title: Byla T-637/18: 2020 m. gruodžio 16 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Bawtry Carbon International / Komisija (Deliktinė atsakomybė – Aplinka – Medžiagų ir mišinių klasifikavimas, ženklinimas bei pakavimas – Aukštos temperatūros akmens anglių deguto priskyrimas prie 1 kategorijos ūmaus toksiškumo vandens organizmams (H400) ir 1 kategorijos lėtinio toksiškumo vandens organizmams (H410) cheminių medžiagų – Pakankamai aiškus teisės normos, suteikiančios teisių privatiems asmenims, pažeidimas)

text:
               2021 2 8

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 44/45

      2020 m. gruodžio 16 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Bawtry Carbon International / Komisija

      (Byla T-637/18) (1)

      (Deliktinė atsakomybė - Aplinka - Medžiagų ir mišinių klasifikavimas, ženklinimas bei pakavimas - Aukštos temperatūros akmens anglių deguto priskyrimas prie 1 kategorijos ūmaus toksiškumo vandens organizmams (H400) ir 1 kategorijos lėtinio toksiškumo vandens organizmams (H410) cheminių medžiagų - Pakankamai aiškus teisės normos, suteikiančios teisių privatiems asmenims, pažeidimas)
      (2021/C 44/67)
      Proceso kalba: anglų

         Šalys

         Ieškovė: Bawtry Carbon International Ltd (Donkasteris, Jungtinė Karalystė), atstovaujama advokatų K. Van Maldegem, M. Grunchard, S. Saez Moreno ir P. Sellar

         Atsakovė: Europos Komisija, atstovaujama M. Wilderspin, R. Lindenthal ir K. Talabér-Ritz

         Atsakovės pusėje į bylą įstojusios šalys: Ispanijos Karalystė, atstovaujama L. Aguilera Ruiz; Europos cheminių medžiagų agentūra, atstovaujama M. Heikkilä, W. Broere ir T. Zbihlej

         Dalykas

      SESV 268 straipsniu grindžiamas prašymas atlyginti žalą, patirtą dėl to, kad buvo priimtas 2013 m. spalio 2 d. Komisijos reglamentas (ES) Nr. 944/2013, kuriuo iš dalies keičiamas Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (EB) Nr. 1272/2008 dėl cheminių medžiagų ir mišinių klasifikavimo, ženklinimo ir pakavimo, siekiant jį priderinti prie technikos ir mokslo pažangos (OL L 261, 2013, p. 5), kiek juo aukštos temperatūros akmens anglių degutas priskiriamas prie 1 kategorijos ūmaus toksiškumo vandens organizmams (H400) ir 1 kategorijos lėtinio toksiškumo vandens organizmams (H410) cheminių medžiagų.

         Rezoliucinė dalis

                  1.

                  Atmesti ieškinį.

                  2.

                  Bawtry Carbon International Ltd padengia savo ir Europos Komisijos bylinėjimosi išlaidas.

                  3.

                  Ispanijos Karalystė ir Europos cheminių medžiagų agentūra (ECHA) padengia savo bylinėjimosi išlaidas.

         (1)  OL C 16, 2019 1 14.


title: Byla T-638/18: 2020 m. gruodžio 16 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Deza / Komisija (Deliktinė atsakomybė – Aplinka – Medžiagų ir mišinių klasifikavimas, ženklinimas bei pakavimas – Aukštos temperatūros akmens anglių deguto priskyrimas prie 1 kategorijos ūmaus toksiškumo vandens organizmams (H400) ir 1 kategorijos lėtinio toksiškumo vandens organizmams (H410) cheminių medžiagų – Pakankamai aiškus teisės normos, suteikiančios teisių privatiems asmenims, pažeidimas)

text:
               2021 2 8

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 44/46

      2020 m. gruodžio 16 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Deza / Komisija

      (Byla T-638/18) (1)

      (Deliktinė atsakomybė - Aplinka - Medžiagų ir mišinių klasifikavimas, ženklinimas bei pakavimas - Aukštos temperatūros akmens anglių deguto priskyrimas prie 1 kategorijos ūmaus toksiškumo vandens organizmams (H400) ir 1 kategorijos lėtinio toksiškumo vandens organizmams (H410) cheminių medžiagų - Pakankamai aiškus teisės normos, suteikiančios teisių privatiems asmenims, pažeidimas)
      (2021/C 44/68)
      Proceso kalba: anglų

         Šalys

         Ieškovė: Deza, a.s. (Valašske Meziržyčiai, Čekijos Respublika), atstovaujama advokatų K. Van Maldegem, M. Grunchard, S. Saez Moreno ir P. Sellar

         Atsakovė: Europos Komisija, atstovaujama M. Wilderspin, R. Lindenthal ir K. Talabér-Ritz

         Atsakovės pusėje į bylą įstojusios šalys: Ispanijos Karalystė, atstovaujama L. Aguilera Ruiz; Europos cheminių medžiagų agentūra, atstovaujama M. Heikkilä ir W. Broere

         Dalykas

      SESV 268 straipsniu grindžiamas prašymas atlyginti žalą, patirtą dėl to, kad buvo priimtas 2013 m. spalio 2 d. Komisijos reglamentas (ES) Nr. 944/2013, kuriuo iš dalies keičiamas Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (EB) Nr. 1272/2008 dėl cheminių medžiagų ir mišinių klasifikavimo, ženklinimo ir pakavimo, siekiant jį priderinti prie technikos ir mokslo pažangos (OL L 261, 2013, p. 5), kiek juo aukštos temperatūros akmens anglių degutas priskiriamas prie 1 kategorijos ūmaus toksiškumo vandens organizmams (H400) ir 1 kategorijos lėtinio toksiškumo vandens organizmams (H410) cheminių medžiagų.

         Rezoliucinė dalis

                  1.

                  Atmesti ieškinį.

                  2.

                  Deza, a.s. padengia savo ir Europos Komisijos bylinėjimosi išlaidas.

                  3.

                  Ispanijos Karalystė ir Europos cheminių medžiagų agentūra (ECHA) padengia savo bylinėjimosi išlaidas.

         (1)  OL C 16, 2019 1 14.


title: Byla T-639/18: 2020 m. gruodžio 16 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje SGL Carbon / Komisija (Deliktinė atsakomybė – Aplinka – Medžiagų ir mišinių klasifikavimas, ženklinimas bei pakavimas – Aukštos temperatūros akmens anglių deguto priskyrimas prie 1 kategorijos ūmaus toksiškumo vandens organizmams (H400) ir 1 kategorijos lėtinio toksiškumo vandens organizmams (H410) cheminių medžiagų – Pakankamai aiškus teisės normos, suteikiančios teisių privatiems asmenims, pažeidimas)

text:
               2021 2 8

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 44/47

      2020 m. gruodžio 16 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje SGL Carbon / Komisija

      (Byla T-639/18) (1)

      (Deliktinė atsakomybė - Aplinka - Medžiagų ir mišinių klasifikavimas, ženklinimas bei pakavimas - Aukštos temperatūros akmens anglių deguto priskyrimas prie 1 kategorijos ūmaus toksiškumo vandens organizmams (H400) ir 1 kategorijos lėtinio toksiškumo vandens organizmams (H410) cheminių medžiagų - Pakankamai aiškus teisės normos, suteikiančios teisių privatiems asmenims, pažeidimas)
      (2021/C 44/69)
      Proceso kalba: anglų

         Šalys

         Ieškovė: SGL Carbon SE (Vysbadenas, Vokietija), atstovaujama advokatų K. Van Maldegem, M. Grunchard, S. Saez Moreno ir P. Sellar

         Atsakovė: Europos Komisija, atstovaujama M. Wilderspin, R. Lindenthal ir K. Talabér-Ritz

         Atsakovės pusėje į bylą įstojusios šalys: Ispanijos Karalystė, atstovaujama L. Aguilera Ruiz; Europos cheminių medžiagų agentūra, atstovaujama M. Heikkilä, W. Broere ir T. Zbihlej

         Dalykas

      SESV 268 straipsniu grindžiamas prašymas atlyginti žalą, patirtą dėl to, kad buvo priimtas 2013 m. spalio 2 d. Komisijos reglamentas (ES) Nr. 944/2013, kuriuo iš dalies keičiamas Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (EB) Nr. 1272/2008 dėl cheminių medžiagų ir mišinių klasifikavimo, ženklinimo ir pakavimo, siekiant jį priderinti prie technikos ir mokslo pažangos (OL L 261, 2013, p. 5), kiek juo aukštos temperatūros akmens anglių degutas priskiriamas prie 1 kategorijos ūmaus toksiškumo vandens organizmams (H400) ir 1 kategorijos lėtinio toksiškumo vandens organizmams (H410) cheminių medžiagų.

         Rezoliucinė dalis

                  1.

                  Atmesti ieškinį.

                  2.

                  SGL Carbon SE padengia savo ir Europos Komisijos bylinėjimosi išlaidas.

                  3.

                  Ispanijos Karalystė ir Europos cheminių medžiagų agentūra (ECHA) padengia savo bylinėjimosi išlaidas.

         (1)  OL C 16, 2019 1 14.


title: Byla T-645/18: 2020 m. gruodžio 16 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Bilbaína de Alquitranes / Komisija (Deliktinė atsakomybė – Aplinka – Medžiagų ir mišinių klasifikavimas, ženklinimas bei pakavimas – Aukštos temperatūros akmens anglių deguto priskyrimas prie 1 kategorijos ūmaus toksiškumo vandens organizmams (H400) ir 1 kategorijos lėtinio toksiškumo vandens organizmams (H410) cheminių medžiagų – Pakankamai aiškus teisės normos, suteikiančios teisių privatiems asmenims, pažeidimas)

text:
               2021 2 8

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 44/48

      2020 m. gruodžio 16 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Bilbaína de Alquitranes / Komisija

      (Byla T-645/18) (1)

      (Deliktinė atsakomybė - Aplinka - Medžiagų ir mišinių klasifikavimas, ženklinimas bei pakavimas - Aukštos temperatūros akmens anglių deguto priskyrimas prie 1 kategorijos ūmaus toksiškumo vandens organizmams (H400) ir 1 kategorijos lėtinio toksiškumo vandens organizmams (H410) cheminių medžiagų - Pakankamai aiškus teisės normos, suteikiančios teisių privatiems asmenims, pažeidimas)
      (2021/C 44/70)
      Proceso kalba: anglų

         Šalys

         Ieškovė: Bilbaína de Alquitranes, SA (Luchana-Baracaldo, Ispanija), atstovaujama advokatų K. Van Maldegem, M. Grunchard, S. Saez Moreno ir P. Sellar

         Atsakovė: Europos Komisija, atstovaujama M. Wilderspin, R. Lindenthal ir K. Talabér-Ritz

         Atsakovės pusėje į bylą įstojusios šalys: Ispanijos Karalystė, atstovaujama L. Aguilera Ruiz; Europos cheminių medžiagų agentūra, atstovaujama M. Heikkilä, W. Broere ir T. Zbihlej

         Dalykas

      SESV 268 straipsniu grindžiamas prašymas atlyginti žalą, patirtą dėl to, kad buvo priimtas 2013 m. spalio 2 d. Komisijos reglamentas (ES) Nr. 944/2013, kuriuo iš dalies keičiamas Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (EB) Nr. 1272/2008 dėl cheminių medžiagų ir mišinių klasifikavimo, ženklinimo ir pakavimo, siekiant jį priderinti prie technikos ir mokslo pažangos (OL L 261, 2013, p. 5), kiek juo aukštos temperatūros akmens anglių degutas priskiriamas prie 1 kategorijos ūmaus toksiškumo vandens organizmams (H400) ir 1 kategorijos lėtinio toksiškumo vandens organizmams (H410) cheminių medžiagų.

         Rezoliucinė dalis

                  1.

                  Atmesti ieškinį.

                  2.

                  Bilbaína de Alquitranes, SA padengia savo ir Europos Komisijos bylinėjimosi išlaidas.

                  3.

                  Ispanijos Karalystė ir Europos cheminių medžiagų agentūra (ECHA) padengia savo bylinėjimosi išlaidas.

         (1)  OL C 16, 2019 1 14.


title: Byla T-571/20: 2020 m. rugsėjo 11 d. pareikštas ieškinys byloje Luna Italia / EUIPO – Luna (LUNA SPLENDIDA)

text:
               2021 2 8

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 44/48

      2020 m. rugsėjo 11 d. pareikštas ieškinys byloje Luna Italia / EUIPO – Luna (LUNA SPLENDIDA)

      (Byla T-571/20)
      (2021/C 44/71)
      Kalba, kuria surašytas ieškinys: anglų

         Šalys

         Ieškovė: Luna Italia Srl (Kantu, Italija), atstovaujama advokato N. Papakostas

         Atsakovė: Europos Sąjungos intelektinės nuosavybės tarnyba (EUIPO)

         Kita procedūros Apeliacinėje taryboje šalis: Luna AE (Agios Stefanas, Graikija)

         Su procedūra EUIPO susijusi informacija

         Prekių ženklo, dėl kurio kilo ginčas, savininkė: ieškovė.

         Prekių ženklas, dėl kurio kilo ginčas: vaizdinis auksinės spalvos Sąjungos prekių ženklas LUNA SPLENDIDA – Sąjungos prekių ženklas Nr. 16 308 108.

         Procedūra EUIPO: registracijos panaikinimo procedūra.

         Ginčijamas sprendimas: 2020 m. birželio 26 d. EUIPO penktosios apeliacinės tarybos sprendimas byloje R 1895/2019-5.

         Reikalavimai

      Ieškovė Bendrojo Teismo prašo:

                  —

                  pripažinti šį ieškinį priimtinu,

                  —

                  panaikinti ginčijamą sprendimą.

