title: Byla C-455/06 2008 m. lapkričio 25 d. Teisingumo Teismo (didžioji kolegija) sprendimas byloje ( College van Beroep voor het bedrijfsleven (Nyderlandai) prašymas priimti prejudicinį sprendimą)  Heemskerk BV, Firma Schaap prieš Productschap Vee en Vlees (Reglamentai (EB) Nr. 615/98, 1254/1999 ir 800/1999 — Direktyva 91/628/EEB — Eksporto grąžinamosios išmokos — Galvijų apsauga juos vežant — Valstybės narės administracinės institucijos kompetencija nuspręsti, priešingai nei nurodyta oficialiai paskirto veterinarijos gydytojo išduotame sertifikate, kad gyvūnų vežimo priemonė neatitinka Bendrijos nuostatų — Valstybių narių teismų kompetencija — Bendrijos teise pagrįstų pagrindų nagrinėjimas ex officio — Nacionalinė taisyklė, draudžianti reformato in pejus)

text:
               21.3.2009

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 69/4

         2008 m. lapkričio 25 d. Teisingumo Teismo (didžioji kolegija) sprendimas byloje (College van Beroep voor het bedrijfsleven (Nyderlandai) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Heemskerk BV, Firma Schaap prieš Productschap Vee en Vlees

   (Byla C-455/06) (1)

   (Reglamentai (EB) Nr. 615/98, 1254/1999 ir 800/1999 - Direktyva 91/628/EEB - Eksporto grąžinamosios išmokos - Galvijų apsauga juos vežant - Valstybės narės administracinės institucijos kompetencija nuspręsti, priešingai nei nurodyta oficialiai paskirto veterinarijos gydytojo išduotame sertifikate, kad gyvūnų vežimo priemonė neatitinka Bendrijos nuostatų - Valstybių narių teismų kompetencija - Bendrijos teise pagrįstų pagrindų nagrinėjimas ex officio - Nacionalinė taisyklė, draudžianti reformato in pejus)
   (2009/C 69/05)
   Proceso kalba: olandų
   Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas
   College van Beroep voor het bedrijfsleven
   Šalys pagrindinėje byloje
   Ieškovė: Heemskerk BV, Firma Schaap
   Atsakovė: Productschap Vee en Vlees
   Dalykas
   Prašymas priimti prejudicinį sprendimą — College van Beroep voor het bedrijfsleven –1998 m. kovo 18 d. Komisijos reglamento (EEB) Nr. 615/98, nustatančio išsamias reikalavimų skiriant eksporto grąžinamąsias išmokas taisykles, susijusias su gyvų galvijų gerove juos transportuojant (OL L 82, p. 19), 2 straipsnio 2 dalies, 1999 m. gegužės 17 d. Tarybos reglamento (EB) Nr. 1254/1999 dėl bendro galvijienos rinkos organizavimo (OL L 160, p. 21; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 3 sk., 25 t., p. 339) 33 straipsnio 9 dalies, 1991 m. lapkričio 19 d. Tarybos direktyvos 91/628/EEB dėl gyvūnų apsaugos juos vežant ir iš dalies keičiančios Direktyvas 90/425/EEB ir 91/496/EEB (OL L 340, p. 17; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 3 sk., 12 t., p. 133) bei 1999 m. balandžio 15 d. Komisijos reglamento (EB) Nr. 800/1999, nustatančio bendrąsias išsamias eksporto grąžinamųjų išmokų sistemos taikymo žemės ūkio produktams taisykles (OL L 102, p. 11; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 3 sk., 25 t., p. 129), išaiškinimas — Valstybės narės administracinės institucijos kompetencija nuspręsti, priešingai nei nurodyta oficialiai paskirto veterinarijos gydytojo išduotame sertifikate, kad gyvūnų vežimo priemonė neatitinka Bendrijos nuostatų — Vertinimas remiantis atitinkamos valstybės narės arba laivo, kuriuo vežami gyvūnai, vėliavos valstybės reikalavimais — Valstybių narių teismų kompetencija
   Rezoliucinė dalis

               1.

               1998 m. kovo 18 d. Komisijos reglamentas (EB) Nr. 615/98, nustatantis išsamias reikalavimų skiriant eksporto grąžinamąsias išmokas taisykles, susijusias su gyvų galvijų gerove juos transportuojant, būtent jo 1 straipsnis bei 5 straipsnio 3 ir 7 dalys, turi būti aiškinami taip, kad eksporto grąžinamųjų išmokų srityje kompetentinga nacionalinė valdžios institucija turi teisę nuspręsti, jog galvijai buvo vežami nesilaikant 1991 m. lapkričio 19 d. Tarybos direktyvos 91/628/EEB dėl gyvūnų apsaugos juos vežant ir iš dalies keičiančios Direktyvas 90/425/EEB ir 91/496/EEB, iš dalies pakeistos 1995 m. birželio 29 d. Tarybos direktyva 95/29/EB, nuostatų, nors pagal to paties reglamento 2 straipsnio 3 dalį oficialiai paskirtas veterinarijos gydytojas patvirtino, kad šis vežimas atitiko šios direktyvos nuostatas. Tam, kad padarytų šią išvadą, minėta valdžios institucija turi remtis objektyviais įrodymais, susijusiais su šių galvijų gerove, galinčiais sukelti abejonių dėl eksportuotojo pateiktų dokumentų, o pastarasis tokiu atveju turi įrodyti, jog kompetentingos valdžios institucijos pateikti įrodymai, kad nebuvo laikytasi Direktyvos 91/628, iš dalies pakeistos Direktyva 95/29, yra netinkami.

               2.

               Kai laivo vėliavos valstybė narė išdavė leidimą vežti gyvūnus tam tikrame laivo plote, eksporto valstybės narės kompetentinga valdžios institucija, norėdama įvertinti, ar buvo laikytasi Bendrijos nuostatų dėl gyvūnų gerovės juos vežant, turi remtis šiuo leidimu.

