title: Byla T-416/10: 2010 m. rugsėjo 15 d. pareikštas ieškinys byloje Yoshida Metal Industry prieš VRDT — Pi-Design and Others (juodais apskritimais padengtas paviršius)

text:
               4.12.2010

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 328/32

         2010 m. rugsėjo 15 d. pareikštas ieškinys byloje Yoshida Metal Industry prieš VRDT — Pi-Design and Others (juodais apskritimais padengtas paviršius)

   (Byla T-416/10)
   ()
   2010/C 328/56
   Kalba, kuria surašytas ieškinys: anglų

      Šalys

      Ieškovė: Yoshida Metal Industry Co., Ltd (Niigata, Japonija), atstovaujama advokatų S. Verea, K. Muraro, M. Balestriero

      Atsakovė: Vidaus rinkos derinimo tarnyba (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui)

      Kitos procedūros Apeliacinėje taryboje šalys: Pi-Design AG (Tryngenas, Šveicarija), Bodum France SA (Neji prie Senos, Prancūzija), Bodum Logistics A/S (Bilundas, Danija)

      Ieškovės reikalavimai

               —

               Panaikinti 2010 m. gegužės 20 d. Vidaus rinkos derinimo tarnybos (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui) pirmosios apeliacinės tarybos sprendimą byloje R 1237/2008-1.

               —

               Patvirtinti 2008 m. liepos 15 d. Anuliavimo skyriaus sprendimą dėl Bendrijos prekių ženklo paraiškos Nr. 1372580.

               —

               Patvirtinti Bendrijos prekių ženklo Nr. 1372580 registracijos galiojimą.

               —

               Priteisti iš atsakovės ir kitų procedūros apeliacinėje taryboje šalių bylinėjimosi išlaidas.

      Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

      Įregistruotas Bendrijos prekių ženklas, kurio registraciją prašoma pripažinti negaliojančia: vaizdinis prekių ženklas, kurį sudaro juodais apskritimais padengtas paviršius 8 ir 21 klasių prekėms — Bendrijos prekių ženklo paraiška Nr. 1372580

      Bendrijos prekių ženklo savininkas: ieškovė

      Šalis, prašanti pripažinti Bendrijos prekių ženklo registraciją negaliojančia: kitos procedūros Apeliacinėje taryboje šalys

      Prekių ženklo suteikiama teisė, kuria remiasi šalis, prašanti pripažinti registraciją negaliojančia: šalys, prašančios pripažinti prekių ženklo registraciją negaliojančia, savo prašymą grindžia absoliučiais atmetimo pagrindais pagal Tarybos reglamento (EB) Nr. 207/2009 7 straipsnį

      Anuliavimo skyriaus sprendimas: atmesti prašymą pripažinti Bendrijos prekių ženklo registraciją negaliojančia

      Apeliacinės tarybos sprendimas: panaikinti apskųstą sprendimą ir pripažinti Bendrijos prekių ženklo registraciją negaliojančia

      Ieškinio pagrindai: Tarybos reglamento (EB) Nr. 207/2009 7 straipsnio 1 dalies e punkto ii papunkčio pažeidimas, nes Apeliacinė taryba suklydo nusprendusi, kad šio straipsnio nuostatos yra taikytinos ginčijamam Bendrijos prekių ženklui.


title: Byla C-6/09: 2009 m. spalio 6 d. Teisingumo Teismo (penktoji kolegija) sprendimas byloje Europos Bendrijų Komisija prieš Belgijos Karalystę (Valstybės įsipareigojimų neįvykdymas — Direktyva 2005/60/EB — Pinigų plovimas ir terorizmo finansavimas — Neperkėlimas per nustatytą terminą)

text:
               21.11.2009

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 282/15

         2009 m. spalio 6 d. Teisingumo Teismo (penktoji kolegija) sprendimas byloje Europos Bendrijų Komisija prieš Belgijos Karalystę

   (Byla C-6/09) (1)

   (Valstybės įsipareigojimų neįvykdymas - Direktyva 2005/60/EB - Pinigų plovimas ir terorizmo finansavimas - Neperkėlimas per nustatytą terminą)
   2009/C 282/28
   Proceso kalba: prancūzų

      Šalys

      Ieškovė: Europos Bendrijų Komisija, atstovaujama V. Peere ir P. Dejmek

      Atsakovė: Belgijos Karalystė, atstovaujama D. Haven

      Dalykas

   Valstybės įsipareigojimų neįvykdymas — Nuostatų, būtinų įgyvendinti 2005 m. spalio 26 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvą 2005/60/EB dėl finansų sistemos apsaugos nuo jos panaudojimo pinigų plovimui ir teroristų (OL L 309, p. 15), nepriėmimas arba nepateikimas per nustatytą terminą.

      Rezoliucinė dalis

               1.

               Nepriėmusi įstatymų ir kitų teisės aktų 2005 m. spalio 26 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvai 2005/60/EB dėl finansų sistemos apsaugos nuo jos panaudojimo pinigų plovimui ir teroristų įgyvendinti, Belgijos Karalystė neįvykdė įsipareigojimų pagal tą direktyvą.

               2.

               Priteisti iš Belgijos Karalystės bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 69, 2009 3 21.


title: Byla T-199/04: 2011 m. rugsėjo 27 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Gul Ahmed Textile Mills prieš Tarybą (Dempingas — Medvilninės patalynės, kurios kilmės šalis yra Pakistanas, importas — Žala — Priežastinis ryšys)

text:
               12.11.2011

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 331/15

         2011 m. rugsėjo 27 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Gul Ahmed Textile Mills prieš Tarybą

   (Byla T-199/04) (1)

   (Dempingas - Medvilninės patalynės, kurios kilmės šalis yra Pakistanas, importas - Žala - Priežastinis ryšys)
   2011/C 331/26
   Proceso kalba: anglų

      Šalys

      Ieškovė: Gul Ahmed Textile Mills Ltd (Karachi, Pakistanas), atstovaujama advokato L. Ruessmann, nurodžiusi adresą dokumentams įteikti Liuksemburge (Liuksemburgas)

      Atsakovė: Europos Sąjungos Taryba, atstovaujama J. P. Hix ir B. Driessen, atstovaujamų advokato G. Berrisch

      Atsakovės pusėje į bylą įstojusi šalis: Europos Komisija, atstovaujama T. Scharf ir K. Talabér-Ritz

      Dalykas

   Prašymas panaikinti 2004 m. kovo 2 d. Tarybos reglamentą (EB) Nr. 397/2004, nustatantį galutinį antidempingo muitą medvilninės patalynės, kurios kilmės šalis yra Pakistanas, importui (OL L 66, p. 1; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 11 sk., 50 t., p. 26), kiek jis susijęs su ieškove.

      Rezoliucinė dalis

               1.

               Panaikinti 2004 m. kovo 2 d. Tarybos reglamentą (EB) Nr. 397/2004, nustatantį galutinį antidempingo muitą medvilninės patalynės, kurios kilmės šalis yra Pakistanas, importui, kiek jis susijęs su Gul Ahmad Textile Mills Ltd.

               2.

               Europos Sąjungos Taryba padengia savo ir Gul Ahmed Textile Mills bylinėjimosi išlaidas.

               3.

               Europos Komisija padengia savo bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 217, 2004 8 28.


title: Byla T-639/11: 2011 m. gruodžio 14 d. pareikštas ieškinys byloje Heads! prieš VRDT (HEADS)

text:
               18.2.2012

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 49/29

         2011 m. gruodžio 14 d. pareikštas ieškinys byloje Heads! prieš VRDT (HEADS)

   (Byla T-639/11)
   2012/C 49/53
   Proceso kalba: vokiečių

      Šalys

      Ieškovė: Heads! GmbH & Co. KG (Miunchenas, Vokietija), atstovaujama advokatų A. Jaeger-Lenz ir T. Bösling

      Atsakovė: Vidaus rinkos derinimo tarnyba (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui)

      Reikalavimai

   Ieškovė Bendrojo Teismo prašo:

               —

               panaikinti 2011 m. spalio 11 d. Vidaus rinkos derinimo tarnybos (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui) pirmosios apeliacinės tarybos sprendimą byloje R 2348/2010-1 tiek, kiek juo atmesta prekių ženklo „HEADS“ paraiška Nr. 8 327 926 35 klasės paslaugoms: „verslo vadyba; verslo tvarkyba; konsultavimas personalo ir vadybos klausimais; personalo vadyba; tarpininkavimas įdarbinant specialistus ir vadovus; laikinų specialistų ir vadovų įdarbinimas (laikina vadyba)“,

               —

               priteisti iš atsakovės bylinėjimosi išlaidas.

      Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

      Bendrijos prekių ženklas, su kuriuo susijęs ieškinys: žodinis prekių ženklas „HEADS“ 35 klasės paslaugoms.

      Eksperto sprendimas: atmesti paraišką.

      Apeliacinės tarybos sprendimas: iš atmesti apeliaciją.

      Ieškinio pagrindai: Reglamento (EB) Nr. 207/2009 7 straipsnio 1 dalies b punkto pažeidimas, nes nagrinėjamas prekių ženklas turi skiriamąjį požymį. Be to, Apeliacinė taryba nenurodė jokių konkrečių argumentų, kodėl pagal Reglamento Nr. 2007/2009 7 straipsnio 1 dalies b punktą, kuriuo grindė savo sprendimą, negalima registruoti prekių ženklo, sprendimą netinkamai grindė žodžių kombinacijomis, kurių neapima paraiška ir neteisingai rėmėsi Vokietijos Federalinio patentų teismo sprendimu, o išvados, kurias ji padarė remdamasi tariamu atitinkamos visuomenės požiūriu, yra klaidingos.


title: Byla T-269/04 IDOM, S.A. 2004 m. birželio 29 d. pareikštas ieškinys Vidaus rinkos derinimo tarnybai (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui) (VRDT)

text:
               28.8.2004

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 217/38

         IDOM, S.A. 2004 m. birželio 29 d. pareikštas ieškinys Vidaus rinkos derinimo tarnybai (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui) (VRDT)
   (Byla T-269/04)
   (2004/C 217/67)
   Bylos kalba: ispanų
   2004 m. birželio 29 d. Europos Bendrijų Pirmosios instancijos teisme buvo pareikštas IDOM, S.A., įsisteigusios Bilbao (Ispanija), atstovaujamos Illustre Colegio de Madrid teisininkės Tatiana Villate Consonni, ieškinys Vidaus rinkos derinimo tarnybai (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui) (VRDT).
   Pareiškėjas Pirmosios instancijos teismo prašo:

               —

               panaikinti VRDT antrosios apeliacinės tarybos 2004 m. balandžio 27 d. sprendimą byloje R-153/2003-2;

               —

               panaikinti protesto procese B282733 priimtą sprendimą Nr. 3707/2002 ta apimtimi, kuria atmetamas IDOM S.A. paduotas protestas ir tenkinti ginčijamo prekių ženklo paraišką 37 klasės ir iš dalies 42 klasės paslaugoms;

               —

               palaikyti pareiškėjo argumentus, kuriais remiantis VRDT protestų skyriui būtų nurodyta visiškai atsisakyti įregistruoti nagrinėjamą prekių ženklą;

               —

               priteisti iš VRDT visas bylinėjimosi išlaidas bylos pralaimėjimo atveju.

         Teisiniai pagrindai ir pagrindiniai argumentai

               Paraišką Bendrijos prekių ženklui pateikęs asmuo:

               Idom Incorporated

               Prašomas įregistruoti Bendrijos prekių ženklas:

               Figūrinis prekių ženklas „IDOM“ (paraiškos Nr. 1 185 800) 35, 37 ir 42 klasių paslaugoms (vadyba, konsultavimas ir informatika)

               Ženklo ar žymens, kuriuo remiamasi protesto procese, savininkas:

               Pareiškėjas

               Ženklas ar žymuo, kuriuo remiamasi protesto procese:

               Figūrinis Bendrijos prekių ženklas „IDOM“ (paraiškos Nr. 847 236), Ispanijos figūrinis prekių ženklas IDOM (Nr. 789 822, Nr. 789 823, Nr. 1 195 931, Nr. 2 052 591, Nr. 2 052 592, Nr. 2 052 593) ir Ispanijos žodinis prekių ženklas IDOM (paraiškos Nr. 217 244) 35, 37 ir 42 klasių paslaugoms

               Protestų skyriaus sprendimas:

               Tenkinti protestą ta dalimi, kuria jis susijęs su 35 klasės paslaugomis, kurias skirti žymėti abu prekių ženklai, ir atmesti 37 ir 42 klasės paslaugų atžvilgiu

               Apeliacinės tarybos sprendimas:

               Atmesti apeliaciją

               Teisiniai pagrindai:

               Neteisingas Reglamento (EB) Nr. 40/94 8 straipsnio 1 dalies b punkto ir 4 dalies aiškinimas


title: 2005 m. kovo 1 d. Pirmosios Instancijos Teismo sprendimas, Byloje T-258/03 Andreas Mausolf prieš Europos policijos biurą (Europolas) (Laikinasis tarnautojas — Europolo darbuotojai — Darbo sutarties termino nepratęsimas)

text:
               30.4.2005

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 106/24

      PIRMOSIOS INSTANCIJOS TEISMO SPRENDIMAS

   2005 m. kovo 1 d.
   Byloje T-258/03 Andreas Mausolf prieš Europos policijos biurą (Europolas)
       (1)

   (Laikinasis tarnautojas - Europolo darbuotojai - Darbo sutarties termino nepratęsimas)
   (2005/C 106/55)
   Proceso kalba: olandų
   Byloje T-258/03 Andreas Mausolf, buvęs Europolo tarnautojas, gyvenantis Leidene (Nyderlandai), atstovaujamas advokatų F. Baltussen, P. de Casparis ir D. C. Coppens, prieš Europos policijos biurą (Europolas), kurio būstinė yra Hagoje (Nyderlandai), atstovaujamą D. Heimans ir K. Hennessy-Massaro, o posėdžio metu ir N. Urban, dėl ieškinio pareikšto dėl Europolo sprendimo nepratęsti ieškovo darbo sutarties termino panaikino bei tuo tariamai padarytos žalos atlyginimo, Pirmosios instancijos teismas (antroji kolegija), kurį sudaro pirmininkas J. Pirrung, teisėjai A.W.H. Meij ir I. Pelikánova; sekretorius: administratorius J. Plingers, 2005 m. kovo 1 d. priėmė sprendimą, kurio rezoliucinėje dalyje nurodyta:

               1)

               Atmesti ieškinį.