         Pagrindas, kuriuo remiamasi

                  —

                  Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) 2017/1001 8 straipsnio 1 dalies b punkto pažeidimas.


title: Byla T-678/20: 2020 m. lapkričio 12 d. pareikštas ieškinys byloje Solar Electric ir kt. / Komisija

text:
               2021 2 8

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 44/49

      2020 m. lapkričio 12 d. pareikštas ieškinys byloje Solar Electric ir kt. / Komisija

      (Byla T-678/20)
      (2021/C 44/72)
      Proceso kalba: prancūzų

         Šalys

         Ieškovės: Solar Electric Holding (Lamantenas, Prancūzija), Solar Electric Guyane (Lamantenas), Solar Electric Martinique (Lamantenas), Société de production d’énergies renouvelables (Lamantenas), atstovaujamos advokatės S. Manna
      Atsakovė: Europos Komisija

         Reikalavimai

      Ieškovės Bendrojo Teismo prašo:

                  —

                  dėl toliau nurodytų priežasčių panaikinti 2020 m. rugsėjo 3 d. Komisijos sprendimą SA.40349 (2020/MI3) B2/AD/MKL/D*2020/101866, kuriuo atmestas jų 2020 m. birželio 20 d. skundas dėl valstybės pagalbos, kurią pagal 2006 m. liepos 10 d., 2010 m. sausio 12 d. ir rugpjūčio 31 d įsakymus dėl tarifų taikymo Prancūzijos valstybė suteikė fotovoltinių modulių gamintojams:

                              —

                              pagal Reglamento (ES) 2015/1589 24 straipsnio 2 dalį ieškovės gali pateikti skundą Komisijai, kad praneštų apie neteisėtą pagalbą;

                              —

                              pagal Reglamento (ES) 2015/1589 12 straipsnio 1 dalį Komisija privalo nedelsdama pradėti preliminarų tyrimą dėl bet kokio skundo, susijusio su neteisėta pagalba;

                              —

                              Komisija privalo taikyti SESV nuostatas dėl valstybės pagalbos ir negali jų pažeisti.

         Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

      Grįsdamos ieškinį ieškovės remiasi trimis pagrindais.

                  1.

                  Pirmasis ieškinio pagrindas grindžiamas klaida skundžiamame sprendime, kiek juo nustatyta, kad ieškovių pateiktas skundas nepatenka į 2015 m. liepos 13 d. Tarybos reglamento (ES) 2015/1589, nustatančio išsamias Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo 108 straipsnio taikymo taisykles (OL L 248, 2015, p. 9), 24 straipsnio 2 dalies taikymo sritį. Ieškovės tvirtina priešingai.

                  2.

                  Antrasis ieškinio pagrindas grindžiamas teisės klaida, kurią Komisija padarė aiškindama Reglamento 2015/1589 12 straipsnio 1 dalies taikymo sritį. Ieškovės teigia, kad jų kaip suinteresuotųjų šalių statuso pakanka, kad, remiantis minėta nuostata, Komisijai būtų taikoma pareiga nedelsiant pradėti preliminaraus tyrimo etapą dėl bet kokio skundo, susijusio su neteisėta pagalba

                  3.

                  Trečiasis ieškinio pagrindas grindžiamas tuo, kad Komisija neįvykdė savo pareigų pagal SESV 107, 108 ir 109 straipsnius ir minėtą Reglamentą 2015/1589. Ieškovės teigia, kad Komisija turi taikyti SESV nuostatas dėl valstybės pagalbos ir negali nenagrinėti skundo dėl neteisėtos pagalbos.


title: Byla T-714/20: 2020 m. gruodžio 3 d. pareikštas ieškinys byloje OL / Taryba

text:
               2021 2 8

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 44/50

      2020 m. gruodžio 3 d. pareikštas ieškinys byloje OL / Taryba

      (Byla T-714/20)
      (2021/C 44/73)
      Proceso kalba: ispanų

         Šalys

         Ieškovas: OL, atstovaujamas advokatų J. Viñals Camallonga, J. Iriarte Ángel ir E. Delage González

         Atsakovė: Europos Sąjungos Taryba

         Reikalavimai

      Ieškovas Bendrojo Teismo prašo:

                  —

                  panaikinti dabartinės redakcijos 2014 m. kovo 17 d. Tarybos sprendimą 2014/145/BUSP dėl ribojamųjų priemonių, taikytinų atsižvelgiant į veiksmus, kuriais kenkiama Ukrainos teritoriniam vientisumui, suverenitetui ir nepriklausomybei arba į juos kėsinamasi, kiek jis susijęs su ieškovu ar gali daryti jam neigiamą poveikį;

                  —

                  panaikinti dabartinės redakcijos 2014 m. kovo 17 d. Tarybos reglamentą (ES) Nr. 269/2014 dėl ribojamųjų priemonių, taikytinų atsižvelgiant į veiksmus, kuriais kenkiama Ukrainos teritoriniam vientisumui, suverenitetui ir nepriklausomybei arba į juos kėsinamasi, kiek jis susijęs su ieškovu ar gali daryti jam neigiamą poveikį.

         Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

      Grįsdamas ieškinį ieškovas remiasi septyniais pagrindais.

                  1.

                  Ieškinio pirmasis pagrindas grindžiamas akivaizdžia klaida, padaryta vertinant faktines aplinkybes, kuriomis grindžiami ginčijami ribojimai pratęsiant jų galiojimą, nes tie ribojimai buvo pratęsti, kiek tai susiję su ieškovu, nesant faktinio pagrindo ir realių įrodymų.

                  2.

                  Ieškinio antrasis pagrindas grindžiamas pareigos motyvuoti pažeidimu, nes ginčijamose nuostatose nepateikti, kiek tai susiję su ieškovu, pakankami motyvai, o tai jam neleidžia tinkamai pasirengti gynybai.

                  3.

                  Ieškinio trečiasis pagrindas grindžiamas žmogaus teisės į saviraiškos laisvę pažeidimu, nes jam neva priskiriami atsišaukimai, deklaracijos ir manifestacijos turėtų būti saugomi šios pagrindinės teisės.

                  4.

                  Ieškinio ketvirtasis pagrindas grindžiamas teisės į veiksmingą teisinę gynybą pažeidimu, kiek tai susiję su teisės aktų motyvavimu, Tarybos pateiktų motyvų realaus faktinio pagrindo nebuvimu ir teise į saviraiškos laisvę, teise į gynybą bei teise į nuosavybę, nes nebuvo atsižvelgta į būtinybę pateikti realius įrodymus ir nesilaikyta reikalavimo motyvuoti pratęsiant nuostatų galiojimą, o tai turi įtakos kitoms teisėms.

                  5.

                  Ieškinio penktasis pagrindas grindžiamas teisės į nuosavybę pažeidimu, kiek jis susijęs su proporcingumo principu, nes ši teisė, be kita ko, buvo apribota neproporcingai.

                  6.

                  Ieškinio šeštasis pagrindas grindžiamas vienodo požiūrio principo pažeidimu, nes be priežasties buvo padaryta neigiamos įtakos ieškovo santykinei padėčiai.

                  7.

                  Ieškinio septintasis pagrindas grindžiamas piktnaudžiavimu įgaliojimais, nes yra objektyvių, tikslių ir nuoseklių požymių, kuriais remiantis galima teigti, jog, nustatydama ir patęsdama priemones dėl sankcijų taikymo, Taryba siekė kitų tikslų, nei teigia.


title: Byla T-720/20: 2020 m. gruodžio 9 d. pareikštas ieškinys byloje Perry Street Software / EUIPO – Toolstream (SCRUFFS)

text:
               2021 2 8

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 44/51

      2020 m. gruodžio 9 d. pareikštas ieškinys byloje Perry Street Software / EUIPO – Toolstream (SCRUFFS)

      (Byla T-720/20)
      (2021/C 44/74)
      Kalba, kuria surašytas ieškinys: anglų

         Šalys

         Ieškovė: Perry Street Software, Inc. (Niujorkas, Niujorkas, Jungtinės Valstijos), atstovaujama solisitoriaus M. Hawkins ir advokato T. Dolde

         Atsakovė: Europos Sąjungos intelektinės nuosavybės tarnyba (EUIPO)

         Kita procedūros Apeliacinėje taryboje šalis: Toolstream Ltd (Jouvilis, Jungtinė Karalystė)

         Su procedūra EUIPO susijusi informacija

         Prekių ženklo, dėl kurio kilo ginčas, savininkė: kita procedūros Apeliacinėje taryboje šalis.

         Prekių ženklas, dėl kurio kilo ginčas: tarptautinis žodinis prekių ženklas SCRUFFS, kurio registracija galioja Europos Sąjungoje – Europos Sąjungoje galiojanti tarptautinė registracija Nr. 1 171 590.

         Procedūra EUIPO: registracijos panaikinimo procedūra.

         Ginčijamas sprendimas: 2020 m. rugsėjo 29 d. EUIPO ketvirtosios apeliacinės tarybos sprendimas byloje R 550/2020-4.

         Reikalavimai

      Ieškovė Bendrojo Teismo prašo:

                  —

                  panaikinti ginčijamą sprendimą,

                  —

                  priteisti iš EUIPO ir kitos procedūros Apeliacinėje taryboje šalies (jei ji įstos į bylą) bylinėjimosi išlaidas.

         Pagrindai, kuriais remiamasi

                  —

                  Neišsamus nagrinėjimas ir faktinių aplinkybių bei įrodymų iškraipymas, vadovaujantis Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) 2017/1001 72 straipsnio 2 dalimi.

                  —

                  Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) 2017/1001 59 straipsnio 1 dalies a punkto, siejamo su 7 straipsnio 1 dalies c punktu, pažeidimas.

                  —

                  Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) 2017/1001 59 straipsnio 1 dalies a punkto, siejamo su 7 straipsnio 1 dalies b punktu, pažeidimas.


title: Byla T-723/20: 2020 m. gruodžio 11 d. pareikštas ieškinys byloje Prigozhin / Taryba

text:
               2021 2 8

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 44/52

      2020 m. gruodžio 11 d. pareikštas ieškinys byloje Prigozhin / Taryba

      (Byla T-723/20)
      (2021/C 44/75)
      Proceso kalba: anglų

         Šalys

         Ieškovas: Yevgeniy Viktorovich Prigozhin (Sankt Peterburgas, Rusija), atstovaujamas solisitoriaus M. Lewis

         Atsakovė: Europos Sąjungos Taryba

         Reikalavimai

      Ieškovas Bendrojo Teismo prašo:

                  —

                  panaikinti 2020 m. spalio 14 d. Tarybos įgyvendinimo reglamentą (ES) 2020/1481, kuriuo įgyvendinama Reglamento (ES) 2016/44 dėl ribojamųjų priemonių atsižvelgiant į padėtį Libijoje 21 straipsnio 2 dalis (1), ir 2020 m. spalio 14 d. Tarybos įgyvendinimo sprendimą (BUSP) 2020/1483, kuriuo įgyvendinamas Sprendimas (BUSP) 2015/1333 dėl ribojamųjų priemonių atsižvelgiant į padėtį Libijoje (2),

                  —

                  priteisti iš Tarybos ieškovo patirtas bylinėjimosi išlaidas.

         Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

      Grįsdamas ieškinį ieškovas remiasi septyniais pagrindais.

                  1.

                  Pirmasis ieškinio pagrindas grindžiamas tuo, kad Taryba padarė akivaizdžią vertinimo klaidą, kai nusprendė, kad ieškovas atitinka kuriuos nors ieškovo įtraukimo į asmenų, subjektų ar organizacijų, kuriems taikomos ribojamosios priemonės atsižvelgiant į padėtį Libijoje, sąrašą. Ieškovas tvirtina, kad Taryba nenustatė subjekto, apibūdinto kaip „Wagner Group“, teigia nieko nežinantis apie „Wagner Group“ vadinamą subjektą, neturėjęs su juo jokių ryšių, nepalaikęs su juo jokių santykių ir neteikęs tam subjektui jokios paramos.

                  2.

                  Antrasis ieškinio pagrindas grindžiamas tuo, kad Taryba pažeidė pareigą motyvuoti savo sprendimą. Ieškinyje teigiama, kad motyvų pareiškimas neatitinka ribojamųjų priemonių, jame nėra išdėstytos faktinės ir teisinės aplinkybės, taip pat specialiai ir konkrečiai nenurodyta tiksli informacija atitinkamoje byloje, rodanti, kad dėl ieškovo buvo priimtas sprendimas.

                  3.

                  Trečiasis ieškinio pagrindas grindžiamas tuo, kad Taryba nenurodė tinkamų ir pagrįstų priežasčių, taip pat padarė akivaizdžių vertinimo klaidų, kai nusprendė priimti sprendimą.

                  4.

                  Ketvirtasis ieškinio pagrindas grindžiamas tuo, kad Taryba piktnaudžiavo savo įgaliojimais, nes padarė akivaizdžių vertinimo klaidų, kai nusprendė priimti sprendimą. Ieškinyje nurodoma, kad sprendimas taikyti ieškovui ribojamąsias priemones buvo priimtas tik ar bent jau iš esmės siekiant politinių tikslų, o ne dėl nurodytų priežasčių.

                  5.

                  Penktasis ieškinio pagrindas grindžiamas tuo, kad Taryba pažeidė ieškovo teisę į gynybą ir teisę į veiksmingą teisminę gynybą. Kadangi ieškovas teigia, kad sprendimas buvo priimtas siekiant politinių tikslų, o ne dėl nurodytų priežasčių, ieškovas tvirtina turintis teisę gauti visus su sprendimo priėmimu susijusius dokumentus, tačiau šie dokumentai jam nebuvo pateikti.

                  6.

                  Šeštasis ieškinio pagrindas grindžiamas tuo, kad Taryba nepagrįstai ir neproporcingai pažeidė ieškovo pagrindines žmogaus teises, įskaitant teisę į nuosavybę, teisę užsiimti verslu ir judėjimo teisę.

                  7.

                  Septintasis ieškinio pagrindas grindžiamas tuo, kad Taryba pažeidė Sąjungos veiksmų nuspėjamumo principą. Ieškinyje teigiama, kad dėl motyvų pareiškime neapibrėžtai nurodytų galimų ieškovo veiksmų asmuo negali žinoti, nuo kokių veiksmų turėtų susilaikyti, siekdamas išvengti ribojamųjų priemonių taikymo.

         (1)  OL L 341, 2020, p. 7.