               3.

               1999 m. gegužės 17 d. Tarybos reglamento (EB) Nr. 1254/1999 dėl bendro galvijienos rinkos organizavimo 33 straipsnio 9 dalyje esanti „Bendrijos teisės aktų dėl gyvūnų gerovės laikymosi“ sąvoka turi būti aiškinama taip, kad nustačius, jog vežant gyvūnus nebuvo laikytasi Direktyvos 91/628, iš dalies pakeistos Direktyva 95/29, priedo VI skyriaus 47 dalies B punkte numatytų Bendrijos reikalavimų dėl pakrovimo tankumo, iš principo reikia padaryti išvadą, kad šių nuostatų nesilaikyta visų vežamų gyvų gyvūnų atžvilgiu.

               4.

               Bendrijos teisė neįpareigoja nacionalinio teismo ex officio taikyti Bendrijos nuostatą, jei dėl to nebūtų atsižvelgta į atitinkamoje nacionalinėje teisėje įtvirtintą reformato in pejus draudimo principą.

      (1)  OL C 20, 2007 1 27.


title: Byla T-485/15: 2015 m. rugpjūčio 24 d. pareikštas ieškinys byloje Alsharghawi/Taryba

text:
               12.10.2015

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 337/41

         2015 m. rugpjūčio 24 d. pareikštas ieškinys byloje Alsharghawi/Taryba

   (Byla T-485/15)
   (2015/C 337/46)
   Proceso kalba: prancūzų

      Šalys

      Ieškovas: Bashir Saleh Bashir Alsharghawi (Johanesburgas, Pietų Afrikos Respublika), atstovaujamas advokato É. Moutet

      Atsakovė: Europos Sąjungos Taryba

      Reikalavimai

   Ieškovas Bendrojo Teismo prašo:

               —

               panaikinti 2015 m. liepos 31 d. Tarybos sprendimą (BUSP) 2015/1333 dėl ribojamųjų priemonių atsižvelgiant į padėtį Libijoje, ir kuriuo panaikinamas Sprendimas 2011/137/BUSP, ir 2015 m. liepos 31 d. Tarybos įgyvendinimo reglamentą (ES) 2015/1323, kuriuo įgyvendinama Reglamento (ES) Nr. 204/2011 dėl ribojamųjų priemonių atsižvelgiant į padėtį Libijoje 16 straipsnio 2 dalis;

               —

               priteisti iš Tarybos bylinėjimosi išlaidas.

      Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

   Grįsdamas ieškinį ieškovas remiasi keturiais pagrindais.

               1.

               Pirmasis ieškinio pagrindas yra susijęs su Tarybos kompetencijos įtraukti ieškovą į asmenų, kuriems taikomos ribojamosios priemonės, sąrašą nebuvimu, nes jo pavardė nebuvo nurodyta nei Jungtinių Tautų Saugumo Tarybos rezoliucijose 1970 (2011) ir 1973 (2011), nei jas pakeičiančiose rezoliucijose 2213/2015 ir 2214/2015.

               2.

               Antrasis ieškinio pagrindas, susijęs su esminių procedūrinių reikalavimų pažeidimu, padalytas į dvi dalis:

                           —

                           pareigos motyvuoti pažeidimas;

                           —

                           ieškovo teisės į gynybą pažeidimas, nes vykstant procedūrai nebuvo laikomasi rungimosi principo.

               3.

               Trečiasis ieškinio pagrindas, susijęs su teisės normų, siejamų su Europos Sąjungos sutarčių taikymu, pažeidimu, padalytas į dvi dalis:

                           —

                           nekaltumo prezumpcijos pažeidimas;

                           —

                           pagrindinių žmogaus teisių pažeidimas, nes nustatydama ieškovui taikomas ribojamąsias priemones Taryba pažeidė jo judėjimo laisvę ir nuosavybės teisę.

               4.

               Ketvirtasis ieškinio pagrindas yra susijęs su ginčijamų aktų nepagrįstumu, nes nėra jokio tvirto faktinio pagrindo, patvirtinančio jų tinkamumą.


title: Byla T-377/12: 2015 m. vasario 27 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Spa Monopole/VRDT – Olivar Del Desierto (OLEOSPA) (Bendrijos prekių ženklas — Protesto procedūra — Vaizdinio prekių ženklo OLEOSPA paraiška — Ankstesni Beniliukso žodiniai prekių ženklai SPA — Santykinis atmetimo pagrindas — Galimybė supainioti — Reglamento (EB) Nr. 207/2009 8 straipsnio 1 dalies b punktas)

text:
               20.4.2015

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 127/20

         2015 m. vasario 27 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Spa Monopole/VRDT – Olivar Del Desierto (OLEOSPA)

   (Byla T-377/12) (1)

   ((Bendrijos prekių ženklas - Protesto procedūra - Vaizdinio prekių ženklo OLEOSPA paraiška - Ankstesni Beniliukso žodiniai prekių ženklai SPA - Santykinis atmetimo pagrindas - Galimybė supainioti - Reglamento (EB) Nr. 207/2009 8 straipsnio 1 dalies b punktas))
   (2015/C 127/27)
   Proceso kalba: prancūzų

      Šalys

      Ieškovė: Spa Monopole, compagnie fermière de Spa SA/N (Spa, Belgija), atstovaujama advokatų L. De Brouwer, E. Cornu ir E. De Gryse

      Atsakovė: Vidaus rinkos derinimo tarnyba (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui), atstovaujama iš pradžių V. Melgar, vėliau – V. Melgar ir A. Folliard-Monguiral

      Kita procedūros VRDT Apeliacinėje taryboje šalis, įstojusi į bylą Bendrajame Teisme: Olivar Del Desierto, SL (Almerija, Ispanija)

      Dalykas

   Ieškinys dėl 2012 m. birželio 22 d. VRDT ketvirtosios apeliacinės tarybos sprendimo (byla R 135/2011-4), susijusio su protesto procedūra tarp Spa SA/NV ir Olivar Del Desierto, SL.