               2)

               Kiekviena šalis padengia savo bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 213, 2003 9 6.


title: Byla C-161/07 2007 m. kovo 23 d. pareikštas ieškinys byloje Europos Bendrijų Komisija prieš Austrijos Respubliką

text:
               23.6.2007

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 140/9

         2007 m. kovo 23 d. pareikštas ieškinys byloje Europos Bendrijų Komisija prieš Austrijos Respubliką

   (Byla C-161/07)
   (2007/C 140/16)
   Proceso kalba: vokiečių
   Šalys

      Ieškovė: Europos Bendrijų Komisija, atstovaujama E. Traversa ir G. Braun

      Atsakovė: Austrijos Respublika
   Ieškovės reikalavimai

               —

               Pripažinti, jog Austrijos Respublika pažeidė EB 43 straipsnį reikalaudama, kad bendrovių registracijai prekybos registre naujųjų ES valstybių narių — išskyrus Maltą ir Kiprą — piliečių prašymu Darbo rinkos tarnyba turi pripažinti jų savarankiškumą arba jie turi pateikti atitinkamą nuo tokios pareigos atleidžiantį pažymėjimą, o ūkinės bendrijos narių ir nekontrolinį uždarosios akcinės bendrovės akcijų paketą turinčių akcininkų, vykdančių bendrovės naudai darbines funkcijas, paprastai atliekamas esant darbo santykiuose, savarankiškumui pripažinti turi būti vykdoma pripažinimo procedūra, kurios metu — daugiausiai tris mėnesius — savarankiška veikla negali būti vykdoma.

               —

               Priteisti iš Austrijos Respublikos bylinėjimosi išlaidas.

         Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai
   EB 43 straipsnio 1 dalis garantuoja kiekvienam valstybės narės piliečiui teisę įsisteigti kitoje valstybėje narėje siekiant joje imtis savarankiškai dirbančių asmenų veiklos bei ja verstis, taip pat kitoje valstybėje narėje steigti bendroves ir valdyti įmones. EB 43 straipsnis kaip bendrojo EB 12 straipsnyje įtvirtinto diskriminacijos draudimo išraiška draudžia diskriminaciją dėl pilietybės savarankiškai dirbančių asmenų veiklos srityje. Vienodo požiūrio palyginti su savo piliečiais reikalavimas įtvirtintas EB 43 straipsnio 2 dalyje. Ja remiantis, įsisteigimo laisvė apima teisę imtis bet kokio pobūdžio savarankiškai dirbančių asmenų veiklos bei ja verstis, taip pat steigti ir valdyti įmones, visų pirma bendroves bet kurios kitos valstybės narės teritorijoje, tomis pačiomis sąlygomis, kurios galioja jos pačios piliečiams.
   Tam, kad pagal Austrijos teisę įsteigta bendrovė būtų įregistruota naujųjų Europos Sąjungos valstybių narių, įstojusių 2004 m. gegužės 1 d., — išskyrus Maltą ir Kiprą — piliečio prašymu, Austrijos teismai, atsakingi už įmonių registrą, reikalavo jo savarankiškumo pripažinimo. Atskiriant savarankiškai ir nesavarankiškai dirbančiuosius reikšmingas „tikrasis ekonominis veiklos turinys“. Pagal Austrijos teisės aktus nesavarankiškai dirbančiais visų pirma laikomi ūkinės bendrijos nariai ir mažesnę nei 25 % kapitalo dalį turintys uždarosios akcinės bendrovės akcininkai, vykdantys paprastai esant darbo santykiuose atliekamas darbines funkcijas. Ši prezumpcija galioja tol, kol regioninis Darbo rinkos tarnybos padalinys nario prašymu pripažįsta, kad šis daro esminę įtaką įmonės valdymui. Savarankiškumo įrodymą turi pateikti pareiškėjas. Iki savarankiškumo pripažinimo priimant sprendimą, bet ne ilgiau kaip tris mėnesius, suinteresuotieji asmenys negali imtis savo veiklos.
   Komisijos teigimu, ši nuostata nesuderinama su įsisteigimo laisve pagal EB 43 straipsnį. Žymiai apsunkindama bendrovės įsteigimą nesant tam pateisinimo, ji apriboja savarankiškai dirbančiųjų iš aštuonių naujųjų valstybių narių laisvę įsisteigti Austrijoje. Net jei būtų teisinga, kad nagrinėjama nuostata taikoma tik ribotai, diskriminuojantis šios normos pobūdis dėl to neišnyksta. Nors atitinkamų aštuonių valstybių narių piliečiai ne visuomet turi pateikti paraišką ir yra tam tikrų išimčių, lemiama yra tai, kad Austrijos piliečiai ir kitų valstybių narių subjektai niekada neprivalo pateikti tokios paraiškos. Be to, stojimo sutarčių pereinamojo laikotarpio nuostatos numato tik laisvo darbuotojų judėjimo apribojimus. Įsisteigimo laisvės atžvilgiu tokių apribojimo galimybių nėra. Tai, kad atitinkama nuostata pagal jos ratio legis siekiama užkirsti kelią apeiti pereinamojo laikotarpio nuostatas dėl laisvo darbuotojų judėjimo ir nenorima apriboti įsisteigimo laivės, neturi įtakos tam, kad galiausiai ji apsunkina įsisteigimo laisvę.
   Remiantis EB 46 straipsniu, įsisteigimo laisvės apribojimai gali būti pateisinami tik viešosios tvarkos, visuomenės saugumo arba jos sveikatos bei, kai tai nėra aiškiai diskriminuojanti priemonė, kitais svarbiais bendrojo intereso sumetimais. Kaip pagrindinės laisvės apribojimas tokios priemonės bet kuriuo atveju turi būti tinkamos užsibrėžtam tikslui pasiekti ir negali viršyti to, kas tam yra reikalinga. Nagrinėjamos Austrijos teisės aktų nuostatos neatitinka šių pateisinimo reikalavimų.
   Nėra jokio pagrindo manyti, kad pereinamojo laikotarpio nuostatų apėjimas, kurio baiminasi Austrijos vyriausybė, kiek tai susiję su aštuonių naujųjų valstybių narių piliečiais, galėtų pasiekti tokį mastą, kad Austrijos darbo rinkos funkcionavimui iš tiesų kiltų esminis pavojus. Be to, abu darbinės veiklos pobūdžio vertinimo kriterijai — darbinės veiklos pobūdis ir daroma įtaka bendrovės valdymui — yra netinkami siekiant atskirti pagal darbo sutartį dirbančių asmenų ir savarankiškai dirbančių asmenų veiklą. Kalbant apie apribojimo reikalingumą, iš Austrijos vyriausybės argumentų nėra aišku, kodėl norimo tikslo nebūtų galima pasiekti vėlesne kontrole jau įregistravus bendrovę, kas būtų švelnesnė priemonė.


title: 2005 m. sausio 18 d. Pirmosios Instancijos Teismo sprendimas Byloje T-93/02 Confédération nationale du Crédit mutuel prieš Europos Bendrijų Komisiją (Valstybės pagalba — Prancūzijos Respublikos Crédit mutuel naudai taikomos priemonės — Livret bleu — Sprendimas 2003/216/EB — Pareiga motyvuoti — Ieškinys dėl panaikinimo)

text:
               19.3.2005

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 69/13

      PIRMOSIOS INSTANCIJOS TEISMO SPRENDIMAS

   2005 m. sausio 18 d.
   Byloje T-93/02 Confédération nationale du Crédit mutuel prieš Europos Bendrijų Komisiją (1)

   (Valstybės pagalba - Prancūzijos Respublikos Crédit mutuel naudai taikomos priemonės - Livret bleu - Sprendimas 2003/216/EB - Pareiga motyvuoti - Ieškinys dėl panaikinimo)
   (2005/C 69/25)
   Proceso kalba: prancūzų
   Byloje T-93/02 Confédération nationale du Crédit mutuel, įsteigta Paryžiuje (Prancūzija), atstovaujama advokato A. Carnelutti, palaikoma Prancūzijos Respublikos, atstovaujamos G. de Bergues ir F. Million, nurodžiusių adresą dokumentams įteikti Liuksemburge, prieš Europos Bendrijų Komisiją, atstovaujamą G. Rozet, nurodžiusio adresą dokumentams įteikti Liuksemburge, dėl prašymo panaikinti 2002 m. sausio 15 d. Komisijos sprendimą 2003/216/EB dėl Prancūzijos Respublikos suteiktos valstybės pagalbos Crédit mutuel (OL 2003, L 88, p. 39), kompensacijos perviršio, sumokėto už santaupų surinkimo ir valdymo išlaidas Livret bleu sistemoje, forma, Pirmosios instancijos teismas (antroji išplėstinė kolegija), kurį sudaro pirmininkas J. Pirrung, teisėjai V. Tilli, A. W. H. Meij, M. Vilaras ir N. J. Forwood; sekretorius: vyriausiasis administratorius J. Palacio González, 2005 m. sausio 18 d. priėmė sprendimą, kurio rezoliucinėje dalyje nurodyta:

               1)

               Panaikinti 2002 m. sausio 15 d. Komisijos sprendimą 2003/216/EB dėl Prancūzijos Respublikos suteiktos valstybės pagalbos Crédit mutuel.

               2)

               Komisija padengia savo ir ieškovo bylinėjimosi išlaidas.

               3)

               Prancūzijos Respublika padengia savo bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 131, 2002 6 1.


title: Byla C-9/16: 2017 m. birželio 21 d. Teisingumo Teismo (pirmoji kolegija) sprendimas (Amtsgericht Kehl (Vokietija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) baudžiamojoje byloje prieš A (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą — Laisvės, saugumo ir teisingumo erdvė — Reglamentas (EB) Nr. 562/2006 — Taisyklių, reglamentuojančių asmenų judėjimą per sienas, Bendrijos kodeksas (Šengeno sienų kodeksas) — 20 ir 21 straipsniai — Vidaus sienų kirtimas — Patikrinimai teritorijoje — Nacionalinės teisės aktai, leidžiantys atlikti patikrinimus 30 km ruože prie valstybių, kurios yra Konvencijos dėl Šengeno susitarimo įgyvendinimo šalys, bendros sienos, siekiant nustatyti tikrinamų asmenų tapatybę — Galimybė atlikti patikrinimą neatsižvelgiant į atitinkamo asmens elgesį ar ypatingų aplinkybių buvimą — Nacionalinės teisės aktai, leidžiantys taikyti tam tikras asmenų kontrolės priemones geležinkelio stotyse)

text:
               21.8.2017

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 277/10

         2017 m. birželio 21 d. Teisingumo Teismo (pirmoji kolegija) sprendimas (Amtsgericht Kehl (Vokietija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) baudžiamojoje byloje prieš A
   (Byla C-9/16) (1)

   ((Prašymas priimti prejudicinį sprendimą - Laisvės, saugumo ir teisingumo erdvė - Reglamentas (EB) Nr. 562/2006 - Taisyklių, reglamentuojančių asmenų judėjimą per sienas, Bendrijos kodeksas (Šengeno sienų kodeksas) - 20 ir 21 straipsniai - Vidaus sienų kirtimas - Patikrinimai teritorijoje - Nacionalinės teisės aktai, leidžiantys atlikti patikrinimus 30 km ruože prie valstybių, kurios yra Konvencijos dėl Šengeno susitarimo įgyvendinimo šalys, bendros sienos, siekiant nustatyti tikrinamų asmenų tapatybę - Galimybė atlikti patikrinimą neatsižvelgiant į atitinkamo asmens elgesį ar ypatingų aplinkybių buvimą - Nacionalinės teisės aktai, leidžiantys taikyti tam tikras asmenų kontrolės priemones geležinkelio stotyse))
   (2017/C 277/13)
   Proceso kalba: vokiečių

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Amtsgericht Kehl

      Šalis pagrindinėje baudžiamojoje byloje

   A

      dalyvaujant: Staatsanwaltschaft Offenburg

      Rezoliucinė dalis

               1.

               SESV 67 straipsnio 2 dalis ir 2006 m. kovo 15 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (EB) Nr. 562/2006, nustatančio taisyklių, reglamentuojančių asmenų judėjimą per sienas, Bendrijos kodeksą (Šengeno sienų kodeksas), iš dalies pakeisto 2013 m. birželio 26 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentu (ES) Nr. 610/2013, 20 ir 21 straipsniai turi būti aiškinami kaip draudžiantys nacionalinės teisės aktus, kaip antai nagrinėjamus pagrindinėje byloje, pagal kuriuos, siekiant užkirsti kelią ar sustabdyti neteisėtą patekimą į atitinkamos valstybės narės teritoriją ar buvimą joje arba užkirsti kelią konkretiems nusikaltimams, keliantiems pavojų sienų saugumui, valstybės narės policijos pareigūnai įgaliojami tos valstybės narės ir kitų valstybių, kurios yra 1990 m. birželio 19 d. Šengene (Liuksemburgas) pasirašytos Konvencijos dėl Šengeno susitarimo, 1985 m. birželio 14 d. sudaryto tarp Beniliukso ekonominės sąjungos valstybių, Vokietijos Federacinės Respublikos ir Prancūzijos Respublikos Vyriausybių dėl laipsniško jų bendrų sienų kontrolės panaikinimo, įgyvendinimo šalys, pasienio 30 km ruože nustatyti kiekvieno asmens tapatybę, neatsižvelgiant į jo elgesį ar ypatingų aplinkybių buvimą, nebent šiuose aktuose numatytas šių įgaliojimų reglamentavimas, būtinas siekiant užtikrinti, kad praktinis naudojimasis jais nesukeltų patikrinimams kertant sieną lygiaverčio poveikio, o tai turi patikrinti prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas.

               2.

               SESV 67 straipsnio 2 dalis ir Reglamento Nr. 562/2006, iš dalies pakeisto Reglamentu Nr. 610/2013, 20 ir 21 straipsniai turi būti aiškinami kaip nedraudžiantys nacionalinės teisės aktų, kaip antai nagrinėjamų pagrindinėje byloje, pagal kuriuos valstybės narės policijos pareigūnai įgaliojami traukiniuose ir tos valstybės narės geležinkelio įrenginiuose tikrinti kiekvieno asmens tapatybę ar sienos kirtimo dokumentus, taip pat šiuo tikslu trumpam sulaikyti ir apklausti kiekvieną asmenį, jeigu šie patikrinimai grindžiami svarbia informacija ar pasienio policijos patirtimi, su sąlyga, kad pagal nacionalinę teisę nustatyti tų patikrinimų patikslinimai ir apribojimai, lemiantys jų išsamumą, dažnumą ir atrankumą, o tai turi patikrinti prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas.

