo sąlygos - Didesnis minimalus transporto priemonių skaičius))
   (2018/C 123/08)
   Proceso kalba: ispanų

      Šalys

      Ieškovė: Europos Komisija, atstovaujama J. Hottiaux ir J. Rius

      Atsakovė: Ispanijos Karalystė, atstovaujama V. Ester Casas

      Rezoliucinė dalis

               1.

               Reikalaudama, kad, įmonės, norinčios gauti viešojo transporto leidimą, disponuotų bent trimis transporto priemonėmis, Ispanijos Karalystės neįvykdė įsipareigojimų pagal 2009 m. spalio 21 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (EB) Nr. 1071/2009, nustatančio bendrąsias profesinės vežimo kelių transportu veiklos sąlygų taisykles ir panaikinančio Tarybos direktyvą 96/26/EB, 3 straipsnio 1 ir 2 dalis ir 5 straipsnio b punktą.

               2.

               Priteisti iš Ispanijos Karalystės bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 195, 2017 6 19.


title: Byla C-5/18: 2018 m. sausio 3 d. Bundesfinanzhof (Vokietija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Jochen Eisenbeis, JUREX GmbH bankroto administratorius / Bundeszentralamt für Steuern

text:
               9.4.2018

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 123/10

         2018 m. sausio 3 d.Bundesfinanzhof (Vokietija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Jochen Eisenbeis, JUREX GmbH bankroto administratorius / Bundeszentralamt für Steuern

   (Byla C-5/18)
   (2018/C 123/14)
   Proceso kalba: vokiečių

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Bundesfinanzhof

      Šalys pagrindinėje byloje

      Pareiškėjas ir kasatorius: Jochen Eisenbeis, JUREX GmbH bankroto administratorius

      Atsakovė ir kita kasacinio proceso šalis: Bundeszentralamt für Steuern

      Prejudiciniai klausimai

               1.

               Ar formalus procesinių dokumentų įteikimas pagal viešosios teisės nuostatas (administracinių aktų įteikimą reglamentuojančias proceso kodeksų ir įstatymų nuostatas, Postgesetz (Pašto įstatymas() 33 straipsnio 1 dalis) yra universalioji pašto paslauga, kaip ji suprantama pagal 1997 m. gruodžio 15 d. Direktyvos 97/67/EB (1) (toliau – Pašto direktyva) 3 straipsnio 4 dalį?

               2.

               Jeigu į pirmąjį klausimą būtų atsakyta teigiamai:
               Ar verslininkas, vykdantis formalų procesinių dokumentų įteikimą pagal viešosios teisės nuostatas, yra „universaliųjų paslaugų teikėjas“, kaip jis suprantamas pagal 1997 m. gruodžio 15 d. Direktyvos 97/67/EB 2 straipsnio 13 punktą, teikiantis universaliąsias pašto paslaugas arba jų dalį, ir ar šios paslaugos pagal 2006 m. lapkričio 28 d. Tarybos direktyvos 2006/112/EB (2) dėl pridėtinės vertės mokesčio bendros sistemos 132 straipsnio 1 dalies a punktą yra neapmokestinamos PVM?

      (1)  1997 m. gruodžio 15 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 97/67/EB dėl Bendrijos pašto paslaugų vidaus rinkos plėtros bendrųjų taisyklių ir paslaugų kokybės gerinimo (OL L 15, 1998, p. 14; 2004 m specialusis leidimas lietuvių k., 6 sk., 3 t., p. 71).

      (2)  OL L 347, 2006, p. 1.


title: Byla T-731/15: 2018 m. vasario 21 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Klyuyev / Taryba (Bendra užsienio ir saugumo politika — Ribojamosios priemonės, taikomos atsižvelgiant į padėtį Ukrainoje — Lėšų įšaldymas — Asmenų, subjektų ir įstaigų, kurių lėšos ir ekonominiai ištekliai įšaldomi, sąrašas — Ieškovo pavardės palikimas sąraše — Pareiga motyvuoti — Teisinis pagrindas — Faktinis pagrindas — Akivaizdi vertinimo klaida — Teisė į gynybą — Nuosavybės teisė — Teisė į gerą reputaciją — Proporcingumas — Pagrindinių teisių apsauga, lygiavertė užtikrinamai Sąjungoje — Neteisėtumu grindžiamas prieštaravimas)

text:
               9.4.2018

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 123/15

         2018 m. vasario 21 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Klyuyev / Taryba

   (Byla T-731/15) (1)

   ((Bendra užsienio ir saugumo politika - Ribojamosios priemonės, taikomos atsižvelgiant į padėtį Ukrainoje - Lėšų įšaldymas - Asmenų, subjektų ir įstaigų, kurių lėšos ir ekonominiai ištekliai įšaldomi, sąrašas - Ieškovo pavardės palikimas sąraše - Pareiga motyvuoti - Teisinis pagrindas - Faktinis pagrindas - Akivaizdi vertinimo klaida - Teisė į gynybą - Nuosavybės teisė - Teisė į gerą reputaciją - Proporcingumas - Pagrindinių teisių apsauga, lygiavertė užtikrinamai Sąjungoje - Neteisėtumu grindžiamas prieštaravimas))
   (2018/C 123/20)
   Proceso kalba: anglų

      Šalys

      Ieškovas: Sergiy Klyuyev (Doneckas, Ukraina), atstovaujamas solisitorių R. Gherson, T. Garner, QC B. Kennelly ir baristerio J. Pobjoy

      Atsakovė: Europos Sąjungos Taryba, atstovaujama Á. de Elera-San Miguel Hurtado ir J.-P. Hix

      Dalykas

   SESV 263 straipsniu pagrįstas prašymas panaikinti, pirma, 2015 m. spalio 5 d. Tarybos sprendimą (BUSP) 2015/1781, kuriuo iš dalies keičiamas Sprendimas 2014/119/BUSP dėl ribojamųjų priemonių, taikytinų tam tikriems asmenims, subjektams ir įstaigoms atsižvelgiant į padėtį Ukrainoje (OL L 259, 2015, p. 23), ir 2015 m. spalio 5 d. Tarybos įgyvendinimo reglamentą (ES) 2015/1777, kuriuo įgyvendinamas Reglamentas (ES) Nr. 208/2014 dėl ribojamųjų priemonių, taikytinų tam tikriems asmenims, subjektams ir įstaigoms atsižvelgiant į padėtį Ukrainoje (OL L 259, 2015, p. 3), antra, 2016 m. kovo 4 d. Tarybos sprendimą (BUSP) 2016/318, kuriuo iš dalies keičiamas Sprendimas 2014/119/BUSP dėl ribojamųjų priemonių, taikytinų tam tikriems asmenims, subjektams ir įstaigoms atsižvelgiant į padėtį Ukrainoje (OL L 60, 2016, p. 76), ir 2016 m. kovo 4 d. Tarybos įgyvendinimo reglamentą (ES) 2016/311, kuriuo įgyvendinamas Reglamentas (ES) Nr. 208/2014 dėl ribojamųjų priemonių, taikytinų tam tikriems asmenims, subjektams ir įstaigoms atsižvelgiant į padėtį Ukrainoje (OL L 60, 2016, p. 1), ir, trečia, 2017 m. kovo 3 d. Tarybos sprendimą (BUSP) 2017/381, kuriuo iš dalies keičiamas Sprendimas 2014/119/BUSP dėl ribojamųjų priemonių, taikytinų tam tikriems asmenims, subjektams ir įstaigoms atsižvelgiant į padėtį Ukrainoje (OL L 58, 2017, p. 34), ir 2017 m. kovo 3 d. Tarybos įgyvendinimo reglamentą (ES) 2017/374, kuriuo įgyvendinamas Reglamentas (ES) Nr. 208/2014 dėl ribojamųjų priemonių, taikytinų tam tikriems asmenims, subjektams ir įstaigoms atsižvelgiant į padėtį Ukrainoje (OL L 58, 2017, p. 1), kiek jais ieškovo pavardė palikta asmenų, subjektų ir įstaigų, kuriems taikomos ribojamosios priemonės, sąraše.

      Rezoliucinė dalis

               1.

               Panaikinti 2017 m. kovo 3 d. Tarybos sprendimą (BUSP) 2017/381, kuriuo iš dalies keičiamas Sprendimas 2014/119/BUSP dėl ribojamųjų priemonių, taikytinų tam tikriems asmenims, subjektams ir įstaigoms atsižvelgiant į padėtį Ukrainoje, ir 2017 m. kovo 3 d. Tarybos įgyvendinimo reglamentą (ES) 2017/374, kuriuo įgyvendinamas Reglamentas (ES) Nr. 208/2014 dėl ribojamųjų priemonių, taikytinų tam tikriems asmenims, subjektams ir įstaigoms atsižvelgiant į padėtį Ukrainoje, kiek jais Sergiy Klyuyev pavardė palikta asmenų, subjektų ir įstaigų, kuriems taikomos šios ribojamosios priemonės, sąraše.

               2.

               Sprendimo 2017/381 1 straipsnio ir Įgyvendinimo reglamento 2017/374 1 straipsnio pasekmės lieka galioti S. Klyuyev iki Europos Sąjungos Teisingumo Teismo statuto 56 straipsnio pirmoje pastraipoje nustatyto apeliacinio skundo pateikimo termino pabaigos arba, jeigu apeliacinis skundas būtų pateiktas per šį terminą, iki šio skundo atmetimo.

               3.

               Atmesti likusią ieškinio dalį.

               4.

               M. Klyuyev padengia savo bylinėjimosi išlaidas ir iš jo priteisiamos Europos Sąjungos Tarybos patirtos bylinėjimosi išlaidos, kiek jos susijusios su ieškinyje ir pirmajame pareiškime dėl patikslinimo suformuluotais prašymais.

               5.

               Taryba padengia savo bylinėjimosi išlaidas ir iš jos priteisiamos S. Klyuyev patirtos bylinėjimosi išlaidos, kiek jos susijusios su antrajame pareiškime dėl patikslinimo suformuluotu prašymu iš dalies panaikinti Sprendimą 2017/381 ir Įgyvendinimo reglamentą 2017/374.

      (1)  OL C 68, 2016 2 22.


title: Byla C-307/16: 2018 m. vasario 28 d. Teisingumo Teismo (penktoji kolegija) sprendimas byloje (Naczelny Sąd Administracyjny (Lenkija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Stanisław Pieńkowski / Dyrektor Izby Skarbowej w Lublinie (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą — Direktyva 2006/112/EB — Pridėtinės vertės mokestis (PVM) — 131 straipsnis — 146 straipsnio 1 dalies b punktas — 147 straipsnis — Eksporto neapmokestinimas — 273 straipsnis — Valstybės narės teisės nuostatos, pagal kurias siekiant pasinaudoti neapmokestinimu nustatytas reikalavimas pasiekti minimalią apyvartos sumą arba būti sudariusiam sutartį su ūkio subjektu, įgaliotu grąžinti PVM keleiviams)

text:
               23.4.2018

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 142/5

         2018 m. vasario 28 d. Teisingumo Teismo (penktoji kolegija) sprendimas byloje (Naczelny Sąd Administracyjny (Lenkija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Stanisław Pieńkowski / Dyrektor Izby Skarbowej w Lublinie

   (Byla C-307/16) (1)

   ((Prašymas priimti prejudicinį sprendimą - Direktyva 2006/112/EB - Pridėtinės vertės mokestis (PVM) - 131 straipsnis - 146 straipsnio 1 dalies b punktas - 147 straipsnis - Eksporto neapmokestinimas - 273 straipsnis - Valstybės narės teisės nuostatos, pagal kurias siekiant pasinaudoti neapmokestinimu nustatytas reikalavimas pasiekti minimalią apyvartos sumą arba būti sudariusiam sutartį su ūkio subjektu, įgaliotu grąžinti PVM keleiviams))
   (2018/C 142/06)
   Proceso kalba: lenkų

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Naczelny Sąd Administracyjny

      Šalys pagrindinėje byloje

      Ieškovas: Stanisław Pieńkowski

      Atsakovas: Dyrektor Izby Skarbowej w Lublinie

      Rezoliucinė dalis

   2006 m. lapkričio 28 d. Tarybos direktyvos 2006/112/EB dėl pridėtinės vertės mokesčio bendros sistemos 131 straipsnį, 146 straipsnio 1 dalies b punktą, 147 ir 273 straipsnius reikia aiškinti taip, kad jais draudžiamos nacionalinės teisės nuostatos, pagal kurias tiekdamas prekes, kurios skirtos eksportui išgabenant asmeniniuose keleivių bagažuose, apmokestinamasis pardavėjas turi būti pasiekęs minimalią apyvartos sumą per praėjusį mokestinį laikotarpį arba turi būti sudaręs sutartį su ūkio subjektu, įgaliotu grąžinti pridėtinės vertės mokestį keleiviams, ir neįvykdžius nors vienos iš šių sąlygų galutinai prarandama teisė neapmokestinti šio tiekimo.