      Rezoliucinė dalis

               1.

               Panaikinti 2012 m. birželio 22 d. Vidaus rinkos derinimo tarnybos (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui) ketvirtosios apeliacinės tarybos sprendimą (byla R 135/2011-4) tiek, kiek juo atmetamas protestas dėl kosmetikos prekių, patenkančių į peržiūrėtos ir iš dalies pakeistos 1957 m. birželio 15 d. Nicos sutarties dėl tarptautinės prekių ir paslaugų klasifikacijos ženklams registruoti 3 klasę.

               2.

               VRDT padengia bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 331, 2012 10 27.


title: Byla C-367/17: 2017 m. birželio 13 d. Bundespatentgericht (Vokietija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje S/EA ir kt.

text:
               4.9.2017

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 293/17

         2017 m. birželio 13 d.Bundespatentgericht (Vokietija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje S/EA ir kt.

   (Byla C-367/17)
   (2017/C 293/21)
   Proceso kalba: vokiečių

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Bundespatentgericht

      Šalys pagrindinėje byloje

      Kasatorius: S

      Kitos kasacinio proceso šalys: EA, EB, EC

      Prejudiciniai klausimai

               1.

               Kuo remiantis turi būti priimtas sprendimas dėl 2007 m. vasario 15 d. kompetentingai nacionalinės valdžios institucijai (šiuo atveju – Deutsches Patent- und Markenamt (Vokietijos patentų ir prekių ženklų tarnyba)) pateikto prašymo pakeisti saugomos geografinės nuorodos specifikaciją, įtraukiant leidimą pjaustyti ir pakuoti produktą (šiuo atveju – Švarcvaldo kumpį) tik gamybos vietovėje: prašymo pateikimo dieną galiojusiu Reglamentu Nr. 510/2006 (1) ar priimant sprendimą galiojančiu Reglamentu Nr. 1151/2012 (2)?

               2.

               Jei sprendimas turi būti priimtas remiantis šiuo metu galiojančiu Reglamentu Nr. 1151/2012:

                           2.1

                                       a)

                                       Ar tai, kad netinkamas produkto vežimas perdirbti (pjaustyti ir pakuoti) į kitas vietoves gali turėti neigiamos įtakos autentiškam skoniui, autentiškai kokybei ir tinkamumo vartoti trukmei, produkto kokybės užtikrinimo požiūriu yra pakankamas su produktu susijęs pagrindimas, kaip tai suprantama pagal Reglamento Nr. 1151/2012 7 straipsnio 1 dalies e punktą, siekiant uždrausti pjaustyti ir pakuoti produktą kitoje, ne jo gamybos vietovėje?

                                       b)

                                       Ar specifikacijoje numatyti pjaustymo ir pakavimo reikalavimai, kurie neviršija taikomų maisto higienos standartų, produkto kokybės užtikrinimo požiūriu yra pakankamas su produktu susijęs pagrindimas, kaip tai suprantama pagal Reglamento Nr. 1151/2012 7 straipsnio 1 dalies e punktą, siekiant uždrausti pjaustyti ir pakuoti produktą kitoje, ne jo gamybos vietovėje?

                           2.2

                                       a)

                                       Ar tai, kad atitinkamai galimi gamintojų patikrinimai gamybos vietovėje (Reglamento Nr. 1151/2012 7 straipsnio 1 dalies g punktas, siejamas su 36 straipsnio 3 dalies a punktu ir 37 straipsniu) didina kontrolės laipsnį ir apskritai yra geresnė garantija, nei patikrinimai (dėl piktnaudžiavimo), kaip jie suprantami pagal Reglamento Nr. 1151/2012 36 straipsnio 3 dalies b punktą, siejamą su 38 straipsniu, gali būti laikoma iš esmės pakankamu su konkrečiu produktu susijusiu pagrindimu, kaip apibrėžta Reglamento Nr. 1151/2012 7 straipsnio 1 dalies e punkte, nustatyti saugomos geografinės nuorodos specifikacijoje reikalavimą pjaustyti ir pakuoti produktą tik jo gamybos vietovėje?

                                       b)

                                       Jei į šio klausimo a punktą būtų atsakyta neigiamai:
                                       Ar tuo atveju, kai produkto paklausa už regiono ribų taip pat yra labai didelė, o produktas dideliu mastu pjaustomas ir pakuojamas ne gamybos vietovėje, pateisinamas kitoks vertinimas, net jei konkrečių piktnaudžiavimo saugoma geografine nuoroda atvejų, apibrėžtų Reglamento Nr. 1151/2012 13 straipsnyje, iki šiol nebuvo nustatyta?

                           2.3

                           Ar saugomos geografinės nuorodos specifikacijoje numatytas reikalavimas pjaustyti ir pakuoti produktą tik gamybos vietovėje gali būti pakankamai pagrįstas su konkrečiu produktu susijusiu argumentu, kaip tai suprantama pagal Reglamento Nr. 1151/2012 7 straipsnio 1 dalies e punktą, kad priešingu atveju būtų neužtikrintas toliau perdirbamo produkto atsekamumas?
                           Ar šiuo atžvilgiu svarbu tai, kad

                                       a)

                                       Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (EB) Nr. 178/2002, nustatančio maistui skirtų teisės aktų bendruosius principus ir reikalavimus, įsteigiančio Europos maisto saugos tarnybą ir nustatančio su maisto saugos klausimais susijusias procedūras (3), 18 straipsnio 1 dalyje, siejamoje su Komisijos įgyvendinimo reglamentu (ES) Nr. 931/2011 dėl atsekamumo reikalavimų, nustatytų Europos Parlamento ir Tarybos reglamentu (EB) Nr. 178/2002 dėl gyvūninės kilmės maisto produktų (4), reikalaujama užtikrinti galimybę atsekti maisto produktus, ypač gyvūninės kilmės;

                                       b)

                                       galimybė atsekti produktą turi būti užtikrinta produkto perdirbėjų dalyvavimu teisiniu požiūriu savanoriškose, tačiau de facto privalomose privačiose apsaugos sistemose?

