title: Byla T-691/19: 2019 m. spalio 8 d. pareikštas ieškinys byloje Hill & Smith Holdings ir Hill & Smith Overseas/Komisija

text:
               23.12.2019

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 432/61

      2019 m. spalio 8 d. pareikštas ieškinys byloje Hill & Smith Holdings ir Hill & Smith Overseas/Komisija
      (Byla T-691/19)
      (2019/C 432/73)
      Proceso kalba: anglų

         Šalys

         Ieškovės: Hill & Smith Holdings plc (Solihalas, Jungtinė Karalystė) ir Hill & Smith Overseas Ltd (Solihalas), atstovaujamos solisitoriaus J. Lesar ir QC K. Beal

         Atsakovė: Europos Komisija

         Reikalavimai

      Ieškovės Bendrojo Teismo prašo:

                  —

                  panaikinti 2019 m. balandžio 2 d. atsakovės sprendimą C(2019) 2526 final dėl valstybės pagalbos SA.44896, kurią Jungtinė Karalystė įgyvendino taikydama kontroliuojamųjų užsienio bendrovių grupių finansavimo išimtį;

                  —

                  priteisti iš atsakovės bylinėjimosi išlaidas.

         Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

      Grįsdamos ieškinį ieškovės nurodo dešimt pagrindų.

                  1.

                  Pirmasis ieškinio pagrindas grindžiamas tuo, kad Komisija neteisingai taikė SESV 107 straipsnio 1 dalį ir (arba) padarė akivaizdžią vertinimo klaidą pasirinkdama apmokestinimo tvarkos analizės referencinį pagrindą. Komisija referenciniu pagrindu turėjo laikyti ne tik kontroliuojamosioms užsienio bendrovėms (KUB) taikomą tvarką, bet Didžiosios Britanijos bendrovių apmokestinimo tvarką.

                  2.

                  Antrasis ieškinio pagrindas grindžiamas tuo, kad Komisija padarė teisės klaidą taikydama SESV 107 straipsnio 1 dalį ir (arba) padarė akivaizdžią vertinimo klaidą, nes pasirinko netinkamą požiūrį į KUB taikomos tvarkos analizę. Ginčijamo sprendimo 124‒126 konstatuojamosiose dalyse Komisija neteisingai aiškino Taxation (International and Other Provisions) Act 2010 (2010 m. Apmokestinimo įstatymas (tarptautinės ir kitos nuostatos)) 9A dalies 9 skyriaus nuostatas kaip leidžiančias nukrypti nuo bendro apmokestinimo, numatyto 5 skyriuje.

                  3.

                  Trečiasis ieškinio pagrindas grindžiamas tuo, kad taikydama SESV 107 straipsnio 1 dalį Komisija padarė teisės klaidą, nes ginčijamo sprendimo 127‒151 konstatuojamosiose dalyse padarė išvadą, kad atrankumo kriterijus buvo tenkinamas tiek, kiek įmonės, kurių faktinė ir teisinė padėtis panaši, buvo vertinamos skirtingai.

                  4.

                  Ketvirtasis ieškinio pagrindas grindžiamas tuo, kad Taxation (International and Other Provisions) Act 2010 (2010 m. Apmokestinimo įstatymas (tarptautinės ir kitos nuostatos)) 371IB skirsnyje numatytas „visiškas“ atleidimas nuo mokesčių pateisinamas mokesčių sistemos pobūdžiu ir bendra struktūra.

                  5.

                  Penktasis ieškinio pagrindas grindžiamas tuo, kad Taxation (International and Other Provisions) Act 2010 (2010 m. Apmokestinimo įstatymas (tarptautinės ir kitos nuostatos)) 371ID skirsnyje numatytas 75 % atleidimas nuo mokesčių pateisinamas mokesčių sistemos pobūdžiu ir bendra struktūra.

                  6.

                  Šeštasis ieškinio pagrindas grindžiamas tuo, kad atleidimo nuo mokesčių sąlygas, kurios kaip kategorija numatytos nurodytame 9 skyriuje, atitinkančių KUB apmokestinimas pažeidžia SESV 49straipsnyje įtvirtintą ieškovių įsisteigimo laisvę.

                  7.

                  Septintasis ieškinio pagrindas grindžiamas akivaizdžia vertinimo klaida, kiek tai susiję su 75 % atleidimu nuo mokesčių ir nustatytu santykiu.

                  8.

                  Aštuntasis ieškinio pagrindas grindžiamas tuo, kad Komisijos sprendimas nesuderinamas su Sąjungos bendraisiais teisės principais – nediskriminavimo ir lygybės.

                  9.

                  Devintasis ieškinio pagrindas grindžiamas tuo, kad Komisija padarė teisės klaidą pagal analogiją taikydama Tarybos direktyvos (ES) 2016/1164 (1), kuria nustatomos kovos su mokesčių vengimo praktika, tiesiogiai veikiančia vidaus rinkos veikimą, taisyklės, nuostatas, kurios netaikomos ratione temporis, arba nepagrįstai remdamasi jomis.

                  10.

                  Dešimtasis ieškinio pagrindas grindžiamas tuo, kad taikydama SESV 107 straipsnio 1 dalį Komisija padarė teisės klaidą, nes ginčijamo sprendimo 176 konstatuojamojoje dalyje konstatavo, kad egzistuoja gavėjų kategorija (įskaitant ieškoves) ir kad jos (t. y. ieškovės) gavo pagalbą, kurią reikia susigrąžinti pagal ginčijamo sprendimo 2 straipsnio 1 dalį.

         (1)  2016 m. liepos 12 d. Tarybos direktyva (ES) 2016/1164, kuria nustatomos kovos su mokesčių vengimo praktika, tiesiogiai veikiančia vidaus rinkos veikimą, taisyklės (OL L 193, 2016, p. 1).


title: Byla C-705/19: 2019 m. rugsėjo 23 d. Consiglio di Stato (Italija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Axpo Trading Ag/Gestore dei Servizi Energetici SpA - GSE

text:
               23.12.2019

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 432/23

      2019 m. rugsėjo 23 d. Consiglio di Stato (Italija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Axpo Trading Ag/Gestore dei Servizi Energetici SpA - GSE
      (Byla C-705/19)
      (2019/C 432/29)
      Proceso kalba: italų

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Consiglio di Stato

         Šalys pagrindinėje byloje

         Apeliantė: Axpo Trading Ag

         Kita apeliacinio proceso šalis: Gestore dei Servizi Energetici SpA - GSE

         Prejudiciniai klausimai

      Teisingumo Teismo prašoma atsakyti, ar pagal:

                  —

                  SESV 18 straipsnį, kiek juo draudžiama bet kokia diskriminacija dėl pilietybės Sutarčių taikymo srityje;

                  —

                  SESV 28 ir 30 straipsnius, taip pat EEB ir Šveicarijos laisvosios prekybos susitarimo 6 straipsnį, kiek jais panaikinami importo muitai ir lygiaverčio poveikio priemonės;

                  —

                  SESV 110 straipsnį, kiek juo yra draudžiami importo mokesčiai, didesni už tiesiogiai ar netiesiogiai taikomus panašiems vidaus produktams;

                  —

                  SESV 34 ir 30 straipsnius, taip pat EEB ir Šveicarijos laisvosios prekybos susitarimo 13 straipsnį, kiek jais yra draudžiama taikyti kiekybiniams importo apribojimams lygiavertes poveikio priemones;

                  —

                  SESV 107 ir 108 straipsnius, kiek jais draudžiama suteikti valstybės pagalbą, apie kurią nepranešta Komisijai ir kuri yra nesuderinama su vidaus rinka;

                  —

                  Direktyvą 2009/28/EB (1), kiek ja siekiama skatinti Sąjungos vidaus prekybą žaliąja elektros energija ir atskirų valstybių narių gamybos pajėgumus,

            yra draudžiamas toks pirmiau aprašytas nacionalinis teisės aktas, kuriuo žaliosios elektros energijos importuotojams būtų nustatyta piniginė prievolė, netaikoma vietiniams to paties produkto gamintojams?

         (1)  2009 m. balandžio 23 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2009/28/EB dėl skatinimo naudoti atsinaujinančių išteklių energiją, iš dalies keičianti bei vėliau panaikinanti Direktyvas 2001/77/EB ir 2003/30/EB (OL L 140, 2009, p. 16).


title: Byla C-281/18 P: 2019 m. spalio 31 d. Teisingumo Teismo (antroji kolegija) sprendimas byloje Repower AG/Europos Sąjungos intelektinės nuosavybės tarnyba (EUIPO), repowermap.org (Apeliacinis skundas – Europos Sąjungos prekių ženklas – Registracijos pripažinimo negaliojančia procedūra – Pradinio Apeliacinės tarybos sprendimo, kuriuo iš dalies atmetamas prašymas pripažinti žodinio Europos Sąjungos prekių ženklo REPOWER registraciją negaliojančia, panaikinimas)

text:
               23.12.2019

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 432/9

      2019 m. spalio 31 d. Teisingumo Teismo (antroji kolegija) sprendimas byloje Repower AG/Europos Sąjungos intelektinės nuosavybės tarnyba (EUIPO), repowermap.org
      (Byla C-281/18 P) (1)

      (Apeliacinis skundas - Europos Sąjungos prekių ženklas - Registracijos pripažinimo negaliojančia procedūra - Pradinio Apeliacinės tarybos sprendimo, kuriuo iš dalies atmetamas prašymas pripažinti žodinio Europos Sąjungos prekių ženklo REPOWER registraciją negaliojančia, panaikinimas)
      (2019/C 432/09)
      Proceso kalba: prancūzų

         Šalys

         Apeliantė: Repower AG, atstovaujama advokatų R. Kunz-Hallstein, H. P. Kunz-Hallstein ir V. Kling

         Kitos proceso šalys: Europos Sąjungos intelektinės nuosavybės tarnyba (EUIPO), atstovaujama D. Botis ir J. F. Crespo Carrillo; repowermap.org, atstovaujama advokato P. González-Bueno Catalán de Ocón

         Rezoliucinė dalis

                  1.

                  Atmesti apeliacinį skundą.

                  2.

                  Priteisti iš Repower AG bylinėjimosi išlaidas.

         (1)  OL C 259, 2018 7 23.


title: Byla T-692/19: 2019 m. spalio 8 d. pareikštas ieškinys byloje Rentokil Initial ir Rentokil Initial 1927/Komisija

text:
               23.12.2019

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 432/63

      2019 m. spalio 8 d. pareikštas ieškinys byloje Rentokil Initial ir Rentokil Initial 1927/Komisija
      (Byla T-692/19)
      (2019/C 432/74)
      Proceso kalba: anglų

         Šalys

         Ieškovės: Rentokil Initial plc (Kamberlis, Jungtinė Karalystė), Rentokil Initial 1927 plc (Kamberlis), atstovaujamos solisitoriaus J. Lesar ir QC K. Beal

         Atsakovė: Europos Komisija

         Reikalavimai

      Ieškovės Bendrojo Teismo prašo:

                  —

                  panaikinti 2019 m. balandžio 2 d. atsakovės sprendimą C(2019) 2526 final dėl valstybės pagalbos SA.44896, kurią Jungtinė Karalystė įgyvendino taikydama kontroliuojamųjų užsienio bendrovių grupių finansavimo išimtį;

                  —

                  priteisti iš atsakovės bylinėjimosi išlaidas.

         Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

      Grįsdamos ieškinį ieškovės nurodo dešimt pagrindų.

                  1.

                  Pirmasis ieškinio pagrindas grindžiamas tuo, kad Komisija neteisingai taikė SESV 107 straipsnio 1 dalį ir (arba) padarė akivaizdžią vertinimo klaidą pasirinkdama apmokestinimo tvarkos analizės referencinį pagrindą. Komisija referenciniu pagrindu turėjo laikyti ne tik kontroliuojamosioms užsienio bendrovėms (KUB) taikomą tvarką, bet Didžiosios Britanijos bendrovių apmokestinimo tvarką.

                  2.

                  Antrasis ieškinio pagrindas grindžiamas tuo, kad Komisija padarė teisės klaidą taikydama SESV 107 straipsnio 1 dalį ir (arba) padarė akivaizdžią vertinimo klaidą, nes pasirinko netinkamą požiūrį į KUB taikomos tvarkos analizę. Ginčijamo sprendimo 124‒126 konstatuojamosiose dalyse Komisija neteisingai aiškino Taxation (International and Other Provisions) Act 2010 (2010 m. Apmokestinimo įstatymas (tarptautinės ir kitos nuostatos)) 9A dalies 9 skyriaus nuostatas kaip leidžiančias nukrypti nuo bendro apmokestinimo, numatyto 5 skyriuje.

                  3.

                  Trečiasis ieškinio pagrindas grindžiamas tuo, kad taikydama SESV 107 straipsnio 1 dalį Komisija padarė teisės klaidą, nes ginčijamo sprendimo 127‒151 konstatuojamosiose dalyse padarė išvadą, kad atrankumo kriterijus buvo tenkinamas tiek, kiek įmonės, kurių faktinė ir teisinė padėtis panaši, buvo vertinamos skirtingai.

                  4.

                  Ketvirtasis ieškinio pagrindas grindžiamas tuo, kad Taxation (International and Other Provisions) Act 2010 (2010 m. Apmokestinimo įstatymas (tarptautinės ir kitos nuostatos)) 371ID skirsnyje numatytas 75 % atleidimas nuo mokesčių pateisinamas mokesčių sistemos pobūdžiu ir bendra struktūra.

                  5.

                  Penktasis ieškinio pagrindas grindžiamas tuo, kad Taxation (International and Other Provisions) Act 2010 (2010 m. Apmokestinimo įstatymas (tarptautinės ir kitos nuostatos)) 371IE skirsnyje numatyta „suderintų palūkanų“ išimtis pateisinama mokesčių sistemos pobūdžiu ir bendra struktūra. Alternatyviai, pažeidžiant SESV 296 straipsnį, Komisijos sprendimas, kiek jis susijęs su „suderintų palūkanų“ išimtimi, nebuvo tinkami motyvuotas.

                  6.

                  Šeštasis ieškinio pagrindas grindžiamas tuo, kad atleidimo nuo mokesčių sąlygas, kurios kaip kategorija numatytos nurodytame 9 skyriuje, atitinkančių KUB apmokestinimas pažeidžia SESV 49straipsnyje įtvirtintą ieškovių įsisteigimo laisvę

                  7.