      (1)  OL C 335, 2016 9 12.


title: Byla C-701/17 P: 2017 m. spalio 24 d. Vassil Monev Valkov pateiktas apeliacinis skundas dėl 2017 m. rugsėjo 27 d. Bendrojo Teismo (antroji kolegija) priimtos nutarties byloje T-558/17 Valkov / Europos Žmogaus Teisių Teismas ir Bulgarijos Respublikos Aukščiausiasis Teismas

text:
               23.4.2018

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 142/21

         2017 m. spalio 24 d. Vassil Monev Valkov pateiktas apeliacinis skundas dėl 2017 m. rugsėjo 27 d. Bendrojo Teismo (antroji kolegija) priimtos nutarties byloje T-558/17 Valkov / Europos Žmogaus Teisių Teismas ir Bulgarijos Respublikos Aukščiausiasis Teismas

   (Byla C-701/17 P)
   (2018/C 142/28)
   Proceso kalba: anglų

      Šalys

      Apeliantas: Vassil Monev Valkov, atstovaujamas advokatės K. Mladenova

      Kitos proceso šalys: Europos Žmogaus Teisių Teismas, Bulgarijos Respublikos Aukščiausiasis Teismas
   2018 m. vasario 22 d. nutartimi Teisingumo Teismas (dešimtoji kolegija) pripažino apeliacinį skundą nepriimtinu.


title: Byla C-99/18 P: 2018 m. vasario 12 d. FTI Touristik GmbH pateiktas apeliacinis skundas dėl 2017 m. lapkričio 30 d. Bendrojo Teismo (aštuntoji kolegija) priimto sprendimo byloje T-475/16, FTI Touristik GmbH / Europos Sąjungos intelektinės nuosavybės tarnyba

text:
               28.5.2018

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 182/8

         2018 m. vasario 12 d.FTI Touristik GmbH pateiktas apeliacinis skundas dėl 2017 m. lapkričio 30 d. Bendrojo Teismo (aštuntoji kolegija) priimto sprendimo byloje T-475/16, FTI Touristik GmbH / Europos Sąjungos intelektinės nuosavybės tarnyba

   (Byla C-99/18 P)
   (2018/C 182/07)
   Proceso kalba: vokiečių

      Šalys

      Apeliantė: FTI Touristik GmbH, atstovaujama advokatės A. Parr

      Kitos proceso šalys: Europos Sąjungos intelektinės nuosavybės tarnyba, Harald Prantner ir Daniel Giersch

      Reikalavimai

   Apeliantė Teisingumo Teismo prašo:

               —

               panaikinti 2017 m. lapkričio 30 d. Bendrojo Teismo (aštuntoji kolegija) sprendimą byloje T-475/16,

               —

               priteisti iš EUIPO bylinėjimosi išlaidas.

      Apeliacinio skundo pagrindai ir pagrindiniai argumentai

   Apeliantė teigia, kad Bendrojo Teismo sprendimu buvo pažeistas Reglamento Nr. 207/2009 (1) 8 straipsnio 1 dalies b punktas. Skundžiamas sprendimas nepakankamai motyvuotas. Jame neatsižvelgta į visas faktines aplinkybes, būtinas vertinant galimybę supainioti. Dėl to buvo padaryta teisės klaida.

      (1)  2009 m. vasario 26 d. Tarybos reglamentas (EB) Nr. 207/2009 dėl Bendrijos prekių ženklo (OL L 78, p. 1) su pakeitimais (pakeistas 2017 m. birželio 14 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentu (ES) 2017/1001 dėl Europos Sąjungos prekių ženklo (OL L 154, p. 1)).


title: Byla T-386/17: 2018 m. balandžio 12 d. Bendrojo Teismo nutartis byloje Lackmann Fleisch- und Feinkostfabrik / EUIPO (Лидер) (Europos Sąjungos prekių ženklas — Vaizdinio Europos Sąjungos prekių ženklo „Лидер“ paraiška — Absoliutus atmetimo pagrindas — Skiriamojo požymio nebuvimas — Reglamento (EB) Nr. 207/2009 7 straipsnio 1 dalies b punktas (dabar – Reglamento (ES) 2017/1001 7 straipsnio 1 dalies b punktas) — Akivaizdžiai teisiškai nepagrįstas ieškinys)

text:
               4.6.2018

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 190/30

         2018 m. balandžio 12 d. Bendrojo Teismo nutartis byloje Lackmann Fleisch- und Feinkostfabrik / EUIPO (Лидер)

   (Byla T-386/17) (1)

   ((Europos Sąjungos prekių ženklas - Vaizdinio Europos Sąjungos prekių ženklo „Лидер“ paraiška - Absoliutus atmetimo pagrindas - Skiriamojo požymio nebuvimas - Reglamento (EB) Nr. 207/2009 7 straipsnio 1 dalies b punktas (dabar – Reglamento (ES) 2017/1001 7 straipsnio 1 dalies b punktas) - Akivaizdžiai teisiškai nepagrįstas ieškinys))
   (2018/C 190/52)
   Proceso kalba: vokiečių

      Šalys

      Ieškovė: Lackmann Fleisch- und Feinkostfabrik GmbH (Biūlis, Vokietija), atstovaujama advokato A. Lingenfelser

      Atsakovė: Europos Sąjungos intelektinės nuosavybės tarnyba (EUIPO), atstovaujama D. Walicka

      Dalykas

   Ieškinys dėl 2017 m. balandžio 28 d. EUIPO pirmosios apeliacinės tarybos sprendimo (byla R 2066/2016-1), susijusio su prašymu įregistruoti vaizdinį žymenį „Лидер“ kaip Europos Sąjungos prekių ženklą.

      Rezoliucinė dalis

               1.

               Atmesti ieškinį.

               2.

               Priteisti iš Lackmann Fleisch- und Feinkostfabrik GmbH bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 256, 2017 8 7.


title: Byla C-315/17: 2018 m. kovo 22 d. Teisingumo Teismo (šeštoji kolegija) nutartis byloje (Juzgado Contencioso-Administrativo n° 2 de Zaragoza (Ispanija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Pilar Centeno Meléndez / Universidad de Zaragoza (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą — Direktyva 1999/70/EB — ETUC, UNICE ir CEEP bendrasis susitarimas dėl darbo pagal terminuotas sutartis — 4 punktas — Nediskriminavimo principas — Horizontaliosios karjeros sistema — Priedo prie atlyginimo suteikimas — Nacionalinės teisės aktai, pašalinantys laikinuosius tarnautojus — Sąvokos „darbo sąlygos“ ir „objektyvios priežastys“)

text:
               4.6.2018

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 190/3

         2018 m. kovo 22 d. Teisingumo Teismo (šeštoji kolegija) nutartis byloje (Juzgado Contencioso-Administrativo no 2 de Zaragoza (Ispanija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Pilar Centeno Meléndez / Universidad de Zaragoza

   (Byla C-315/17) (1)

   ((Prašymas priimti prejudicinį sprendimą - Direktyva 1999/70/EB - ETUC, UNICE ir CEEP bendrasis susitarimas dėl darbo pagal terminuotas sutartis - 4 punktas - Nediskriminavimo principas - Horizontaliosios karjeros sistema - Priedo prie atlyginimo suteikimas - Nacionalinės teisės aktai, pašalinantys laikinuosius tarnautojus - Sąvokos „darbo sąlygos“ ir „objektyvios priežastys“))
   (2018/C 190/03)
   Proceso kalba: ispanų

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Juzgado Contencioso-Administrativo no 2 de Zaragoza

      Šalys

      Ieškovė: Pilar Centeno Meléndez

      Atsakovas: Universidad de Zaragoza

      Rezoliucinė dalis

   Bendrojo susitarimo, pateikiamo 1999 m. birželio 28 d. Tarybos direktyva 1999/70/EB dėl ETUC, UNICE ir CEEP bendrojo susitarimo dėl darbo pagal terminuotas sutartis priede, 4 punkto 1 dalis turi būti aiškinama taip, kad ji draudžia nacionalinės teisės aktus, kaip nagrinėjami pagrindinėje byloje, pagal kuriuos Saragosos (Ispanija) universiteto horizontalioji karjeros sistema taikoma tik administracijos ir tarnybų personalo tarnautojams ir, taigi, šioje sistemoje dalyvaujantiems valstybės tarnautojai ir pagal darbo sutartį dirbantiems nuolatiniai darbuotojai suteikiama teisė į priedą prie atlyginimo, o asmenims, įdarbintiems kaip laikinieji valstybės tarnautojai, ne.

      (1)  OL C 269, 2017 8 14.


title: Byla C-376/17: 2018 m. vasario 23 d. Teisingumo Teismo pirmininko nutartis byloje (Supreme Court (Airija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) –Europos arešto orderio, išduoto dėl Arkadiusz Piotr Lipinski, vykdymas

text:
               4.6.2018

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 190/19

         2018 m. vasario 23 d. Teisingumo Teismo pirmininko nutartis byloje (Supreme Court (Airija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) –Europos arešto orderio, išduoto dėl Arkadiusz Piotr Lipinski, vykdymas
   (Byla C-376/17) (1)

   (2018/C 190/32)
   Proceso kalba: anglų
   Teisingumo Teismo pirmininkas nutartimi nurodė išbraukti bylą iš registro.

      (1)  OL C 283, 2017 8 28.


title: Byla C-383/17: 2018 m. vasario 8 d. Teisingumo Teismo pirmininko nutartis byloje Europos Komisija / Portugalijos Respublika

text:
               4.6.2018

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 190/20

         2018 m. vasario 8 d. Teisingumo Teismo pirmininko nutartis byloje Europos Komisija / Portugalijos Respublika

   (Byla C-383/17) (1)

   (2018/C 190/33)
   Proceso kalba: portugalų
   Teisingumo Teismo pirmininkas nutartimi nurodė išbraukti bylą iš registro.

      (1)  OL C 277, 2017 8 21.


201805250611897332018/C 200/622472018TC20020180611LT01LTINFO_JUDICIAL20180416484922Byla T-247/18: 2018 m. balandžio 16 d. pareikštas ieškinys byloje Lucena Ramírez / Taryba

 ---documentbreak--- C2002018LT4820120180416LT00624824922018 m. balandžio 16 d. pareikštas ieškinys byloje Lucena Ramírez / Taryba

   (Byla T-247/18)2018/C 200/62Proceso kalba: anglų
      Šalys

      Ieškovė: Tibisay Lucena Ramírez (Venesuela), atstovaujama advokatų L. Giuliano ir F. Di Gianni

      Atsakovė: Europos Sąjungos Taryba

      Reikalavimai

   Ieškovė Bendrojo Teismo prašo:

            —

            panaikinti 2018 m. sausio 22 d. Tarybos sprendimą (BUSP) 2018/90, kuriuo iš dalies keičiamas Sprendimas (BUSP) 2017/2074 dėl ribojamųjų priemonių atsižvelgiant į padėtį Venesueloje ir 2018 m. sausio 22 d. Tarybos įgyvendinimo reglamentą (ES) 2018/88, kuriuo įgyvendinamas Reglamentas (ES) 2017/2063 dėl ribojamųjų priemonių atsižvelgiant į padėtį Venesueloje, kiek jų nuostatos susijusios su ieškove, ir

            —

            priteisti iš Tarybos bylinėjimosi išlaidas.

      Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

   Grįsdama ieškinį ieškovė remiasi dviem pagrindais.

            1.

            Pirmasis ieškinio pagrindas grindžiamas tuo, kad Taryba pažeidė gero administravimo principą, ieškovės teises į gynybą ir į veiksmingą teisminę apsaugą, kai per protingą terminą nesuteikė galimybės susipažinti su įrodymais, tariamai pagrindžiančiais jos įtraukimą į sąrašą.

            2.

            Antrasis ieškinio pagrindas grindžiamas tuo, kad Taryba padarė akivaizdžią vertinimo klaidą, nes neįrodė, kad ieškovė savo veiksmais ir politika kenkė demokratinių ir teisinės valstybės principų laikymuisi Venesueloje.