                           2.4

                           Jei į kurią nors iš šio klausimo 1–3 dalių būtų atsakyta teigiamai:
                           Ar yra galimybė arba pareiga saugomos geografinės nuorodos specifikacijoje numatyti mažiau ribojančią priemonę, palyginti su privalomu pjaustymo ir pakavimo perkėlimu į gamybos vietovę, – reikalavimą ne gamybos vietovėje įsisteigusiems produkto perdirbėjams taikyti specifikacijoje numatytų įstaigų ir institucijų, kurios yra kompetentingos atlikti patikrinimus gamybos vietovėje, kontrolę (Reglamento Nr. 1151/2012 7 straipsnio 1 dalies g punktas)?

               3.

               Jei sprendimas turi būti priimtas vadovaujantis Reglamentu Nr. 510/2006 (žr. pirmąjį klausimą), prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas prašo atsakyti į antrojo klausimo dalis remiantis Reglamentu Nr. 510/2006, visų pirma šio reglamento 4 straipsnio 2 dalies e punktu, siejamu su Komisijos reglamento (EB) Nr. 1898/2006, nustatančio išsamias Tarybos reglamento (EB) Nr. 510/2006 dėl žemės ūkio produktų ir maisto produktų geografinių nuorodų ir kilmės vietos nuorodų apsaugos įgyvendinimo taisykles (5), 8 straipsniu ir 8 konstatuojamąja dalimi.

      (1)  2006 m. kovo 20 d. Tarybos reglamentas (EB) Nr. 510/2006 dėl žemės ūkio produktų ir maisto produktų geografinių nuorodų ir kilmės vietos nuorodų apsaugos (OL L 93, p. 12).

      (2)  2012 m. lapkričio 21 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (ES) Nr. 1151/2012 dėl žemės ūkio ir maisto produktų kokybės sistemų (OL L 343, p. 1).

      (3)  OL L 31, p. 1.

      (4)  OL L 242, p. 2.

      (5)  OL L 369, p. 1.


title: Byla F-141/14: 2014 m. gruodžio 24 d. pareikštas ieškinys byloje ZZ/Komisija

text:
               16.3.2015

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 89/46

         2014 m. gruodžio 24 d. pareikštas ieškinys byloje ZZ/Komisija

   (Byla F-141/14)
   (2015/C 089/56)
   Proceso kalba: prancūzų

      Šalys

      Ieškovas: ZZ, atstovaujamas advokatų L. Levi ir A. Tymen

      Atsakovė: Europos Komisija

      Ginčo dalykas bei aprašymas

   Sprendimo, kuriuo atmestas ieškovo, kuris buvo sunkaus nelaimingo atsitikimo auka, prašymas atlyginti žalą dėl Komisijos tarnybos, atsakingos už jo medicinos dokumentų tvarkymą, neveikimą ir prašymas atlyginti nuostolius kartu su palūkanomis už tariamai patirtą turtinę ir neturtinę žalą.

      Ieškovo reikalavimai

               —

               priteisti iš atsakovės ieškovo patirtą turtinę ir neturtinę žalą;

               —

               prireikus, panaikinti 2014 m. vasario 24 d. sprendimą atmesti 2013 m. lapkričio 15 d. ieškovo prašymą atlyginti žalą;

               —

               prireikus, panaikinti 2014 m. rugsėjo 23 d. sprendimą atmesti 2014 m. gegužės 23 d. ieškovo skundą, papildytą 2014 m. birželio 17 d. jo raštu;

               —

               priteisti iš atsakovės bylinėjimosi išlaidas.


title: Byla T-598/15: 2016 m. lapkričio 25 d. Bendrojo Teismo nutartis byloje Stichting Accolade/Komisija (Valstybės pagalba — Tam tikrų žemės sklypų pardavimas mažesne nei rinkos kaina — Trečiojo asmens pateiktas skundas Komisijai — Sprendimas, kuriame pripažinta, kad ginčijama priemonė nėra pagalba — Išankstinio patikrinimo pagal SESV 108 straipsnio 2 dalį, Reglamento (EB) Nr. 659/1999 dėl tariamai neteisėtos individualios pagalbos 10 straipsnio 1 dalį, 13 straipsnio 1 dalį ir 4 straipsnio 2 dalį procedūra — Trečiojo asmens pareikštas ieškinys dėl panaikinimo — Priimtinumas — Locus standi — Ieškinys, kuriuo siekiama apginti procesines teises — Ieškinys, kuriuo ginčijamas ginčijamos priemonės pagrįstumas — Didelio poveikio konkurencinei padėčiai nebuvimas — Nepriimtinumas)

text:
               23.1.2017

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 22/34

         2016 m. lapkričio 25 d. Bendrojo Teismo nutartis byloje Stichting Accolade/Komisija

   (Byla T-598/15) (1)

   ((Valstybės pagalba - Tam tikrų žemės sklypų pardavimas mažesne nei rinkos kaina - Trečiojo asmens pateiktas skundas Komisijai - Sprendimas, kuriame pripažinta, kad ginčijama priemonė nėra pagalba - Išankstinio patikrinimo pagal SESV 108 straipsnio 2 dalį, Reglamento (EB) Nr. 659/1999 dėl tariamai neteisėtos individualios pagalbos 10 straipsnio 1 dalį, 13 straipsnio 1 dalį ir 4 straipsnio 2 dalį procedūra - Trečiojo asmens pareikštas ieškinys dėl panaikinimo - Priimtinumas - Locus standi - Ieškinys, kuriuo siekiama apginti procesines teises - Ieškinys, kuriuo ginčijamas ginčijamos priemonės pagrįstumas - Didelio poveikio konkurencinei padėčiai nebuvimas - Nepriimtinumas))
   (2017/C 022/46)
   Proceso kalba: nyderlandų

      Šalys

      Ieškovė: Stichting Accolade (Drachten, Nyderlandai), atstovaujama advokatų H. de Boer ir J. Abma

      Atsakovė: Europos Komisija, atstovaujama P.-J. Loewenthal ir S. Noë

      Dalykas

   Pagal SESV 263 striapsnį pateiktas prašymas panaikinti 2015 m. birželio 30 d. Komisijos sprendimą C(2015) 4411 final dėl valstybės pagalbos SA.34676 (2015/NN) – Nyderlandai (tariamas žemės Harlingeno savivaldybėje pardavimas mažesne nei rinkos kaina), kuriame Komisija nusprendė, kad šių žemės sklypų pardavimas Ludinga Vastgoed BV nėra valstybės pagalba, kaip ji suprantama pagal SESV 107 straipsnio 1 dalį.

