title: Byla C-309/06 2006 m. liepos 17 d. House of Lords pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Marks & Spencer plc prieš Commissioners of Customs and Excise

text:
               28.10.2006

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 261/10

         2006 m. liepos 17 d.House of Lords pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Marks & Spencer plc prieš Commissioners of Customs and Excise

   (Byla C-309/06)
   (2006/C 261/18)
   Proceso kalba: anglų
   Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas
   House of Lords (Lordų Rūmai)
   Šalys pagrindinėje byloje
   Ieškovė: Marks & Spencer plc
   Atsakovė: Commissioners of Customs and Excise
   Prejudiciniai klausimai

               1.

               Kai pagal Šeštosios PVM direktyvos (1) (tiek prieš, tiek po jos pakeitimų 1992 m. Direktyva Nr. 92/77) 28 straipsnio 2 dalies a punktą valstybė narė savo vidaus PVM teisės aktuose toliau taiko išimtį dėl pirkimo mokesčio susigrąžinimo tam tikrų apibrėžtų tiekimų atžvilgiu, ar tokius tiekimus atliekantis prekybininkas turi tiesiogiai įgyvendinamą iš Bendrijos teisės kylančią teisę būti apmokestinamam nuliniu tarifu?

               2.

               Jei atsakymas į pirmą klausimą yra neigiamas, kai pagal Šeštosios PVM direktyvos (tiek prieš, tiek po jos pakeitimų 1992 m. Direktyva Nr. 92/77) 28 straipsnio 2 dalies a punktą valstybė narė savo vidaus PVM teisės aktuose toliau taiko išimtį dėl pirkimo mokesčio susigrąžinimo tam tikrų apibrėžtų tiekimų atžvilgiu, bet klaidingai išaiškino savo vidaus teisės aktus ir todėl tam tikri tiekimai, patenkantys į pirkimo mokesčio susigrąžinimo išimtį, buvo apmokestinti standartiniu tarifu, ar Bendrijos teisės bendrieji principai, įskaitant fiskalinio neutralumo, taikomi taip, kad šiuos tiekimus atlikusiam prekybininkui būtų suteikta teisė susigrąžinti klaidingai šių tiekimų atžvilgiu sumokėtas sumas?

               3.

               Jei atsakymas į pirmą arba antrą klausimą yra teigiamas, ar Bendrijos teisės vienodo traktavimo ir fiskalinio neutralumo principai iš esmės yra taikomi ir būtų pažeisti, jei prekybininkui šiuo atveju nebūtų grąžinta visa suma, klaidingai sumokėta jo atliktų tiekimų atžvilgiu, esant šioms aplinkybėms:

                           a)

                           prekybininkas nepagrįstai praturtėtų, jei jam būtų grąžinta visa suma;

                           b)

                           vidaus teisės aktai numato, kad permokėto mokesčio negalima grąžinti tiek, kiek grąžinimas lemtų nepagrįstą prekybininko praturtėjimą; bet

                           c)

                           vidaus teisės aktai nenumato nuostatos, panašios į nurodytą ii punkte, tuo atveju, kai reikalavimą pateikia „Teisę į grąžinimą turintys prekybininkai“? („Teisę į grąžinimą turintis prekybininkas“ yra apmokestinamasis asmuo, kuris nagrinėjamu atsiskaitomuoju laikotarpiu nesumoka PVM kompetentingoms nacionalinėms institucijoms, tačiau šios institucijos jam sumoka tam tikrą sumą, nes šiuo laikotarpiu PVM suma, kurią jis turi teisę atskaityti, viršija jo atliktų tiekimų atžvilgiu mokėtiną PVM sumą.)

               4.

               Ar atsakymui į trečią klausimą turi reikšmės, kad yra arba nėra įrodymų, jog skirtingas permokėto pardavimo mokesčio susigrąžinimo reikalavimus pateikusių prekybininkų ir papildomų sumų, susidariusių atskaičius pirkimo mokestį (kurias lėmė pardavimo mokestį viršijanti deklaracija), reikalavimus pateikusių prekybininkų traktavimas padarė arba nepadarė kokių nors finansinių nuostolių pirmiesiems arba dėl to jie buvau nepalankesnėje padėtyje, ir, jei taip, kokią įtaką tai daro atsakymui?

               5.

               Jeigu trečiame klausime aprašytoje situacijoje Bendrijos teisės vienodo traktavimo ir fiskalinio neutralumo principai yra taikomi ir priešingu atveju būtų pažeisti, ar Bendrijos teisė reikalauja arba leidžia teismui ištaisyti šį traktavimo skirtumą, patenkinant prekybininko reikalavimą grąžinti permokėtą mokestį taip, kad jis nepagrįstai praturtėtų, ar reikalauja arba leidžia teismui taikyti kitą teisių gynybos būdą (ir jei taip, kokį)?

      (1)  1977 m. gegužės 17 d. Šeštoji Tarybos direktyva 77/388/EEB dėl valstybių narių apyvartos mokesčių įstatymų derinimo — Bendra pridėtinės vertės mokesčio sistema: vienodas vertinimo pagrindas (OL L 145, p. 1)


title: Sujungtos bylos T-339/10 ir T-532/10: 2013 m. sausio 29 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Cosepuri prieš EFSA (Viešieji paslaugų pirkimai — Konkurso procedūra — Maršrutinio transporto Italijoje ir Europoje paslauga — Dalyvio pasiūlymo atmetimas — Sprendimas sudaryti sutartį su kitu dalyviu — Deliktinė atsakomybė — Galimybė susipažinti su dokumentais — Reglamentas (EB) Nr. 1049/2001 — Laimėjusio dalyvio pasiūlymas — Atsisakymas leisti susipažinti — Išimtis, susijusi su trečiojo asmens komercinių interesų apsauga)

text:
               9.3.2013

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 71/15

         2013 m. sausio 29 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Cosepuri prieš EFSA

   (Sujungtos bylos T-339/10 ir T-532/10) (1)

   (Viešieji paslaugų pirkimai - Konkurso procedūra - Maršrutinio transporto Italijoje ir Europoje paslauga - Dalyvio pasiūlymo atmetimas - Sprendimas sudaryti sutartį su kitu dalyviu - Deliktinė atsakomybė - Galimybė susipažinti su dokumentais - Reglamentas (EB) Nr. 1049/2001 - Laimėjusio dalyvio pasiūlymas - Atsisakymas leisti susipažinti - Išimtis, susijusi su trečiojo asmens komercinių interesų apsauga)
   2013/C 71/22
   Proceso kalba: italų

      Šalys

      Ieškovė: Cosepuri Soc. coop. pA (Bolonija, Italija), atstovaujama advokato F. Fiorenza

      Atsakovė: Europos maisto saugos tarnyba (EFSA), atstovaujama D. Detken ir S. Gabbi, padedamų advokatų J. Stuyck ir A.-M. Vandromme

      Dalykas

   Prašymas panaikinti, susijęs su viešojo pirkimo konkurso procedūra CFT/EFSA/FIN/2010/01 dėl maršrutinio transporto paslaugų teikimo Italijoje ir Europoje (OL 2010/S 51-074689), ir prašymas atlyginti žalą (byla T-339/10), taip pat prašymas panaikinti 2010 m. rugsėjo 15 d. EFSA sprendimą, kuriuo atsisakyta ieškovei leisti susipažinti su šį konkursą laimėjusio dalyvio pateiktu pasiūlymu (byla T-532/10).

      Rezoliucinė dalis

               1.

               Atmesti ieškinius.

               2.

               Priteisti iš Cosepuri Soc. Coop. pA bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 288, 2010 10 23.


title: Byla C-420/07 2007 m. rugsėjo 13 d. Court of Appeal (Civil Division) (England and Wales) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Meletis Apostolides prieš David Charles Orams, Linda Elizabeth Orams

text:
               8.12.2007

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 297/20

         2007 m. rugsėjo 13 d.Court of Appeal (Civil Division) (England and Wales) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Meletis Apostolides prieš David Charles Orams, Linda Elizabeth Orams

   (Byla C-420/07)
   (2007/C 297/34)
   Proceso kalba: anglų
   Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas
   Court of Appeal (Civil Division) (England and Wales)
   Šalys pagrindinėje byloje

      Apeliantas: Meletis Apostolides

      Atsakovai: David Charles Orams, Linda Elizabeth Orams
   Prejudiciniai klausimai

               1.

               Šiame klausime

                           —

                           „vyriausybės kontroliuojama dalis“ reiškia Kipro Respublikos dalį, kurios atžvilgiu Kipro Respublikos vyriausybė vykdo veiksmingą kontrolę; ir

                           —

                           „šiaurinė dalis“ reiškia Kipro Respublikos dalį, kurios atžvilgiu Kipro Respublikos vyriausybė neturi veiksmingos kontrolės.

                     Ar acquis communautaire taikymo sustabdymas šiaurinėje dalyje pagal 2003 m. Kipro stojimo į ES akto protokolo Nr. 10 1 straipsnio 1 dalį draudžia valstybės narės teismui pripažinti ir vykdyti Kipro Respublikos vyriausybės kontroliuojamos dalies teismo priimtą sprendimą dėl sklypo šiaurinėje dalyje, kai tokio pripažinimo ir vykdymo prašoma pagal 2000 m. gruodžio 22 d. Tarybos reglamentą (EB) Nr. 44/2001 dėl jurisdikcijos ir teismo sprendimų civilinėse ir komercinėse bylose pripažinimo ir vykdymo (1) (OL L 12, 2001, p. 1, toliau — Reglamentas 44/2001), kuris yra acquis communautaire dalis?

               2.

               Ar Reglamento 44/2001 35 straipsnio 1 dalis suteikia teisę arba įpareigoja valstybės narės teismą atsisakyti pripažinti ir vykdyti kitos valstybės narės teismų priimtą sprendimą dėl sklypo pastarosios valstybės narės dalyje, kurios atžvilgiu šios valstybės narės vyriausybė neturi veiksmingos kontrolės? Visų pirma, ar toks sprendimas pažeidžia Reglamento 44/2001 22 straipsnį?

               3.

               Ar valstybės narės dalies, kurios atžvilgiu šios valstybės vyriausybė turi veiksmingą kontrolę, teismo sprendimas dėl šios valstybės dalyje, kurios atžvilgiu šios valstybės vyriausybė neturi veiksmingos kontrolės, esančio sklypo gali būti nepripažintas arba nevykdomas pagal Reglamento 44/2001 34 straipsnio 1 dalį tuo pagrindu, kad šis sprendimas realiai negali būti įvykdytas sklypo vietoje, nors sprendimas yra vykdytinas šios valstybės narės vyriausybės kontroliuojamoje dalyje?

               4.

               Jei

                           —

                           atsakovo atžvilgiu yra priimtas sprendimas už akių,

                           —

                           dėl kurio atsakovas vėliau pradėjo apskundimo kilmės teismui procesą, tačiau

                           —

                           išsamiai ir teisingai išnagrinėjus bylą jo skundas buvo atmestas tuo pagrindu, kad jis nesugebėjo pateikti įtikinamų atsikirtimų (to, ko nacionalinė teisė reikalauja tam, kad būtų panaikintas toks sprendimas),

                     ar pagal Reglamento 44/2001 34 straipsnio 2 dalį atsakovas gali prieštarauti pirmajam sprendimui už akių arba sprendimui, priimtam dėl prašymo panaikinti šį sprendimą, tuo pagrindu, kad bylos iškėlimo dokumentai jam nebuvo įteikti tinkamu laiku ir būdu, leidžiančiu pasirengti gynybai prieš priimant pirmąjį sprendimą? Ar svarbu tai, kad buvo išnagrinėti tik tie atsikirtimai, kuriuos atsakovas pateikė dėl jam pareikšto ieškinio?

               5.

               Kokie veiksniai yra svarbūs Reglamento 44/2001 34 straipsnio 2 dalies kriterijaus, t. y. ar atsakovas turėjo galimybę „laiku ir tinkamu būdu gauti bylos iškėlimo arba lygiavertį dokumentą, kad galėtų pasirengti gynybai“ (pataisytas vertimas), taikymui? Konkrečiai tariant:

                           a)

                           jei dokumentas faktiškai buvo įteiktas atsakovui, ar svarbu įvertinti atsakovo arba jo teisininkų veiksmus (ar neveikimą) po įteikimo?

                           b)

                           ar svarbus konkretus atsakovo arba jo teisininkų elgesys ir sunkumai, su kuriais jie susidūrė, ir kiek jie svarbūs?

                           c)

                           ar svarbu tai, kad atsakovo teisininkas galėjo atlikti procesinius atvykimo į teismą formalumus prieš sprendimo už akių priėmimą?

      (1)  OL L 12, p. 1.


title: Byla T-156/16: 2016 m. balandžio 7 d. pareikštas ieškinys byloje CFA Institute/EUIPO – Ernst ir Häcker (CERTIFIED FINANCIAL MODELER CFM)

text:
               13.6.2016

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 211/60

      2016 m. balandžio 7 d. pareikštas ieškinys byloje CFA Institute/EUIPO – Ernst ir Häcker (CERTIFIED FINANCIAL MODELER CFM)

      (Byla T-156/16)
      (2016/C 211/74)
      Kalba, kuria surašytas ieškinys: anglų

         Šalys

         Ieškovas: CFA Institute (Šarlotsvilis, Virdžinija, Jungtinės Valstijos), atstovaujamas advokatų S. Rohlfing ir G. Engels

         Atsakovė: Europos Sąjungos intelektinės nuosavybės tarnyba (EUIPO)

         Kitos procedūros Apeliacinėje taryboje šalys: Dietmar Ernst (Niurtingenas, Vokietija), Joachim Häcker (Niurtingenas)

         Su procedūra EUIPO susijusi informacija

         Prekių ženklo, dėl kurio kilo ginčas, paraišką pateikę asmenys: kitos procedūros Apeliacinėje taryboje šalys

         Prekių ženklas, dėl kurio kilo ginčas: vaizdinis ES prekių ženklas, kuriame yra žodiniai elementai „CERTIFIED FINANCIAL MODELER CFM“ – Registracijos paraiška Nr. 9 569 658

         Procedūra VRDT: protesto procedūra

         Ginčijamas sprendimas: 2016 m. sausio 26 d. EUIPO antrosios apeliacinės tarybos sprendimas byloje R 9/2015-2.