201806010031915492018/C 211/281952018TC21120180618LT01LTINFO_JUDICIAL20180316222321Byla T-195/18: 2018 m. kovo 16 d. pareikštas ieškinys byloje Talanton / Komisija

 ---documentbreak--- C2112018LT2210120180316LT00282212322018 m. kovo 16 d. pareikštas ieškinys byloje Talanton / Komisija

   (Byla T-195/18)2018/C 211/28Proceso kalba: graikų
      Šalys

      Ieškovė: Talanton, Anonimi Emporiki — Simvouleftiki – Ekpaideftiki Etairia Dianomon, Parochis Ipiresion Marketing kai Dioikisis Epicheiriseon (Senasis Falironas, Graikija), atstovaujama advokato K. Damis

      Atsakovė: Europos Komisija

      Reikalavimai

   Ieškovė Bendrojo Teismo prašo:

            —

            paskirti ekspertizę siekiant nustatyti, ar atlikdama tyrimą atsakovė nepadarė pažeidimų;

            —

            pripažinti, pirma, kad (a) debetiniu dokumentu 3241801228, kurį ieškovė gavo 2018 m. sausio 15 d. ir kuriame atsakovė reikalauja grąžinti 481835,56 EUR pagal darbų vykdymo sutartį FP7-215952 PERFORM, remdamasi 11-ΒΑ135-006 audito išvada, pažeidžiamos sutartinės prievolės, nes leistinos išlaidos pagal šią sutartį sudarė 605217 EUR, iš kurių 490711 EUR – Sąjungos finansinis įnašas, taigi ieškovė turi grąžinti atsakovei 21171 EUR, o ne 481835,56 EUR sumą; antra, (b) debetiniu dokumentu 3241801229, kurį ieškovė gavo 2018 m. sausio 15 d. ir kuriame atsakovė reikalauja sumokėti 29694,10 EUR sumą kaip kompensaciją, pažeidžiamos atitinkamos sutartinės prievolės.

      Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

   Grįsdama ieškinį ieškovė remiasi dviem pagrindais.

            1.

            Pirmasis ieškinio pagrindas grindžiamas sąžiningu sutarties vykdymu ir draudimu nesąžiningai taikyti sutarties sąlygas:

                     —

                     Ieškovė teigia, kad atsakovė elgėsi neteisėtai ir pažeidė sąžiningo sutarties vykdymo principą, nes minėtą tyrimą neteisėtai atliko trečiasis asmuo, o ne vienas iš atsakovės paskirto sutarties rangovo ar oficialiai jos patvirtintų subrangovų personalo narių; per tyrimą buvo keltas klausimas dėl šio asmens nešališkumo.

            2.

            Antrasis ieškinio pagrindas grindžiamas arbitražine išlyga:

                     —

                     Ieškovė pateikė pakankamai alternatyvių įrodymų, kuriuos sudarė patvirtinti pareiškimai, reikšmingi ieškovės darbuotojų raštai, dokumentai, pateikti vykdymo etape, kurie nebuvo užginčyti ir į kuriuos atsakovė neatsižvelgė;

                     —

                     Ieškovė nurodo 39 detalias priežastis, dėl kurių, jos manymu, tyrimo ataskaita yra netiksli, neišsami, nepatikima ir joje padarytos klaidingos išvados.


201806080261931512018/C 221/382372018TC22120180625LT01LTINFO_JUDICIAL20180409323211Byla T-237/18: 2018 m. balandžio 9 d. pareikštas ieškinys byloje Martini-Sportswear / EUIPO – Olympique de Marseille (M)

 ---documentbreak--- C2212018LT3210120180409LT00383213212018 m. balandžio 9 d. pareikštas ieškinys byloje Martini-Sportswear / EUIPO – Olympique de Marseille (M)

   (Byla T-237/18)2018/C 221/38Kalba, kuria surašytas ieškinys: anglų
      Šalys

      Ieškovė: Martini-Sportswear GmbH (Anabergas, Austrija), atstovaujama advokato W. Lang

      Atsakovė: Europos Sąjungos intelektinės nuosavybės tarnyba (EUIPO)

      Kita procedūros Apeliacinėje taryboje šalis: Olympique de Marseille SASP (Marselis, Prancūzija)

      Su procedūra EUIPO susijusi informacija

      Prekių ženklo, dėl kurio kilo ginčas, savininkė: ieškovė.

      Prekių ženklas, dėl kurio kilo ginčas: vaizdinis prekių ženklas „M“, kurio tarptautinė registracija galioja Europos Sąjungoje – Europos Sąjungoje galiojanti tarptautinė registracija Nr. 1 238 066.

      Procedūra EUIPO: protesto procedūra.

      Ginčijamas sprendimas: 2018 m. sausio 29 d. EUIPO ketvirtosios apeliacinės tarybos sprendimas byloje R 1755/2017-4.

      Reikalavimai

   Ieškovė Bendrojo Teismo prašo:

            —

            pripažinti 2017 m. gegužės 25 d. Protesto skyriaus sprendimą negaliojančiu,

            —

            persvarstyti ginčijamą sprendimą ir nuspręsti atmesti protestą,

            —

            priteisti iš EUIPO bylinėjimosi išlaidas.

      Pagrindas, kuriuo remiamasi

            —

            Reglamento Nr. 2017/1001 8 straipsnio 1 dalies b punkto pažeidimas.


title: Byla C-222/18: 2018 m. kovo 28 d. Fővárosi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság (Vengrija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje VIPA Kereskedelmi és Szolgáltató Kft. / Országos Gyógyszerészeti és Élelmezés-egészségügyi Intézet

text:
201806080421931542018/C 221/102222018CJC22120180625LT01LTINFO_JUDICIAL2018031891021Byla C-222/18: 2018 m. kovo 28 d.Fővárosi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság (Vengrija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje VIPA Kereskedelmi és Szolgáltató Kft. / Országos Gyógyszerészeti és Élelmezés-egészségügyi Intézet

 ---documentbreak--- C2212018LT910120180318LT0010911022018 m. kovo 28 d.Fővárosi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság (Vengrija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje VIPA Kereskedelmi és Szolgáltató Kft. / Országos Gyógyszerészeti és Élelmezés-egészségügyi Intézet

   (Byla C-222/18)2018/C 221/10Proceso kalba: vengrų
      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Fővárosi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság

      Šalys pagrindinėje byloje

      Pareiškėja: VIPA Kereskedelmi és Szolgáltató Kft.

      Atsakovas: Országos Gyógyszerészeti és Élelmezés-egészségügyi Intézet

      Prejudicinis klausimas

   Ar 2011 m. kovo 9 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2011/24/ES (
         1
      ) dėl pacientų teisių į tarpvalstybines sveikatos priežiūros paslaugas įgyvendinimo 3 straipsnio k punktas ir 11 straipsnio 1 dalis turi būti aiškinami taip, kad abipusiam receptų pripažinimui ir laisvei teikti paslaugas prieštarauja, taigi su jais nesuderinamos, valstybės narės teisės normos, pagal kurias skiriamos dvi receptų kategorijos ir tik vienos iš šių kategorijų recepto atveju galima išduoti (parduoti) vaistus gydytojui, vykdančiam sveikatos priežiūros veiklą kitoje nei ši valstybėje narėje?
   (
         1
      )	OL L 88, 2011, p. 45.


title: Byla C-231/18: 2018 m. balandžio 3 d. Oberlandesgericht Oldenburg (Vokietija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje dėl baudos paskyrimo NK

text:
201806080551931472018/C 221/112312018CJC22120180625LT01LTINFO_JUDICIAL20180403101011Byla C-231/18: 2018 m. balandžio 3 d.Oberlandesgericht Oldenburg (Vokietija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje dėl baudos paskyrimo NK
 ---documentbreak--- C2212018LT1010120180403LT00111011012018 m. balandžio 3 d.Oberlandesgericht Oldenburg (Vokietija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje dėl baudos paskyrimo NK
   (Byla C-231/18)2018/C 221/11Proceso kalba: vokiečių
      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Oberlandesgericht Oldenburg

      Šalys pagrindinėje byloje

      Suinteresuotasis asmuo: NK

      dalyvaujant: Staatsanwaltschaft Oldenburg, Staatliches Gewerbeaufsichtsamt Oldenburg

      Prejudiciniai klausimai

            1.

            Ar gali didmenine gyvulių prekyba užsiimantis asmuo, kuris superka gyvus gyvulius iš ūkininko ir iki 100 kilometrų atstumu pristato juos į skerdyklą, kuriai šiuos gyvulius parduoda, remtis 2006 m. kovo 15 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (EB) Nr. 561/2006 (
                  1
               ) dėl tam tikrų su kelių transportu susijusių socialinių teisės aktų suderinimo 13 straipsnio 1 dalies p punkte numatyta išimtimi – „transporto priemonėmis, kurios yra naudojamos pristatant gyvulius iš ūkių į vietines prekyvietes ir atvirkščiai arba iš prekyviečių į 100 kilometrų spinduliu esančias vietines skerdyklas“, kadangi pirkimas iš ūkininko yra įsigijimas iš „prekyvietės“, kaip tai suprantama pagal šią nuostatą, arba pati prekybos gyvuliais įmonė laikytina „prekyviete“?
            Jei tai nėra „prekyvietė“, kaip tai suprantama pagal šią nuostatą:

            2.

            ar gali didmenine gyvulių prekyba užsiimantis asmuo, kuris superka gyvus gyvulius iš ūkininko ir pristato juos į 100 kilometrų spinduliu esančią skerdyklą, kuriai šiuos gyvulius parduoda, remtis šia išimtimi atitinkamai taikydamas pirmiau nurodytą nuostatą?

      (
         1
      )	2006 m. kovo 15 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (EB) Nr. 561/2006 dėl tam tikrų su kelių transportu susijusių socialinių teisės aktų suderinimo ir iš dalies keičiantis Tarybos reglamentus (EEB) Nr. 3821/85 ir (EB) Nr. 2135/98 bei panaikinantis Reglamentą (EEB) Nr. 3820/85 (OL L 102, 2006, p. 1).


201806080161931422018/C 221/206622016TC22120180625LT01LTINFO_JUDICIAL20180503181811Byla T-662/16: 2018 m. gegužės 3 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Gall Pharma / EUIPO – Pfizer (Styriagra) (Europos Sąjungos prekių ženklas — Protesto procedūra — Žodinio Europos Sąjungos prekių ženklo „Styriagra“ paraiška — Ankstesnis žodinis Europos Sąjungos prekių ženklas VIAGRA — Nesąžiningas pasinaudojimas ankstesnio prekių ženklo skiriamuoju požymiu ar geru vardu — Reglamento (EB) Nr. 207/2009 8 straipsnio 5 dalis (dabar – Reglamento (ES) 2017/1001 8 straipsnio 5 dalis)
 ---documentbreak--- C2212018LT1810120180503LT00201811812018 m. gegužės 3 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Gall Pharma / EUIPO – Pfizer (Styriagra)

   (Byla T-662/16) (
         1
      )
   „(Europos Sąjungos prekių ženklas — Protesto procedūra — Žodinio Europos Sąjungos prekių ženklo „Styriagra“ paraiška — Ankstesnis žodinis Europos Sąjungos prekių ženklas VIAGRA — Nesąžiningas pasinaudojimas ankstesnio prekių ženklo skiriamuoju požymiu ar geru vardu — Reglamento (EB) Nr. 207/2009 8 straipsnio 5 dalis (dabar – Reglamento (ES) 2017/1001 8 straipsnio 5 dalis)“2018/C 221/20Proceso kalba: anglų
      Šalys

      Ieškovė: Gall Pharma GmbH (Judenburgas, Austrija), iš pradžių atstovaujama advokatų D. Reichelt ir L. Figura, vėliau T. Schafft

      Atsakovė: Europos Sąjungos intelektinės nuosavybės tarnyba (EUIPO), atstovaujama D. Gája ir D. Walicka

      Kita procedūros EUIPO apeliacinėje taryboje šalis, įstojusi į bylą Bendrajame Teisme: Pfizer Inc. (Niujorkas, Niujorko valstija, Jungtinės Amerikos Valstijos), atstovaujama advokatų V. von Bomhard ir J. Fuhrmann

      Dalykas

   Ieškinys dėl 2016 m. birželio 13 d. EUIPO penktosios apeliacinės tarybos sprendimo (byla R 724/2015-5), susijusio su protesto procedūra tarp Pfizer ir Gall Pharma.

      Rezoliucinė dalis

            1.

            Atmesti ieškinį.

            2.

            Priteisti iš Gall Pharma GmbH bylinėjimosi išlaidas.

      (
         1
      )	OL C 441, 2016 11 28.