         (2)  OL L 341, 2020, p. 16.


title: Byla T-724/20: 2020 m. gruodžio 14 d. pareikštas ieškinys byloje Senseon Tech / EUIPO – Accuride International (SENSEON)

text:
               2021 2 8

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 44/53

      2020 m. gruodžio 14 d. pareikštas ieškinys byloje Senseon Tech / EUIPO – Accuride International (SENSEON)

      (Byla T-724/20)
      (2021/C 44/76)
      Kalba, kuria surašytas ieškinys: anglų

         Šalys

         Ieškovė: Senseon Tech Ltd (Londonas, Jungtinė Karalystė), atstovaujama advokatų P. Andreottola ir M. Li Trenta

         Atsakovė: Europos Sąjungos intelektinės nuosavybės tarnyba (EUIPO)

         Kita procedūros Apeliacinėje taryboje šalis: Accuride International Inc. (Santa Fe Springsas, Kalifornija, Jungtinės Valstijos)

         Su procedūra EUIPO susijusi informacija

         Prekių ženklo, dėl kurio kilo ginčas, paraišką pateikęs asmuo: ieškovė.

         Prekių ženklas, dėl kurio kilo ginčas: žodinio Sąjungos prekių ženklo SENSEON paraiška – Registracijos paraiška Nr. 17 758 831.

         Procedūra EUIPO: protesto procedūra.

         Ginčijamas sprendimas: 2020 m. rugsėjo 30 d. EUIPO pirmosios apeliacinės tarybos sprendimas byloje R 2736/2019-1.

         Reikalavimai

      Ieškovė Bendrojo Teismo prašo:

                  —

                  panaikinti ginčijamą sprendimą,

                  —

                  visiškai tenkinti ieškovės dėl ginčijamo sprendimo pareikštą ieškinį,

                  —

                  priteisti iš EUIPO bylinėjimosi išlaidas.

         Pagrindai, kuriais remiamasi

                  —

                  Atitinkamos visuomenės vertinimo klaida.

                  —

                  Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) 2017/1001 8 straipsnio 1 dalies b punkto pažeidimas, susijęs su prekių ir paslaugų panašumo nustatymu.

                  —

                  Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) 2017/1001 8 straipsnio 1 dalies b punkto pažeidimas, susijęs su bendru vertinimu.


title: Byla T-725/20: 2020 m. gruodžio 14 d. pareikštas ieškinys byloje Guangdong Haomei New Materials e Guangdong King Metal Light Alloy Technology / Komisija

text:
               2021 2 8

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 44/54

      2020 m. gruodžio 14 d. pareikštas ieškinys byloje Guangdong Haomei New Materials e Guangdong King Metal Light Alloy Technology / Komisija

      (Byla T-725/20)
      (2021/C 44/77)
      Proceso kalba: italų

         Šalys

         Ieškovės: Guangdong Haomei New Materials Co. Ltd (Čingjuanas, Kinija), Guangdong King Metal Light Alloy Technology Co. Ltd (Yuan Tan Town, Kinija), atstovaujamos advokatų M. Maresca, C. Malinconico, D. Guardamagna, M. Guardamagna, D. Maresca, A. Cerruti, A. Malinconico, G. La Malfa Ribolla

         Atsakovė: Europos Komisija

         Reikalavimai

      Ieškovės Bendrojo Teismo prašo panaikinti 2020 m. spalio 12 d. Komisijos įgyvendinimo reglamentą (ES) 2020/1428, kuriuo importuojamoms Kinijos Liaudies Respublikos kilmės aliuminio ekstruzijoms nustatomas laikinasis antidempingo muitas (OL L 336, 2020, p. 8) ir, papildomai, Pagrindinį reglamentą (Reglamentas 1036/2016), taip pat priteisti bylinėjimosi išlaidas.

         Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

      Grįsdamos ieškinį ieškovės remiasi aštuoniais pagrindais.

                  1.

                  Pirmasis ieškinio pagrindas grindžiamas SESV ir teisės normų, susijusių su Sutarties taikymu, Pagrindinio reglamento straipsnių, susijusių su pareiga konkrečiai nustatyti dempingo sąlygas, pažeidimu, tinkamo proceso, rungtyniškumo ir gero administravimo principo, nustatyto Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijos 41 straipsnyje, geriausios turimos informacijos panaudojimo principo pažeidimu, esminių procedūrinių reikalavimų pažeidimu, piktnaudžiavimu įgaliojimais dėl neapibrėžtumo ir informacijos, gautos bendradarbiaujant, realaus nepatikrinimo.

                              —

                              Šiuo klausimu ieškovės teigia, kad ginčijamas reglamentas yra neteisėtas, nes Komisija konkrečiai nenustatė rinkos sąlygų, o ieškovės realiai negalėjo pasinaudoti savo teisėmis į gynybą. Apibendrinant, HaoMei ir King Metal buvo laikomos atsakingomis už dempingą ir todėl joms ptitaikytas kompensacinis muitas ne dėl jų pačių veiksmų, susijusių su eksportu iš Kinijos, bet dėl bendrai teigiamai įvertintos Kinijos ekonomikos, taigi visiškai nekonkrečiu būdu. Tuo tikra Komisija neatliko jokio bendrovių ieškovių pateiktų dokumentų konkretaus tyrimo.

                  2.

                  Antrasis ieškinio pagrindas grindžiamas SESV ir teisės normų, susijusių su Sutarties taikymu, pažeidimu, dempingo, atsižvelgiant į Pagrindinio reglamento kriterijus, neegzistavimu, Pagrindinio reglamento straipsnio, susijusio su dempingo skirtumo nustatymu (2 straipsnis, konkrečiai 6 dalies a punktas), pažeidimu, tiriamo produkto „normalios“ kainos klaidingu nustatymu, laikinų muitų nustatymu ne dėl asmeninės eksportuotojų atsakomybės (kuri net nenustatyta), bet dėl aversijos bendra Kinijos ekonomikos struktūra, įgaliojimų viršijimu, nepakankamais nurodymais ir motyvavimu.

                              —

                              Šiuo klausimu ieškovės nurodo neteisėtumą, kylantį iš to, kad Komisija atliko neišsamų tyrimą ir, bet kuriuo atveju, jos tyrimo rezultatas buvo klaidinantis ir neteisėtas dėl Produktų registravimo reglamento, kuris jau apskųstas Bendrajame Teisme, nes ji į savo tyrimą įtraukė produktų kodus (7610 90 90), kurių, kaip ji pati pripažino, neturi ten būti, nes tie produktai skiriasi nuo tiriamųjų. Dėl šios klaidos (kuri leido įtraukti kitokių produktų) išnyko tiek antidempingo sąlygos (tiek, kiek ši labai žema kaina neišvengiamai ir dirbtinai sumažino vidutinę kainą), tiek Sąjungos pramonei padaryta žala, nes kiekiai buvo tokie dideli, palyginti su bendru atitinkamų produktų kiekiu, kad likusios į Europos Sąjungą importuotų produktų dalies poveikis būtų nereikšmingas.

                              —

                              Antra, specialios ieškovių situacijos nustatymo nebuvimas nesuderinamas su Sutartimi (ir minėtomis normomis) tiek, kiek joje nustatyta objektyvios ar netiesioginės atsakomybės tvarka, prieštaraujantis pagrindiniams teisinio saugumo ir teisėtų lūkesčių apsaugos principams (1998 m. gruodžio 3 d. Sprendimas Belgocodex, C-381/97, EU:C:1998:589; 2005 m. balandžio 26 d. Sprendimas Goed Wonen, C-376/02, EU:C:2005:251), dėl rinkos kainos ir sąnaudų struktūros akivaizdu, kad ieškovės kelis kartus Komisijai pateikė rinkos sąnaudas, o ji tai visiškai ignoravo (kaip ir Kinijos vyriausybės poziciją dėl rinkos ekonomikos). Dėl to atsirado akivaizdus neteisėtumas, susijęs tiek su esme (normaliosios vertės, didelių iškraipymų, galimybės gauti kreditą, apmokestinimo tvarkos, bankroto procedūros, tipiškos šalies ir jos pasirinkimo sąvokos), tiek su procedūra, kuris aprašytas šiame pagrinde ir kuris turėjo akivaizdžiai diskriminacinių ir žalingų padarinių.

                  3.

                  Trečiasis ieškinio pagrindas grindžiamas žalos nebuvimu, Pagrindinio reglamento (1, 2 straipsnių ir 7 straipsnio 1 dalies c punkto) pažeidimu, nurodymų nepakankamumu, akivaizdžia vertinimo klaida ir faktų iškraipymu lyginant rinkos dalis, priežastinio ryšio nebuvimu ir neatsižvelgimu į bendro importo srauto pokyčių nebuvimą.

                              —

                              Šiuo klausimu ieškovės teigia, kad ginčijamas reglamentas yra neteisėtas, nes nukrypstant nuo antidempingo tikslo jame matoma žala Sąjungos pramonei, padaryta Kinijos, būtent Haomei ir King Metal, konkurencijos, labai išaugus vartojimui ir aliuminio pramonės rentabilumui. Priešingai, nenustatyta kainų ar orientacinių kainų mažinimo, o tai, remiantis jurisprudencija, būtina žalai nustatyti. Ieškovių atveju yra įrodyta, kad kainos ar orientacinės kainos nebuvo mažinamos (įvairiuose dokumentuose, nurodytuose pagrinduose), remiantis Haomei ir King Metal gamyklų kainomis, kurios panašios į Europos kainas (3 dokumentas, boksitų ataskaita).

                              —

                              Be to, muitų nustatymu buvo suinteresuota ne Sąjunga, o tik skundą pateikę asmenys, ir tai Komisija paprasčiausiai „priėmė“ kaip motyvą neatlikusi analizės visoje Sąjungoje. Šiomis aplinkybėmis Komisija ir vėl visiškai ignoravo ieškovių per procedūrą pateiktus duomenis, kurie nebuvo išnagrinėti nei rungiantis (žodžiu ar raštu), nei reglamente.

                  4.

                  Ketvirtasis ieškinio pagrindas grindžiamas dempingo ir žalos priežastinio ryšio nebuvimu, Pagrindinio reglamento 1, 2 straipsnių ir 7 straipsnio 1 dalies c punkto pažeidimu, COVID-19 poveikio prekybos srautams, antidempigo procedūros tikslų ir laikinų muitų nustatymo įvertinimo nebuvimu, kitų faktorių nepakankamu ir klaidingu įvertinimu ir ieškovių pastabų neįvertinimu.

                              —

                              Šiuo klausimu ieškovės teigia, kad nepaisydama pandemijos rimtumo ir reikšmės tarptautinei prekybai, kurie jau išprovokavo neturinčius precedento ekonominius įvykius (pavyzdžiui, naftos pardavimas neigiamomis kainomis), Komisija nemanė, kad reikia atlikti Covid-19 padarinių tarptautinei prekybai studiją ar bent minimalią dokumentuotą analizę ir ją įtraukti į savo tyrimą.

                              —

                              Be to, Komisija neįvertino visų kitų faktorių, akivaizdžiai turinčių įtakos analizei: viena vertus, importo iš kitų šalių, kaip Rusija, augimo, kad ir nedidelio, kita vertus, Europos aliuminio eksporto augimo pasaulyje (284 ir paskesni punktai). Šios aplinkybės akivaizdžiai nutraukia dempingo ir žalos priežastinį ryšį.

                  5.

                  Penktasis ieškinio pagrindas grindžiamas neteisėtumu, kylančiu iš Registravimo reglamento.

                              —

                              Šiuo klausimu ieškovės teigia, kad Komisija aiškiai nenustatė importo, kuris buvo tyrimo objektas, objekto, o siekdama tai pateisinti nurodė vykstančius informacijos mainus su DG-TAXUD ir vykstantį tam tikrų TARIC duomenų tyrimą, skirtą nustatyti, ar šie duomenys reikšmingi analizei.

                              —

                              Vis dėlto, tai, kad priemonė būtina turi įrodyti neginčytini techniniai įrodymai. Tokios analizės nebuvimas ar netinkamas jos pobūdis reiškia laisvo prekių judėjimo tiesioginį pažeidimą, nes registracija pažeidžia importuotų produktų apyvartą, net po jų patekimo į Sąjungos teritoriją.

                  6.

                  Šeštasis ieškinio pagrindas grindžiamas akivaizdžia vertinimo klaida nustatant priemonės lygį, Pagrindinio reglamento 14 straipsnio 5 dalies pažeidimu kitu aspektu, muito sumos klaidingu ir savavališku nustatymu, nurodymų trūkumu, akivaizdžia vertinimo klaida ir įgaliojimų viršijimu.

                              —

                              Šiuo klausimu ieškovės teigia, kad buvo padaryta klaidų nustatant priemonės lygį (330 ir paskesni punktai). Nustatant 30,4 % tarifą Haomei ir King Metal savavališkai remtasi konfidencialiu EA antidempingo skundu. Komisija, kuri nurodė, kad pranešime apie inicijavimą ir skunde pateiktoje informacijoje buvo pakankamai įrodymų, savavališkai nustatė bendrą dempingo skirtumą visoms ekstruzijoms. Įgaliojimų viršijimas, atsižvelgiant į tikslą apsaugoti Sąjungos pramonę nuo galimos žalos, yra akivaizdus.

                  7.

                  Septintasis ieškinio pagrindas grindžiamas Bendrojo susitarimo dėl muitų tarifų ir prekybos (GATT) pažeidimu ir, papildomai Pagrindinio reglamento neteisėtumu, jei jis neaiškinamas remiantis tarptautiniais susitarimais.

                              —

                              Šiuo klausimu ieškovės teigia, kad Reglamente 2020/11428, kurį Komisija priėmė teisiškai remdamasi SESV 207 straipsniu, nukrypstama nuo tarptautinėje teisėje numatytų sąvokų. Jei taip nebūtų, kitaip tariant, pažeidimas nebūtų tiesiogiai susijęs su Reglamentu 2020/11428, neteisėtas būtų Pagrindinis reglamentas.

                  8.

                  Aštuntasis ieškinio pagrindas grindžiamas Europos žmogaus teisių konvencijos pažeidimu, kiek tai susiję su baudžiamajai sankcijai lygiavertės sankcijos skyrimo dėl eksportuojančioms įmonėms padarytų padarinių procedūra.