         Reikalavimai

      Ieškovas Bendrojo Teismo prašo:

                  —

                  panaikinti ginčijamą sprendimą,

                  —

                  patenkinti ieškovo protestą, pateiktą dėl kitų procedūros Apeliacinėje taryboje šalių prekių ženklo paraiškos Nr. 9 569 658,

                  —

                  priteisti iš EUIPO bylinėjimosi išlaidas, arba

                  —

                  jei kitos procedūros Apeliacinėje taryboje šalys įstotų į bylą Bendrajame Teisme, priteisti iš jų išlaidas, ieškovo patirtas per apeliacinę procedūrą EUIPO ir per procesą Bendrajame Teisme.

         Pagrindai, kuriais remiamasi

                  —

                  Reglamento Nr. 207/2009 8 straipsnio 1 dalies b punkto pažeidimas,

                  —

                  Reglamento Nr. 2868/95 8 straipsnio 5 dalies pažeidimas.


title: Byla C-266/17: 2017 m. gegužės 17 d. Oberlandesgericht Düsseldorf (Vokietija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Rhein-Sieg-Kreis/Verkehrsbetrieb Hüttebräucker GmbH, BVR Busverkehr Rheinland GmbH

text:
               28.8.2017

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 283/18

         2017 m. gegužės 17 d.Oberlandesgericht Düsseldorf (Vokietija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Rhein-Sieg-Kreis/Verkehrsbetrieb Hüttebräucker GmbH, BVR Busverkehr Rheinland GmbH

   (Byla C-266/17)
   (2017/C 283/25)
   Proceso kalba: vokiečių

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Oberlandesgericht Düsseldorf

      Šalys pagrindinėje byloje

      Skundo pateikėja: Rhein-Sieg-Kreis

      Atsakovės skundo nagrinėjimo procese: Verkehrsbetrieb Hüttebräucker GmbH, BVR Busverkehr Rheinland GmbH

      Prejudiciniai klausimai

               1.

               Ar Reglamento (EB) Nr. 1370/2007 (1) 5 straipsnio 2 dalis taikytina sutartims, kurios, remiantis Reglamento (EB) Nr. 1370/2007 5 straipsnio 1 dalies pirmu sakiniu, nėra paslaugų koncesijų sutartys pagal Direktyvą 2004/17/EB (2) arba Direktyvą 2004/18/EB (3)?
               Jei į pirmąjį prejudicinį klausimą būtų atsakyta teigiamai:

               2.

               Ar tuo atveju, kai atskira kompetentinga institucija pagal Reglamento (EB) Nr. 1370/2007 5 straipsnio 2 dalį viešųjų paslaugų sutartį sudaro tiesiogiai su vidaus operatoriumi, šios institucijos kartu su kitais vidaus operatoriaus akcininkais vykdomai bendrai vidaus operatoriaus kontrolei prieštarauja tai, kad teisė įsikišti viešojo keleivinio transporto srityje tam tikroje geografinėje teritorijoje (Reglamento (EB) Nr. 1370/2007 2 straipsnio b ir c punktai) padalyta tarp atskiros kompetentingos institucijos ir integruotas keleivinio transporto viešąsias paslaugas teikiančių institucijų grupės, pavyzdžiui, teisė viešųjų paslaugų sutartis sudaryti su vidaus operatoriumi palikta atskirai kompetentingai institucijai, o užduotis nustatyti tarifą perduota specialiosios paskirties transporto asociacijai, kuriai, be atskiros institucijos, priklauso kitos savo geografinėje teritorijoje kompetentingos institucijos?

               3.

               Ar tuo atveju, kai atskira kompetentinga institucija pagal Reglamento (EB) Nr. 1370/2007 5 straipsnio 2 dalį viešųjų paslaugų sutartį sudaro tiesiogiai su vidaus operatoriumi, šios institucijos kartu su kitais vidaus operatoriaus akcininkais vykdomai bendrai vidaus operatoriaus kontrolei prieštarauja tai, kad pagal jo steigimo sutartį priimant sprendimus dėl viešųjų paslaugų sutarties sudarymo, pakeitimo arba nutraukimo pagal Reglamento (EB) Nr. 1370/2007 5 straipsnio 2 dalį teisę balsuoti turi tik tas akcininkas, kuris arba kurio tiesioginis arba netiesioginis savininkas pagal Reglamento (EB) Nr. 1370/2007 5 straipsnio 2 dalį su vidaus operatoriumi sudaro viešųjų paslaugų sutartį?

               4.

               Ar pagal Reglamento (EB) Nr. 1370/2007 5 straipsnio 2 dalies antro sakinio b punktą leidžiama, kad vidaus operatorius keleivinio transporto viešąsias paslaugas teiktų ir kitoms vietos kompetentingoms institucijoms joms pavaldžioje teritorijoje (įskaitant išeinančias linijas ar kitus pagalbinius elementus, patenkančius į kaimyninei vietos kompetentingai institucijai pavaldžią teritoriją), jei šių paslaugų sutartys sudaromos ne organizuojamuose konkursuose?

               5.

               Ar pagal Reglamento (EB) Nr. 1370/2007 5 straipsnio 2 dalies antro sakinio b punktą leidžiama, kad vidaus operatorius keleivinio transporto viešąsias paslaugas teiktų kitiems vykdytojams su juo sutartį sudariusiai institucijai nepavaldžioje teritorijoje pagal paslaugų sutartis, kurioms taikomas Reglamento (EB) Nr. 1370/2007 8 straipsnio 3 dalyje numatytas pereinamasis laikotarpis?

               6.

               Kuriuo momentu turi būti įvykdytos Reglamento (EB) Nr. 1370/2007 5 straipsnio 2 dalyje nustatytos sąlygos?

      (1)  2007 m. spalio 23 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (EB) Nr. 1370/2007 dėl keleivinio geležinkelių ir kelių transporto viešųjų paslaugų ir panaikinantis Tarybos reglamentus (EEB) Nr. 191/69 ir (EEB) Nr. 107/70 (OL L 315, p. 1).

      (2)  2004 m. kovo 31 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2004/17/EB dėl subjektų, vykdančių veiklą vandens, energetikos, transporto ir pašto paslaugų sektoriuose, vykdomų pirkimų tvarkos derinimo (OL L 134, p. 1; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 6 sk., 7 t., p. 19).

      (3)  2004 m. kovo 31 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2004/18/EB dėl viešojo darbų, prekių ir paslaugų pirkimo sutarčių sudarymo tvarkos derinimo (OL L 134, p. 114; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 6 sk., 7 t., p. 132).


title: Byla C-27/16: 2016 m. sausio 18 d. Administrativen sad – Sofia-grad (Bulgarija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Angel Marinkov/Predsedatel na Darzhavna agentsia za balgarite v chuzhbina

text:
               29.3.2016

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 111/12

         2016 m. sausio 18 d.Administrativen sad – Sofia-grad (Bulgarija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Angel Marinkov/Predsedatel na Darzhavna agentsia za balgarite v chuzhbina

   (Byla C-27/16)
   (2016/C 111/15)
   Proceso kalba: bulgarų

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Administrativen sad – Sofia-grad

      Šalys pagrindinėje byloje

      Pareiškėjas: Angel Marinkov

      Atsakovas: Predsedatel na Darzhavna agentsia za balgarite v chuzhbina

      Prejudiciniai klausimai

               1.

               Ar 2006 m. liepos 5 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2006/54/EB (1) dėl moterų ir vyrų lygių galimybių ir vienodo požiūrio į moteris ir vyrus užimtumo bei profesinės veiklos srityje principo įgyvendinimo (nauja redakcija) 1[4] straipsnio 1 dalies c punktą ir 2000 m. lapkričio 27 d. Tarybos direktyvos 2000/78/EB (2), nustatančios vienodo požiūrio užimtumo ir profesinėje srityje bendruosius pagrindus, 3 straipsnio 1 dalies c punktą reikia aiškinti taip, kad jie yra pakankamai tikslūs ir aiškūs, todėl tiesiogiai taikomi iš viešojo sektoriaus atleisto tarnautojo teisinei padėčiai, jei:

                           a)

                           atleidžiant siekiama sumažinti vienodų etatų (funkcijų) skaičių, kuriuos užima atleistas asmuo ir kiti tarnautojai, tiek vyrai, tiek moterys;

                           b)

                           atleidimas grindžiamas neutraliomis nacionalinės teisės nuostatomis;

                           c)

                           nurodytu atleidimo atveju nacionalinės teisės nuostatoje nenumatyta pareiga vertinti visus galinčius būti atleistais asmenis ir jų vertinimo kriterijai, taip pat nenumatyta pareiga pagrįsti konkretaus asmens atleidimą?

               2.

               Ar 2006 m. liepos 5 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2006/54/EB dėl moterų ir vyrų lygių galimybių ir vienodo požiūrio į moteris ir vyrus užimtumo bei profesinės veiklos srityje principo įgyvendinimo (nauja redakcija) 1[4] straipsnio 1 dalies c punktą ir 2000 m. lapkričio 27 d. Tarybos direktyvos 2000/78/EB, nustatančios vienodo požiūrio užimtumo ir profesinėje srityje bendruosius pagrindus, 3 straipsnio 1 dalies c punktą, siejamus su Pagrindinių teisių chartijos 30, 47 straipsniais ir 52 straipsnio 1 dalimi, reikia aiškinti taip, kad pagal juos nedraudžiama nacionalinė priemonė, priimta remiantis Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo 157 straipsnio 3 dalimi, kaip antai Apsaugos nuo diskriminacijos įstatymo (Zakon za zashtita ot diskriminatsia) 21 straipsniu, aiškinamu atsižvelgiant į Valstybės tarnautojo įstatymo (Zakon za darzhavnia sluzhitel) 106 straipsnio 1 dalies 2 punktą, jei pirmame prejudiciniame klausime nurodytu atveju, kai tarnautojas iš viešojo sektoriaus atleidžiamas dėl vienodų etatų, kuriuos užima tiek vyrai, tiek moterys, skaičiaus mažinimo, šiose nuostatose atrankos pareiga ir kriterijai aiškiai nenumatyti, kaip teisės atleisti sudėtinė dalis – jie administracinėje ir teismų praktikoje pripažįstami tik tuomet, kai už atleidimą atsakinga institucija savo nuožiūra nustato procedūrą ir kriterijus – tuo tarpu, kitaip nei nagrinėjamu atveju, identišku pagal darbo sutartį dirbančio darbuotojo atleidimo iš viešojo sektoriaus atveju, atrankos pareiga ir kriterijai teisės aktuose numatyti kaip šios institucijos teisės atleisti sudėtinė dalis?

               3.

               Ar 2006 m. liepos 5 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2006/54/EB dėl moterų ir vyrų lygių galimybių ir vienodo požiūrio į moteris ir vyrus užimtumo bei profesinės veiklos srityje principo įgyvendinimo (nauja redakcija) 1[4] straipsnio 1 dalies c punktą ir 2000 m. lapkričio 27 d. Tarybos direktyvos 2000/78/EB, nustatančios vienodo požiūrio užimtumo ir profesinėje srityje bendruosius pagrindus, 3 straipsnio 1 dalies c punktą, siejamus su Pagrindinių teisių chartijos 30, 47 straipsniais ir 52 straipsnio 1 dalimi, reikia aiškinti taip, kad tarnautojo atleidimas iš viešojo sektoriaus yra nepagrįstas ir neatitinkantis minėtų nuostatų vien todėl, kad administracinė institucija nevykdė atrankos ir netaikė objektyvių kriterijų ir atitinkamai nepagrindė sprendimo atleisti konkretų asmenį, jeigu toks asmuo užimdavo tokį patį etatą kaip ir kiti asmenys, vyrai arba moterys, o atleidžiant buvo remtasi neutralia nuostata?

               4.

               Ar 2006 m. liepos 5 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2006/54/EB dėl moterų ir vyrų lygių galimybių ir vienodo požiūrio į moteris ir vyrus užimtumo bei profesinės veiklos srityje principo įgyvendinimo (nauja redakcija) 18 ir 25 straipsnius, siejamus su Pagrindinių teisių chartijos 30 straipsniu, reikia aiškinti taip, kad proporcingumo principas yra užtikrinamas ir pagal juos nedraudžiama nacionalinės teisės nuostata, kuri numato kompensaciją dėl neteisėto atleidimo, nustato jos maksimalią trukmę (6 mėn.) ir maksimalų dydį (bazinį atlyginimą pagal užimamą etatą), taikomą taip pat ES teisėje numatyto vienodo požiūrio užimtumo ir profesinės veiklos srityje principo pažeidimo atvejais, tačiau tik tada ir tiek, kiek asmuo neturi darbo arba gauna mažesnį atlyginimą, su sąlyga, kad asmens teisė į sugrąžinimą į pareigas yra atskira teisė, o ne atitinkamos valstybės narės nacionalinėje teisėje numatytos jo teisės į kompensaciją dalis?

      (1)  OL L 204, p. 23.

      (2)  OL L 303, p. 16.


title: Byla T-363/13: 2015 m. gegužės 13 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Harper Hygienics/VRDT – Clinique Laboratories (CLEANIC intimate) (Bendrijos prekių ženklas — Protesto procedūra — Vaizdinio Bendrijos prekių ženklo CLEANIC intimate paraiška — Ankstesni žodiniai Bendrijos prekių ženklai CLINIQUE — Santykinis atmetimo pagrindas — Galimybė supainioti — Prekių ir paslaugų panašumas — Reglamento (EB) Nr. 207/2009 8 straipsnio 1 dalies b punktas — Neteisėtai iš ankstesnių prekių ženklų skiriamojo požymio ar gero vardo gauta nauda — Reglamento Nr. 207/2009 8 straipsnio 5 dalis)

text:
               29.6.2015

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 213/30

         2015 m. gegužės 13 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Harper Hygienics/VRDT – Clinique Laboratories (CLEANIC intimate)

   (Byla T-363/13) (1)

   ((Bendrijos prekių ženklas - Protesto procedūra - Vaizdinio Bendrijos prekių ženklo CLEANIC intimate paraiška - Ankstesni žodiniai Bendrijos prekių ženklai CLINIQUE - Santykinis atmetimo pagrindas - Galimybė supainioti - Prekių ir paslaugų panašumas - Reglamento (EB) Nr. 207/2009 8 straipsnio 1 dalies b punktas - Neteisėtai iš ankstesnių prekių ženklų skiriamojo požymio ar gero vardo gauta nauda - Reglamento Nr. 207/2009 8 straipsnio 5 dalis))
   (2015/C 213/52)
   Proceso kalba: lenkų

      Šalys

      Ieškovė: Harper Hygienics S.A (Varšuva, Lenkija), iš pradžių atstovaujama advokato R. Rumpel, vėliau – advokatų D. Rzążewska ir G. Pietras

      Atsakovė: Vidaus rinkos derinimo tarnyba (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui), atstovaujama D. Walicka

      Kita procedūros VRDT Apeliacinėje taryboje šalis, įstojusi į bylą Bendrajame Teisme: Clinique Laboratories, LLC (Vilmingtonas, Delaveras, Jungtinės Valstijos), iš pradžių atstovaujama advokato V. von Bomhard, ir solisitorės K. Hughes, vėliau –K. Hughes

      Dalykas

   Ieškinys dėl 2013 m. balandžio 29 d. VRDT penktosios apeliacinės tarybos sprendimo (byla R 606/2012-5), susijusio su protesto procedūra tarp Clinique Laboratories, LLC ir Harper Hygienics S.A.