      (1)  OL C 136, 2016 4 18.


title: Byla C-495/16 P: 2016 m. rugsėjo 15 d. TeamBank AG Nürnberg pateiktas apeliacinis skundas dėl 2016 m. liepos 20 d. Bendrojo Teismo (ketvirtoji kolegija) priimto sprendimo byloje T-745/14, TeamBank/EUIPO – Easy Asset Management (EASY CREDIT)

text:
               13.3.2017

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 78/8

         2016 m. rugsėjo 15 d.TeamBank AG Nürnberg pateiktas apeliacinis skundas dėl 2016 m. liepos 20 d. Bendrojo Teismo (ketvirtoji kolegija) priimto sprendimo byloje T-745/14, TeamBank/EUIPO – Easy Asset Management (EASY CREDIT)

   (Byla C-495/16 P)
   (2017/C 078/11)
   Proceso kalba: anglų

      Šalys

      Apeliantė: TeamBank AG Nürnberg, atstovaujama advokato D. Terheggen

      Kitos proceso šalys: Europos Sąjungos intelektinės nuosavybės tarnyba (EUIPO), Easy Asset Management AD

   Teisingumo Teismo pirmininkas nutartimi nurodė išbraukti bylą iš registro.


title: Byla T-87/05 2005 m. rugsėjo 21 d. Pirmosios instancijos teismo sprendimas EDP prieš Europos Bendrijų Komisiją (Konkurencija — Koncentracija — Reglamentas (EEB) Nr. 4064/89 — Sprendimas, skelbiantis koncentraciją nesuderinama su bendrąja rinka — Portugalijos elektros energijos ir dujų rinka — GDP įsigijimas per EDP ir Eni — Direktyva 2003/55/EB — Dujų rinkos liberalizavima — Įsipareigojimai)

text:
               12.11.2005

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 281/22

         2005 m. rugsėjo 21 d. Pirmosios instancijos teismo sprendimas EDP prieš Europos Bendrijų Komisiją
   (Byla T-87/05) (1)

   (Konkurencija - Koncentracija - Reglamentas (EEB) Nr. 4064/89 - Sprendimas, skelbiantis koncentraciją nesuderinama su bendrąja rinka - Portugalijos elektros energijos ir dujų rinka - GDP įsigijimas per EDP ir Eni - Direktyva 2003/55/EB - Dujų rinkos liberalizavima - Įsipareigojimai)
   (2005/C 281/42)
   Proceso kalba: anglų
   Šalys

      Ieškovė: EDP — Energias de Portugal SA, įsteigta Lisabonoje (Portugalija), atstovaujama advokatų C. Botelho Moniz, R. García-Gallardo, A. Weitbrecht ir J. Ruiz Calzado

      Atsakovė: Europos Bendrijų Komisija, atstovaujama A. Bouquet ir M. Schneider

      Į bylą įstojusi atsakovę palaikanti šalis: Gas Natural SDG SA
      , įsteigta Barselonoje (Ispanija), atstovaujama advokatų J. Perez-Bustamante Köster ir P. Suárez Fernández
   Bylos dalykas
   Prašymas panaikinti 2004 m. gruodžio 9 d. galutinį Komisijos sprendimą C (2004) 4715, skelbiantį koncentraciją, kuria EDP — Energias de Portugal SA ir Eni Portugal Investment SpA susitarė bendrai kontroliuoti de Gás de Portugal SGPS SA, nesuderinama su bendrąja rinka (byla COMP/M.3440 — EDP/ENI/GDP).
   Rezoliucinė sprendimo dalis

               1.

               Atmesti ieškinį.

               2.

               Priteisti iš ieškovės bylinėjimosi išlaidas.

               3.

               Kiekviena šalis pati turi padengti savo bylinėjimosi išlaidas susijusias su įstojimu į bylą.

      (1)  OL C 82, 2005 4 2.


title: Byla T-110/07: 2011 m. kovo 3 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Siemens prieš Komisiją (Konkurencija — Karteliai — Skirstomųjų įrenginių su dujų izoliacija projektų rinka — Sprendimas, kuriuo konstatuojamas pažeidimas pagal EB 81 straipsnį ir EEE susitarimo 53 straipsnį — Rinkos pasidalijimas — Poveikis bendrojoje rinkoje — Tęstinio pažeidimo sąvoka — Pažeidimo trukmė — Senatis — Baudos — Proporcingumas — Sunkinančios aplinkybės — Organizatoriaus vaidmuo — Lengvinančios aplinkybės — Bendradarbiavimas)

text:
               9.4.2011

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 113/10

         2011 m. kovo 3 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Siemens prieš Komisiją

   (Byla T-110/07) (1)

   (Konkurencija - Karteliai - Skirstomųjų įrenginių su dujų izoliacija projektų rinka - Sprendimas, kuriuo konstatuojamas pažeidimas pagal EB 81 straipsnį ir EEE susitarimo 53 straipsnį - Rinkos pasidalijimas - Poveikis bendrojoje rinkoje - Tęstinio pažeidimo sąvoka - Pažeidimo trukmė - Senatis - Baudos - Proporcingumas - Sunkinančios aplinkybės - Organizatoriaus vaidmuo - Lengvinančios aplinkybės - Bendradarbiavimas)
   2011/C 113/19
   Proceso kalba: vokiečių

      Šalys

      Ieškovė: Siemens AG (Berlynas ir Miunchenas, Vokietija), iš pradžių atstovaujama advokatų I. Brinker, T. Loest ir C. Steinle, vėliau I. Brinker ir C. Steinle

      Atsakovė: Europos Komisija, iš pradžių atstovaujama F. Arbault ir O. Weber, vėliau X. Lewis ir R. Sauer ir galiausiai R. Sauer ir A. Antoniadis

      Dalykas

   Visų pirma dėl pašymo iš dalies panaikinti 2007 m. sausio 24 d. Komisijos sprendimą C(2006) 6762 galutinis dėl procedūros pagal EB 81 straipsnį ir EEE susitarimo 53 straipsnį (Byloje COMP/F/38.899 — Skirstomieji įrenginiai su dujų izoliacija) arba sumažinti ieškovei skirtą baudą.

      Sprendimo rezoliucinė dalis

               1.

               Atmesti ieškinį.

               2.

               Priteisti iš Siemens AG bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 140, 2007 6 23.


title: Byla C-42/07: 2009 m. rugsėjo 8 d. Teisingumo Teismo (didžioji kolegija) sprendimas byloje ( Tribunal de Pequena Instância Criminal do Porto (Portugalija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Liga Portuguesa de Futebol Profissional (CA/LPFP) , Bwin International Ltd, buvusi Baw International Ltd prieš Departamento de Jogos da Santa Casa da Misericórdia de Lisboa (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą — EB 49 straipsnis — Laisvo paslaugų judėjimo apribojimai — Azartinių lošimų internetu organizavimas)

text:
               7.11.2009

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 267/9

         2009 m. rugsėjo 8 d. Teisingumo Teismo (didžioji kolegija) sprendimas byloje (Tribunal de Pequena Instância Criminal do Porto (Portugalija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Liga Portuguesa de Futebol Profissional (CA/LPFP), Bwin International Ltd, buvusi Baw International Ltd prieš Departamento de Jogos da Santa Casa da Misericórdia de Lisboa

   (Byla C-42/07) (1)

   (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą - EB 49 straipsnis - Laisvo paslaugų judėjimo apribojimai - Azartinių lošimų internetu organizavimas)
   2009/C 267/15
   Proceso kalba: portugalų

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Tribunal de Pequena Instância Criminal do Porto

      Šalys pagrindinėje byloje

      Ieškovės: Liga Portuguesa de Futebol Profissional (CA/LPFP), Bwin International Ltd, buvusi Baw International Ltd

      Atsakovas: Departamento de Jogos da Santa Casa da Misericórdia de Lisboa

      Dalykas

   Prašymas priimti prejudicinį sprendimą — Tribunal de Pequena Instância Criminal do Porto — EB 43, 49 ir 56 straipsnių išaiškinimas — Nacionalinės teisės nuostatos, pagal kurias išimtinė teisė vykdyti loterijas ir lažybas suteikta tam tikram subjektui, o kitų subjektų vykdomas (taip pat ir internetu) lažybų dėl sporto įvykių organizavimas, reklama ir lėšų rinkimas yra pažeidimas — Draudimas kitoje valstybėje narėje įsteigtai loterijas ir lažybas internetu vykdančiai įmonei reklamuoti, organizuoti ar vykdyti šias loterijas ir lažybas internetu ir išmokėti laimėtojams laimėjimus.

      Rezoliucinė dalis

   Valstybės narės teisės aktas, kaip antai nagrinėjamas pagrindinėje byloje, kuriuo tokiems ūkio subjektams, koks yra Bwin, įsteigtiems kitose valstybėse narėse, kur jie teisėtai teikia analogiškas paslaugas, draudžiama minėtos valstybės narės teritorijoje internetu siūlyti azartinius lošimus, neprieštarauja EB 49 straipsniui.

      (1)  OL C 69, 2007 3 24.


title: Sujungtos bylos C-463/04 ir C-464/04 2007 m. gruodžio 6 d. Teisingumo Teismo (pirmoji kolegija) sprendimas ( Tribunale Amministrativo Regionale per la Lombardia (Italija) prašymai priimti prejudicinį sprendimą) Federconsumatori, Adiconsum, ADOC, Ercole Pietro Zucca (C-463/04) ir Associazione Azionariato Diffuso dell'AEM SpA, Filippo Cuccia, Giacomo Fragapane, Pietro Angelo Puggioni, Annamaria Sanchirico, Sandro Sartorio (C-464/04) prieš Comune di Milano (EB 56 straipsnis — Laisvas kapitalo judėjimas — Apribojimai — Privatizuotos įmonės — Nacionalinės teisės nuostata, pagal kurią akcinės bendrovės įstatai gali jos dalių turinčiai valstybei arba viešosios teisės reglamentuojamam subjektui suteikti teisę tiesiogiai skirti vieną ar daugiau valdybos narių)

text:
               26.1.2008

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 22/2

         2007 m. gruodžio 6 d. Teisingumo Teismo (pirmoji kolegija) sprendimas (Tribunale Amministrativo Regionale per la Lombardia (Italija) prašymai priimti prejudicinį sprendimą) Federconsumatori, Adiconsum, ADOC, Ercole Pietro Zucca (C-463/04) ir Associazione Azionariato Diffuso dell'AEM SpA, Filippo Cuccia, Giacomo Fragapane, Pietro Angelo Puggioni, Annamaria Sanchirico, Sandro Sartorio (C-464/04) prieš Comune di Milano

   (Sujungtos bylos C-463/04 ir C-464/04) (1)

   (EB 56 straipsnis - Laisvas kapitalo judėjimas - Apribojimai - Privatizuotos įmonės - Nacionalinės teisės nuostata, pagal kurią akcinės bendrovės įstatai gali jos dalių turinčiai valstybei arba viešosios teisės reglamentuojamam subjektui suteikti teisę tiesiogiai skirti vieną ar daugiau valdybos narių)
   (2008/C 22/02)
   Proceso kalba: italų
   Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas
   Tribunale Amministrativo Regionale per la Lombardia
   Šalys pagrindinėje byloje

      Ieškovės: Federconsumatori, Adiconsum, ADOC, Ercole Pietro Zucca Zucca (C-463/04) ir Associazione Azionariato Diffuso dell'AEM SpA, Filippo Cuccia, Giacomo Fragapane, Pietro Angelo Puggioni, Annamaria Sanchirico, Sandro Sartorio (C-464/04)
   Atsakovės: Comune di Milano

      Į bylą istojusios šalys: AEM SpA (C-463/04 ir C-464/04), Edison SpA (C-463/04)
   Dalykas
   Prašymas priimti prejudicinį sprendimą — Tribunale Amministrativo Regionale per la Lombardia — EB 56 straipsnio aiškinimas — Nacionalinis įstatymas, leidžiantis viešosios teisės reglamentuojamiems subjektams skirti privatizuotų įmonių administratorius arba auditorius — Regioninės ar vietos valdžios institucijos, išsaugančios didelį privatizuotos įmonės dalių skaičių, taikymas
   Rezoliucinė dalis
   EB 56 straipsnį reikia aiškinti kaip draudžiantį tokią nacionalinės teisės nuostatą, koks yra Italijos Civilinio kodekso 2449 straipsnis, pagal kurią akcinės bendrovės įstatai gali jos dalių turinčiai valstybei arba viešosios teisės reglamentuojamam subjektui suteikti teisę tiesiogiai skirti vieną ar daugiau valdybos narių, kuri pati savaime arba, kaip pagrindinėse bylose, kartu su tokia nuostata, koks yra 1994 m. gegužės 31 d. Įstatyminio dekreto Nr. 332, su pakeitimais pertvarkyto į 1994 m. liepos 30 d. Įstatymą Nr. 474, iš dalies pakeisto 2003 m. gruodžio 24 d. Įstatymu Nr. 350, 4 straipsnis, šiai valstybei ar viešosios teisės reglamentuojamam subjektui suteikiantis teisę balsuoti pagal sąrašą dėl jų tiesiogiai neskiriamų valdybos narių, suteikia šiai valstybei arba šiam viešosios teisės reglamentuojamam subjektui neproporcingą kontrolę, palyginti su jų dalimi bendrovės kapitale.

      (1)  OL C 249, 2006 10 14.


title: Byla T-521/10: 2010 m. lapkričio 9 d. pareikštas ieškinys byloje Confortel Gestión prieš VRDT — Homargrup (CONFORTEL AQUA 4)

text:
               29.1.2011

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 30/41

         2010 m. lapkričio 9 d. pareikštas ieškinys byloje Confortel Gestión prieš VRDT — Homargrup (CONFORTEL AQUA 4)

   (Byla T-521/10)
   ()
   2011/C 30/74
   Kalba, kuria surašytas ieškinys: ispanų

      Šalys

      Ieškovė: Confortel Gestión, SA (Madridas, Ispanija), atstovaujama I. Valdelomar Serrano

      Atsakovė: Vidaus rinkos derinimo tarnyba (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui)

      Kita procedūros Apeliacinėje taryboje šalis: Homargrup, SA (Sta Susana, Ispanija)

      Ieškovės reikalavimai

               —

               Panaikinti 2010 m. rugpjūčio 5 d. Antrosios apeliacinės tarybos sprendimą byloje R 1359/2009-2 ir įregistruoti Bendrijos prekių ženklą „CONFORTEL Aqua 4“, paraiškos Nr. 5 276 951, visoms nurodytoms klasėms.