                              —

                              Šiuo klausimu ieškovės teigia, kad bendrovėms ieškovėms šių muitų taikymas yra kliūtis jų veiklai vykdyti, kuri padaro nepataisomą žalą, panašią į baudžiamosios sankcijos, kaip daug kartų nusprendė Europos žmogaus teisių teismas.


title: Byla T-729/20: 2020 m. gruodžio 15 d. pareikštas ieškinys byloje Aurubis / Komisija

text:
               2021 2 8

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 44/56

      2020 m. gruodžio 15 d. pareikštas ieškinys byloje Aurubis / Komisija

      (Byla T-729/20)
      (2021/C 44/78)
      Proceso kalba: vokiečių

         Šalys

         Ieškovė: Aurubis AG (Hamburgas, Vokietija), atstovaujama advokatų S. Altenschmidt ir J. Hoss

         Atsakovė: Europos Komisija

         Reikalavimai

      Ieškovė Bendrojo Teismo prašo:

                  —

                  pripažinti 2020 m. gruodžio 8 d. Europos Komisijos sprendimą (nuoroda Ares (2020)7439507 – 08/12/2020) negaliojančiu ir

                  —

                  priteisti iš atsakovės bylinėjimosi išlaidas.

         Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

      Šiuo ieškiniu ieškovė prašo pripažinti negaliojančiu 2020 m. gruodžio 8 d. sprendimą, kuriuo Komisija, nagrinėjant bylą dėl laikinųjų apsaugos priemonių taikymo Verwaltungsgericht Berlin (Berlyno administracinis teismas) ir atitinkamą Umweltbundesamt (Federalinė aplinkos apsaugos tarnyba) prašymą, atsisakė dalyvauti persiunčiant apyvartinius taršos leidimus, kad būtų laikinai užtikrinta ieškovės teisė į nemokamą apyvartinių taršos leidimų suteikimą siekiant užtikrinti Teisingumo Teismo sprendimo praktinį veiksmingumą byloje dėl prejudicinio sprendimo priėmimo C-271/20.
      Grįsdama ieškinį ieškovė remiasi šiais pagrindais.

                  1.

                  2020 m. gruodžio 8 d. Komisijos sprendimas tiesiogiai ir konkrečiai susijęs su ieškove. Todėl ji turi teisę pareikšti ieškinį.

                  2.

                  Taikant laikinąsias apsaugos priemones per procesą nacionaliniame teisme veiksmingos teisinės apsaugos principas, įtvirtintas Sąjungos teisėje, įpareigoja Komisiją dalyvauti užtikrinant visas galimas teises į apyvartinių taršos leidimų suteikimą, kad šios teisės nebūtų prarastos.

                  3.

                  Tokio dalyvavimo ir apyvartinių taršos leidimų persiuntimo į nacionalines sąskaitas teisinį pagrindą sudaro Direktyva 2003/87/EB (1) ir Reglamentas (ES) Nr. 389/2013 (2).

         (1)  2003 m. spalio 13 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2003/87/EB, nustatanti šiltnamio efektą sukeliančių dujų emisijos leidimų sistemą Bendrijoje ir iš dalies keičianti Tarybos direktyvą 96/61/EB (OL L 275, p. 32; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 15 sk., 7 t., p. 631).

         (2)  2013 m. gegužės 2 d. Komisijos reglamentas (ES) Nr. 389/2013, kuriuo pagal Europos Parlamento ir Tarybos direktyvą 2003/87/EB ir Europos Parlamento ir Tarybos sprendimus Nr. 280/2004/EB ir Nr. 406/2009/EB įsteigiamas Sąjungos registras ir panaikinami Komisijos reglamentai (ES) Nr. 920/2010 ir Nr. 1193/2011 (OL L 122, 2013, p. 1).


title: Byla T-730/20: 2020 m. gruodžio 16 d. pareikštas ieškinys byloje ON / Komisija

text:
               2021 2 8

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 44/57

      2020 m. gruodžio 16 d. pareikštas ieškinys byloje ON / Komisija

      (Byla T-730/20)
      (2021/C 44/79)
      Proceso kalba: prancūzų

         Šalys

         Ieškovas: ON, atstovaujamas advokatės N. De Montigny

         Atsakovė: Europos Komisija

         Reikalavimai

      Ieškovas Bendrojo Teismo prašo:

                  —

                  Panaikinti 2020 m. kovo 12 d. PMO.1 (Individualių išmokų administravimo ir mokėjimo biuras) sprendimą, remiantis Tarnybos nuostatų 85 straipsniu, nuo 2015 m. sausio 1 d. susigrąžinti nepagrįstai sumokėtas sumas;

                  —

                  Prireikus, panaikinti 2020 m. rugsėjo 3 d. sprendimą atmesti skundą;

                  —

                  Priteisti iš atsakovės ieškovo patirtos neturtinės žalos atlyginimui kompensaciją, ex aequo et bono įvertintą 10 000 eurų;

                  —

                  Priteisti iš atsakovės bylinėjimosi išlaidas.

         Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

      Grįsdamas ieškinį ieškovas remiasi trimis pagrindais.

                  1.

                  Pirmasis ieškinio pagrindas grindžiamas Tarnybos nuostatų 85 straipsnio pažeidimu, kiek buvo netenkinamos šio straipsnio taikymo sąlygos. Šiuo klausimu ieškovas be kita ko teigia, kad administracija neįrodė, jog jis žinojo ar turėjo žinoti, kad jam nepriklauso persikėlimo išmoka nuo pirmo ir vienintelio jo įdarbinimo pradžios, t. y. nuo 2009 m.

                  2.

                  Antrasis ieškinio pagrindas grindžiamas protingo termino principo nepaisymu. Šiuo klausimu ieškovas remiasi aplinkybe, kad dėl minėto protingo termino principo nepaisymo jis prarado galimybę įrodyti jo įprastinės gyvenamosios vietos buvimą už Jungtinės Karalystės ribų, turint omenyje, kad dokumentų saugojimo terminas paprastai nebūna ilgesnis nei dešimt metų.

                  3.

                  Trečiasis ieškinio pagrindas grindžiamas tarnybos klaida, kurią padarė administracija, prisiėmusi ištaisymo pareigą. Anot ieškovo, klaidą sudaro administracijos padaryta klaida nustatant jo pinigines teises jo įdarbinimo momentu.


title: Byla T-731/20: 2020 m. gruodžio 17 d. pareikštas ieškinys byloje ExxonMobil Production Deutschland / Komisija

text:
               2021 2 8

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 44/58

      2020 m. gruodžio 17 d. pareikštas ieškinys byloje ExxonMobil Production Deutschland / Komisija

      (Byla T-731/20)
      (2021/C 44/80)
      Proceso kalba: vokiečių

         Šalys

         Ieškovė: ExxonMobil Production Deutschland GmbH (Hanoveris, Vokietija), atstovaujama advokatų S. Altenschmidt ir J. Hoss

         Atsakovė: Europos Komisija

         Reikalavimai

      Ieškovė Bendrojo Teismo prašo:

                  —

                  pripažinti 2020 m. gruodžio 8 d. Europos Komisijos sprendimą (nuoroda Ares (2020)7439507 – 08/12/2020) negaliojančiu ir

                  —

                  priteisti iš atsakovės bylinėjimosi išlaidas.

         Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

      Šiuo ieškiniu ieškovė prašo pripažinti negaliojančiu 2020 m. gruodžio 8 d. sprendimą, kuriuo Komisija, nagrinėjant bylą dėl laikinųjų apsaugos priemonių taikymo Verwaltungsgericht Berlin (Berlyno administracinis teismas) ir atitinkamą Umweltbundesamt (Federalinė aplinkos apsaugos tarnyba) prašymą, atsisakė dalyvauti persiunčiant apyvartinius taršos leidimus, kad būtų laikinai užtikrinta ieškovės teisė į nemokamą apyvartinių taršos leidimų suteikimą siekiant užtikrinti Teisingumo Teismo sprendimo praktinį veiksmingumą byloje dėl prejudicinio sprendimo priėmimo C-126/20.
      Grįsdama ieškinį ieškovė remiasi šiais pagrindais.

                  1.

                  2020 m. gruodžio 8 d. Komisijos sprendimas tiesiogiai ir konkrečiai susijęs su ieškove. Todėl ji turi teisę pareikšti ieškinį.

                  2.

                  Taikant laikinąsias apsaugos priemones per procesą nacionaliniame teisme veiksmingos teisinės apsaugos principas, įtvirtintas Sąjungos teisėje, įpareigoja Komisiją dalyvauti užtikrinant visas galimas teises į apyvartinių taršos leidimų suteikimą, kad šios teises nebūtų prarastos.

                  3.

                  Tokio dalyvavimo ir apyvartinių taršos leidimų persiuntimo į nacionalines sąskaitas teisinį pagrindą sudaro Direktyva 2003/87/EB (1) ir Reglamentas (ES) Nr. 389/2013 (2).

         (1)  2003 m. spalio 13 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2003/87/EB, nustatanti šiltnamio efektą sukeliančių dujų emisijos leidimų sistemą Bendrijoje ir iš dalies keičianti Tarybos direktyvą 96/61/EB (OL L 275, p. 32; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 15 sk., 7 t., p. 631).

         (2)  2013 m. gegužės 2 d. Komisijos reglamentas (ES) Nr. 389/2013, kuriuo pagal Europos Parlamento ir Tarybos direktyvą 2003/87/EB ir Europos Parlamento ir Tarybos sprendimus Nr. 280/2004/EB ir Nr. 406/2009/EB įsteigiamas Sąjungos registras ir panaikinami Komisijos reglamentai (ES) Nr. 920/2010 ir Nr. 1193/2011 (OL L 122, 2013, p. 1).


title: Byla T-732/20: 2020 m. gruodžio 16 d. pareikštas ieškinys byloje Freundlieb / EUIPO (CRYSTAL)

text:
               2021 2 8

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 44/59

      2020 m. gruodžio 16 d. pareikštas ieškinys byloje Freundlieb / EUIPO (CRYSTAL)

      (Byla T-732/20)
      (2021/C 44/81)
      Proceso kalba: vokiečių

         Šalys

         Ieškovas: Andreas Freundlieb (Berlynas, Vokietija), atstovaujamas advokatės J. Vogtmeier

         Atsakovė: Europos Sąjungos intelektinės nuosavybės tarnyba (EUIPO)

         Su procedūra EUIPO susijusi informacija

         Prekių ženklas, dėl kurio kilo ginčas: žodinis Europos Sąjungos prekių ženklas CRYSTAL – Europos Sąjungos prekių ženklas Nr. 8 372 591

         Ginčijamas sprendimas: 2020 m. spalio 1 d. EUIPO penktosios apeliacinės tarybos sprendimas byloje R 1056/2020-5

         Reikalavimai

      Ieškovas Bendrojo Teismo prašo:

                  —

                  panaikinti ginčijamą sprendimą ir pagal ieškinio reikalavimus grąžinti Europos Sąjungos prekių ženklui Nr. 8 372 591 ankstesnį statusą;

                  —

                  priteisti iš EUIPO bylinėjimosi išlaidas, įskaitant patirtąsias nagrinėjant bylą apeliacinėje taryboje.

         Pagrindas, kuriuo remiamasi

                  —

                  Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) 2017/1001 104 straipsnio 1 dalies pažeidimas.


title: Byla T-733/20: 2020 m. gruodžio 16 d. pareikštas ieškinys byloje Freundlieb / EUIPO (BANDIT)

text:
               2021 2 8

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 44/59

      2020 m. gruodžio 16 d. pareikštas ieškinys byloje Freundlieb / EUIPO (BANDIT)

      (Byla T-733/20)
      (2021/C 44/82)
      Proceso kalba: vokiečių

         Šalys

         Ieškovas: Andreas Freundlieb (Berlynas, Vokietija), atstovaujamas advokatės J. Vogtmeier

         Atsakovė: Europos Sąjungos intelektinės nuosavybės tarnyba (EUIPO)

         Su procedūra EUIPO susijusi informacija

         Prekių ženklas, dėl kurio kilo ginčas: žodinis Europos Sąjungos prekių ženklas BANDIT – Europos Sąjungos prekių ženklas Nr. 1 205 061

         Ginčijamas sprendimas: 2020 m. spalio 1 d. EUIPO penktosios apeliacinės tarybos sprendimas byloje R 730/2020-5

         Reikalavimai

      Ieškovas Bendrojo Teismo prašo:

                  —

                  panaikinti ginčijamą sprendimą ir pagal ieškinio reikalavimus grąžinti Europos Sąjungos prekių ženklui Nr. 1 205 061 ankstesnį statusą;

                  —

                  priteisti iš EUIPO bylinėjimosi išlaidas, įskaitant patirtąsias nagrinėjant bylą apeliacinėje taryboje.

         Pagrindas, kuriuo remiamasi

                  —

                  Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) 2017/1001 104 straipsnio 1 dalies pažeidimas.


title: Byla T-740/20: 2020 m. gruodžio 16 d. pareikštas ieškinys byloje Arnautu / Parlamentas

text:
               2021 2 8

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 44/60

      2020 m. gruodžio 16 d. pareikštas ieškinys byloje Arnautu / Parlamentas

      (Byla T-740/20)
      (2021/C 44/83)
      Proceso kalba: prancūzų

         Šalys

         Ieškovė: Marie-Christine Arnautu (Paryžius, Prancūzija), atstovaujama advokato F. Wagner

         Atsakovas: Europos Parlamentas

         Reikalavimai

      Ieškovė Bendrojo Teismo prašo:

                  —

                  pripažinti prieštaravimą dėl priimtinumo priimtinu ir nustatyti, kad Europos Parlamento narių statuto įgyvendinimo taisyklių (toliau – MASD) 33 straipsnio 1 ir 2 dalys yra neteisėtos;

                  —

                  pripažinti, kad 2020 m. rugsėjo 21 d. Generalinio sekretoriaus sprendimas yra teisiškai nepagrįstas, ir jį panaikinti;
                  pirmiausia,

                  —

                  pripažinti, kad Marie-Christine Arnautu pateikė savo padėjėjo darbo įrodymą pagal MASD 33 straipsnio 1 ir 2 dalis bei pagal Europos Sąjungos Teisingumo Teismo jurisprudenciją;
                  ir, atsižvelgiant į tai,

                  —

                  panaikinti 2020 m. rugsėjo 21 d. Europos Parlamento generalinio sekretoriaus sprendimą, apie kurį elektroniniu būdu pranešta 2020 m. spalio 23 d., priimtą pagal iš dalies pakeisto 2008 m. gegužės 19 d. ir liepos 9 d. Europos Parlamento biuro sprendimo 2009/C 159/01 „dėl Europos Parlamento narių statuto įgyvendinimo taisyklių“ 68 straipsnį, kuriuo pripažįstamas reikalavimas grąžinti 87 203,46 EUR sumą, nepagrįstai išmokėtą kaip išmokos už Parlamento nario padėjėjo darbą, ieškovės atžvilgiu, ir paraginti ją grąžinti;

                  —

                  panaikinti 2020 m. spalio 22 d. debeto avizą Nr. 7000001577, kurioje nustatytas reikalavimas Marie-Christine Arnautu atžvilgiu, remiantis 2020 m. rugsėjo 21 d. Generalinio sekretoriaus priimtu sprendimu susigrąžinti nepagrįstai sumokėtą sumą, priimtu pagal MASD 68 straipsnį, susijusį su išlaidomis už Europos Parlamento narių padėjėjų darbą;

                  —

                  priteisti iš Parlamento visas bylinėjimosi išlaidas.

         Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

      Grįsdama ieškinį ieškovė remiasi dviem pagrindais.

                  1.

                  Pirmasis ieškinio pagrindas siejamas su neteisėtumu grindžiamu prieštaravimu dėl to, kad Parlamento narių statuto įgyvendinimo taisyklių, patvirtintų 2008 m. gegužės 19 d. ir liepos 9 d. Europos Parlamento biuro sprendimu (toliau – įgyvendinimo taisyklės), 33 straipsniu buvo pažeistas teisinio tikrumo ir teisėtų lūkesčių principai, nes jos, be kita ko, buvo neaiškios ir netikslios. Ieškovė teigia, kad kadangi ginčijamos nuostatos buvo netikslios, įgyvendinimo taisyklių teisės normai reikalingas teismo išaiškinimas. Be to, išlaidų už Parlamento narių padėjėjų darbo įrodymo detalės buvo nustatytos tik 2017 m. lapkričio mėn. sprendimuose Bilde ir Montel suformuota jurisprudencija, o 2005 m. Sprendime Gorostiaga suformuota jurisprudencija buvo susijusi tik su mokėjimų tarpininko mokamais darbo užmokesčiais. Nuo 2008 m. ginčijamos nuostatos buvo apibrėžtos netiksliai ir neaiškiai. Ieškovė pažymi, kad, nepaisydamas teisinio neužtikrintumo pavojaus, Europos Parlamentas tiksliai ir aiškiai nereglamentavo Parlamento nario padėjėjų darbo kontrolės procedūros ir neformalizavo Parlamento nario pareigos fiksuoti ir saugoti duomenis ir net tinkamų, identifikuotinų ir datuotų įrodymų pateikimo tvarkos.

                  2.

                  Antrasis ieškinio pagrindas grindžiamas esminio procedūrinio reikalavimo ir teisių į gynybą pažeidimu. Ieškovė teigia, kad Generalinis sekretorius nesurengė asmeninio pokalbio ir taip pažeidė įgyvendinimo taisyklių 68 straipsnį. Ji taip pat nurodo, kad tokiu elgesiu Generalinis sekretorius pažeidė jos pagrindinę teisę tiesiogiai pateikti savo argumentus ir paaiškinimus sprendimą priimančiai vadovybei bei ginčyti įrodymus.


title: Byla T-749/20: 2020 m. gruodžio 22 d. pareikštas ieškinys byloje Veronese / EUIPO – Veronese Design Company (VERONESE)

text:
               2021 2 8

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 44/61

      2020 m. gruodžio 22 d. pareikštas ieškinys byloje Veronese / EUIPO – Veronese Design Company (VERONESE)

      (Byla T-749/20)
      (2021/C 44/84)
      Kalba, kuria surašytas ieškinys: prancūzų

         Šalys

         Ieškovė: Veronese (Paryžius, Prancūzija), atstovaujama advokato S. Herrburger

         Atsakovė: Europos Sąjungos intelektinės nuosavybės tarnyba (EUIPO)

         Kita procedūros Apeliacinėje taryboje šalis: Veronese Design Company Ltd (Kaulūnas, Honkongas)

         Su procedūra EUIPO susijusi informacija

         Prekių ženklo, dėl kurio kilo ginčas, savininkė: kita procedūros Apeliacinėje taryboje šalis

         Prekių ženklas, dėl kurio kilo ginčas: vaizdinis Europos Sąjungos prekių ženklas, VERONESE – Europos Sąjungos prekių ženklas Nr. 8 831 844

         Procedūra EUIPO: registracijos panaikinimo procedūra

         Ginčijamas sprendimas: 2020 m. spalio 26 d. EUIPO ketvirtosios apeliacinės tarybos sprendimas byloje R 1951/2020-4

         Reikalavimai

      Ieškovė Bendrojo Teismo prašo:

                  —

                  pripažinti šį ieškinį ir jo priedus priimtinais;

                  —

                  panaikinti ginčijamą sprendimą,

                  —

                  priteisti iš EUIPO bylinėjimosi išlaidas.

         Pagrindai, kuriais remiamasi

                  —

                  Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) 2017/1001 72 straipsnio 6 dalies pažeidimas,

                  —

                  Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) 2017/1001 72 straipsnio 6 dalies, siejamos su 94 straipsniu, pažeidimas,

                  —

                  Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) 2017/1001 60 straipsnio 1 dalies a punkto, siejamo su 8 straipsnio 1 ir 2 dalimis bei 1 straipsnio 2 dalimi, pažeidimas.


title: Byla C-635/18: 2021 m. birželio 3 d. Teisingumo Teismo (septintoji kolegija) sprendimas byloje Europos Komisija / Vokietijos Federacinė Respublika (Valstybės įsipareigojimų neįvykdymas – Aplinka – Direktyva 2008/50/EB – Aplinkos oro kokybė – 13 straipsnio 1 dalis ir XI priedas – Sistemingas ir nuolatinis azoto dioksido (NO2) ribinių verčių viršijimas tam tikrose Vokietijos zonose ir aglomeracijose – 23 straipsnio 1 dalis – XV priedas – „Kuo trumpesnis“ viršijimo laikotarpis – Tinkamos priemonės)

text:
               2021 7 19

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 289/2

      2021 m. birželio 3 d. Teisingumo Teismo (septintoji kolegija) sprendimas byloje Europos Komisija / Vokietijos Federacinė Respublika

      (Byla C-635/18) (1)

      (Valstybės įsipareigojimų neįvykdymas - Aplinka - Direktyva 2008/50/EB - Aplinkos oro kokybė - 13 straipsnio 1 dalis ir XI priedas - Sistemingas ir nuolatinis azoto dioksido (NO2) ribinių verčių viršijimas tam tikrose Vokietijos zonose ir aglomeracijose - 23 straipsnio 1 dalis - XV priedas - „Kuo trumpesnis“ viršijimo laikotarpis - Tinkamos priemonės)
      (2021/C 289/02)
      Proceso kalba: vokiečių

         Šalys

         Ieškovė: Europos Komisija, atstovaujama C. Hermes, E. Manhaeve ir A. C. Becker

         Atsakovė: Vokietijos Federacinė Respublika, iš pradžių atstovaujama T. Henze ir S. Eisenberg, padedamų advokatų U. Karpenstein, F. Fellenberg ir K. Dingemann, vėliau – J. Möller ir S. Eisenberg, padedamų advokatų U. Karpenstein, F. Fellenberg ir K. Dingemann

         Atsakovės pusėje įstojusi į bylą šalis: Jungtinė Didžiosios Britanijos ir Šiaurės Airijos Karalystė, atstovaujama F. Shibli

         Rezoliucinė dalis

                  1.

                  Vokietijos Federacinė Respublika

                              —

                              neįvykdė įsipareigojimų pagal 2008 m. gegužės 21 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2008/50/EB dėl aplinkos oro kokybės ir švaresnio oro Europoje 13 straipsnio 1 dalį, siejamą su XI priedu, nes nuo 2010 m. sausio 1 d. iki 2016 m. imtinai, pirma, sistemingai ir nuolat buvo viršijama azoto dioksido (NO2) metinė ribinė vertė Vokietijos teritorijoje esančiose 26 zonose: DEZBXX0001A (Berlyno aglomeracija), DEZCXX0007A (Štutgarto aglomeracija), DEZCXX0043S (Tiubingeno apygarda), DEZCXX0063S (Štutgarto apygarda [išskyrus aglomeracijas]), DEZCXX0004A (Freiburgo aglomeracija), DEZCXX0041S (Karlsrūhės apygarda [išskyrus aglomeracijas]), DEZCXX0006A (Manheimo / Heidelbergo aglomeracija), DEZDXX0001A (Miuncheno aglomeracija), DEZDXX0003A (Niurnbergo / Fiurto / Erlangeno aglomeracija), DEZFXX0005S (Regionas III Vidurio ir Šiaurės Hesenas), DEZFXX0001A (I aglomeracija [Reinas-Mainas]), DEZFXX0002A (II aglomeracija [Kaselis]), DEZGLX0001A (Hamburgo aglomeracija), DEZJXX0015A (Grėvenbroichas [Reino rusvųjų anglių regionas]), DEZJXX0004A (Kelnas), DEZJXX0009A (Diuseldorfas), DEZJXX0006A (Esenas), DEZJXX0017A (Duisburgas, Oberhauzenas, Miulheimas), DEZJXX0005A (Hagenas), DEZJXX0008A (Dortmundas), DEZJXX0002A (Vupertalis), DEZJXX0011A (Achenas), DEZJXX0016S (miesto ir kaimo vietovės Šiaurės Reino-Vestfalijos žemėje), DEZKXX0006S (Maincas), DEZKXX0007S (Vormsas / Frankentalis / Liudvigshafenas), DEZKXX0004S (Koblencas / Noivydas) ir, antra, buvo viršijama valandinė ribinė NO2 vertė dviejose iš šių zonų: DEZCXX0007A (Štutgarto aglomeracija) ir DEZFXX0001A (I aglomeracija [Reinas-Mainas]),
                              ir

                              —

                              nuo 2010 m. birželio 11 d. nenustačiusi tinkamų priemonių, užtikrinančių, kad visose šiose zonose būtų laikomasi nustatytų ribinių NO2 verčių, neįvykdė įsipareigojimų pagal Direktyvos 2008/50 23 straipsnio 1 dalį, skaitomą atskirai ir siejamą su XV priedo A skirsniu, konkrečiai – neįvykdė šios direktyvos 23 straipsnio 1 dalies antroje pastraipoje įtvirtinto įsipareigojimo užtikrinti, kad oro kokybės planuose būtų numatytos tinkamos priemonės, kad šios vertės būtų viršijamos kuo trumpesnį laikotarpį.

                  2.

                  Vokietijos Federacinė Respublika padengia savo ir Europos Komisijos patirtas bylinėjimosi išlaidas.

                  3.

                  Jungtinė Didžiosios Britanijos ir Šiaurės Airijos Karalystė padengia savo bylinėjimosi išlaidas.

         (1)  OL C 436, 2018 12 3.


title: Byla C-243/21: 2021 m. balandžio 14 d. Sąd Okręgowy w Warszawie (Lenkija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje „TOYA“ sp. z o.o., Polska Izba Informatyki i Telekomunikacji / Prezes Urzędu Komunikacji Elektronicznej

text:
               2021 7 19

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 289/25

      2021 m. balandžio 14 d.Sąd Okręgowy w Warszawie (Lenkija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje „TOYA“ sp. z o.o., Polska Izba Informatyki i Telekomunikacji / Prezes Urzędu Komunikacji Elektronicznej

      (Byla C-243/21)
      (2021/C 289/35)
      Proceso kalba: lenkų

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

         Sąd Okręgowy w Warszawie

         Šalys pagrindinėje byloje

         Ieškovės: „TOYA“ sp. z o.o., Polska Izba Informatyki i Telekomunikacji

         Atsakovas: Prezes Urzędu Komunikacji Elektronicznej

         Prejudicinis klausimas

                  1.

                  Ar 2002 m. kovo 7 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2002/19/EB dėl elektroninių ryšių tinklų ir susijusių priemonių sujungimo ir prieigos prie jų (1) 8 straipsnio 3 dalis kartu su 2014 m. gegužės 15 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2014/61/ES dėl priemonių sparčiojo elektroninių ryšių tinklų diegimo sąnaudoms mažinti (2) 3 straipsnio 5 dalimi ir 1 straipsnio 3 ir 4 dalimis turi būti aiškinamos taip, kad pagal jas nacionalinei reguliavimo institucijai draudžiama nustatyti įmonei, kuri turi techninę infrastruktūrą ir taip pat yra viešųjų elektroninių ryšių tinklų operatorė ir paslaugų teikėja, bet nebuvo pripažinta turinčia didelę įtaką rinkoje, įpareigojimą laikytis šios institucijos nustatytų ex ante sąlygų, reglamentuojančių prieigą prie šios operatorės techninės infrastruktūros, įskaitant sutarčių sudarymo taisykles ir procedūras bei taikomus prieigos mokesčius, neatsižvelgiant į tai, kad kilo ginčas dėl prieigos prie šios operatorės techninės infrastruktūros ir rinkoje yra veiksminga konkurencija?
                  Arba (II variantas)

                  2.

                  Ar 2018 m. gruodžio 11 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos (ES) 2018/1972, kuria nustatomas Europos elektroninių ryšių kodeksas (3), 67 straipsnio 1 ir 3 dalys, siejamos su jos 68 straipsnio 2 ir 3 dalimis, kartu su 2014 m. gegužės 15 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2014/61/ES dėl priemonių sparčiojo elektroninių ryšių tinklų diegimo sąnaudoms mažinti 3 straipsnio 5 dalimi ir 1 straipsnio 3 ir 4 dalimis, turi būti aiškinamos taip, kad pagal jas nacionalinei reguliavimo institucijai draudžiama nustatyti įmonei, kuri turi techninę infrastruktūrą ir taip pat yra viešųjų elektroninių ryšių tinklų operatorė ir paslaugų teikėja, bet nebuvo pripažinta turinčia didelę įtaką rinkoje, įpareigojimą laikytis šios institucijos nustatytų ex ante sąlygų, reglamentuojančių prieigą prie šios operatorės techninės infrastruktūros, įskaitant sutarčių sudarymo taisykles ir procedūras bei taikomus prieigos mokesčius, neatsižvelgiant į tai, kad kilo ginčas dėl prieigos prie šios operatorės techninės infrastruktūros ir rinkoje yra veiksminga konkurencija?