      Rezoliucinė dalis

               1.

               Atmesti ieškinį.

               2.

               Priteisti iš Harper Hygienics S.A. padengti savo pačios, Vidaus rinkos derinimo tarnybos (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui) (VRDT) ir Clinique Laboratories, LLC bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 274, 2013 9 21.


title: Bylos C-382/03 išbraukimas iš registro

text:
               7.8.2004

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 201/15

         Bylos C-382/03 (1) išbraukimas iš registro
   (2004/C 201/33)
   Europos Bendrijų Teisingumo Teismo pirmininkas 2004 m. gegužės 11 d. nutartimi nurodė išbraukti iš registro bylą C-382/03 (Supreme Court, Dublinas kreipimasis dėl prejudicinio sprendimo priėmimo) Ryanair Ltd prieš Aer Rianta cpt.

      (1)  OL C 275, 2003 11 15.


title: Byla C-203/12: 2013 m. spalio 17 d. Teisingumo Teismo (antroji kolegija) sprendimas byloje ( Högsta domstolen (Švedija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Billerud Karlsborg AB, Billerud Skärblacka AB prieš Naturvårdsverket (Direktyva 2003/87/EB — Šiltnamio efektą sukeliančių dujų apyvartinių taršos leidimų prekybos sistema — Bauda už perteklinę emisiją — Perteklinės emisijos sąvoka — Prilyginimas pareigos per direktyvoje nustatytą terminą atsisakyti pakankamo leidimų skaičiaus, kuris atitiktų emisiją per ankstesnius kalendorinius metus, neįvykdymui — Atleidimo nuo pareigos priežasties nebuvimas faktinio neatsisakytų leidimų turėjimo atveju, išskyrus „force majeure“ — Neįmanomumas pakeisti baudos dydį — Proporcingumas)

text:
               14.12.2013

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 367/12

         2013 m. spalio 17 d. Teisingumo Teismo (antroji kolegija) sprendimas byloje (Högsta domstolen (Švedija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Billerud Karlsborg AB, Billerud Skärblacka AB prieš Naturvårdsverket

   (Byla C-203/12) (1)

   (Direktyva 2003/87/EB - Šiltnamio efektą sukeliančių dujų apyvartinių taršos leidimų prekybos sistema - Bauda už perteklinę emisiją - Perteklinės emisijos sąvoka - Prilyginimas pareigos per direktyvoje nustatytą terminą atsisakyti pakankamo leidimų skaičiaus, kuris atitiktų emisiją per ankstesnius kalendorinius metus, neįvykdymui - Atleidimo nuo pareigos priežasties nebuvimas faktinio neatsisakytų leidimų turėjimo atveju, išskyrus „force majeure“ - Neįmanomumas pakeisti baudos dydį - Proporcingumas)
   2013/C 367/20
   Proceso kalba: švedų

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Högsta domstolen

      Šalys pagrindinėje byloje

      Ieškovės: Billerud Karlsborg AB, Billerud Skärblacka AB

      Atsakovė: Naturvårdsverket

      Dalykas

   Prašymas priimti prejudicinį sprendimą — Högsta domstolen — 2003 m. spalio 13 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2003/87/EB, nustatančios šiltnamio efektą sukeliančių dujų emisijos [apyvartinių taršos] leidimų [prekybos] sistemą Bendrijoje ir iš dalies keičiančios Tarybos direktyvą 96/61/EB (OL L 275, p. 32; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 15 sk., 7 t., p. 631), 16 straipsnio 3 ir 4 dalių aiškinimas — Direktyvoje numatytos sankcijos — Operatoriaus, kuris negrąžino pakankamo leidimų skaičiaus tam, kad padengtų savo emisijas, vėliausiai iki kiekvienų metų balandžio 30 d., pareiga sumokėti baudą, net jeigu jis šių leidimų negrąžino dėl aplaidumo, administracinės klaidos ar techninės problemos — Galimybės neskirti baudos ar sumažinti jos dydį buvimas.

      Rezoliucinė dalis

               1.

               2003 m. spalio 13 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2003/87/EB, nustatančios šiltnamio efektą sukeliančių dujų emisijos leidimų sistemą Bendrijoje ir iš dalies keičiančios Tarybos direktyvą 96/61/EB, 16 straipsnio 3 ir 4 dalys turi būti aiškinamos taip, kad jomis draudžiama operatoriui, kuris vėliausiai iki einamųjų metų balandžio 30 d. neatsisakė anglies dioksido ekvivalento leidimų skaičiaus, atitinkančio jo emisiją praėjusiais metais, išvengti baudos už perteklinę emisiją, nors šią datą jis turi pakankamą leidimų skaičių.

               2.

               Direktyvos 2003/87 16 straipsnio 3 ir 4 dalis reikia aiškinti taip, kad šioje nuostatoje numatytos vienkartinės baudos dydžio nacionalinis teismas negali keisti remdamasis proporcingumo principu.

      (1)  OL C 184, 2012 6 23.


title: Byla T-18/13: 2014 m. liepos 15 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Łaszkiewicz/VRDT – Cables y Eslingas (PROTEKT) (Bendrijos prekių ženklas — Protesto procedūra — Vaizdinio Bendrijos prekių ženklo PROTEKT paraiška — Ankstesni žodiniai ispaniški prekių ženklai PROTEK — Santykinis atmetimo pagrindas — Galimybė supainioti — Reglamento (EB) Nr. 207/2009 8 straipsnio 1 dalies b punktas — Reglamento Nr. 207/2009 75 straipsnis)

text:
               1.9.2014

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 292/39

         2014 m. liepos 15 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Łaszkiewicz/VRDT – Cables y Eslingas (PROTEKT)

   (Byla T-18/13) (1)

   ((Bendrijos prekių ženklas - Protesto procedūra - Vaizdinio Bendrijos prekių ženklo PROTEKT paraiška - Ankstesni žodiniai ispaniški prekių ženklai PROTEK - Santykinis atmetimo pagrindas - Galimybė supainioti - Reglamento (EB) Nr. 207/2009 8 straipsnio 1 dalies b punktas - Reglamento Nr. 207/2009 75 straipsnis))
   2014/C 292/48
   Proceso kalba: lenkų

      Šalys

      Ieškovas: Grzegorz Łaszkiewicz (Lodzė, Lenkija), atstovaujamas advokatės J. Gwiazdowska

      Atsakovė: Vidaus rinkos derinimo tarnyba (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui), atstovaujama D. Walicka

      Kita procedūros VRDT Apeliacinėje taryboje šalis: Cables y Eslingas, SA (Serdanjola del Valjesas, Ispanija)

      Dalykas

   Ieškinys dėl 2012 m. spalio 24 d. VRDT ketvirtosios apeliacinės tarybos sprendimo (byla R 701/2011-4), susijusio su protesto procedūra tarp Cables y Eslingas, SA ir Grzegorz Łaszkiewicz.

      Rezoliucinė dalis

               1.

               Atmesti ieškinį.

               2.

               Priteisti iš Grzegorz Łaszkiewicz bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 108, 2013 4 13.


title: Byla C-347/10: 2012 m. sausio 17 d. Teisingumo Teismo (didžioji kolegija) sprendimas byloje ( Rechtbank Amsterdam (Nyderlandai) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) A. Salemink prieš Raad van bestuur van het Uitvoeringsinstituut werknemersverzekeringen (Darbuotojų migrantų socialinė apsauga — Reglamentas (EEB) Nr. 1408/71 — Darbuotojas, įdarbintas Nyderlandų kontinentiniame šelfe esančioje dujų gavybos platformoje — Privalomasis draudimas — Atsisakymas mokėti nedarbingumo išmoką)

text:
               10.3.2012

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 73/3

         2012 m. sausio 17 d. Teisingumo Teismo (didžioji kolegija) sprendimas byloje (Rechtbank Amsterdam (Nyderlandai) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) A. Salemink prieš Raad van bestuur van het Uitvoeringsinstituut werknemersverzekeringen

   (Byla C-347/10) (1)

   (Darbuotojų migrantų socialinė apsauga - Reglamentas (EEB) Nr. 1408/71 - Darbuotojas, įdarbintas Nyderlandų kontinentiniame šelfe esančioje dujų gavybos platformoje - Privalomasis draudimas - Atsisakymas mokėti nedarbingumo išmoką)
   2012/C 73/04
   Proceso kalba: olandų

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Rechtbank Amsterdam

      Šalys pagrindinėje byloje

      Ieškovas: A. Salemink

      Atsakovė: Raad van bestuur van het Uitvoeringsinstituut werknemersverzekeringen

      Dalykas

   Prašymas priimti prejudicinį sprendimą — Rechtbank Amsterdam — SESV 45 straipsnio ir 355 straipsnio, ESS 52 straipsnio ir 1971 m. birželio 14 d. Tarybos reglamento (EEB) Nr. 1408/71 dėl socialinės apsaugos sistemų taikymo pagal darbo sutartį dirbantiems asmenims ir jų šeimos nariams, judantiems Bendrijoje (OL L 149, p. 2; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 5 sk., 1 t., p. 35), I ir II antraštinių dalių išaiškinimas — Nacionalinės privalomojo sveikatos draudimo sistemos netaikymas asmenims, Nyderlanduose įsisteigusio darbdavio įdarbintiems Nyderlandų kontinentiniame šelfe esančioje gręžimo platformoje ir gyvenantiems kitos valstybės narės teritorijoje.

      Rezoliucinė dalis

   1971 m. birželio 14 d. Tarybos reglamento (EEB) Nr. 1408/71 dėl socialinės apsaugos sistemų taikymo pagal darbo sutartį dirbantiems asmenims, (savarankiškai dirbantiems asmenims) ir jų šeimos nariams, judantiems Bendrijoje, iš dalies pakeisto ir atnaujinto 1996 m. gruodžio 2 d. Tarybos reglamentu (EB) Nr. 118/97, iš dalies pakeistu 1998 m. birželio 29 d. Tarybos reglamentu (EB) Nr. 1606/98, 13 straipsnio 2 dalies a punktas ir EB 39 straipsnis turi būti aiškinami taip, kad pagal juos draudžiama situacija, kai darbuotojas, dirbantis valstybei narei priklausančiame kontinentiniame šelfe esančiame stabiliame įrenginyje, nedraudžiamas toje valstybėje narėje nacionaliniuose socialinio draudimo įstatymuose numatytu privalomuoju draudimu tik dėl to, kad gyvena ne toje, o kitoje valstybėje narėje.

      (1)  OL C 246, 2010 9 11.


title: Byla C-25/12 P: 2012 m. sausio 17 d. Gino Trevisanato pateiktas apeliacinis skundas dėl 2011 m. gruodžio 13 d. Bendrojo Teismo (septintoji kolegija) priimtos nutarties byloje T-510/11 Gino Trevisanato prieš Europos Komisiją

text:
               3.3.2012

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 65/10

         2012 m. sausio 17 d. Gino Trevisanato pateiktas apeliacinis skundas dėl 2011 m. gruodžio 13 d. Bendrojo Teismo (septintoji kolegija) priimtos nutarties byloje T-510/11 Gino Trevisanato prieš Europos Komisiją

   (Byla C-25/12 P)
   2012/C 65/20
   Proceso kalba: italų

      Šalys

      Apeliantas: Gino Trevisanato, atstovaujamas advokato L. Sulfaro

      Kita proceso šalis: Europos Komisija

      Apelianto reikalavimai

               —

               Visiškai panaikinti Bendrojo Teismo (septintoji kolegija) 2011 m. gruodžio 13 d. priimtą nutartį byloje T-510/11 ir pripažinti ieškinio priimtinumą bei Bendrojo Teismo jurisdikciją nagrinėti reikalavimus, išdėstytus ieškinyje dėl neveikimo, kurį apeliantas 2011 m. rugsėjo 29 d. pateikė prieš Europos Komisiją pagal SESV 265 straipsnio trečią pastraipą.

               —

               Patenkinus šiuos reikalavimus, priimti sprendimą dėl ieškinio ir nurodyti bylą pralaimėjusiai šaliai padengti bylinėjimosi išlaidas, arba, alternatyviai, grąžinti bylą Bendrajam Teismui, kad šis ją išspręstų iš esmės.

      Apeliacinio skundo pagrindai ir pagrindiniai argumentai

   Grįsdamas savo apeliacinį skundą apeliantas nurodo tris pagrindus.
   Apeliantas visų pirma tvirtina, kad nutartyje padaryta didelė fakto klaida, nes iškraipyti jo reikalavimai. Iš tiesų jis neprašė Bendrojo Teismo pripažinti, kad Komisija neteisėtai neapibrėžė savo pozicijos pareiškiant pagrįstą nuomonę pagal SESV 258 straipsnį dėl netinkamo Direktyvos 98/59/EB (1) dėl kolektyvinio atleidimo iš darbo perkėlimo į Italijos teisinę sistemą, kaip nurodoma nutartyje. Priešingai, jis prašė Bendrojo Teismo pripažinti, kad Komisija neteisėtai nesiėmė veiksmų, nors buvo kompetetinga priimti teisiškai privalomą poziciją ir apie ją pranešti ieškovui dėl prašymo, kuris, praėjus 4 metams nuo skundo pateikimo, buvo dar kartą pateiktas 2011 m. liepos 11 d. dėl to, ar vadovaujančias pareigas einantys darbuotojai Italijoje turėjo teisę naudotis Direktyva 98/59/EB dėl kolektyvinio atleidimo iš darbo suteikiama apsauga, kurios Italijos teismai nepripažino ieškovui, kuris buvo atleistas iš darbo pagal kolektyvinio atleidimo iš darbo procedūrą IBM Italijoje.
   Be to, Bendrasis Teismas padarė klaidą, kai atsisakė jurisdikcijos remdamasis 1995 m. spalio 26 d. Teisingumo Teismo nutartyje sujungtose bylose C-199/94 P ir C-200/94 P Pevasa ir Inpesca suformuluota Teismo praktika. Ši Teismo praktika šioje byloje nebuvo svarbi, nes jos ir minėtos nutarties faktinės aplinkybės žymiai skyrėsi.
   Pagaliau Bendrasis Teismas pažeidė savo Procedūros reglamentą ir Pagrindinių teisių chartijos 47 straipsnį, nes nepranešė apie ieškinį kitai proceso šaliai, nepaskelbė ieškinio santraukos Oficialiajame leidinyje ir nepaprašė generalinio advokato pateikti nuomonės.