                  Septintasis ieškinio pagrindas grindžiamas akivaizdžia vertinimo klaida, kiek tai susiję su 75 % atleidimu nuo mokesčių ir nustatytu santykiu.

                  8.

                  Aštuntasis ieškinio pagrindas grindžiamas tuo, Komisijos sprendimas nesuderinamas su Sąjungos bendraisiais teisės principais – nediskriminavimo ir vienodo požiūrio.

                  9.

                  Devintasis ieškinio pagrindas grindžiamas tuo, kad Komisija padarė teisės klaidą pagal analogiją taikydama Tarybos direktyvos (ES) 2016/1164 (1) nuostatas, kurios netaikomos ratione temporis, arba nepagrįstai remdamasi jomis.

                  10.

                  Dešimtasis ieškinio pagrindas grindžiamas tuo, kad taikydama SESV 107 straipsnio 1 dalį Komisija padarė teisės klaidą, nes ginčijamo sprendimo 176 konstatuojamojoje dalyje konstatavo, kad egzistuoja gavėjų kategorija (įskaitant ieškoves) ir kad jos (t. y. ieškovės) gavo pagalbą, kurią reikia susigrąžinti pagal ginčijamo sprendimo 2 straipsnio 1 dalį.

         (1)  2016 m. liepos 12 d. Tarybos direktyva (ES) 2016/1164, kuria nustatomos kovos su mokesčių vengimo praktika, tiesiogiai veikiančia vidaus rinkos veikimą, taisyklės (OL L 193, 2016, p. 1).


title: Byla C-721/19: 2019 m. rugsėjo 23 d. Consiglio di Stato (Italija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Sisal SpA/Agenzia delle Dogane e dei Monopoli, Ministero dell’Economia e delle Finanze

text:
               23.12.2019

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 432/24

      2019 m. rugsėjo 23 d. Consiglio di Stato (Italija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Sisal SpA/Agenzia delle Dogane e dei Monopoli, Ministero dell’Economia e delle Finanze
      (Byla C-721/19)
      (2019/C 432/30)
      Proceso kalba: italų

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Consiglio di Stato

         Šalys pagrindinėje byloje

         Pareiškėja: Sisal SpA

         Atsakovės: Agenzia delle Dogane e dei Monopoli, Ministero dell’Economia e delle Finanze

         Prejudiciniai klausimai

                  1)

                  Ar Sąjungos teisė, būtent įsisteigimo teisė ir laisvė teikti paslaugas (SESV 49 ir paskesni straipsniai bei 56 ir paskesni straipsniai), taip pat [Europos Sąjungos] teisinio tikrumo, nediskriminavimo, skaidrumo ir nešališkumo, konkurencijos laisvės, proporcingumo, teisėtų lūkesčių ir suderinamumo principai, taip pat, kai taikytina, Direktyvos 2014/23/ES (1) 3 ir 43 straipsniai turi būti aiškinami taip, kad jais draudžiama tokia nuostata, kaip antai įtvirtinta 2017 m. spalio 16 d.Decreto Legge n. 148 (Dekretas įstatymas Nr. 148) 20 straipsnio 1 dalyje ir vėlesniuose įgyvendinimo aktuose, kurioje nustatyta, kad „1. Pagal 2009 m. liepos 1 d. Decreto-legge n. 78 (Dekretas įstatymas Nr. 78), pertvarkyto į 2009 m. rugpjūčio 3 d. Legge n. 102 (Įstatymas Nr. 102), 21 straipsnio 3 ir 4 dalis Muitinės ir monopolijų agentūra suteikia leidimą pratęsti suteiktą koncesiją, susijusią su įmokų iš nacionalinių momentinių loterijų veiklos rinkimu, taip pat nuotoliniu būdu, iki Koncesijos akto 4 straipsnio 1 dalyje numatyto galutinio termino, siekiant užtikrinti, kad į valstybės biudžetą būtų surinkta daugiau naujų pajamų, t. y. 50 mln. eurų 2017 m. ir 750 mln. eurų 2018 m.“, tokiu atveju, kai:

                              —

                              2009 m. liepos 1 d. Decreto Legge n. 78 (Dekretas įstatymas Nr. 78), pertvarkyto į 2009 m. rugpjūčio 3 d.Legge n. 102 (Įstatymas Nr. 102), 21 straipsnio 1 dalyje buvo numatytas nagrinėjamų koncesijų suteikimas keliems subjektams, atrinktiems vykdant atviras, konkurencingas ir nediskriminacines viešųjų pirkimų procedūras;

                              —

                              minėto dekreto 21 straipsnio 4 dalyje buvo numatyta, kad 1 dalyje nurodytos koncesijos tam tikrais atvejais gali būti pratęsiamos ne daugiau nei vieną kartą;

                              —

                              2010 m. paskelbtame konkurse bendrovės pareiškėjos nedalyvavo;

                              —

                              konkreti galiojanti koncesija buvo nuo pat pradžių suteikta vieninteliam koncesininkui, surengus viešojo pirkimo procedūrą, kurioje buvo pateiktas vienas pasiūlymas;

                              —

                              galiojančios koncesijos pratęsimas konkrečiai reikštų, kad šią veiklą toliau vykdytų tik šis vienintelis koncesininkas, o ne suteikiant teisę ją tęsti keletui subjektų, ir nebūtų skelbiamas tolesnis konkursas?

                  2)

                  Ar Sąjungos teisė, būtent įsisteigimo teisė ir laisvė teikti paslaugas (SESV 49 ir paskesni straipsniai ir 56 ir paskesni straipsniai), taip pat [Europos Sąjungos] teisinio tikrumo, nediskriminavimo, skaidrumo ir nešališkumo, konkurencijos laisvės, proporcingumo, teisėtų lūkesčių ir suderinamumo principai ir, kai taikytina, Direktyvos 2014/23/ES 3 ir 43 straipsniai turi būti aiškinami taip, kad jais draudžiama tokia nuostata, kaip antai įtvirtinta 2017 m. spalio 16 d.Decreto Legge n. 148 (Dekretas įstatymas Nr. 148) 20 straipsnio 1 dalyje, kurioje, paskelbus taikytinas 2009 m. liepos 1 d.Decreto-legge n. 78 (Dekretas įstatymas Nr. 78), pertvarkyto į 2009 m. rugpjūčio 3 d.Legge n. 102 (Įstatymas Nr. 102), 21 straipsnio 3 ir 4 dalis, nustatyta, kad „1. Muitinės ir monopolijų agentūra suteikia leidimą pratęsti suteiktą koncesiją, susijusią su įmokų iš nacionalinių momentinių loterijų veiklos rinkimu, taip pat nuotoliniu būdu, iki Koncesijos akto 4 straipsnio 1 dalyje numatyto galutinio termino, siekiant užtikrinti, kad į valstybės biudžetą būtų surinkta daugiau naujų pajamų, t. y. 50 mln. eurų 2017 m. ir 750 mln. eurų 2018 m.“, t. y. numatant, kad:

                              —

                              laikinai pratęsiama vieninteliam koncesininkui suteikta galiojanti koncesija vietoj galimų keletui koncesininkų suteikiamų koncesijų pagal 2009 m. liepos 1 d.Decreto-legge n. 78 (Dekretas įstatymas Nr. 78), pertvarkyto į 2009 m. rugpjūčio 3 d.Legge n. 102 (Įstatymas Nr. 102), 21 straipsnio 4 dalį ir neskelbiant naujo konkurso;

                              —

                              2017 m. Decreto Legge n. 148 (Dekretas įstatymas Nr. 148) įsigaliojo 2017 m. spalio 16 d., t. y. tą pačią dieną, kai buvo paskelbtas Italijos oficialiajame leidinyje, o koncesija būtų baigusi galioti 2019 m. rugsėjo 30 d.;

                              —

                              siekiant užtikrinti, kad į valstybės biudžetą būtų surinkta daugiau naujų pajamų, t. y. 50 mln. eurų 2017 m. ir 750 mln. eurų 2018 m., iš dalies pakeičiami tam tikri aspektai, susiję su atlygio už koncesiją mokėjimo tvarka ir terminu, ir potencialiai – bendra mokėjimo suma, mokėtina atsižvelgiant į šios veiklos atlygintinumą, visų pirma pakeičiant mokėjimo terminus ir nustatant išankstinį apmokėjimą, palyginti su pradine koncesija, turint omenyje – kaip teigia pareiškėjos – objektyvią ir žinomą finansinę laiko vertę?

                  3)

                  Ar Sąjungos teisė, būtent įsisteigimo teisė ir laisvė teikti paslaugas (SESV 49 ir paskesni straipsniai bei 56 ir paskesni straipsniai), taip pat [Europos Sąjungos] teisinio tikrumo, nediskriminavimo, skaidrumo ir nešališkumo, konkurencijos laisvės, proporcingumo, teisėtų lūkesčių ir suderinamumo principai ir, kai taikytina, Direktyvos 2014/23/ES 3 ir 43 straipsniai turi būti aiškinami taip, kad jais draudžiama tokia nuostata, kaip antai įtvirtinta minėto dekreto įgyvendinimo aktuose ir, visų pirma, 2017 m. gruodžio 1 d. Muitinės ir monopolijų agentūros pranešime (protokolo Nr.) 0133677, pagal kurį, taikant 2017 m. spalio 16 d.Decreto Legge n. 148 (Dekretas įstatymas Nr. 148) 20 straipsnio 1 dalį ir remiantis Koncesijos sutarties dėl momentinių loterijų veiklos valdymo 4 straipsnio pirma pastraipa, kurioje numatytas jos galiojimo pratęsimas ne daugiau nei vieną kartą, perkeliamas galutinis koncesijos galiojimo terminas iki 2028 m. rugsėjo 30 d.; išskyrus, bet kuriuo atveju, tame pačiame 4 straipsnyje numatytas nuostatas dėl koncesijos termino paskirstymo dviem laikotarpiams atitinkamai 5 ir 4 metams (taigi pasibaigus pirmajam 5 metų laikotarpiui nuo 2019 m. spalio 1 d., pratęsiant koncesiją papildomam ketverių metų laikotarpiui iki 2028 m. rugsėjo 30 d., turi būti gautas teigiamas Muitinės ir monopolijų agentūros vertinimas dėl valdymo kokybės, kuris turi būti atliktas ne vėliau kaip iki 2024 m. kovo 30 d.; nustatyta, kad bendrovė turi sumokėti 50 mln. eurų sumą iki 2017 m. gruodžio 15 d., 300 mln. eurų sumą iki 2018 m. balandžio 30 d. ir 450 mln. eurų sumą iki 2018 m. spalio 31 d.;

                              —

                              šios sąlygos numatytos dar prieš pasibaigiant minėtos koncesijos pirminiam pabaigos terminui (Muitinės ir monopolių agentūros pranešimas [protokolo Nr.] 0133677 buvo priimtas 2017 m. gruodžio 1 d., o koncesijos sutarties galiojimas turėjo baigtis 2019 m. rugsėjo 30 d.);

                              —

                              užtikrinamas <...> išankstinis 800 mln. eurų mokėjimas per paankstintus terminus (50 mln. eurų iki 2017 m. gruodžio 15 d.; 300 mln. eurų iki 2018 m. balandžio 30 d.; 450 mln. eurų iki 2018 m. spalio 31 d.), palyginti su minėtu terminu (2019 m. rugsėjo 30 d.);

                              —

                              nustatoma <...>, kad bendras mokėtinos sumos dydis gali būti keičiamas, turint omenyje veiklos atlygintinumą, atsižvelgiant į – kaip teigia pareiškėjos – objektyvią ir žinomą finansinę laiko vertę?

                  4)

                  Ar Sąjungos teisė, būtent įsisteigimo teisė ir laisvė teikti paslaugas (SESV 49 ir paskesni straipsniai ir 56 ir paskesni straipsniai), taip pat [Europos Sąjungos] teisinio tikrumo, nediskriminavimo, skaidrumo ir nešališkumo, konkurencijos laisvės, proporcingumo, teisėtų lūkesčių ir suderinamumo principai ir, kai taikytina, Direktyvos 2014/23/ES 3 ir 43 straipsniai turi būti aiškinami taip, kad jais draudžiama tokia nuostata, net tuo atveju, kai šio sektoriaus ūkio subjektai, norintys patekti į rinką <…>, nedalyvauja viešųjų pirkimų procedūroje, kuri iš pradžių buvo skirta koncesijai suteikti pasibaigus jos terminui ir buvo tęsiama su esamu koncesininku pagal aprašytas naujas sutartines sąlygas, arba <…> ar galimas patekimo į rinką ribojimas <…> taikomas tik tuo atveju, kai jie faktiškai dalyvauja pradinėje viešųjų pirkimo procedūroje?