201806080241931502018/C 221/402572018TC22120180625LT01LTINFO_JUDICIAL20180424343521Byla T-257/18: 2018 m. balandžio 24 d. pareikštas ieškinys byloje Iberpotash / Komisija

 ---documentbreak--- C2212018LT3410120180424LT00403413522018 m. balandžio 24 d. pareikštas ieškinys byloje Iberpotash / Komisija

   (Byla T-257/18)2018/C 221/40Proceso kalba: anglų
      Šalys

      Ieškovė: Iberpotash, SA (Surija, Ispanija), atstovaujama advokatų N. Niejahr ir B. Hoorelbeke

      Atsakovė: Europos Komisija

      Reikalavimai

   Ieškovė Bendrojo Teismo prašo:

            —

            panaikinti 2017 m. rugpjūčio 31 d. Komisijos sprendimą (ES) 2018/118 dėl valstybės pagalbos SA.35818 (2016/C) (ex 2015/NN) (ex 2012/CP), kurią Ispanija suteikė įmonei „Iberpotash“ (pranešta dokumentu Nr. C(2017) 5877); (
                  1
               )

            —

            papildomai:

                     —

                     panaikinti ginčijamą sprendimą, kiek jame konstatuota, kad 1 priemonė yra valstybės pagalba, ir nurodyta ją susigrąžinti iš ieškovės su palūkanomis, ir (arba)

                     —

                     panaikinti ginčijamą sprendimą, kiek jame nustatyta 3902461,30 EUR neteisėtos, bet suderinamos pagalbos, kurią ieškovė gavo dėl 4 priemonės, suma ir 3958109,70 EUR neteisėtos pagalbos, kuri turi būti susigrąžinta iš ieškovės su palūkanomis, suma;

            —

            nurodyti Komisijai padengti savo pačios bylinėjimosi išlaidas ir iš jos priteisti ieškovės bylinėjimosi šioje byloje išlaidas.

      Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

   Grįsdama ieškinį ieškovė remiasi penkiais pagrindais.

            1.

            Pirmasis ieškinio pagrindas grindžiamas tuo, kad Komisija pažeidė SESV 107 straipsnio 1 dalį, kai konstatavo, jog 1 priemonė lemia valstybės išteklių perdavimą.

            2.

            Antrasis ieškinio pagrindas grindžiamas tuo, kad Komisija pažeidė SESV 107 straipsnio 1 dalį, kai konstatavo, jog 1 priemone ieškovei suteikiamas atrankusis ekonominis pranašumas. Papildomai teigiama, kad Komisija neteisingai nustatė galimos neteisėtos ir nesuderinamos valstybės pagalbos dėl 1 priemonės sumą ir taip pažeidė procedūros reglamento (
                  2
               ) 16 straipsnio 1 dalį.

            3.

            Trečiasis ieškinio pagrindas (papildomas) grindžiamas tuo, kad Komisija pažeidė procedūros reglamento 16 straipsnio 1 dalį, kai dėl 1 priemonės nurodė susigrąžinti pagalbą, nes toks susigrąžinimas pažeidžia ieškovės teisėtus interesus ir (arba) teisinio saugumo principą.

            4.

            Ketvirtasis ieškinio pagrindas grindžiamas tuo, kad Komisija pažeidė SESV 107 straipsnio 1 dalį, kai konstatavo, jog 4 priemone ieškovei suteikiamas atrankusis ekonominis pranašumas.

            5.

            Penktasis ieškinio pagrindas (papildomas) grindžiamas tuo, kad Komisija pažeidė procedūros reglamento 16 straipsnio 1 dalį, kai neteisingai nustatė galimos neteisėtos ir nesuderinamos valstybės pagalbos dėl 4 priemonės sumą.

      (
         1
      )	OL L 28, 2018, p. 25.
   (
         2
      )	2015 m. liepos 13 d. Tarybos reglamentas (ES) 2015/1589, nustatantis išsamias Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo 108 straipsnio taikymo taisykles (OL L 248, 2015, p. 9).


201806080321931332018/C 221/2222017TC22120180625LT01LTINFO_JUDICIAL20180503192021Byla T-2/17: 2018 m. gegužės 3 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje J-M.-E.V. e hijos / EUIPO – Masi (MASSI) (Europos Sąjungos prekių ženklas — Registracijos pripažinimo negaliojančia procedūra — Žodinio Europos Sąjungos prekių ženklo MASSI paraiška — Ankstesnis žodinis nacionalinis prekių ženklas MASI — Reglamento (EB) Nr. 207/2009 56 straipsnio 3 dalis (dabar – Reglamento (ES) 2017/1001 63 straipsnio 3 dalis) — „Res judicata“ galia — Reglamento Nr. 207/2009 53 straipsnio 1 dalies a punktas ir 8 straipsnio 2 dalies c punktas (dabar – Reglamento 2017/1001 60 straipsnio 1 dalies a punktas ir 8 straipsnio 2 dalies c punktas) — Plačiai žinomas prekių ženklas, kaip jis suprantamas pagal Paryžiaus konvencijos 6a straipsnį)
 ---documentbreak--- C2212018LT1910120180503LT00221912022018 m. gegužės 3 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje J-M.-E.V. e hijos / EUIPO – Masi (MASSI)

   (Byla T-2/17) (
         1
      )
   „(Europos Sąjungos prekių ženklas — Registracijos pripažinimo negaliojančia procedūra — Žodinio Europos Sąjungos prekių ženklo MASSI paraiška — Ankstesnis žodinis nacionalinis prekių ženklas MASI — Reglamento (EB) Nr. 207/2009 56 straipsnio 3 dalis (dabar – Reglamento (ES) 2017/1001 63 straipsnio 3 dalis) — „Res judicata“ galia — Reglamento Nr. 207/2009 53 straipsnio 1 dalies a punktas ir 8 straipsnio 2 dalies c punktas (dabar – Reglamento 2017/1001 60 straipsnio 1 dalies a punktas ir 8 straipsnio 2 dalies c punktas) — Plačiai žinomas prekių ženklas, kaip jis suprantamas pagal Paryžiaus konvencijos 6a straipsnį)“2018/C 221/22Proceso kalba: anglų
      Šalys

      Ieškovė: J-M.-E.V. e hijos, SRL (Granoljersas, Ispanija), atstovaujama advokatų M. Ceballos Rodríguez ir J. Güell Serra

      Atsakovė: Europos Sąjungos intelektinės nuosavybės tarnyba (EUIPO), atstovaujama S. Palmero Cabezas ir D. Walicka

      Kita procedūros EUIPO apeliacinėje taryboje šalis, įstojusi į bylą Bendrajame Teisme: Alberto Masi (Milanas, Italija), atstovaujamas advokatų C. Ceriani, S. Giudici ir A. Ferreri

      Dalykas

   Ieškinys dėl 2016 m. spalio 4 d. EUIPO pirmosios apeliacinės tarybos sprendimo (byla R 793/2015-1), susijusio su registracijos pripažinimo negaliojančia procedūra tarp A. Masi ir J-M.-E.V. e hijos.

      Rezoliucinė dalis

            1.

            Panaikinti 2016 m. spalio 4 d. Europos Sąjungos intelektinės nuosavybės tarnybos (EUIPO) pirmosios apeliacinės tarybos sprendimą (byla R 793/2015-1).

            2.

            EUIPO padengia savo ir J-M.-E.V. e hijos, SRL patirtas bylinėjimosi išlaidas.

            3.

            Alberto Masi padengia savo bylinėjimosi išlaidas.

      (
         1
      )	OL C 63, 2017 2 27.


201806080201931232018/C 221/412592018TC22120180625LT01LTINFO_JUDICIAL20180423353511Byla T-259/18: 2018 m. balandžio 25 d. pareikštas ieškinys byloje Zakłady Chemiczne „Siarkopol“ Tarnobrzeg / EUIPO – EuroChem Agro (Unifoska)

 ---documentbreak--- C2212018LT3510120180423LT00413513512018 m. balandžio 25 d. pareikštas ieškinys byloje Zakłady Chemiczne „Siarkopol“ Tarnobrzeg / EUIPO – EuroChem Agro (Unifoska)

   (Byla T-259/18)2018/C 221/41Kalba, kuria surašytas ieškinys: anglų
      Šalys

      Ieškovė: Zakłady Chemiczne „Siarkopol“ Tarnobrzeg sp. z o.o. (Tarnobžegas, Lenkija), atstovaujama advokato M. Kondrat

      Atsakovė: Europos Sąjungos intelektinės nuosavybės tarnyba (EUIPO)

      Kita procedūros Apeliacinėje taryboje šalis: EuroChem Agro GmbH (Manheimas, Vokietija)

      Su procedūra EUIPO susijusi informacija

      Pareiškėja: ieškovė.

      Prekių ženklas, dėl kurio kilo ginčas: žodinis Sąjungos prekių ženklas „Unifoska“ – Registracijos paraiška Nr. 015017841.

      Procedūra EUIPO: protesto procedūra.

      Ginčijamas sprendimas: 2018 m. vasario 7 d. EUIPO penktosios apeliacinės tarybos sprendimas byloje R 1503/2017-5.

      Reikalavimai

   Ieškovė Bendrojo Teismo prašo:

            —

            panaikinti ginčijamą sprendimą ir grąžinti bylą EUIPO pakartotiniam svarstymui
            arba

            —

            pakeisti ginčijamą sprendimą, pripažįstant, kad nėra santykinių pagrindų atmesti Sąjungos prekių ženklo „Unifoska“ registracijos paraišką Nr. 01501784 dėl visų 1 klasės prekių ir kad prekių ženklas turi būti įregistruotas,

            —

            priteisti ieškovei bylinėjimosi išlaidas.

      Pagrindai, kuriais remiamasi

            —

            Reglamento Nr. 2017/1001 8 straipsnio 1 dalies b punkto pažeidimas.

            —

            Teisėtų lūkesčių apsaugos principo ir teisinio saugumo principų pažeidimas.


201806080281931322018/C 221/422642018TC22120180625LT01LTINFO_JUDICIAL20180427363611Byla T-264/18: 2018 m. balandžio 27 d. pareikštas ieškinys byloje Gruppo Armonie / EUIPO (mo.da)

 ---documentbreak--- C2212018LT3610120180427LT00423613612018 m. balandžio 27 d. pareikštas ieškinys byloje Gruppo Armonie / EUIPO (mo.da)

   (Byla T-264/18)2018/C 221/42Proceso kalba: italų
      Šalys

      Ieškovė: Gruppo Armonie SpA (Casalgrande, Italija), atstovaujama advokato G. Medri

      Atsakovė: Europos Sąjungos intelektinės nuosavybės tarnyba (EUIPO)

      Su procedūra EUIPO susijusi informacija

      Prekių ženklas, dėl kurio kilo ginčas: vaizdinis Europos Sąjungos prekių ženklas, kuriame yra žodinis elementas „mo.da“ – Registracijos paraiška Nr. 16 460 035

      Ginčijamas sprendimas: 2018 m. vasario 20 d. EUIPO penktosios apeliacinės tarybos sprendimas byloje R 2065/2017-5

      Reikalavimai

   Ieškovė Bendrojo Teismo prašo:

            —

            panaikinti ginčijamą sprendimą.

      Pagrindas, kuriuo remiamasi

            —

            Reglamento Nr. 2017/1001 7 straipsnio 1 dalies b punkto pažeidimas.


title: Byla C-272/18: 2018 m. balandžio 20 d. Oberster Gerichtshof (Austrija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Verein für Konsumenteninformation / TVP Treuhand- und Verwaltungsgesellschaft für Publikumsfonds mbH & Co KG

text:
201806080441931442018/C 221/132722018CJC22120180625LT01LTINFO_JUDICIAL20180420111222Byla C-272/18: 2018 m. balandžio 20 d.Oberster Gerichtshof (Austrija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Verein für Konsumenteninformation / TVP Treuhand- und Verwaltungsgesellschaft für Publikumsfonds mbH & Co KG

 ---documentbreak--- C2212018LT1120120180420LT00131121222018 m. balandžio 20 d.Oberster Gerichtshof (Austrija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Verein für Konsumenteninformation / TVP Treuhand- und Verwaltungsgesellschaft für Publikumsfonds mbH & Co KG

   (Byla C-272/18)2018/C 221/13Proceso kalba: vokiečių
      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Oberster Gerichtshof

      Šalys pagrindinėje byloje

      Ieškovė: Verein für Konsumenteninformation

      Atsakovė: TVP Treuhand- und Verwaltungsgesellschaft für Publikumsfonds mbH & Co KG

      Prejudiciniai klausimai

            1

            Ar į 1980 m. birželio 19 d. Konvencijos dėl sutartinėms prievolėms taikytinos teisės (toliau – Konvencija) 1 straipsnio 2 dalies e punkte ir 2008 m. birželio 17 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (EB) Nr. 593/2008 dėl sutartinėms prievolėms taikytinos teisės (Roma I) (
                  1
               ) 1 straipsnio 2 dalies f punkte numatytą išimtį iš taikymo srities taip pat patenka susitarimai tarp patikėtojo ir patikėtinio, kuris patikėtojo vardu dalyvauja komanditinės ūkinės bendrijos kapitale, ypač tuomet, kai bendrovės įstatai ir patikėjimo sutartis yra glaudžiai susiję?