      (1)  OL L 225, p. 16; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 5 sk., 3 t., p. 327.


title: Byla T-476/16: 2016 m. rugpjūčio 25 d. pareikštas ieškinys byloje Adama Agriculture ir Adama France/Komisija

text:
               31.10.2016

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 402/48

         2016 m. rugpjūčio 25 d. pareikštas ieškinys byloje Adama Agriculture ir Adama France/Komisija

   (Byla T-476/16)
   (2016/C 402/57)
   Proceso kalba: anglų

      Šalys

      Ieškovės: Adama Agriculture BV (Amsterdamas, Nyderlandai) ir Adama France (Sevras, Prancūzija), atstovaujamos advokatų C. Mereu ir M. Grunchard,

      Atsakovė: Europos Komisija

      Reikalavimai

   Ieškovės Bendrojo Teismo prašo:

               —

               pripažinti ieškinį priimtinu ir pagrįstu;

               —

               panaikinti ginčijamą sprendimą (1) ir nuspręsti, i) kad veikliosios medžiagos izoproturono (IPU) patvirtinimas turi būti atnaujintas, arba, nepatenkinus šio reikalavimo, ii) nurodyti iš naujo įvertinti IPU patvirtinimo atnaujinimo klausimą atsakovei ir sustabdyti visus Reglamente Nr. 1107/2009 ir jo įgyvendinimo reglamentuose numatytus terminus tam, kad būtų galima nustatyti tinkamą grafiką, per kurį būtų priimtas naujas sprendimas dėl IPU atnaujinimo; ir

               —

               priteisti iš atsakovės bylinėjimosi išlaidas.

      Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

   Grįsdamos ieškinį, ieškovės tvirtina, jog ginčijamas sprendimas atsakovės buvo priimtas pažeidžiant ES garantuojamas teises ir principus. Jos tvirtina, kad ginčijamas sprendimas yra neteisėtas, nes juo pažeidžiama Sutartis dėl Europos Sąjungos veikimo (ESVS) ir ES antrinė teisė, ir pateikia šiuos penkis pagrindus:

               1.

               Pirmasis ieškinio pagrindas susijęs su akivaizdžiomis vertinimo klaidomis: pagal ginčijamo sprendimo 8, 9 ir 10 konstatuojamąsias dalis IPU buvo uždraustas dėl i) rizikos, kad jis gali susilieti su metabolitu giluminiuose vandenyse, ii) rizikos paukščiams, žinduoliams ir vandenyje gyvenantiems organizmams, bei iii) siūlomo IPU klasifikavimo kaip 2 kategorijos toksiškos reprodukcijai medžiagos. Tačiau visiems sumetimams, kuriais yra pagrįstas ginčijamas sprendimas, būdingi formos ir (arba) esmės trūkumai ir jais nėra atsižvelgiama į ieškovių pateiktą informaciją.

               2.

               Antrasis ieškinio pagrindas susijęs su Reglamente dėl cheminių medžiagų ir mišinių klasifikavimo, ženklinimo ir pakavimo (EB) Nr. 1272/2008 (2) numatytos procedūros pažeidimu – veiksmas ultra vires: kadangi atsakovė siūlė klasifikuoti IPU kaip toksišką reprodukcijai medžiagą ir rėmėsi šiuo pasiūlymu, kad pagrįstų IPU patvirtinimo neatnaujinimą, ji pažeidė tiek Reglamentą dėl cheminių medžiagų ir mišinių klasifikavimo, ženklinimo ir pakavimo, tiek Reglamentą (EB) Nr 1107/2009 (3) dėl augalų apsaugos produktų pateikimo į rinką, todėl veikė ultra vires.

               3.

               Trečiasis ieškinio pagrindas susijęs su teisės į gynybą ir gero administravimo principo pažeidimu: savo veiksmais valstybė narė ataskaitos rengėja, Europos maisto saugos tarnyba (EFSA) ir Komisija individualiai ir kolektyviai pažeidė ieškovių teisę į gynybą ir būti išklausytoms, nes sukliudė joms pasinaudoti teise į teisingą bylos nagrinėjimą ir tinkamą procesą. Konkrečiai kalbant, nepaisant to, kad ieškovės reguliariai ir aktyviai bandė susisiekti su valstybe nare ataskaitos rengėja ir Europos maisto saugos tarnyba (EFSA), iš jų ieškovės laiku negavo jokio atsako. Be to, nebuvo apsvarstytos ieškovių pateiktos pastabos.

               4.

               Ketvirtasis ieškinio pagrindas susijęs su nediskriminavimo ir vienodo požiūrio principų pažeidimu: nors Komisija dėl IPU laikosi griežto požiūrio (kuris grindžiamas akivaizdžiomis vertinimo ir su procedūromis susijusiomis klaidomis), ji taip nesielgė panašiose situacijose ir priimdama ankstesnius sprendimus dėl medžiagų, dėl kurių kyla panaši rizika; šitaip pažeidžiami vienodo požiūrio ir nediskriminavimo principai.

               5.

               Penktasis ieškinio pagrindas susijęs su proporcingumo principo pažeidimu: nepasirinkusi mažiau griežtų priemonių, kuriomis būtų pasiekti tie patys tikslai (pavyzdžiui, patvirtinimas, kuriam taikomos valstybių narių lygiu vertintinos sąlygos, arba kuriam taikomas reikalavimas pateikti patvirtinamąją informaciją ES lygiu pagal Reglamento Nr. 1107/2009 6 straipsnį) ir vietoj to uždraudusi IPU, Komisija pažeidė proporcingumo principą.

      (1)  2016 m. birželio 1 d. Komisijos įgyvendinimo reglamentas (ES) 2016/872, kuriuo pagal Europos Parlamento ir Tarybos reglamentą (EB) Nr. 1107/2009 dėl augalų apsaugos produktų pateikimo į rinką, neatnaujinamas veikliosios medžiagos izoproturono patvirtinimas ir iš dalies keičiamas Komisijos įgyvendinimo reglamentas (ES) Nr. 540/2011 (OL L 145, 2016, p. 7)

      (2)  2008 m. gruodžio 16 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (EB) Nr. 1272/2008 dėl cheminių medžiagų ir mišinių klasifikavimo, ženklinimo ir pakavimo, iš dalies keičiantis ir panaikinantis direktyvas 67/548/EEB bei 1999/45/EB ir iš dalies keičiantis Reglamentą (EB) Nr. 1907/2006 (OL L 353, 2008, p. 1)

      (3)  2009 m. spalio 21 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (EB) Nr. 1107/2009 dėl augalų apsaugos produktų pateikimo į rinką ir panaikinantis Tarybos direktyvas 79/117/EEB ir 91/414/EEB (OL L 309, 2009, p. 1)


title: Byla C-105/04 P 2006 m. rugsėjo 21 d. Teisingumo Teismo (pirmoji kolegija) sprendimas Nederlandse Federatieve Vereniging voor de Groothandel op Elektrotechnisch Gebied Technische Unie BV, Europos Bendrijų Komisiją, CEF City Electrical Factors BV ir CEF Holdings Ltd (Apeliacinis skundas — Karteliniai susitarimai — Nyderlandų elektrotechnikos įrangos rinka — Nacionalinė didmenininkų asociacija — Susitarimai ir suderintieji veiksmai, kuriais nustatoma kolektyvinė išimtinio tiekimo tvarka ir nustatomos kainos — Baudos)

text:
               2.12.2006

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 294/4

         2006 m. rugsėjo 21 d. Teisingumo Teismo (pirmoji kolegija) sprendimas Nederlandse Federatieve Vereniging voor de Groothandel op Elektrotechnisch Gebied Technische Unie BV, Europos Bendrijų Komisiją, CEF City Electrical Factors BV ir CEF Holdings Ltd
   (Byla C-105/04 P) (1)

   (Apeliacinis skundas - Karteliniai susitarimai - Nyderlandų elektrotechnikos įrangos rinka - Nacionalinė didmenininkų asociacija - Susitarimai ir suderintieji veiksmai, kuriais nustatoma kolektyvinė išimtinio tiekimo tvarka ir nustatomos kainos - Baudos)
   (2006/C 294/07)
   Proceso kalba: olandų
   Šalys

      Ieškovė: Nederlandse Federatieve Vereniging voor de Groothandel op Elektrotechnisch Gebied, atstovaujama advokatų E. Pijnacker Hordijk ir M. De Grave

      Kitos proceso šalys: Technische Unie BV, atstovaujama advokatų P. Bos ir C. Hubert, Europos Bendrijų Komisija, atstovaujama advokatų W. Wils ir H. Gilliams, CEF City Electrical Factors BV, CEF Holdings Ltd, atstovaujamos advokatų J. Stuyck, C. Vinken-Geijselaers ir M. Poelman
   Dalykas
   Apeliacinis skundas dėl 2003 m. gruodžio 16 d. Pirmosios instancijos teismo sprendimo Nederlandse Federatieve Vereniging voor de Groothandel op Elektrotechnisch Gebied ir Technische Unie prieš Komisiją (sujungtos bylos T-5/00 ir T-6/00) kuriuo buvo atmestas ieškinys dėl 1999 m. spalio 26 d. Komisijos sprendimo 2000/117/EB dėl EB sutarties 81 straipsnio taikymo procedūros (byla IV/33.884 — Nederlandse Federatieve Vereniging voor de Groothandel op Elektrotechnisch Gebied ir Technische Unie (FEG ir TU), (OL 2000, L 39, p. 1,).
   Rezoliucinė dalis

               1.

               2003 m. gruodžio 16 d. Pirmosios instancijos teismo sprendimas Nederlandse Federatieve Vereniging voor de Groothandel op Elektrotechnisch Gebied ir Technische Unie prieš Komisiją (T-5/00 ir T-6/00) panaikinamas tik tiek, kiek Pirmosios instancijos teismas, nagrinėdamas ieškinio pagrindą, grindžiamą protingo termino principo pažeidimu, neišnagrinėjo, ar pernelyg ilga visos administracinės procedūros, dėl kurios kalta Komisija, trukmė galėjo turėti įtakos Nederlandse Federatieve Vereniging voor de Groothandel op Elektrotechnisch Gebied galimybei ateityje gintis.

               2.

               Atmesti likusią apeliacinio skundo dalį.

               3.

               Atmesti Nederlandse Federatieve Vereniging voor de Groothandel op Elektrotechnisch Gebied Pirmosios instancijos teismui paduotą ieškinį tiek, kiek jis iš dalies grindžiamas protingo termino principo pažeidimu.

               4.

                  Nederlandse Federatieve Vereniging voor de Groothandel op Elektrotechnisch Gebied turi padengti bylinėjimosi šioje instancijoje išlaidas. Bylinėjimosi pirmojoje instancijoje, kurioje buvo priimtas 2003 m. gruodžio 16 d. Pirmosios instancijos teismo sprendimas Nederlandse Federatieve Vereniging voor de Groothandel op Elektrotechnisch Gebied ir Technische Unie prieš Komisiją (T-5/00 ir T-6/00), turi padengti Nederlandse Federatieve Vereniging voor de Groothandel op Elektrotechnisch Gebied, kaip tai numatyta šio sprendimo 2 rezoliucinėje dalyje.

      (1)  OL C 106, 2004 4 30.


title: Byla F-41/14: 2015 m. kovo 26 d. Tarnautojų teismo (pirmoji kolegija) sprendimas byloje CW/Parlamentas (Viešoji tarnyba — Pareigūnai — Vertinimo ataskaita — Akivaizdžios vertinimo klaidos — Piktnaudžiavimas įgaliojimais — Psichologinis priekabiavimas — Sprendimas skirti vieną nuopelnų balą)

text:
               11.5.2015

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 155/43

         2015 m. kovo 26 d. Tarnautojų teismo (pirmoji kolegija) sprendimas byloje CW/Parlamentas
   (Byla F-41/14) (1)

   ((Viešoji tarnyba - Pareigūnai - Vertinimo ataskaita - Akivaizdžios vertinimo klaidos - Piktnaudžiavimas įgaliojimais - Psichologinis priekabiavimas - Sprendimas skirti vieną nuopelnų balą))
   (2015/C 155/63)
   Proceso kalba: anglų

      Šalys

      Ieškovė: CW, atstovaujama advokato C. Bernard-Glanz

      Atsakovas: Europos Parlamentas, atstovaujamas M. Dean ir J. Steele

      Bylos dalykas

   Prašymas panaikinti ieškovės 2012 m. veiklos vertinimo ataskaitą ir sprendimą skirti jai vieną nuopelnų balą.

      Sprendimo rezoliucinė dalis

               1.

               Atmesti ieškinį.

               2.

               CW padengia savo ir Europos Parlamento patirtas bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 235, 2014 7 21, p. 34.


title: Byla C-101/07 P 2007 m. vasario 21 d. Coop de France Bétail et Viande , anksčiau — Fédération nationale de la coopération bétail et viande (FNCBV) pateiktas apeliacinis skundas dėl 2006 m. gruodžio 13 d. Pirmosios instancijos teismo (pirmoji kolegija) priimto sprendimo sujungtose bylose T-217/03 ir T-245/03 FNCBV ir kt. prieš Komisiją

text:
               28.4.2007

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 95/25

         2007 m. vasario 21 d.Coop de France Bétail et Viande, anksčiau — Fédération nationale de la coopération bétail et viande (FNCBV) pateiktas apeliacinis skundas dėl 2006 m. gruodžio 13 d. Pirmosios instancijos teismo (pirmoji kolegija) priimto sprendimo sujungtose bylose T-217/03 ir T-245/03 FNCBV ir kt. prieš Komisiją

   (Byla C-101/07 P)
   (2007/C 95/46)
   Proceso kalba: prancūzų
   Šalys

      Apeliantė: Coop de France Bétail et Viande, anksčiau — Fédération nationale de la coopération bétail et viande (FNCBV), atstovaujama advokato M. Ponsard

      Kitos proceso šalys: Fédération nationale des syndicats d'exploitants agricoles (FNSEA), Fédération nationale bovine (FNB), Fédération nationale des producteurs de lait (FNPL), Jaunes agriculteurs (JA), Europos Bendrijų Komisija, Prancūzijos Respublika
   Apeliantės reikalavimai

               —

               panaikinti 2006 m. gruodžio 13 d. Pirmosios instancijos teismo sprendimą byloje T-217/03;

               —

               neskirti apeliantei baudos;

               —

               nepatenkinus šių reikalavimų, sumažinti šiuo sprendimu paskirtą baudą;

               —

               priteisti iš Komisijos visas bylinėjimosi išlaidas, susijusias su laikinųjų apsaugos priemonių taikymo procedūra ir pagrindine byla Pirmosios instancijos teisme bei su procesu Teisingumo Teisme.

         Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai
   Savo apeliacinį skundą apeliantė grindžia šešiais pagrindais. Penkiais pirmais savo pagrindais, kuriais siekiama panaikinti ginčijamą sprendimą, apeliantė nurodo, pirma, kad Pirmosios instancijos teismas nepripažindamas, jog Komisija pažeidė teisę į gynybą susijusią su tuo, jog kaltinimuose nenurodytas baudų apskaičiavimo metodas, padarė klaidą, antra, Pirmosios instancijos teismas iškraipė įrodymus dėl slapto 2001 m. spalio 24 d. susitarimo pratęsimo, trečia, Pirmosios instancijos teismas, darydamas prielaidą, kad apeliantė prisijungė prie susitarimo remdamasis bendru susitarimu tarp skerdyklų ir augintojų, aiškiai nenustatydamas pastarosios sutikimo prisijungti prie šio susitarimo, padarė teisės klaidą, ketvirta, darant prielaidą, kad toks sutikimas nustatytas, Pirmosios instancijos teismas, pripažindamas, jog susitarimas pažeidžia konkurenciją, neišnagrinėjęs bendro teisinio ir ekonominio konteksto, kuriame jis buvo priimtas ir galimo jo poveikio, padarė klaidą ir, penkta, pareigos motyvuoti pažeidimą bei ginčijamo sprendimo pagrinduose esantį prieštaravimą dėl atsižvelgimo į apeliantės narių, o ne tik į jos pačios, apyvartą, patikrinant ar neviršyta Reglamento Nr. 17 15 straipsnio 2 dalyje numatyta 10 % apyvartos riba.
   Savo šeštu pagrindu, kuriuo, nepatenkinus ankstesnių reikalavimų, siekiama sumažinti jai nustatytą baudą, apeliantė galiausiai tvirtina, kad jeigu Teisingumo Teismas atmestų ankstesnius pagrindus, bet kuriuo atveju galima sumažinti baudą tiek, kiek ji, pažeidžiant pačią Reglamento Nr. 17 15 straipsnio 2 dalies prasmę, sudaro ne 10 %, o 20 % jos apyvartos.


title: Byla C-293/07 2007 m. birželio 18 d. pareikštas ieškinys byloje Europos Bendrijų Komisija prieš Graikijos Respubliką

text:
               4.8.2007

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 183/27

         2007 m. birželio 18 d. pareikštas ieškinys byloje Europos Bendrijų Komisija prieš Graikijos Respubliką

   (Byla C-293/07)
   (2007/C 183/47)
   Proceso kalba: graikų
   Šalys

      Ieškovė: Europos Bendrijų Komisija, atstovaujama M. Konstantinidis ir D. Recchia

      Atsakovė: Graikijos Respublika
   Ieškovės reikalavimai

               —

               Pripažinti, kad nesiėmusi visų priemonių darniai, specifinei ir bendrai teisinei tvarkai, galinčiai užtikrinti specialios apsaugos teritorijoms priskirtų teritorijų subalansuotą valdymą ir veiksmingą apsaugą, nustatyti ir taikyti atsižvelgiant į 1979 m. balandžio 2 d. Tarybos direktyvos 79/409/EEB dėl laukinių paukščių apsaugos (1) išsaugojimo tikslus, Graikijos Respublika neįvykdė įsipareigojimų pagal šios direktyvos, iš dalies pakeistos 1992 m. gegužės 21 d. Tarybos direktyvos 92/43/EEB dėl natūralių buveinių ir laukinės faunos bei floros apsaugos 6 straipsnio 2 — 4 dalimis, 4 straipsnio 1 ir 2 dalis, kartu su jos 4 straipsnio 4 dalies pirmąja įtrauka.

               —

               Priteisti iš Graikijos Respublikos bylinėjimosi išlaidas.

         Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai
   Remdamasi daugeliu skundų, Parlamento narių klausimais ir peticijomis, Komisija teigia, kad Graikijos Respublika neteisingai taiko Direktyvos 79/409/EEB, kuri reikalauja imtis priemonių siekiant apsaugoti laukinių paukščių buveines ir išvengti jų taršos arba blogėjimo, nuostatas.
   Komisijos nuomone, direktyva buvo pažeista nesaugant specialių apsaugos teritorijų (SAT) bei vykdant veiklą, galinčią pažeisti SAT vientisumą ir sukelti neigiamas pasekmes SAT ir rūšių, kurioms buvo įsteigtos šios teritorijos, apsaugos tikslams.
   Komisija prieštarauja Graikijos valdžios institucijų argumentui, kad galiojantis teisinis pagrindas pakankamai užtikrina visų laukinių paukščių rūšių ir jų atitinkamų buveinių apsaugą, teigdama kad šis pagrindas nėra specifinis ir veiksmingas pagrindas visoms SAT apsaugoti.

      (1)  OL L 103, 1979 4 25, p. 1.


title: Byla T-17/13: 2013 m. sausio 11 d. pareikštas ieškinys byloje ANKO prieš Komisiją

text:
               16.3.2013

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 79/24

         2013 m. sausio 11 d. pareikštas ieškinys byloje ANKO prieš Komisiją

   (Byla T-17/13)
   2013/C 79/43
   Proceso kalba: graikų

      Šalys

      Ieškovė: ANKO AE Antiprosopeion, Emporiou kai Viomichanias (Atėnai, Graikija), atstovaujama advokato B. Christianos

      Atsakovė: Europos Komisija

      Reikalavimai

   Ieškovė Bendrojo Teismo prašo:

               —

               pripažinti, kad ieškovė neprivalo grąžinti sumos, kurią jai pervedė Komisija projektui POCEMON, kaip nepagrįstai išmokėtos sumos,

               —

               pripažinti, kad ieškovė neprivalo sumokėti Komisijai fiksuoto dydžio žalos atlyginimo dėl projekto POCEMON,

               —

               pripažinti, kad Komisija teisiškai negalėjo įskaityti sumų, kurias turėjo pervesti įmonei ANKO, ir

               —

               priteisti iš Komisijos ieškovės patirtas bylinėjimosi išlaidas.

      Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

   Šis ieškinys susijęs su Komisijos atsakomybe pagal SESV 272 straipsnį, susijusia su Sutartimi Nr. 216088 dėl projekto „Point Of CarE MONitoring and Diagnostics for Autoimmune Diseases“ (POCEMON) vykdymo. Ieškovė būtent tvirtina, kad nors ji ir įvykdė sutartinius įsipareigojimus, Komisija pareikalavo grąžinti įmonei ANKO išmokėtas sumas ir taip pažeidė šią sutartį, sąžiningumo principą, draudimą piktnaudžiauti teise ir proporcingumo principą. Be to, Komisija norėjo įskaityti reikalavimus, kurie nebuvo neginčytini, išreikšti konkrečia suma ir mokėtini.
   Dėl šių priežasčių ieškovė teigia, pirma, kad neprivalo grąžinti visos sumos, kurią jai pervedė Komisija projektui POCEMON, kaip nepagrįstai išmokėtos sumos. Antra, ieškovė tvirtina, kad neprivalo sumokėti Komisijai fiksuoto dydžio žalos atlyginimo („liquidated damages“) dėl projekto POCEMON. Trečia, ieškovės manymu, Komisija neturėjo teisės įskaityti ieškovei mokėtinų sumų, kurios nebuvo neginčytinos, išreikštos konkrečia suma ir mokėtinos.


title: Byla T-277/08 2008 m. liepos 15 d. pareikštas ieškinys byloje Bayer Healthcar prieš VRDT — Laboratorios ERN (CITRACAL)

text:
               13.9.2008

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 236/15

         2008 m. liepos 15 d. pareikštas ieškinys byloje Bayer Healthcar prieš VRDT — Laboratorios ERN (CITRACAL)

   (Byla T-277/08)
   (2008/C 236/26)
   Kalba, kuria surašytas ieškinys: anglų
   Šalys

      Ieškovė: Bayer Healthcare LLC (Morristown, Jungtinės Valstijos), atstovaujama baristerio M. Edenborough

      Atsakovė: Vidaus rinkos derinimo tarnyba (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui) (VRDT).

      Kita procedūros Apeliacinėje taryboje šalis: Laboratorios ERN, SA (Sant Just Desvern, Ispanija)
   Ieškovės reikalavimai

               —

               Panaikinti 2008 m. gegužės 5 d. Vidaus rinkos derinimo tarnybos (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui) ketvirtosios apeliacinės tarybos sprendimą byloje R 459/2007-4 ir

               —

               priteisti iš atsakovės ar iš kitos procedūros Apeliacinėje taryboje šalies arba solidariai ir atskirai iš atsakovės ir iš kitos procedūros Apeliacinėje taryboje šalies bylinėjimosi išlaidas.

         Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

      Bendrijos prekių ženklo paraišką pateikęs asmuo: ieškovė (buvusi Mission Pharmacal Company)

      Prašomas įregistruoti Bendrijos prekių ženklas: žodinis prekių ženklas „CITRACAL“ 5 klasės prekėms — paraiška Nr. 1 757 855

      Ženklo ar žymens, kuriuo remtasi protesto procedūroje, savininkas: kita procedūros Apeliacinėje taryboje šalis (buvusi Laboratorios Diviser-Aquilea, SL)

      Ženklas ar žymuo, kuriuo remtasi protesto procedūroje: Ispanijos prekių ženklas „CICATRAL“ 1 ir 5 klasių prekėms (Registracijos Nr. 223 532)

      Protestų skyriaus sprendimas: patenkinti protestą dėl visų ginčijamų prekių

      Ape liacinės tarybos sprendimas: atmesti apeliaciją

      Ieškinio pagrindai: Apeliacinė taryba suklydo vertindama įrodymus dėl prekių ženklo naudojimo visų pirma kiek tai susiję su prekių, kurioms naudojamas ženklas, kuriuo remtasi protesto procedūroje, sąrašo tinkamo vertimo pateikimu. Be to, Apeliacinė taryba padarė klaidą vertindama galimybę supainioti prekių ženklus, dėl kurių kilo ginčas.


title: Byla T-445/05  2005 m. gruodžio 19 d.  pareikštas ieškinys byloje  Associazione italiana del risparmio gestito ir Fineco Asset Managemen prieš Komisiją

text:
               25.2.2006

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 48/41

         2005 m. gruodžio 19 d. pareikštas ieškinys byloje Associazione italiana del risparmio gestito ir Fineco Asset Managemen prieš Komisiją

   (Byla T-445/05)
   (2006/C 48/78)
   Proceso kalba: italų
   Šalys

      Ieškovės: Associazione italiana del risparmio gestito ir Fineco Asset Management S.p.A (Italija), atstovaujama advokatų Gabriele Escalar ir Giuseppe Maria Cipolla

      Atsakovė: Europos Bendrijų Komisija
   Ieškovių reikalavimai

               —

               Panaikinti 2005 m. rugsėjo 6 d. Europos Bendrijų Komisijos sprendimą Nr. C (2005) 3302, kuriuo buvo baigta procedūra C-19/2004 (ex NN 163/03).

               —

               Priteisti iš atsakovės bylinėjimosi išlaidas.

         Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai
   Šis ieškinys pareikštas dėl to paties sprendimo, kuris buvo ginčijamas byloje T-424/05 Italijos Respublika prieš Komisiją
       (1).
   Grįsdamos savo reikalavimus ieškovės teigia, kad:

               —

               ginčijamas sprendimas yra nepakankamas ir prieštaringas, nes pirmiausia jis susijęs su atrankinio pobūdžio ekonomine nauda tiek, kiek iš jo teksto neaišku, kokia yra nagrinėjamomis mokestinėmis priemonėmis suteikta ekonominė nauda ir kas turi teisę ją gauti. Antra, sprendimo motyvai taip pat laikytini nepakankamais, kadangi jie susiję su konkurencijos iškraipymu, galinčiu daryti įtaką valstybių narių tarpusavio prekybai;

               —

               buvo padarytas EB sutarties 87 straipsnio 1 dalies pažeidimas, nes mokesčio sumažinimas, taikomas kolektyvinio investavimo į kilnojamąjį turtą įmonių, kurios specializuojasi investuodamos į kotiruojamų mažų ir vidutinių įmonių kapitalą, pajamoms, nėra valstybės pagalba. Šiuo klausimu pažymėtina, kad nagrinėjamas mokesčio sumažinimas yra ekonominė nauda visiems akcininkams, tačiau ji nėra atrankinio pobūdžio ir neteikiama tik įmonių valdytojams. Iš tiesų bet kuri nepriklausoma Italijos ar Bendrijos turto valdymo bendrovė (società di gestione del risparmio) gali valdyti kolektyvinio investavimo į kilnojamąjį turtą įmonę, kuri specializuojasi investuodama į kotiruojamų mažų ir vidutinių įmonių kapitalą ir bet kuri Italijos ar Bendrijų KIPVPS gali atlikti jos veiklą. Be to, net jei nagrinėjamos priemonės suteikia kolektyvinio investavimo į kilnojamąjį turtą įmonėms ekonominę naudą, tačiau tai nėra valstybės pagalba, nes investiciniai fondai neturi juridinio asmens statuso, administracinių organų, nesiekia pelno ir todėl neturi juos kontroliuojančių organų. Galiausiai nagrinėjamos mokestinės priemonės nėra atrankiniu būdu įmonėms, kurios specializuojasi investuodamos į kotiruojamų mažų ir vidutinių įmonių kapitalą, teikiama ekonominė nauda.

         Papildomai ieškovės teigia, kad:

               —

               nagrinėjamos mokestinės priemonės pagal Sutarties 87 straipsnio 2 dalies a punktą turi būti laikomis suderinamomis su bendrąja rinka; ir

               —

               ginčijamas sprendimas pažeidžia 1999 m. kovo 22 d. Tarybos reglamento (EB) Nr. 659/1999 14 straipsnis, nes nurodyta susigrąžinti iš bendrovės formą turinčių investicinių instrumentų ir įmonių, kurios valdo „sutartinius“ investicinius instrumentus.

