				|

		52012DC0433

			KOMISIJOS KOMUNIKATAS EUROPOS PARLAMENTUI IR TARYBAI Statybų sektoriaus ir šio sektoriaus įmonių tvaraus konkurencingumo strategija /* COM/2012/0433 final */

			   	KOMISIJOS KOMUNIKATAS EUROPOS PARLAMENTUI
IR TARYBAI
Statybų sektoriaus ir šio sektoriaus
įmonių tvaraus konkurencingumo strategija
1. Įžanga
Statybų sektorius turi didelės
reikšmės Europos ekonomikai. Jis sukuria beveik 10 % BVP ir 20 mln.
darbo vietų, daugiausia mažose ir labai mažose įmonėse.
Statybų sektorius yra pagrindinis tarpinių produktų
(žaliavų, cheminių medžiagų, elektros ir elektroninės
įrangos ir kt.) ir susijusių paslaugų vartotojas. Dėl savo
svarbos ekonomikai statybų sektoriaus veiklos rezultatai gali turėti
didelės įtakos visos ekonomikos raidai.
Statybos darbų kokybė taip pat turi
tiesioginį poveikį europiečių gyvenimo kokybei. Jau
nekalbant apie tai, kad pastatų energinis naudingumas ir efektyvus
išteklių naudojimas gaminant, transportuojant ir naudojant produktus,
skirtus pastatų bei infrastruktūros objektų statybai, daro
didelę įtaką energetikai, klimato kaitai ir aplinkai.
Statybos bendrovių konkurencingumas yra
svarbus ne vien tik dėl savo poveikio ekonomikos augimui ir užimtumui apskritai,
bet ir todėl, kad leidžia užtikrinti šio sektoriaus tvarumą.
Jeigu kai kuriose perspektyviose šio
sektoriaus srityse, kaip antai pastatų renovacija ir infrastruktūros
plėtra, veikla būtų vykdoma intensyviau, ją skatinant
atitinkamomis paklausos ir investicijų didinimo politikos
priemonėmis, šiame sektoriuje galėtų būti sukurta daug
naujų darbo vietų[1].
Taigi, kad statybų sektorius atlieka svarbų vaidmenį
įgyvendinant pažangaus, tvaraus ir integracinio augimo strategiją
„Europa 2020“. Be to, Komisijos komunikate dėl „Energetikos veiksmų
plano iki 2050 m.“[2]
nurodyta, kad pertvarkant ES energetikos sistemą labai svarbu, kad nauji
ir esami pastatai energiją naudotų efektyviau.
Tvarus statybų sektorius atlieka
svarbų vaidmenį siekiant ilgalaikio ES tikslo – 80–95 proc. sumažinti
išmetamų šiltnamio efektą sukeliančių dujų kiekį.
Remiantis Konkurencingos mažo anglies dioksido kiekio technologijų
ekonomikos sukūrimo iki 2050 m. planu[3],
ekonomiškai efektyvus statybų sektoriaus indėlis sumažinant
išmetamų dujų kiekį sudarys apie 40–50 proc. 2030 m. ir apie 90
proc. 2050 m. Reikiamos investicijos iš esmės prisidėtų prie
Europos statybų sektoriaus konkurencingumo. Taip pat šiam sektoriui tenka
svarbus vaidmuo prisitaikant prie klimato kaitos ir užtikrinant atsparumą
stichinėms bei žmogaus sukeltoms nelaimėms – jis pritraukia nuo
nelaimių apsaugotų ilgalaikių investicijų.
Tačiau statybų sektoriuje
susiduriama su įvairiomis struktūrinėmis problemomis – daugelyje
bendrovių trūksta kvalifikuotų darbuotojų, jaunimą ne
itin vilioja šio sektoriaus darbo sąlygos, jame mažos galimybės
diegti naujoves ir išplitęs nedeklaruojamas darbas. Žvelgiant
plačiau, galima išskirti tris šiai pramonės šakai šiuo metu
būdingus bruožus.
Pirma, statybų sektorius yra vienas
labiausiai nuo finansų ir ekonomikos krizės nukentėjusių
sektorių (2008 m. sausio mėn.–2011 m. lapkričio mėn. ES–27
statybos ir infrastruktūros darbų apimtis sumažėjo 16 %[4]). Antra, didėja
konkurencija su ne Europos bendrovėmis ne tik tarptautinėse rinkose,
bet ir vidaus rinkoje, ypač vykdant infrastruktūros projektus. Tokia
išorės konkurencija ne visuomet grindžiama sąžiningumu; ES
bendrovių sąnaudos dažnai būna gerokai didesnės nei ne
Europos bendrovių. Galiausiai, iškilę energetikos ir aplinkosaugos
klausimai į bendrovių veiklą įnešė dinamiškumo ir
paskatino rastis įvairias viešojo sektoriaus iniciatyvas, smarkiai
nulėmusias rinkos konkurenciją. Statybos bendrovės jau
padarė didelę pažangą, tačiau ES klimato, energetikos ir
aplinkosaugos tikslams pasiekti reikės didelių pokyčių,
prie kurių sektoriui bus sunku prisitaikyti be tinkamos paramos politikos.
Šiame komunikate
įvardijami pagrindiniai sektoriaus sunkumai laikotarpiu nuo dabar iki 2020
m., susiję su investicijomis, žmogiškuoju kapitalu, aplinkosaugos
reikalavimais, reglamentavimu ir galimybe patekti į rinkas, ir šiuo tikslu
siūlomos iniciatyvos sektoriui paremti. Pažymėtina, kad trumpuoju
laikotarpiu reaguojant į krizę būtina skatinti šio sektoriaus
augimą ir darbo vietų kūrimą jame. Ilguoju laikotarpiu
siekiant įveikti šios pramonės šakos sunkumus, reikės imtis
Europos lygmens suderintų ir koordinuotų veiksmų, kad geriau
veiktų vertės grandinė, ypač plėtojant savanoriškas
privataus ir viešojo sektorių partnerystes, o prireikus sukuriant
tinkamą reglamentavimo sistemą.
2. dabartinė padėtis ir
svarbiausi uždaviniai
Dėl atskirų statybų sektoriaus
atšakų veiklos įvairovės jose skirtingai sprendžiami
sociologiniai ir ekonominiai, organizaciniai, kultūriniai ir
technologiniai uždaviniai, skirtingai prisitaikoma prie naujų taisyklių
ir pasinaudojama rinkos galimybėmis.
Tam tikri
pasaulinio masto uždaviniai gali tapti tvaraus augimo vidutiniu laikotarpiu
akstinu, jeigu jiems spręsti tinkamų priemonių bus imtasi dabar.
To siekiant galėtų būti sukurta įvairių paslaugų,
skirtų spręsti tokius klausimus, kaip antai sveikata ir sauga,
energijos vartojimo efektyvumas, ekologiška statyba, atsparumas nelaimėms,
patalpų mikroklimatas, atliekų pakartotinis
naudojimas/regeneravimas/perdirbimas ir gamyba pagal užsakymą. Tinkamai
įveikus šiuos sunkumus galėtų atsirasti naujų rinkos
galimybių.
2.1. Bendras makroekonominis klimatas
Finansų
krizė itin paveikė statybų
sektorių: smarkiai sumažėjo paklausa, visų pirma privataus
gyvenamojo būsto rinkoje, bet taip pat ir kitose rinkose, pvz., infrastruktūros
rinkoje. Atskirose valstybėse narėse tendencijos skiriasi. Kai
kuriose šalyse sprogęs nekilnojamojo turto burbulas buvo vienas iš
veiksnių, nulėmusių toliau smarkiai mažėjančią
šio sektoriaus veikla[5].
Kitose šalyse šis sektorius patiria sunkumų dėl susitraukusių
kreditų rinkų. Dėl krizės apribojus viešojo sektoriaus
išlaidas, infrastruktūros darbams skiriamų investicijų irgi
sumažės.
Kai kurios šalys,
reaguodamos į krizę, nukreipė investicijas į atgaivinimo
priemonių rinkinius, apimančius išankstines investicijas į
infrastruktūros projektus, naujai statybai ir (arba) pastatų
renovacijai taikomą sumažintą PVM, lengvatines palūkanų
normas už hipotekos paskolas ir pan. Tačiau sektoriaus konkurencingumui
ilgalaikio poveikio turės tik tos politinės priemonės, kuriomis
siekiama atnaujinti įgūdžius ir kvalifikaciją, diegti naujoves
ir plėtoti ekologišką ekonomiką. Tai rodo, kad būtina
sukurti tokią politiką, kuri trumpuoju laikotarpiu skatintų
augimą ir užimtumą, o ilguoju – statybų sektoriaus
restruktūrizavimą.
2.2. Vertės grandinės veiklos
rezultatai
ES statybų
sektoriaus rinkos ir pats sektorius yra labai susiskaidęs, jame
veikia daug labai mažų įmonių, smarkiai skiriasi sektoriaus
veiklos rezultatai atskirose valstybėse narėse ir nepaprastai sunku
skleisti gerąją patirtį. Dėl geresnės vertės
grandinės integracijos padidėtų bendradarbiavimo teikiama nauda
inovacijų srityje.
Vis labiau bus juntamas kvalifikuotos darbo
jėgos poreikis vykdant darbus statybos vietoje, kiek mažesnį
poreikį pajus ir statybos produktų gamintojai. Be to, reikės
rasti pamainą daugeliui kvalifikuotų žmonių, kurie iki 2020 m.[6] išeis į pensiją ir
kurie sudaro apie 2/3 visų statybų, pramonės ir transporto
sektorių darbuotojų. Tai, kad nuolat trūksta kvalifikuotos darbo
jėgos, paaiškintina tuo, kad, pirma, šis sektorius ne itin vilioja
jaunimą, ir, antra, reikia vis daugiau darbuotojų, turinčių
specialią kvalifikaciją, kurią sunku įgyti pagal švietimo
ir mokymo programas (ar darbo rinkoje). Pereinant prie efektyviai išteklius
naudojančios mažo anglies dioksido kiekio technologijų ekonomikos
statybų sektoriuje irgi įvyks didelių struktūrinių
pokyčių. Statybų sektorius turės prisitaikyti prie šių
pokyčių ir numatyti, kokių įgūdžių ir
gebėjimų turintys darbuotojai bus reikalingi. Tai ypač svarbu
rengiant darbuotojus beveik nulinės energijos pastatų statybai,
nepriklausomai nuo to, ar darbai bus susiję su naujais ar renovuotais
pastatais. Norint diegti didelio poveikio technologijas ir lanksčiai
organizuoti darbą, statybų sektoriaus darbuotojams reikės
naujų įgūdžių ir kvalifikacijos.
Išlaidos moksliniams tyrimams ir
inovacijoms sektoriuje išlieka gana mažos palyginti su
visu pramonės sektoriumi. Tai paaiškintina tuo, kad statybos
bendrovėms reikia gausios darbo jėgos ir jos labiausiai suinteresuotos,
kaip praktiškai pritaikyti kitų sričių technologinius
laimėjimus. Šiame sektoriuje greičiausiai bus
intensyviau vykdomi moksliniai tyrimai ir sparčiau diegiamos inovacijos
siekiant spręsti didelio žaliavų (pvz., metalų mineralų ir
nemetalų mineralų, cheminių medžiagų ir medienos)
suvartojimo ir susidarančio didelio atliekų kiekio problemas. Be to,
pramonės sektorius sukuria vis daugiau medžiagų, kurias lengviau
surinkti ir panaudoti pakartotinai, ir sistemų ar statybos
sprendinių, leidžiančių lengviau išmontuoti statybinę
įrangą ir pakartotinai panaudoti įvairias medžiagas. Tokios
sektoriaus pastangos atitinka Statybos produktų reglamente nurodytą
pagrindinį naują reikalavimą, susijusį su tvariu gamtinių
išteklių naudojimu, ir Žaliavų iniciatyvą, nes surenkant ir
apdorojant atliekas, visų pirma pakartotinai naudojant atliekose
esančias vertingas medžiagas arba jas regeneruojant iš atliekų, gali
būti įgyjama gerosios patirties ir vykdant šią veiklą
remiami moksliniai tyrimai, skirti ieškoti ekonominių paskatų
perdirbti atliekas ar jas regeneruoti. Tačiau ES ir nacionalinės
iniciatyvos turėtų skatinti sparčiau įsisavinti naujoviškus
sprendimus ir geriausią praktiką.
2.3. Mažai anglies dioksido į
aplinką išskiriančių technologijų ekonomika
Nauja redakcija išdėstytoje
Pastatų energinio naudingumo direktyvoje[7] nurodyta,
kad statybų sektoriaus laukia vienas didžiausių sunkumų –
pradėti statyti beveik nulinės energijos pastatus[8]. Rinka turi keletą
metų, kad galėtų pasiruošti, tačiau paramos reikia visiems
rinkos dalyviams nuo viešųjų įstaigų (kurios turi atlikti
įgyvendinimo darbą prieš dvejus metus) iki statybos bendrovių,
projektuotojų, užsakovų ir pan. Finansavimo struktūros sudarymo,
viešojo pirkimo, švietimo ir rinkodaros srityse irgi turės įvykti
atitinkamų pokyčių.
Nors mažai energijos vartojančių
pastatų ir daugėja, persilaužimas šioje srityje dar neįvyko
ir sunkiai sekasi efektyviau vartoti energiją ir integruoti
atsinaujinančius energijos išteklius. Tokį persilaužimą pasiekti
būtų lengviau užtikrinus reglamentavimo sistemos
įgyvendinimą ir tinkamą mokesčių politiką.
Esamų pastatų renovacijos srityje taip pat reikia dėti daugiau pastangų energijai taupyti. Be
to, esamų pastatų kapitalinių renovacijų skaičius
santykinai nedidelis. Todėl Konkurencingos, darnios
ir saugios energetikos strategijoje[9],
Konkurencingos mažo anglies dioksido kiekio technologijų ekonomikos