               —

               Priteisti iš atsakovės bylinėjimosi išlaidas.

      Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

      Bendrijos prekių ženklo paraišką pateikęs asmuo: ieškovė

      Prašomas įregistruoti Bendrijos prekių ženklas: žodinis prekių ženklas „CONFORTEL Aqua 4“ 41, 43 ir 44 klasių paslaugoms.
   Prekių ženklo ar žymens, kuriuo grindžiamas protestas, savininkas: Homargrup, SA

      Prekių ženklas ar žymuo, kuriuo grindžiamas protestas: žodiniai ir vaizdiniai Bendrijos prekių ženklai „AQUA“ ir „A AQUA HOTEL“ bei žodiniai ir vaizdiniai Ispanijos prekių ženklai „AQUAMARINA“, „AQUATEL“ ir „AQUAMAR“ 42 klasės paslaugoms.

      Protestų skyriaus sprendimas: pripažinti protestą pagrįstu

      Apeliacinės tarybos sprendimas: atmesti apeliaciją

      Ieškinio pagrindai: Reglamento (EB) Nr. 207/2009 (1) 8 straipsnio 1 dalies b punkto pažeidimas, nes kyla pavojus supainioti nurodytus prekių ženklų.

      (1)  2009 m. vasario 26 d. Tarybos reglamentas (EB) Nr. 207/2009 dėl Bendrijos prekių ženklo (OL L 78, 2009, p. 1).


title: Byla T-31/05 2008 m. birželio 17 d. Pirmosios instancijos teismo nutartis byloje Rossi prieš VRDT — K & L Ruppert Stiftung (Rossi)

text:
               2.8.2008

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 197/36

         2008 m. birželio 17 d. Pirmosios instancijos teismo nutartis byloje Rossi prieš VRDT — K & L Ruppert Stiftung (Rossi)

   (Byla T-31/05) (1)

   (2008/C 197/66)

      Proceso kalba: anglų

   Aštuntosios kolegijos pirmininkas nutartimi nurodė išbraukti bylą iš registro.

      (1)  OL C 93, 2005 4 16.


title: Byla C-555/10: 2010 m. lapkričio 26 d. pareikštas ieškinys byloje Europos Komisija prieš Austrijos Respubliką

text:
               29.1.2011

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 30/27

         2010 m. lapkričio 26 d. pareikštas ieškinys byloje Europos Komisija prieš Austrijos Respubliką

   (Byla C-555/10)
   ()
   2011/C 30/45
   Proceso kalba: vokiečių

      Šalys

      Ieškovė: Europos Komisija, atstovaujama G. Braun ir H. Støvlbæk

      Atsakovė: Austrijos Respublika

      Ieškovės reikalavimai

               —

               Pripažinti, kad įgyvendindama pirmą geležinkelio sektoriaus teisės aktų rinkinį Austrijos Respublika neįvykdė įsipareigojimų pagal iš dalies pakeistos Direktyvos 91/440/EEB 6 straipsnio 3 dalį ir II priedą, taip pat Direktyvos 2001/14/EB 4 straipsnio 2 dalį ir 14 straipsnio 2 dalį.

               —

               Priteisti iš Austrijos Respublikos bylinėjimosi išlaidas.

      Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

   Komisija mano, kad direktyvoje numatytas geležinkelių infrastruktūrą eksploatuojančios įmonės nepriklausomumo reikalavimas Austrijos nacionalinėje teisėje įgyvendintas neteisingai.
   Tiesa, Austrijoje nustatyta tvarka, pagal kurią vienam holdingui priklauso pagrindines geležinkelių infrastruktūros eksploatavimo funkcijas vykdantį įmonė ir įmonė, teikianti geležinkelių paslaugas, iš esmės yra teisėta. Tačiau reikėtų faktiškai užtikrinti, kad šios dvi įmonės būtų ekonomiškai nepriklausomos.
   Visų pirma holdingas negali bent kiek kontroliuoti dukterinės įmonės, vykdančios pagrindines geležinkelių infrastruktūros eksploatavimo funkcijas. Austrijoje tai neužtikrinta. Jokia nepriklausoma institucija nekontroliuoja infrastruktūrą eksploatuojančios įmonės nepriklausomumo, o konkurentai faktiškai neturi jokios galimybės pateikti skundą, kai tam tikrai įmonei suteikiamas pranašumas vertinant.
   Taip pat teisės aktuose arba sutartyse nėra pakankamai reglamentuoti holdingo ir jo dukterinės įmonės, vykdančios pagrindines geležinkelių infrastruktūros eksploatavimo funkcijas, santykiai.
   Komisijos nuomone, daugybė asmeninių ryšių tarp holdingo ir dukterinės įmonės, kaip antai tų pačių pareigų ėjimas abiejų įmonių valdybose, taip pat verčia abejoti dėl ekonominio nepriklausomumo. Anot jos, vienos įmonės vadovaujantį personalą reikia keleriems metams nušalinti nuo vadovavimo kitoje įmonėje. Be to, būtina, kad pagrindines geležinkelių infrastruktūros eksploatavimo funkcijas vykdančios įmonės vadovų skyrimą kontroliuotų nepriklausoma institucija.
   Komisijos nuomone, siekiant užtikrinti reikalaujamą pagrindines geležinkelio infrastruktūros eksploatavimo funkcijas vykdančios įmonės nepriklausomumą taip pat būtina fiziškai ir personalo atžvilgiu atskirti atitinkamas informacines sistemas.


title: Byla T-336/07: 2012 m. kovo 29 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Telefónica ir Telefónica de España prieš Komisiją (Konkurencija — Piktnaudžiavimas dominuojančia padėtimi — Ispanijos prieigos prie plačiajuosčio interneto rinkos — Sprendimas, kuriuo konstatuotas EB 82 straipsnio pažeidimas — Kainų nustatymas — Maržų mažinimas — Rinkų apibrėžimas — Dominuojanti padėtis — Piktnaudžiavimas — Maržų mažinimo apskaičiavimas — Piktnaudžiavimo poveikis — Komisijos kompetencija — Teisė į gynybą — Subsidiarumas — Proporcingumas — Teisinis saugumas — Lojalus bendradarbiavimas — Gero administravimo principas — Baudos)

text:
               12.5.2012

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 138/13

         2012 m. kovo 29 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Telefónica ir Telefónica de España prieš Komisiją

   (Byla T-336/07) (1)

   (Konkurencija - Piktnaudžiavimas dominuojančia padėtimi - Ispanijos prieigos prie plačiajuosčio interneto rinkos - Sprendimas, kuriuo konstatuotas EB 82 straipsnio pažeidimas - Kainų nustatymas - Maržų mažinimas - Rinkų apibrėžimas - Dominuojanti padėtis - Piktnaudžiavimas - Maržų mažinimo apskaičiavimas - Piktnaudžiavimo poveikis - Komisijos kompetencija - Teisė į gynybą - Subsidiarumas - Proporcingumas - Teisinis saugumas - Lojalus bendradarbiavimas - Gero administravimo principas - Baudos)
   2012/C 138/21
   Proceso kalba: ispanų

      Šalys

      Ieškovės: Telefónica, SA ir Telefónica de España, SA (Madridas, Ispanija), atstovaujamos advokatų F. González Díaz ir S. Sorinas Jimeno, vėliau — advokato F. González Díaz

      Atsakovė: Europos Komisija, atstovaujama F. Castillo de la Torre, É. Gippini Fournier ir K. Mojzesowicz

      Atsakovės pusėje į bylą įstojusios šalys: France Telecom España, SA (Posuelo de Alarkonas, Ispanija), atstovaujama advokatų S. Martínez Lage, H. Brokelmann ir M. Ganino, Asociación de Usuarios de Servicios Bancarios (Ausbanc Consumo) (Madridas), atstovaujama advokatų L. Pineda Salido ir I. Cámara Rubio, ir European Competitive Telecommunications Association (Vokingamas, Jungtinė Karalystė), atstovaujama advokatų M. Di Stefano ir A. Salerno

      Dalykas

   Prašymas panaikinti 2007 m. liepos 4 d. Komisijos sprendimą C(2007) 3196 galutinis dėl procedūros pagal [EB] 82 straipsnį (byla COMP/38.784 — Wanadoo España prieš Telefónica) ir, nepatenkinus šio prašymo, panaikinti arba sumažinti ieškovėms skirtą baudą.

      Rezoliucinė dalis

               1.

               Atmesti ieškinį.

               2.

               Nurodyti Telefónica, SA ir Telefónica de España, SA padengti savo bylinėjimosi ir Europos Komisijos, France Telecom España, SA, Asociación de Usuarios de Servicios Bancarios (Ausbanc Consumo) ir European Competitive Telecommunications Association patirtas bylinėjimosi išlaidas pagal jų pateiktus reikalavimus.

      (1)  OL C 269, 2007 11 10.


title: Byla T-377/12: 2012 m. rugpjūčio 22 d. pareikštas ieškinys byloje Spa Monopole prieš VRDT — Olivar Del Desierto (OLEOSPA)

text:
               27.10.2012

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 331/27

      2012 m. rugpjūčio 22 d. pareikštas ieškinys byloje Spa Monopole prieš VRDT — Olivar Del Desierto (OLEOSPA)

      (Byla T-377/12)
      (2012/C 331/52)
      Kalba, kuria surašytas ieškinys: prancūzų

         Šalys

         Ieškovė: Spa Monopole, compagnie fermière de Spa SA/NV (Spa, Belgija), atstovaujama advokatų L. De Brouwer, E. Cornu ir É. De Gryse

         Atsakovė: Vidaus rinkos derinimo tarnyba (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui)

         Kita procedūros Apeliacinėje taryboje šalis: Olivar Del Desierto, SL (Almerija, Ispanija)

         Reikalavimai

      Ieškovė Bendrojo Teismo prašo:

                  —

                  panaikinti 2012 m. birželio 22 d. Vidaus rinkos derinimo tarnybos (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui) ketvirtosios apeliacinės tarybos sprendimą byloje R 135/2011-4,

                  —

                  priteisti iš atsakovės bylinėjimosi išlaidas.

         Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

         Bendrijos prekių ženklo paraišką pateikęs asmuo: Olivar Del Desierto, SL.

         Prašomas įregistruoti Bendrijos prekių ženklas: vaizdinis prekių ženklas, turintis žodinį elementą OLEOSPA, 3, 35 ir 39 klasės prekėms ir paslaugoms– Registracijos paraiška Nr. 7 268 832.

         Prekių ženklo ar žymens, kuriuo remtasi per protesto procedūrą, savininkė: ieškovė.

         Prekių ženklas ar žymuo, kuriuo remiamasi: Beniliukso žodinis prekių ženklas SPA 3 ir 32 klasės prekėms ir paslaugoms.

         Protestų skyriaus sprendimas: priimti protestą.

         Apeliacinės tarybos sprendimas: priimti ieškinį ir atmesti protestą.

         Ieškinio pagrindai:

                  —

                  Reglamento Nr. 207/2009 8 straipsnio 1 dalies b punkto pažeidimas.

                  —

                  Reglamento Nr. 207/2009 8 straipsnio 5 dalies pažeidimas.


title: Byla C-421/11 P: 2012 m. vasario 7 d. Teisingumo Teismo nutartis byloje Total SA, Elf Aquitaine SA prieš Europos Komisiją (Apeliacinis skundas — Reglamentas (EB) Nr. 1/2003 — Konkurencija — Kartelis — Metilakrilatų rinka — Sąvoka „įmonė“ — Lemiamos įtakos prezumpcija — Pareiga motyvuoti — Gero administravimo principas — Res judicata galios išplėtimas — Dauginimo koeficientas siekiant atgrasyti — Baudos nedalomumas — Neribota jurisdikcija)

text:
               5.5.2012

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 133/12

         2012 m. vasario 7 d. Teisingumo Teismo nutartis byloje Total SA, Elf Aquitaine SA prieš Europos Komisiją

   (Byla C-421/11 P) (1)

   (Apeliacinis skundas - Reglamentas (EB) Nr. 1/2003 - Konkurencija - Kartelis - Metilakrilatų rinka - Sąvoka „įmonė“ - Lemiamos įtakos prezumpcija - Pareiga motyvuoti - Gero administravimo principas - Res judicata galios išplėtimas - Dauginimo koeficientas siekiant atgrasyti - Baudos nedalomumas - Neribota jurisdikcija)
   2012/C 133/21
   Proceso kalba: prancūzų

      Šalys

      Apeliantės: Total SA, Elf Aquitaine SA, atstovaujamos advokatų E. Morgan de Rivery ir A. Noël-Baron

      Kita proceso šalis: Europos Komisija, atstovaujama V. Bottka ir B. Gencarelli

      Dalykas

   Apeliacinis skundas dėl 2011 m. birželio 7 d. Bendrojo Teismo (ketvirtoji kolegija) sprendimo Elf Aquitaine prieš Komisiją (T-206/06) atmesti ieškinį, kuriuo buvo prašoma panaikinti 2006 m. gegužės 31 d. Komisijos sprendimą C(2006) 2098 galutinis dėl procedūros pagal EB 81 straipsnį ir EEE susitarimo 53 straipsnį (byla COMP/F/38.645 — Metakrilatai) — Konkurencija — Kartelis — Kompetencijos suteikimo ir proporcingumo principai — Akivaizdžiai klaidingas aiškinimas — Teisės į gynybą, sąžiningumo ir šalių lygiateisiškumo principų pažeidimas — Pareiga motyvuoti — Gero administravimo principo pažeidimas

      Rezoliucinė dalis

               1.

               Atmesti apeliacinį skundą.

               2.