         (1)  2014 m. vasario 26 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2014/23/ES dėl koncesijos sutarčių suteikimo (OL L 94, 2014, p. 1).


title: Byla C-722/19: 2019 m. rugsėjo 23 d. Consiglio di Stato (Italija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Stanleybet Malta Limited Magellan, Robotec Ltd/Agenzia delle Dogane e dei Monopoli, Ministero dell’Economia e delle Finanze

text:
               23.12.2019

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 432/26

      2019 m. rugsėjo 23 d. Consiglio di Stato (Italija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Stanleybet Malta Limited Magellan, Robotec Ltd/Agenzia delle Dogane e dei Monopoli, Ministero dell’Economia e delle Finanze
      (Byla C-722/19)
      (2019/C 432/31)
      Proceso kalba: italų

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Consiglio di Stato

         Šalys pagrindinėje byloje

         Pareiškėjos: Stanleybet Malta Limited Magellan, Robotec Ltd

         Atsakovės: Agenzia delle Dogane e dei Monopoli, Ministero dell’Economia e delle Finanze

         Prejudiciniai klausimai

                  1)

                  Ar Sąjungos teisė, būtent įsisteigimo teisė ir laisvė teikti paslaugas (SESV 49 ir paskesni straipsniai bei 56 ir paskesni straipsniai), taip pat [Europos Sąjungos] teisinio tikrumo, nediskriminavimo, skaidrumo ir nešališkumo, konkurencijos laisvės, proporcingumo, teisėtų lūkesčių ir suderinamumo principai, taip pat, kai taikytina, Direktyvos 2014/23/ES (1) 3 ir 43 straipsniai turi būti aiškinami taip, kad jais draudžiama tokia nuostata, kaip antai įtvirtinta 2017 m. spalio 16 d.Decreto Legge n. 148 (Dekretas įstatymas Nr. 148) 20 straipsnio 1 dalyje ir vėlesniuose įgyvendinimo aktuose, kurioje nustatyta, kad „1. Pagal 2009 m. liepos 1 d. Decreto-legge n. 78 (Dekretas įstatymas Nr. 78), pertvarkyto į 2009 m. rugpjūčio 3 d. Legge n. 102 (Įstatymas Nr. 102), 21 straipsnio 3 ir 4 dalis Muitinės ir monopolijų agentūra suteikia leidimą pratęsti suteiktą koncesiją, susijusią su įmokų iš nacionalinių momentinių loterijų veiklos rinkimu, taip pat nuotoliniu būdu, iki Koncesijos akto 4 straipsnio 1 dalyje numatyto galutinio termino, siekiant užtikrinti, kad į valstybės biudžetą būtų surinkta daugiau naujų pajamų, t. y. 50 mln. eurų 2017 m. ir 750 mln. eurų 2018 m.“, tokiu atveju, kai:

                              —

                              2009 m. liepos 1 d.Decreto Legge n. 78 (Dekretas įstatymas Nr. 78), pertvarkyto į 2009 m. rugpjūčio 3 d.Legge n. 102 (Įstatymas Nr. 102), 21 straipsnio 1 dalyje buvo numatytas nagrinėjamų koncesijų suteikimas keliems subjektams, atrinktiems vykdant atviras, konkurencingas ir nediskriminacines viešųjų pirkimų procedūras;

                              —

                              minėto dekreto 21 straipsnio 4 dalyje buvo numatyta, kad 1 dalyje nurodytos koncesijos tam tikrais atvejais gali būti pratęsiamos ne daugiau nei vieną kartą;

                              —

                              2010 m. paskelbtame konkurse bendrovės pareiškėjos nedalyvavo;

                              —

                              konkreti galiojanti koncesija buvo nuo pat pradžių suteikta vieninteliam koncesininkui, surengus viešojo pirkimo procedūrą, kurioje buvo pateiktas vienas pasiūlymas;

                              —

                              galiojančios koncesijos pratęsimas konkrečiai reikštų, kad šią veiklą toliau vykdytų tik šis vienintelis koncesininkas, o ne suteikiant teisę ją tęsti keletui subjektų, ir nebūtų skelbiamas tolesnis konkursas?

                  2)

                  ar Sąjungos teisė, būtent įsisteigimo teisė ir laisvė teikti paslaugas (SESV 49 ir paskesni straipsniai ir 56 ir paskesni straipsniai), taip pat [Europos Sąjungos] teisinio tikrumo, nediskriminavimo, skaidrumo ir nešališkumo, konkurencijos laisvės, proporcingumo, teisėtų lūkesčių ir suderinamumo principai ir, kai taikytina, Direktyvos 2014/23/ES 3 ir 43 straipsniai turi būti aiškinami taip, kad jais draudžiama tokia nuostata, kaip antai įtvirtinta 2017 m. spalio 16 d.Decreto Legge n. 148 (Dekretas įstatymas Nr. 148) 20 straipsnio 1 dalyje, kurioje, paskelbus taikytinas 2009 m. liepos 1 d.Decreto-legge n. 78 (Dekretas įstatymas Nr. 78), pertvarkyto į 2009 m. rugpjūčio 3 d.Legge n. 102 (Įstatymas Nr. 102), 21 straipsnio 3 ir 4 dalis, nustatyta, kad „1. Muitinės ir monopolijų agentūra suteikia leidimą pratęsti suteiktą koncesiją, susijusią su įmokų iš nacionalinių momentinių loterijų veiklos rinkimu, taip pat nuotoliniu būdu, iki Koncesijos akto 4 straipsnio 1 dalyje numatyto galutinio termino, siekiant užtikrinti, kad į valstybės biudžetą būtų surinkta daugiau naujų pajamų, t. y. 50 mln. eurų 2017 m. ir 750 mln. eurų 2018 m.“, t. y. numatant, kad:

                              —

                              laikinai pratęsiama vieninteliam koncesininkui suteikta galiojanti koncesija vietoj galimų keletui koncesininkų suteikiamų koncesijų pagal 2009 m. liepos 1 d.Decreto-legge n. 78 (Dekretas įstatymas Nr. 78), pertvarkyto į 2009 m. rugpjūčio 3 d.Legge n. 102 (Įstatymas Nr. 102), 21 straipsnio 4 dalį ir neskelbiant naujo konkurso;

                              —

                              2017 m. Decreto Legge n. 148 (Dekretas įstatymas Nr. 148) įsigaliojo 2017 m. spalio 16 d., t. y. tą pačią dieną, kai buvo paskelbtas Italijos oficialiajame leidinyje, o koncesija būtų baigusi galioti 2019 m. rugsėjo 30 d.;

                              —

                              siekiant užtikrinti, kad į valstybės biudžetą būtų surinkta daugiau naujų pajamų, t. y. 50 mln. eurų 2017 m. ir 750 mln. eurų 2018 m., iš dalies pakeičiami tam tikri aspektai, susiję su atlygio už koncesiją mokėjimo tvarka ir terminu, ir potencialiai – bendra mokėjimo suma, mokėtina atsižvelgiant į šios veiklos atlygintinumą, visų pirma pakeičiant mokėjimo terminus ir nustatant išankstinį apmokėjimą, palyginti su pradine koncesija, turint omenyje – kaip teigia pareiškėjos – objektyvią ir žinomą finansinę laiko vertę?

                  3)

                  Ar Sąjungos teisė, būtent įsisteigimo teisė ir laisvė teikti paslaugas (SESV 49 ir paskesni straipsniai bei 56 ir paskesni straipsniai), taip pat [Europos Sąjungos] teisinio tikrumo, nediskriminavimo, skaidrumo ir nešališkumo, konkurencijos laisvės, proporcingumo, teisėtų lūkesčių ir suderinamumo principai ir, kai taikytina, Direktyvos 2014/23/ES 3 ir 43 straipsniai turi būti aiškinami taip, kad jais draudžiama tokia nuostata, kaip antai įtvirtinta minėto dekreto įgyvendinimo aktuose ir, visų pirma, 2017 m. gruodžio 1 d. Muitinės ir monopolijų agentūros pranešime (protokolo Nr.) 0133677, pagal kurį, taikant 2017 m. spalio 16 d.Decreto Legge n. 148 (Dekretas įstatymas Nr. 148) 20 straipsnio 1 dalį ir remiantis Koncesijos sutarties dėl momentinių loterijų veiklos valdymo 4 straipsnio pirma pastraipa, kurioje numatytas jos galiojimo pratęsimas ne daugiau nei vieną kartą, perkeliamas galutinis koncesijos galiojimo terminas iki 2028 m. rugsėjo 30 d.; išskyrus, bet kuriuo atveju, tame pačiame 4 straipsnyje numatytas nuostatas dėl koncesijos termino paskirstymo dviem laikotarpiams atitinkamai 5 ir 4 metams (taigi pasibaigus pirmajam 5 metų laikotarpiui nuo 2019 m. spalio 1 d., pratęsiant koncesiją papildomam ketverių metų laikotarpiui iki 2028 m. rugsėjo 30 d., turi būti gautas teigiamas Muitinės ir monopolijų agentūros vertinimas dėl valdymo kokybės, kuris turi būti atliktas ne vėliau kaip iki 2024 m. kovo 30 d.; nustatyta, kad bendrovė turi sumokėti 50 mln. eurų sumą iki 2017 m. gruodžio 15 d., 300 mln. eurų sumą iki 2018 m. balandžio 30 d. ir 450 mln. eurų sumą iki 2018 m. spalio 31 d.;

                              —

                              šios sąlygos numatytos dar prieš pasibaigiant minėtos koncesijos pirminiam pabaigos terminui (Muitinės ir monopolių agentūros pranešimas [protokolo Nr.] 0133677 buvo priimtas 2017 m. gruodžio 1 d., o koncesijos sutarties galiojimas turėjo baigtis 2019 m. rugsėjo 30 d.);

                              —

                              užtikrinamas <...> išankstinis 800 mln. eurų mokėjimas per paankstintus terminus (50 mln. eurų iki 2017 m. gruodžio 15 d.; 300 mln. eurų iki 2018 m. balandžio 30 d.; 450 mln. eurų iki 2018 m. spalio 31 d.), palyginti su minėtu terminu (2019 m. rugsėjo 30 d.);

                              —

                              nustatoma <...>, kad bendras mokėtinos sumos dydis gali būti keičiamas, turint omenyje veiklos atlygintinumą, atsižvelgiant į – kaip teigia pareiškėjos – objektyvią ir žinomą finansinę laiko vertę?

                  4)

                  Ar Sąjungos teisė, būtent įsisteigimo teisė ir laisvė teikti paslaugas (SESV 49 ir paskesni straipsniai ir 56 ir paskesni straipsniai), taip pat [Europos Sąjungos] teisinio tikrumo, nediskriminavimo, skaidrumo ir nešališkumo, konkurencijos laisvės, proporcingumo, teisėtų lūkesčių ir suderinamumo principai ir, kai taikytina, Direktyvos 2014/23/ES 3 ir 43 straipsniai turi būti aiškinami taip, kad jais draudžiama tokia nuostata, net tuo atveju, kai šio sektoriaus ūkio subjektai, norintys patekti į rinką <…>, nedalyvauja viešųjų pirkimų procedūroje, kuri iš pradžių buvo skirta koncesijai suteikti pasibaigus jos terminui ir buvo tęsiama su esamu koncesininku pagal aprašytas naujas sutartines sąlygas, arba <…> ar galimas patekimo į rinką ribojimas <…> taikomas tik tuo atveju, kai jie faktiškai dalyvauja pradinėje viešųjų pirkimo procedūroje?

         (1)  2014 m. vasario 26 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2014/23/ES dėl koncesijos sutarčių suteikimo (OL L 94, 2014, p. 1).


title: Sujungtos bylos C-364/18 ir C-365/18: 2019 m. lapkričio 7 d. Teisingumo Teismo (devintoji kolegija) sprendimas byloje (Tribunale Amministrativo Regionale per la Lombardia (Italija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Eni SpA/Ministero dello Sviluppo Economico, Ministero dell'Economia e delle Finanze (C-364/18), Shell Italia E & P SpA/Ministero dello Sviluppo Economico, Ministero dell’Economia e delle Finanze, Autorità di Regolazione per l’Energia, Reti e Ambiente, buvusi Autorità per l’energia elettrica e il gas e il sistema idrico (C-365/18) (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą – Direktyva 94/22/EB – Energija – Leidimų žvalgyti, tirti ir išgauti angliavandenilius išdavimo ir naudojimosi jais sąlygos – Mokesčiai – Apskaičiavimo metodas – QE ir „Pfor“ indeksai – Diskriminacinis pobūdis)

text:
               23.12.2019

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 432/10

      2019 m. lapkričio 7 d. Teisingumo Teismo (devintoji kolegija) sprendimas byloje (Tribunale Amministrativo Regionale per la Lombardia (Italija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Eni SpA/Ministero dello Sviluppo Economico, Ministero dell'Economia e delle Finanze (C-364/18), Shell Italia E & P SpA/Ministero dello Sviluppo Economico, Ministero dell’Economia e delle Finanze, Autorità di Regolazione per l’Energia, Reti e Ambiente, buvusi Autorità per l’energia elettrica e il gas e il sistema idrico (C-365/18)
      (Sujungtos bylos C-364/18 ir C-365/18) (1)

      (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą - Direktyva 94/22/EB - Energija - Leidimų žvalgyti, tirti ir išgauti angliavandenilius išdavimo ir naudojimosi jais sąlygos - Mokesčiai - Apskaičiavimo metodas - QE ir „Pfor“ indeksai - Diskriminacinis pobūdis)
      (2019/C 432/10)
      Proceso kalba: italų

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Tribunale Amministrativo Regionale per la Lombardia

         Šalys pagrindinėje byloje

         (Byla C-364/18)

         Pareiškėja: Eni SpA

         Atsakovės: Ministero dello Sviluppo Economico, Ministero dell'Economia e delle Finanze

         dalyvaujant: Autorità di Regolazione per l’Energia, Reti e Ambiente, buvusiai Autorità per l’energia elettrica e il gas e il sistema idrico, Regione Basilicata, Comune di Viggiano, Regione Calabria, Comune di Ravenna, Assomineraria

         (Byla C-365/18)

         Pareiškėja: Shell Italia E & P SpA

         Atsakovės: Ministero dello Sviluppo Economico, Ministero dell’Economia e delle Finanze, Autorità di Regolazione per l’Energia, Reti e Ambiente, buvusi Autorità per l’energia elettrica e il gas e il sistema idrico

         dalyvaujant: Regione Basilicata, Comune di Viggiano, Assomineraria

         Rezoliucinė dalis

      1994 m. gegužės 30 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 94/22/EB dėl leidimų žvalgyti, tirti ir išgauti angliavandenilius išdavimo ir naudojimosi jais sąlygų 6 straipsnio 1 dalis, siejama su jos šešta konstatuojamąja dalimi, turi būti aiškinama taip, kad ja nedraudžiami nacionalinės teisės aktai, pagal kuriuos gamtinių dujų gavybos koncesijų turėtojų mokėtinų mokesčių dydis apskaičiuojamas atsižvelgiant į indeksą, pagrįstą vidutinės trukmės ir ilgalaikėmis naftos ir kito kuro kotiruojamomis kainomis, o ne indeksu, atspindinčiu trumpalaikę gamtinių dujų rinkos kainą.

         (1)  OL C 294, 2018 8 20.


title: Byla T-727/19: 2019 m. spalio 29 d. pareikštas ieškinys byloje Basaglia/Komisija

text:
               23.12.2019

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 432/65

      2019 m. spalio 29 d. pareikštas ieškinys byloje Basaglia/Komisija
      (Byla T-727/19)
      (2019/C 432/76)
      Proceso kalba: italų

         Šalys

         Ieškovas: Giorgio Basaglia (Milanas, Italija), atstovaujamas advokato G. Balossi

         Atsakovė: Europos Komisija

         Reikalavimai

      Ieškovas Bendrojo Teismo prašo panaikinti 2019 m. rugsėjo 4 d. Europos Komisijos sprendimą C(2019) 6474 final) remiantis Reglamento (EB) Nr. 1049/2001 4 straipsniu.

         Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

      Šis ieškinys pareikštas dėl Komisijos sprendimo atsisakyti leisti susipažinti su tam tikrais ieškovo prašomais dokumentais, susijusiais su projektais, kurie buvo įgyvendinti iš dalies taikant savivaldybės finansavimą, dėl kurio bylą vis dar nagrinėja Tribunale di Milano (Milano teismas) prokuroras.
      Grįsdamas ieškinį ieškovas remiasi keturiais pagrindais.

                  1.

                  Ieškinio pirmasis pagrindas grindžiamas vienašališku pirminio prašymo apimties apribojimu ir nepakankamu motyvavimu. Šiuo klausimu ieškovas teigia, kad:

                              —

                              nagrinėjamoje byloje nėra išimtinių aplinkybių, kurios pateisintų teisės susipažinti su prašomais dokumentais ir todėl privataus asmens teisių į gynybą baudžiamajame procese, kuriame jis yra atsakovas valstybėje narėje, apribojimą;

                              —

                              darbų apimtis, būtina padaryti prašomų dokumentų kopijas, nėra neproporcinga tokia interesui;

                              —

                              ginčijamame sprendime cituota jurisprudencija yra nereikšminga; ir kad

                              —

                              sprendimu nedaromas poveikis tinkamai šalių interesų pusiausvyrai.

                  2.

                  Ieškinio antrasis pagrindas grindžiamas asmens privatumo apsauga ir neliečiamumu. Šiuo klausimu ieškovas teigia, kad:

                              —

                              sprendimu nedaromas poveikis tinkamai šalių interesų pusiausvyrai;

                              —

                              sprendime padaryta klaida tiek, kiek jame nuspręsta, kad nėra viršesnio viešojo intereso atskleisti prašomą informaciją; ir kad

                              —

                              ieškovo pateikti prašymai yra proporcingi saugomam interesui.

                  3.

                  Ieškinio trečiasis pagrindas grindžiamas fizinio ar juridinio asmens komercinių interesų apsauga. Šiuo klausimu ieškovas teigia, kad:

                              —

                              ginčijamame sprendime neatsižvelgiama į tai, kad prašomi dokumentai susiję su labai senais ir dabar jau užbaigtais savivaldybės projektais ir kad todėl teisė į komercinių interesų apsaugą neišvengiamai yra sumažėjusi; ir kad

                              —

                              sprendimu nedaromas poveikis tinkamai šalių interesų pusiausvyrai.

                  4.

                  Ieškinio ketvirtasis pagrindas grindžiamas viešojo intereso nebuvimu.

                              —

                              Ieškovas šiuo klausimu teigia, kad ginčijamame sprendime yra klaida tiek, kiek jame neatsižvelgta į tai, kad tiesos valstybėje narėje vykstančiame baudžiamajame procese nustatymas yra akivaizdus viešasis interesas.


title: Byla C-723/19: 2019 m. rugsėjo 30 d. Consiglio di Stato (Italija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Airbnb Ireland UC, Airbnb Payments UK Ltd/Agenzia delle Entrate

text:
               23.12.2019

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 432/28

      2019 m. rugsėjo 30 d. Consiglio di Stato (Italija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Airbnb Ireland UC, Airbnb Payments UK Ltd/Agenzia delle Entrate
      (Byla C-723/19)
      (2019/C 432/32)
      Proceso kalba: italų

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Consiglio di Stato

         Šalys pagrindinėje byloje

         Apeliantės: Airbnb Ireland UC, Airbnb Payments UK Ltd

      Kita apeliacinio proceso šalis: Agenzia delle Entrate

         Prejudiciniai klausimai

                  1.

                  Ar pagal Europos Sąjungos teisės nuostatas ir principus, įskaitant Direktyvos 1535/2015/ES (1) 4, 5 ir paskesnius straipsnius, Direktyvos 98/34/EB (2) 8 straipsnį ir SESV 56 straipsnį, yra draudžiami tokie nacionalinės teisės aktai, pagal kuriuos, iš anksto nepranešus Europos Komisijai, nekilnojamojo turto tarpininko elektroninių paslaugų portalo valdytojui nustatomos „informacinės visuomenės paslaugos teikimo techninės taisyklės“, t. y. pareiga teikti informaciją (perduoti Agenzia delle Entrate duomenis apie elektroninių paslaugų portale sudarytas sutartis) ir mokestinės prievolės (pareiga išskaičiuoti mokestį iš mokėjimų pagal elektroninių paslaugų portale sudarytas sutartis ir pervesti jį į valstybės iždą)?

                  2.

                  Ar pagal Europos Sąjungos teisės nuostatas ir principus, įskaitant SESV 3, 18, 32, 44, 49, 56, 101 ir paskesnius, 116, 120, 127 ir paskesnius straipsnius bei direktyvas 2000/31/EB (3) ir 2006/123/EB (4), yra draudžiami tokie nacionalinės teisės aktai, kuriais:

                              —

                              nuomojamo nekilnojamojo turto paieškos elektroninių paslaugų portalo valdytojams yra nustatomos pareigos rinkti ir perduoti sutarčių duomenis,

                              —

                              tiems patiems elektroninių paslaugų portalo valdytojams, dalyvaujantiems mokant atlygį pagal trumpalaikės nuomos sutartis, yra nustatoma pareiga veikti kaip mokestį išskaičiuojančiam asmeniui ar už mokesčio mokėjimą atsakingam asmeniui,

                              —

                              ne Italijoje įregistruotiems ir nuolatinės buveinės Italijoje neturintiems elektroninių paslaugų portalų valdytojams nustatoma pareiga paskirti fiskalinį agentą,

                              —

                              taip pat ne Italijoje įregistruotiems ir nuolatinės buveinės Italijoje neturintiems elektroninių paslaugų portalų valdytojams nustatoma pareiga paskirti asmenį, atsakingą už turistų rinkliavos mokėjimą?

                  3.

                  Ar pagal pagrindinius Europos Sąjungos teisės principus iš esmės yra draudžiami tokie nacionalinės teisės aktai, pagal kuriuos dėl valstybės nesugebėjimo veiksmingai nustatyti ir surinkti mokesčius ši pareiga perkeliama įmonei?

         (1)  2015 m. rugsėjo 9 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva (ES) 2015/1535, kuria nustatoma informacijos apie techninius reglamentus ir informacinės visuomenės paslaugų taisykles teikimo tvarka (OL L 241, 2015, p. 1).

         (2)  1998 m. birželio 22 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 98/34/EB, nustatanti informacijos apie techninius standartus ir reglamentus teikimo tvarką (OL L 204, 1998, p. 37; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 13 sk., 20 t., p. 337).

         (3)  2000 m. birželio 8 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2000/31/EB dėl kai kurių informacinės visuomenės paslaugų, ypač elektroninės komercijos, teisinių aspektų vidaus rinkoje (Elektroninės komercijos direktyva) (OL L 178, 2000, p. 1; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 13 sk., 25 t., p. 399).

         (4)  2006 m. gruodžio 12 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2006/126/EB dėl vairuotojo pažymėjimų (nauja redakcija) (OL L 376, 2006, p. 36).


title: Byla C-396/18: 2019 m. lapkričio 7 d. Teisingumo Teismo (pirmoji kolegija) sprendimas byloje (Corte suprema di cassazione (Italija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Gennaro Cafaro/DQ (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą – Oro transportas – Reglamentas (ES) Nr. 1178/2011 – I priedo FCL.065 punktas – Taikymo „ratione temporis“ sritis – Direktyva 2000/78/EB – Vienodas požiūris užimtumo ir profesinėje srityje – Diskriminacija dėl amžiaus – 2 straipsnio 5 dalis – 4 straipsnio 1 dalis – Nacionalinės teisės norma, pagal kurią numatomas automatinis darbo santykių nutraukimas sukakus 60 metų – Orlaivių pilotai – Nacionalinio saugumo užtikrinimas)

text:
               23.12.2019

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 432/11

      2019 m. lapkričio 7 d. Teisingumo Teismo (pirmoji kolegija) sprendimas byloje (Corte suprema di cassazione (Italija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Gennaro Cafaro/DQ
      (Byla C-396/18) (1)

      (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą - Oro transportas - Reglamentas (ES) Nr. 1178/2011 - I priedo FCL.065 punktas - Taikymo „ratione temporis“ sritis - Direktyva 2000/78/EB - Vienodas požiūris užimtumo ir profesinėje srityje - Diskriminacija dėl amžiaus - 2 straipsnio 5 dalis - 4 straipsnio 1 dalis - Nacionalinės teisės norma, pagal kurią numatomas automatinis darbo santykių nutraukimas sukakus 60 metų - Orlaivių pilotai - Nacionalinio saugumo užtikrinimas)
      (2019/C 432/11)
      Proceso kalba: italų

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Corte suprema di cassazione

         Šalys pagrindinėje byloje

         Kasatorius: Gennaro Cafaro

         Kita kasacinio proceso šalis: DQ

         Rezoliucinė dalis

      2000 m. lapkričio 27 d. Tarybos direktyvos 2000/78/EB, nustatančios vienodo požiūrio užimtumo ir profesinėje srityje bendruosius pagrindus, 2 straipsnio 5 dalis turi būti aiškinama taip, kad ja nedraudžiama nacionalinės teisės norma, kaip antai nagrinėjama pagrindinėje byloje, kurioje numatyta, jog darbo santykiai su pilotais, įdarbintais bendrovėje, kuri naudoja orlaivius su valstybės narės nacionalinio saugumo užtikrinimu susijusiai veiklai, automatiškai pasibaigia, kai jiems sukanka 60 metų, jeigu toks reglamentavimas būtinas užtikrinti visuomenės saugumui, kaip tai suprantama pagal šią nuostatą, o tai turi patikrinti prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas.
      Direktyvos 2000/78 4 straipsnio 1 dalis turi būti aiškinama taip, kad ja nedraudžiama nacionalinės teisės norma, kaip antai nagrinėjama pagrindinėje byloje, kurioje numatyta, jog darbo santykiai su pilotais, įdarbintais bendrovėje, kuri naudoja orlaivius su valstybės narės nacionalinio saugumo užtikrinimu susijusiai veiklai, automatiškai pasibaigia, kai jiems sukanka 60 metų, jeigu toks reglamentavimas yra proporcingas, kaip tai suprantama pagal šią nuostatą, o tai turi patikrinti prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas.

         (1)  OL C 352, 2018 10 1.


title: Byla T-733/19: 2019 m. spalio 29 d. pareikštas ieškinys byloje Zhejiang Sunflower Light Energy Science & Technology ir Sunowe Solar/Komisija

text:
               23.12.2019

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 432/66

      2019 m. spalio 29 d. pareikštas ieškinys byloje Zhejiang Sunflower Light Energy Science & Technology ir Sunowe Solar/Komisija
      (Byla T-733/19)
      (2019/C 432/77)
      Proceso kalba: anglų

         Šalys

         Ieškovės: Zhejiang Sunflower Light Energy Science & Technology LTD (Šaosingas, Kinija), Sunowe Solar GmbH (Niurnbergas, Vokietija), atstovaujamos advokato Y. Melin ir solisitoriaus D. Arnold

         Atsakovė: Europos Komisija

         Reikalavimai

      Ieškovės Bendrojo Teismo prašo:

                  —

                  panaikinti 2019 m. rugpjūčio 6 d. Komisijos įgyvendinimo reglamentą (ES) 2019/1329, kuriuo paskelbiamos negaliojančiomis „Zhejiang Sunflower Light Energy Science& Technology Ltd“ sąskaitos faktūros, išduotos pažeidžiant Įgyvendinimo reglamentu (ES) 2017/1570 panaikintą įsipareigojimą,

                  —

                  įpareigoti Komisiją ir bet kurią jos pusėje įstosiančią šalį padengti bylinėjimosi išlaidas.

         Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

      Grįsdamos ieškinį ieškovės remiasi trimis pagrindais.

                  1.

                  Pirmajame ieškinio pagrinde nurodoma, kad pripažindama atitinkamas sąskaitas negaliojančiomis atsakovė veikė neteisėtai, nes įgaliojimai, kuriais ji rėmėsi tai darydama, nei pasibaigė, nei buvo atšaukti, kadangi įgyvendinimo reglamentai (ES) Nr. 1238/2013 ir Nr. 1239/2013 neteko galios 2015 m. gruodžio 7 d. Atitinkamai įgyvendinimo reglamentai (ES) 2017/367 ir 2017/366 neteko galios 2018 m. rugsėjo 3 d. Bet kuriuo atveju ieškovės teigia, kad Įgyvendinimo reglamento (ES) 2017/367 2 ir 3 straipsniai ir Įgyvendinimo reglamento (ES) 2017/366 2 ir 3 straipsniai jau buvo panaikinti Komisijos įgyvendinimo reglamento (ES) 2017/1570 1 straipsnio 4 punktu ir 3 straipsnio 3 punktu.

                  2.