sukūrimo iki 2050 m. plane[10]
ir Energetikos veiksmų plane iki 2050 m.[11]
pabrėžiama, kad pastatų, ypač renovuotinų, srityje dar
nepakankamai daug nuveikta – laukia tolesni darbai.
Dėl transporto infrastruktūros
aplinkai daromas didelis poveikis, sunaudojama daug energijos bei žaliavų
ir susidaro didelis kiekis atliekų. Siekiant tvaresnės Europos,
infrastruktūros tinklų vaidmuo turi būti nepaprastai svarbus.
2.4. Statybos bendrovių
konkurencija Europos Sąjungoje ir tarptautinėse rinkose
Pradėjus taikyti viešojo pirkimo
direktyvas, įgyvendinti Paslaugų direktyvą ir priėmus
Europos projektavimo ir statybų standartus (Eurokodus) konkurencijos
sąlygos ES rinkose pagerėjo. Tačiau ES bendrovėms ne visada
sudaromos galimybės konkuruoti vienodomis sąlygomis, visų pirma
su ne Europos bendrovėms, kurioms dažnai taikomi švelnesni
socialiniai ir aplinkosaugos reikalavimai ir kurios gauna valstybės
pagalbą. Valstybės narės turėtų užtikrinti, kad ES
bendrovės ir ne ES bendrovės dėl viešojo pirkimo
sutarčių galėtų konkuruoti vienodomis sąlygomis
nesumenkinant ES socialinės ir aplinkosaugos srities laimėjimų.
Padėtis tarptautinėse rinkose –
dar sudėtingesnė. Pramonės sektorius dažnai susiduria su rimtais
sunkumais ne tik techniniu požiūriu, bet ir atsižvelgiant į
konkurencijos sąlygas kitose šalyse, pvz., Kinijoje, dėl to į
šias rinkas sunkiau patekti. Kadangi, kaip numatoma, Europos statybos rinkos
augs lėčiau nei besiformuojančios rinkos, reikės nuolat
intensyviau plėtoti šio sektoriaus veiklą pasaulio mastu. ES statybos
bendrovėms yra svarbu, kad trečiosios šalys atvertų savo rinkas
ir ES bendrovės galėtų varžytis dėl sutarčių. ES
turėtų imtis aktyvesnio vaidmens siekdama užmegzti derybas su ne ES
šalimis dėl tolesnio komercinių rinkų ir viešojo pirkimo
rinkų atvėrimo, tirti galimą diskriminacinę viešojo pirkimo
praktiką ir pradėti konsultacijas su suinteresuotosiomis šalimis
patekimo į rinką ginčams spręsti.
3. Tvaraus europos statybų
sektoriaus konkurencingumo strategija
Siekiant
įveikti nurodytus svarbiausius sunkumus buvo parengta ateinančio
dešimtmečio Europos strategija. Ji skirta
pačių statybų sektoriaus bendrovių parengtoms strategijoms
papildyti siekiant padidinti jų konkurencingumą ir spręsti
socialines problemas.
Šioje strategijoje
daugiausia dėmesio skiriama penkiems pagrindiniams tikslams: a) skatinti kurti investicijoms palankias sąlygas; b) gerinti
statybų sektoriaus žmogiškųjų išteklių bazę; c)
efektyviau naudoti išteklius, didinti aplinkosauginį veiksmingumą ir
verslo galimybes; d) stiprinti statybos vidaus rinką; e) gerinti ES
statybos bendrovių konkurencingumą pasaulio mastu. Kiekvienas tikslas
apima pagrindinius probleminius aspektus, pvz., investicijoms palankių
sąlygų reikia norint skatinti augimą, mokslinius tyrimus bei
inovacijas ir mažai anglies dioksido į aplinką išskiriančių
technologijų ekonomiką. Dar reikalinga patikima žmogiškųjų
išteklių bazė, kad vertės grandinė būtų
veiksmingesnė ir būtų galima priimti naujovėmis grindžiamus
sprendimus, ypač skirtus mažai anglies dioksido į aplinką
išskiriančių technologijų ekonomikai. Viena vertus, pagal
šią strategiją siūlomos rekomendacijos, kuriomis vadovaujantis
būtų galima trumpuoju ir vidutiniu laikotarpiu spręsti
statybų sektoriui iškilusias ekonomikos ir užimtumo problemas. Kita
vertus, joje pateikiama keletas rekomendacijų, kaip būtų galima
užtikrinti ilgalaikį sektoriaus konkurencingumą.
3.1. Investicijoms palankių
sąlygų kūrimas
Pastatų
renovacija ir transeuropinių tinklų projektai gali sugrąžinti
augimą statybų sektoriuje ir tuo pačiu padėti siekti
Europos energetikos, transporto ir sanglaudos politikos tikslų. Be to,
išgujus vėlyvo apmokėjimo praktiką statybų rangovai,
visų pirma amatininkų įmonės ir mažos statybos
bendrovės, taps finansiškai gyvybingesnės ir turės daugiau
galimybių gauti kreditą. Ilgainiui statybų sektorius
turėtų pradėti diegti daugiau inovacijų, kad
didėtų jo našumas, pridėtinė vertė ir visų
vertės grandinę sudarančių grandžių aplinkosauginis
veiksmingumas.
3.1.1. Trumpalaikės
priemonės
Ypač
reikėtų skatinti renovuoti pastatus ir prižiūrėti
infrastruktūrą, nes šioje veiklos srityje dirba didelė
dalis visų statybų sektoriaus darbuotojų ir pagaminama
didelė dalis sektoriaus produkcijos. Pažymėtina, kad dabartiniai
pastatų renovacijos tempai[12]
ir energijos efektyvumo didinimo veiksmai nėra pakankami, kad
būtų pasiekti strategijos „Europa 2020“ energijos taupymo tikslai.
Nustačius siūlomą tikslą, kad kasmet būtų
atnaujinama 3 % centrinės valdžios pastatų[13] (padvigubintas dabartinis
renovacijos tempas) ir 2 % viso pastatų fondo[14], kad būtų pasiektas
sąnaudų atžvilgiu optimalus tempas, ne tik būtų lengviau
siekti minėtų tikslų, bet taip pat visoje ES vietos lygmeniu
būtų užtikrintas ekonomikos ir užimtumo augimas. Tačiau norint
ryžtis šiems patobulinimams būtina įveikti keletą
reglamentavimo, ekonominių ir finansinių kliūčių.
Pirmiausia
valstybės narės turėtų tinkamai įgyvendinti Pastatų
energinio naudingumo direktyvą[15] ir
užtikrinti jos vykdymą. Kai kurioms valstybėms narėms
trūksta valios ir nepavyksta užtikrinti pastatų energijos
vartojimą reguliuojančių kodeksų įgyvendinimo,
todėl sunku didinti pastatų suvartojamos energijos efektyvumą ir
suteikti statybų sektoriui reikiamų paskatų.
Rinkos dalyviai palankiai vertina fiskalines
paskatas[16]
ir finansinės paramos priemones, kuriomis smarkiai skatinama
renovuoti esamus pastatus. Tačiau yra taikomos labai įvairios
nacionalinės schemos, kurių poveikis gerokai skiriasi. Todėl
galėtų būti labai naudinga keistis sukaupta patirtimi siekiant
suprasti įvairius galimo poveikio aspektus, nepakankamo įgyvendinimo
riziką ir nenumatytas pasekmes. Turėtų būti ieškoma
būdų, kaip taikyti šias nacionalinės schemas pasinaudojant ES ir
privataus sektoriaus lėšomis bei finansinėmis priemonėmis, kad
bendras poveikis būtų kuo didesnis.
ES teikia paramą ir finansavimą
taikant įvairius mechanizmus, o valstybės narės turėtų
geriau jais pasinaudoti. Struktūriniai ir sanglaudos fondai
(2007–2013 m.) gali būti naudojami ne tik visuomeninės paskirties ir
komerciniams pastatams, bet ir jau pastatytiems būstams skirtoms energijos
vartojimo efektyvumo ir atsinaujinančių šaltinių energijos
srities investicijoms. Be to, finansų inžinerijos priemonės, pvz.,
JESSICA, suteikia galimybę investuoti į mažus miesto plėtros ir
atnaujinimo projektus, kurie pagal įprastinius rinkos mechanizmus
nebūtų finansuojami. Kapitalo fondai ir Europos investicijų
banko (EIB), Europos rekonstrukcijos ir plėtros banko (ERPB) ir Europos
energijos vartojimo efektyvumo fondo (EEEF) paskolų garantijos kartu su
galutiniams gavėjams skirtomis paramos priemonėmis projektams
vystyti, pvz., ELENA, taip pat suteikia galimybių padidinti valstybės
dotacijų poveikį.
Investicijos
į tausiai naudojant išteklius atliekamus renovacijos darbus
galėtų būti paskatintos taikant schemą, pagal kurią
sukuriamos mažos apimties renovacijos projektams skirtos
projektavimo, statybos ir eksploatavimo paslaugos suteikiant sutartimi
grindžiamas garantijas dėl pastatų eksploatacinių savybių.
Šiuo rinkos segmentu ima domėtis ne tik energijos paslaugų
įmonės, bet ir specializuoti maži rangovai, kurie teikdami
įvairias statybos paslaugas potencialiai irgi galėtų suteikti
garantijas dėl eksploatacinių savybių. Valstybės
intervencinės priemonės taip pat galėtų padėti kurti
tokias paslaugas, visų pirma viešojo pirkimo ir gyvenamojo būsto
sektoriuose, ir draudimo produktus, kurie aprėptų techninę
riziką, susijusią su garantijomis dėl eksploatacinių
savybių. Visų pirma valdžios institucijos turėtų užtikrinti,
kad aktyvus energijos valdymas būtų susietas su pažangių
skaitiklių naudojimu renovacijos srityje.
Galiausiai,
svarbu, kad statybos bendrovės per protingą laikotarpį
galėtų pradėti naudoti savo pačių finansinius
išteklius. Naujoje direktyvoje dėl pavėluoto mokėjimo[17] pateiktos griežtesnės
nuostatos, kuriomis, konkrečiai, suderinamas valdžios institucijoms
nustatytas terminas, per kurį jos turi atlikti bendrovėms skirtą
mokėjimą, padidinami teisės aktuose nustatyti delspinigiai už
pavėluotą mokėjimą ir numatoma galimybė
bendrovėms gauti išieškojimo išlaidų kompensaciją. Persvarstant
ES viešojo pirkimo direktyvas, Komisija pasiūlė, kad valstybėms
narėms būtų suteikta teisė numatyti, kad subrangovai gali
prašyti perkančiosios organizacijos tiesiogiai apmokėti už
pagrindiniam rangovui pagal sutartį pateiktas prekes, atliktus darbus ir
suteiktas paslaugas.
 Komisija: ·                         iki 2012 m. pabaigos pateiks įvairių ES ir nacionalinių finansinių priemonių, kuriomis skatinama efektyviai vartoti energiją pastatuose, analizę, galbūt su rekomendacijomis, kaip būtų galima geriau panaudoti viešojo sektoriaus lėšas skatinant renovuoti pastatus; ·                         2013 m. pateiks tebevykdomo bandomojo projekto išankstines išvadas, projektu siekiama ištirti galimybes taikyti draudimo schemas, į kurias būtų galima įtraukti sutarties įvykdymo garantijas ir tarpvalstybines paslaugas, ypač mažų statybos rangovų atžvilgiu; ·                         2012 m. pradės bendrovių informavimo kampaniją dėl kovos su pavėluotu mokėjimu atliekant komercinius sandorius visose valstybėse narėse; ·                         2012 m. įgyvendins su direktyva dėl pavėluotų mokėjimų susijusį bandomąjį projektą, skirtą greitai ir veiksmingai užtikrinti, kad būtų patenkinti neįvykdyti skoliniai įsipareigojimai MVĮ, vykdančioms tarpvalstybinę veiklą. Valstybės narės raginamos: ·                         rengti arba stiprinti atitinkamas remonto, priežiūros ir renovacijos projektų (kuriais siekiama plataus užmojo tvarumu grindžiamų tikslų) programas, įvertinant galimybes naudoti susijusias fiskalines ir finansines priemones (lengvatinį PVM tarifą, tikslines subsidijas ir kt.) ir renovacijos projektams (kuriais siekiama plataus užmojo tvarumu grindžiamų tikslų) skirtų kreditavimo mechanizmų programas; ·                         skatinti naudotis finansinėmis priemonėmis ir projektų rengimo paramos schemomis, kurias siūlo struktūriniai fondai, EIB, ERPB ir EEEF mažos apimties renovacijos projektams, pagal kuriuos suteikiamos sutartimi grindžiamos garantijos dėl pastatų eksploatacinių savybių, įskaitant išankstinį struktūrinių fondų lėšų panaudojimą tausiai energiją naudojančių pastatų atveju.
3.1.2. Vidutinės trukmės ir
ilgalaikės priemonės
Naujajame pasiūlyme dėl 2014–2020 m.
ES sanglaudos politikos[18]
dar labiau pabrėžiama, kaip svarbu remti su ES klimato ir energetikos
tikslais susijusias investicijas, ir siūloma minėtu laikotarpiu tvarios
energijos sričiai skirti beveik dvigubai didesnę sumą.
Siūloma didelę dalį struktūrinių ir sanglaudos
fondų lėšų skirti investicijoms, kuriomis siekiama pereiti prie
mažai anglies dioksido į aplinką išskiriančių
technologijų ekonomikos, ypač skatinant efektyviai vartoti