            2

            Jeigu į pirmąjį klausimą būtų atsakyta neigiamai:
            Ar 1993 m. balandžio 5 d. Tarybos direktyvos 93/13/EEB dėl nesąžiningų sąlygų sutartyse su vartotojais (
                  2
               ) 3 straipsnio 1 dalis aiškintina taip, kad bendrovės su vartotoju sudarytoje patikėjimo sutartyje dėl narės komanditorės teisių esanti sąlyga, dėl kurios nebuvo atskirai derėtasi ir pagal kurią taikytina valstybės narės, kurioje yra komanditinės ūkinės bendrijos buveinė, teisė, yra nesąžininga, jei vienintelis patikėjimo sutarties tikslas yra valdyti komanditorės teises, o patikėtojui suteikiamos tikrojo nario teisės bei prievolės?

            3

            Jei atsakymas į pirmąjį ar antrąjį klausimą būtų teigiamas:
            Ar šis atsakymas pasikeis, jei ūkio subjektas, teikdamas paslaugas, kurias jis privalo suteikti, neturi vykti į vartotojo gyvenamosios vietos valstybę, tačiau privalo perduoti vartotojui pelno dalį ir kitas turtines teises, susijusias su dalyvavimu kapitale, bei informaciją apie veiklą, susijusią su dalyvavimu kapitale? Ar svarbu, koks teisės aktas taikytinas tokiu atveju: Reglamentas „Roma I“ ar Konvencija?

            4

            Jei atsakymas į trečiąjį klausimą būtų teigiamas:
            Ar atsakymas bus toks pat, jeigu dar buvo pasirašyta vartotojo paraiška dalyvauti kapitale jo gyvenamosios vietos valstybėje, ūkio subjektas internete pateikia informaciją apie dalyvavimą kapitale, be to, vartotojo gyvenamosios vietos valstybėje įsteigiama mokėjimo agentūra, kurioje vartotojas turi įmokėti įnašą į bendriją, nors ūkio subjektas neturi teisės naudotis šia banko sąskaita? Ar svarbu, koks teisės aktas taikytinas tokiu atveju: Reglamentas „Roma I“ ar Konvencija?

      (
         1
      )	OL L 177, 2008, p. 6.
   (
         2
      )	OL L 95, 1993, p. 29.


201806080371931252018/C 221/241872017TC22120180625LT01LTINFO_JUDICIAL20180504212111Byla T-187/17: 2018 m. gegužės 4 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Bernard Krone Holding / EUIPO (Mega Liner) (Europos Sąjungos prekių ženklas — Žodinio Europos Sąjungos prekių ženklo „Mega Liner“ paraiška — Absoliutus atmetimo pagrindas — Aprašomasis pobūdis — Skiriamojo požymio nebuvimas — Reglamento (EB) Nr. 207/2009 7 straipsnio 1 dalies b ir c punktai (dabar – Reglamento (ES) 2017/1001 7 straipsnio 1 dalies b ir c punktai — Pareiga motyvuoti — Reglamento Nr. 207/2009 75 straipsnio pirmas sakinys (dabar – Reglamento 2017/1001 94 straipsnio 1 dalis))
 ---documentbreak--- C2212018LT2110120180504LT00242112112018 m. gegužės 4 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Bernard Krone Holding / EUIPO (Mega Liner)

   (Byla T-187/17) (
         1
      )
   „(Europos Sąjungos prekių ženklas — Žodinio Europos Sąjungos prekių ženklo „Mega Liner“ paraiška — Absoliutus atmetimo pagrindas — Aprašomasis pobūdis — Skiriamojo požymio nebuvimas — Reglamento (EB) Nr. 207/2009 7 straipsnio 1 dalies b ir c punktai (dabar – Reglamento (ES) 2017/1001 7 straipsnio 1 dalies b ir c punktai — Pareiga motyvuoti — Reglamento Nr. 207/2009 75 straipsnio pirmas sakinys (dabar – Reglamento 2017/1001 94 straipsnio 1 dalis))“2018/C 221/24Proceso kalba: vokiečių
      Šalys

      Ieškovė: Bernard Krone Holding SE & Co. KG (Spelle, Vokietija), atstovaujama advokatų T. Weeg ir K. Lüken

      Atsakovė: Europos Sąjungos intelektinės nuosavybės tarnyba (EUIPO), atstovaujama M. Fischer ir W. Schramek

      Dalykas

   Ieškinys dėl 2017 m. sausio 9 d. EUIPO pirmosios apeliacinės tarybos sprendimo (byla R 442/2016–1), susijusio su paraiška įregistruoti žodinį prekių ženklą „Mega Liner“ kaip Europos Sąjungos prekių ženklą.

      Rezoliucinė dalis

            1.

            Panaikinti 2017 m. sausio 9 d. Europos Sąjungos intelektinės nuosavybės tarnybos (EUIPO) pirmosios apeliacinės tarybos sprendimo (byla R 442/2016–1) rezoliucinės dalies 2 punktą.

            2.

            EUIPO padengia savo ir Bernard Krone Holding SE & Co. KG bylinėjimosi Bendrajame Teisme išlaidas.

      (
         1
      )	OL C 161, 2017 5 22.


201806150771955392018/C 231/422552018TC23120180702LT01LTINFO_JUDICIAL20180423333421Byla T-255/18: 2018 m. balandžio 23 d. pareikštas ieškinys byloje US / ECB

 ---documentbreak--- C2312018LT3310120180423LT00423313422018 m. balandžio 23 d. pareikštas ieškinys byloje US / ECB

   (Byla T-255/18)2018/C 231/42Proceso kalba: prancūzų
      Šalys

      Ieškovė: US, atstovaujama advokatų L. Levi ir A. Blot

      Atsakovas: Europos Centrinis Bankas

      Reikalavimai

   Ieškovė Bendrojo Teismo prašo:

            —

            pripažinti šį ieškininį priimtinu ir pagrįstu;

      ir remiantis tuo

            —

            panaikinti sprendimą nepakeisti ieškovės 2017 m. birželio 13 d. sutarties;

            —

            panaikinti 2017 m. spalio 11 d. ECB sprendimą, kuriuo atmetamas 2017 m. rugpjūčio 11 d. prašymas atlikti administracinę peržiūrą (administracinę peržiūra);

            —

            panaikinti 2018 m. vasario 13 d. ECB sprendimą, apie kurį ieškovei buvo pranešta tą pačią dieną, kuriuo atmestas jos 2017 m. gruodžio 7 d. skundas (kaltinimų procedūra);

            —

            priteisti žalos atlyginimą;

            —

            priteisti iš atsakovo visas bylinėjimosi išlaidas.

      Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

   Grįsdama ieškinį ieškovė remiasi keturiais pagrindais.

            1.

            Pirmasis ieškinio pagrindas, susijęs su neteisėtumu grindžiamu prieštaravimu, pareikštu dėl Pakeitimo politikos, kadangi ja buvo pažeistas Darbo sąlygų 10 straipsnio c punktas, Personalui taikomų taisyklių 2.0 straipsnis ir teisinių normų hierarchijos principas.

            2.

            Antrasis ieškinio pagrindas, susijęs su neteisėtumu grindžiamu prieštaravimu, kadangi Darbo sąlygų 10 straipsnio c punktas ir Personalui taikomų taisyklių 2.0 straipsnis pažeidžia 1999 m. birželio 28 d. Tarybos direktyvą 1999/70/EB dėl Europos profesinių sąjungų konfederacijos (ETUC), Europos pramonės ir darbdavių konfederacijų sąjungos (UNICE) ir Europos įmonių, kuriose dalyvauja valstybė, centro (CEEP) bendrojo susitarimo dėl darbo pagal terminuotas sutartis, ir šio susitarimo 6 konstatuojamąją dalį.

            3.

            Trečiasis ieškinio pagrindas, susijęs su neteisėtumu grindžiamu prieštaravimu, pareikštu dėl Annual Salary and Bonus Review (ASBR) gairių, kadangi jomis pažeidžiama motyvavimo pareiga ir teisinio saugumo principas.

            4.

            Ketvirtasis ieškinio pagrindas, susijęs su akivaizdžiomis vertinimo klaidomis ir motyvavimo pareigos pažeidimu, kiek tai susiję, pirma, su ieškovei priskirta atlyginimo kategorija, antra, su jos „tęstiniu mokymusi“ ir, trečia, su įmonės poreikių (business needs) ieškovės žinioms, įgūdžiams ir specifinėms kompetencijoms išlaikymu.


title: 2018 m. balandžio 24 d. Teismo sprendimas byloje E-7/17 ELPA priežiūros institucija prieš Islandiją (ELPA valstybės įsipareigojimų nevykdymas – Neįgyvendinimas – Direktyva 2014/29/ES)

text:
               9.8.2018

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 280/4

      TEISMO SPRENDIMAS
      2018 m. balandžio 24 d.
      byloje E-7/17

         ELPA priežiūros institucija prieš Islandiją

         (ELPA valstybės įsipareigojimų nevykdymas – Neįgyvendinimas – Direktyva 2014/29/ES)

      (2018/C 280/04)
      Byloje E-7/17 ELPA priežiūros institucija prieš Islandiją dėl PRAŠYMO pripažinti, kad Islandija neužtikrino, kad būtų priimtos priemonės, reikalingos Europos ekonominės erdvės susitarimo II priedo VIII skyriaus 6f punkte nurodytam teisės aktui (2014 m. vasario 26 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvai 2014/29/ES dėl valstybių narių įstatymų, susijusių su paprastųjų slėginių indų tiekimu rinkai), EEE susitarimo 1 protokolu suderintam su šiuo Susitarimu, perkelti į nacionalinės teisės sistemą, ir bet kokiu atveju neužtikrino, kad ELPA priežiūros institucijai būtų pranešta apie priimtas priemones, reikalingas tam teisės aktui įgyvendinti, kaip reikalaujama Susitarimo 7 straipsnyje, – Teismas, kurį sudaro pirmininkas Pállis Hreinssonas (pranešėjas) ir teisėjai Peras Christiansenas ir Berndas Hammermannas, 2018 m. balandžio 24 d. priėmė sprendimą, kurio rezoliucinė dalis yra tokia:
      Teismas:

                  1.

                  Pripažįsta, kad neužtikrinusi, kad per nustatytą laikotarpį būtų priimtos priemonės, reikalingos Europos ekonominės erdvės susitarimo II priedo VIII skyriaus 6f punkte nurodytam teisės aktui (2014 m. vasario 26 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvai 2014/29/ES dėl valstybių narių įstatymų, susijusių su paprastųjų slėginių indų tiekimu rinkai), EEE susitarimo 1 protokolu suderintam su šiuo Susitarimu, įgyvendinti, Islandija neįvykdė įsipareigojimų pagal Susitarimo 7 straipsnį.

                  2.

                  Nurodo Islandijai padengti bylinėjimosi išlaidas.


201807270402024702018/C 285/025572015CJC28520180813LT01LTINFO_JUDICIAL201806212211Byla C-557/15: 2018 m. birželio 21 d. Teisingumo Teismo (trečioji kolegija) sprendimas byloje Europos Komisija / Maltos Respublika (Valstybės įsipareigojimų neįvykdymas — Direktyva 2009/147/EB — Laukinių paukščių apsauga — Gyvų paukščių gaudymas ir laikymas — Žvirblinių paukščių būriui priklausančios rūšys — Draudimas — Nukrypti leidžiančios nacionalinės nuostatos — Valstybių narių teisė nukrypti — Sąlygos)
 ---documentbreak--- C2852018LT210120180621LT000221212018 m. birželio 21 d. Teisingumo Teismo (trečioji kolegija) sprendimas byloje Europos Komisija / Maltos Respublika

   (Byla C-557/15) (
         1
      )
   „(Valstybės įsipareigojimų neįvykdymas — Direktyva 2009/147/EB — Laukinių paukščių apsauga — Gyvų paukščių gaudymas ir laikymas — Žvirblinių paukščių būriui priklausančios rūšys — Draudimas — Nukrypti leidžiančios nacionalinės nuostatos — Valstybių narių teisė nukrypti — Sąlygos)“2018/C 285/02Proceso kalba: anglų
      Šalys

      Ieškovė: Europos Komisija, atstovaujama K. Mifsud-Bonnici ir C. Hermes

      Atsakovė: Maltos Respublika, atstovaujama A. Buhagiar, advocaat J. Bouckaert ir avukat L. Cassar Pullicino

      Rezoliucinė dalis

            1.