               Priteisti iš Total SA ir Elf Aquitaine SA bylinėjimosi išlaidas

      (1)  OL C 340, 2011 11 19.


title: Byla C-18/11: 2012 m. rugsėjo 6 d. Teisingumo Teismo (ketvirtoji kolegija) sprendimas byloje ( Upper Tribunal (Tax and Chancery Chamber) (Jungtinė Karalystė) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) The Commissioners for Her Majesty's Revenue & Customs prieš Philips Electronics UK Ltd (Įsisteigimo laisvė — Mokesčių teisės aktai — Pelno mokestis — Mokesčių lengvata — Nacionalinės teisės aktai, pagal kuriuos draudžiama kitoje valstybėje narėje įsteigtos bendrovės nuolatinio padalinio nerezidento nacionalinėje teritorijoje patirtus nuostolius perkelti tai pačiai grupei priklausančiai nacionalinėje teritorijoje įsteigtai bendrovei)

text:
               27.10.2012

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 331/4

      2012 m. rugsėjo 6 d. Teisingumo Teismo (ketvirtoji kolegija) sprendimas byloje (Upper Tribunal (Tax and Chancery Chamber) (Jungtinė Karalystė) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) The Commissioners for Her Majesty's Revenue & Customs prieš Philips Electronics UK Ltd

      (Byla C-18/11) (1)

      (Įsisteigimo laisvė - Mokesčių teisės aktai - Pelno mokestis - Mokesčių lengvata - Nacionalinės teisės aktai, pagal kuriuos draudžiama kitoje valstybėje narėje įsteigtos bendrovės nuolatinio padalinio nerezidento nacionalinėje teritorijoje patirtus nuostolius perkelti tai pačiai grupei priklausančiai nacionalinėje teritorijoje įsteigtai bendrovei)
      (2012/C 331/06)
      Proceso kalba: anglų

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

         Upper Tribunal (Tax and Chancery Chamber)

         Šalys pagrindinėje byloje

         Ieškovė: The Commissioners for Her Majesty's Revenue & Customs

         Atsakovė: Philips Electronics UK Ltd

         Dalykas

      Prašymas priimti prejudicinį sprendimą — Upper Tribunal (Tax and Chancery Chamber) (Jungtinė Karalystė) — SESV 49 straipsnio aiškinimas — Įsisteigimo laisvė– Mokesčių teisės aktai — Pelno mokestis — Mokestinė lengvata — Nacionalinės teisės aktai, pagal kuriuos į mokestinę bazę neįtraukiamas nacionalinėje teritorijoje atliktas kitoje valstybėje narėje įsikūrusios bendrovės nuolatinės buveinės ne rezidentės nuostolių perdavimas tai pačiai grupei priklausančiai bendrovei nacionalinėje teritorijoje

         Rezoliucinė dalis

                  1.

                  EB 43 straipsnis turi būti aiškinamas taip, kad bendrovės nerezidentės laisvę įsisteigti kitoje valstybėje narėje riboja tai, kad pagal nacionalinės teisės aktus taikoma sąlyga, dėl kurios užsienio mokesčio tikslais negalima panaudoti nuostolių nenumatant galimybės taikant grupės mokesčių lengvatą perkelti bendrovei rezidentei bendrovės nerezidentės šioje valstybėje narėje nuolatinio padalinio patirtus nuostolius, kai bendrovės rezidentės šioje valstybėje narėje patirtiems nuostoliams perkelti netaikoma jokia panaši sąlyga.

                  2.

                  Pagrindinėje byloje nagrinėjamas bendrovės nerezidentės laisvės įsisteigti kitoje valstybėje narėje apribojimas negali būti pateisinamas privalomaisiais bendrojo intereso pagrindais, susijusiais su tikslu išvengti atsižvelgimo į nuostolius du kartus, apsaugoti subalansuotą apmokestinimo kompetencijos paskirstymą tarp valstybių narių arba su šiais abiem motyvais.

                  3.

                  Esant tokiai situacijai, kaip antai nagrinėjama pagrindinėje byloje, nacionalinis teismas turi netaikyti jokios nacionalinio įstatymo nuostatos, kuri prieštarauja EB 43 straipsniui.

         (1)  OL C 89, 2011 3 19.


title: Byla T-631/15: 2015 m. lapkričio 11 d. pareikštas ieškinys byloje Stena Line Scandinavia/Komisija

text:
               15.2.2016

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 59/22

         2015 m. lapkričio 11 d. pareikštas ieškinys byloje Stena Line Scandinavia/Komisija

   (Byla T-631/15)
   (2016/C 059/25)
   Proceso kalba: anglų

      Šalys

      Ieškovė: Stena Line Scandinavia AB (Geteborgas, Švedija), atstovaujama solisitoriaus P. Alexiadis, advokato L. Sandberg-Mørch

      Atsakovė: Europos Komisija

      Reikalavimai

   Ieškovė Bendrojo Teismo prašo:

               —

               pripažinti ieškinį priimtinu ir pagrįstu,

               —

               panaikinti 2015 m. liepos 23 d. Europos Komisijos sprendimą dėl valstybės pagalbos SA.39078 (2014/N) (Danija) dėl Fėmarno juostos fiksuotos jungties projekto finansavimo ir

               —

               priteisti iš Komisijos ieškovės bylinėjimosi išlaidas.

      Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

   Grįsdama ieškinį ieškovė remiasi keturiais pagrindais.

               1.

               Pirmasis ieškinio pagrindas, susijęs su tuo, kad Komisija padarė klaidą, kai nusprendė, jog A/S Femern suteiktas finansavimas dėl Danijos geležinkelių jungčių su toliau nuo pakrantės esančiais rajonais nėra valstybės pagalba, kaip ji suprantama pagal SESV 107 straipsnio 1 dalį.

               2.

               Antrasis ieškinio pagrindas, susijęs su tuo, kad Komisija padarė klaidą, kai nusprendė, jog pagalbos priemonės, suteiktos Femern A/S dėl fiksuotos jungties, yra suderinamos su vidaus rinka pagal SESV 107 straipsnio 3 dalies b punktą. Komisija padarė teisės klaidą ir akivaizdžią vertinimo klaidą, kai nusprendė, kad Fėmarno juostos fiksuotos jungties projektas yra svarbus bendriems Europos interesams ir kad pagalba yra būtina ir proporcinga. Komisija taip pat padarė teisės klaidą ir akivaizdžią vertinimo klaidą dėl netinkamo konkurencijos iškraipymo prevencijos ir pusiausvyros tyrimo ir dėl valstybės garantijų suteikimo.

               3.

               Trečiasis ieškinio pagrindas, susijęs su tuo, kad Komisija nesilaikė pareigos pradėti oficialią tyrimo procedūrą. Ieškovė teigia, kad yra didelių sunkumų, susijusių su pirminio tyrimo procedūra, požymių. Be to, ieškovė teigia, kad buvo atlikta nepakankama ir nevisapusiška analizė dėl Femern A/S suteikto finansavimo dėl Danijos geležinkelių jungčių su toliau nuo pakrantės esančiais rajonais, Fėmarno juostos fiksuotos jungties projekto svarbos bendriems Europos interesams, pagalbos būtinumo ir proporcingumo ir netinkamo konkurencijos iškraipymo prevencijos ir pusiausvyros tyrimo.

               4.

               Ketvirtasis ieškinio pagrindas, susijęs su tuo, kad Komisija neįvykdė pareigos motyvuoti. Komisija nenurodė motyvų dėl Danijos geležinkelių jungčių su toliau nuo pakrantės esančiais rajonais, Fėmarno juostos fiksuotos jungties projekto svarbos bendriems Europos interesams, pagalbos būtinumo ir proporcingumo ir netinkamo konkurencijos iškraipymo prevencijos ir pusiausvyros tyrimo.


title: Byla C-481/14: 2014 m. spalio 30 d. Oberlandesgericht Düsseldorf (Vokietija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Jørn Hansson/Jungpflanzen Grünewald GmbH

text:
               2.2.2015

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 34/4

         2014 m. spalio 30 d.Oberlandesgericht Düsseldorf (Vokietija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Jørn Hansson/Jungpflanzen Grünewald GmbH

   (Byla C-481/14)
   (2015/C 034/04)
   Proceso kalba: vokiečių

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Oberlandesgericht Düsseldorf

      Šalys pagrindinėje byloje

      Ieškovas: Jørn Hansson

      Atsakovė: Jungpflanzen Grünewald GmbH

      Prejudiciniai klausimai

               1.

               Ar nustatant „tinkamą atlyginimą“, kurį pažeidėjas turi sumokėti augalų veislių teisinės apsaugos Bendrijoje savininkui pagal Tarybos reglamento Nr. 2100/94 (1) 94 straipsnio 1 dalies a punktą už Reglamento Nr. 2100/94 13 straipsnio 2 dalyje nurodytus veiksmus, kuriuos atliko neturėdamas įgaliojimų, be įprasto mokesčio, kurį jis turi sumokėti toje pačioje srityje už Reglamento Nr. 2100/94 13 straipsnio 2 dalyje nurodytus veiksmus pagal rinkoje įprastą licenciją, turi būti visuomet papildomai nustatoma vienkartinė fiksuota „priemoka už pažeidimą“? Ar tai matyti iš Įgyvendinimo direktyvos (2) 13 straipsnio 1 dalies antro sakinio?

               2.

               Ar nustatant „tinkamą atlyginimą“, kurį pažeidėjas turi sumokėti augalų veislių teisinės apsaugos Bendrijoje savininkui pagal Reglamento Nr. 2100/94 94 straipsnio 1 dalies a punktą už Reglamento Nr. 2100/94 13 straipsnio 2 dalyje nurodytus veiksmus, kuriuos atliko neturėdamas įgaliojimų, be įprasto mokesčio, kurį jis turi sumokėti toje pačioje srityje už Reglamento Nr. 2100/94 13 straipsnio 2 dalyje nurodytus veiksmus pagal rinkoje įprastą licenciją, konkrečiu atveju dar reikia atsižvelgti į kitus argumentus arba aplinkybes, dėl kurių padidėtų atlyginimas:

                           a)

                           į tai, kad nagrinėjama augalų veislė, kurios atžvilgiu padarytas pažeidimas, reikšmingu laikotarpiu yra veislė, kurios padėtis rinkoje yra išskirtinė dėl ypatingų savybių, kai rinkoje įprastas licencinis mokestis nustatomas ir apskaičiuojamas licencinėse sutartyse, kurios sudaromos dėl nagrinėjamos augalų veislės;
                           Jeigu konkrečiu atveju atsižvelgiama į šią aplinkybę:
                           Ar padidinti atlyginimą galima tik tuomet, kai veislių teisinės apsaugos aprašyme nurodomi požymiai, pagrindžiantys nagrinėjamos augalų veislės išskirtinę padėtį?

                           b)

                           į tai, kad nagrinėjama augalų veislė pažeistos augalų veislės pateikimo į rinką momentu rinkoje jau buvo sėkmingai pardavinėjama, dėl ko pažeidėjas neturėjo išlaidų pateikti į rinką pažeistą augalų veislę, kai rinkoje įprastas licencinis mokestis nustatomas ir apskaičiuojamas licencinėse sutartyse, kurios sudaromos dėl nagrinėjamos augalų veislės;

                           c)

                           į tai, kad nagrinėjamos augalų veislės pažeidimas buvo laikinas ir nepaprastai paveikė parduotų vienetų skaičių;

                           d)

                           į argumentą, kad pažeidėjas, kitaip nei licencijos gavėjas, neturi baimintis, kad moka licencinį mokestį (ir negalės jo susigrąžinti), nors nagrinėjama augalų veislė, dėl kurios pateiktas prašymas dėl panaikinimo, bus vėliau panaikinta;

                           e)

                           į tai, kad pažeidėjas, kitaip nei įprastai licencijos gavėjas, neprivalėjo atsiskaityti kas ketvirtį;

                           f)

                           į argumentą, kad augalų veislių teisinės apsaugos savininkui tenka infliacijos rizika, dėl kurios teisinis persekiojimas trunka ilgą laikotarpį;

                           g)

                           į argumentą, kad augalų veislių teisinės apsaugos savininkas dėl būtino teisinio persekiojimo, kitaip, nei siekiant pajamų iš parduodamos nagrinėjamos augalų veislės licencijos, negali planuoti pajamų už nagrinėjamą augalų veislę;

                           h)

                           į argumentą, kad nagrinėjamos augalų veislės pažeidimo atveju augalų veislių teisinės apsaugos savininkui tenka ne tik bendro pobūdžio su teismo procesu susijusi rizika, bet ir rizika, kad galiausiai nebus galima nubausti pažeidėjo;

                           i)

                           į argumentą, kad nagrinėjamos augalų veislės pažeidimo atveju augalų veislių teisinės apsaugos savininkas dėl pažeidėjo savavališko elgesio neturi laisvės nuspręsti, ar apskritai leisti pažeidėjui naudotis nagrinėjama augalų veisle?

               3.

               Ar nustatant „tinkamą atlyginimą“, kurį pažeidėjas turi sumokėti augalų veislių teisinės apsaugos Bendrijoje savininkui pagal Reglamento Nr. 2100/94 94 straipsnio 1 dalies a punktą už Reglamento Nr. 2100/94 13 straipsnio 2 dalyje nurodytus veiksmus, kuriuos atliko neturėdamas įgaliojimų, reikia atsižvelgti ir į palūkanas nuo kasmet nesumokamo atlyginimo pagal įprastą palūkanų normą, jeigu remiamasi tuo, kad protingos bylos šalys tokias palūkanas turėjo numatyti?

               4.

               Ar apskaičiuojant „kitą dėl pažeidimo patirtą žalą“, kurią pažeidėjas turi atlyginti augalų veislių teisinės apsaugos Bendrijoje savininkui pagal Reglamento Nr. 2100/94 94 straipsnio 2 dalies pirmą sakinį už Reglamento Nr. 2100/94 13 straipsnio 2 dalyje nurodytus veiksmus, kuriuos atliko neturėdamas įgaliojimų, įprastas mokestis, kurį jis turi sumokėti toje pačioje srityje už Reglamento Nr. 2100/94 13 straipsnio 2 dalyje nurodytus veiksmus pagal rinkoje įprastą licenciją, imamas kaip apskaičiavimo pagrindas?

               5.

               Jeigu į 4 klausimą būtų atsakyta teigiamai:

                           a)

                           Ar apskaičiuojant „kitą žalą“ remiantis rinkoje įprasta licencija pagal Reglamento Nr. 2100/94 94 straipsnio 2 dalies pirmą sakinį konkrečiu atveju 2 klausimo a-i punktuose nurodytus argumentus arba aplinkybes ar aplinkybę, kad augalų veislių teisinės apsaugos savininkas dėl būtino teisinio persekiojimo priverstas skirti įprasto asmeninio laiko tirti pažeidimą ir užsiimti reikalais ir augalų veislių teisinės apsaugos pažeidimų atveju įprasta apimtimi dalyvauti juos nagrinėjant, reikia atsižvelgti taip, jog jais pagrindžiamas licencinio mokesčio padidinimas?