energiją ir naudoti, visų pirma renovuojant pastatus,
atsinaujinančius energijos šaltinius, o ateityje, energijos vartojimo
efektyvumo ir atsinaujinančiosios energijos srityje vykdant tikslines
investicijas į miestų infrastruktūrą ir statybų
sektorių, finansinių priemonių svarba greičiausiai išaugs.
Ekonominiu
požiūriu yra itin svarbu sukurti Europos Komisijos pasiūlytą
pagrindinį tinklą, leisiantį užtikrinti daugiarūšio
transporto jungtis tarp ES sostinių ir kitų pagrindinių
miestų, uostų, oro uostų ir kitų svarbiausių
ekonominės veiklos centrų. 2011 m. spalio 19 d. Europos Komisija
pateikė naują priemonių rinkinį, kurio paskirtis – sukurti
palankias sąlygas transeuropiniam transporto tinklui (TEN-T) plėtoti.
Šį rinkinį sudaro atnaujintos gairės dėl transeuropinio
transporto tinklo, Europos infrastruktūros tinklų priemonė,
kuriai iš viso skirta 50 mlrd. EUR, ir pasiūlymas dėl ankstyvo
projektų obligacijų panaudojimo dalyvaujant Europos investicijų
bankui.
Siekiama, kad ne
vėliau kaip iki 2050 m. gruodžio 31 d. būtų sukurtas
visuotinis tinklas, o prioritetinis pagrindinis tinklas turėtų
būti sukurtas iki 2030 m. gruodžio 31 d. Su pagrindinio tinklo
koridoriais, dėl kurių 2011 m. spalio 19 d. Europos Komisija
pateikė pasiūlymą, ir jų struktūromis susijusioje
veikloje dalyvaus suinteresuotosios valstybės narės ir susiję
suinteresuotieji subjektai, pvz., infrastruktūros valdytojai ir
naudotojai, kad būtų koordinuojama veikla, palaikomi ryšiai ir
laikomasi skaidrumo principų. Be šių pasiūlymų reikės
bent minimaliai suderinti nacionalines administracines procedūras siekiant
sklandžiai užbaigti tarpvalstybines tinklų atkarpas.
Mokslinių tyrimų ir
naujovių diegimo veikla turėtų
apimti į technologijas nukreiptą veiklą[19], kai socioekonominių
mokslinių tyrimų objektas yra rinkos principais grindžiamos
priemonės ir pasiūlai įtakos turinčios priemonės
(mokymas, viešasis pirkimas, standartizavimas, draudimas ir kt.), siekiant
atlikus mokslinius tyrimus sparčiau praktiškai įdiegti
naujovėmis grindžiamus sprendimus. Šiuo tikslu reikėtų
plėtoti įvairiems interesams atstovaujančias platesnio masto
partnerystes, priklausančias iniciatyvoms, kurios bus finansuojamos pagal
įvairias ES finansines priemones, kad rinkai būtų padarytas
didesnis poveikis ir būtų sukurtos sąlygos persilaužimui šioje
srityje. Tokioms partnerystėms plėtoti tokias turėtų
pakakti esamų iniciatyvų, kaip antai viešo ir privataus sektorių
partnerystė „Efektyviai energiją naudojantys pastatai“, „Kultūrinis
paveldas“, „Pažangieji miestai ir bendruomenės“ ir reFINE
(moksliniai tyrimai būsimiems infrastruktūros tinklams Europoje). ES
sanglaudos politiką plėtojant pagal nacionalines programas galima
remti šių sričių mokslinius tyrimus ir inovacijas. Be to, šia
politika ir toliau bus siekiama didinti MVĮ konkurencingumą,
įskaitant IRT naudojimą jose. Pabrėžtina, kad parengus
pažangiajai specializacijai skirtas inovacijų strategijas, kurias Komisija
įvardijo kaip išankstinę naudojimosi struktūriniais fondais sąlygą
kitu (2014–2020 m.) programavimo laikotarpiu, struktūrinių fondų
parama galės būti panaudota tikslingiau ir bus lengviau rasti
būdą, kaip strategiškai išnaudoti visų regionų pažangaus
augimo potencialą[20].
 Komisija: ·                         dėl 2014–2020 m. sanglaudos politikos pasiūlė didelę struktūrinių ir sanglaudos fondų dalį veiksmingai skirti investicijoms, skatinančioms pereiti prie mažai anglies dioksido į aplinką išskiriančių technologijų ekonomikos, siekiant efektyviai naudoti energiją ir atsinaujinančius energijos išteklius (pvz., renovuojant pastatus); Komisija toliau skatins šioje srityje naudotis atnaujinamaisiais fondais, kad bendras poveikis būtų didesnis; ·                         parengs bazinius statybos darbų reikalavimus, kuriuos turės atitikti transeuropinių tinklų projektų tarpvalstybinės atkarpos siekiant bent minimaliai techniškai suderinti nacionalinių leidimų išdavimo procesus; ·                         2013 m. pavasarį surengs konferenciją dėl statybų sektoriaus inovacijų siekdama įvardyti technologines spragas visoje vertės grandinėje ir parengti šiai problemai spręsti skirtą veiksmų planą. Valstybės narės raginamos: ·                         kartu su kitomis valstybės narėmis ir privačiu sektoriumi parengti suderintas bendras iniciatyvas, apimančias mokslinius tyrimus, technologinę plėtrą, inovacijų srities viešąjį pirkimą, sertifikavimą, draudimą, tarpregioninius įmonių branduolius ir kt., kad ES ir regionų lygmeniu rinkoje būtų sparčiau įsisavinamos naujos žinios ir technologijos. ES rems šias iniciatyvas pagal programą „Horizontas 2020“ ir 2014–2020 m. įmonių ir MVĮ konkurencingumo programą (COSME), bus teikiamos ne tik tiesioginės subsidijos, bet ir siūlomos finansinės priemonės, kad MVĮ galėtų lengviau gauti finansavimą (akcinio kapitalo ir skolos forma). Nacionalinės ir regionų valdžios institucijos raginamos užtikrinti, kad įvairūs ES paramos šaltiniai, įskaitant Sanglaudos politikos fondus, jei atitinkamose veiksmų programose numatytos tokios priemonės, būtų naudojami veiksmingai ir būtų laikomasi papildomumo principo.
3.2. Geresnė statybų sektoriaus
žmogiškųjų išteklių bazė
Šiuo metu statybos
vietoje darbus vykdančioms bendrovėms itin trūksta
kvalifikuotų darbuotojų, statybos produktų pramonei jų irgi
trūksta, bet ne taip smarkiai. Be to, visos Europos švietimo ir mokymo
sistemų centralizacijos arba decentralizacijos lygis labai skiriasi, tai
pasakytina ir apie mokymo paslaugų struktūrą, socialinių
partnerių vaidmenį, finansavimo struktūrą ir mokymo
programų turinį.
Būtina geriau
numatyti būsimus įgūdžių ir kvalifikacijos poreikius,
siekiant pritraukti pakankamai studentų į atitinkamos statybos
specializacijos studijas ir sudaryti sąlygas sukurti geresnę darbo
aplinką ir geriau valdyti karjerą, kad statybos darbuotojai
būtų judresni ir būtų plačiau teikiamos
tarpvalstybinės paslaugos. Dar būtina atsižvelgti į tai, kokio
poveikio turi šio sektoriaus senėjanti ES darbo jėga, darbuotojų
sveikata ir saugos aspektai.
3.2.1. Trumpalaikės
priemonės
Pagal
programą „Pažangi energetika Europai“ vykdoma įgūdžių
tobulinimo iniciatyva BUILD UP siekiama, kad profesinio švietimo ir mokymo
sistema atitiktų įgūdžių ir kvalifikacijų poreikius,
susijusius su energijos vartojimo efektyvumu ir atsinaujinančiais
energijos ištekliais. Įgūdžių tobulinimo iniciatyva BUILD UP
leis nustatyti nacionalinius kvalifikacijų srities veiksmų planus
laikotarpiui iki 2020 m., parengti plačios apimties mokymo bei
sertifikavimo programas ir nustatyti kvalifikacijų struktūrą,
kad būtų atnaujintos dabartinės sistemos, susijusiais atvejais
pasinaudojant paramos priemonėmis, kaip antai Europos socialinis fondas,
Mokymosi visą gyvenimą programa ir ją pakeičianti programa
„Erasmus visiems“. Taip darbo rinkoje atsirastų daugiau kvalifikuotų
darbuotojų, kurių specializacija – darbas statybos vietoje, o
pastatų savininkai drąsiau skirtų investicijas energijos
vartojimo efektyvumui didinti.
Šia iniciatyva
taip pat būtų galima vadovautis nustatant mokymo programas,
mokymų planus arba numatant kvalifikacijų poreikius kitose su statyba
ir tvariu vystymusi susijusiose srityse (pvz., statybos proceso
industrializacijos, inovacinių arba netradicinių statybos
produktų ir metodų naudojimo, IRT naudojimo pastatų valdymo
sistemose ir kt.).
 Komisija: ·                         įvertins įgūdžių tobulinimo iniciatyvą BUILD UP, konkrečiau – įvertins, ar tikslinga išplėsti pirmos iniciatyvos aprėptį, kad ji apimtų papildomas profesionalių statybininkų kategorijas arba kitus kvalifikacijų poreikius, susijusius su statybos procesu ir tvariu vystymusi. Valstybės narės, statybos organizacijos ir švietimo institucijos raginamos: ·                         sutarti dėl kolektyvinių susitarimų, kad būtų skatinama įgyti naujų įgūdžių pagal įgūdžių tobulinimo iniciatyvą BUILD UP ar kitas panašias programas.
3.2.2. Vidutinės trukmės ir
ilgalaikės priemonės
Statybų
sektorius turėtų geriau sugebėti strategiškai įvardyti ir
planuoti įgūdžių poreikius ir į juos atsižvelgti rengiant
mokymo ir kvalifikacijos struktūros programas. Kai kuriose šalyse buvo
sukurtos struktūros, skirtos nustatyti būsimus užimtumo ir
įgūdžių poreikius, netiesiogiai susijusius su statybų
sektoriumi. Vykdant Europos lygmens iniciatyvą ir plėtojant
socialinį dialogą būtų sudarytos geresnės sąlygos
keistis informacija apie šiuos poreikius, sektorius galėtų
veiksmingiau naudoti išteklius ir statyti pastatus pagal tvarumo principą,
o švietimo sistemos galėtų geriau patenkinti šiuos poreikius.
Tad
Europos Komisija parems Europos socialinių partnerių vykdomą
galimybių studiją dėl Europos sektorių
įgūdžių ugdymo reikalų tarybos įsteigimo. Europos
sektorių įgūdžių ugdymo reikalų tarybos – tai
nacionalinių stebėjimo centrų tinklai, sektorių lygmeniu
atliekantys darbo rinkos ir įgūdžių analizę; norėdamos
pateikti rekomendacijas dėl kintančių įgūdžių
poreikių ir padėties darbo rinkoje šios tarybos keičiasi
informacija ir gerąja patirtimi, jų veiklai vadovauja sektorių
atstovai, Europos socialiniai partneriai, o veikloje dalyvauja švietimo bei mokymo
paslaugų teikėjai.
2012
m. Komisija taip pat atliks tyrimą dėl galimybės sukurti su
tvaria statyba susijusių sektorių įgūdžių ugdymo
sąjungas, vienijančias profesinio rengimo ir mokymo paslaugų
teikėjus, bendroves ir kitus suinteresuotuosius subjektus, siekiant
parengti tinkamas naujas mokymo programas bei kursus (ar atnaujinti jau
esančius) ir surasti naujoviškų būdų, kaip profesinio
rengimo ir mokymo paslaugų teikėjai galėtų pasiekti
geresnių rezultatų.
Populiarinant ir
naudojant ES tęstinio švietimo politikos priemones kvalifikuoti
darbuotojai būtų raginami būti judesniais. Darbuotojų
komandiravimo direktyvoje nustatytos aiškiai apibrėžtos pagrindinės
darbo ir įdarbinimo sąlygos, užtikrinančios būtiniausią
darbuotojų apsaugą, kurių priimančioje šalyje turi laikytis
paslaugų teikėjas. Taip direktyva užtikrina tinkamą
komandiruojamų darbuotojų apsaugos lygį. Siekiant neleisti
piktnaudžiauti taisyklėmis ir jas apeiti bei išvengti „socialinio
dempingo“, kai darbuotojus siunčiančios valstybės narės
paslaugų teikėjai gali pasiūlyti paslaugas mažesne kaina nei
vietiniai paslaugų teikėjai, nes taiko žemesnius nei vietiniai darbo
jėgos standartus, reikėtų užtikrinti geresnį
darbuotojų komandiravimo direktyvos įgyvendinimą, pvz.,
reikėtų plačiau informuoti apie galiojančias darbo
sąlygas, kontrolės institucijos turėtų veiksmingiau
bendradarbiauti administracijos srityje ir keistis informacija,
reikėtų veiksmingiau atlikti patikrinimus ir nustatyti
solidariąją atsakomybę už komandiruojamų darbuotojų
darbo užmokestį.
Galiausiai,
dėl demografinių pokyčių sektoriui kyla dvejopo
pobūdžio problema. Viena vertus, ES statybos bendrovės turėtų
kurti strategijas, kurios padėtų rasti atsvarą