         (1)  OL L 108, 2002, p. 7; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 13 sk., 29 t., p. 323–336.

         (2)  OL L 155, 2014, p. 1.

         (3)  OL L 321, 2018, p. 36.


title: Byla T-282/21: 2021 m. gegužės 21 d. pareikštas ieškinys byloje SS, ST / Frontex

text:
               2021 7 19

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 289/40

      2021 m. gegužės 21 d. pareikštas ieškinys byloje SS, ST / Frontex

      (Byla T-282/21)
      (2021/C 289/57)
      Proceso kalba: anglų

         Šalys

         Ieškovai: SS, ST, atstovaujami advokatų M. Van den Broeck ir L. Lambert

         Atsakovė: Europos sienų ir pakrančių apsaugos agentūra (Frontex)

         Reikalavimai

      Ieškovai Bendrojo Teismo prašo:

                  —

                  priimti ieškinį ir jį išnagrinėti iš esmės;

                  —

                  pripažinti, kad po to, kai Frontex buvo paraginta veikti pagal SESV 265 straipsnyje nustatytą procedūrą, ji nepanaikino veiklos Egėjo jūros regione finansavimo, visiškai ar iš dalies nesustabdė ar nenutraukė veiklos jame (ESPA reglamento (1) 64 straipsnio 4 dalis), nenurodė atitinkamų priemonių netaikymo pagrįstų priežasčių, remiantis 46 straipsnio 6 dalimi, ar kitaip neapibrėžė savo pozicijos, atsakydama į ieškovų pirminį prašymą;

                  —

                  pripažinti, kad jos neveikimas pažeidė Sutartis, kaip tai suprantama pagal SESV 265 straipsnį.

         Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

      Grįsdami ieškinį ieškovai remiasi trimis pagrindais.

                  1.

                  Pirmasis ieškinio pagrindas grindžiamas tuo, kad vykdant Frontex veiklą tariamai daromi sunkūs pagrindinių teisių arba įsipareigojimų tarptautinės apsaugos srityje pažeidimai Egėjo jūros regione, dėl kurių vykdomasis direktorius privalėjo sustabdyti ar nutraukti tą veiklą, kaip tai suprantama pagal ESPA reglamento 46 straipsnį. Ieškovai teigia, kad surinkti įrodymai patvirtina, jog sienų kontrolės operacijų Egėjo jūroje „naujoji taktika“, pritaikyta 2020 m. kovo mėn., apima valstybės (Graikija) ir organizacinės (Frontex) politikos sisteminę ir plačią ataką prieš civilius, siekiančius prieglobsčio ES, pažeisdama, be kita ko, teisę į gyvybę, kolektyvinio asmenų išsiuntimo draudimą, negrąžinimo principą ir teisę į prieglobstį.

                  2.

                  Antrasis ieškinio pagrindas grindžiamas tuo, kad Frontex tarimai neįvykdė savo teigiamų įsipareigojimų pagal Pagrindinių teisių chartiją, kiek tai susiję su minėtų pagrindinių teisių numatomų pažeidimų Egėjo jūros regione vykdant jos veiklą prevencija. Frontex nevykdė savo konkrečių teigiamų įsipareigojimų, aiškiai numatytų kituose straipsniuose nei ESPA reglamento 46 straipsnis, kaip antai stebėsenos ir ataskaitų teikimo įsipareigojimų, susijusių ar net persipynusių su 46 straipsnio taikymu.

                  3.

                  Trečiasis ieškinio pagrindas grindžiamas tuo, kad tariamas Agentūros neveikimas pagal SESV 265 straipsnį ieškovus liečia tiesiogiai ir individualiai, nes jų situacijai jau daug kartų padarė žalos nauja valstybės ir organizacinė politika dėl sistemiškos ir plačiai paplitusios arba pagrobimo iš ES žemės ir priverstinio perkėlimo atgal į jūrą, arba perėmimo jūroje praktikos; palikimo jūroje netinkamuose laivuose, keliant didelį pavojų gyvybei; neteisėto grąžinimo, kolektyvinio asmenų išsiuntimo ir prieglobsčio gavimo prevencijos. Tęstinis Frontex nesiėmimas tinkamų priemonių, kad būtų išvengta šių pažeidimų – įskaitant ESPA reglamento 46 straipsnyje numatytos veiklos sustabdymą ar nutraukimą – labai padidina ieškovų riziką jau šeštą kartą patirti tuos pačius Sutarčių ir tarptautinės bei Europos paprotinės ir sutarčių teisės pažeidimus.

         (1)  2019 m. lapkričio 13 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (ES) 2019/1896 dėl Europos sienų ir pakrančių apsaugos pajėgų, kuriuo panaikinami reglamentai (ES) Nr. 1052/2013 ir (ES) 2016/1624 (OL L 295, 2019, p. 1).


title: Sujungtos bylos C-682/18 ir C-683/18: 2021 m. birželio 22 d. Teisingumo Teismo (didžioji kolegija) sprendimas byloje (Bundesgerichtshof (Vokietija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Frank Peterson / Google LLC, YouTube LLC, YouTube Inc., Google Germany GmbH (C-682/18) ir Elsevier Inc. / Cyando AG (C-683/18) (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą – Intelektinė nuosavybė – Autorių teisės ir gretutinės teisės – Dalijimosi vaizdo įrašais ar failų prieglobos ir dalijimosi platformos padarymas viešai prieinamos ir valdymas – Valdytojo atsakomybė už jo platformos naudotojų padarytus intelektinės nuosavybės teisių pažeidimus – Direktyva 2001/29/EB – 3 straipsnis ir 8 straipsnio 3 dalis – Sąvoka „viešas paskelbimas“ – Direktyva 2000/31/EB – 14 ir 15 straipsniai – Pasinaudojimo atleidimu nuo atsakomybės sąlygos – Nežinojimas apie konkrečius pažeidimus – Pranešimas apie tokius pažeidimus, kaip sąlyga priimti teismo draudimą)

text:
               2021 8 9

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 320/2

      2021 m. birželio 22 d. Teisingumo Teismo (didžioji kolegija) sprendimas byloje (Bundesgerichtshof (Vokietija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Frank Peterson / Google LLC, YouTube LLC, YouTube Inc., Google Germany GmbH (C-682/18) ir Elsevier Inc. / Cyando AG (C-683/18)

      (Sujungtos bylos C-682/18 ir C-683/18) (1)

      (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą - Intelektinė nuosavybė - Autorių teisės ir gretutinės teisės - Dalijimosi vaizdo įrašais ar failų prieglobos ir dalijimosi platformos padarymas viešai prieinamos ir valdymas - Valdytojo atsakomybė už jo platformos naudotojų padarytus intelektinės nuosavybės teisių pažeidimus - Direktyva 2001/29/EB - 3 straipsnis ir 8 straipsnio 3 dalis - Sąvoka „viešas paskelbimas“ - Direktyva 2000/31/EB - 14 ir 15 straipsniai - Pasinaudojimo atleidimu nuo atsakomybės sąlygos - Nežinojimas apie konkrečius pažeidimus - Pranešimas apie tokius pažeidimus, kaip sąlyga priimti teismo draudimą)
      (2021/C 320/02)
      Proceso kalba: vokiečių

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

         Bundesgerichtshof

         Šalys pagrindinėje byloje

         Ieškovai: Frank Peterson (C-682/18), Elsevier Inc. (C-683/18)

         Atsakovės: Google LLC, YouTube LLC, YouTube Inc., Google Germany GmbH (C-682/18), Cyando AG (C-683/18)

         Rezoliucinė dalis

                  1.

                  2001 m. gegužės 22 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2001/29/EB dėl autorių teisių ir gretutinių teisių informacinėje visuomenėje tam tikrų aspektų suderinimo 3 straipsnio 1 dalis turi būti aiškinama taip, kad vaizdo įrašų dalijimosi platformos ar failų prieglobos ir dalijimosi platformos, kurioje naudotojai gali neteisėtai padaryti viešai prieinamą saugomą turinį, valdytojas „viešai neskelbia“ šio turinio, kaip tai suprantama pagal šią nuostatą, nebent jis ne tik suteikia pačią platformą, bet ir prisideda prie tokio turinio padarymo viešai prieinamo pažeidžiant autoriaus teises. Taip yra, be kita ko, tada, kai valdytojas konkrečiai žino, kad jo platformoje yra neteisėtai prieinamas saugomas turinys, tačiau nedelsiant jo nepašalina ir neužblokuoja prieigos prie jo, arba kai jis žino ar turėtų žinoti, kad saugomą turinį per jo platformą naudotojai apskritai neteisėtai padarė viešai prieinamą, tačiau nesiima įgyvendinti tinkamų techninių priemonių, kurių galima tikėtis iš įprastai rūpestingo operatoriaus, kad patikimai ir veiksmingai užkirstų kelią autoriaus teisės pažeidimams šioje platformoje, arba kai jis dalyvauja atrenkant neteisėtai viešai paskelbtą saugomą turinį, savo platformoje teikia priemones, skirtas konkrečiai neteisėtai dalytis tokiu turiniu, ar sąmoningai skatina tokį dalijimąsi, ką gali rodyti tai, kad jis sukūrė ekonominį modelį, skatinantį platformos naudotojus joje neteisėtai viešai skelbti saugomą turinį.

                  2.

                  2000 m. birželio 8 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2000/31/EB dėl kai kurių informacinės visuomenės paslaugų, ypač elektroninės komercijos, teisinių aspektų vidaus rinkoje (Elektroninės komercijos direktyva) 14 straipsnio 1 dalis turi būti aiškinama taip, kad vaizdo įrašų dalijimosi platformos ar failų prieglobos ir dalijimosi platformos valdytojo veikla patenka į šios nuostatos taikymo sritį, jeigu toks valdytojas neatlieka aktyvaus vaidmens, kuris leistų jam žinoti ar kontroliuoti į jo platformą įkeltą turinį.
                  Direktyvos 2000/31 14 straipsnio 1 dalies a punktas turi būti aiškinamas taip, jog valdytojas neatleidžiamas nuo atsakomybės, kaip numatyta šio 14 straipsnio 1 dalyje, jeigu jis žino apie konkrečius neteisėtus naudotojų veiksmus, susijusius su jo platformoje įkeltu saugomu turiniu.

                  3.

                  Direktyvos 2001/29 8 straipsnio 3 dalis turi būti aiškinama taip, kad su ja yra suderinama tai, kad autorių teisių ar gretutinių teisių turėtojas, remdamasis nacionaline teise, gali prašyti, kad teismas nustatytų draudimą tarpininkui, kurio paslauga trečiasis asmuo naudojosi pažeisdamas jo teises šiam nežinant, kaip numatyta Direktyvos 2000/31 14 straipsnio 1 dalies a punkte, tik tada, kai prieš pradedant teismo procesą apie šį pažeidimą buvo pranešta tarpininkui, tačiau jis nedelsdamas nesiėmė veiksmų, kad pašalintų tokį turinį arba užblokuotų prieigą prie jo, taip pat užtikrintų, kad tokie pažeidimai nesikartotų. Vis dėlto nacionaliniai teismai turi užtikrinti, kad taikant tokią sąlygą nebūtų taip vėluojama faktiškai nutraukti pažeidimą, kad būtų padaryta neproporcingos žalos teisių turėtojui.

         (1)  OL C 82, 2019 3 4.


title: Byla C-439/19: 2021 m. birželio 22 d. Teisingumo Teismo (didžioji kolegija) sprendimas byloje (Satversmes tiesa (Latvija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą), inicijuotoje B (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą – Fizinių asmenų apsauga tvarkant asmens duomenis – Reglamentas (ES) 2016/679 – 5, 6 ir 10 straipsniai – Nacionalinės teisės nuostatos, kuriose numatyta galimybė visuomenei susipažinti su asmens duomenimis, susijusiais su už kelių eismo taisyklių pažeidimus skirtais baudos taškais – Teisėtumas – Sąvoka „asmens duomenys apie apkaltinamuosius nuosprendžius ir nusikalstamas veikas“ – Atskleidimas siekiant padidinti kelių eismo saugumą – Visuomenės teisė susipažinti su oficialiais dokumentais – Informacijos laisvė – Suderinimas su pagrindinėmis teisėmis į privatų gyvenimą ir asmens duomenų apsaugą – Duomenų pakartotinis naudojimas – SESV 267 straipsnis – Prejudicinio sprendimo padariniai laiko atžvilgiu – Valstybės narės Konstitucinio Teismo galimybė palikti galioti su Sąjungos teise nesuderinamos nacionalinės teisės nuostatos teisinius padarinius – Sąjungos teisės viršenybės ir teisinio saugumo principai)

text:
               2021 8 9

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 320/3

      2021 m. birželio 22 d. Teisingumo Teismo (didžioji kolegija) sprendimas byloje (Satversmes tiesa (Latvija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą), inicijuotoje B
      (Byla C-439/19) (1)

      (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą - Fizinių asmenų apsauga tvarkant asmens duomenis - Reglamentas (ES) 2016/679 - 5, 6 ir 10 straipsniai - Nacionalinės teisės nuostatos, kuriose numatyta galimybė visuomenei susipažinti su asmens duomenimis, susijusiais su už kelių eismo taisyklių pažeidimus skirtais baudos taškais - Teisėtumas - Sąvoka „asmens duomenys apie apkaltinamuosius nuosprendžius ir nusikalstamas veikas“ - Atskleidimas siekiant padidinti kelių eismo saugumą - Visuomenės teisė susipažinti su oficialiais dokumentais - Informacijos laisvė - Suderinimas su pagrindinėmis teisėmis į privatų gyvenimą ir asmens duomenų apsaugą - Duomenų pakartotinis naudojimas - SESV 267 straipsnis - Prejudicinio sprendimo padariniai laiko atžvilgiu - Valstybės narės Konstitucinio Teismo galimybė palikti galioti su Sąjungos teise nesuderinamos nacionalinės teisės nuostatos teisinius padarinius - Sąjungos teisės viršenybės ir teisinio saugumo principai)
      (2021/C 320/03)
      Proceso kalba: latvių

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

         Satversmes tiesa

         Šalys pagrindinėje byloje

         Pareiškėjas: B

         dalyvaujant: Latvijas Republikas Saeima

         Rezoliucinė dalis

                  1.