                  Antrajame ieškinio pagrinde nurodoma, kad atsakovė bet kuriuo atveju pažeidė 2016 m. birželio 8 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) 2016/1036 dėl apsaugos nuo importo dempingo kaina iš Europos Sąjungos narėmis nesančių valstybių 8 straipsnio 1, 9 ir 10 dalis ir 10 straipsnio 5 dalį, taip pat 2016 m. birželio 8 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) 2016/1037 dėl apsaugos nuo subsidijuoto importo iš Europos Sąjungos narėmis nesančių valstybių 13 straipsnio 1, 9 ir 10 dalis ir 16 straipsnio 5 dalį, kai pripažino negaliojančiomis įmonių sąskaitas faktūras ir tuomet nurodė muitinės įstaigoms rinkti muitus, lyg jokia galiojanti sąskaita faktūra nebūtų buvusi išduota ir pateikta muitinei tuomet, kai prekes buvo leista pateikti į laisvą apyvartą.
                  Todėl ieškovės pateikia neteisėtumu grindžiamą prieštaravimą dėl 2013 m. gruodžio 2 d. Tarybos įgyvendinimo reglamento (ES) Nr. 1238/2013, kuriuo importuojamiems Kinijos Liaudies Respublikos kilmės arba iš Kinijos Liaudies Respublikos siunčiamiems fotovoltiniams moduliams iš kristalinio silicio ir jų pagrindinėms sudėtinėms dalims (t. y. elementams) nustatomas galutinis antidempingo muitas ir laikinojo muito galutinis surinkimas, 3 straipsnio 2 dalies, 2017 m. kovo 1 d. Komisijos įgyvendinimo reglamento (ES) 2017/367, kuriuo importuojamiems Kinijos Liaudies Respublikos kilmės arba iš Kinijos Liaudies Respublikos siunčiamiems fotovoltiniams moduliams iš kristalinio silicio ir jų pagrindinėms sudėtinėms dalims (t. y. elementams) nustatomas galutinis antidempingo muitas, 2 straipsnio 2 dalies, 2013 m. gruodžio 2 d. Tarybos įgyvendinimo reglamento (ES) Nr. 1239/2013, kuriuo importuojamiems Kinijos Liaudies Respublikos kilmės arba iš Kinijos Liaudies Respublikos siunčiamiems fotovoltiniams moduliams iš kristalinio silicio ir jų pagrindinėms sudėtinėms dalims (t. y. elementams) nustatomas galutinis kompensacinis muitas, 2 straipsnio 2 dalies ir 2017 m. kovo 1 d. Komisijos įgyvendinimo reglamento (ES) 2017/366, kuriuo importuojamiems Kinijos Liaudies Respublikos kilmės arba iš Kinijos Liaudies Respublikos siunčiamiems fotovoltiniams moduliams iš kristalinio silicio ir jų pagrindinėms sudėtinėms dalims (t. y. elementams) nustatomi galutiniai kompensaciniai muitai, 2 straipsnio 2 dalies, kuriomis atsakovei suteikti įgaliojimai pripažinti sąskaitas faktūras negaliojančiomis ir nurodyti muitinei surinkti muitus už į laisvą apyvartą išleistas importuotas prekes.

                  3.

                  Trečiajame ieškinio pagrinde nurodoma, kad tuo atveju, jeigu Teisingumo Teismas manytų, jog įgaliojimai, kuriais pasinaudojo atsakovė, nepasibaigė ir ji turėjo teisę nustatyti muitus atgaline data, muitai negali būti taikomi saulės baterijų plokštėms, kurios susijusiai šaliai buvo parduotos iki 2014 m. rugsėjo 30 d. ir naudojamos tai šaliai priklausančioje saulės elektrinėje arba niekada nebuvo parduotos nepriklausomam klientui ir yra laikomos sandėlyje.


title: Byla T-279/18: 2019 m. spalio 17 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Alliance Pharmaceuticals/EUIPO – AxiCorp (AXICORP ALLIANCE) (Europos Sąjungos prekių ženklas – Protesto procedūra – Europos Sąjungoje galiojanti tarptautinė registracija – Žodinis prekių ženklas AXICORP ALLIANCE – Ankstesni žodinis ir vaizdinis Europos Sąjungos prekių ženklai ALLIANCE – Santykiniai atmetimo pagrindai – Reglamento (ES) 2017/1001 8 straipsnio 1 dalies b punktas ir 5 dalis – Ankstesnių prekių ženklų naudojimo iš tikrųjų įrodymai – Reglamento 2017/1001 47 straipsnio 2 dalis – Prekių aprašymo, esančio abėcėlės tvarka sudarytame sąraše prie Nicos klasifikacijos, aiškinimas)

text:
               23.12.2019

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 432/40

      2019 m. spalio 17 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Alliance Pharmaceuticals/EUIPO – AxiCorp (AXICORP ALLIANCE)
      (Byla T-279/18) (1)

      (Europos Sąjungos prekių ženklas - Protesto procedūra - Europos Sąjungoje galiojanti tarptautinė registracija - Žodinis prekių ženklas AXICORP ALLIANCE - Ankstesni žodinis ir vaizdinis Europos Sąjungos prekių ženklai ALLIANCE - Santykiniai atmetimo pagrindai - Reglamento (ES) 2017/1001 8 straipsnio 1 dalies b punktas ir 5 dalis - Ankstesnių prekių ženklų naudojimo iš tikrųjų įrodymai - Reglamento 2017/1001 47 straipsnio 2 dalis - Prekių aprašymo, esančio abėcėlės tvarka sudarytame sąraše prie Nicos klasifikacijos, aiškinimas)
      (2019/C 432/45)
      Proceso kalba: anglų

         Šalys

         Ieškovė: Alliance Pharmaceuticals Ltd (Čipnamas, Jungtinė Karalystė), atstovaujama QC M. Edenborough

         Atsakovė: Europos Sąjungos intelektinės nuosavybės tarnyba (EUIPO), atstovaujama J. Crespo Carrillo ir H. O’Neill

         Kita procedūros EUIPO apeliacinėje taryboje šalis, įstojusi į bylą Bendrajame Teisme: AxiCorp GmbH (Frydrichsdorfas, Vokietija)

         Dalykas

      Ieškinys dėl 2018 m. vasario 7 d. EUIPO penktosios apeliacinės tarybos sprendimo (byla R 1473/2017-5), susijusio su protesto procedūra tarp Alliance Pharmaceuticals ir AxiCorp.

         Rezoliucinė dalis

                  1.

                  Panaikinti 2018 m. vasario 7 d. Europos Sąjungos intelektinės nuosavybės tarnybos (EUIPO) penktosios apeliacinės tarybos sprendimą (byla R 1473/2017–5), susijusį su protesto procedūra tarp Alliance Pharmaceuticals Ltd ir AxiCorp GmbH, kiek Apeliacinė taryba juo atmetė jai pateiktą apeliaciją dėl Reglamento 2017/1001 8 straipsnio 1 dalies b punkte ir 5 dalyje nurodytų protesto pagrindų.

                  2.

                  Atmesti likusią ieškinio dalį.

                  3.

                  Priteisti iš EUIPO bylinėjimosi išlaidas, įskaitant Alliance Pharmaceuticals būtinąsias išlaidas, patirtas per procedūrą Apeliacinėje taryboje.

         (1)  OL C 231, 2018 7 2.


title: Sujungtos bylos C-469/18 ir C-470/18: 2019 m. spalio 24 d. Teisingumo Teismo (penktoji kolegija) sprendimas byloje (Hof van Cassatie (Belgija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) IN (C-469/18), JM (C-470/18)/Belgische Staat (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą – Apmokestinimas – Fizinių asmenų pajamų mokestis – Prašymo priimti prejudicinį sprendimą nepriimtinumas)

text:
               23.12.2019

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 432/11

      2019 m. spalio 24 d. Teisingumo Teismo (penktoji kolegija) sprendimas byloje (Hof van Cassatie (Belgija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) IN (C-469/18), JM (C-470/18)/Belgische Staat
      (Sujungtos bylos C-469/18 ir C-470/18) (1)

      (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą - Apmokestinimas - Fizinių asmenų pajamų mokestis - Prašymo priimti prejudicinį sprendimą nepriimtinumas)
      (2019/C 432/12)
      Proceso kalba: nyderlandų

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Hof van Cassatie

         Šalys pagrindinėje byloje

         Ieškovės: IN (C-469/18), JM (C-470/18)

         Atsakovė: Belgische Staat

         Rezoliucinė dalis

      2018 m. birželio 28 d. sprendimais Hof van Cassatie (Kasacinis teismas, Belgija) pateikti prašymai priimti prejudicinį sprendimą yra nepriimtini.

         (1)  OL C 427, 2018 11 26.


title: Byla T-310/18: 2019 m. spalio 24 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje EPSU ir Goudriaan/Komisija (Socialinė politika – Socialinių partnerių dialogas Sąjungos lygmeniu – Susitarimas „Centrinės valdžios institucijų tarnautojų ir darbuotojų informavimo ir konsultavimosi su jais bendroji sistema“ – Bendras pasirašiusių šalių prašymas įgyvendinti šį susitarimą Sąjungos lygmeniu – Komisijos atsisakymas pateikti sprendimo pasiūlymą Tarybai – Ieškinys dėl panaikinimo – Aktas, dėl kurio galima pareikšti ieškinį – Priimtinumas – Komisijos diskrecija – Socialinių partnerių autonomija – Subsidiarumo principas – Proporcingumas)

text:
               23.12.2019

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 432/41

      2019 m. spalio 24 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje EPSU ir Goudriaan/Komisija
      (Byla T-310/18) (1)

      (Socialinė politika - Socialinių partnerių dialogas Sąjungos lygmeniu - Susitarimas „Centrinės valdžios institucijų tarnautojų ir darbuotojų informavimo ir konsultavimosi su jais bendroji sistema“ - Bendras pasirašiusių šalių prašymas įgyvendinti šį susitarimą Sąjungos lygmeniu - Komisijos atsisakymas pateikti sprendimo pasiūlymą Tarybai - Ieškinys dėl panaikinimo - Aktas, dėl kurio galima pareikšti ieškinį - Priimtinumas - Komisijos diskrecija - Socialinių partnerių autonomija - Subsidiarumo principas - Proporcingumas)
      (2019/C 432/46)
      Proceso kalba: anglų

         Šalys

         Ieškovai: European Federation of Public Service Unions (EPSU) (Briuselis, Belgija) ir Jan Willem Goudriaan (Briuselis), atstovaujami solisitoriaus R. Arthur, baristerių R. Palmer ir K. Apps

         Atsakovė: Europos Komisija, atstovaujama I. Martínez del Peral, M. van Beek ir M. Kellerbauer

         Dalykas

      SESV 263 straipsniu grindžiamas prašymas panaikinti 2018 m. kovo 5 d. Komisijos sprendimą atsisakyti pateikti Europos Sąjungos Tarybai pasiūlymą dėl sprendimo, kuriuo įgyvendinamas Susitarimas „Centrinės valdžios institucijų tarnautojų ir darbuotojų informavimo ir konsultavimosi su jais bendroji sistema“, kurį 2015 m. gruodžio 21 d. pasirašė Délégation syndicale de l’administration nationale et européenne (DSANE) ir Employeurs de l’administration publique européenne (EAPE).

         Rezoliucinė dalis

                  1.

                  Atmesti ieškinį.

                  2.

                  European Federation of Public Service Unions (EPSU) ir Jan Goudriaan, viena pusė, ir Europos Komisija, kita pusė, padengia savo bylinėjimosi išlaidas.

         (1)  OL C 259, 2018 7 23.


title: Byla T-684/18: 2019 m. spalio 16 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje ZV/Komisija (Viešoji tarnyba – Pareigūnai – Įdarbinimas – Pranešimas apie laisvą darbo vietą – Komisijos ombudsmeno pavaduotojas – Procedūra – Nuopelnų įvertinimas)

text:
               23.12.2019

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 432/51

      2019 m. spalio 16 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje ZV/Komisija
      (Byla T-684/18) (1)

      (Viešoji tarnyba - Pareigūnai - Įdarbinimas - Pranešimas apie laisvą darbo vietą - Komisijos ombudsmeno pavaduotojas - Procedūra - Nuopelnų įvertinimas)
      (2019/C 432/59)
      Proceso kalba: prancūzų

         Šalys

         Ieškovė: ZV, atstovaujama advokato J.-N. Louis

         Atsakovė: Europos Komisija, atstovaujama L. Radu Bouyon, G. Berscheid ir L. Vernier

         Dalykas

      SESV 270 straipsniu grindžiamas prašymas panaikinti 2018 m. vasario 8 d. Komisijos sprendimą dėl A skyrimo Komisijos ombudsmeno pavaduotoju ir 2018 m. vasario 12 d. raštą, kuriuo Komisija informavo ieškovę apie atrankos procedūros rezultatą.

         Rezoliucinė dalis

                  1.

                  Atmesti ieškinį.

                  2.

                  ZV padengia savo ir Europos Komisijos patirtas bylinėjimosi išlaidas.

         (1)  OL C 35, 2019 1 28.


title: Byla C-515/18: 2019 m. spalio 24 d. Teisingumo Teismo (dešimtoji kolegija) sprendimas byloje (Tribunale Amministrativo Regionale per la Sardegna (Italija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Autorità Garante della Concorrenza e del Mercato/Regione autonoma della Sardegna (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą – Reglamentas (EB) Nr. 1370/2007 – Keleivinio transporto viešosios paslaugos – Geležinkelių transportas – Viešųjų paslaugų sutartys – Tiesioginis sudarymas – Pareiga iš anksto paskelbti apie tiesioginį sutarties sudarymą – Apimtis)

text:
               23.12.2019

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 432/12

      2019 m. spalio 24 d. Teisingumo Teismo (dešimtoji kolegija) sprendimas byloje (Tribunale Amministrativo Regionale per la Sardegna (Italija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Autorità Garante della Concorrenza e del Mercato/Regione autonoma della Sardegna
      (Byla C-515/18) (1)

      (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą - Reglamentas (EB) Nr. 1370/2007 - Keleivinio transporto viešosios paslaugos - Geležinkelių transportas - Viešųjų paslaugų sutartys - Tiesioginis sudarymas - Pareiga iš anksto paskelbti apie tiesioginį sutarties sudarymą - Apimtis)
      (2019/C 432/13)
      Proceso kalba: italų

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Tribunale Amministrativo Regionale per la Sardegna

         Šalys pagrindinėje byloje

         Pareiškėja: Autorità Garante della Concorrenza e del Mercato

         Atsakovas: Regione autonoma della Sardegna

         dalyvaujant: Trenitalia SpA

         Rezoliucinė dalis

      2007 m. spalio 23 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (EB) Nr. 1370/2007 dėl keleivinio geležinkelių ir kelių transporto viešųjų paslaugų ir panaikinančio Tarybos reglamentus (EEB) Nr. 1191/69 ir (EEB) Nr. 1107/70 7 straipsnio 2 ir 4 dalys turi būti aiškinamos taip, kad kompetentingos nacionalinės institucijos, ketinančios tiesiogiai sudaryti keleivinio geležinkelių transporto viešųjų paslaugų sutartį, neprivalo, pirma, skelbti ar teikti potencialiai suinteresuotiems ūkio subjektams visos informacijos, reikalingos tam, kad jie galėtų parengti pakankamai išsamų pasiūlymą, kurį būtų galima įvertinti lyginamuoju būdu, ir, antra, atlikti tokio visų pasiūlymų, kurie gali būti gauti paskelbus šią informaciją, lyginamojo įvertinimo.