      (1)  Dar nepaskelbtas Oficialiajame leidinyje.


title: Byla C-460/16 P: 2016 m. rugpjūčio 12 d. Trefilerías Quijano, S.A. pateiktas apeliacinis skundas dėl 2016 m. birželio 2 d. Bendrojo Teismo (šeštoji kolegija) priimto sprendimo sujungtose bylose T-426/10–T-429/16 ir T-438/12–T-441/12 Moreda-Riviere Trefilerias ir kt./Komisija

text:
               24.10.2016

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 392/18

         2016 m. rugpjūčio 12 d.Trefilerías Quijano, S.A. pateiktas apeliacinis skundas dėl 2016 m. birželio 2 d. Bendrojo Teismo (šeštoji kolegija) priimto sprendimo sujungtose bylose T-426/10–T-429/16 ir T-438/12–T-441/12 Moreda-Riviere Trefilerias ir kt./Komisija

   (Byla C-460/16 P)
   (2016/C 392/22)
   Proceso kalba: ispanų

      Šalys

      Apeliantė: Trefilerías Quijano, S.A., atstovaujama advokatų F. González Díaz, A. Tresandi Blanco, V. Romero Algarra

      Kita proceso šalis: Europos Komisija

      Apeliantės reikalavimai

               —

               Panaikinti 2016 m. birželio 2 d. Bendrojo Teismo sprendimą bylose T-426/10–T-429/10 ir visų pirma byloje T-427/10, Trefilerías Quijano/Europos Komisija,

               —

               priteisti iš Komisijos bylinėjimosi išlaidas, patirtas per šį procesą ir per procesą Bendrajame Teisme.

      Apeliacinio skundo pagrindai ir pagrindiniai argumentai

               1.

               Bendrasis Teismas padarė teisės klaidą, nes iškraipė faktines aplinkybes ir įrodymus, be to neįvykdė pareigos motyvuoti, kiek tai susiję su tariamu struktūrinių ryšių tarp TQ ir GSW iki 1996 m. buvimu, neteisingai ir (arba) ultra vires naudojosi savo įgaliojimais teisminės kontrolės srityje ir bet kuriuo atveju rėmėsi akivaizdžiai nesvarbiomis faktinėmis aplinkybėmis ir (arba) šias aplinkybes neteisingai kvalifikavo kaip struktūrinių ryšių požymius ir bet kuriuo atveju neteisingai taikė už pažeidimą atsakingo asmens sąvoką, nurodydamas TQ priklausymą Grupo Celsa.

               2.

               Bendrasis Teismas padarė teisės klaidą taikydamas adekvatų teisinį kriterijų ir teisės klaidą vertindamas įrodymus ir bet kuriuo atveju nevykdė savo pareigų teisminės kontrolės srityje, kai pripažino, kad apeliantė tik pateikė „jos generalinių direktorių pažymas“ (iš tikrųjų, TQ generalinių direktorių sąžiningumo deklaracijas), siekdamas pagrįsti, jog GSW, kaip vienintelės administratorės, vykdomosios ir kontrolės funkcijos buvo deleguotos atitinkamiems TQ generaliniams direktoriams ir kad TQ rinkoje veikė autonomiškai. Be to, Bendrasis Teismas nepateikė motyvų, nes nepaaiškino, kodėl TQ generalinių direktorių sąžiningumo deklaracijos, kuriomis apeliantė rėmėsi, buvo nepagrįstos.

               3.

               Bendrasis Teismas neteisingai kvalifikavo faktines aplinkybes, t. y. konkurentų nuomones, kai nusprendė, kad tos nuomonės yra papildomas požymis ir dėl to teisiškai svarbus, siekdamas pagrįsti, kad egzistavo vienas ekonominis vienetas, sudarytas iš TQ, GSW ir kitų pastarajai priklausančių įmonių. Be to, Bendrasis Teismas padarė teisės klaidą, nes iškraipė faktines aplinkybes ir įrodymus, susijusius su tuo, kas laikomi konkurentais.

               4.

               Bendrasis Teismas neteisingai kvalifikavo faktines aplinkybes, t. y. TQ, GSW ir šiai priklausančių įmonių darbuotojų glaudžią sąsają, kai nusprendė, kad tokia sąsaja yra papildomas požymis, ir dėl to teisiškai svarbus siekiant pagrįsti, kad šios įmonės sudarė vieną ekonominį vienetą, o GSW buvo patronuojančioji bendrovė.

               5.

               Bendrasis Teismas padarė teisės klaidą kvalifikuodamas tam tikras faktines aplinkybes, t. y. gamybos ir pardavimo veiklos pasiskirstymą tarp keturių bendrovių, nes pripažino šį pasiskirstymą kaip papildomą požymį, teisiškai svarbų pagrindžiant, kad TQ priklauso ekonominiam vienetui, kurį sudaro GSW ir kitos šiai priklausančios įmonės.

               6.

               Bendrasis Teismas padarė teisės klaidą pasirinkdamas teisinį kriterijų, kurį taikė vertindamas tariamą lemiamos įtakos darymą, ir bet kuriuo atveju nepateikė motyvų, susijusių su tariamai GSW daryta lemiama įtaka TQ.

               7.

               Bendrasis Teismas padarė teisės klaidą vertindamas įrodymus ir bet kuriuo atveju nevykdė savo pareigų teisminės kontrolės srityje, atmesdamas apeliantės argumentą, kad GSW nedarė lemiamos įtakos TQ.

               8.

               Bendrasis Teismas padarė teisės klaidą, nes pažeidė teisę į gynybą, nusprendęs, kad, kiek Komisija apeliantės pajėgumą mokėti grindė šios nurodytomis ir žinomomis aplinkybėmis, ji paisė apeliantės teisės būti išklausytai.

               9.

               Bendrasis Teismas padarė teisės klaidą vertindamas įrodymus ir bet kuriuo atveju savo įgaliojimus, susijusius su teismine kontrole, vykdė nepaisydamas teisės. Be to, Bendrasis Teismas padarė teisės klaidą, nes neįvykdė pareigos motyvuoti. Galiausiai ir bet kuriuo atveju Bendrasis Teismas padarė teisės klaidą, nes iškraipė faktines aplinkybes ir įrodymus, susijusius su apeliantės galimybe gauti išorinį finansavimą.

               10.

               Bendrasis Teismas padarė teisės klaidą vertindamas įrodymus ir bet kuriuo atveju neįvykdė savo pareigos vykdyti kontrolę pasinaudojant neribota jurisdikcija, kai nusprendė, kad apeliantė nesuteikė Komisijai informacijos, būtinos siekiant įvertinti apeliantės akcininkų turto dydį. Be to, Bendrasis Teismas nepateikė motyvų, nes nepaaiškino, kodėl apeliantės nurodytos Deloitte ataskaitos neturėjo jokios įrodomosios galios.


title: Byla C-87/06  2006 m. vasario 14 d.  Juzgado de lo Social n o 3 de Valladolid pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje  Vicente Pascual García prieš Confederación Hidrográfica del Duero

text:
               20.5.2006

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 121/2

         2006 m. vasario 14 d. Juzgado de lo Social no3 de Valladolid pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Vicente Pascual García prieš Confederación Hidrográfica del Duero

   (Byla C-87/06)
   (2006/C 121/04)
   Proceso kalba: ispanų
   Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas
   Juzgado de lo Social no3 de Valladolid
   Šalys pagrindinėje byloje

      Ieškovas: Vicente Pascual García

      Atsakovė: Confederación Hidrográfica del Duero
   Prejudiciniai klausimai

               1.

               Ar Sutarties 13 straipsnyje ir Direktyvos 2000/78 (1) 2 straipsnio 1 dalyje įtvirtintas vienodo požiūrio principas, draudžiantis bet kokią diskriminaciją dėl amžiaus, neleidžia taikyti nacionalinių teisės aktų (konkrečiau kalbant, Įstatymo Nr. 14/2005 dėl kolektyvinių sutarčių sąlygų, susijusių su įprastinio pensinio amžiaus suėjimu, vienintelės pereinamosios nuostatos 1 pastraipos), pagal kuriuos kolektyvinių sutarčių sąlygos dėl privalomos pensijos pradžios laikomos galiojančiomis tik su vienintele sąlyga, kad darbuotojas būtų sulaukęs įprastinio pensinio amžiaus ir atitiktų kitus teisės aktų dėl socialinės apsaugos nustatytus kriterijus teisei į įmokomis grindžiamą senatvės pensiją įgyti, nors pagal sutartis, kurios bus sudarytos ateityje, tam, kad sutartis būtų nutraukta dėl pensinio amžiaus suėjimo, iš įmonės reikalaujama papildomai tokį nutraukimą sieti su užimtumo politika?
               Tuo atveju, jei į pirmą klausimą būtų atsakyta teigiamai:

               2.

               Ar dėl vienodo požiūrio principo, draudžiančio bet kokią diskriminaciją dėl amžiaus, įtvirtinto EB 13 straipsnyje ir Direktyvos 2000/78 2 straipsnio 1 pastraipoje, nacionalinis teismas privalo nagrinėjamoje byloje netaikyti Įstatymo Nr. 14/2005 vienintelės pereinamosios nuostatos 1 pastraipos?

      (1)  2000 m. lapkričio 27 d. Tarybos direktyva, nustatanti vienodo požiūrio užimtumo ir profesinėje srityje bendruosius pagrindus (OL L 303, p. 16).


title: Byla C-268/05 P Giorgio Lebedef 2005 m. birželio 27 d. pateiktas apeliacinis skundas dėl Europos Bendrijų Pirmosios instancijos teismo (pirmoji kolegija) 2005 m. balandžio 12 d. sprendimo byloje T-191/02 Giorgio Lebedef prieš Europos Bendrijų Komisiją

text:
               1.10.2005

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 243/5

         Giorgio Lebedef 2005 m. birželio 27 d. pateiktas apeliacinis skundas dėl Europos Bendrijų Pirmosios instancijos teismo (pirmoji kolegija) 2005 m. balandžio 12 d. sprendimo byloje T-191/02 Giorgio Lebedef prieš Europos Bendrijų Komisiją
   (Byla C-268/05 P)
   (2005/C 243/07)
   Proceso kalba: prancūzų
   2005 m. birželio 27 d. Europos Bendrijų Teisingumo Teisme buvo gautas Giorgio Lebedef, atstovaujamo G. Bouneou ir F. Frabetti, apeliacinis skundas dėl Europos Bendrijų Pirmosios instancijos teismo (pirmoji kolegija) 2005 m. balandžio 12 d. sprendimo byloje T-191/02 Giorgio Lebedef prieš Europos Bendrijų Komisiją.
   Apeliantas Teisingumo Teismo prašo:
   Panaikinti 2005 m. balandžio 12 d. Pirmosios instancijos teismo sprendimą byloje T-191/02, Giorgio Lebedef, Europos Bendrijų Komisijos pareigūnas, gyvenantis Senningerberg — Liuksemburge, atstovaujamas G. Bouneou ir F. Frabetti, nurodžiusių adresą dokumentams įteikti Liuksemburge, ieškovas, prieš Europos Bendrijų Komisiją, atstovaujamą J. Currall, nurodžiusio adresą dokumentams įteikti Liuksemburge, atsakovę, dėl 2001 m. gruodžio 5 d. Komisijos sprendimo, kuriuo ji nutraukė 1974 m. rugsėjo 20 d. bazinį susitarimą, iš naujo patvirtino įgyvendinančias taisykles dėl konsultavimosi lygmens, organo ir procedūros, dėl kurių 2000 m. sausio 19 d. susitarė dauguma profsąjungų bei profesinių organizacijų ir Komisijos administracija, patvirtino 2001 m. balandžio 4 d. susitarimą dėl personalo atstovavimui skirtų išteklių, patvirtino 1974 m. rugsėjo 20 d. bazinio susitarimo I priedo nuostatas dėl streiko, įpareigojo Komisijos pirmininko pavaduotoją N. Kinnock pradėti derybas su profsąjungomis bei profesinėmis organizacijomis ir pasiūlyti Komisijai iki 2002 m. kovo mėnesio pabaigos naują bazinį susitarimą ir įtraukti į Tarnybos nuostatų pakeitimus, dėl kurių turi būti konsultuojamasi su profsąjungomis bei profesinėmis organizacijomis, pakeitimą, numatantį galimybę priimti rinkimų nuostatas institucijos darbuotojų balsavimu, ir, prireikus, 2001 m. lapkričio 22 d. N. Kinnock laiško, nusiųsto visų profsąjungų pirmininkams ir skirto jiems pranešti apie savo sprendimą prašyti 2001 m. gruodžio 5 d. pradėti minėto 1974 m. rugsėjo 20 d. bazinio susitarimo nutraukimo procedūrą ir priimti keletą jau minėtų punktų, panaikinimo bei dėl 2001 m. gruodžio 6 d. E. Halskov sprendimo atsisakyti išleisti ieškovą į komandiruotę, kad jis galėtų dalyvauti 2001 m. gruodžio 7 d. konsultaciniame susitikime dėl „pasiūlytų tarnybos nuostatų pakeitimų visumos“, panaikinimo.
   Teisiniai pagrindai ir pagrindiniai argumentai
   Grįsdamas savo prašymą panaikinti ginčijamą sprendimą apeliantas ginčija šio sprendimo 4 dalies 96–103 punktus, konkrečiai, argumentus dėl „<...> prašymo panaikinti 2001 m. gruodžio 5 d. sprendimą, kadangi juo patvirtinamos įgyvendinančios taisyklės, kurios panaikino apelianto teises, suteiktas 2001 m. balandžio 4 d. susitarimu,“ priimtinumo.
   Pašalindamos iš konsultavimosi organo sudėties apelianto atstovaujamą profsąjungą, įgyvendinančios taisyklės daro poveikį jo asmeninei padėčiai, kadangi iš jo atimamos asmeninės teisės, kylančios iš jo, kaip profsąjungos atstovo šiame organe, vaidmens (žr. šiuo klausimu 1989 m. gegužės 11 d. Sprendimą, Maurissen et Union Syndicale prieš Audito rūmus, 193/87 ir 194/87, Rink. p. 1045, ir 1998 m. liepos 14 d. Sprendimą, Lebedef prieš Komisiją, T-42/97 Rink VT p. I-A-371 ir II-1071, 18–21 punktus). Taigi įgyvendinančios taisyklės daro jam neigiamą poveikį ir dėl to jis tampa suinteresuotu siekti jų panaikinimo.
   Šios išvados nekeičia nusistovėjusi teismų praktika, išplaukianti iš 1994 m. birželio 22 d. Pirmosios instancijos teismo sprendimo Rijnoudt ir Hocken prieš Komisiją (T-97/92 ir T-111/92, Rink. p. I-A-159 ir II-511, 82 ir 86 punktai) ir 1994 m. liepos 15 d. Sprendimo Browet ir kt. prieš Komisiją (T-576/93 — T-582/93, Rink. p. I-A-191 ir II-619, 44 punktas). Iš tikrųjų bylose, kuriose buvo priimti šie sprendimai, nagrinėtos situacijos skiriasi nuo šio ginčo, kadangi jame apelianto teisės tiesiogiai išplaukia iš su ištekliais susijusių taisyklių ir, nors jos buvo suteiktos siekiant palengvinti apelianto profesinės organizacijos dalyvavimą konsultacijose, jos yra susijusios su ginču pagal Pareigūnų nuostatus, kadangi jos daro tiesioginį poveikį jo asmeninei teisinei padėčiai.
   Ginčijamajame sprendime kalbėdamas apie nagrinėjamą priimtinumą, Pirmosios instancijos teismas de facto pripažino, kad A&D (apelianto atstovaujama profesinė organizacija) nėra reprezentacinė. Apeliantas ginčija šią poziciją, kadangi įgyvendinančiose taisyklėse objektyviai nenagrinėjamas profesinių organizacijų reprezentatyvumas ir vertinant šį reprezentatyvumą lyginamuoju būdu buvo padaryta akivaizdi klaida. Be to, buvo pažeisti lygybės ir nediskriminavimo, teisės į gynybą apsaugos, pareigos nurodyti motyvus ir savavališko proceso draudimo principai, taip pat Tarnybos nuostatų 24a straipsnis.