            Patvirtinusi nukrypti leidžiančias nuostatas, pagal kurias leidžiama gaudyti septynių rūšių gyvus žvirblinius paukščius – kikilius (Fringilla coelebs), čivylius (Carduelis cannabina), dagilius (Carduelis carduelis), žaliukes (Carduelis chloris), svilikus (Coccothraustes coccothraustes), svilikėlius (Serinus serinus) ir alksninukus (Carduelis spinus), – Maltos Respublika neįvykdė įsipareigojimų pagal 2009 m. lapkričio 30 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2009/147/EB dėl laukinių paukščių apsaugos 5 straipsnio a ir e punktus ir 8 straipsnio 1 dalį, siejamus su šios direktyvos 9 straipsnio 1 dalimi.

            2.

            Priteisti iš Maltos Respublikos bylinėjimosi išlaidas.

      (
         1
      )	OL C 7, 2016 1 11.


201807270142025012018/C 285/503092018TC28520180813LT01LTINFO_JUDICIAL20180517333311Byla T-309/18: 2018 m. gegužės 17 d. pareikštas ieškinys byloje Adis Higiene / EUIPO – Farecla Products (G3 EXTRA PLUS)

 ---documentbreak--- C2852018LT3310120180517LT00503313312018 m. gegužės 17 d. pareikštas ieškinys byloje Adis Higiene / EUIPO – Farecla Products (G3 EXTRA PLUS)

   (Byla T-309/18)2018/C 285/50Kalba, kuria surašytas ieškinys: ispanų
      Šalys

      Ieškovė: Adis Higiene, SL (Posuelo de Alarkonas, Ispanija), atstovaujama advokatės M. Sanmartín Sanmartín

      Atsakovė: Europos Sąjungos intelektinės nuosavybės tarnyba (EUIPO)

      Kita procedūros Apeliacinėje taryboje šalis: Farecla Products Ltd (Veras, Jungtinė Karalystė)

      Su procedūra EUIPO susijusi informacija

      Prekių ženklo, dėl kurio kilo ginčas, savininkė: kita procedūros Apeliacinėje taryboje šalis

      Prekių ženklas, dėl kurio kilo ginčas: žodinis prekių ženklas „G3 EXTRA PLUS – Sąjungos prekių ženklas Nr. 15 064 207

      Procedūra EUIPO: protesto procedūra

      Ginčijamas sprendimas: 2018 m. kovo 2 d. EUIPO ketvirtosios apeliacinės tarybos sprendimas byloje R 2134/2017-4

      Reikalavimai

   Ieškovė Bendrojo Teismo prašo:

            —

            panaikinti ginčijamą sprendimą,

            —

            priteisti iš EUIPO bylinėjimosi išlaidas.

      Pagrindai, kuriais remiamasi

            —

            Reglamento Nr. 207/2009 42 straipsnio, aiškinamo atsižvelgiant į Reglamento Nr. 2868/95 22 taisyklę, pažeidimas.

            —

            Europos Parlamento ir Tarybos reglamento Nr. 2017/1001 94, 95 ir 107 straipsnių pažeidimas.

            —

            Pareigos motyvuoti pažeidimas.


201807270442024482018/C 285/0352016CJC28520180813LT01LTINFO_JUDICIAL201806213311Byla C-5/16: 2018 m. birželio 21 d. Teisingumo Teismo (antroji kolegija) sprendimas byloje Lenkijos Respublika / Europos Parlamentas, Europos Sąjungos Taryba (Ieškinys dėl panaikinimo — Sprendimas (ES) 2015/1814 — Teisinio pagrindo nustatymas — Atsižvelgimas į akto padarinius — Nebuvimas — SESV 192 straipsnio 1 dalis — SESV 192 straipsnio 2 dalies pirmos pastraipos c punktas — Priemonės, turinčios nemažai įtakos valstybėms narėms, kai šios renkasi skirtingus energijos šaltinius ir savo energijos tiekimo bendrą struktūrą — Lojalaus bendradarbiavimo principas — ESS 15 straipsnis — Europos Vadovų Tarybos kompetencija — Teisinio saugumo ir teisėtų lūkesčių apsaugos principai — Proporcingumo principas — Poveikio vertinimas)
 ---documentbreak--- C2852018LT310120180621LT000331312018 m. birželio 21 d. Teisingumo Teismo (antroji kolegija) sprendimas byloje Lenkijos Respublika / Europos Parlamentas, Europos Sąjungos Taryba

   (Byla C-5/16) (
         1
      )
   „(Ieškinys dėl panaikinimo — Sprendimas (ES) 2015/1814 — Teisinio pagrindo nustatymas — Atsižvelgimas į akto padarinius — Nebuvimas — SESV 192 straipsnio 1 dalis — SESV 192 straipsnio 2 dalies pirmos pastraipos c punktas — Priemonės, turinčios nemažai įtakos valstybėms narėms, kai šios renkasi skirtingus energijos šaltinius ir savo energijos tiekimo bendrą struktūrą — Lojalaus bendradarbiavimo principas — ESS 15 straipsnis — Europos Vadovų Tarybos kompetencija — Teisinio saugumo ir teisėtų lūkesčių apsaugos principai — Proporcingumo principas — Poveikio vertinimas)“2018/C 285/03Proceso kalba: lenkų
      Šalys

      Ieškovė: Lenkijos Respublika, atstovaujama B. Majczyna ir K. Rudzińska, padedamų eksperto I. Tatarewicz

      Atsakovai: Europos Parlamentas, atstovaujamas A. Tamás ir A. Pospíšilová Padowska; Europos Sąjungos Taryba, atstovaujama M. Simm, A. Sikora ir K. Pleśniak

      Atsakovų pusėje įstojusios į bylą šalys: Danijos Karalystė, atstovaujama M. Wolff, J. Nymann-Lindegren ir C. Thorning; Vokietijos Federacinė Respublika, atstovaujama T. Henze; Ispanijos Karalystė, atstovaujama A. Gavela Llopis ir M. A. Sampol Pucurull; Prancūzijos Respublika, atstovaujama D. Colas, G. de Bergues, J. Traband, T. Deleuil ir S. Ghiandoni; Švedijos Karalystė, atstovaujama A. Falk, C. Meyer-Seitz, U. Persson, N. Otte Widgren ir L. Swedenborg; Europos Komisija, atstovaujama K. Herrmann, A. C. Becker, E. White ir K. Mifsud-Bonnici

      Rezoliucinė dalis

            1.

            Atmesti ieškinį.

            2.

            Priteisti iš Lenkijos Respublikos Europos Parlamento ir Europos Sąjungos Tarybos patirtas bylinėjimosi išlaidas.

            3.

            Danijos Karalystė, Vokietijos Federacinė Respublika, Ispanijos Karalystė, Prancūzijos Respublika, Švedijos Karalystė ir Europos Komisija padengia savo bylinėjimosi išlaidas.

      (
         1
      )	OL C 98, 2016 3 14.


201807270112025032018/C 285/513302018TC28520180813LT01LTINFO_JUDICIAL20180523343631Byla T-330/18: 2018 m. gegužės 23 d. pareikštas ieškinys byloje Carvalho / Europos Sąjungos Taryba, Europos Parlamentas

 ---documentbreak--- C2852018LT3410120180523LT00513413632018 m. gegužės 23 d. pareikštas ieškinys byloje Carvalho / Europos Sąjungos Taryba, Europos Parlamentas

   (Byla T-330/18)2018/C 285/51Proceso kalba: anglų
      Šalys

      Ieškovai: Armando Carvalho (Santa Komba Daunas, Portugalija) ir 36 kiti ieškovai, atstovaujami profesoriaus G. Winter, advokato R. Verheyen ir baristerio H. Leith

      Atsakovai: Europos Sąjungos Taryba, Europos Parlamentas

      Reikalavimai

            —

            Pripažinti, kad teisės aktų dėl ŠESD rinkinys (
                  1
               ) yra neteisėtas tiek, kiek pagal jį per 2021–2030 m. laikotarpį leidžiama, kad išmetamų šiltnamio efektą sukeliančių dujų kiekis 2021 m. sudarytų 80 % kiekio, išmesto 1990 m., ir šis kiekis 2030 m. būtų sumažintas iki 60 % kiekio, išmesto 1990 m.;

            —

            panaikinti teisės aktų dėl ŠESD rinkinį tiek, kiek juo siekiama, kad iki 2030 m. išmetamų ŠESD kiekis būtų 40 % mažesnis, nei 1990 m. išmestas kiekis, konkrečiau – panaikinti Direktyvos 2003/87/EB, su paskutiniais pakeitimais, padarytais Direktyva 2018/410, 9 straipsnio 2 dalį, Reglamento 2018/842 4 straipsnio 2 dalį ir I priedą ir Reglamento 2018/841 4 straipsnį;

            —

            nurodyti atsakovams, vadovaujantis teisės aktų dėl ŠESD rinkiniu, priimti priemones, pagal kurias iki 2030 m. išmetamų šiltnamio efektą sukeliančių dujų kiekis privalo būti 50–60 % mažesnis, nei 1990 m. išmestas kiekis, arba nustatyti dar didesnį sumažinimą, jeigu Bendrojo Teismo nuomone, tai yra reikalinga;

            —

            subsidiariai, tuo atveju, jei Bendrasis Teismas sutiktų patenkinti prašymą dėl veiksmų uždraudimo, bet jo sprendimas panaikinti išmetamų dujų kiekio sumažinimo tikslus būtų priimtas pernelyg vėlai, kad įmanoma iki 2021 m. pakeisti atitinkamas nuostatas, ieškovai prašo Bendrojo Teismo nurodyti, kad ginčijamos teisės aktų dėl ŠESD rinkinio nuostatos paliekamos galioti iki datos, kurią jis nustatys savo nuožiūra, ir iki kurios vėliausiai šias nuostatas reikia pakeisti viršesnėmis teisės normomis;

            —

            priteisti iš atsakovų bylinėjimosi išlaidas.

      Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

   Grįsdami ieškinį ieškovai nurodo dešimt pagrindų.

            1.

            Pirmasis ieškinio pagrindas, susijęs su prašymu panaikinti, grindžiamas tuo, kad Sąjunga, vadovaudamasi viršesnėmis teisės normomis, privalo užkirsti kelią dėl klimato kaitos atsirandančiai žalai, nes pagal tarptautinę paprotinę teisę valstybėms narėms draudžiama daryti žalą ir pagal SESV 191 straipsnį jos įpareigojamos užkirsti kelią žalos atsiradimui. Be to, Sąjunga privalo užtikrinti, kad dėl klimato kaitos nebūtų pažeistos Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijoje pripažintos pagrindinės teisės. Šios teisės apima teisę į gyvybę ir fizinę neliečiamybę, teisę verstis profesine veikla, teisę į nuosavybę, vaikų teises ir teisę į vienodą požiūrį.

            2.

            Antrasis ieškinio pagrindas, susijęs su prašymu panaikinti, grindžiamas tuo, kad atsižvelgiant į priežastinį išmetamų šiltnamio efektą sukeliančių dujų kiekio ir pavojingos klimato kaitos ryšį, Sąjunga privalo priimti priemones, skirtas Sąjungoje išmetamų šiltnamio efektą sukeliančių dujų kiekiui reguliuoti, tam, kad būtų užkirtas kelias žalai ir pagrindinių teisių pažeidimams.

            3.

            Trečiasis ieškinio pagrindas, susijęs su prašymu panaikinti, grindžiamas tuo, kad dėl klimato kaitos jau dabar jaučiamas neigiamas poveikis ir pažeidžiamos pagrindinės žmogaus teisės ir kad taip bus ir ateityje. Todėl bet koks papildomas išmetamų šiltnamio efektą sukeliančių dujų kiekis yra neteisėtas, išskyrus atvejus, kai jis gali būti pateisinamas objektyviomis priežastimis ir jei Sąjunga, pasitelkusi turimus techninius ir finansinius pajėgumus, stengėsi jį sumažinti.

            4.