mažėjančiam į šį sektorių ateinančių dirbti
ES jaunuolių skaičiui ir dideliam ateinančiais metais į
pensiją išeisiančių darbuotojų skaičiui; antra vertus,
reikėtų gerinti darbo sąlygas, kad būtų užtikrinta
ilgesnė tikėtina gyvenimo trukmė. Norint išspręsti šią
dvejopo pobūdžio problemą reikia kurti patrauklesnę darbo
aplinką ir ateityje daugiau dėmesio skirti sveikatos ir saugumo
problemoms, kad dėl nelaimingų atsitikimų darbe ar
profesinių ligų darbuotojai neišteitų į pensiją
anksčiau laiko.
 Komisija: ·                         nuo 2012 m. skatins, vykdydama ES socialinį dialogą, iniciatyvas, kuriomis siekiama pritaikyti profesinio švietimo ir mokymo sistemas būsimiems įgūdžių ir kvalifikacijų poreikiams statybų sektoriuje (šios iniciatyvos gali būti susijusios ir su energijos vartojimo efektyvumu), nustatyti konkrečiose sektoriaus atšakose įgūdžiams keliamus svarbiausius reikalavimus ir sudaryti palankesnes kvalifikacijų abipusio pripažinimo sąlygas; ·                         rems Europos sektorių socialinius partnerius, priklausančius statybų pramonei, kad būtų įsteigta Europos sektorių įgūdžių ugdymo reikalų taryba, skirta statybų sektoriui; ·                         juos skatins rengti iniciatyvas tokiose srityse, kaip antai pastatų vartojamos energijos ir išteklių efektyvumas, sveikata ir sauga, kokybės standartai ir mokymas, įskaitant jaunų asmenų gamybinę praktiką. Šios iniciatyvos gali būti vykdomos kaip informavimo kampanijos bei mokymai ir, priklausomai nuo konkrečios šalies sąlygų, tai gali būti bendro fondų administravimo iniciatyvos; ·                         vykdydama Mokymosi visą gyvenimą programą atliks tyrimą dėl galimybės įsteigti su tvaria statyba susijusių sektorių įgūdžių ugdymo sąjungas, t. y. profesinio rengimo ir mokymo paslaugų teikėjų, bendrovių ir kitų suinteresuotųjų subjektų partnerystes, siekiant parengti tinkamas mokymo programas ar po profesinio rengimo ir mokymo įgyjamas kvalifikacijas bei surasti naujoviškų būdų, kaip profesinio rengimo ir mokymo srityje pasiekti geresnių rezultatų. Valstybių narių, socialinių partnerių, statybos pramonės ir mokslo institucijų prašoma: ·                         skubiai imtis veiksmų, kad būtų priimta pasiūlyta nauja direktyva[21] dėl Direktyvos 96/71/EB dėl darbuotojų komandiravimo paslaugų teikimo sistemoje įgyvendinimo; ·                         sukurti partnerystes, skirtas remti atitinkamas nacionalinio ir regioninio lygmens profesinio švietimo ir mokymo programas, kuriomis būtų patenkinti esami ir atsirandantys statybų sektoriaus poreikiai, pirmiausia siekiant didinti valdymo pajėgumus ir skatinti plačiau naudotis IRT; ·                         pradėti ir remti kampanijas, kuriomis siekiama, kad statybų sektorius taptų patrauklesnis talentingiems žmonėms.
3.3. Efektyvesnis išteklių
naudojimas, didesnis aplinkosauginis veiksmingumas ir daugiau verslo
galimybių
Efektyvaus
išteklių naudojimo Europos plane[22]
nurodyta, kokį didelį poveikį gamtiniams ištekliams,
energetikai, aplikai ir klimato kaitai turi statybų sektorius. Labai
pagerinus statybų veiklą ir statybos darbus per visą jų
gyvavimo ciklą, būtų galima sukurti konkurencingą
statybų sektorių ir efektyviai išteklius ir energiją
vartojančių pastatų fondą, kuriam priklausantys nauji
pastatai būtų beveik nulinės energijos pastatai, pastatyti iš
medžiagų, gautų efektyviai naudojant išteklius.
Tobulėjanti
statybų veikla ir statybos darbai atveria naujų verslo galimybių
(taip pat ir mažosioms bei vidutinėms įmonėms), nes reikiami
veiksmai gali priklausyti nuo vietos sąlygų ir gali pareikalauti
individualių sprendimų. Kaip jau nurodyta Efektyvaus išteklių
naudojimo Europos plane, 2013 m. Komisija pateiks komunikatą dėl
tvarių pastatų, kuriame bus išsamiau apibrėžti ir paaiškinti
efektyviai išteklius naudojančio sektoriaus rėmimo veiksmai.
Norint, kad
tvarios statybos sąvoka būtų geriau suprantama ir plačiau
naudojama, reikės parengti statybos produktams, procesams ir darbams
skirtus suderintus rodiklius, kodeksus ir aplinkosauginio veiksmingumo
vertinimo metodiką. Tai turėtų užtikrinti, kad aplinkosauginis
veiksmingumas būtų nuosekliai interpretuojamas, kad tokia
interpretacija būtų tarpusavyje pripažįstama ir kad tinkamai
veiktų statybos produktų ir paslaugų vidaus rinka.
Komisija
pasiūlys, kaip tarpusavyje pripažinti ar suderinti įvairius taikomus
vertinimo metodus, kad jie būtų veiksmingesni ir labiau prieinami
statybos bendrovėms, draudimo pramonei ir investuotojams. Ši
iniciatyva bus plėtojama naudojantis jau veikiančiomis
struktūromis, kaip antai CEN statybos tinklu, vadovais, pvz., JCR vadovu
dėl gyvavimo ciklo koncepcijos ir analizės, ir Europos mokslinių
tyrimų projektais, pvz., „SuperBuildings“ ir „Open House“.
Be to, šis darbas
padės parengti dar sistemingesnį metodą, kaip vertinti iš
valstybės paramos sistemų finansuojamų projektų tvarumo
aspektus, įskaitant sąnaudų ir naudos analizei skirtus ES
lygmens modelius. Planavimo ir perkančiosios organizacijos bandomuosius
projektus, parengtus vykdant žaliąjį viešąjį pirkimą
ir regioninę politiką, galėtų naudoti kaip priemones,
skirtas esamiems pastatams renovuoti ir transporto infrastruktūrai
modernizuoti.
Per viešąsias
konsultacijas šios pramonės šakos suinteresuotieji subjektai pranešė,
kad kai kuriuos statybos projektus gali būti sunkiau vykdyti dėl
nacionalinio leidimų išdavimo proceso, pvz., projektas gali vėluoti
dėl visuomenės pasipriešinimo, su nusavinimu susijusių
problemų ir dėl būtinybės gauti kelis skirtingus leidimus,
įskaitant aplinkosaugos leidimus. Tokie probleminiai klausimai buvo
įvardyti atliekant tebevykstančią direktyvos dėl poveikio
aplinkai įvertinimo[23] peržiūrą,
kuria, be kitų dalykų, siekiama supaprastinti ir racionalizuoti
esamas procedūras, todėl peržiūra šioje srityje turės
teigiamo poveikio, nes poveikio aplinkai įvertinimas yra leidimo proceso
dalis. Daugumą kliūčių sukelia įvairios
nacionalinių teisės aktų nuostatos ir administracinės
procedūros, reguliuojančios leidimų suteikimo procesą. Tai
gali trukdyti kurti vienodas galimybes ir skleisti aplinkosaugos technologijas.
Pripažįstama, kad šie teisės aktai dažnai reglamentuoja sritis,
priklausančias išimtinei valstybių narių kompetencijai (pvz.,
nuosavybės klausimai), todėl Komisija skatins keistis informacija ir
vadovautis geriausia praktika, pvz., skatins savanoriškai priimti elgesio
kodeksus, aprėpiančius tokius klausimus, kaip antai leidimo suteikimo
proceso trukmė ir etapai arba administracijų arbitražo proceso
nustatymas.
Galiausiai,
tikslas – pakartotinai naudoti, perdirbti ir (arba) regeneruoti 70 %
statybinių ir pastatų griovimo atliekų, kurį, remiantis
Pagrindų direktyvą dėl atliekų, reikia pasiekti iki 2020
m., suteikia verslui gerą galimybę praturtinti statybų
sektoriaus vertės grandinę. Pramonės sektoriui būtų
naudinga, jeigu būtų nustatytos geresnės ir aiškesnės
atliekų apibrėžtys, būtų suderintos transportuojamų
atliekų registracijos sąlygos ir taisyklės, reglamentuojančios
statybos produktų savybes (susijusias su medžiagų naudojimu),
patvarumą ir derėjimą su aplinka.
 Komisija: ·                         pateiks iniciatyvas, kuriomis siekiama pagerinti aplinkosauginio veiksmingumo ir rizikos įvertinimo metodų abipusį pripažinimą, ypač atsižvelgiant į ES standartizacijos veiklą ir draudimo schemas; ·                         padės kurti visos ES lygmens gyvavimo ciklo ekonominės naudos modelį, kuris būtų naudojamas vykdant žaliąjį viešąjį pirkimą ir taikant tvaraus vystymosi principus, skirtus regioninei politikai; ·                         įvertins kliūtis, kylančias dėl nacionalinių teisės aktų, reglamentuojančių pagrindinių statybos projektų leidimo suteikimo procesą, siekdama įvardyti gerąją procedūrų supaprastinimo patirtį (pvz., elgesio kodeksai, susiję su leidimo suteikimo procesu, administracijų arbitražo procesu); ·                         parengs suderintas statybos produktų eksploatacinių savybių deklaravimo taisykles, atsižvelgiant į Statybos produktų reglamento nuostatas dėl tvaraus gamtinių išteklių naudojimo. Valstybės narės raginamos: ·                         įvertinti įvairių statybų sektoriaus atšakų veiklos rezultatus konkurencingumo ir tvaraus vystymosi aspektais nacionaliniu ir regioniniu lygmenimis.
3.4. Statybų vidaus rinkos
stiprinimas
Daug statybų
sektoriaus aspektų (pvz., produktai, darbai, profesinė kvalifikacija,
darbuotojų sveikata ir sauga, poveikis aplinkai) yra gausiai reglamentuoti
ir daugelio jų reglamentavimas priklauso valstybių narių
kompetencijai. Siekiant užtikrinti, kad statybos produktų ir paslaugų
vidaus rinka veiktų geriau, teisinė sistema turėtų
būti kuo aiškesnė ir nuspėjamesnė, o administracinių
išlaidų dydis turėtų atitikti siekiamus tikslus.
Tam reikės
sistemingiau išanalizuoti įvairius reglamentavimo būdus ir
administracines nuostatas dėl statybų sektoriaus srities ES
teisės aktų įgyvendinimo. Ši analizė parodys, kaip Europos
ir nacionaliniu lygiu tarpusavyje dera įvairūs ES teisės aktai
ir ar reikia išsamesnio paaiškinimo ar papildomų priemonių, kad
sumažėtų statybų vykdytojams tenkanti administracinė našta
ir geriau veiktų statybų sektoriaus vidaus rinka. 2011–2012 m.
atlikus tarpvalstybinių paslaugų veiksmingumo patikrą, buvo
įvertintas įvairių ES teisės aktų, turinčių
įtakos statybos bendrovių veiklai, tarpusavio poveikis; taip buvo
įvardyti tam tikri netinkamo ES teisės aktų taikymo atvejai ir
nustatyta, kokio reikia paaiškinimo ir kokių reikia imtis naujų
priemonių. Ji leistų parengti rekomendacijas, kaip spartinti
įvairių nacionalinio ir regioninio reglamentavimo būdų
sutaptį.
Eurokodai galėtų paspartinti šį
sutapties procesą. Tai yra projektavimo standartų ir
pažangiausių praktikos kodeksų rinkinys, taikomas visoms
pagrindinėms statybinėms medžiagoms, visoms pagrindinėms
struktūrinės inžinerijos sritims ir įvairių tipų
konstrukcijoms ir produktams. Tai lanksti priemonė, nes kiekviena šalis
turi galimybę pritaikyti Eurokodus konkrečioms vietos sąlygoms
ir rizikos vertinimui, susijusiam su klimatu, seisminiu pavojumi, tradicijomis
ir pan. Komisija, siekdama užtikrinti, kad pastatai būtų
atsparūs nelaimėms, primygtinai ragina ES valstybes nares perimti
Eurokodus kaip nacionalinius projektavimo kodeksus[24].
Įgyvendinti teisės aktus ir pritaikyti
naujus rinkos sprendimus padėtų ir vykdoma komunikacijos ir sklaidos
veikla, pvz., per įgūdžių tobulinimo iniciatyvos BUILD UP
portalą[25].