title: Sujungtos bylos C-228/12–C-232/12 ir C-254/12–C-258/12: 2013 m. liepos 18 d. Teisingumo Teismo (aštuntoji kolegija) sprendimas byloje ( Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio (Italija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Vodafone Omnitel NV (C-228/12, C-231/12 ir C-258/12), Fastweb SpA (C-229/12 ir C-232/12), Wind Telecomunicazioni SpA (C-230/12 ir C-254/12), Telecom Italia SpA (C-255/12 ir C-256/12), Sky Italia srl (C-257/12) prieš Autorità per le Garanzie nelle Comunicazioni, Presidenza del Consiglio dei Ministri (C-228/12C-232/12, C-255/12 ir C-256/12), Commissione di Garanzia dell’Attuazione della Legge sullo Sciopero nei Servizi Pubblici Essenziali (C-229/12, C-232/12 ir C-257/12), Ministero dell’Economia e delle Finanze (C-230/12) (Elektroninių ryšių tinklai ir paslaugos — Direktyva 2002/20/EB — 12 straipsnis — Administraciniai mokesčiai, nustatyti tam tikro sektoriaus įmonėms — Nacionalinės teisės aktai, kuriais elektroninių ryšių operatoriai įpareigojami mokėti mokestį, skirtą padengti nacionalinių reguliavimo institucijų veikimo sąnaudas)

text:
               7.9.2013

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 260/15

         2013 m. liepos 18 d. Teisingumo Teismo (aštuntoji kolegija) sprendimas byloje (Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio (Italija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Vodafone Omnitel NV (C-228/12, C-231/12 ir C-258/12), Fastweb SpA (C-229/12 ir C-232/12), Wind Telecomunicazioni SpA (C-230/12 ir C-254/12), Telecom Italia SpA (C-255/12 ir C-256/12), Sky Italia srl (C-257/12) prieš Autorità per le Garanzie nelle Comunicazioni, Presidenza del Consiglio dei Ministri (C-228/12‒C-232/12, C-255/12 ir C-256/12), Commissione di Garanzia dell’Attuazione della Legge sullo Sciopero nei Servizi Pubblici Essenziali (C-229/12, C-232/12 ir C-257/12), Ministero dell’Economia e delle Finanze (C-230/12)
   (Sujungtos bylos C-228/12–C-232/12 ir C-254/12–C-258/12) (1)

   (Elektroninių ryšių tinklai ir paslaugos - Direktyva 2002/20/EB - 12 straipsnis - Administraciniai mokesčiai, nustatyti tam tikro sektoriaus įmonėms - Nacionalinės teisės aktai, kuriais elektroninių ryšių operatoriai įpareigojami mokėti mokestį, skirtą padengti nacionalinių reguliavimo institucijų veikimo sąnaudas)
   2013/C 260/25
   Proceso kalba: italų

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio

      Šalys pagrindinėje byloje

      Ieškovės: Vodafone Omnitel NV (C-228/12, C-231/12 ir C-258/12), Fastweb SpA (C-229/12 ir C-232/12), Wind Telecomunicazioni SpA (C-230/12 ir C-254/12), Telecom Italia SpA (C-255/12 ir C-256/12), Sky Italia srl (C‒257/12)

      Atsakovės: Autorità per le Garanzie nelle Comunicazioni, Presidenza del Consiglio dei Ministri (C-228/12‒C-232/12, C-255/12 ir C-256/12), Commissione di Garanzia dell’Attuazione della Legge sullo Sciopero nei Servizi Pubblici Essenziali (C-229/12, C-232/12 ir C-257/12), Ministero dell’Economia e delle Finanze (C-230/12)

      dalyvaujant: Wind Telecomunicazioni SpA (C-228/12, C-229/12, C-232/12, C-255/12‒C-258/12), Telecom Italia SpA (C-228/12, C-230/12, C-232/12 ir C-254/12), Vodafone Omnitel NV (C-230/12 ir C-254/12), Fastweb SpA (C-230/12, C‒254/12 ir C-256/12), Television Broadcasting System SpA (C-257/12)

      Dalykas

   Prašymas priimti prejudicinį sprendimą — Tribunale Amministrativo Regionale del Lazio — 2002 m. kovo 7 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2002/20/EB dėl elektroninių ryšių tinklų ir paslaugų leidimo (Leidimų Direktyva) ((OL L 108, p. 21; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 13 sk., 29 t., p. 337) 12 straipsnio aiškinimas — Įmonėms taikomi administraciniai mokesčiai — Teisės aktai, kuriuose numatoma, kad visos įstatymais sukurtų nacionalinės valdžios institucijų išlaidos, kurių nefinansuoja valstybė, išdalijamos atitinkamo sektoriaus įmonės, atsižvelgiant į jų pajamas iš atitinamų prekių ar paslaugų pardavimo.

      Rezoliucinė dalis

   2002 m. kovo 7 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2002/20/EB dėl elektroninių ryšių tinklų ir paslaugų leidimo (Leidimų direktyva) 12 straipsnis turi būti aiškinamas taip, kad juo valstybei narei nedraudžiama priimti teisės aktus, kaip antai nagrinėjamus pagrindinėje byloje, pagal kuriuos įmonės, teikiančios elektroninių ryšių paslaugas ar tinklą, privalo mokėti mokestį, skirtą padengti visas nacionalinės reguliavimo institucijos patirtas valstybės nefinansuojamas sąnaudas, kurio dydis nustatomas atsižvelgiant į šių įmonių gaunamas pajamas, su sąlyga, kad šis mokestis išimtinai skirtas padengti sąnaudas, susijusias su šio straipsnio 1 dalies a punkte nurodyta veikla, kad visos pajamos iš minėto mokesčio neviršija visų šios veiklos sąnaudų ir kad šis mokestis paskirstomas įmonėms objektyviai, skaidriai ir proporcingai, o tai patikrinti privalo prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas.

      (1)  OL C 217, 2012 7 21.


title: Byla T-39/04 2008 m. vasario 14 d. Pirmosios instancijos teismo sprendimas Orsay prieš VRDT — Jiménez Arellano (O orsay) (Bendrijos prekių ženklas — Protesto procedūra — Žodinio ir vaizdinio Bendrijos prekių ženklo O orsay paraiška — Ankstesnis žodinis ir vaizdinis prekių ženklas D'ORSAY — Santykinis atmetimo pagrindas — Galimybė supainioti — Reglamento (EB) Nr. 40/94 8 straipsnio 1 dalies b punktas)

text:
               29.3.2008

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 79/25

         2008 m. vasario 14 d. Pirmosios instancijos teismo sprendimas Orsay prieš VRDT — Jiménez Arellano (O orsay)

   (Byla T-39/04) (1)

   (Bendrijos prekių ženklas - Protesto procedūra - Žodinio ir vaizdinio Bendrijos prekių ženklo „O orsay“ paraiška - Ankstesnis žodinis ir vaizdinis prekių ženklas „D'ORSAY“ - Santykinis atmetimo pagrindas - Galimybė supainioti - Reglamento (EB) Nr. 40/94 8 straipsnio 1 dalies b punktas)
   (2008/C 79/49)
   Proceso kalba: vokiečių
   Šalys

      Ieškovė: Orsay GmbH (Vilštetas, Vokietija), atstovaujama advokatų D. von Schultz ir S. Elbe

      Atsakovė: Vidaus rinkos derinimo tarnyba (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui), iš pradžių atstovaujama U. Pfeghar, vėliau — G. Schneider

      Kita proceso Apeliacinėje taryboje šalis, įstojusi į bylą Pirmosios instancijos teisme: José Jiménez Arellano, SA (Madridas, Ispanija), iš pradžių atstovaujama advokato J. Astiz Suárez, vėliau — S. Hernán-Carrillo Portolés, ir galiausiai — A. Tarí Lázaro
   Dalykas
   Ieškinys dėl 2003 m. lapkričio 3 d. VRDT ketvirtos apeliacinės tarybos sprendimo (byla Nr. R 394/2002-4) protesto procedūroje tarp José Jiménez Arellano, SA ir Orsay GmbH

   Rezoliucinė dalis

               1.

               Atmesti ieškinį.

               2.

               Priteisti iš Orsay GmbH bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 106, 2004 4 30.


title: Byla T-226/16: 2016 m. gegužės 10 d. pareikštas ieškinys byloje Ipuri/EUIPO – van Graaf (IPURI)

text:
               27.6.2016

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 232/35

         2016 m. gegužės 10 d. pareikštas ieškinys byloje Ipuri/EUIPO – van Graaf (IPURI)

   (Byla T-226/16)
   (2016/C 232/46)
   Kalba, kuria surašytas ieškinys: vokiečių

      Šalys

      Ieškovė: Ipuri GmbH (Hamburgas, Vokietija), atstovaujama advokatės K. Sandberg

      Atsakovė: Europos Sąjungos intelektinės nuosavybės tarnyba (EUIPO)

      Kita procedūros Apeliacinėje taryboje šalis: van Graaf GmbH & Co. KG (Viena, Austrija)

      Su procedūra EUIPO susijusi informacija

      Pareiškėja: kita procedūros Apeliacinėje taryboje šalis

      Prekių ženklas, dėl kurio kilo ginčas: žodinis Sąjungos prekių ženklas „IPURI“ – Registracijos paraiška Nr. 8 971 021

      Procedūra EUIPO: protesto procedūra

      Ginčijamas sprendimas: 2016 m. kovo 10 d. EUIPO ketvirtosios apeliacinės tarybos sprendimas byloje R 886/2015-4

      Reikalavimai

   Ieškovė Bendrojo Teismo prašo:

               —

               panaikinti ginčijamą sprendimą,

               —

               priteisti iš EUIPO bylinėjimosi išlaidas, įskaitant išlaidas, patirtas nagrinėjant bylą apeliacinėje taryboje.

      Pagrindai, kuriais remiamasi

               —

               Reglamento Nr. 207/2009 15 straipsnio, siejamo su 42 straipsnio 2 ir 3 dalimis, Reglamento Nr. 2868/95 22 taisyklės 3 ir 4 dalių ir Reglamento Nr. 207/2009 78 straipsnio 1 dalies f punkto pažeidimas,

               —

               Reglamento Nr. 207/2009 8 straipsnio 2 dalies a punkto pažeidimas taikant šio reglamento 42 straipsnio 3 dalį.


title: Byla T-393/16: 2016 m. liepos 25 d. pareikštas ieškinys byloje Omnicom International Holdings/EUIPO – eBay (dA/tA/bA/y)

text:
               2016 10 3

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 364/16

      2016 m. liepos 25 d. pareikštas ieškinys byloje Omnicom International Holdings/EUIPO – eBay (dA/tA/bA/y)

      (Byla T-393/16)
      (2016/C 364/12)
      Kalba, kuria surašytas ieškinys: anglų

         Šalys

         Ieškovė: Omnicom International Holdings, Inc. (Niujorkas, Niujorko valstija, Jungtinės Amerikos Valstijos), atstovaujama solisitoriaus D. Farnsworth

         Atsakovė: Europos Sąjungos intelektinės nuosavybės tarnyba (EUIPO)

         Kita procedūros Apeliacinėje taryboje šalis: eBay, Inc. (San Chozė, Kalifornija, Jungtinės Amerikos Valstijos)

         Su procedūra EUIPO susijusi informacija

         Prekių ženklo, dėl kurio kilo ginčas, savininkė: ieškovė.

         Prekių ženklas, dėl kurio kilo ginčas: vaizdinis prekių ženklas, kuriame yra žodiniai elementai „(dA/tA/bA/y)“ – ES prekių ženklo registracijos paraiška Nr. 12 354 015.

         Procedūra EUIPO: protesto procedūra.

         Ginčijamas sprendimas: 2016 m. gegužės 17 d. EUIPO pirmosios apeliacinės tarybos sprendimas byloje R 872/2015-1.

         Reikalavimai

      Ieškovė Bendrojo Teismo prašo:

                  —

                  panaikinti ginčijamą sprendimą,

                  —

                  priteisti iš EUIPO savo ir padengti ieškovės bylinėjimosi išlaidas.