                           b)

                           Ar apskaičiuojant „kitą žalą“ remiantis rinkoje įprasta licencija pagal Reglamento Nr. 2100/94 94 straipsnio 2 dalies pirmą sakinį turi būti visuomet nustatoma vienkartinė fiksuota „priemoka už pažeidimą“? Ar tai matyti iš Įgyvendinimo direktyvos 13 straipsnio 1 dalies antro sakinio?

                           c)

                           Ar apskaičiuojant „kitą žalą“ remiantis rinkoje įprasta licencija pagal Reglamento Nr. 2100/94 94 straipsnio 2 dalies pirmą sakinį reikia atsižvelgti į palūkanas nuo kasmet nesumokamo atlyginimo pagal įprastą palūkanų normą, jeigu remiamasi tuo, kad protingos bylos šalys tokias palūkanas turėjo numatyti?

               6.

               Ar Reglamento Nr. 2100/94 94 straipsnio 2 dalies pirmą sakinį reikia aiškinti taip, kad dėl pažeidimo gautas pelnas yra „kita žala“, kaip ji suprantama pagal šią nuostatą, kurios galima reikalauti su tinkamu atlyginimu pagal Reglamento Nr. 2100/94 94 straipsnio 2 dalį, arba ar pagal Reglamento Nr. 2100/94 94 straipsnio 2 dalies pirmą sakinį sumokėtinas pelnas, gautas padarius pažeidimą, gali būti sumokamas tik kaip tinkamo atlyginimo pagal 94 straipsnio 1 dalį alternatyva?

               7.

               Ar reikalavimui atlyginti žalą pagal Reglamento Nr. 2100/94 94 straipsnio 2 dalį prieštarauja nacionalinės teisės normos, pagal kurias augalų veislių teisinės apsaugos savininkas, iš kurio procese dėl laikinųjų apsaugos priemonių taikymo dėl augalų veislių teisinės apsaugos pažeidimo galutiniu sprendimu priteistos bylinėjimosi išlaidos, negali reikalauti atlyginti šių išlaidų remdamasis materialine teise, net jeigu jis laimėjo vėlesniame pagrindiniame procese dėl to paties augalų veislių teisinės apsaugos pažeidimo?

               8.

               Ar reikalavimui atlyginti žalą pagal Reglamento Nr. 2100/94 94 straipsnio 2 dalį prieštarauja nacionalinės teisės normos, pagal kurias nukentėjusieji asmenys negali įprastai reikalauti kompensuoti laiko sąnaudų dėl ikiteisminių veiksmų ir teismo proceso dėl savo reikalavimo atlyginti žalą, kuri nebuvo nustatyta per griežtai taikomą išlaidų nustatymo procedūrą, jeigu laiko sąnaudos neviršija įprastų ribų?

      (1)  1994 m. liepos 27 d. Tarybos reglamentas (EB) Nr. 2100/94 dėl augalų veislių teisinės apsaugos Bendrijoje (OL L 227, p. 1; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 3 sk., 16 t., p. 390).

      (2)  2004 m. balandžio 29 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2004/48/EB dėl intelektinės nuosavybės teisių gynimo (OL L 157, p. 45; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 17 sk., 2 t., p. 32)


title: Byla C-232/13 P: 2013 m. balandžio 29 d. SPLIA pateiktas apeliacinis skundas dėl 2013 m. vasario 20 d. Bendrojo Teismo (ketvirtoji kolegija) nutarties sujungtose bylose T-278/00–T-280/00, T-282–T-286/00 ir T-288/00–T-295/00 Albergo Quattro Fontane ir kt. prieš Komisiją

text:
               20.7.2013

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 207/18

         2013 m. balandžio 29 d. SPLIA pateiktas apeliacinis skundas dėl 2013 m. vasario 20 d. Bendrojo Teismo (ketvirtoji kolegija) nutarties sujungtose bylose T-278/00–T-280/00, T-282–T-286/00 ir T-288/00–T-295/00 Albergo Quattro Fontane ir kt. prieš Komisiją

   (Byla C-232/13 P)
   2013/C 207/30
   Proceso kalba: italų

      Šalys

      Apeliantė: Società per l'industria alberghiera (SPLIA), atstovaujama advokatų A. Bianchini ir F. Busetto

      Kitos proceso šalys: Europos Komisija, Comitato „Venezia vuole vivere“

      Apeliantės reikalavimai

               —

               Panaikinti skundžiamą Bendrojo Teismo nutartį.

               —

               Patenkinti pirmojoje instancijoje pateiktus reikalavimus ir todėl:

                           —

                           panaikinti 1999 m. lapkričio 25 d. Komisijos sprendimą 2000/394/EB dėl pagalbos priemonių Venecijoje ir Kjodžoje įsteigtoms įmonėms, numatytų įstatymuose Nr. 30/1997 ir Nr. 206/1995, nustatančiuose socialinio draudimo įmokų sumažinimą, kiek tai yra reikalinga ir atsižvelgiant į apeliantų interesus;

                           —

                           nepatenkinus šio reikalavimo, panaikinti šį sprendimą, kiek juo reikalaujama išieškoti suteiktus sumažinimus, ir priteisti palūkanas nuo jų sumos už teismo sprendime nurodytą laikotarpį;

               —

               Priteisti iš Komisijas bylinėjimosi išlaidas, priklausančias nuo teismo instancijos.

      Apeliacinio skundo pagrindai ir pagrindiniai argumentai

   Apeliacinis skundas grindžiamas devyniais pagrindais:

                  Pirmasis pagrindas: nutarties neteisingumas, nes nekonstatuota, kad nagrinėjamos priemonės dėl jų kompensuojamojo pobūdžio nebuvo naudingos jų gavėjams.

                  Antrasis pagrindas: nutarties neteisingumas, nes neatsižvelgta arba bet kuriuo atveju neįvertinta, ar nagrinėjamos priemonės gali turėti įtakos konkurencijai tarptautinėje prekyboje.

                  Trečiasis pagrindas: nutarties neteisingumas, nes netaikytos nukrypti leidžiančios nuostatos, nustatytos EB 87 straipsnio 2 dalies b punkte (dabar SESV 107 straipsnio 2 dalies b punktas) ir 83 straipsnio 3 dalies b punkte (dabar SESV 107 straipsnio 3 dalies b punktas).

                  Ketvirtasis pagrindas: nutarties neteisingumas, nes netaikyta nukrypti leidžianti nuostata, nustatyta EB 87 straipsnio 3 dalies c punkte (dabar SESV 107 straipsnio 3 dalies c punktas).

                  Penktasis pagrindas: nutarties neteisingumas, nes netaikyta nukrypti leidžianti nuostata, nustatyta EB 87 straipsnio 3 dalies d ir e punktuose (dabar SESV 107 straipsnio 3 dalies d ir e punktai).

                  Šeštasis pagrindas: nutarties neteisingumas, nes netaikyta nukrypti leidžianti nuostata, nustatyta EB 86 straipsnio 2 dalyje (dabar SESV 106 straipsnio 2 dalis).

                  Septintasis pagrindas: nutarties neteisingumas, nes neatsižvelgta į egzistuojančią pagalbą ir dėl to pažeista EB 88 straipsnio 3 dalis (dabar SESV 108 straipsnio 3 dalis) ir Reglamento Nr. 659/1999 (1) straipsnis.

                  Aštuntasis pagrindas: nutarties neteisingumas, nes netaikyta Reglamento Nr. 659/1999 14 straipsnio 1 dalis dėl išieškojimo tvarkos.

                  Devintasis pagrindas: nutarties neteisingumas, nes netaikyta Reglamento Nr. 659/1999 14 straipsnio 2 dalis dėl palūkanų taikymo.

      (1)  1999 m. kovo 22 d. Tarybos reglamentas (EB) Nr. 659/1999, nustatantis išsamias EB Sutarties 93 straipsnio taikymo taisykles (OL L 83, p. 1; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 8 sk., 1 t., p. 339).


title: Byla C-421/04 Audiencia Provincial de Barcelona - Sección Decimoquinta 2004 m. birželio 28 d. nutartimi pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje MATRATZEN CONCORD, AG prieš HUKLA-GERMANY, S.A.

text:
               4.12.2004

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 300/31

         Audiencia Provincial de Barcelona - Sección Decimoquinta 2004 m. birželio 28 d. nutartimi pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje MATRATZEN CONCORD, AG prieš HUKLA-GERMANY, S.A.
   (Byla C-421/04)
   (2004/C 300/57)
   Audiencia Provincial de Barcelona - Sección Decimoquinta 2004 m. birželio 28 d. nutartimi kreipėsi į Europos Bendrijų Teisingumo Teismą su prašymu, kurį Teisingumo Teismo sekretoriatas gavo 2004 m. spalio 1 d., priimti prejudicinį sprendimą byloje MATRATZEN CONCORD, AG prieš HUKLA-GERMANY, S.A.
   Audiencia Provincial de Barcelona prašo Teisingumo Teismo atsakyti į šį klausimą:
   Ar prekių ženklo registracijos galiojimas valstybėje narėje, kai tas prekių ženklas neturi jokio skiriamojo požymio arba naudojamas prekyboje nurodyti juo pažymėtą prekę ar prekės rūšį, jos kokybę, kiekybę, paskirtį, vertę, geografinę kilmę ar kitas prekės savybes, ir nurodytas kitos valstybės narės kalba, kuria registracijos valstybėje narėje nekalbama, kaip, pavyzdžiui, Ispanijos prekių ženklo „MATRAZEN“, kuris naudojamas čiužiniams ir kitoms susijusioms prekėms atskirti, atveju gali sudaryti paslėptą prekybos tarp valstybių narių apribojimą?


title: Byla C-613/11: 2013 m. kovo 21 d. Teisingumo Teismo (devintoji kolegija) sprendimas byloje Europos Komisija prieš Italijos Respubliką (Valstybės įsipareigojimų neįvykdymas — Valstybės pagalba — Valstybės pagalba, Italijos Respublikos suteikta laivybos sektoriui Sardinijoje — Komisijos sprendimas 2008/92/EB, kuriuo ši pagalba pripažįstama nesuderinama su bendrąja rinka ir nurodoma ją susigražinti iš gavėjų — Neįvykdymas per nustatytą terminą)

text:
               1.6.2013

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 156/10

         2013 m. kovo 21 d. Teisingumo Teismo (devintoji kolegija) sprendimas byloje Europos Komisija prieš Italijos Respubliką

   (Byla C-613/11) (1)

   (Valstybės įsipareigojimų neįvykdymas - Valstybės pagalba - Valstybės pagalba, Italijos Respublikos suteikta laivybos sektoriui Sardinijoje - Komisijos sprendimas 2008/92/EB, kuriuo ši pagalba pripažįstama nesuderinama su bendrąja rinka ir nurodoma ją susigražinti iš gavėjų - Neįvykdymas per nustatytą terminą)
   2013/C 156/14
   Proceso kalba: italų

      Šalys

      Ieškovė: Europos Komisija, atstovaujama B. Stromsky ir D. Grespan

      Atsakovė: Italijos Respublika, atstovaujama G. Palmieri, padedamo avvocato dello Stato S. Fiorentino

      Dalykas

   Valstybės įsipareigojimų neįvykdymas — Valstybės pagalba — Visų priemonių, reikalingų įvykdyti 2007 m. liepos 10 d. Komisijos sprendimo 2008/92/EB dėl Italijos valstybės pagalbos schemos Sardinijos laivybos sektoriui (OL L 29, 2008, p. 24) 2 ir 5 straipsnius nesiėmimas per nustatytą terminą — Reikalavimas realiai ir nedelsiant vykdyti Komisijos sprendimus — Nepakankama aptariamos neteisėtos pagalbos išieškojimo procedūra

      Rezoliucinė dalis

               1.

               Nesiimdama visų reikalingų priemonių, kad susigrąžintų iš gavėjų valstybės pagalbą, kuri 2007 m. liepos 10 d. Komisijos sprendimo 2008/92/EB dėl Italijos valstybės pagalbos schemos Sardinijos laivybos sektoriui 1 straipsniu buvo pripažinta neteisėta ir nesuderinama su bendrąja rinka, Italijos Respublika neįvykdė įsipareigojimų pagal minėto sprendimo 2 ir 5 straipsnius.

               2.

               Priteisti iš Italijos Respublikos bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 32, 2012 2 4.


title: Byla C-110/08 2008 m. kovo 11 d. pareikštas ieškinys byloje Europos Bendrijų Komisija prieš Austrijos Respubliką

text:
               21.6.2008

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 158/8

         2008 m. kovo 11 d. pareikštas ieškinys byloje Europos Bendrijų Komisija prieš Austrijos Respubliką

   (Byla C-110/08)
   (2008/C 158/13)
   Proceso kalba: vokiečių
   Šalys

      Ieškovė: Europos Bendrijų Komisija, atstovaujama T. Scharf ir D. Recchia

      Atsakovė: Austrijos Respublika
   Ieškovės reikalavimai
   Ieškovė prašo

               —

               Pripažinti, kad iki šiol neperdavusi Komisijai išsamaus pasiūlytų Bendrijos svarbos teritorijų sąrašo arba dėl to, kad į šiuo metu Komisijai perduotą sąrašą nebuvo visa apimtimi įtraukti šeši alpinio biogeografinio regiono natūralių buveinių tipai (3230, 6520, *7220, 8130, 9110 ir 9180) bei dešimt kontinentinio biogeografinio regiono natūralių buveinių tipų (*1530, 3240, *6110, *6230, 6520, 8150, 8220, 9150, 91F0 ir *91I0) ir dvylika rūšių (Vertigo moulinsiana, *Osmoderma eremita, Rutilus pigus, Triturus cristatus, Triturus carnifex, Rhinolophus hipposideros, Barbastella barastellus, Myotis emarginatus, Myotis myotis, Mannia triandra, Buxbaumia viridis, Drepanocladus vernicosus), atsakovė neįvykdė įsipareigojimų pagal 1992 m. gegužės 21 d. Tarybos direktyvą 92/43/EEB dėl natūralių buveinių ir laukinės faunos bei floros apsaugos (OL L 206, 1992 7 22) 4 straipsnio 1 dalį.

               —

               Priteisti iš Austrijos Respublikos bylinėjimosi išlaidas.

         Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai
   Siekiant pagal numatytą grafiką sukurti vieningą specialių saugomų teritorijų Europos ekologinį tinklą, pagal Direktyvos 92/43/EEB 4 straipsnio 1 dalį valstybės narės įpareigojamos, remiantis šios direktyvos III priede išdėstytais kriterijais ir atitinkama moksline informacija, paruošti teritorijų, kuriose aptinkami I priede įvardyti natūralių buveinių tipai ir II priede įvardytos vietinės rūšys, sąrašą. Šiuose nacionaliniuose sąrašuose turi būti nurodytos teritorijos, kuriose yra prioritetiniai natūralių buveinių tipai ir prioritetinės rūšys, kurias, remdamasi III priedo kriterijais, pasirinko valstybė narė. Prioritetinės rūšys ir prioritetiniai natūralių buveinių tipai — tai tokios rūšys ir tipai, kuriems gresia išnykimo pavojus ir už kurių apsaugą Bendrija yra ypač atsakinga, atsižvelgiant į jų natūralaus paplitimo arealo dalį Europos teritorijoje. Šie sąrašai kartu su informacija apie kiekvieną teritoriją turi būti perduoti Komisijai per trejus metus nuo direktyvos paskelbimo. Austrijos Respublikos atžvilgiu direktyva su Stojimo sutartyje nurodytais pakeitimais įsigaliojo jai įstojus į Europos Sąjungą 1995 m. sausio 1 d., o perkėlimo terminas šiuo metu bet kuriuo atveju neabejotinai baigėsi.
   Kadangi iki šiol Austrijos Respublika neperdavė Komisijai išsamaus pasiūlytų Bendrijos svarbos teritorijų sąrašo, ji neįvykdė įsipareigojimų pagal Direktyvos 92/43/EEB 4 straipsnio 1 dalį.
   Austrijos Respublika nurodo tariamus procedūros trūkumus, dėl kurių, jos nuomone, Komisijos veiksmai neleistini.
   Pirmasis atsakovės prieštaravimas susijęs su vadinamaisiais „sąrašais su išlygomis“, t. y. su buveinių tipų ir rūšių sąrašais, kurių atžvilgiu Komisija savo sprendimuose dėl Bendrijos svarbos teritorijų sąrašų alpiniam ir kontinentiniam biogeografiniams regionams konstatavo tinklo trūkumus. Atsakovė teigia, kad, atsižvelgiant į tai, jog direktyvoje nėra numatytas sąrašų su išlygomis sudarymas, Komisija neturi teisės jais remtis, kaltindama atsakovę tuo, kad ji pranešė ne apie visas saugomas teritorijas.
   Tačiau, Komisijos nuomone, šiam argumentui negalima pritarti. Jos teigimu, visiškai nereikšminga tai, ar direktyva reglamentuoja sąrašų su išlygomis sudarymą, o svarbus tik klausimas, ar Komisijai perduoti nacionaliniai pasiūlymų sąrašai yra išsamūs. Komisijos sudaryti sąrašai su išlygomis yra tik spragų katalogizavimas, kuriant išsamų Natura 2000 tinklą. Nors direktyvoje tokie sąrašai ir nenumatyti, jų sudarymas vis dėlto nėra draudžiamas.
   Paskelbus apie papildomus įrašus į sąrašus, nėra pagrįstas ir atsakovės argumentas, kad ji negalėjo gintis, nes negalėjo suvokti Komisijos taikomų mokslinių kriterijų: akivaizdu, kad atsakovė tikrai galėjo pati suprasti, jog reikalingi papildomi įrašų į sąrašus etapai. Be to, nekyla abejonių, kad atsakovė buvo įtraukta į biogeografinį procesą.
   Ilgas terminas tarp pirmos pagrįstos nuomonės ir pirmos bei antros papildomų pagrįstų nuomonių neatėmė iš atsakovės jokių teisių, ir todėl tuo Komisijos negalima kaltinti. Komisija nusprendė iš karto nepareikšti ieškinio atsakovei dar 1998 m. tik todėl, kad turėjo priežasčių manyti, jog atsakovė netrukus įvykdys savo pareigas pagal direktyvą. Iš viso atsakovei tris kartus buvo nustatytas terminas pateikti išsamų pranešimą Komisijai. Todėl jai buvo suteiktas neįprastai ilgas laikas, per kurį ji galėjo arba išreikšti savo nuomonę dėl Komisijos prieštaravimų, arba ištaisyti trūkumus, dėl kurių buvo pradėta procedūra.
   Atsakovės argumentas, kad Komisijos raginimai dėl papildomų įrašų į sąrašus buvo pateikti procedūroje pagal direktyvos 4 straipsnį ir todėl „negali būti tuo pačiu metu laikomi procedūros dėl įsipareigojimų neįvykdymo tąsa“, taip pat neatrodo įtikinamas. Būtent todėl, kad raginimai dėl papildomų įrašų į sąrašus buvo pateikti procedūroje pagal 4 straipsnį, tačiau papildomų įrašų procedūra jau turėjo būti seniai pasibaigusi, šie raginimai, Komisijos nuomone, aiškiai parodė, kad atsakovė neįvykdė savo pareigų pagal 4 straipsnį. Dėl to, kad Komisija ilgus metus pritardavo papildomiems įrašams į sąrašus, atsakovė kiekvieną kartą gaudavo papildomas galimybes, įvykdžius įsipareigojimus, užtikrinti, kad procedūra netektų dalyko.
   Galiausiai, Komisijos nuomone, reikia pažymėti, kad, priešingai nei teigia atsakovė, šiuo atveju netaikytina direktyvos 5 straipsnyje numatyta konsultacinė procedūra. Minėta procedūra numatyta tik išimtiniais atvejais, siekiant pašalinti mokslinius Komisijos ir valstybės narės nesutarimus dėl tam tikros teritorijos, o ne tuomet, kai, kaip yra šiuo atveju, nagrinėjamas pranešimas ne apie visas teritorijas.
   Taigi, Komisijos manymu, atsakovės nurodyti procedūriniai teisiniai argumentai nepagrįsti.


title: Sujungtos bylos F-7/11 ir F-60/11: 2012 m. gruodžio 13 d. Tarnautojų teismo (antroji kolegija) sprendimas byloje AX prieš ECB (Viešoji tarnyba — ECB darbuotojai — Drausminė procedūra — Tarnautojo suspendavimas nesumažinant jo bazinio atlyginimo — Sprendimo atšaukimas — Teisė į gynybą — Galimybė susipažinti su byla — Motyvavimas — Sprendimo motyvai — Nurodytas profesinių pareigų neatlikimas — Sunkus nusižengimas)

text:
               16.2.2013

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 46/27

         2012 m. gruodžio 13 d. Tarnautojų teismo (antroji kolegija) sprendimas byloje AX prieš ECB

   (Sujungtos bylos F-7/11 ir F-60/11) (1)

   (Viešoji tarnyba - ECB darbuotojai - Drausminė procedūra - Tarnautojo suspendavimas nesumažinant jo bazinio atlyginimo - Sprendimo atšaukimas - Teisė į gynybą - Galimybė susipažinti su byla - Motyvavimas - Sprendimo motyvai - Nurodytas profesinių pareigų neatlikimas - Sunkus nusižengimas)
   2013/C 46/51
   Proceso kalba: anglų

      Šalys

      Ieškovas: AX, atstovaujamas advokatų L. Levi ir M. Vandenbussche

      Atsakovas: Europos Centrinis Bankas, atstovaujamas P. Embley, E. Carlini ir advokato B. Wägenbaur (byloje F-7/11) ir P. Embley, M. López Torres ir advokato B. Wägenbaur (byloje F-60/11)

      Dalykas

   Viešoji tarnyba — Prašymas panaikinti atsakovo sprendimą suspenduoti ieškovą nuo 2010 m. rugpjūčio 5 d. ir patirtos neturtinės žalos atlyginimas.

      Sprendimo rezoliucinė dalis

               1.

               Atmesti ieškinius sujungtose bylose F-7/11 ir F-60/11.

               2.

               AX padengia savo ir Europos Centrinio Banko patirtas bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 152, 2011 5 21, p. 33 ir OL C 211, 2011 7 16, p. 35.


title: Byla F-41/15 DISS II: 2016 m. balandžio 11 d. Tarnautojų teismo (trečioji kolegija) sprendimas byloje FN, FP ir FQ/CEPOL (Viešoji tarnyba — CEPOL darbuotojai — Laikinieji tarnautojai — Sutartininkai — Darbo vieta, sutampanti su CEPOL būstine — CEPOL perkėlimas į Budapeštą (Vengrija) — Atitinkamas tarnautojų darbo vietos pakeitimas — Sutartinės pasekmės — Tarnautojų sutikimo būtinybė — Korekcinis koeficientas, taikomas naujai darbo vietai — Teisėti lūkesčiai — Gero administravimo principas)

text:
               30.5.2016

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 191/47

         2016 m. balandžio 11 d. Tarnautojų teismo (trečioji kolegija) sprendimas byloje FN, FP ir FQ/CEPOL

   (Byla F-41/15 DISS II) (1)

   ((Viešoji tarnyba - CEPOL darbuotojai - Laikinieji tarnautojai - Sutartininkai - Darbo vieta, sutampanti su CEPOL būstine - CEPOL perkėlimas į Budapeštą (Vengrija) - Atitinkamas tarnautojų darbo vietos pakeitimas - Sutartinės pasekmės - Tarnautojų sutikimo būtinybė - Korekcinis koeficientas, taikomas naujai darbo vietai - Teisėti lūkesčiai - Gero administravimo principas))
   (2016/C 191/68)
   Proceso kalba: anglų

      Šalys

      Ieškovai: FN, FP ir FQ, atstovaujami advokatų L. Levi ir A. Blot

      Atsakovė: Europos policijos koledžas, atstovaujama F. Bánfi ir R. Woldhuis bei advokato B. Wägenbaur

      Bylos dalykas

   Prašymas panaikinti Europos policijos koledžo (CEPOL) sprendimus, dėl kurių ieškovai turėjo arba atsistatydinti iš pareigų šioje agentūroje arba persikelti iš Londono į Budapeštą patirdami finansinių nuostolių, ir prašymas atlyginti tais sprendimais tariamai padarytą materialinę ir moralinę žalą.

      Sprendimo rezoliucinė dalis

               1.

               Atmesti ieškinį.

               2.

               FN, FP ir FQ padengia savo ir Europos policijos koledžo patirtas bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 178, 2015 6 1, p. 28.


title: Byla C-544/09: 2009 m. gruodžio 22 d. Vokietijos Federacinės Respublikos pateiktas apeliacinis skundas dėl 2009 m. spalio 6 d. Pirmosios instancijos teismo (septintoji kolegija) priimto sprendimo byloje T-21/06 Vokietijos Federacinė Respublika prieš Europos Komisiją

text:
               27.2.2010

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 51/25

         2009 m. gruodžio 22 d. Vokietijos Federacinės Respublikos pateiktas apeliacinis skundas dėl 2009 m. spalio 6 d. Pirmosios instancijos teismo (septintoji kolegija) priimto sprendimo byloje T-21/06 Vokietijos Federacinė Respublika prieš Europos Komisiją

   (Byla C-544/09)
   2010/C 51/41
   Proceso kalba: vokiečių

      Šalys

      Apeliantė: Vokietijos Federacinė Respublika, atstovaujama M. Lumma, J. Möller ir B. Klein

      Kita proceso šalis: Europos Komisija

      Apeliantės reikalavimai

   Apeliantė reikalauja:

               —

               Panaikinti 2009 m. spalio 6 d. Pirmosios instancijos teismo (septintoji kolegija) sprendimą byloje T-21/06 Vokietijos Federacinė Respublika prieš Europos Bendrijų Komisiją;

               —

               panaikinti 2005 m. lapkričio 9 d. Komisijos sprendimą 2006/513/EB dėl valstybės pagalbos, kurią Vokietijos Federacinė Respublika suteikė skaitmeninei antžeminei televizijai (DVB–T) Berlyne ir Brandenburge įrengti ir

               —

               priteisti iš Komisijos visas bylinėjimosi išlaidas.