                  2016 m. balandžio 27 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) 2016/679 dėl fizinių asmenų apsaugos tvarkant asmens duomenis ir dėl laisvo tokių duomenų judėjimo ir kuriuo panaikinama Direktyva 95/46/EB (Bendrasis duomenų apsaugos reglamentas) 10 straipsnis turi būti aiškinamas taip, kad jis taikomas asmens duomenų apie transporto priemonių vairuotojams už kelių eismo taisyklių pažeidimus skirtus baudos taškus tvarkymui.

                  2.

                  Reglamento (ES) 2016/679 nuostatos, be kita ko, jo 5 straipsnio 1 dalis, 6 straipsnio 1 dalies e punktas ir 10 straipsnis, turi būti aiškinamos taip, kad jomis draudžiamos nacionalinės teisės nuostatos, pagal kurias viešosios teisės reglamentuojama įstaiga, atsakinga už registrą, į kurį įtraukiami už kelių eismo taisyklių pažeidimus transporto priemonių vairuotojams skirti baudos taškai, įpareigojama suteikti galimybę visuomenei susipažinti su šiais duomenimis, ir asmuo, prašantis suteikti galimybę susipažinti, neprivalo įrodyti, kad turi konkretų interesą gauti minėtus duomenis.

                  3.

                  Reglamento (ES) 2016/679 nuostatos, be kita ko, jo 5 straipsnio 1 dalis, 6 straipsnio 1 dalies e punktas ir 10 straipsnis, turi būti aiškinamos taip, kad jomis draudžiamos nacionalinės teisės nuostatos, pagal kurias viešosios teisės reglamentuojamai įstaigai, atsakingai už registrą, į kurį įtraukiami už kelių eismo taisyklių pažeidimus vairuotojams skirti baudos taškai, leidžiama šiuos duomenis atskleisti ūkio subjektams siekiant juos pakartotinai naudoti.

                  4.

                  Sąjungos teisės viršenybės principas turi būti aiškinamas taip, kad pagal jį valstybės narės Konstituciniam Teismui, gavusiam skundą dėl nacionalinės teisės nuostatų, kurios, atsižvelgiant į Teisingumo Teismo sprendimą, priimtą gavus prašymą priimti prejudicinį sprendimą, yra nesuderinamos su Sąjungos teise, draudžiama remiantis teisinio saugumo principu nuspręsti, kad šių nuostatų teisiniai padariniai lieka galioti, kol bus paskelbtas galutinis jo sprendimas dėl šio konstitucinio skundo.

         (1)  OL C 280, 2019 8 19.


title: Byla C-550/19: 2021 m. birželio 24 d. Teisingumo Teismo (septintoji kolegija) sprendimas byloje (Juzgado de lo Social n° 14 de Madrid (Ispanija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) EV / Obras y Servicios Públicos S.A., Acciona Agua, S.A. (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą – Socialinė politika – Direktyva 1999/70/EB – Bendrasis ETUC, UNICE ir CEEP susitarimas dėl darbo pagal terminuotas sutartis – 5 punktas – Piktnaudžiavimo paeiliui sudarant terminuotas darbo sutartis ar nustatant terminuotus darbo santykius prevencijos priemonės – Statybų sektoriuje paeiliui sudaromos terminuotos darbo sutartys, vadinamosios „fijos de obra“ sutartys – Tokių sutarčių atnaujinimą pateisinančių „objektyvių priežasčių“ sąvoka – Direktyva 2001/23/EB – 1 straipsnio 1 dalis – Įmonės perdavimas – 3 straipsnio 1 dalis – Darbuotojų teisių apsauga – Darbo sutarčių perėmimas remiantis kolektyvinėje sutartyje nustatytomis nuostatomis – Kolektyvinė sutartis, kurioje perduodamų darbuotojų teisės ir pareigos yra išimtinai tos, kurios nustatytos paskutinėje sutartyje, jų sudarytoje su pasitraukiančia įmone)

text:
               2021 8 9

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 320/4

      2021 m. birželio 24 d. Teisingumo Teismo (septintoji kolegija) sprendimas byloje (Juzgado de lo Social no 14 de Madrid (Ispanija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) EV / Obras y Servicios Públicos S.A., Acciona Agua, S.A.

      (Byla C-550/19) (1)

      (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą - Socialinė politika - Direktyva 1999/70/EB - Bendrasis ETUC, UNICE ir CEEP susitarimas dėl darbo pagal terminuotas sutartis - 5 punktas - Piktnaudžiavimo paeiliui sudarant terminuotas darbo sutartis ar nustatant terminuotus darbo santykius prevencijos priemonės - Statybų sektoriuje paeiliui sudaromos terminuotos darbo sutartys, vadinamosios „fijos de obra“ sutartys - Tokių sutarčių atnaujinimą pateisinančių „objektyvių priežasčių“ sąvoka - Direktyva 2001/23/EB - 1 straipsnio 1 dalis - Įmonės perdavimas - 3 straipsnio 1 dalis - Darbuotojų teisių apsauga - Darbo sutarčių perėmimas remiantis kolektyvinėje sutartyje nustatytomis nuostatomis - Kolektyvinė sutartis, kurioje perduodamų darbuotojų teisės ir pareigos yra išimtinai tos, kurios nustatytos paskutinėje sutartyje, jų sudarytoje su pasitraukiančia įmone)
      (2021/C 320/04)
      Proceso kalba: ispanų

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

         Juzgado de lo Social no 14 de Madrid

         Šalys pagrindinėje byloje

         Pareiškėjas: EV

         Atsakovės: Obras y Servicios Públicos S.A., Acciona Agua, S.A.

         Rezoliucinė dalis

                  1.

                  1999 m. birželio 28 d. Tarybos direktyvos 1999/70/EB dėl Europos profesinių sąjungų konfederacijos (ETUC), Europos pramonės ir darbdavių konfederacijų sąjungos (UNICE) ir Europos įmonių, kuriose dalyvauja valstybė, centro (CEEP) bendrojo susitarimo dėl darbo pagal terminuotas sutartis priede pateikiamo 1999 m. kovo 18 d. sudaryto Bendrojo susitarimo dėl darbo pagal terminuotas sutartis 5 punkto 1 dalis turi būti aiškinama taip, kad, vadovaudamasis visomis taikytinomis nacionalinės teisės normomis, nacionalinis teismas turi patikrinti, ar ribojimas, nebent yra specialių sąlygų, iki trejų iš eilės einančių metų tai pačiai įmonei sudaryti su darbuotojais terminuotas sutartis, vadinamąsias „fijos de obra“ sutartis, dirbti skirtingose vietose toje pačioje provincijoje ir išeitinės išmokos jiems skyrimas, darant prielaidą, kad šis nacionalinis teismas konstatuos, kad šių priemonių iš tiesų imtasi dėl minėtų darbuotojų, laikytina priemonėmis, tinkamomis užkirsti kelią piktnaudžiavimui paeiliui sudarant terminuotas darbo sutartis ar nustatant terminuotus darbo santykius ir prireikus už tai bausti, arba „lygiavertėmis teisinėmis priemonėmis“, kaip tai suprantama pagal šio 5 punkto 1 dalį. Bet kuriuo atveju atitinkamos valstybės narės valdžios institucijos negali tokių teisės nuostatų taikyti taip, kad paeiliui sudaromų terminuotų darbo sutarčių, vadinamųjų „fijos de obra“ sutarčių, atnaujinimas būtų pateisinamas „objektyviomis priežastimis“, kaip tai suprantama pagal šio bendrojo susitarimo 5 punkto 1 dalies a punktą, motyvuojant vien tuo, kad kiekviena iš šių sutarčių, neatsižvelgiant į trukmę, paprastai sudaroma dėl vieno statybos objekto, jeigu tokios nacionalinės teisės nuostatos praktiškai nesudaro kliūčių atitinkamam darbdaviui tokiu atnaujinimu tenkinti su personalu susijusius nuolatinius ir ilgalaikius poreikius.

                  2.

                  2001 m. kovo 12 d. Tarybos direktyvos 2001/23/EB dėl valstybių narių įstatymų, skirtų darbuotojų teisių apsaugai įmonių, verslo arba įmonių ar verslo dalių perdavimo atveju, suderinimo 3 straipsnio 1 dalies pirma pastraipa turi būti aiškinama taip, kad ji nedraudžia nacionalinės teisės nuostatų, pagal kurias perduodant darbuotojus, kiek tai susiję su viešojo pirkimo sutartimis, perduoto darbuotojo teisės ir pareigos, kurių turi paisyti nauja įmonė, yra išimtinai tos, kurios nustatytos paskutinėje darbuotojo su pasitraukiančia įmone sudarytoje sutartyje, su sąlyga, kad šių teisės nuostatų taikymas nelemia to, kad vien dėl šio perdavimo minėto darbuotojo padėtis tampa nepalankesnė, o tai turi patikrinti prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas.

         (1)  OL C 77, 2020 3 9.


title: Byla C-559/19: 2021 m. birželio 24 d. Teisingumo Teismo (pirmoji kolegija) sprendimas byloje Europos Komisija / Ispanijos Karalystė (Valstybės įsipareigojimų neįvykdymas – SESV 258 straipsnis – Saugomas Donjanos gamtinis regionas (Ispanija) – Direktyva 2000/60/EB – Europos Sąjungos veiksmų vandens politikos srityje pagrindai – 4 straipsnio 1 dalies b punkto i papunktis, 5 straipsnis ir 11 straipsnio 1 dalis, 3 dalies a, c ir e punktai bei 4 dalis – Požeminio vandens telkinių prastėjimas – Požeminio vandens telkinių, dėl kurių buvo nustatyta, kad jie patiria prastėjimo riziką, smulkesnio apibūdinimo nebuvimas – Tinkamos pagrindinės ir papildomos priemonės – Direktyva 92/43/EEB – 6 straipsnio 2 dalis – Natūralių buveinių ir rūšių buveinių blogėjimas)

text:
               2021 8 9

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 320/5

      2021 m. birželio 24 d. Teisingumo Teismo (pirmoji kolegija) sprendimas byloje Europos Komisija / Ispanijos Karalystė

      (Byla C-559/19) (1)

      (Valstybės įsipareigojimų neįvykdymas - SESV 258 straipsnis - Saugomas Donjanos gamtinis regionas (Ispanija) - Direktyva 2000/60/EB - Europos Sąjungos veiksmų vandens politikos srityje pagrindai - 4 straipsnio 1 dalies b punkto i papunktis, 5 straipsnis ir 11 straipsnio 1 dalis, 3 dalies a, c ir e punktai bei 4 dalis - Požeminio vandens telkinių prastėjimas - Požeminio vandens telkinių, dėl kurių buvo nustatyta, kad jie patiria prastėjimo riziką, smulkesnio apibūdinimo nebuvimas - Tinkamos pagrindinės ir papildomos priemonės - Direktyva 92/43/EEB - 6 straipsnio 2 dalis - Natūralių buveinių ir rūšių buveinių blogėjimas)
      (2021/C 320/05)
      Proceso kalba: ispanų

         Šalys

         Ieškovė: Europos Komisija, iš pradžių atstovaujama C. Hermes, E. Manhaeve ir E. Sanfrutos Cano, vėliau – C. Hermes, E. Manhaeve ir M. Jáuregui Gómez

         Atsakovė: Ispanijos Karalystė, iš pradžių atstovaujama L. Aguilera Ruiz, vėliau – J. Rodríguez de la Rúa Puig ir M-J. Ruiz Sánchez

         Rezoliucinė dalis

                  1.

                  Ispanijos Karalystė neįvykdė įsipareigojimų pagal:

                              —

                              2000 m. spalio 23 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2000/60/EB, nustatančios Bendrijos veiksmų vandens politikos srityje pagrindus, iš dalies pakeistos 2013 m. gruodžio 17 d. Tarybos direktyva 2013/64/ES, 5 straipsnio 1 dalį, siejamą su šios direktyvos II priedo 2.2 punktu, nes neatsižvelgė į neteisėtą vandens ėmimą ir miestams aprūpinti skirto vandens ėmimą, kai vertino Donjanos regiono (Ispanija) požeminio vandens ėmimą, smulkiau apibūdindama Plan Hidrológico del Guadalquivir 2015–2021 (2015–2021 m. Gvadalkivyro hidrologinis planas), patvirtintą 2016 m. sausio 8 d. Real Decreto 1/2016 por el que se aprueba la revisión de los Planes Hidrológicos de las demarcaciones hidrográficas del Cantábrico Occidental, Guadalquivir, Ceuta, Melilla, Segura y Júcar, y de la parte española de las demarcaciones hidrográficas del Cantábrico Oriental, Miño-Sil, Duero, Tajo, Guadiana y Ebro (Karaliaus dekretas 1/2016, kuriuo patvirtinama Vakarų Kantabrijos, Gvadalkivyro, Seutos, Meliljos, Segūros ir Chukaro upių baseinų rajonų hidrologinių planų, taip pat Rytų Kantabrijos, Miño-Sil, Duero, Tacho, Gvadjanos ir Ebro upių baseinų rajonų dalies, priklausančios Ispanijai, hidrologinių planų peržiūra),

                              —

                              Direktyvos 2000/60 11 straipsnį, siejamą su šios direktyvos 4 straipsnio 1 dalies c punktu, nes priemonių programoje, parengtoje įgyvendinant 2015–2021 m. Gvadalkivyro hidrologinį planą, nenumatė jokios priemonės, kad būtų išvengta Donjanos saugomoje teritorijoje (kodas ZEPA/LIC ES0000024) esančių saugomų buveinių tipų trikdymo tuo, kad Matalascañas (Ispanija) turistinės zonos reikmėms imamas požeminis vanduo, ir

                              —

                              1992 m. gegužės 21 d. Tarybos direktyvos 92/43/EEB dėl natūralių buveinių ir laukinės faunos bei floros apsaugos 6 straipsnio 2 dalį, nes nesiėmė tinkamų priemonių, kad būtų išvengta saugomų buveinių tipų, esančių Donjanos (kodas ZEPA/LIC ES0000024), Donjanos Šiaurės ir Vakarų (kodas ZEPA/LIC ES6150009) ir Dehesa del Estero y Montes de Moguer (kodas ZEC ES6150012) saugomose teritorijose, reikšmingo trikdymo, kurį lemia saugomo Donjanos gamtinio regiono požeminio vandens ėmimas nuo 2006 m. liepos 19 d.