 Komisija: ·                         pradės tikrinti ES teisės aktų tinkamumą siekdama nustatyti atvejus, kai administracinė našta yra pernelyg didelė, priemonės dubliuojasi, jų trūksta, yra nenuoseklios ar pasenusios; ·                         suteiks prioritetą statybų sektoriui toliau dirbdama pagal Komunikatą dėl Paslaugų direktyvos įgyvendinimo „Partnerystė siekiant augimo paslaugų sektoriuje“[26]; ·                         pateiks ataskaitą dėl Eurokodų įgyvendinimo valstybėse narėse vadovaujantis Komisijos rekomendacija 2003/887/EB; remiantis šios ataskaitos rezultatais, bus pasiūlyti veiksmai, leisiantys vykdant viešąjį pirkimą plačiau naudoti Eurokodus bei kitas priemones, pvz., nacionalinius rizikos vertinimo ir valdymo planus, arba prireikus užtikrinsiantys tokį naudojimą. Valstybės narės raginamos: ·                         sukurti veiksmingas rinkos priežiūros priemones, susijusias su ES teisės aktų įgyvendinimu taikant Reglamentą 765/2008/EB.
3.5. Pasaulio mastu
konkurencingesnės ES statybos bendrovės
Nuo 2006 m.
vesdama tarptautines prekybos derybas ES vis labiau siekia, kad kiti prekybos
partneriai prisiimtų plataus užmojo su leidimo patekti į rinką
susijusius įsipareigojimus dėl prekybos paslaugomis ir viešojo
pirkimo, ypač viešųjų darbų srityje. Vienas naujausių
laimėjimų – galimybė ES ir Korėjos laisvosios prekybos
susitarimui priklausantiems ES tiekėjams sudaryti Korėjos koncesines
sutartis.
Specialūs
Afrikos ir Lotynų Amerikos žemynų atstovus vienijantys tvarios
statybos forumai galėtų skatinti reorganizuoti viešąjį
pirkimą šiose rinkose, kad būtų laikomasi veiksmingumo
kriterijų ir tvarumo bei ekonomiškumo principų.
ES ir Afrikos transporto infrastruktūros
srities partnerystė[27]
suteikia galimybių pagerinti tarpžemynines jungtis ir sukurti
patikimesnę ir saugesnę transporto sistemą.
Be to, įvairios ES
finansinės priemonės ir bendradarbiavimui skirti fondai
galėtų padėti įgyvendinti infrastruktūros finansavimo
priemones.
ES iniciatyva
„Smulkusis verslas dideliame pasaulyje“ mažiems specializuotiems rangovams
suteiks reikiamos informacijos, patarimų ir pagalbos, kad jiems
būtų lengviau patekti į tarptautines rinkas ir surasti
potencialių verslo partnerių. Europos regioninės plėtros
fondas (ERPF) irgi padeda MVĮ kurti naujus verslo modelius, ypač
siekiant išplėtoti verslą tarptautiniu mastu.
EN Eurokodais labai domisi ES
nepriklausančios šalys, norinčios pakeisti ar atnaujinti
nacionalinius standartus remdamosi techniškai pažangesniais kodeksais arba
norinčios užmegzti prekybinius ryšius su ES ir ELPA valstybėmis
narėmis. Plėtojant ES ir Rusijos reglamentavimo dialogą šioje
srityje buvo padaryta didelė pažanga.
 Komisija: ·                         pateikė teisės akto pasiūlymą[28], siekdama užtikrinti, kad būtų atvertos trečiųjų šalių viešojo pirkimo rinkos, o ES bendrovėms ir jų užsienio konkurentams būtų sukurtos vienodos sąlygos; ·                         toliau sieks, kad per prekybos derybas šalys partnerės prisiimtų plataus užmojo įsipareigojimus dėl leidimo patekti į rinką, susijusius su patekimu tiek į komercines, tie į viešojo pirkimo rinkas; ·                         palaikys ryšius su Europos investicijų banku, kad būtų plačiau naudojamos ES finansinės priemonės, kuriomis remiamos tarpžemyninės jungtys; ·                         teiks finansinę paramą, skirtą techniškai padėti mažiems specializuotiems rangovams išplėtoti veiklą tarptautiniu mastu; ·                         bendradarbiaus su trečiosiomis (ypač Afrikos ir Lotynų Amerikos) šalimis, taip pat plėtos ES ir Rusijos reglamentavimo dialogą, ES kaimynystės politiką ir Europos ir Viduržemio jūros regiono valstybių partnerystę dėl tvarios statybos viešojo pirkimo srityje, ypač skatinant šiuos partnerius pasinaudoti Eurokodais kaip statybos reglamentų įgyvendinimo priemone. Valstybės narės raginamos: ·                         skubiai priimti siūlomą naują reglamentą[29] dėl trečiųjų šalių prekių ir paslaugų patekimo į ES viešojo pirkimo vidaus rinką ir procedūrų, kuriomis remiamos derybos dėl ES prekių ir paslaugų patekimo į trečiųjų šalių viešojo pirkimo rinkas.
4. Valdymas ir strategijos
įgyvendinimas
Prie šio komunikato
pridedamas veiksmų planas, kuriame išdėstyti numatomi kiekvienos
rekomendacijos rezultatai, apibrėžiamos Europos Komisijos, valstybių
narių ir sektorių organizacijų kompetencijos sritys ir
pateikiamas įgyvendinimo tvarkaraštis.
Norint
įgyvendinti strategiją reikia supaprastinti ir suderinti daugelį
ES, nacionaliniu ir sektorių lygmenimis vykdomų iniciatyvų, kad
jų bendras poveikis būtų didesnis ir jis būtų
maksimaliai padidintas trumpuoju, vidutinės trukmės ir ilguoju
laikotarpiu. Įgyvendinimas turėtų būti grindžiamas valdymo
struktūra, kuri leistų tematiškai ir strategiškai koordinuoti ir
stebėti šią veiklą, jis apimtų:
·
aukšto lygio trišalį strateginį
forumą (Komisija, valstybės narės, sektorių atstovai),
kuris teiktų pastabas dėl statyboms įtakos turinčių ES
iniciatyvų ir dėl strategijos įgyvendinimo, vėliau
teiktų rekomendacijas, kaip reikėtų pakoreguoti strategiją
arba kokias reikėtų pradėti naujas iniciatyvas;
·
sukuriamos teminės grupės,
sudarytos iš valstybių narių ir sektorių atstovų, jose
daugiausia dėmesio skiriama konkretiems strategijos prioritetams, šios
grupės turėtų palaikyti ryšius su esamais Europos tinklais ir
projektų vykdytojais; grupes prižiūrės Komisijos tarnybos,
atsakingos už konkrečias kiekvienai grupei priskirtas temas.
Ši struktūra
leistų Europos Sąjungai pateikti strategines gaires, o
valstybėms narėms imtis iniciatyvų pagal principą „iš
apačios į viršų“, dalyvaujant statybų sektoriaus
atšakų atstovams. Siekiant įveikti pasaulinio masto iššūkius,
turi būti labiau bendradarbiaujama sektoriaus atšakų ir visos
vertės grandinės lygmenimis.
5. Išvados
Statybų
sektoriaus konkurencingumas tapo nuolatiniu politikos prioritetu, nes
sektoriaus indėlis į ES BVP ir užimtumo lygį yra didelis, be to,
šis sektorius atlieka svarbų vaidmenį siekiant pagrindinių
klimato, aplinkosaugos ir energetikos srities tikslų.
Šios finansų
ir ekonomikos krizės metu ES klimato kaitos, energijos vartojimo
efektyvumo ir atsinaujinančių energijos šaltinių naudojimo
politika (ypač nuolatinio skatinimo renovuoti pastatus politika)
turėtų būti vertinama kaip galimybė atgaivinti statybų
sektoriaus bendroves ir padidinti užimtumą.
Šiame komunikate
nurodoma, kuriose srityse statybos bendrovės galėtų labiau
plėtoti savo veiklą, pasinaudodamos esamomis politikos strategijomis
ir priemonėmis. Jeigu šios ES strategijos būtų visiškai
įgyvendintos, ilguoju laikotarpiu būtų daugiau investuojama
į transeuropinius tinklus, mokslinius tyrimus ir inovacijas ir į
tvirtesnę žmogiškųjų išteklių bazę, tokiu būdu
statybų sektorius taptų konkurencingesnis tiek ES vidaus rinkoje,
tiek ir tarptautinėse rinkose. Greta šių veiksmų tvarumo
sumetimais reikėtų sukurti aiškią ir nuoseklią teisinę
sistemą ir suderinti veiklos rezultatų vertinimo metodiką, kad
statybos produktų ir paslaugų vidaus rinka galėtų tinkamai
veikti.
Siūlomos strategijos
sėkmė priklauso nuo valstybių narių ir statybų
sektoriaus suinteresuotųjų subjektų ryžto įvairias
lygmenimis:
·
aukšto lygio trišalio strateginio forumo užduotis
turėtų būti aiški – kritiškai įvertinti statybų
sektoriaus veiklos rezultatus;
·
valstybės narės ir statybų
sektoriaus suinteresuotieji subjektai turėtų užtikrinti tinkamą
ryšį su statybų srities nacionalinėmis ir sektorių
programomis;
·
valstybės narės ir statybų
sektoriaus suinteresuotieji subjektai turėtų sudaryti palankesnes
sąlygas, kad turima patirtis ir geroji praktika iš teminių
grupių būtų perduota statybos bendrovėms, kurios ja
galėtų pasinaudoti;
·
vadovaujantis tam tikrais rodikliais
reikėtų stebėti ir vertinti visas taikomas politikos priemones.
PRIEDAS. VEIKSMŲ PLANAS
Trumpojo laikotarpio veiksmai (2012–2014
m.), minimi komunikato 3.1.1 ir 3.2.1 skirsniuose
 Veiksmai || Rezultatai || Politikos sritys || Subjektas, kuriam tenka pagrindinė kompetencija || Numatomas laikotarpis
 Įvairių ES ir nacionalinių finansinių priemonių, kuriomis skatinama efektyviai vartoti energiją pastatuose, analizė || Europos Komisijos ataskaita ir rekomendacijos dėl finansinės paramos, skirtos efektyviai vartoti energiją pastatuose || Direktyva 2010/31/ES dėl pastatų energinio naudingumo/ 2011 m. efektyvaus energijos vartojimo veiksmų planas || Europos Komisija || Vykdomas – baigsis 2013 m.
 Renovacijos projektams skirtos fiskalinės priemonės ir kreditų mechanizmai, proporcingi siekiamiems tvarumu grindžiamiems tikslams || Tarnybų darbinis dokumentas dėl valstybių narių įgyvendinamų priemonių, kuriomis didinamas energijos vartojimo efektyvumas (įskaitant statybų sektoriaus fiskalines priemones ir kreditų mechanizmus), grindžiamas nacionaliniais efektyvaus energijos vartojimo veiksmų planais || Direktyva 2006/32/EB dėl energijos galutinio vartojimo efektyvumo ir energetinių paslaugų/ Direktyva 2010/31/ES dėl pastatų energinio naudingumo || Europos Komisija || 2012– 2013 m.
 Bandomasis projektas dėl draudimo ir garantijų dėl eksploatacinių savybių || Preliminarios rekomendacijos dėl draudimo schemų, apimančių mažų statybos rangovų garantijas dėl eksploatacinių savybių || Naujas bandomasis projektas, kurį remia Europos Parlamentas (pradėtas 2012 m.) || Europos Komisija || 2013 m.
 Informacinė kampanija apie naują direktyvą dėl pavėluotų mokėjimų || Informuotumo apie rangovų teises dėl mokėjimo sąlygų didinimas || Direktyva 2011/7/ES || Europos Komisija || 2012 m.
 Bandomasis projektas, skirtas greitai ir veiksmingai užtikrinti, kad būtų patenkinti neįvykdyti skoliniai įsipareigojimai MVĮ, vykdančioms tarpvalstybinę veiklą || Informuotumo apie rangovų teises dėl mokėjimo sąlygų didinimas || Direktyva 2011/7/ES || Europos Komisija || 2012–2013 m.
 Įgūdžių tobulinimo iniciatyvos BUILD UP vertinimas siekiant išplėsti jos aprėptį, kad apimtų kitas profesionalių statybininkų kategorijas arba kitus kvalifikacijų poreikius || Vertinimo ataskaita || Programa „Pažangi energetika Europai“ || Europos Komisija || 2013–2014 m.
 Finansų inžinerijos priemonės ir paramos priemonės projektams vystyti, skirtos mažos apimties renovacijos projektams, pagal kuriuos suteikiamos sutartimi grindžiamos garantijos dėl pastatų eksploatacinių savybių || Valstybių narių ataskaita dėl finansinių priemonių ir mechanizmų įgyvendinimo || Struktūriniai fondai || Valstybės narės || 2012–2014 m.
 Priskirti įgūdžių tobulinimo iniciatyvos BUILD UP veiksmų planą prie 2014–2020 m. Europos socialinio fondo lėšomis finansuojamų prioritetų || Laipsniškas įgūdžių tobulinimo iniciatyvos BUILD UP veiksmų planų įgyvendinimas naudojantis ESF lėšomis || Energetikos politika Regioninė politika Užimtumo politika || Europos Komisija Valstybės narės || 2012–2013 m.
Vidutinio ir ilgojo laikotarpio veiksmai
(2014–2020 m.)
1.
Investicijoms palankių sąlygų kūrimas, minimas komunikato
3.1.2 skirsnyje
 Veiksmai || Rezultatai || Politikos sritys || Subjektas, kuriam tenka kompetencija || Numatomas laikotarpis
 Minimaliai techniškai suderinti nacionalinių leidimų išdavimo procesą, susijusį su transeuropinių tinklų tarpvalstybinėmis atkarpomis || Bendrosios ES techninės specifikacijos || Transeuropiniai transporto tinklai || Europos Komisija || 2014–2016 m.