         (1)  OL C 436, 2018 12 3.


title: Byla T-708/18: 2019 m. spalio 24 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje ZPC Flis/EUIPO – Aldi Einkauf (FLIS Happy Moreno choco) (Europos Sąjungos prekių ženklas – Protesto procedūra – Vaizdinio Europos Sąjungos prekių ženklo „FLIS Happy Moreno choco“ paraiška – Ankstesni vaizdiniai nacionaliniai prekių ženklai MORENO – Santykinis atmetimo pagrindas – Galimybė supainioti – Reglamento (EB) Nr. 207/2009 8 straipsnio 1 dalies b punktas (dabar – Reglamento (ES) 2017/1001 8 straipsnio 1 dalies b punktas) – Prekių, kurioms skirti ankstesni vaizdiniai nacionaliniai prekių ženklai, sąrašo pakeitimas – Apeliacinės tarybos sprendimo ištaisymas – Reglamento 2017/1001 102 straipsnio 1 dalis – Teisinis pagrindas – Ankstesnė sprendimų priėmimo praktika – Teisinis saugumas – Teisėti lūkesčiai)

text:
               23.12.2019

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 432/51

      2019 m. spalio 24 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje ZPC Flis/EUIPO – Aldi Einkauf (FLIS Happy Moreno choco)
      (Byla T-708/18) (1)

      (Europos Sąjungos prekių ženklas - Protesto procedūra - Vaizdinio Europos Sąjungos prekių ženklo „FLIS Happy Moreno choco“ paraiška - Ankstesni vaizdiniai nacionaliniai prekių ženklai MORENO - Santykinis atmetimo pagrindas - Galimybė supainioti - Reglamento (EB) Nr. 207/2009 8 straipsnio 1 dalies b punktas (dabar - Reglamento (ES) 2017/1001 8 straipsnio 1 dalies b punktas) - Prekių, kurioms skirti ankstesni vaizdiniai nacionaliniai prekių ženklai, sąrašo pakeitimas - Apeliacinės tarybos sprendimo ištaisymas - Reglamento 2017/1001 102 straipsnio 1 dalis - Teisinis pagrindas - Ankstesnė sprendimų priėmimo praktika - Teisinis saugumas - Teisėti lūkesčiai)
      (2019/C 432/60)
      Proceso kalba: anglų

         Šalys

         Ieškovė: ZPC Flis sp.j. (Radzejovicės, Lenkija), atstovaujama advokato M. Kondrat

         Atsakovė: Europos Sąjungos intelektinės nuosavybės tarnyba (EUIPO), atstovaujama K. Kompari ir H. O’Neill

         Kita procedūros EUIPO apeliacinėje taryboje šalis, įstojusi į bylą Bendrajame Teisme: Aldi Einkauf GmbH & Co. OHG (Esenas, Vokietija), atstovaujama advokatų N. Lützenrath, U. Rademacher, C. Fürsen ir M. Minkner

         Dalykas

      Ieškinys dėl 2018 m. rugsėjo 13 d. EUIPO pirmosios apeliacinės tarybos sprendimo (byla R 2113/2017-1), susijusio su protesto procedūra tarp Aldi Einkauf ir ZPC Flis.

         Rezoliucinė dalis

                  1.

                  Panaikinti 2018 m. rugsėjo 13 d. Europos Sąjungos intelektinės nuosavybės tarnybos (EUIPO) pirmosios apeliacinės tarybos sprendimą (byla R 2113/2017-1), kiek juo atsisakyta įregistruoti prašomą įregistruoti prekių ženklą šioms prekėms: „kavos pakaitalams; arbatai, kakavai; kakavos produktams, kakavos gėrimams; visiems šiems produktams tirpių miltelių pavidalu“, išskyrus tirpius kakavos miltelius.

                  2.

                  Patenkinti protestą dėl visų prekių ir paslaugų, nurodytų paraiškoje įregistruoti prekių ženklą, išskyrus 35 klasei priklausančias prekes, kurios atitinka tokį aprašymą: „mažmeninė ir didmeninė prekyba formelėmis smulkiems forminiams sausainiams; mažmeninė ir didmeninė prekyba formelėmis smulkiems forminiams sausainiams internetu“.

                  3.

                  Atmesti likusią ieškinio dalį.

                  4.

                  Kiekviena šalis padengia savo bylinėjimosi išlaidas.

         (1)  OL C 44, 2019 2 4.


title: Byla T-734/19: 2019 m. lapkričio 4 d. pareikštas ieškinys byloje Junqueras i Vies/Parlamentas

text:
               23.12.2019

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 432/68

      2019 m. lapkričio 4 d. pareikštas ieškinys byloje Junqueras i Vies/Parlamentas
      (Byla T-734/19)
      (2019/C 432/78)
      Proceso kalba: ispanų

         Šalys

         Ieškovas: Oriol Junqueras i Vies (Sant Joan de Vilatorrada, Ispanija), atstovaujamas advokato A. Van den Eynde Adroer

         Atsakovas: Europos Parlamentas

         Reikalavimai

      Ieškovas Bendrojo Teismo prašo ieškinį dėl ginčijamo akto ir visų jo priedų pripažinti kaip laiku pateiktą, priimtiną ir todėl prašo panaikinti ginčijamą Europos Parlamento pirmininko aktą bei priteisti iš atsakovo bylinėjimosi išlaidas.

         Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

      Šis ieškinys pareikštas dėl 2019 m. rugpjūčio 22 d. Europos Parlamento pirmininko D. M. Sassoli sprendimo, kuriuo jis teigia esąs nekompetentingas ir todėl atmeta 2019 m. rugpjūčio 22 d. prašymą, remiantis Europos Parlamento darbo tvarkos taisyklių 8 straipsniu, imtis skubių veiksmų, siekiant užtikrinti O. Junqueras i Vies parlamentinį imunitetą.
      Grįsdamas ieškinį ieškovas remiasi vienu pagrindu, grindžiamu Europos Parlamento darbo tvarkos taisyklių 8 straipsnio pažeidimu, nes Europos Parlamento pirmininkas pareiškė esąs nekompetentingas nagrinėti 2019 m. liepos 4 d. pateiktą prašymą imtis skubių veiksmų, siekiant užtikrinti Oriol Junqueras i Vies parlamentinį imunitetą, tuo tarpu kai byla kelia rimtų teisinių abejonių dėl Europos teisės laikymosi ir konkrečiai dėl Europos Parlamento narių imuniteto apsaugos, nes nebuvo imtasi nagrinėti bylą, grindžiant tai vieninteliu pagrindu – Ispanijos Centrinės rinkimų komisijos pranešimu apie laisvą vietą, nes Oriol Junqueras i Vies neįgijo Europos Parlamento nario statuso.
      Šiuo klausimu teigiama, kad:

                  —

                  vidaus rinkimų teisės reikalavimas duoti priesaiką arba pasižadėjimą laikytis Konstitucijos yra esminis reikalavimas, pažeidžiantis 1976 m. Europos Rinkimų akto nuostatas;

                  —

                  Ispanijos Centrinės rinkimų komisijos pranešimas apie laisvą vietą, remiantis pagrindu, nenumatytu 1976 m. Europos Rinkimų akte, nesiimant taikyti pavadavimo mechanizmo, pažeidžia minėto Rinkimų akto 13 straipsnį ir sprendimą dėl Europos Parlamento sudėties;

                  —

                  sprendimas yra nemotyvuotas ir savavališkas, atsižvelgiant į faktines aplinkybes ir situaciją, keliantis rimtų teisinių abejonių dėl Europos teisės laikymosi, kalbant ne tik apie Ispanijos Aukščiausiojo Teismo baudžiamųjų bylų kolegiją, bet ir apie Europos Sąjungos Teisingumo Teismą bei pateiktą nagrinėti prašymą priimti prejudicinį sprendimą ir priimtą sprendimą byloje C-502/19;

                  —

                  Europos Parlamento darbo tvarkos taisyklių 8 straipsnio aiškinimas turi veiksmingiausiai atitikti teises ir standartus, nustatytus ES sutartyje, SESV 39 straipsnyje, 20 straipsnio 1 ir 2 dalyse, 21 ir 52 straipsniuose, taip pat EŽTK 1 protokolo 3 straipsnyje 7 Protokolo dėl ES privilegijų ir imunitetų 9 straipsnyje, 1976 m. Europos Rinkimų akto 5 straipsnyje ir Europos Parlamento darbo tvarkos taisyklių 3 straipsnio 1 dalyje, taip pat turi atitikti jurisprudenciją ir ataskaitas, kuriose tos nuostatos aiškinamos, priešingu atveju nemotyvuotas Europos Parlamento pirmininko sprendimas, kuriuo jis teigia esąs nekompetentingas nagrinėti jam pagal Europos Parlamento darbo tvarkos taisyklių 8 straipsnį pateiktą prašymą, pažeidžia tas nuostatas ir negalioja.


title: Byla C-636/18: 2019 m. spalio 24 d. Teisingumo Teismo (septintoji kolegija) sprendimas byloje Europos Komisija/Prancūzijos Respublika (Valstybės įsipareigojimų neįvykdymas – Aplinka – Direktyva 2008/50/EB – Aplinkos oro kokybė – XI priedo 13 straipsnio 1 dalis – Azoto dioksido (NO2) ribinių verčių sistemingas ir nuolatinis viršijimas tam tikrose Prancūzijos zonose ir aglomeracijose – 23 straipsnio 1 dalis – XV priedas – „Kuo trumpesnis“ viršijimo laikotarpis – Tinkamos priemonės)

text:
               23.12.2019

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 432/13

      2019 m. spalio 24 d. Teisingumo Teismo (septintoji kolegija) sprendimas byloje Europos Komisija/Prancūzijos Respublika
      (Byla C-636/18) (1)

      (Valstybės įsipareigojimų neįvykdymas - Aplinka - Direktyva 2008/50/EB - Aplinkos oro kokybė - XI priedo 13 straipsnio 1 dalis - Azoto dioksido (NO2) ribinių verčių sistemingas ir nuolatinis viršijimas tam tikrose Prancūzijos zonose ir aglomeracijose - 23 straipsnio 1 dalis - XV priedas - „Kuo trumpesnis“ viršijimo laikotarpis - Tinkamos priemonės)
      (2019/C 432/14)
      Proceso kalba: prancūzų

         Šalys

         Ieškovė: Europos Komisija, atstovaujama J.-F. Brakeland, E. Manhaeve ir K. Petersen

         Atsakovė: Prancūzijos Respublika, atstovaujama D. Colas, J. Traband ir A. Alidière

         Rezoliucinė dalis

                  1.

                  Nuo 2010 m. sausio 1 d. sistemingai ir nuolat viršydama azoto dioksido (NO2) metinę ribinę vertę 12 Prancūzijos oro kokybės aglomeracijų ir zonų: Marselis (FR03A02), Tulonas (FR03A03), Paryžius (FR04A01), Overnė-Klermonas-Feranas (FR07A01), Monpeljė (FR08A01), Tulūza Pietūs-Pirėnai (FR12A01), Reimso Šampanės-Ardėnų regioninė miesto zona (RMZ) (FR14N10), Grenoblis Rona-Alpės (FR15A01), Strasbūras (FR16A02), Lionas- Rona-Alpės (FR20A01), Arvo slėnis Rona-Alpės (FR20N10) ir Nica (FR24A01), ir nuo 2010 m. sausio 1 d. sistemingai ir nuolat viršijama NO2 valandinę ribinę vertę dviejuose oro kokybės aglomeracijose ir zonose: Paryžius (FR04A01) ir Lionas Rona-Alpės (FR20A01), Prancūzijos Respublika nuo tos datos toliau nevykdė įsipareigojimų, jai tenkančių pagal 2008 m. gegužės 21 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2008/50/EB dėl aplinkos oro kokybės ir švaresnio oro Europoje 13 straipsnio 1 dalį, siejamą su tos direktyvos XI priedu, nuo tada, kai 2010 m. įsigaliojo ribinės vertės.
                  Nuo 2010 m. birželio 11 d. Prancūzijos Respublika nevykdė įsipareigojimų, jai tenkančių pagal minėtos direktyvos 23 straipsnio 1 dalį, siejamą su jos XV priedu, visų pirma šios direktyvos 23 straipsnio 1 dalies antroje pastraipoje nustatytos pareigos užtikrinti, kad viršijimo laikotarpis būtų kuo trumpesnis.

                  2.

                  Priteisti iš Prancūzijos Respublikos bylinėjimosi išlaidas.

         (1)  OL C 445, 2018 12 10.


title: Byla C-35/19: 2019 m. spalio 24 d. Teisingumo Teismo (aštuntoji kolegija) sprendimas byloje (Tribunal de première instance de Liège (Belgija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) BU/Belgijos valstybė (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą – Laisvas darbuotojų judėjimas – Vienodas požiūris – Pajamų mokestis – Nacionalinės teisės aktai – Netekto darbingumo išmokų atleidimas nuo mokesčio – Kitoje valstybėje narėje gautos išmokos – Netaikymas – Skirtingas požiūris)

text:
               23.12.2019

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 432/13

      2019 m. spalio 24 d. Teisingumo Teismo (aštuntoji kolegija) sprendimas byloje (Tribunal de première instance de Liège (Belgija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) BU/Belgijos valstybė
      (Byla C-35/19) (1)

      (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą - Laisvas darbuotojų judėjimas - Vienodas požiūris - Pajamų mokestis - Nacionalinės teisės aktai - Netekto darbingumo išmokų atleidimas nuo mokesčio - Kitoje valstybėje narėje gautos išmokos - Netaikymas - Skirtingas požiūris)
      (2019/C 432/15)
      Proceso kalba: prancūzų

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Tribunal de première instance de Liège

         Šalys pagrindinėje byloje

         Ieškovė: BU

         Atsakovė: Belgijos valstybė

         Rezoliucinė dalis

      SESV 45 straipsnis turi būti aiškinamas taip, kad juo draudžiami valstybės narės teisės aktai, kaip nagrinėjami pagrindinėje byloje, pagal kuriuos, nenumatant jokių pateisinimų šiuo klausimu, o tai turi patikrinti prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas, nustatyta, kad netekto darbingumo išmokoms taikomas atleidimas nuo mokesčio siejamas su sąlyga, kad šias išmokas moka atitinkamos valstybės narės įstaiga, todėl šis atleidimas nuo mokesčio negali būti taikomas tokio paties pobūdžio išmokoms, kurias moka kita valstybė narė, nors šių išmokų gavėjas gyvena atitinkamoje valstybėje narėje.