      Rezoliucinė dalis

               1.

               Atmesti ieškinį kaip nepriimtiną.

               2.

               Priteisti iš Stichting Accolade bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 406, 2015 12 7.


title: Byla T-230/14: 2015 m. birželio 9 d. Bendrojo Teismo nutartis byloje Deutsche Edelstahlwerke/Komisija (Valstybės pagalba — Vokietijos priimtos priemonės, skirtos iš atsinaujinančių energijos išteklių pagamintai elektros energijai ir daug energijos naudojančioms įmonėms remti — Sprendimas pradėti procedūrą pagal SESV 108 straipsnio 2 dalį — Galutinio sprendimo priėmimas po ieškinio pareiškimo — Poreikio priimti sprendimą nebuvimas)

text:
               7.9.2015

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 294/57

         2015 m. birželio 9 d. Bendrojo Teismo nutartis byloje Deutsche Edelstahlwerke/Komisija

   (Byla T-230/14) (1)

   ((Valstybės pagalba - Vokietijos priimtos priemonės, skirtos iš atsinaujinančių energijos išteklių pagamintai elektros energijai ir daug energijos naudojančioms įmonėms remti - Sprendimas pradėti procedūrą pagal SESV 108 straipsnio 2 dalį - Galutinio sprendimo priėmimas po ieškinio pareiškimo - Poreikio priimti sprendimą nebuvimas))
   (2015/C 294/69)
   Proceso kalba: vokiečių

      Šalys

      Ieškovė: Deutsche Edelstahlwerke GmbH (Vitenas, Vokietija), atstovaujama advokatų S. Altenschmidt ir H. Janssen

      Atsakovė: Europos Komisija, atstovaujama T. Maxian Rusche ir R. Sauer, padedamų advokatų A. Luke ir C. Maurer

      Dalykas

   Prašymas iš dalies panaikinti 2013 m. gruodžio 18 d. Komisijos sprendimą C(2013) 4424 final pagal SESV 108 straipsnio 2 dalį pradėti oficialią tyrimo procedūrą dėl Vokietijos Federacinės Respublikos priimtų priemonių, skirtų iš atsinaujinančių energijos išteklių pagamintai elektros energijai ir daug energijos naudojančioms įmonėms remti [valstybės pagalba SA.33995 (2013/C) (ex 2013/NN)].

      Rezoliucinė dalis

               1.

               Nebereikia priimti sprendimo dėl ieškinio.

               2.

               Nebereikia priimti sprendimo dėl ELPA priežiūros institucijos pateikto prašymo leisti įstoti į bylą.

               3.

               Deutsche Edelstahlwerke GmbH padengia savo ir Europos Komisijos patirtas bylinėjimosi išlaidas.

               4.

               ELPA priežiūros institucija padengia savo bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 223, 2014 7 14.


title: Byla C-299/17: 2017 m. gegužės 23 d. Landgericht Berlin (Vokietija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje VG Media Gesellschaft zur Verwertung der Urheber- und Leistungsschutzrechte von Medienunternehmen mbH/Google Inc.

text:
               18.9.2017

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 309/21

         2017 m. gegužės 23 d.Landgericht Berlin (Vokietija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje VG Media Gesellschaft zur Verwertung der Urheber- und Leistungsschutzrechte von Medienunternehmen mbH/Google Inc.

   (Byla C-299/17)
   (2017/C 309/27)
   Proceso kalba: vokiečių

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Landgericht Berlin

      Šalys pagrindinėje byloje

      Ieškovė: VG Media Gesellschaft zur Verwertung der Urheber- und Leistungsschutzrechte von Medienunternehmen mbH

      Atsakovė: Google Inc.

      Prejudiciniai klausimai

               1.

               Ar nacionalinė nuostata, pagal kurią tik komerciniams paieškos sistemų operatoriams ir komerciniams turinio rengimo paslaugų teikėjams, bet ne kitiems – taip pat komerciniams – naudotojams draudžiama padaryti viešai prieinamus spaudos gaminius arba jų dalis (išskyrus atskirus žodžius ir labai trumpas teksto ištraukas), pagal Direktyvos 98/34/EB, iš dalies pakeistos Direktyva 98/48/EB (1), 1 straipsnio 2 ir 5 punktus yra taisyklė, kuri nėra konkrečiai skirta minėtame punkte nurodytoms paslaugoms?
               Jei taip nėra:

               2.

               Ar nacionalinė nuostata, pagal kurią tik komerciniams paieškos sistemų operatoriams ir komerciniams turinio rengimo paslaugų teikėjams, bet ne kitiems – taip pat komerciniams – naudotojams draudžiama padaryti viešai prieinamus spaudos gaminius arba jų dalis (išskyrus atskirus žodžius ir labai trumpas teksto ištraukas), yra techninis reglamentas, kaip jis suprantamas pagal Direktyvos 98/34/EB, iš dalies pakeistos Direktyva 98/48/EB, 1 straipsnio 11 punktą, t. y. privaloma taisyklė, susijusi su paslaugos teikimu?