      Apeliacinio skundo pagrindai ir pagrindiniai argumentai

   Apeliacinis skundas susijęs su Europos Bendrijų Pirmosios instancijos teismo sprendimu, kuriuo kaip nepagrįstas buvo atmestas Vokietijos Federacinės Respublikos ieškinys dėl 2005 m. lapkričio 9 d. Komisijos sprendimo valstybės pagalbos byloje C25/2004 dėl skaitmeninės antžeminės televizijos (DVB–T) Berlyne ir Brandenburge įrengimo. Sprendime Komisija teigė, kad pagalba nesuderinama su vidaus rinka (SESV 107 straipsnio 3 dalies c punktas).
   Vokietijos Federacinė Respublika nurodo iš viso penkis apeliacinio skundo pagrindus, kuriais tvirtina, kad Pirmosios instancijos teismas nepripažino Komisijos piktnaudžiavimo įgaliojimais ir todėl buvo neteisus atmesdamas ieškinį.
   Pirma, Pirmosios instancijos teismas klaidingai neigė pagalbos skatinamąjį poveikį orientuodamasis tik į labai ribotą laikotarpį, skirtą pereiti nuo analoginio antžeminio transliavimo prie DVB–T, o ne atsižvelgdamas į remiamų radijo transliuotojų sąnaudas, reikalingas bendram projektui. Šis bendras projektas kartu su perėjimu apima pareigą penkerius metus išlaikyti DVB–T programų tinklelį, nepaisant sunkiai prognozuojamo pripažinimo rinkoje. Taigi reikia taip pat atsižvelgti į papildomas sąnaudas, susijusias su šiuo privalomo transliavimo laikotarpiu.
   Antra, Pirmosios instancijos teismas klaidingai per daug išplėtė Komisijos vertinimo kriterijų pagal SESV 107 straipsnio 3 dalies c punktą sutikdamas su tuo, kad Komisija gali paneigti pagalbos priemonės tinkamumą vien todėl, kad tikslas būtų pasiektas taip pat tariamai alternatyviomis reguliavimo priemonėmis. Atsižvelgiant į SESV nuostatų valstybės pagalbos kontrolės srityje tikslą, palyginimas su alternatyviomis priemonėmis neįeina į nustatytą Komisijos tyrimą. Šiuo atžvilgiu Federalinė vyriausybė taip pat teigia, kad Pirmosios instancijos teismas turi perduoti valstybei narei pareigą įrodyti, kad Komisijos pasiūlytos alternatyvios priemonės iš pat pradžių buvo neveiksmingos. Tai prieštarauja teisinio saugumo principui, bendriesiems principams dėl įrodinėjimo pareigos paskirstymo ir valstybės pagalbos kontrolės tikslui.
   Trečia, Pirmosios instancijos teismas nepakankamai įvertino Sąjungos pripažįstamų pagrindinių teisių, kurios kaip pirminės teisės dalis yra privalomos visoms Sąjungos institucijoms visų veiksmų atžvilgiu, svarbą vertindamas SESV 107 straipsnio 3 dalies c punktą. Jeigu siekiant nepatvirtinti valstybės pagalbos pakaktų tik nurodyti tariamai galimas alternatyvias reguliavimo priemones, liktų neįvertinta aplinkybė, jog reguliavimo priemonės sutrikdo pagrindinę teisę, susijusią su įmonių laisve užsiimti ekonomine veikla. Bent jau tai reikėjo įvertinti, o tai nebuvo padaryta.
   Ketvirta, darydamas nuorodą į reguliavimo priemones Pirmosios instancijos teismas neteisingai aiškino vidaus rinkos ir poveikio prekybos sąlygoms sąvokas, įtvirtintas SESV 107 straipsnio 3 dalyje, nepripažindamas to, kad reguliavimo priemonės taip pat daro poveikį konkurencijai. Bendra prielaida, kad bet kuri reguliavimo priemonė šiuos teisinius interesus sutrikdo mažiau nei valstybės pagalba, vertinama pagal neleistinai griežtą kriterijų.
   Penkta, Vokietijos Federacinė Respublika nesutinka su tuo, kad Pirmosios instancijos teismas perėmė Komisijos nustatytą technologinio neutralumo principą nepripažindamas to, kad remiantis šiuo principu šioje byloje buvo atmestas priemonės tikslas, kurio siekė Vokietijos valdžios institucijos. Technologinis neutralumas yra tinkamas kriterijus įvertinti pagalbos suderinamumą su bendrąja rinka tik tada, jei perėjimas prie skaitmeninio transliavimo pats savaime yra paramos tikslas. Tačiau perėjimo prie DVB–T Berlyne ir Brandenburge paramos atveju dėl įvairių priežasčių turėjo būti remiamas būtent šis transliavimo būdas, o ne kabelinis ir palydovinis transliavimo būdai. Nustatydama teisėtą valstybės pagalbos priemonės tikslą valstybė narė turi galimybę veikti savo nuožiūra.


title: Byla T-90/10: 2014 m. gruodžio 9 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Ferriere Nord/Komisija (Konkurencija — Karteliai — Gelžbetonio armatūros strypų arba ričių rinka — Sprendimas, kuriuo pagal Reglamentą (EB) Nr. 1/2003 pasibaigus EAPB sutarties galiojimo laikui konstatuojamas AP 65 straipsnio pažeidimas — Kainų ir mokėjimo terminų nustatymas — Gamybos ar pardavimo ribojimas arba kontrolė — Esminių procedūrinių reikalavimų pažeidimas — Komisijos kompetencija — Teisė į gynybą — Pažeidimo nustatymas — Baudos — Recidyvas — Lengvinančios aplinkybės — Bendradarbiavimas — Neribota jurisdikcija)

text:
               2.2.2015

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 34/24

         2014 m. gruodžio 9 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Ferriere Nord/Komisija

   (Byla T-90/10) (1)

   ((Konkurencija - Karteliai - Gelžbetonio armatūros strypų arba ričių rinka - Sprendimas, kuriuo pagal Reglamentą (EB) Nr. 1/2003 pasibaigus EAPB sutarties galiojimo laikui konstatuojamas AP 65 straipsnio pažeidimas - Kainų ir mokėjimo terminų nustatymas - Gamybos ar pardavimo ribojimas arba kontrolė - Esminių procedūrinių reikalavimų pažeidimas - Komisijos kompetencija - Teisė į gynybą - Pažeidimo nustatymas - Baudos - Recidyvas - Lengvinančios aplinkybės - Bendradarbiavimas - Neribota jurisdikcija))
   (2015/C 034/27)
   Proceso kalba: italų

      Šalys

      Ieškovė: Ferriere Nord SpA (Ozopas, Italija), atstovaujama advokatų W. Viscardini ir G. Donà

      Atsakovė: Europos Komisija, atstovaujama R. Sauer ir B. Gencarelli, vėliau – M. Sauer ir R. Striani, padedamų advokato M. Moretto

      Dalykas

   Prašymas panaikinti 2009 m. rugsėjo 30 d. Komisijos sprendimą C(2002) 5087 galutinis (byla COMP. 37.956 – Gelžbetonio armatūra, pakartotinis sprendimas), iš dalies pakeistą 2009 m. gruodžio 8 d. Komisijos sprendimu C(2009) 9912 galutinis, o nepatenkinus šio reikalavimo – iš dalies panaikinti minėtą sprendimą ir sumažinti ieškovei skirtos baudos dydį.

      Rezoliucinė dalis

               1.

               Ferriere Nord SpA skiriama 3 4 21  440 eurų bauda.

               2.

               Atmesti likusią ieškinio dalį.

               3.

               Ferriere Nord padengia visas savo ir tris ketvirtadalius Europos Komisijos patirtų bylinėjimosi išlaidų. Komisija padengia vieną ketvirtadalį savo bylinėjimosi išlaidų.

      (1)  OL C 113, 2010 5 1.


title: Byla C-406/15: 2015 m. liepos 24 d. Varhoven administrativen sad (Bulgarija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Petya Milkova/Agentsia za privatizatsia i sledprivatizatsionen kontrol

text:
               12.10.2015

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 337/7

         2015 m. liepos 24 d.Varhoven administrativen sad (Bulgarija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Petya Milkova/Agentsia za privatizatsia i sledprivatizatsionen kontrol

   (Byla C-406/15)
   (2015/C 337/09)
   Proceso kalba: bulgarų

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Varhoven administrativen sad

      Šalys pagrindinėje byloje

      Pareiškėja: Petya Milkova

      Atsakovė: Agentsia za privatizatsia i sledprivatizatsionen kontrol

      Kiti byloje dalyvaujantys asmenys: Varhovna administrativna prokuratura

      Prejudiciniai klausimai

               1.

               Ar pagal Jungtinių Tautų neįgaliųjų teisių konvencijos 5 straipsnio 2 dalį valstybėms narėms leidžiama įstatymais nustatyti specialią išankstinę apsaugą nuo atleidimo iš darbo tik žmonėms su negalia, kurie yra darbuotojai, tačiau nenumatyti jos tarnautojams, turintiems tokią pačią negalią?

               2.

               Ar pagal 2000 m. lapkričio 27 d. Tarybos direktyvos 2000/78/EB (1), nustatančios vienodo požiūrio užimtumo ir profesinėje srityje bendruosius pagrindus, 4 straipsnį ir kitas nuostatas leidžiama nacionalinės teisės norma, kuria speciali išankstinė apsauga nuo atleidimo iš darbo suteikiama tik žmonėms su negalia, kurie yra darbuotojai, tačiau nesuteikiama tarnautojams, turintiems tokią pačią negalią?

               3.

               Ar pagal Direktyvos 2000/78 7 straipsnį leidžiama specialią išankstinę apsaugą nuo atleidimo iš darbo numatyti tik žmonėms su negalia, kurie yra darbuotojai, tačiau nenumatyti jos tarnautojams, turintiems tokią pačią negalią?

               4.

               Jeigu atsakymas į pirmąjį ir trečiąjį klausimus būtų neigiamas: ar, laikantis tarptautinių ir Bendrijos teisės normų ir atsižvelgiant į nurodytas šios bylos faktines aplinkybes, reikalaujama, kad nacionalinio įstatymų leidėjo numatyta speciali išankstinė apsauga nuo atleidimo iš darbo žmonėms su negalia, kurie yra darbuotojai, turi būti taikoma ir tarnautojams, turintiems tokią pačią negalią?

      (1)  OL L 303, p. 16; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 5 sk., 4 t., p. 79.


title: Byla C-48/08 2008 m. vasario 11 d. pareikštas ieškinys byloje Europos Bendrijų Komisija prieš Airiją

text:
               12.4.2008

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 92/18

         2008 m. vasario 11 d. pareikštas ieškinys byloje Europos Bendrijų Komisija prieš Airiją

   (Byla C-48/08)
   (2008/C 92/34)
   Proceso kalba: anglų
   Šalys

      Ieškovė: Europos Bendrijų Komisija, atstovaujama N. Yerrell

      Atsakovė: Airija
   Ieškovės reikalavimai

               —

               Pripažinti, kad nepriėmusi 2003 m. liepos 15 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvą 2003/59/EB dėl tam tikrų kelių transporto priemonių kroviniams ir keleiviams vežti vairuotojų pradinės kvalifikacijos ir periodinio mokymo, iš dalies keičiančią Tarybos reglamentą (EEB) Nr. 3820/85 ir Tarybos direktyvą 91/439/EEB bei panaikinančią Tarybos direktyvą 76/914/EEB (1) įgyvendinančių įstatymų ir kitų teisės aktų arba, bet kuriuo atveju, nepranešusi apie juos Komisijai, Airija neįvykdė įsipareigojimų pagal šią direktyvą.

               —

               Priteisti iš Airijos bylinėjimosi išlaidas.

         Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai
   Terminas perkelti direktyvą į nacionalinę teisę baigėsi 2006 m. rugsėjo 10 dieną.

      (1)  OL L 226, p. 4.


title: Byla F-95/12 R: 2013 m. sausio 28 d. Tarnautojų teismo (antroji kolegija) nutartis byloje Marcuccio prieš Komisiją (Viešoji tarnyba — Procedūros reglamento 34 straipsnio 1 dalis — Faksu ir per nustatytą terminą pateiktas ieškinys, pasirašytas advokato parašą perteikiančiu anspaudu ar kitu perteikimo būdu — Pavėluotai pateiktas ieškinys — Akivaizdus nepriimtinumas)

text:
               9.3.2013

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 71/28

         2013 m. sausio 28 d. Tarnautojų teismo (antroji kolegija) nutartis byloje Marcuccio prieš Komisiją

   (Byla F-95/12 R)
   (Viešoji tarnyba - Procedūros reglamento 34 straipsnio 1 dalis - Faksu ir per nustatytą terminą pateiktas ieškinys, pasirašytas advokato parašą perteikiančiu anspaudu ar kitu perteikimo būdu - Pavėluotai pateiktas ieškinys - Akivaizdus nepriimtinumas)
   2013/C 71/48
   Proceso kalba: italų

      Šalys

      Ieškovas: Luigi Marcuccio (Trikazė, Italija), atstovaujamas advokato G. Cipressa

      Atsakovė: Europos Komisija

      Dalykas

   Prašymas panaikinti sprendimą išskaityti iš ieškovo invalidumo išmokų sumas, siekiant susigrąžinti 3 000 EUR sumą, ieškovui sumokėtą vykdant Tarnautojų teismo sprendimą, vėliau panaikintą Europos Sąjungos Bendrojo Teismo.

      Rezoliucinė dalis

               1.

               Atmesti ieškinį kaip akivaizdžiai nepriimtiną.

               2.

               L. Marcuccio padengia savo bylinėjimosi išlaidas.


title: 2005 m. liepos 14 d.  Teisingumo Teismo nutartis (antroji kolegija), Byloje C-70/04:  Šveicarijos Konfederacija prieš Europos Bendrijų Komisiją  (Užsienio ryšiai — EB-Šveicarijos susitarimas dėl oro transporto — Trečiosios valstybės pareikštas ieškinys dėl panaikinimo — Šveicarijos konfederacija — Komisijos sprendimas 2004/12/EB — Vokietijos priemonės, susijusios su privažiavimais prie Ciūricho aerouosto — Tarybos reglamentas (EEB) Nr. 2408/92 —  2004 m. balandžio 26 d.  Tarybos sprendimas 2004/407/EB, Euratomas, iš dalies keičiantis Protokolo dėl Teisingumo Teismo statuto 51 ir 54 straipsnius — Perdavimas Pirmosios instancijos teismui)

text:
               26.11.2005

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 296/8

      TEISINGUMO TEISMO NUTARTIS

   (antroji kolegija)
   2005 m. liepos 14 d.
   Byloje C-70/04: Šveicarijos Konfederacija prieš Europos Bendrijų Komisiją
       (1)

   (Užsienio ryšiai - EB-Šveicarijos susitarimas dėl oro transporto - Trečiosios valstybės pareikštas ieškinys dėl panaikinimo - Šveicarijos konfederacija - Komisijos sprendimas 2004/12/EB - Vokietijos priemonės, susijusios su privažiavimais prie Ciūricho aerouosto - Tarybos reglamentas (EEB) Nr. 2408/92 - 2004 m. balandžio 26 d. Tarybos sprendimas 2004/407/EB, Euratomas, iš dalies keičiantis Protokolo dėl Teisingumo Teismo statuto 51 ir 54 straipsnius - Perdavimas Pirmosios instancijos teismui)
   (2005/C 296/15)
   Proceso kalba: vokiečių
   Byloje C-70/04 dėl 2004 m. vasario 13 d. pareikšto ieškinio dėl panaikinimo pagal EB 230 straipsnį, skaitomą kartu su Europos Bendrijų ir Šveicarijos konfederacijos susitarimo dėl oro transporto 20 straipsniu, Šveicarijos Konfederacija, atstovaujama advokatų S. Hirsbrunner ir U. Soltész, prieš Europos Bendrijų Komisiją, atstovaujamą F. Benyon, M. Huttunen ir M. Niejahr, palaikomą Vokietijos Federacinės Respublikos, atstovaujamos C.-D. Quassowski ir A. Tiemann, padedamų advokato T. Masing, Teisingumo Teismas (antroji kolegija), kurį sudaro kolegijos pirmininkas W. A. Timmermans (pranešėjas), teisėjai R. Silva de Lapuerta, J. Makarczyk, P. Kūris ir G. Krestis, generalinė advokatė C. Stix-Hackl, sekretorius R. Grass, 2005 m. liepos 14 d. priėmė nutartį, kurios rezoliucinėje dalyje nurodyta:
   Byla C-70/04 perduodama Europos Bendrijų Pirmosios instancijos teismui.

      (1)  OL C 94, 2004 4 17.