            Ketvirtasis ieškinio pagrindas, susijęs su prašymu panaikinti, grindžiamas tuo, kad Sąjunga negali pateikti nė vieno tokio pobūdžio pateisinimo, pagrindžiančio teisės aktų dėl ŠESD rinkinyje nustatytus tikslus, dėl toliau nurodytų priežasčių:

                     —

                     remiantis šiais tikslais leidžiamas išmetamų dujų kiekis gerokai viršija teisingą Europos Sąjungos išmetamų teršalų biudžeto dalį, nustatytą pagal Paryžiaus susitarimą dėl pasaulinės vidutinės temperatūros padidėjimo ne daugiau kaip 1,5 oC arba gerokai mažiau nei 2 C;

                     —

                     tikslai buvo nustatyti nepaisant to, kad atsakovai neįvertino Sąjungos turimų techninių ir finansinių pajėgumų sumažinti išmetamų dujų kiekį. Pasirinkti tikslai buvo atrinkti kaip veiksmingiausios priemonės, skirtos ilgalaikio išmetamų dujų kiekio mažinimo tikslui pasiekti, kuris vėliau buvo pakeistas Paryžiaus susitarimu;

                     —

                     atsakovų turimi įrodymai patvirtina, kad Sąjunga buvo pajėgi priimti priemones tam, kad išmetamų šiltnamio efektą sukeliančių dujų kiekis 2030 m. būtų 50–60 % mažesnis, nei 1990 m. išmestas kiekis.

            5.

            Penktasis ieškinio pagrindas, susijęs su prašymu dėl veiksmų uždraudimo, grindžiamas tuo, kad vadovaudamasi viršesnėmis teisės normomis Sąjunga privalo užkirsti kelią dėl klimato kaitos atsirandančiai žalai, nes pagal tarptautinę paprotinę teisę valstybėms narėms draudžiama daryti žalą ir pagal SESV 191 straipsnį jos įpareigojamos užkirsti kelią žalos atsiradimui. Pagal Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartiją Sąjunga taip pat privalo užtikrinti, kad dėl klimato kaitos nebūtų pažeistos pagrindinės teisės.

            6.

            Šeštasis ieškinio pagrindas, susijęs su prašymu dėl veiksmų uždraudimo, grindžiamas tuo, kad praeityje Sąjunga nesilaikė šių įsipareigojimų dėl išmetamų šiltnamio efektą sukeliančių dujų kiekio, nes:

                     —

                     ji neįvykdė įsipareigojimo užkirsti kelią žalos atsiradimui nuo 1992 m., kai buvo priimta JT bendroji klimato kaitos konvencija ir atsirado bendras suvokimas apie klimato kaitos problemą;

                     —

                     neįvykdytų Sąjungos įsipareigojimų skaičius dar padidėjo 2009 m., nepaisant to, kad jau buvo įsigaliojęs SESV 191 straipsnis ir Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartija;

                     —

                     galiausiai turėjo būti uždraustas šiltnamio efektą sukeliančių dujų kiekio išmetimas, išskyrus atvejus, kai tokį išmetimą galima objektyviai pateisinti. Sąjunga neteigė ir negali teigi, kad išmetamų dujų kiekis, kurį šiuo laikotarpiu ji toliau leido išmesti, atitiko jos techninius ir finansinius pajėgumus išmetamų dujų kiekio mažinimo srityje.

            7.

            Septintasis ieškinio pagrindas, susijęs su prašymu dėl veiksmų uždraudimo, grindžiamas tuo, kad priėmusi išmetamų dujų kiekio mažinimo tikslus, numatytus teisės aktų dėl ŠESD rinkinyje, Sąjunga ir toliau nevykdo savo įsipareigojimų. Kaip nurodyta su prašymu panaikinti susijusiuose pagrinduose, vadovaujantis teisės aktų dėl ŠESD rinkiniu siekiama ne sumažinti išmetamų dujų kiekį, bet toliau leisti išmesti tokius kiekius, kurie nėra teisėti ir kurių negalima pateisinti.

            8.

            Aštuntasis ieškinio pagrindas, susijęs su prašymu dėl veiksmų uždraudimo, grindžiamas tuo, kad Sąjungos įsipareigojimų neįvykdymas laikytinas pakankamai akivaizdžiu teisės normos, suteikiančios teisių privatiems asmenims, pažeidimu. Sąjunga neturi jokios diskrecijos atsisakyti nagrinėti ar priimti išmetamų dujų kiekio sumažinimo priemones, atitinkančias jos techninius ir finansinius pajėgumus.

            9.

            Devintasis ieškinio pagrindas, susijęs su prašymu dėl veiksmų uždraudimo, grindžiamas tuo, kad šių įsipareigojimų neįvykdymas lėmė tai, kad dėl pavojingos klimato kaitos kai kurie ieškovai patyrė turtinės žalos, ir kad dėl to ateityje visi ieškovai patirs turtinės ar neturtinės žalos.

            10.

            Dešimtasis ieškinio pagrindas, susijęs su prašymu dėl veiksmų uždraudimo, grindžiamas tuo, kad Sąjunga privalo užtikrinti, jog veiks laikydamasi teisinių įsipareigojimų dėl išmetamų dujų kiekio sumažinimo pagal savo techninius ir finansinius pajėgumus, todėl, kaip nustatyta, iki 2030 m. šis kiekis gali būti 50–60 % mažesnis, nei 1990 m. išmestas kiekis. Šiuo tikslu ieškovai Bendrojo Teismo prašo nustatyti draudimą.

      (
         1
      )	2018 m. kovo 14 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva (ES) 2018/410, kuria iš dalies keičiama Direktyva 2003/87/EB siekiant ekonomiškai efektyviai dar labiau sumažinti išmetamųjų teršalų kiekį ir paskatinti investicijas į mažo anglies dioksido kiekio technologijas ir Sprendimas (ES) 2015/1814 (OL L 76, 2018, p. 3); 2018 m. gegužės 30 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (ES) 2018/842, kuriuo, prisidedant prie klimato politikos veiksmų, kad būtų vykdomi įsipareigojimai pagal Paryžiaus susitarimą, valstybėms narėms nustatomi įpareigojimai 2021–2030 m. laikotarpiu sumažinti išmetamų šiltnamio efektą sukeliančių dujų metinį kiekį, ir iš dalies keičiamas Reglamentas (ES) Nr. 525/2013 (OL L 156, 2018, p. 26); ir 2018 m. gegužės 30 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (ES) 2018/841 dėl šiltnamio efektą sukeliančių dujų, išmetamų ir absorbuojamų dėl žemės naudojimo, žemės naudojimo keitimo ir miškininkystės, kiekio įtraukimo į 2030 m. klimato ir energetikos politikos strategiją, kuriuo iš dalies keičiamas Reglamentas (ES) Nr. 525/2013 ir Sprendimas Nr. 529/2013/ES (OL L 156, 2018, p. 1). (Savo ieškinyje ieškovai remiasi 2018 m. gegužės 14 d. Tarybos priimtų Reglamentų Nr. 2018/842 ir 2018/841 redakcija, kuri dar nebuvo pasirašyta ir paskelbta Oficialiajame leidinyje).


201807270432025172018/C 285/04152016CJC28520180813LT01LTINFO_JUDICIAL201806193422Byla C-15/16: 2018 m. birželio 19 d. Teisingumo Teismo (didžioji kolegija) sprendimas byloje (Bundesverwaltungsgericht (Vokietija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Bundesanstalt für Finanzdienstleistungsaufsicht / Ewald Baumeister (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą — Teisės aktų derinimas — Direktyva 2004/39/EB — 54 straipsnio 1 dalis — Nacionalinių finansų priežiūros institucijų pareigos saugoti profesinę paslaptį apimtis — Sąvoka „slapta informacija“)
 ---documentbreak--- C2852018LT320120180619LT000432422018 m. birželio 19 d. Teisingumo Teismo (didžioji kolegija) sprendimas byloje (Bundesverwaltungsgericht (Vokietija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Bundesanstalt für Finanzdienstleistungsaufsicht / Ewald Baumeister

   (Byla C-15/16) (
         1
      )
   „(Prašymas priimti prejudicinį sprendimą — Teisės aktų derinimas — Direktyva 2004/39/EB — 54 straipsnio 1 dalis — Nacionalinių finansų priežiūros institucijų pareigos saugoti profesinę paslaptį apimtis — Sąvoka „slapta informacija“)“2018/C 285/04Proceso kalba: vokiečių
      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Bundesverwaltungsgericht

      Šalys pagrindinėje byloje

      Ieškovė: Bundesanstalt für Finanzdienstleistungsaufsicht

      Atsakovas: Ewald Baumeister

      dalyvaujant: Frank Schmitt, Phoenix Kapitaldienst GmbH bankroto administratoriui

      Rezoliucinė dalis

            1.

            2004 m. balandžio 21 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2004/39/EB dėl finansinių priemonių rinkų, iš dalies keičiančios Tarybos direktyvas 85/611/EEB, 93/6/EEB ir Europos Parlamento ir Tarybos direktyvą 2000/12/EB bei panaikinančios Tarybos direktyvą 93/22/EEB, 54 straipsnio 1 dalį reikia aiškinti taip, kad bet kokia informacija, susijusi su prižiūrima įmone ir jos pateikta kompetentingai institucijai, taip pat bet kokie šios institucijos pareiškimai, esantys jos priežiūros byloje, įskaitant jos susirašinėjimą su kitomis tarnybomis, nėra besąlygiškai slapta informacija, kuriai dėl to taikoma šioje nuostatoje numatyta pareiga saugoti profesinę paslaptį. Šis kvalifikavimas taikomas valdžios institucijų, kurioms valstybės narės pavedė vykdyti šioje direktyvoje numatytas funkcijas, turimai informacijai, kuri, pirma, nėra vieša ir, antra, kurios atskleidimas keltų pavojų fizinio ar juridinio asmens, kuris ją pateikė, ar trečiųjų asmenų interesams arba geram investicinių įmonių veiklos priežiūros sistemos, kurią Sąjungos teisės aktų leidėjas nustatė priimdamas Direktyvą 2004/39, veikimui.

            2.

            Direktyvos 2004/39 54 straipsnio 1 dalį reikia aiškinti taip, kad su prižiūrima įmone susijusios informacijos, pateiktos valdžios institucijoms, kurioms valstybės narės pavedė vykdyti šioje direktyvoje numatytas funkcijas, konfidencialumas turi būti vertinamas tuo metu, kai šios valdžios institucijos atlieka nagrinėjimą, siekdamos priimti sprendimą dėl prašymo atskleisti minėtą informaciją, nepriklausomai nuo to, kaip ji kvalifikuojama pateikimo minėtoms valdžios institucijoms momentu.

            3.

            Direktyvos 2004/39 54 straipsnio 1 dalį reikia aiškinti taip, kad valdžios institucijų, kurioms valstybės narės pavedė vykdyti šioje direktyvoje numatytas funkcijas, turima buvusi slapta, tačiau senesnė nei penkerių metų informacija dėl prabėgusio laiko iš principo privalo būti laikoma istorine ir dėl šios aplinkybės praradusia slaptumą, nebent išimtinai šalis, kuri remiasi šiuo slaptumu, įrodo, kad, nepaisant senumo, ši informacija tebėra laikoma esminiais duomenimis apie jos arba trečiųjų suinteresuotųjų šalių komercinę padėtį. Šie argumentai netaikytini šių valdžios institucijų turimai informacijai, kurios konfidencialumas galėtų būti pateisinamas dėl kitų priežasčių, o ne dėl jos svarbos aptariamų įmonių komercinei padėčiai.

      (
         1
      )	OL C 111, 2016 3 29.


201807270072025332018/C 285/523372018TC28520180813LT01LTINFO_JUDICIAL20180601363721Byla T-337/18: 2018 m. birželio 1 d. pareikštas ieškinys byloje Laboratoire Pareva / Komisija

 ---documentbreak--- C2852018LT3610120180601LT00523613722018 m. birželio 1 d. pareikštas ieškinys byloje Laboratoire Pareva / Komisija

   (Byla T-337/18)2018/C 285/52Proceso kalba: anglų
      Šalys

      Ieškovė: Laboratoire Pareva (Saint Martin de Crau, Prancūzija), atstovaujama advokatų K. Van Maldegem ir S. Englebert

      Atsakovė: Europos Komisija

      Reikalavimai

            —

            pripažinti ieškinį priimtinu ir pagrįstu;

            —

            panaikinti 2018 m. balandžio 20 d. Europos Komisijos įgyvendinimo sprendimą (ES) 2018/619 (
                  1
               ), kuriuo PHMB (1415; 4.7) nepatvirtinamas kaip esama veiklioji medžiaga 1-o, 5-o ir 6-o tipų biocidiniams produktams gaminti pagal Reglamentą 528/2012 (
                  2
               ) (toliau – ginčijamas sprendimas); ir

            —

            priteisti iš atsakovės bylinėjimosi išlaidas.

      Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

   Ieškiniui pagrįsti ieškovė pateikia tris pagrindus.
   Ieškovė teigia, kad atsakovė priėmė ginčijamą sprendimą pažeisdama Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo (toliau – SESV), ES antrinės teisės aktus ir ES teisės principus. Todėl ieškovė siekia, kad ginčijamas sprendimas būtų panaikintas, remdamasi trimis pagrindais.

            1.

            Pirmasis ieškinio pagrindas, susijęs su esminėmis procedūrinėmis klaidomis:

                     —

                     atsakovė neatliko procedūrinių veiksmų, kuriuos privalėjo atlikti prieš priimdama ginčijamą sprendimą. Atsakovė pažeidė Komisijos deleguotojo reglamento (ES) 1062/2014 (
                           3
                        ) 6 straipsnio 7 dalies a punkto ir 6 straipsnio 7 dalies b punkto esmines procedūrines normas, nes jei jų būtų buvę laikomasi, rezultatas galėjo būti kitoks.

            2.

            Antrasis ieškinio pagrindas, susijęs su akivaizdžiomis vertinimo klaidomis:

                     —

                     atsakovė padarė akivaizdžią vertinimo klaidą, nes, vertindama PHMB, atsižvelgė į nereikšmingus veiksnius ir nesuteikė pakankamos ir deramos reikšmės veiksniams, kurie yra specifiniai ir reikšmingi ieškovės PHMB.

            3.

            Trečiasis ieškinio pagrindas, susijęs su ES teisės pagrindinių principų ir teisės į gynybą pažeidimu:

                     —

                     atsakovė neužtikrino, kad ieškovei per procedūrą būtų suteikta visapusiška, tinkama ir veiksminga galimybė pateikti pastabas.

      (
         1
      )	2018 m. balandžio 20 d. Komisijos įgyvendinimo sprendimas (ES) 2018/619, kuriuo PHMB (1415; 4.7) nepatvirtinamas kaip esama veiklioji medžiaga 1-o, 5-o ir 6-o tipų biocidiniams produktams gaminti (OL L 102, 2018, p. 21).
   (
         2
      )	2012 m. gegužės 22 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (ES) Nr. 528/2012 dėl biocidinių produktų tiekimo rinkai ir jų naudojimo (OL L 167, 2012, p. 1).
   (
         3
      )	2014 m. rugpjūčio 4 d. Komisijos deleguotasis reglamentas (ES) Nr. 1062/2014 dėl visų esamų veikliųjų medžiagų, kurių yra Europos Parlamento ir Tarybos reglamente (ES) Nr. 528/2012 nurodytuose biocidiniuose produktuose, sistemingo tyrimo darbo programos (OL L 294, 2014, p. 1).


201807270162025302018/C 285/051812016CJC28520180813LT01LTINFO_JUDICIAL201806194521Byla C-181/16: 2018 m. birželio 19 d. Teisingumo Teismo (didžioji kolegija) sprendimas byloje (Conseil d'État (Belgija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Sadikou Gnandi / Belgijos valstybė (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą — Laisvės, saugumo ir teisingumo erdvė — Neteisėtai šalyje esančių trečiųjų šalių piliečių grąžinimas — Direktyva 2008/115/EB — 3 straipsnio 2 punktas — Sąvoka „neteisėtas buvimas šalyje“ — 6 straipsnis — Sprendimo grąžinti priėmimas atsakingai valdžios institucijai nepabaigus nagrinėti skundo dėl tarptautinės apsaugos prašymas atmetimo — Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartija — 18 straipsnis, 19 straipsnio 2 dalis ir 47 straipsnis — Negrąžinimo principas — Teisė į veiksmingą teisinę gynybą — Leidimas likti valstybėje narėje)
 ---documentbreak--- C2852018LT410120180619LT000541522018 m. birželio 19 d. Teisingumo Teismo (didžioji kolegija) sprendimas byloje (Conseil d'État (Belgija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Sadikou Gnandi / Belgijos valstybė

   (Byla C-181/16) (
         1
      )
   „(Prašymas priimti prejudicinį sprendimą — Laisvės, saugumo ir teisingumo erdvė — Neteisėtai šalyje esančių trečiųjų šalių piliečių grąžinimas — Direktyva 2008/115/EB — 3 straipsnio 2 punktas — Sąvoka „neteisėtas buvimas šalyje“ — 6 straipsnis — Sprendimo grąžinti priėmimas atsakingai valdžios institucijai nepabaigus nagrinėti skundo dėl tarptautinės apsaugos prašymas atmetimo — Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartija — 18 straipsnis, 19 straipsnio 2 dalis ir 47 straipsnis — Negrąžinimo principas — Teisė į veiksmingą teisinę gynybą — Leidimas likti valstybėje narėje)“2018/C 285/05Proceso kalba: prancūzų
      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Conseil d'État

      Šalys pagrindinėje byloje

      Kasatorius: Sadikou Gnandi

      Atsakovė: Belgijos valstybė

      Rezoliucinė dalis

   Atsižvelgiant į tai, kas išdėstyta, į prejudicinį klausimą reikia atsakyti, kad 2008 m. gruodžio 16 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvą 2008/115/EB dėl bendrų standartų ir procedūrų valstybėse narėse grąžinant neteisėtai esančius trečiųjų šalių piliečius, siejamą su 2005 m. gruodžio 1 d. Tarybos direktyva 2005/85/EB, nustatančia būtiniausius reikalavimus dėl pabėgėlio statuso suteikimo ir panaikinimo tvarkos, atsižvelgiant į Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijos 18 straipsnyje, 19 straipsnio 2 dalyje ir 47 straipsnyje įtvirtintus negrąžinimo principą ir teisę į veiksmingą teisinę gynybą, reikia aiškinti taip, kad ja draudžiama priimti sprendimą grąžinti pagal Direktyvos 2008/115 6 straipsnio 1 dalį dėl tarptautinės apsaugos prašymą pateikusio trečiosios šalies piliečio iškart, kai tik sprendžiančioji institucija atmetė šį prašymą, arba dėl jų nuspręsti kartu tame pačiame administraciniame akte, taigi prieš tai, kai išnaudojamos šio sprendimo atmesti prašymą teisminio apskundimo priemonės, jeigu, be kita ko, kad atitinkama valstybė narė užtikrina, jog visos sprendimo grąžinti teisinės pasekmės yra sustabdytos, kol bus išnagrinėtas tas skundas, kad šis prašytojas tuo laikotarpiu galėtų naudotis iš 2003 m. sausio 27 d. Tarybos direktyvos 2003/9/EB, nustatančios minimalias normas dėl prieglobsčio prašytojų priėmimo valstybėse narėse, išplaukiančiomis teisėmis ir galėtų remtis bet kokiomis pasikeitusiomis aplinkybėmis, susiklosčiusiomis priėmus sprendimą grąžinti, kurios turėtų reikšmingą poveikį vertinant suinteresuotojo asmens situaciją atsižvelgiant į Direktyvą 2008/115, būtent jos 5 straipsnį, o tai turi patikrinti prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas.
   (
         1
      )	OL C 191, 2016 5 30.


201807270102025322018/C 285/533472018TC28520180813LT01LTINFO_JUDICIAL20180601373711Byla T-347/18: 2018 m. birželio 1 d. pareikštas ieškinys byloje Laboratoire Pareva ir Biotech3D / Komisija

 ---documentbreak--- C2852018LT3710120180601LT00533713712018 m. birželio 1 d. pareikštas ieškinys byloje Laboratoire Pareva ir Biotech3D / Komisija

   (Byla T-347/18)2018/C 285/53Proceso kalba: anglų
      Šalys

      Ieškovės: Laboratoire Pareva (Saint Martin de Crau, Prancūzija) ir Biotech3D Ltd & Co. KG (Gampern, Austrija), atstovaujamos advokatų K. Van Maldegem ir S. Englebert

      Atsakovė: Europos Komisija

      Reikalavimai

            —

            pripažinti ieškinį priimtinu ir pagrįstu;

            —

            panaikinti 2018 m. balandžio 20 d. Europos Komisijos įgyvendinimo reglamentą (ES) 2018/613 (
                  1
               ), kuriuo PHMB (1415; 4.7) patvirtinamas kaip esama veiklioji medžiaga 2–o ir 4–o tipų biocidiniams produktams gaminti pagal Reglamentą 528/2012 (
                  2
               ) (toliau – ginčijamas aktas); ir

            —

            priteisti iš atsakovės bylinėjimosi išlaidas.

      Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

   Grįsdamos ieškinį ieškovės remiasi trimis pagrindais, kurie iš esmės yra tokie patys arba panašūs į tuos, kuriais remiamasi byloje Laboratoire Pareva / Komisija, T-337/18.
   (
         1
      )	2018 m. balandžio 20 d. Komisijos įgyvendinimo reglamentas (ES) 2018/613, kuriuo PHMB (1415; 4.7) patvirtinamas kaip esama veiklioji medžiaga 2-o ir 4-o tipų biocidiniams produktams gaminti (OL L 102, 2018, p. 1).
   (
         2
      )	2012 m. gegužės 22 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (ES) Nr. 528/2012 dėl biocidinių produktų tiekimo rinkai ir jų naudojimo (OL L 167, 2012, p. 1).


201807270232025062018/C 285/064802016CJC28520180813LT01LTINFO_JUDICIAL201806215621Byla C-480/16: 2018 m. birželio 21 d. Teisingumo Teismo (penktoji kolegija) sprendimas byloje (Østre Landsret (Danija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Fidelity Funds ir kt. / Skatteministeriet (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą — Laisvas kapitalo judėjimas ir mokėjimų laisvė — Apribojimai — Kolektyvinio investavimo į perleidžiamus vertybinius popierius subjektams (KIPVPS) išmokamų dividendų apmokestinimas — Valstybėje narėje reziduojančių bendrovių išmokami dividendai KIPVPS nerezidentams — Valstybėje narėje reziduojančių bendrovių išmokamų dividendų KIPVPS rezidentams atleidimas nuo mokesčio — Pateisinimai — Subalansuotas apmokestinimo kompetencijos pasidalijimas tarp valstybių narių — Mokesčių sistemos darna — Proporcingumas)
 ---documentbreak--- C2852018LT510120180621LT000651622018 m. birželio 21 d. Teisingumo Teismo (penktoji kolegija) sprendimas byloje (Østre Landsret (Danija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Fidelity Funds ir kt. / Skatteministeriet

   (Byla C-480/16) (
         1
      )
   „(Prašymas priimti prejudicinį sprendimą — Laisvas kapitalo judėjimas ir mokėjimų laisvė — Apribojimai — Kolektyvinio investavimo į perleidžiamus vertybinius popierius subjektams (KIPVPS) išmokamų dividendų apmokestinimas — Valstybėje narėje reziduojančių bendrovių išmokami dividendai KIPVPS nerezidentams — Valstybėje narėje reziduojančių bendrovių išmokamų dividendų KIPVPS rezidentams atleidimas nuo mokesčio — Pateisinimai — Subalansuotas apmokestinimo kompetencijos pasidalijimas tarp valstybių narių — Mokesčių sistemos darna — Proporcingumas)“2018/C 285/06Proceso kalba: danų
      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Østre Landsret

      Šalys pagrindinėje byloje

      Ieškovai: Fidelity Funds ir kt.

      Atsakovė: Skatteministeriet

      dalyvaujant: NN (L) SICAV

      Rezoliucinė dalis

   SESV 63 straipsnis turi būti aiškinamas taip, kad pagal jį draudžiamos valstybės narės teisės normos, kaip antai nagrinėjamos pagrindinėje byloje, pagal kurias bendrovės šios valstybės narės rezidentės išmokami dividendai kolektyvinio investavimo į perleidžiamus vertybinius popierius subjektui (KIPVPS) nerezidentui apmokestinami mokesčiu prie šaltinio, o dividendai, išmokami KIPVPS tos pačios valstybės narės rezidentui, atleidžiami nuo šio mokesčio su sąlyga, kad šis subjektas paskirsto savo dalininkams tam tikrą minimalią nustatytą sumą arba techniškai nustato minimalią paskirstomą sumą ir išskaičiuoja mokestį iš šios realios ar fiktyvios minimalios paskirstomos sumos, taip apmokestindamas savo dalininkus.
   (
         1
      )	OL C 419, 2016 11 14.