      (1)  1998 m. birželio 22 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 98/34/EB, nustatanti informacijos apie techninius standartus ir reglamentus teikimo tvarką, su pakeitimais, padarytais 1998 m. liepos 20d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 98/48/EB, iš dalies keičiančia Direktyvą 98/34/EB, nustatančią informacijos apie techninius standartus ir reglamentus teikimo tvarką (OL L 217, 1998, p. 18; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 13 sk., 21 t., p. 8).


title: Byla C-334/05 P  Vidaus rinkos derinimo tarnybos 2005 m. rugsėjo 15 d.  (faksu —  2005 m. rugsėjo 9 d. ) pateiktas apeliacinis skundas dėl Europos Bendrijų Pirmosios instancijos teismo (trečioji kolegija)  2005 m. birželio 15 d.  sprendimo byloje T-7/04  Shaker di L. Laudato & C. Sas prieš Vidaus rinkos derinimo tarnybą

text:
               26.11.2005

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 296/13

      Vidaus rinkos derinimo tarnybos2005 m. rugsėjo 15 d. (faksu — 2005 m. rugsėjo 9 d.) pateiktas apeliacinis skundas dėl Europos Bendrijų Pirmosios instancijos teismo (trečioji kolegija) 2005 m. birželio 15 d. sprendimo byloje T-7/04 Shaker di L. Laudato & C. Sas prieš Vidaus rinkos derinimo tarnybą

   (Byla C-334/05 P)
   (2005/C 296/25)
   Proceso kalba: italų
   2005 m. rugsėjo 15 d. (faksu — 2005 m. rugsėjo 9 d.) Europos Bendrijų Teisingumo Teisme buvo gautas Vidaus rinkos derinimo tarnybos, atstovaujamos O. Montalto ir M. Capostagno, apeliacinis skundas dėl Europos Bendrijų Pirmosios instancijos teismo (trečioji kolegija) 2005 m. birželio 15 d. sprendimo byloje T-7/04 Shaker di L. Laudato & C. Sas prieš Vidaus rinkos derinimo tarnybą, dalyvaujant kitai proceso šaliai Limiñana y Botella, SL.
   Apeliantė Teisingumo Teismo prašo:

               1)

               panaikinti ginčijamą sprendimą;

               2)

               priteisti iš bendrovės Shaker bylinėjimosi išlaidas.

         Apeliacinio skundo pagrindai ir pagrindiniai argumentai
   Apeliantė mano, kad Pirmosios instancijos teismo sprendime yra klaidingai išaiškintas ir pritaikytas 1993 m. gruodžio 20 d. Tarybos reglamento (EB) Nr. 40/94 dėl Bendrijos prekių ženklo 8 straipsnio 1 dalies b punktas.
   Nusistovėjęs principas, kad ženklų supainiojimo galimybė pagal reglamento dėl Bendrijos prekių ženklo 8 straipsnio 1 dalies b punktą yra pagrįsta dviem veiksniais: pirma, ženklų ir prekių analitinis palyginimas bei gautų rezultatų įvertinimas, siekiant išsiaiškinti, ar paprastas atitinkamų prekių vartotojas gali manyti, kad prekės yra tos pačios įmonės ar ekonomiškai susijusių įmonių. Ypač palyginant ženklus ir nustatant, ar jie yra panašūs, reikia juos įvertinti vizualiai, fonetiškai ir konceptualiai, norint gauti bendrą vertinimą, pagrįstą bendru pačių ženklų įspūdžiu, labiausiai atsižvelgiant į jų skiriamuosius ir dominuojančius elementus.
   Apeliantė tvirtina, kad Pirmosios instancijos teismas neatsižvelgė į minėtą principą ir, konkrečiai kalbant, atmetė bet kokią supainiojimo galimybę remdamasis tik vizualiu ginčijamo ženklo įvertinimu, nekreipdamas dėmesio į kitus veiksnius, į kuriuos būtina atsižvelgti įvertinant visą supainiojimo galimybę.
   Apeliantė taip pat tvirtina, kad ginčijamas sprendimas yra akivaizdžiai prieštaringas ir nelogiškas.


title: Byla T-393/10: 2010 m. rugsėjo 14 d. pareikštas ieškinys byloje Westfälische Drahtindustrie ir kt. prieš Komisiją

text:
               6.11.2010

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 301/49

         2010 m. rugsėjo 14 d. pareikštas ieškinys byloje Westfälische Drahtindustrie ir kt. prieš Komisiją

   (Byla T-393/10)
   ()
   2010/C 301/78
   Proceso kalba: vokiečių

      Šalys

      Ieškovės: Westfälische Drahtindustrie GmbH (Hamas, Vokietija), Westfälische Drahtindustrie Verwaltungsgesellschaft mbH & Co. KG (Hamas), Pampus Industriebeteiligungen GmbH & Co. KG (Izerlonas, Vokietija), atstovaujamos advokato C. Stadler

      Atsakovė: Europos Komisija

      Ieškovių reikalavimai

               —

               Panaikinti sprendimo 1 straipsnio 8 punktą tiek, kiek jame nustatoma atsakomybė už tai, kad pirmoji ir antroji ieškovės laikotarpiu iki 1997 m. gegužės 12 d. pažeidė SESV 101 straipsnį ir EEE susitarimo 53 straipsnį.

               —

               Panaikinti sprendimo 2 straipsnį tiek, kiek juo pirmajai, antrajai ir trečiajai ieškovėms paskiriama bendra 15 485 000 eurų bauda, pirmajai ir antrajai ieškovėms — bendra 30 115 000 eurų bauda, o pirmajai ieškovei — 10 450 000 eurų bauda.

               —

               Nepatenkinus šių reikalavimų, atitinkamai sumažinti sprendimo 2 straipsnyje ieškovėms paskirtas baudas.

               —

               Priteisti iš atsakovės bylinėjimosi išlaidas.

      Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

   Ieškovės prieštarauja 2010 m. birželio 30 d. Komisijos sprendimui C(2010) 4387 galutinis byloje COMP/38.344 — Armatūrinis plienas. Ginčijamame sprendime ieškovėms ir kitoms įmonėms buvo paskirtos baudos dėl SESV 101 straipsnio ir EEE susitarimo 53 straipsnio pažeidimų. Komisijos nuomone, ieškovės dalyvavo tęstiniame susitarime ir (arba) suderintuose veiksmuose armatūrinio plieno sektoriuje vidaus rinkoje ir rinkoje visoje EEE.
   Pagrįsdamos savo ieškinį ieškovės nurodo aštuonis ieškinio pagrindus.
   Pirmuoju ieškinio pagrindu ieškovės tvirtina, kad Komisija pažeidė Reglamento (EB) Nr. 1/2003 (1) 25 straipsnio 1 dalies b punktą, nes neteisingai manė, jog ieškovės dalyvavo vieninteliame ir tęstiniame pažeidime.
   Antruoju ieškinio pagrindu papildomai nurodomas Reglamento Nr. 1/2003 23 straipsnio 3 dalies pažeidimas, nes atsižvelgiant į pažeidimo trukmę, kurią nustatė atsakovė, priskaičiuodama kartelio krizės laikotarpį, yra pažeidžiami esminiai baudų apskaičiavimo principai.
   Trečiuoju ieškinio pagrindu ieškovės tvirtina, kad atsakovė pažeidė Reglamento Nr. 1/2003 23 straipsnio 3 dalį, nes, naudodama informaciją prašyme sumažinti baudą ieškovėms, ji pažeidė teisėtų lūkesčių apsaugos ir savarankiško administracijos kompetencijos nustatymo principus.
   Ketvirtuoju pagrindu ieškovės nurodo, kad pažeidžiama Reglamento Nr. 1/2003 23 straipsnio 3 dalis, nes atsakovė, vertindama pažeidimo sunkumą, padarė daug vertinimo klaidų.
   Penktuoju ieškinio pagrindu ieškovės teigia, kad Komisija pažeidžia Reglamento Nr. 1/2003 23 straipsnį ir SESV 296 straipsnio 2 dalyje bei Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijos 41 straipsnio 2 dalies c punkte nustatytą pareigą motyvuoti. Šiuo atžvilgiu jos nurodo, kad, nustatydama baudą, atsakovė savavališkai nesilaikė ginčijamame sprendime pateikto apskaičiavimo metodo.
   Šeštuoju ieškinio pagrindu ieškovės tvirtina, kad dėl viršytų diskrecijos ribų ir proporcingumo principo pažeidimo apskaičiuojant baudą atsakovė pažeidė Reglamento Nr. 1/2003 23 straipsnį.
   Septintuoju pagrindu ieškovės nurodo SESV 296 straipsnio 2 dalies ir Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijos 41 straipsnio 2 dalies c punkto pažeidimus, nes atsakovė nepateikė motyvų esminiuose ginčijamo sprendimo punktuose.
   Galiausiai aštuntuoju ieškinio pagrindu tvirtinama, jog dėl to, kad atsakovė neišklausė ieškovių iš esmės, ji pažeidė ieškovių Reglamento Nr. 1/2003 27 straipsnyje ir Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijos 41 straipsnio 2 dalies a punkte įtvirtintą teisę būti išklausytam.

      (1)  2002 m. gruodžio 16 d. Tarybos Reglamentas (EB) Nr. 1/2003 dėl konkurencijos taisyklių, nustatytų Sutarties 81 ir 82 straipsniuose, įgyvendinimo (OL L 1, p. 1; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 8 sk., 2 t., p. 205).


title: Byla T-430/04 2008 m. vasario 1 d. Pirmosios instancijos teismo nutartis byloje Nomura Principal Investment ir Nomura prieš Komisiją

text:
               12.4.2008

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 92/45

         2008 m. vasario 1 d. Pirmosios instancijos teismo nutartis byloje Nomura Principal Investment ir Nomura prieš Komisiją

   (Byla T-430/04) (1)

   (2008/C 92/89)

      Proceso kalba: anglų

   Penktosios kolegijos pirmininkas nutartimi nurodė išbraukti bylą iš registro.

      (1)  OL C 31, 2005 2 5.


title: Byla C-23/11: 2011 m. sausio 17 d. Finanzgericht Hamburg (Vokietija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Fleischkontor Moksel GmbH prieš Hauptzollamt Hamburg-Jonas

text:
               9.4.2011

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 113/4

         2011 m. sausio 17 d.Finanzgericht Hamburg (Vokietija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Fleischkontor Moksel GmbH prieš Hauptzollamt Hamburg-Jonas

   (Byla C-23/11)
   2011/C 113/06
   Proceso kalba: vokiečių

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Finanzgericht Hamburg

      Šalys pagrindinėje byloje

      Ieškovė: Fleischkontor Moksel GmbH

      Atsakovė: Hauptzollamt Hamburg-Jonas

      Prejudiciniai klausimai

               1.

               Ar eksporto licencijos savininkas turi teisę gauti eksporto grąžinamąją išmoką tik tada, jei jis kompetentingai muitinei (Reglamento Nr. 800/1999 (1) 5 straipsnio 7 dalis) pateiktos eksporto deklaracijos 2 laukelyje nurodytas kaip eksportuotojas?

               2.

               Jei atsakymas į pirmąjį klausimą būtų teigiamas:
               ar už grąžinamosios išmokos mokėjimą atsakinga centrinė muitinė privalo atsižvelgti į eksporto muitinės atliktus vėlesnius eksporto deklaracijos 2 laukelio pakeitimus?

               3.