         Pagrindas, kuriuo remiamasi

                  —

                  Reglamento Nr. 207/2009 8 straipsnio 5 dalies pažeidimas.


title: Byla C-104/13: 2014 m. spalio 23 d. Teisingumo Teismo (penktoji kolegija) sprendimas byloje (Augstākās tiesas Senāts (Latvija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) AS „Olainfarm“ /Latvijas Republikas Veselības ministrija, Zāļu valsts aģentūra (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą — Teisės aktų derinimas — Pramonės politika — Direktyva 2001/83/EB — Žmonėms skirti vaistai — 6 straipsnis — Leidimas pateikti rinkai — 8 straipsnio 3 dalies i punktas — Pareiga prie paraiškos dėl leidimo išdavimo pridėti farmacinių ir ikiklinikinių bandymų ir klinikinių tyrimų rezultatus — Nuo ikiklinikinių bandymų ir klinikinių tyrimų leidžiančios nukrypti nuostatos — 10 straipsnis — Generiniai vaistai — „Referencinio vaisto“ sąvoka — Leidimo pateikti rinkai referencinį vaistą turėtojo subjektinė teisė prieštarauti leidimo pateikti rinkai šio pirmojo vaisto atžvilgiu generinį vaistą išdavimui — 10a straipsnis — Vaistai, kurių veikliosios medžiagos plačiai taikomos medicinoje Sąjungoje bent dešimt metų — Galimybė naudoti vaistą, dėl kurio buvo išduotas leidimas atsižvelgus į 10a straipsnyje numatytą leidžiančią nukrypti nuostatą, kaip referencinį vaistą siekiant gauti leidimą pateikti rinkai generinį vaistą)

text:
               8.12.2014

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 439/3

         2014 m. spalio 23 d. Teisingumo Teismo (penktoji kolegija) sprendimas byloje (Augstākās tiesas Senāts (Latvija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) AS „Olainfarm“/Latvijas Republikas Veselības ministrija, Zāļu valsts aģentūra
   (Byla C-104/13) (1)

   ((Prašymas priimti prejudicinį sprendimą - Teisės aktų derinimas - Pramonės politika - Direktyva 2001/83/EB - Žmonėms skirti vaistai - 6 straipsnis - Leidimas pateikti rinkai - 8 straipsnio 3 dalies i punktas - Pareiga prie paraiškos dėl leidimo išdavimo pridėti farmacinių ir ikiklinikinių bandymų ir klinikinių tyrimų rezultatus - Nuo ikiklinikinių bandymų ir klinikinių tyrimų leidžiančios nukrypti nuostatos - 10 straipsnis - Generiniai vaistai - „Referencinio vaisto“ sąvoka - Leidimo pateikti rinkai referencinį vaistą turėtojo subjektinė teisė prieštarauti leidimo pateikti rinkai šio pirmojo vaisto atžvilgiu generinį vaistą išdavimui - 10a straipsnis - Vaistai, kurių veikliosios medžiagos plačiai taikomos medicinoje Sąjungoje bent dešimt metų - Galimybė naudoti vaistą, dėl kurio buvo išduotas leidimas atsižvelgus į 10a straipsnyje numatytą leidžiančią nukrypti nuostatą, kaip referencinį vaistą siekiant gauti leidimą pateikti rinkai generinį vaistą))
   (2014/C 439/04)
   Proceso kalba: latvių

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

   Augstākās tiesas Senāts

      Šalys pagrindinėje byloje

      Ieškovė: AS „Olainfarm“

      Atsakovės: Latvijas Republikas Veselības ministrija, Zāļu valsts aģentūra

      dalyvaujant: Grindeks AS

      Rezoliucinė dalis

               1.

               2001 m. lapkričio 6 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2001/83/EB dėl Bendrijos kodekso, reglamentuojančio žmonėms skirtus vaistus, iš dalies pakeistos 2007 m. lapkričio 13 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentu (EB) Nr. 1394/2007, 10 straipsnio 2 dalies a punkte nurodytą sąvoką „referencinis vaistas“ reikia aiškinti taip, kad ji apima vaistą, dėl kurio leidimas pateikti rinkai išduotas remiantis šios direktyvos 10a straipsniu.

               2.

               Direktyvos 2001/83, iš dalies pakeistos Reglamentu Nr. 1394/2007, 10 straipsnį, atsižvelgiant į Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijos 47 straipsnį, reikia aiškinti taip, kad leidimo pateikti rinkai vaistą, kuriuo, remiantis minėtu 10 straipsniu, paduodant paraišką dėl leidimo pateikti rinkai kito gamintojo pagamintą generinį vaistą išdavimo buvo naudotasi kaip referenciniu vaistu, turėtojas turi teisę apskųsti kompetentingos valdžios institucijos sprendimą išduoti leidimą pateikti rinkai minėtą generinį vaistą, jeigu tuo siekiama užtikrinti pagal minėtą 10 straipsnį tokiam leidimo turėtojui suteiktos išimtinės teisės teisminę gynybą. Tokia apskundimo teisė egzistuoja pirmiausia tuo atveju, kai tokio leidimo turėtojas reikalauja, kad jo vaistas nebūtų, remiantis minėtu 10 straipsniu, naudojamas siekiant gauti leidimą pateikti rinkai vaistą, kurio atžvilgiu minėto leidimo turėtojui priklausantis vaistas negali būti laikomas referenciniu vaistu, kaip jis suprantamas pagal to paties 10 straipsnio 2 dalies a punktą.

      (1)  OL C 123, 2013 4 27.


title: Byla T-450/04 RENV: 2014 m. birželio 27 d. Bendrojo Teismo nutartis byloje Bouygues ir Bouygues Télécom/Komisija

text:
               1.9.2014

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 292/58

         2014 m. birželio 27 d. Bendrojo Teismo nutartis byloje Bouygues ir Bouygues Télécom/Komisija

   (Byla T-450/04 RENV) (1)

   2014/C 292/71
   Proceso kalba: prancūzų
   Šeštosios kolegijos pirmininkas nutartimi nurodė išbraukti bylą iš registro.

      (1)  OL C 31, 2005 2 5.


title: Byla T-196/07 2007 m. birželio 5 d. pareikštas ieškinys byloje Dyckerhoff Polska prieš Komisiją

text:
               21.7.2007

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 170/38

         2007 m. birželio 5 d. pareikštas ieškinys byloje Dyckerhoff Polska prieš Komisiją

   (Byla T-196/07)
   (2007/C 170/72)
   Proceso kalba: lenkų
   Šalys

      Ieškovė: Dyckerhoff Polska sp. z o.o., atstovaujama teisės konsultanto P. K. Rosiak ir advokato F. Puel

      Atsakovė: Europos Bendrijų Komisija
   Ieškovės reikalavimai

               —

               Panaikinti 2007 m. kovo 26 d. Komisijos sprendimą dėl nacionalinio šiltnamio efektą sukeliančių dujų emisijos leidimų paskirstymo plano, kurį Lenkija pateikė pagal Europos Parlamento ir Tarybos direktyvą 2003/87/EB.

               —

               Priteisti iš Komisijos bylinėjimosi išlaidas.

         Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai
   Ieškovė prašo panaikinti 2007 m. kovo 26 d. Komisijos sprendimą C(2007) 1295 galut. dėl nacionalinio šiltnamio efektą sukeliančių dujų emisijos leidimų paskirstymo plano, kurį Lenkija pateikė pagal Europos Parlamento ir Tarybos direktyvą 2003/87/EB (1), kuriame Komisija nusprendė, kad tam tikri Lenkijos Nacionalinio CO2 emisijos leidimų paskirstymo plano 2008-2012 metams, apie kurį Komisijai buvo pranešta 2006 m. birželio 30 d., aspektai yra nesuderinami su Direktyvos 2003/87/EB 9 straipsnio 1 ir 3 dalimis, 10 straipsniu, 13 straipsnio 2 dalimi ir šios direktyvos III priede nurodytais kriterijais. Ginčijamame sprendime 26,7 % sumažinama maksimali anglies dioksido emisijos riba 2008-2012 metais palyginti su Lenkijos Komisijai perduotame nacionaliniame emisijos leidimų paskirstymo plane pasiūlyta riba.
   Ieškovės išdėstyti ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai atitinka nurodytuosius ieškovės byloje T-195/07.

      (1)  2003 m. spalio 13 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2003/87/EB, nustatanti šiltnamio efektą sukeliančių dujų emisijos leidimų sistemą Bendrijoje ir iš dalies keičianti Tarybos direktyvą 96/61/EB (OL L 275, p. 32).


title: Byla T-470/09: 2012 m. liepos 12 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje medi prieš VRDT (medi) (Bendrijos prekių ženklas — Žodinio Bendrijos prekių ženklo medi paraiška — Absoliutus atmetimo pagrindas — Skiriamojo požymio nebuvimas — Reglamento (EB) Nr. 207/2009 7 straipsnio 1 dalies b punktas ir 2 dalis)

text:
               25.8.2012

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 258/17

         2012 m. liepos 12 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje medi prieš VRDT (medi)

   (Byla T-470/09) (1)

   (Bendrijos prekių ženklas - Žodinio Bendrijos prekių ženklo medi paraiška - Absoliutus atmetimo pagrindas - Skiriamojo požymio nebuvimas - Reglamento (EB) Nr. 207/2009 7 straipsnio 1 dalies b punktas ir 2 dalis)
   2012/C 258/28
   Proceso kalba: vokiečių

      Šalys

      Ieškovė: medi GmbH & Co. KG (Bairoitas, Vokietija), atstovaujama advokatų H. Lindner, D. Terheggen ir T. Kiphuth

      Atsakovė: Vidaus rinkos derinimo tarnyba (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui), atstovaujama iš pradžių S. Schäffner, vėliau G. Schneider

      Dalykas

   Ieškinys dėl 2009 m. spalio 1 d. VRDT ketvirtosios apeliacinės tarybos sprendimo (byla R 692/2008-4), susijusio su paraiška įregistruoti žodinį žymenį medi kaip Bendrijos prekių ženklą

      Rezoliucinė dalis

               1.

               Atmesti ieškinį.

               2.

               Priteisti iš medi GmbH & Co. KG bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 24, 2010 1 30.


title: Byla T-700/16: 2016 m. rugsėjo 30 d. pareikštas ieškinys byloje Laboratorios Ern/EUIPO – Ascendo Medienagentur (SLIMDYNAMICS)

text:
               12.12.2016

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 462/26

         2016 m. rugsėjo 30 d. pareikštas ieškinys byloje Laboratorios Ern/EUIPO – Ascendo Medienagentur (SLIMDYNAMICS)

   (Byla T-700/16)
   (2016/C 462/33)
   Kalba, kuria surašytas ieškinys: anglų

      Šalys

      Ieškovė: Laboratorios Ern, SA (Barselona, Ispanija), atstovaujama advokato S. Correa Rodríguez

      Atsakovė: Europos Sąjungos intelektinės nuosavybės tarnyba (EUIPO)

      Kita procedūros Apeliacinėje taryboje šalis: Ascendo Medienagentur AG (Gamprin-Bendern, Lichtenšteinas)

      Su procedūra EUIPO susijusi informacija

      Pareiškėja: kita procedūros Apeliacinėje taryboje šalis

      Prekių ženklas, dėl kurio kilo ginčas: vaizdinis ES prekių ženklas, kuriame yra žodinis elementas SLIMDYNAMICS – Registracijos paraiška Nr. 12 882 304

      Procedūra EUIPO: protesto procedūra

      Ginčijamas sprendimas: 2016 m. liepos 22 d. EUIPO ketvirtosios apeliacinės tarybos sprendimas sujungtose bylose R 1814/2015-4 ir R 1780/2015-4

      Reikalavimai

   Ieškovė Bendrojo Teismo prašo:

               —

               Panaikinti ginčijamą sprendimą tiek, kiek juo patenkinta paraiška dėl 5 klasės prekių, ir atmesti Europos Sąjungos prekių ženklo Nr. 12 882 304„SLIM DYNAMICS & design“ registracijos paraišką tiek, kiek joje nurodytos 5 klasės prekės;

               —

               priteisti iš EUIPO ir iš ASCENDO MEDIENAGENTUR AG, jeigu ji nuspręs įstoti į šią bylą, bylinėjimosi išlaidas.

      Pagrindas, kuriuo remiamasi

               —

               Reglamento Nr. 207/2009 8 straipsnio 1 dalies b punkto pažeidimas.


title: Byla T-125/07 2007 m. balandžio 16 d. pareikštas ieškinys byloje Scientific and Technological Committee ir kt. prieš Komisijos narius J. Potocnik ir kt.

text:
               23.6.2007

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 140/33

         2007 m. balandžio 16 d. pareikštas ieškinys byloje Scientific and Technological Committee ir kt. prieš Komisijos narius J. Potocnik ir kt.

   (Byla T-125/07)
   (2007/C 140/55)
   Proceso kalba: lenkų
   Šalys

      Ieškovas: Scientific and Technological Committee of AGH University of Science and Technology ir kt. (Krokuva, Lenkijos Respublika), atstovaujamas advokato A. Żuraniewski

      Atsakovai: Europos Bendrijų Komisijos nariai J. Potocnik, S. Dimas ir A. Piebalgs
   Ieškovo reikalavimai

               —

               Pripažinti, kad dėl to, jog nedelsiant nesiėmė veiksmų apsaugoti ES gyventojų gyvybę po to, kai gavo tris raštus, kuriais informuojama apie CO2 saugojimo geologiniuose sluoksniuose technologijos keliamą pavojų, Europos Bendrijų Komisijos nariai J. Potocnik, S. Dimas ir A. Piebalgs yra kalti dėl baudžiamojo neveikimo ir taip sukėlė tęstinį pavojų ES gyventojų gyvybei ir ekologinės katastrofos riziką.

               —

               Nurodyti, kad būtina atlikti pasiūlytus tyrimus.

               —

               Nurodyti, kad būtina visiškai finansuoti tyrimus, kurie nėra komercinio pobūdžio ir kuriais siekiama apsaugoti ES gyventojų gyvybę.

               —

               Nurodyti, kad būtina sustabdyti tolesnį CO2 talpinimą į geologinius sluoksnius ES teritorijoje, kol bus atlikti pasiūlyti tyrimai.

         Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai
   Ieškovai prašo pripažinti Europos komisijos narių neveikimą, kurie, informuoti apie pavojų žmogaus sveikatai ir natūraliai aplinkai, kylantį dėl į konteinerius neuždaryto anglies dvideginio talpinimo į geologinį sluoksnį, nesiėmė būtinų priemonių tam, kad būtų išvengta neigiamų tokios technologijos taikymo padarinių. Ieškovai tvirtina, kad paraginti imtis veiksmų ir atlikti ieškovų pasiūlytus tyrimus dėl anglies dvideginio saugojimo paviršiniuose žemės sluoksniuose, atsakovais patraukti Komisijos nariai neišdėstė jokios nuomonės dėl problemų, nurodytų jiems išsiųstuose skunduose. Ieškovai teigia, kad toks neveikimas pažeidžia Europos Sąjungos teisinę sistemą ir yra nesuderinamas su Komisijos nario pareigomis.