 Nustatyti technologijų spragas statybos sektoriaus vertės grandinėje ir parengti veiksmų planą šioms spragoms šalinti || Konferencija ir rekomendacijos dėl statybų srities inovacijų prioritetų || Inovacijų politika || Europos Komisija || 2013 m.
 Suderintos bendros valstybių narių ir privataus sektoriaus iniciatyvos, apimančios mokslinius tyrimus, inovacijas bei viešąjį pirkimą, sertifikavimą, draudimą, tarpregioninius įmonių branduolius ir kt., kad ES ir regionų lygmeniu rinkoje būtų sparčiau įsisavinamos naujos žinios ir technologijos || Projektai || „Horizontas 2020“ COSME ES sanglaudos politikos fondai || Valstybės narės || 2014–2020 m.
2. Geresnė
žmogiškųjų išteklių bazė, minima komunikato 3.2.2
skirsniuose
 Veiksmai || Rezultatai || Politikos sritys || Subjektas, kuriam tenka kompetencija || Numatomas laikotarpis
 ES socialinio dialogo iniciatyvos, kuriomis siekiama pritaikyti profesinio švietimo ir mokymo sistemas būsimiems kvalifikacijų poreikiams statybų sektoriuje, nustatyti konkrečiose sektoriaus atšakose įgūdžiams keliamus svarbiausius reikalavimus ir sudaryti palankesnes kvalifikacijų abipusio pripažinimo sąlygas || Tyrimas, skirtas parengti informacinę bazę || ES socialinis dialogas || Europos Komisija || 2012–2014 m.
 Įsteigti ES sektorių įgūdžių ugdymo reikalų tarybas, skirtas statybų sektoriui, kad būtų rengiamos iniciatyvos tokiose srityse, kaip antai pastatų vartojamos energijos efektyvumas, sveikata ir sauga, kokybės standartai, gamybinė praktika, bendras socialinių partnerių atliekamas fondų administravimas ir kt. || ES sektorių įgūdžių ugdymo reikalų taryba || ES socialinis dialogas || Europos Komisija || 2013–2016 m.
 Su tvaria statyba susijusi sektorių įgūdžių ugdymo sąjunga || Partnerystės, skirtos naujoviškai parengti atnaujintas mokymo programas ar užtikrinti po profesinio rengimo ir mokymo įgyjamas kvalifikacijas || „Nauji gebėjimai naujoms darbo vietoms“ || Europos Komisija || 2013–2016 m.
 Skubiai imtis veiksmų, kad būtų priimta pasiūlyta nauja direktyva dėl Direktyvos 96/71/EB dėl darbuotojų komandiravimo paslaugų teikimo sistemoje įgyvendinimo || Naujos ES direktyvos priėmimas || Direktyva 96/71/EB || Taryba ir Europos Parlamentas || 2012–2014 m.
 Partnerystės, skirtos nacionalinio ir regioninio lygmens profesinio švietimo ir mokymo programoms, kuriomis būtų patenkinti esami ir atsirandantys statybų sektoriaus poreikiai, ypač IRT srityje || Tikslinės profesinio rengimo ir mokymo srities partnerystės || Nacionalinė profesinio rengimo ir mokymo politika || Sektorių organizacijos || 2013–2016 m.
 Kampanijos, kuriomis siekiama, kad statybų sektorius taptų patrauklesnis talentingiems žmonėms || Informavimo kampanijos ||   || Sektorių organizacijos || 2012–2020 m.
3. Efektyvesnis išteklių naudojimas,
didesnis aplinkosauginis veiksmingumas ir daugiau verslo galimybių, minima
komunikato 3.3 skirsnyje
 Veiksmai || Rezultatai || Politikos sritys || Subjektas, kuriam tenka kompetencija || Numatomas laikotarpis
 Pastatų aplinkosauginio veiksmingumo vertinimo metodų abipusis pripažinimas[30]   || ES pastatų aplinkosauginio vertinimo programa ir ES techninės specifikacijos || ES efektyvaus išteklių naudojimo politika ir ES standartizacijos politika || Europos Komisija || 2014–2016 m.
 Rizikos vertinimo metodų (turint omeny aplinkosauginį veiksmingumą) abipusis pripažinimas, ypač atsižvelgiant į ES standartizacijos veiklą ir draudimo schemas || ES techninės specifikacijos || ES standartizacijos politika || Europos Komisija || 2014–2018 m.
 ES lygmens gyvavimo ciklo sąnaudų įvertinimo metodika, skirta naudoti vykdant žaliąjį viešąjį pirkimą[31]   || ES gairės dėl gyvavimo ciklo sąnaudų žaliojo viešojo pirkimo srityje || Žaliasis viešasis pirkimas || Europos Komisija || 2014–2016 m.
 Kitu programavimo laikotarpiu plačiau vykdyti žaliąjį viešąjį pirkimą regioninės politikos srityje[32]   || Toliau propaguoti su statybomis susijusius žaliojo viešojo pirkimo kriterijus vykdant ES finansuojamus projektus || Regioninė politika || Europos Komisija || 2014–2020 m.
 Įvertinti kliūtis, kylančias dėl nacionalinių teisės aktų, reglamentuojančių pagrindinių statybos projektų leidimo suteikimo procesą || Praktinės išvados dėl Poveikio aplinkai vertinimo direktyvos peržiūros proceso Gairės dėl bendros svarbos energijos infrastruktūros projektų aplinkosauginio vertinimo procedūrų racionalizavimo || Aplinkosauginio vertinimo ir nacionalinės leidimų išdavimo procedūros || Europos Komisija || 2013–2016 m.
 Suderintos statybos produktų eksploatacinių savybių deklaravimo taisyklės, susijusios su tvariu išteklių naudojimu[33]   || Suderintos ES taisyklės ir atnaujinti ES darnieji standartai || ENTR/ statybos produktų reglamentas || Europos Komisija || 2013–2018 m.
 Įvertinti statybų sektoriaus atšakų veiklos rezultatus konkurencingumo ir tvaraus vystymosi aspektais nacionaliniu ir regioniniu lygmenimis || Ataskaitos || Nacionalinė statybų politika || Valstybės narės ||
4. Statybų
vidaus rinkos stiprinimas, minimas komunikato 3.4 skirsnyje
 Veiksmai || Rezultatai || Politikos sritys || Subjektas, kuriam tenka pagrindinė kompetencija || Numatomas laikotarpis
 ES teisės aktų tinkamumo tikrinimas siekdama nustatyti atvejus, kai administracinė našta yra pernelyg didelė, priemonės dubliuojasi, jų trūksta, yra nenuoseklios ar pasenusios || Vertinimo ataskaita ir rekomendacijos dėl ES teisės aktų || Pažangus reglamentavimas || Europos Komisija || 2013–2015 m.
 Eurokodų įgyvendinimo valstybėse narėse apžvalga ir pasiūlymai, skirti užtikrinti Eurokodų ir kitų priemonių, pvz., nacionalinių rizikos vertinimo ir valdymo planų, naudojimą vykdant viešąjį pirkimą || Ataskaita dėl kitų svarbiausių statinių projektavimo standartų ir galimas mandatas šios srities standartizacijos tikslais || EB rekomendacija dėl Eurokodų 2003/887/EB || Europos Komisija || 2013–2014 m.
 Rinkos priežiūra, susijusi su ES teisės aktų įgyvendinimu || Mažiau skundų iš pramonės sektoriaus || Reglamentas 765/2008/EB || Valstybės narės ||
5. ES statybos
įmonių konkurencinės padėties pasaulyje skatinimas, minimas
komunikato 3.5 skirsnyje
 Veiksmai || Rezultatai || Politikos sritys || Subjektas, kuriam tenka pagrindinė kompetencija || Numatomas laikotarpis
 Derybos dėl prekybos įsipareigojimų, susijusių su patekimu į trečiųjų šalių komercines ir viešojo pirkimo rinkas || Prekybos susitarimai, užtikrinantys statybos produktų ir paslaugų patekimą į rinką || ES prekybos politika || Europos Komisija || Vykdomas
 Didinti galimybes plačiau naudoti ES finansines priemones, pvz., iš Europos investicijų banko, kuriomis remiamos tarpžemyninės jungtys || Tikslinė informacija apie ES finansinių priemonių naudojimą || Pvz., ES ir Afrikos transporto infrastruktūros srities partnerystė || Europos Komisija || 2013–2016 m.
 Finansinė parama, skirta suteikti techninę pagalbą mažiems specializuotiems rangovams išplėtoti veiklą tarptautiniu mastu || Techninė pagalba mažiems ES rangovams || Komunikatas „Smulkusis verslas dideliame pasaulyje“ || Europos Komisija || 2012–2015 m.
 Bendradarbiauti su Afrika, Lotynų Amerika, Rusija ir Europos kaimynystės politikoje dalyvaujančiomis šalimis dėl tvarios statybos viešojo pirkimo srityje || Tarptautinis forumas || ES dialogas su užsienio šalimis ir reglamentavimo dialogas || Europos Komisija || 2013–2015 m.
 Skubiai priimti siūlomą naują reglamentą dėl trečiųjų šalių prekių ir paslaugų patekimo į ES viešojo pirkimo rinką ir procedūrų, kuriomis remiamos derybos dėl ES prekių ir paslaugų patekimo į trečiųjų šalių viešojo pirkimo rinkas || ES reglamento priėmimas || Pasiūlymas dėl reglamento dėl abipusių patekimo į rinką sąlygų || Valstybės narės || 2012–2014 m.
[1]               Numatoma, kad iki 2020 m. šiame sektoriuje
galėtų būti sukurta 275 000 naujų darbo vietų. CEDEFOP
Skills, Demand and Supply, 2010 m., 96 psl., http://www.cedefop.europa.eu/en/Files/3052_en.pdf
.
[2]               COM(2011) 885/2.
[3]               COM(2011) 112.
[4]               2011 m. lapkričio 17 d. Eurostato pranešimas
spaudai Nr. 169/2011.
[5]               Pvz., pagal darbo dienas pakoreguotas produkcijos
apimties indeksas nuo 2007 m. I ketvirčio iki 2011 m. II
ketvirčio Ispanijoje sumažėjo 49 %, o Airijoje – 76 %.
Šaltinis: Eurostatas.
[6]               CEDEFOP Skills, Demand and Supply, 2010 m., 93
psl., http://www.cedefop.europa.eu/en/Files/3052_en.pdf
.
[7]               2010 m. gegužės 19 d. Europos Parlamento ir Tarybos
direktyva 2010/31/ES dėl pastatų energinio naudingumo.
[8]               Daugiau informacijos apie susijusias nuostatas
pateikiama Direktyvos 2010/31/ES 2 straipsnio 2 punkte ir 9 straipsnyje.
[9]               COM(2010) 639 galutinis.
[10]             COM(2011) 112 galutinis.
[11]             COM(2011) 885 galutinis.
[12]             ES vidutinis esamų pastatų renovavimo tempas – 1,2 %
per metus. .
[13]             Naujos Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos dėl
energijos vartojimo efektyvumo kompromisinis tekstas (dar turi būti
patvirtintas).
[14]             Efektyvaus išteklių naudojimo Europos planas,
[COM(2011) 571].
[15]             Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2010/31/ES
dėl pastatų energinio naudingumo (nauja redakcija), OL L 153, 2010 6
18, p. 13.
[16]             Pvz., lengvatinius PVM tarifus, lengvatines
palūkanų normas, CO2 ir energijos mokesčius,
tikslines subsidijas ir kt.
[17]             Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2011/7/ES dėl
kovos su pavėluotu mokėjimu, atliekamu pagal komercinius sandorius
(nauja redakcija), OL L 48/1, 2011 2 23.
[18]             COM(2011) 615 galutinis.
[19]             Jos turėtų aprėpti labai įvairias
sritis, kaip antai naujos medžiagos, naudojimasis informacinėmis ir ryšių
technologijomis (IRT), statybinių ir pastatų griovimo atliekų
perdirbimas/regeneravimas, pastatų patogumas ir pan.
[20]             http://ipts.jrc.ec.europa.eu/activities/research-and-innovation/s3platform.cfm.
[21]             COM(2012) 131 final.
[22]             COM(2011) 571 galutinis.
[23]             Direktyva 85/337/EEB, su pakeitimais, dėl tam
tikrų valstybės ir privačių projektų poveikio aplinkai
vertinimo.
[24]             2003 m. gruodžio 11 d. Komisijos rekomendacija 2003/887/EB.
[25]             www.buildup.eu .
[26]             COM(2012) 261 galutinis.
[27]             COM(2009) 301 galutinis.
[28]             COM(2012) 124 final.
[29]             Ten pat.
[30]             Veiksmas bus plačiau aptartas 2013 m. Komunikate
dėl tvarių pastatų.
[31]             Veiksmas bus plačiau aptartas 2013 m. Komunikate
dėl tvarių pastatų.
[32]             Veiksmas bus plačiau aptartas 2013 m. Komunikate
dėl tvarių pastatų.
[33]             Veiksmas bus plačiau aptartas 2013 m. Komunikate
dėl tvarių pastatų.