         (1)  OL C 103, 2019 3 18.


title: Byla T-41/19: 2019 m. spalio 24 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje MSI Svetovanje/EUIPO – Industrial Farmaceutica Cantabria (nume) (Europos Sąjungos prekių ženklas – Protesto procedūra – Vaizdinio Europos Sąjungos prekių ženklo „nume“ paraiška – Ankstesnis žodinis Europos Sąjungos prekių ženklas „numederm“ – Santykinis atmetimo pagrindas – Galimybė supainioti – Reglamento (ES) 2017/1001 8 straipsnio 1 dalies b punktas)

text:
               23.12.2019

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 432/53

      2019 m. spalio 24 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje MSI Svetovanje/EUIPO – Industrial Farmaceutica Cantabria (nume)
      (Byla T-41/19) (1)

      (Europos Sąjungos prekių ženklas - Protesto procedūra - Vaizdinio Europos Sąjungos prekių ženklo „nume“ paraiška - Ankstesnis žodinis Europos Sąjungos prekių ženklas „numederm“ - Santykinis atmetimo pagrindas - Galimybė supainioti - Reglamento (ES) 2017/1001 8 straipsnio 1 dalies b punktas)
      (2019/C 432/62)
      Proceso kalba: anglų

         Šalys

         Ieškovė: MSI Svetovanje, marketing, d.o.o. (Vrchnika, Slovėnija), atstovaujama advokato M. Maček

         Atsakovė: Europos Sąjungos intelektinės nuosavybės tarnyba (EUIPO), atstovaujama K. Kompari ir H. O’Neill

         Kita procedūros EUIPO apeliacinėje taryboje šalis, įstojusi į bylą Bendrajame Teisme: Industrial Farmaceutica Cantabria, SA (Madridas, Ispanija)

         Dalykas

      Ieškinys dėl 2018 m. lapkričio 8 d. EUIPO penktosios apeliacinės tarybos sprendimo (byla R 722/2018-5), susijusio su protesto procedūra tarp Industrial Farmaceutica Cantabria ir Nutrismart d.o.o.

         Rezoliucinė dalis

                  1.

                  Atmesti ieškinį.

                  2.

                  Priteisti iš MSI Svetovanje, marketing, d.o.o. bylinėjimosi išlaidas.

         (1)  OL C 112, 2019 3 25.


title: Byla T-240/19: 2019 m. lapkričio 7 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje A9.com/EUIPO (Varpelio atvaizdas) (Europos Sąjungos prekių ženklas – Vaizdinio Europos Sąjungos prekių ženklo, kuriame pavaizduotas varpelis, paraiška – Absoliutus atmetimo pagrindas – Pareiga motyvuoti – Reglamento (ES) 2017/1001 94 straipsnis – Skiriamojo požymio nebuvimas – Reglamento 2017/1001 7 straipsnio 1 dalies b punktas)

text:
               23.12.2019

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 432/54

      2019 m. lapkričio 7 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje A9.com/EUIPO (Varpelio atvaizdas)
      (Byla T-240/19) (1)

      (Europos Sąjungos prekių ženklas - Vaizdinio Europos Sąjungos prekių ženklo, kuriame pavaizduotas varpelis, paraiška - Absoliutus atmetimo pagrindas - Pareiga motyvuoti - Reglamento (ES) 2017/1001 94 straipsnis - Skiriamojo požymio nebuvimas - Reglamento 2017/1001 7 straipsnio 1 dalies b punktas)
      (2019/C 432/63)
      Proceso kalba: anglų

         Šalys

         Ieškovė: A9.com, Inc. (Palo Altas, Kalifornija, Jungtinės Valstijos), atstovaujama advokatų A. Klett, C. Mikyska ir R. Walther

         Atsakovė: Europos Sąjungos intelektinės nuosavybės tarnyba (EUIPO), atstovaujama L. Rampini ir H. O’Neill

         Dalykas

      Ieškinys dėl 2019 m. vasario 4 d. EUIPO antrosios apeliacinės tarybos sprendimo (byla R 1309/2018-2), susijusio su paraiška įregistruoti vaizdinį žymenį, kuriame pavaizduotas varpelis, kaip Europos Sąjungos prekių ženklą.

         Rezoliucinė dalis

                  1.

                  Atmesti ieškinį.

                  2.

                  Priteisti iš A9.com, Inc. bylinėjimosi išlaidas.

         (1)  OL C 213, 2019 6 24.


title: Byla C-296/19 P: 2019 m. balandžio 10 d. Etnia Dreams, S.L. pateiktas apeliacinis skundas dėl 2019 m. vasario 13 d. Bendrojo Teismo (pirmoji kolegija) priimto sprendimo byloje T-283/17 Etnia Dreams/EUIPO – Poisson (Etnik)

text:
               23.12.2019

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 432/14

      2019 m. balandžio 10 d. Etnia Dreams, S.L. pateiktas apeliacinis skundas dėl 2019 m. vasario 13 d. Bendrojo Teismo (pirmoji kolegija) priimto sprendimo byloje T-283/17 Etnia Dreams/EUIPO – Poisson (Etnik)
      (Byla C-296/19 P)
      (2019/C 432/16)
      Proceso kalba: ispanų

         Šalys

         Apeliantė: Etnia Dreams, S.L., atstovaujama advokato P. Gago Comes

         Kita proceso šalis: Europos Sąjungos intelektinės nuosavybės tarnyba
      2019 m. lapkričio 6 d. nutartimi Teisingumo Teismas (dešimtoji kolegija) atmetė apeliacinį skundą ir nurodė Etnia Dreams, S.L. padengti savo bylinėjimosi išlaidas.


title: Byla T-735/19: 2019 m. spalio 30 d. pareikštas ieškinys byloje Frank Recruitment Group Services/EUIPO – Pearson (PEARSON FRANK)

text:
               23.12.2019

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 432/69

      2019 m. spalio 30 d. pareikštas ieškinys byloje Frank Recruitment Group Services/EUIPO – Pearson (PEARSON FRANK)
      (Byla T-735/19)
      (2019/C 432/79)
      Kalba, kuria surašytas ieškinys: anglų

         Šalys

         Ieškovė: Frank Recruitment Group Services Ltd (Niukaslas prie Taino, Jungtinė Karalystė), atstovaujama solisitoriaus J. Dennis

         Atsakovė: Europos Sąjungos intelektinės nuosavybės tarnyba (EUIPO)

         Kita procedūros Apeliacinėje taryboje šalis: Pearson plc (Londonas, Jungtinė Karalystė)

         Su procedūra EUIPO susijusi informacija

         Prekių ženklo, dėl kurio kilo ginčas, paraišką pateikęs asmuo: ieškovė Bendrajame Teisme

         Prekių ženklas, dėl kurio kilo ginčas: žodinio Europos Sąjungos prekių ženklo PEARSON FRANK paraiška – Registracijos paraiška Nr. 15 841 851

         Procedūra EUIPO: protesto procedūra

         Ginčijamas sprendimas: 2019 m. rugpjūčio 26 d. EUIPO ketvirtosios apeliacinės tarybos sprendimas byloje R 1884/2018-4

         Reikalavimai

      Ieškovė Bendrojo Teismo prašo:

                  —

                  panaikinti ginčijamą sprendimą,

                  —

                  priteisti iš EUIPO bylinėjimosi išlaidas.

         Pagrindai, kuriais remiamasi

                  —

                  Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) 2017/1001 94 straipsnio pažeidimas,

                  —

                  Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) 2017/1001 95 straipsnio pažeidimas,

                  —

                  Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) 2017/1001 47 straipsnio 2 dalies pažeidimas,

                  —

                  Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) 2017/1001 8 straipsnio 1 dalies b punkto pažeidimas,

                  —

                  Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) 2017/1001 47 straipsnio 5 dalies pažeidimas.


title: Byla T-736/19: 2019 m. lapkričio 4 d. pareikštas ieškinys byloje HA/Komisija

text:
               23.12.2019

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 432/70

      2019 m. lapkričio 4 d. pareikštas ieškinys byloje HA/Komisija
      (Byla T-736/19)
      (2019/C 432/80)
      Proceso kalba: prancūzų

         Šalys

         Ieškovė: HA, atstovaujama advokatės S. Kreicher

         Atsakovė: Europos Komisija

         Reikalavimai

      Ieškovė Bendrojo Teismo prašo:

                  —

                  pripažinti, kad šis ieškinys atitinka formos reikalavimus,

                  —

                  kad jis yra pagrįstas,

                  —

                  todėl panaikinti 2019 m. rugpjūčio 13 d. paskyrimų tarnybos sprendimą, kuriuo atsakoma į ieškovės 2019 m. balandžio 14 d. skundą (Nr. R/249/19) ir apie kurį jai pranešta 2019 m. rugpjūčio 24 d.,

                  —

                  priteisti iš Europos Komisijos visas bylinėjimosi išlaidas.

         Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

      Grįsdama ieškinį ieškovė remiasi vieninteliu pagrindu, grindžiamu taikomų teisės nuostatų, būtent 2007 m. liepos 2 d. Komisijos sprendimo C(2007)3195, nustatančio medicininių išlaidų atlyginimo bendrąsias įgyvendinimo nuostatas, pažeidimu, nes ginčijamu sprendimu nustatoma 3 100 EUR maksimali miego apnėjos gydymo prietaiso nuomos laikotarpiu nuo 2019 m. kovo 1 d. iki 2024 m. vasario 29 d. išlaidų atlyginimo suma, nors nurodytame Komisijos sprendime maksimali atlygintina prietaiso nuomos trijų mėnesių ar ilgesniam laikotarpiui suma nenustatyta.


title: Byla T-557/17: 2019 m. spalio 24 d. Bendrojo Teismo nutartis byloje Liaño Reig/BPV (Ieškinys dėl panaikinimo – Ekonominė ir pinigų politika – Kompensacijos prašymas – Kredito įstaigų ir tam tikrų investicinių įmonių bendras pertvarkymo mechanizmas – Pertvarkymo procedūra – Banco Popular Español pertvarkymo schema – Dalinis panaikinimas – Nedalumas – Nepriimtinumas)

text:
               23.12.2019

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 432/54

      2019 m. spalio 24 d. Bendrojo Teismo nutartis byloje Liaño Reig/BPV
      (Byla T-557/17) (1)

      (Ieškinys dėl panaikinimo - Ekonominė ir pinigų politika - Kompensacijos prašymas - Kredito įstaigų ir tam tikrų investicinių įmonių bendras pertvarkymo mechanizmas - Pertvarkymo procedūra - Banco Popular Español pertvarkymo schema - Dalinis panaikinimas - Nedalumas - Nepriimtinumas)
      (2019/C 432/64)
      Proceso kalba: ispanų

         Šalys

         Ieškovė: Carmen Liaño Reig (Alkobendasas, Ispanija), atstovaujama advokato F. López Antón

         Atsakovė: Bendra pertvarkymo valdyba, atstovaujama advokatų B. Meyring, S. Schelo, F. Málaga Diéguez, F. Fernández de Trocóniz Robles, T. Klupsch, M. Bettermann, S. Ianc ir M. Rickert

         Dalykas

      Pirma, SESV 263 straipsniu grindžiamas prašymas panaikinti 2017 m. birželio 7 d. BPV sprendimo SRB/EES/2017/08 dėl Banco Popular Español, SA pertvarkymo schemos 6 straipsnio 1 dalies d punktą, kiek šioje nuostatoje numatyta 2 kategorijos nuosavo kapitalo priemonę, identifikuojamą pagal International Securities Identification Number (tarptautinis vertybinių popierių identifikavimo numeris, ISIN) XS 0550098569, konvertuoti į Banco Popular Español naujai išleistas akcijas, taip pat panaikinti preliminarų nepriklausomo eksperto vertinimą bei preliminarų BPV atliktą vertinimą ir, antra, SESV 266 straipsniu grindžiamas prašymas po panaikinimo kompensuoti ieškovei nuostolius, kuriuos ji tariamai patyrė dėl minėto konvertavimo.

         Rezoliucinė dalis

                  1.

                  Atmesti ieškinį kaip nepriimtiną.

                  2.

                  Nebereikia priimti sprendimo dėl Banco Santander SA, Ispanijos Karalystės ir Europos Komisijos pateiktų prašymų leisti įstoti į bylą.

                  3.

                  Carmen Liaño Reig padengia savo ir Bendros pertvarkymo valdybos (BPV) patirtas bylinėjimosi išlaidas, išskyrus tas, kurios susijusios su prašymais leisti įstoti į bylą.

                  4.

                  C. Liaño Reig, BPV, Banco Santander, Ispanijos Karalystė ir Europos Komisija padengia savo bylinėjimosi išlaidas, susijusias su prašymais leisti įstoti į bylą.

         (1)  OL C 357, 2017 10 23.


title: Byla T-737/19: 2019 m. lapkričio 5 d. pareikštas ieškinys byloje Huevos Herrera Mejías/EUIPO – Montesierra (MontiSierra HUEVOS CON SABOR A CAMPO)

text:
               23.12.2019

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 432/70

      2019 m. lapkričio 5 d. pareikštas ieškinys byloje Huevos Herrera Mejías/EUIPO – Montesierra (MontiSierra HUEVOS CON SABOR A CAMPO)
      (Byla T-737/19)
      (2019/C 432/81)
      Kalba, kuria surašytas ieškinys: ispanų

         Šalys

         Ieškovė: Huevos Herrera Mejías, SL (Torre Alháquime, Ispanija), atstovaujama advokato E. Manresa Medina

         Atsakovė: Europos Sąjungos intelektinės nuosavybės tarnyba (EUIPO)

         Kita procedūros Apeliacinėje taryboje šalis: Montesierra, SA (Cheres de la Frontera, Ispanija)

         Su procedūra EUIPO susijusi informacija

         Prekių ženklo, dėl kurio kilo ginčas, paraišką pateikęs asmuo: ieškovė Bendrajame Teisme

         Prekių ženklas, dėl kurio kilo ginčas: vaizdinio Europos Sąjungos prekių ženklo „MontiSierra HUEVOS CON SABOR A CAMPO“ paraiška – Registracijos paraiška Nr. 15 670 871

         Procedūra EUIPO: protesto procedūra

         Ginčijamas sprendimas: 2019 m. rugsėjo 2 d. EUIPO ketvirtosios apeliacinės tarybos sprendimas byloje R 2021/2018-4

         Reikalavimai

      Ieškovė Bendrojo Teismo prašo:

                  —

                  panaikinti ginčijamą sprendimą,

                  —

                  priteisti iš EUIPO ir iš galimų EUIPO interesams palaikyti įstosiančių į bylą šalių bylinėjimosi išlaidas.