                  2.

                  Atmesti likusią ieškinio dalį.

                  3.

                  Europos Komisija ir Ispanijos Karalystė padengia savo bylinėjimosi išlaidas.

         (1)  OL C 348, 2019 10 14.


title: Byla C-719/19: 2021 m. birželio 22 d. Teisingumo Teismo (didžioji kolegija) sprendimas byloje (Raad van State (Nyderlandai) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) FS / Staatssecretaris van Justitie en Veiligheid (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą – Sąjungos pilietybė – Direktyva 2004/38/EB – Sąjungos piliečių ir jų šeimos narių teisė laisvai judėti ir gyventi valstybių narių teritorijoje – 15 straipsnis – Sąjungos piliečio laikino gyvenimo priimančiosios valstybės narės teritorijoje pabaiga – Sprendimas išsiųsti iš šalies – Fizinis Sąjungos piliečio išvykimas iš šios teritorijos – Šio sprendimo išsiųsti iš šalies poveikis laiko atžvilgiu – 6 straipsnis – Galimybė tam Sąjungos piliečiui iš naujo pasinaudoti teise gyventi šalyje, grįžus į minėtą teritoriją)

text:
               2021 8 9

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 320/6

      2021 m. birželio 22 d. Teisingumo Teismo (didžioji kolegija) sprendimas byloje (Raad van State (Nyderlandai) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) FS / Staatssecretaris van Justitie en Veiligheid

      (Byla C-719/19) (1)

      (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą - Sąjungos pilietybė - Direktyva 2004/38/EB - Sąjungos piliečių ir jų šeimos narių teisė laisvai judėti ir gyventi valstybių narių teritorijoje - 15 straipsnis - Sąjungos piliečio laikino gyvenimo priimančiosios valstybės narės teritorijoje pabaiga - Sprendimas išsiųsti iš šalies - Fizinis Sąjungos piliečio išvykimas iš šios teritorijos - Šio sprendimo išsiųsti iš šalies poveikis laiko atžvilgiu - 6 straipsnis - Galimybė tam Sąjungos piliečiui iš naujo pasinaudoti teise gyventi šalyje, grįžus į minėtą teritoriją)
      (2021/C 320/06)
      Proceso kalba: olandų

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

         Raad van State

         Šalys pagrindinėje byloje

         Pareiškėjas: FS

         Atsakovas: Staatssecretaris van Justitie en Veiligheid

         Rezoliucinė dalis

      2004 m. balandžio 29 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2004/38/EB dėl Sąjungos piliečių ir jų šeimos narių teisės laisvai judėti ir gyventi valstybių narių teritorijoje, iš dalies keičiančios Reglamentą (EEB) Nr. 1612/68 ir panaikinančios direktyvas 64/221/EEB, 68/360/EEB, 72/194/EEB, 73/148/EEB, 75/34/EEB, 75/35/EEB, 90/364/EEB, 90/365/EEB ir 93/96/EEB, 15 straipsnio 1 dalis turi būti aiškinama taip, kad sprendimas išsiųsti Sąjungos pilietį iš priimančiosios valstybės narės teritorijos, priimtas remiantis šia nuostata ir motyvuotas tuo, kad šis Sąjungos pilietis nebeturi teisės laikinai gyventi šioje teritorijoje pagal šią direktyvą, nėra visiškai įvykdytas vien dėl to, kad minėtas Sąjungos pilietis fiziškai išvyko iš minėtos teritorijos per šiame sprendime išsiųsti iš šalies nustatytą savanoriško išvykimo terminą. Tam, kad pagal minėtos direktyvos 6 straipsnio 1 dalį galėtų vėl pasinaudoti teise gyventi toje pačioje teritorijoje, Sąjungos pilietis, dėl kurio priimtas toks sprendimas išsiųsti iš šalies, turi ne tik būti fiziškai išvykęs iš priimančiosios valstybės narės teritorijos, bet ir realiai nebegyventi joje, kad tuo atveju, jeigu grįžtų į tą teritoriją, jo gyvenimo šalyje nebūtų galima iš tiesų laikyti ankstesnio gyvenimo toje pačioje teritorijoje tęsiniu. Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas turi patikrinti, ar taip yra, atsižvelgdamas į visas konkrečias aplinkybes, apibūdinančias konkrečią atitinkamo Sąjungos piliečio padėtį. Jeigu atlikus tokį patikrinimą paaiškėja, kad Sąjungos pilietis realiai ir veiksmingai nenustojo laikinai gyventi priimančiosios valstybės narės teritorijoje, ši valstybė narė neprivalo priimti naujo sprendimo išsiųsti iš šalies, grindžiamo tomis pačiomis faktinėmis aplinkybėmis, dėl kurių jau priimtas sprendimas išsiųsti šį Sąjungos pilietį, ir gali remtis pastaruoju sprendimu, kad priverstų jį išvykti iš savo teritorijos.

         (1)  OL C 19, 2020 1 20.


title: Byla C-872/19 P: 2021 m. birželio 22 d. Teisingumo Teismo (didžioji kolegija) sprendimas byloje Venesuelos Bolivaro Respublika / Europos Sąjungos Taryba (Apeliacinis skundas – Bendra užsienio ir saugumo politika (BUSP) – Ribojamosios priemonės, kurių imtasi dėl padėties Venesueloje – Trečiosios valstybės pareikštas ieškinys dėl panaikinimo – Priimtinumas – SESV 263 straipsnio ketvirta pastraipa – Locus standi – Sąlyga, kad priemonė, dėl kurios pareikštas ieškinys, turi būti tiesiogiai susijusi su ieškovu – Sąvoka „juridinis asmuo“ – Suinteresuotumas kreiptis į teismą – Reglamentuojamojo pobūdžio teisės aktas, dėl kurio nereikia patvirtinti įgyvendinamųjų priemonių)

text:
               2021 8 9

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 320/7

      2021 m. birželio 22 d. Teisingumo Teismo (didžioji kolegija) sprendimas byloje Venesuelos Bolivaro Respublika / Europos Sąjungos Taryba

      (Byla C-872/19 P) (1)

      (Apeliacinis skundas - Bendra užsienio ir saugumo politika (BUSP) - Ribojamosios priemonės, kurių imtasi dėl padėties Venesueloje - Trečiosios valstybės pareikštas ieškinys dėl panaikinimo - Priimtinumas - SESV 263 straipsnio ketvirta pastraipa - Locus standi - Sąlyga, kad priemonė, dėl kurios pareikštas ieškinys, turi būti tiesiogiai susijusi su ieškovu - Sąvoka „juridinis asmuo“ - Suinteresuotumas kreiptis į teismą - Reglamentuojamojo pobūdžio teisės aktas, dėl kurio nereikia patvirtinti įgyvendinamųjų priemonių)
      (2021/C 320/07)
      Proceso kalba: anglų

         Šalys

         Apeliantė: Venesuelos Bolivaro Respublika, atstovaujama avvocati L. Giuliano ir F. Di Gianni

         Kita proceso šalis: Europos Sąjungos Taryba, atstovaujama P. Mahnič ir A. Antoniadis

         Rezoliucinė dalis

                  1.

                  Panaikinti 2019 m. rugsėjo 20 d. Europos Sąjungos Bendrojo Teismo sprendimą Venesuela / Taryba (T-65/18, EU:T:2019:649), kuriuo atmestas Venesuelos Bolivaro Respublikos ieškinys dėl 2017 m. lapkričio 13 d. Tarybos reglamento (ES) 2017/2063 dėl ribojamųjų priemonių atsižvelgiant į padėtį Venesueloje panaikinimo.

                  2.

                  Grąžinti bylą Europos Sąjungos Bendrajam Teismui sprendimui dėl bylos esmės priimti.

                  3.

                  Atidėti klausimo dėl bylinėjimosi išlaidų nagrinėjimą.

         (1)  OL C 45, 2020 2 10.


title: Byla C-12/20: 2021 m. birželio 24 d. Teisingumo Teismo (penktoji kolegija) sprendimas byloje (Oberverwaltungsgericht für das Land Nordrhein-Westfalen (Vokietija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) DB Netz AG / Bundesrepublik Deutschland (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą – Geležinkelių transportas – Tarptautiniai krovinių vežimo geležinkeliais koridoriai – Reglamentas (ES) Nr. 913/2010 – 13 straipsnio 1 dalis – „Vieno langelio“ principu veikiančios įstaigos įsteigimas kiekvienam krovinių vežimo koridoriui – 14 straipsnis – Vykdomosios valdybos nustatytos infrastruktūros pajėgumų krovinių vežimo koridoriuje paskirstymo sistemos pobūdis – 20 straipsnis – Reguliavimo įstaigos – Direktyva 2012/34/ES – 27 straipsnis – Prašymų skirti infrastruktūros pajėgumų teikimo procedūra – Infrastruktūros valdytojų vaidmuo – 56 ir 57 straipsniai – Reguliavimo įstaigos funkcijos ir reguliavimo įstaigų tarpusavio bendradarbiavimas)

text:
               2021 8 9

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 320/8

      2021 m. birželio 24 d. Teisingumo Teismo (penktoji kolegija) sprendimas byloje (Oberverwaltungsgericht für das Land Nordrhein-Westfalen (Vokietija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) DB Netz AG / Bundesrepublik Deutschland

      (Byla C-12/20) (1)

      (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą - Geležinkelių transportas - Tarptautiniai krovinių vežimo geležinkeliais koridoriai - Reglamentas (ES) Nr. 913/2010 - 13 straipsnio 1 dalis - „Vieno langelio“ principu veikiančios įstaigos įsteigimas kiekvienam krovinių vežimo koridoriui - 14 straipsnis - Vykdomosios valdybos nustatytos infrastruktūros pajėgumų krovinių vežimo koridoriuje paskirstymo sistemos pobūdis - 20 straipsnis - Reguliavimo įstaigos - Direktyva 2012/34/ES - 27 straipsnis - Prašymų skirti infrastruktūros pajėgumų teikimo procedūra - Infrastruktūros valdytojų vaidmuo - 56 ir 57 straipsniai - Reguliavimo įstaigos funkcijos ir reguliavimo įstaigų tarpusavio bendradarbiavimas)
      (2021/C 320/08)
      Proceso kalba: vokiečių

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

         Oberverwaltungsgericht für das Land Nordrhein-Westfalen

         Šalys pagrindinėje byloje

         Ieškovė: DB Netz AG

         Atsakovė: Bundesrepublik Deutschland

         Rezoliucinė dalis

                  1.

                  2010 m. rugsėjo 22 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) Nr. 913/2010 dėl konkurencingo krovinių vežimo Europos geležinkeliais tinklo 13 straipsnio 1 dalis, 14 straipsnio 9 dalis ir 18 straipsnio c punktas, taip pat 2012 m. lapkričio 21 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2012/34/ES, kuria sukuriama bendra Europos geležinkelių erdvė, 27 straipsnio 1 ir 2 dalys, siejamos su šios direktyvos IV priedo 3 punkto a papunkčiu, turi būti aiškinami taip, kad institucija, kompetentinga priimti taisykles, taikytinas prašymų skirti infrastruktūros pajėgumų teikimo, įskaitant išimtinį naudojimąsi tam tikra elektronine užsakymo sistema, per šio reglamento 13 straipsnio 1 dalyje nurodytą „vieno langelio“ principu veikiančią įstaigą procedūrai, yra minėtos direktyvos 3 straipsnio 2 punkte apibrėžta (-as) infrastruktūros valdytoja (-as).

                  2.

                  Tai, kad nacionalinė reguliavimo įstaiga tikrina tinklo nuostatuose numatytas taisykles, susijusias su prašymų skirti infrastruktūros pajėgumų teikimo per „vieno langelio“ principu veikiančią įstaigą procedūra, reglamentuojama pagal Reglamento Nr. 913/2010 20 straipsnio nuostatas, ir šios nuostatos turi būti aiškinamos taip, kad valstybės narės reguliavimo įstaiga negali reikšti pretenzijų dėl šių taisyklių, nesilaikydama šiame 20 straipsnyje įtvirtintos bendradarbiavimo pareigos, visų pirma nepasikonsultavusi su kitų krovinių vežimo koridoriaus sistemoje dalyvaujančių valstybių narių reguliavimo įstaigomis, siekiant kiek įmanoma susitarti dėl bendros strategijos taikymo.

                  3.

                  Reglamento Nr. 913/2010 14 straipsnio 1 dalis turi būti aiškinama taip, kad vykdomosios valdybos vadovaujantis šia teisės norma nustatyta infrastruktūros pajėgumų krovinių vežimo koridoriuje paskirstymo sistema nelaikytina Sąjungos teisės aktu.

         (1)  OL C 137, 2020 4 27.


title: Byla C-167/20 P: 2021 m. birželio 24 d. Teisingumo Teismo (dešimtoji kolegija) sprendimas byloje WD / Europos maisto saugos tarnyba (Apeliacinis skundas – Viešoji tarnyba – Laikinieji tarnautojai – Terminuota darbo sutartis – Sprendimas nepriskirti prie kito lygio – Vertinimo ataskaitų neparengimas – Sprendimas nepratęsti darbo sutarties)

text:
               2021 8 9

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 320/9

      2021 m. birželio 24 d. Teisingumo Teismo (dešimtoji kolegija) sprendimas byloje WD / Europos maisto saugos tarnyba

      (Byla C-167/20 P) (1)

      (Apeliacinis skundas - Viešoji tarnyba - Laikinieji tarnautojai - Terminuota darbo sutartis - Sprendimas nepriskirti prie kito lygio - Vertinimo ataskaitų neparengimas - Sprendimas nepratęsti darbo sutarties)
      (2021/C 320/09)
      Proceso kalba: prancūzų

         Šalys

         Apeliantė: WD, atstovaujama advokatės L. Levi

         Kita proceso šalis: Europos maisto saugos tarnyba, atstovaujama D. Detken ir F. Volpi, padedamų advokatų D. Waelbroeck, C. Dekemexhe ir A. Duron

         Rezoliucinė dalis

                  1.

                  Atmesti apeliacinį skundą.

                  2.

                  WD padengia savo bylinėjimosi išlaidas apeliaciniame procese ir Europos maisto saugos tarnybos (EFSA) patirtas bylinėjimosi išlaidas.

         (1)  OL C 271, 2020 8 17.