title: Byla T-109/06  2006 m. balandžio 12 d.  pareikštas ieškinys byloje  Vodafone España ir Vodafone Group prieš Komisiją

text:
               3.6.2006

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 131/46

         2006 m. balandžio 12 d. pareikštas ieškinys byloje Vodafone España ir Vodafone Group prieš Komisiją

   (Byla T-109/06)
   (2006/C 131/85)
   Proceso kalba: anglų
   Šalys

      Ieškovės: Vodafone España, (Madridas, Ispanija) ir Vodafone Group plc (Newbury, Jungtinė Karalystė, atstovaujamos QC J. Flynn,,Solicitors E. McKnight ir K. Fountoukakos-Kyriakakos

      Atsakovė: Europos Bendrijų Komisija
   Ieškovių reikalavimai

               —

               Panaikinti Komisijos sprendimą, esantį 2006 m. sausio 30 d. laiške, adresuotame Ispanijos CMT; ir

               —

               Priteisti iš Komisijos bylinėjimosi išlaidas.

         Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai
   Ieškovės prašo panaikinti Europos Bendrijų Komisijos sprendimą, esantį 2006 m. sausio 30 d. laiške, adresuotame Ispanijos Comisión del Mercado de las Telecomunicaciones (CMT), priimtą pagal Direktyvos 2002/21/EB dėl elektroninių ryšių tinklų ir paslaugų bendrosios reguliavimo sistemos (1) (Pagrindų Direktyva) 7 straipsnį.
   Pagrindų Direktyvos 7 straipsnyje nustatyto tyrimo pirmo etapo pabaigoje ginčijamu sprendimu Komisija, nepratęsdama tyrimo dar dviem mėnesiams pagal 7 straipsnio 4 dalį („antras etapas“), patvirtino planuojamą priemonę, apie kurią Komisijai pranešė CMT, kurioje CMT laikinai nusprendė:

               i)

               pripažinti, kad Vodafone ir kitos dvi įmonės (Telefonica ir Amena) kartu naudojosi didele įtaka rinkoje, turėdamos bendrą dominuojančią padėtį didmeninėje prieigos ir kvietimo pradžios viešojo mobilaus telefono ryšio tinkluose Ispanijoje rinkoje ir

               ii)

               įpareigoti tris įmones reaguoti į protingus prieigos prie jų tinklų prašymus ir pasiūlyti protingą terminą tiekti prieigos paslaugas.

         Ieškovės teigia, kad ginčijamas sprendimas pažeidžia Pagrindų direktyvos 7 straipsnį, nes Komisija turėjo pradėti antrąjį tyrimų etapą, kadangi

               i)

               ji turėjo suprasti, kad CMT negalėjo, remiantis planuotoje priemonėje pateiktais įrodymais ir argumentais, pateisinti bendros didelės įtakos rinkoje;

               ii)

               ji turėjo rimtai suabejoti, ar CMT didelės įtakos rinkoje sąvoką taikė teisingai pagal Teisingumo Teismo ir Pirmosios instancijos teismo praktiką; ir

               iii)

               ji turėjo rimtai suabejoti, ar CMT surinko ir nagrinėjo visus atitinkamus įrodymus.

         Be to, ieškovės teigia, kad ginčijamas sprendimas gali lemti nevienodą įmonių vertinimą panašiose situacijose bei sudaro kliūtis bendrosios rinkos kūrimui, nes sprendimas yra nesuderintas su kitais pagal Pagrindų Direktyvos 7 straipsnį priimtais sprendimais.
   Galiausiai ieškovės mano, kad Komisija pažeidė ieškovių procedūrines teises, nepradėdama antrojo tyrimo etapo ir per pirmąjį Komisijos tyrimo etapą nesuteikdama ieškovėms galimybės pasisakyti dėl papildomos informacijos, kurią Komisija gavo iš CMT.

      (1)  2002 m. kovo 7 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2002/21/EB dėl elektroninių ryšių tinklų ir paslaugų bendrosios reguliavimo sistemos (Pagrindų Direktyva) (OL 2002 L 108, p. 33).


title: Byla T-13/10: 2010 m. sausio 20 d. pareikštas ieškinys byloje Goutier prieš VRDT — Rauch (ARANTAX)

text:
               27.3.2010

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 80/35

         2010 m. sausio 20 d. pareikštas ieškinys byloje Goutier prieš VRDT — Rauch (ARANTAX)
   (Byla T-13/10)
   2010/C 80/58
   Kalba, kuria surašytas ieškinys: vokiečių

      Šalys

      Ieškovas: Klaus Goutier (Frankfurtas prie Maino, Vokietija), atstovaujamas advokato E. E. Happe

      Atsakovė: Vidaus rinkos derinimo tarnyba (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui)

      Kita procedūros Apeliacinėje taryboje šalis: Norbert Rauch (Hercogenaurachas, Vokietija)

      Ieškovo reikalavimai

               —

               Panaikinti 2009 m. lapkričio 10 d. Vidaus rinkos derinimo tarnybos (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui) ketvirtosios apeliacinės tarybos sprendimą (byla R 1769/2008-4) tiek, kiek jame atsisakyta įregistruoti prašomą prekių ženklą panaikinant ginčijamą sprendimą dėl šių prekių:

                           —

                           35 klasė: patarėjo mokesčių klausimais paslaugos, mokesčių deklaracijų parengimas, apskaita, buhalterio paslaugos, profesionalų ir įmonių patarimai;

                           —

                           36 klasė: ekspertizių ir mokestinio vertinimo ataskaitų parengimas, susiliejimai ir įgijimai, t. y. finansiniai patarimai perkant ar parduodant įmones, taip pat įsigyjant įmonės kapitalo dalis;

                           —

                           43 klasė: teisinės paslaugos, teisiniai tyrimai.

               —

               Priteisti iš atsakovės bylinėjimosi išlaidas.

      Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

      Bendrijos prekių ženklo paraišką pateikęs asmuo: ieškovas.

      Prašomas įregistruoti Bendrijos prekių ženklas: žodinis prekių ženklas ARANTAX 35, 36 ir 42 klasių paslaugoms — paraiškos Nr. 4 823 084.

      Prekių ženklo ar žymens, kuriuo grindžiamas protestas, savininkas: Norbert Rauch.

      Prekių ženklas ar žymuo, kuriuo grindžiamas protestas: Vokietijoje registruotas vaizdinis prekių ženklas „atarax“ 9, 35, 37, 41 ir 42 klasių prekėms ir paslaugoms (Nr. 30 168 707).

      Protestų skyriaus sprendimas: atmesti protestą.

      Apeliacinės tarybos sprendimas: iš dalies panaikinti Protestų skyriaus sprendimą ir iš dalies atmesti Bendrijos prekių ženklo registracijos paraišką.

      Ieškinio pagrindai: Reglamento Nr. 207/2009 (1) 8 straipsnio 1 dalies b punkto pažeidimas, nes nėra galimybės supainioti prekių ženklų, dėl kurių kilo ginčas.

      (1)  2009 m. vasario 26 d. Tarybos reglamentas (EB) Nr. 207/2009 dėl Bendrijos prekių ženklo (OL L 78, p. 1)


title: Byla T-7/16: 2016 m. sausio 8 d. pareikštas ieškinys byloje La tarte tropézienne/VRDT (LA TARTE TROPÉZIENNE 1955. SAINT-TROPEZ)

text:
               7.3.2016

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 90/22

         2016 m. sausio 8 d. pareikštas ieškinys byloje La tarte tropézienne/VRDT (LA TARTE TROPÉZIENNE 1955. SAINT-TROPEZ)

   (Byla T-7/16)
   (2016/C 090/30)
   Proceso kalba: prancūzų

      Šalys

      Ieškovė: La tarte tropézienne (Kogolenas, Prancūzija), atstovaujama advokatoT. Cuche

      Atsakovė: Vidaus rinkos derinimo tarnyba (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui) (VRDT)

      Su procedūra VRDT susijusi informacija

      Prekių ženklas, dėl kurio kilo ginčas: Tarptautiniu lygiu registruotas vaizdinis prekių ženklas, kuriame yra žodiniai elementai LA TARTE TROPÉZIENNE 1955. SAINT-TROPEZ, kurio registracija galioja Europos Sąjungoje – Registracijos paraiška Nr. 1 212 405

      Ginčijamas sprendimas: 2015 m. spalio 26 d. VRDT ketvirtosios apeliacinės tarybos sprendimas byloje R 720/2015-4

      Reikalavimai

   Ieškovė Bendrojo Teismo prašo:

               —

               pripažinti ieškinį priimtinu,

               —

               pripažinti, kad tarptautinės registracijos Nr. 1 212 405 suteikiama apsauga Europos Sąjungoje galioja šioms prekėms: „miltai ir grūdų produktai, cukrus, medus; melasos sirupas; mielės; kepimo milteliai; prieskoniai; pyragų tešla; pyragai; šaldyti pyragai; blynai“,

               —

               todėl, iš dalies panaikinti 2015 m. spalio 26 d. VRDT ketvirtosios apeliacinės tarybos sprendimą dėl to, kad juo buvo atsisakyta pripažinti, kad Europos Sąjungoje tarptautinės registracijos Nr. 1 212 405 suteikiama apsauga galioja šioms prekėms: „miltai ir grūdų produktai, cukrus, medus; melasos sirupas; mielės; kepimo milteliai; prieskoniai; pyragų tešla; pyragai; šaldyti pyragai; blynai“,

               —

               priteisti iš VRDT bylinėjimosi išlaidas.

      Pagrindas, kuriuo remiamasi

               —

               Reglamento Nr. 207/2009 7 straipsnio 1 dalies b ir c punktų bei 2 dalies pažeidimas.


title: Byla C-501/10: 2012 m. vasario 16 d. Teisingumo Teismo (aštuntoji kolegija) nutartis ( Tribunale di Santa Maria Capua Vetere (Italija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) baudžiamojoje byloje prieš Raffaele Russo (Procedūros reglamento 104 straipsnio 3 dalies pirma pastraipa — Įsisteigimo laisvė — Laisvė teikti paslaugas — Azartiniai lošimai — Lažybų dėl sporto renginių įmokų rinkimas — Reikalavimas gauti koncesiją — Sąjungos teisės pažeidimo suteikiant koncesijas padariniai — 16300 papildomų koncesijų suteikimas — Vienodo požiūrio principas ir skaidrumo reikalavimas — Teisinio saugumo principas — Ankstesnių koncesininkų apsauga — Nacionalinės teisės aktai — Privalomi minimalūs atstumai tarp lažybų įmokų rinkimo punktų — Priimtinumas — Į veiklą, kuriai suteikiama koncesija, panaši tarpvalstybinė veikla — Nacionalinės teisės aktu nustatytas draudimas — Priimtinumas)

text:
               26.5.2012

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 151/12

         2012 m. vasario 16 d. Teisingumo Teismo (aštuntoji kolegija) nutartis (Tribunale di Santa Maria Capua Vetere (Italija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) baudžiamojoje byloje prieš Raffaele Russo
   (Byla C-501/10) (1)

   (Procedūros reglamento 104 straipsnio 3 dalies pirma pastraipa - Įsisteigimo laisvė - Laisvė teikti paslaugas - Azartiniai lošimai - Lažybų dėl sporto renginių įmokų rinkimas - Reikalavimas gauti koncesiją - Sąjungos teisės pažeidimo suteikiant koncesijas padariniai - 16 300 papildomų koncesijų suteikimas - Vienodo požiūrio principas ir skaidrumo reikalavimas - Teisinio saugumo principas - Ankstesnių koncesininkų apsauga - Nacionalinės teisės aktai - Privalomi minimalūs atstumai tarp lažybų įmokų rinkimo punktų - Priimtinumas - Į veiklą, kuriai suteikiama koncesija, panaši tarpvalstybinė veikla - Nacionalinės teisės aktu nustatytas draudimas - Priimtinumas)
   2012/C 151/20
   Proceso kalba: italų

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Tribunale di Santa Maria Capua Vetere

      Šalis pagrindinėje baudžiamojoje byloje

   Raffaele Russo

      Dalykas

   Prašymas priimti prejudicinį sprendimą — Tribunale di Santa Maria Capua Vetere — Laisvas asmenų judėjimas — Laisvė teikti paslaugas — Lažybų įmokų rinkimo veikla — Nacionalinės teisės aktai, kuriuose nustatytas reikalavimas turėti leidimą ir visuomenės saugumo licenciją tokiai veiklai vykdyti — Užtikrinama teisės subjektų, kuriems remiantis procedūra, kurioje kai kuriems to paties sektoriaus operatoriams buvo neteisėtai uždrausta dalyvauti, buvo suteikti leidimai ir licencijos, apsauga — Atitiktis EB 43 ir 49 straipsniams

      Rezoliucinė dalis

               1.

               EB 43 ir 49 straipsniai, taip pat vienodo požiūrio ir veiksmingumo principai turi būti aiškinami taip, kad pagal juos valstybei narei, kuri pažeisdama Sąjungos teisę tam tikrai kategorijai subjektų nusprendė nesuteikti koncesijų vykdyti ūkinę veiklą ir stengėsi ištaisyti šį pažeidimą paskelbusi konkursą dėl didelio skaičiaus naujų koncesijų suteikimo, draudžiama ginti jau esančių subjektų komercines pozicijas ir, be kita ko, nustatyti minimalius atstumus tarp naujų ir jau esančių koncesininkų punktų.

               2.

               EB 43 ir 49 straipsnius reikia aiškinti taip, kad pagal juos draudžiama taikyti sankcijas už organizuotą lažybų įmokų rinkimo veiklą be koncesijos ar policijos leidimo asmenims, susijusiems su subjektu, kuriam pažeidžiant Sąjungos teisę buvo uždrausta dalyvauti ankstesniame konkurse, net ir po naujo konkurso, kuriuo buvo siekiama ištaisyti šį Sąjungos teisės pažeidimą, nes minėtas konkursas ir po jo suteiktos naujos koncesijos iš tikrųjų neištaisė padėties, susidariusios uždraudus subjektui dalyvauti ankstesniame konkurse.