         Pagrindai, kuriais remiamasi

      Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) 2017/1001 8 straipsnio 1 dalies b punkto pažeidimas.


title: Byla T-739/19: 2019 m. lapkričio 6 d. pareikštas ieškinys byloje Productos Jamaica/EUIPO – Alada 1850 (flordeJamaica)

text:
               23.12.2019

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 432/71

      2019 m. lapkričio 6 d. pareikštas ieškinys byloje Productos Jamaica/EUIPO – Alada 1850 (flordeJamaica)
      (Byla T-739/19)
      (2019/C 432/82)
      Kalba, kuria surašytas ieškinys: ispanų

         Šalys

         Ieškovė: Productos Jamaica, SL (Algezares, Ispanija), atstovaujama advokato I. Temiño Ceniceros

         Atsakovė: Europos Sąjungos intelektinės nuosavybės tarnyba (EUIPO)

         Kita procedūros Apeliacinėje taryboje šalis: Alada 1850, SL (Barberá del Vallés, Ispanija)

         Su procedūra EUIPO susijusi informacija

         Prekių ženklo, dėl kurio kilo ginčas, savininkė: ieškovė Bendrajame Teisme

         Prekių ženklas, dėl kurio kilo ginčas: vaizdinis prekių ženklas „flordeJamaica“ –Europos Sąjungos prekių ženklas Nr. 9 003 989

         Procedūra EUIPO: registracijos pripažinimo negaliojančia procedūra

         Ginčijamas sprendimas: 2019 m. liepos 24 d. EUIPO pirmosios apeliacinės tarybos sprendimas sujungtose bylose R 1431/2018-1 ir R 1440/2018-1

         Reikalavimai

      Ieškovė Bendrojo Teismo prašo:

                  —

                  pripažinti priimtinu šį ieškinį ir jo priedus,

                  —

                  panaikinti visą ginčijamą sprendimą,

                  —

                  priteisti iš EUIPO ir įstojusios į bylą šalies bylinėjimosi išlaidas.

         Pagrindai, kuriais remiamasi

                  —

                  Nors naudojimo įrodymai, kuriuos pateikė abi registracijos pripažinimo negaliojančia procedūros, po kurios buvo pateiktas šis ieškinys, šalys, neleidžia taikyti iš pradžių ieškovės nurodytos išlygos, susijusios su apribojimais dėl neprieštaravimo, tai yra aiškūs įrodymai, kad nagrinėjami prekių ženklai jau ilgai koegzistuoja rinkoje ir kad atsakovė tokiam koegzistavimui neprieštaravo, o tai yra tinkamas ginčijamo prekių ženklo naudojimo pagrindas; be to, reikia patvirtinti, kad nėra galimybės supainioti rinkoje.

                  —

                  Iš atsakovės pateiktų įrodymų nematyti, kad ankstesnis prekių ženklas įgijo ryškų skiriamąjį požymį dėl jo naudojimo Ispanijoje.

                  —

                  Šiuo atveju negalima daryti išvados, kad egzistuoja galimybė supainioti visų prekių ir paslaugų, kurioms skirtas ginčijamas prekių ženklas, atveju, todėl jos registracija negali būti pripažinta visiškai negaliojančia.


title: Byla T-313/19: 2019 m. spalio 23 d. Bendrojo Teismo nutartis byloje Taghani/Komisija

text:
               23.12.2019

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 432/72

      2019 m. spalio 23 d. Bendrojo Teismo nutartis byloje Taghani/Komisija
      (Byla T-313/19) (1)

      (2019/C 432/83)
      Proceso kalba: prancūzų
      Antrosios kolegijos pirmininkas nutartimi nurodė išbraukti bylą iš registro.

         (1)  OL C 246, 2019 7 22.


title: Sujungtos bylos C-477/18 ir C-478/18: 2019 m. gruodžio 19 d. Teisingumo Teismo (ketvirtoji kolegija) sprendimas byloje (College van Beroep voor het Bedrijfsleven (Nyderlandai) prašymai priimti prejudicinį sprendimą) Exportslachterij J. Gosschalk en Zn. BV (C-477/18), Compaxo Vlees Zevenaar BV, Ekro BV, Vion Apeldoorn BV, Vitelco BV (C-478/18)/Minister van Landbouw, Natuur en Voedselkwaliteit (Prašymai priimti prejudicinį sprendimą – Reglamentas (EB) Nr. 882/2004 – 27 straipsnio 1 ir 4 dalys – VI priedo 1 ir 2 punktai – Pašarų ir maisto oficiali kontrolė – Finansavimas – Už oficialią kontrolę mokėtinos rinkliavos – Skaičiavimas – Sąvoka „vykdant oficialią kontrolę dalyvaujantys darbuotojai“ – Administracijos ir pagalbinių darbuotojų įtraukimas – Galimybė į sąskaitą faktūrą įtraukti oficialios kontrolės tikslais skerdyklos prašomus, tačiau nepanaudotus valandos ketvirčius – Sąlygos)

text:
               24.2.2020

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 61/11

      2019 m. gruodžio 19 d. Teisingumo Teismo (ketvirtoji kolegija) sprendimas byloje (College van Beroep voor het Bedrijfsleven (Nyderlandai) prašymai priimti prejudicinį sprendimą) Exportslachterij J. Gosschalk en Zn. BV (C-477/18), Compaxo Vlees Zevenaar BV, Ekro BV, Vion Apeldoorn BV, Vitelco BV (C-478/18)/Minister van Landbouw, Natuur en Voedselkwaliteit
      (Sujungtos bylos C-477/18 ir C-478/18) (1)

      (Prašymai priimti prejudicinį sprendimą - Reglamentas (EB) Nr. 882/2004 - 27 straipsnio 1 ir 4 dalys - VI priedo 1 ir 2 punktai - Pašarų ir maisto oficiali kontrolė - Finansavimas - Už oficialią kontrolę mokėtinos rinkliavos - Skaičiavimas - Sąvoka „vykdant oficialią kontrolę dalyvaujantys darbuotojai“ - Administracijos ir pagalbinių darbuotojų įtraukimas - Galimybė į sąskaitą faktūrą įtraukti oficialios kontrolės tikslais skerdyklos prašomus, tačiau nepanaudotus valandos ketvirčius - Sąlygos)
      (2020/C 61/12)
      Proceso kalba: nyderlandų

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      College van Beroep voor het Bedrijfsleven

         Šalys pagrindinėje byloje

         Pareiškėja: Exportslachterij J. Gosschalk en Zn. BV (C-477/18), Compaxo Vlees Zevenaar BV, Ekro BV, Vion Apeldoorn BV, Vitelco BV (C-478/18)

         Atsakovas: Minister van Landbouw, Natuur en Voedselkwaliteit

         Rezoliucinė dalis

                  1.

                  2004 m. balandžio 29 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (EB) Nr. 882/2004 dėl oficialios kontrolės, kuri atliekama siekiant užtikrinti, kad būtų įvertinama, ar laikomasi pašarus ir maistą reglamentuojančių teisės aktų, gyvūnų sveikatos ir gerovės taisyklių, 27 straipsnio 1 dalis ir 4 dalies a punktas, siejamas su to reglamento VI priedo 1 ir 2 punktais, turi būti aiškinami taip, kad valstybės narės gali atlyginimus ir administracijos bei pagalbinių darbuotojų išlaidas laikyti priskiriamais išlaidoms, patirtoms vykdant oficialią kontrolę, kaip tai suprantama pagal šias nuostatas, ir neviršijančiais kompetentingų institucijų, kaip jos suprantamos pagal šio reglamento 2 straipsnio 4 punktą, išlaidų, skaičiuojamų proporcingai laikui, kuris tiems darbuotojams objektyviai reikalingas su oficialios kontrolės vykdymu neatsiejamai susijusiai veiklai.

                  2.

                  Reglamento Nr. 882/2004 27 straipsnio 4 dalies a punktas, siejamas su to reglamento VI priedu, turi būti aiškinamas taip, kad pagal jį nedraudžiama skerdykloms taikyti rinkliavų už oficialios kontrolės valandos ketvirčius, kurių skerdyklos prašė kompetentingos institucijos, kaip ji suprantama pagal Reglamento Nr. 882/2004 2 straipsnio 4 punktą, tačiau kurie nebuvo realiai panaudoti, jeigu skerdykla, kurioje atliekama ta kontrolė, pakankamai iš anksto neinformavo tos valdžios institucijos apie pageidavimą sutrumpinti kontrolės trukmę, palyginti su pradžioje numatyta trukme.

                  3.

                  Šio sprendimo rezoliucinės dalies 2 punktas gali būti taikomas tokiu atveju, jei, viena vertus, oficialią kontrolę atliko laikinai įdarbinti oficialiai paskirti veterinarijos gydytojai, kuriems nemokamas atlygis už skerdyklų prašytus, tačiau nepanaudotus valandos ketvirčius, ir, kita vertus, rinkliavos dalis už prašytus, tačiau nepanaudotus valandos ketvirčius skiriama padengti bendrosioms kompetentingos valdžios institucijos, kaip ji suprantama pagal Reglamento Nr. 882/2004 2 straipsnio 4 punktą, išlaidoms, jei įrodyta, kad į rinkliavos už tuos valandos ketvirčius dalį neįtrauktos sąnaudos laikinai įdarbintų oficialiai paskirtų veterinarijos gydytojų, kuriems nemokama, atlyginimams padengti ir kad ta rinkliavos dalis iš tikrųjų atitinka bendrąsias išlaidas, priskiriamas vienai ar keliomis sąnaudų kategorijoms, nurodytoms Reglamento Nr. 882/2004 VI priede.

                  4.

                  Reglamento Nr. 882/2004 27 straipsnio 4 dalies a ir b punktai turi būti aiškinami taip, kad jais nedraudžiama skerdykloms taikyti vidutinio tarifo ne tik tada, kai oficialią kontrolę atlieka kompetentingos valdžios institucijos, kaip ji suprantama pagal Reglamento Nr. 882/2004 2 straipsnio 4 punktą, pasamdyti veterinarijos gydytojai, bet ir tada, kai ją atlieka laikinai įdarbinti oficialiai paskirti veterinarijos gydytojai, kuriems mokamas mažesnis atlygis, jeigu visos už oficialią kontrolę renkamos rinkliavos paprastai neviršija atsakingų kompetentingų valdžios institucijų patiriamų sąnaudų dėl to reglamento VI priede išvardytų elementų.

                  5.

                  Reglamento Nr. 882/2004 27 straipsnio 4 dalies a punktas turi būti aiškinamas taip, kad pagal jį draudžiama apskaičiuojant rinkliavas už oficialią kontrolę atsižvelgti į privačios bendrovės, į kurią kompetentinga valdžios institucija, kaip ji suprantama pagal to reglamento 2 straipsnio 4 punktą, kreipiasi samdydama oficialiai skiriamus padėjėjus, rezervo sudarymo išlaidas, nes šis rezervas skirtas mokėti atlyginimams ir dengti darbuotojų, kurie realiai vykdo oficialią kontrolę, ir darbuotojų, kurie padeda atlikti oficialią kontrolę, mokymosi išlaidoms tuo atveju, jei kiltų ligos protrūkis.

         (1)  OL C 373, 2018 10 15.


title: Byla C-532/18: 2019 m. gruodžio 19 d. Teisingumo Teismo (ketvirtoji kolegija) sprendimas byloje (Oberster Gerichtshof (Austrija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) GN, kurią pagal įstatymą atstovauja HM/ZU, Niki Luftfahrt GmbH bankroto administratorius (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą – Oro transportas – Monrealio konvencija – 17 straipsnio 1 dalis – Oro vežėjų atsakomybė nelaimingų atsitikimų atveju – Sąvoka „nelaimingas atsitikimas“ – Skrendantis orlaivis – Ant atlenkiamo sėdynės staliuko padėto kavos puodelio turinio išsiliejimas – Keleivio sužalojimas)

text:
               24.2.2020

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 61/13

      2019 m. gruodžio 19 d. Teisingumo Teismo (ketvirtoji kolegija) sprendimas byloje (Oberster Gerichtshof (Austrija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) GN, kurią pagal įstatymą atstovauja HM/ZU, Niki Luftfahrt GmbH bankroto administratorius
      (Byla C-532/18) (1)

      (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą - Oro transportas - Monrealio konvencija - 17 straipsnio 1 dalis - Oro vežėjų atsakomybė nelaimingų atsitikimų atveju - Sąvoka „nelaimingas atsitikimas“ - Skrendantis orlaivis - Ant atlenkiamo sėdynės staliuko padėto kavos puodelio turinio išsiliejimas - Keleivio sužalojimas)
      (2020/C 61/14)
      Proceso kalba: vokiečių

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Oberster Gerichtshof

         Šalys pagrindinėje byloje

         Ieškovė: GN, kurią pagal įstatymą atstovauja HM

         Atsakovė: ZU, Niki Luftfahrt GmbH bankroto administratorius

         Rezoliucinė dalis

      1999 m. gegužės 28 d. Monrealyje sudarytos Konvencijos dėl tam tikrų tarptautinio vežimo oru taisyklių suvienodinimo, kurią Europos bendrija pasirašė 1999 m. gruodžio 9 d. ir kuri jos vardu buvo patvirtinta 2001 m. balandžio 5 d. Tarybos sprendimu 2001/539/EB, 17 straipsnio 1 dalis turi būti aiškinama taip, kad sąvoka „nelaimingas atsitikimas“, kaip ji suprantama pagal šią nuostatą, apima visas orlaivyje susiklostančias situacijas, kai daiktas teikiant keleiviams paslaugą sužaloja keleivį, ir nereikia aiškintis, ar šias situacijas lemia skrydžiams tipiška rizika.

         (1)  OL C 427, 2018 11 26.