               3.

               Iš EB 43 ir 49 straipsnių, vienodo požiūrio principo, skaidrumo reikalavimo ir teisinio saugumo principo matyti, kad konkurso, kaip antai nagrinėjamas pagrindinėse bylose, sąlygos ir taisyklės, taip pat nuostatos dėl pagal tokio konkurso rezultatus suteiktų koncesijų panaikinimo, kaip antai nurodytos Valstybės monopolių autonominės administracijos ir konkurso laimėtojo, gavusio koncesiją su kitais nei žirgų lenktynės renginiais susijusiems azartiniams lošimams, sutarties projekto 23 straipsnio 2 dalies a punkte ir 3 dalyje, turi būti suformuluotos aiškiai, tiksliai ir nedviprasmiškai, o prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas turi tai patikrinti.

      (1)  OL C 346, 2010 12 18.


title: Byla T-83/10: 2010 m. vasario 19 d. pareikštas ieškinys byloje Riva Fire prieš Komisiją

text:
               17.4.2010

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 100/65

         2010 m. vasario 19 d. pareikštas ieškinys byloje Riva Fire prieš Komisiją

   (Byla T-83/10)
   2010/C 100/96
   Proceso kalba: italų

      Šalys

      Ieškovė: Riva Fire SpA (Milanas, Italija), atstovaujama advokatų M. Merola, M. Pappalardo, T. Ubaldi

      Atsakovė: Europos Komisija

      Ieškovės reikalavimai

   Pagrindiniai reikalavimai:

               —

               panaikinti visą sprendimą, jeigu atlikus tyrimą paaiškėtų, kad priimant šį sprendimą ne visos jį pagrindžiančios faktinės ir teisinės aplinkybės buvo pateiktos Komisijos narių kolegijai,

               —

               bet kuriuo atveju panaikinti sprendimo 1 straipsnį, konstatuojantį, kad ieškovė dalyvavo tęstiniame susitarime ir (arba) suderintuose veiksmuose dėl gelžbetonio armatūros strypų ar ritinių, kuriais buvo nustatytos kainos ir (arba) kontroliuojami gamyba ir pardavimai bendrojoje rinkoje arba kuriais buvo to siekiama,

               —

               kartu panaikinti Komisijos sprendimo 2 straipsnį, kuriame ieškovei skiriama 26,9 milijono eurų bauda.

         Papildomi reikalavimai:

               —

               sumažinti ginčijamo sprendimo 2 straipsniu ieškovei skirtą 26,9 milijono eurų baudą, nustatant naują baudos sumą.

         Bet kuriuo atveju

               —

               priteisti iš Komisijos bylinėjimosi išlaidas.

      Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

   Ieškovė prašo panaikinti 2009 m. rugsėjo 30 d. Europos Bendrijų Komisijos sprendimą C(2009) 7492 galutinis, susijusį su EAPB sutarties 65 straipsnio taikymo procedūra (byla COMP/37.956 — Gelžbetonio armatūra), papildytą ir iš dalies pakeistą 2009 m. gruodžio 8 d. Europos Komisijos sprendimu C(2009) 9912 galutinis. Savo ieškiniui pagrįsti ieškovė nurodo aštuonis ieškinio pagrindus.
    ieškovė tvirtina, kad Komisija neturi kompetencijos konstatuoti AP 65 straipsnio 1 dalies pažeidimo dėl faktinių aplinkybių, patenkančių į šios nuostatos taikymo sritį net ir pasibaigus AP sutarties galiojimui, ir skirti baudą pagal Reglamento (EB) Nr. 1/2003 (1) 7 straipsnio 1 dalį ir 23 straipsnio 2 dalį, nes šios normos daro nuorodą į EB 81 ir 82 straipsnių (dabar — SESV 101 ir 102 straipsnių) pažeidimą.
    ieškovė nurodo, kad ginčijamas sprendimas pažeidžia Reglamento Nr. 17 (2) 10 straipsnio 3 ir 5 dalis bei Reglamento Nr. 1/2003 14 straipsnio 1 ir 3 dalis, nes iš ginčijamo sprendimo nematyti, kad Komisija būtų nuolat konsultavusis su Patariamuoju komitetu, kaip reikalaujama šiuose straipsniuose, o komitetas būtų gavęs visą būtiną informaciją, reikalingą išsamiai ir iš esmės įvertinti pažeidimą, kuriuo kaltinamos įmonės, šio sprendimo adresatės.
    ieškovė tvirtina, kad Komisija pažeidė AP 36 straipsnio pirmą pastraipą, nes, atsisakiusi atskleisti kriterijus, kuriais rėmėsi skirtinai baudai nustatyti, ji apribojo pranešimų apie kaltinimus adresačių galimybes pateikti pastabas.
    ieškovė nurodo, kad ginčijamas sprendimas pažeidžia Komisijos reglamento (EB) Nr. 773/2004 (3), kurį visą Komisiją pakeitė, 10 ir 11 straipsnius ir suinteresuotųjų įmonių teisę į gynybą, nes Pirmosios instancijos teismui pakeitus pradinį Komisijos sprendimą, ji vėl priėmė ginčijamą sprendimą, prieš tai nenusiuntusi įmonėms naujo pranešimo apie kaltinimus.
    ieškovė tvirtina, kad nepateikti sprendimo motyvai arba jie yra prieštaringi, nes, pirma, atitinkamą geografinę rinką Komisija apribojo Italijos Respublikos teritorija ir, antra, teigė, kad tariamas kartelis gali turėti įtakos prekybai tarp valstybių narių lex mitior principo taikymo tikslais.
    ieškovė nurodo, kad sprendime Komisijos pateiktoje analizėje yra klaidų vertinant faktines aplinkybes, dėl kurių klaidingai pritaikytas AP 65 straipsnis dėl įvairių pažeidimo, kuriuo kaltinama ieškovė, aspektų, taip pat dėl kartelio dalių, susijusių su gelžbetonio armatūros bazinės kainos nustatymo, papildomos kainos, susijusios su skersmeniu, nustatymu ir gamybos ir (arba) pardavimo ribojimu ar kontrole.
    ieškovė tvirtina, kad ginčijamas sprendimas yra klaidingas ir nepakankamai motyvuotas (taip pat ir dėl tyrimo trūkumų), nes jai priskiriamas  pažeidimas.
    ieškovė nurodo Reglamento Nr. 1/2003 23 straipsnio 2 dalies, 1996 m. Komisijos pranešimo dėl bendradarbiavimo ir 1998 m. Baudų nustatymo metodo gairių pažeidimą.

      (1)  2002 m. gruodžio 16 d. Tarybos reglamentas (EB) Nr. 1/2003 dėl konkurencijos taisyklių, nustatytų Sutarties 81 ir 82 straipsniuose, įgyvendinimo (OL L 1, 2003, p. 1; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 8 sk., 2 t., p. 205).

      (2)  Tarybos reglamentas Nr. 17, Pirmasis reglamentas, įgyvendinantis Sutarties 85 ir 86 straipsnius (OL L 13, p. 204; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 8 sk., 1 t., p. 3).

      (3)  2004 m. balandžio 7 d. Komisijos reglamentas (EB) Nr. 773/2004 dėl bylų nagrinėjimo Komisijoje pagal Sutarties 81 ir 82 straipsnius tvarkos (OL L 123, p. 18; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 8 sk., 3 t., p. 81).


title: Byla T-371/05 2006 m. liepos 24 d. Pirmosios instancijos teismo nutartis AITEC ir kt. prieš Komisiją

text:
               30.9.2006

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 237/14

         2006 m. liepos 24 d. Pirmosios instancijos teismo nutartis AITEC ir kt. prieš Komisiją

   (Byla T-371/05) (1)

   (2006/C 237/25)

      Proceso kalba: italų

   Antrosios kolegijos pirmininkas nutartimi nurodė išbraukti bylą iš registro.

      (1)  OL C 296, 2005 11 26.


title: Byla T-320/13: 2013 m. birželio 13 d. pareikštas ieškinys byloje DelSolar (Wujiang) prieš Komisiją

text:
               27.7.2013

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 215/19

         2013 m. birželio 13 d. pareikštas ieškinys byloje DelSolar (Wujiang) prieš Komisiją

   (Byla T-320/13)
   2013/C 215/27
   Proceso kalba: anglų

      Šalys

      Ieškovė: DelSolar (Wujiang) Ltd (Wujiang City, Kinija), atstovaujama advokato L. Catrain González, baristerių E. Wright ir H. Zhu

      Atsakovė: Europos Komisija

      Reikalavimai

   Ieškovė Bendrojo Teismo prašo:

               —

               panaikinti Komisijos reglamentą (ES) Nr. 513/2013 (1) tiek, kiek jis taikomas ieškovei,

               —

               nurodyti atsakovei padengti bylinėjimosi išlaidas.

      Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

   Grįsdama ieškinį ieškovė remiasi keturiais pagrindais.

               1.

               Pirmuoju ieškinio pagrindu teigiama, kad, išplėtusi 2009 m. lapkričio 30 d. Tarybos reglamento (EB) Nr. 1225/2009 dėl apsaugos nuo importo dempingo kaina iš Europos bendrijos narėmis nesančių valstybių (OL L 343, 2009, p. 51) (pagrindinis reglamentas) 2 straipsnio 7 dalies c punkto trečios įtraukos taikymo sritį ir peržiūrėjusi tariamai didelius iškraipymus, kurie aiškiai nepatenka į pagrindinio reglamento 2 straipsnio 7 dalies c punkto trečios įtraukos taikymo sritį, nes jie neišliko iš buvusios ne rinkos ekonomikos sistemos, Europos Komisija padarė akivaizdžią teisės klaidą.

               2.

               Antruoju ieškinio pagrindu tvirtinama, kad Europos Komisija priėjo prie neteisingos išvados, jog ieškovės gamybos sąnaudos ir finansinė būklė smarkiai iškraipytos dėl buvusios ne rinkos ekonomikos sistemos, kaip nustatyta pagrindinio reglamento trečioje įtraukoje.

               3.

               Trečiuoju ieškinio pagrindu tvirtinama, kad Europos Komisija padarė vertinimo klaidą turint omenyje tai, kad nei gautos mažareikšmės subsidijos, nei ieškovei ir jos dukterinei bendrovei Delta Greentech Co. Ltd. (Kinija) (kartu toliau — DelSolar grupė) suteiktas lengvatinis mokestinis režimas nėra išlikę „iš buvusios ne rinkos ekonomikos sistemos“.

               4.

               Ketvirtuoju ieškinio pagrindu teigiama, kad Europos Komisijos sprendimas atmesti ieškovės prašymą suteikti rinkos ekonomikos sąlygomis veikiančios įmonės statusą vien dėl lengvatinio mokestinio režimo ir mažareikšmių subsidijų yra neproporcingas ir bereikalingas.

      (1)  2013 m. birželio 4 d. Komisijos reglamentas (ES) Nr. 513/2013, kuriuo importuojamiems Kinijos Liaudies Respublikos kilmės arba iš Kinijos Liaudies Respublikos siunčiamiems fotovoltiniams moduliams iš kristalinio silicio ir jų pagrindinėms sudėtinėms dalims (t. y. elementams ir plokštelėms) nustatomas laikinasis antidempingo muitas ir iš dalies keičiamas Reglamentas (ES) Nr. 182/2013, kuriuo nustatomas reikalavimas registruoti šiuos importuojamus Kinijos Liaudies Respublikos kilmės arba iš Kinijos Liaudies Respublikos siunčiamus produktus (OL L 152, 2013, p. 5).


title: Byla C-457/04 Europos Bendrijų Komisijos 2004 m. spalio 29 d. pareikštas ieškinys Portugalijos Respublikai

text:
               8.1.2005

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 6/30

         Europos Bendrijų Komisijos 2004 m. spalio 29 d. pareikštas ieškinys Portugalijos Respublikai
   (Byla C-457/04)
   (2005/C 6/55)
   2004 m. spalio 29 d. Europos Bendrijų Teisingumo Teisme buvo pareikštas Europos Bendrijų Komisijos, atstovaujamos António Caeiros ir Gregorio Valero Jordana, nurodžiusių adresą dokumentams įteikti Liuksemburge, ieškinys Portugalijos Respublikai.
   Ieškovas Teisingumo Teismo prašo:

               —

               pripažinti, kad nepriimdama 2003 m. kovo 3 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvą 2003/17/EB (1) iš dalies keičiančią Direktyvą 98/70/EB dėl benzino ir dyzelinių degalų (dyzelino) kokybės įgyvendinančių įstatymų ir kitų teisės aktų, Portugalijos Respublika neįvykdė įsipareigojimų pagal minėtos Direktyvos 2003/17/EB 2 straipsnio pirmą pastraipą;

               —

               subsidiariai pripažinti, kad nedelsiant nepranešdama Komisijai, kad šios nuostatos buvo priimtos, Portugalijos Respublika neįvykdė įsipareigojimų, pagal pirmiau nurodytos Direktyvos 2003/17/EB 2 straipsnio pirmos pastraipos nuostatas;

               —

               priteisti iš Portugalijos Respublikos bylinėjimosi išlaidas.

         Teisiniai pagrindai ir pagrindiniai argumentai
   Terminas perkelti Direktyvą 2003/17/EB į nacionalinę teisę baigėsi 2003 m. birželio 30 d..

      (1)  OL L 76, p. 10.