               Jei atsakymas į antrąjį klausimą būtų neigiamas:
               ar už grąžinamosios išmokos mokėjimą atsakinga muitinė tokiu atveju, kaip nagrinėjamasis pagrindinėje byloje, gali pažodžiui suprasti įrašą eksporto deklaracijos 2 laukelyje ir atmesti paraišką dėl eksporto grąžinamosios išmokos, motyvuodama tuo, kad paraišką dėl grąžinamosios išmokos pateikęs asmuo nėra su grąžinamąja išmoka susijusių prekių eksportuotojas, ar už grąžinamosios išmokos mokėjimą atsakinga muitinė privalo, jei nesutampa duomenys eksporto deklaracijos 2 laukelyje, kur nurodytas eksportuotojas, 40 laukelyje, kur pateiktos administracinės nuorodos, ir (arba) 44 laukelyje, kur nurodytas eksporto licencijos savininkas, suderinti su paraišką dėl grąžinamosios išmokos pateikusiu asmeniu ir prireikus savo iniciatyva pakeisti įrašą eksporto deklaracijos 2 laukelyje?

      (1)  1999 m. balandžio 15 d. Komisijos reglamentas (EB) Nr. 800/1999, nustatantis bendrąsias išsamias eksporto grąžinamųjų išmokų sistemos taikymo žemės ūkio produktams taisykles (OL L 102, p. 11; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 3 sk., 25 t., p. 129).


title: Byla C-280/16: 2016 m. gegužės 17 d. Società cooperativa Amrita arl ir kt. pateiktas apeliacinis skundas dėl 2016 m. kovo 11 d. Bendrojo Teismo (aštuntoji kolegija) priimtos nutarties byloje T-439/15 Amrita ir kt./Komisija

text:
               18.7.2016

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 260/33

         2016 m. gegužės 17 d.Società cooperativa Amrita arl ir kt. pateiktas apeliacinis skundas dėl 2016 m. kovo 11 d. Bendrojo Teismo (aštuntoji kolegija) priimtos nutarties byloje T-439/15 Amrita ir kt./Komisija

   (Byla C-280/16)
   (2016/C 260/41)
   Proceso kalba: italų

      Šalys

      Apeliantės: Soc. coop. Amrita arl; Cesi Marta; Comune Agricola Lunella - Soc. mutua coop. arl; Rollo Olga; Borrello Claudia; Società agricola Merico Maria Rosa di Consiglia, Marta ir Vito Lisi; Marzo Luigi; Stasi Anna Maria; Azienda Agricola Crie di Miggiano Gianluigi; Castriota Maria Grazia; Azienda Agricola di Cagnoni Fiorella; Azienda Agricola Spirdo ss agr.; Impresa Agricola Stefania Stamerra; Azienda Agricola Clemente Pezzuto di Pezzuto Francesco; Simone Cosimo Antonio; Masseria Alti Pareti Soc. agr. arl, atstovaujamos advokatų L. Paccione, V. Stamerra

      Kita proceso šalis: Europos komisija

      Apeliančių reikalavimai

               —

               Panaikinti ir grąžinti skundžiamą nutartį, prireikus pripažįstant, kad apeliantės turi teisę pareikšti ieškinį;

               —

               priteisti iš Komisijos bylinėjimosi išlaidas.

      Apeliacinio skundo pagrindai ir pagrindiniai argumentai

   Grįsdamos apeliacinį skundą apeliantės remiasi šiais pagrindais:

               1.

                  Pirmasis pagrindas: teisės klaida. Klaidingas reikšmingų faktinių aplinkybių vertinimas. Nepakankamas ir klaidingas motyvavimas, kiek tai susiję su skundžiamos nutarties 12–22 punktais.

               Skundžiama nutartis pagrįsta klaidinga prielaida, kad apeliantės prašė panaikinti visą 2015 m. gegužės 18 d. Komisijos įgyvendinimo sprendimą (ES) 2015/789 dėl Xylella fastidiosa (Wells et al.) patekimo į Sąjungą ir išplitimo joje prevencijos priemonių (OL L 125, p. 36), nors iš tiesų jos prašė panaikinti tik konkrečiai ieškinyje ir atsakyme į Komisijos prieštaravimą dėl priimtinumo nurodytas dalis.

               2.

                  Antrasis pagrindas: teisės klaida. Netikslus faktinių aplinkybių vertinimas. Nepakankamas, prieštaringas ir klaidingas motyvavimo pobūdis.

               Skundžiamoje nutartyje neteisingai patvirtinama, kad Komisijos sprendimu nustatomos Italijos valstybės priimtos įgyvendinimo priemonės dėl Xylella fastidiosa užkrėstos teritorijos apribojimo. Šį teiginį paneigia tai, kad sprendime neginčytinai visa Lecce administracinė provincija, kurios teritorijos ribos jau pažymėtos žemėlapyje, laikoma infekuota zona.

               3.

                  Trečiasis pagrindas: Skundžiamos nutarties 25 punkto, kartu su, be kita ko, 21 punktu, neteisėtumas: prieštaringas, klaidingas ir akivaizdžiai nepagrįstas motyvavimas

               Bendrojo Teismo skundžiamos nutarties 21 punkte pateiktas motyvavimas patvirtina, kad vertinant tai, ar teisės aktas apima įgyvendinimo priemones, reikia atsižvelgti į asmens, kuris naudojasi teise pareikšti ieškinį, poziciją. Tas pats Bendrasis teismas nukrypsta nuo šio kriterijaus nutarties 25 punkte, paneigdamas apeliančių teisę pareikšti ieškinį.

               4.

                  Ketvirtasis pagrindas: teisės klaida. Netikslus faktinių aplinkybių vertinimas. Nepakankamas, prieštaringas ir klaidingas motyvavimas.

               Bendrasis Teismas patvirtina, pirma, kad Italijos Ministero delle Politiche Agricole dekretu priėmė Komisijos sprendimo 4, 6 ir 7 straipsnių įgyvendinimo priemones, ir, antra, jis sau prieštarauja teikdamas, kad kai kurių Komisijos priemonių šiame dekrete nėra.

               5.

                  Penktasis pagrindas: teisės klaida. Netikslus faktinių aplinkybių vertinimas. Nepakankamas, prieštaringas ir klaidingas motyvavimas.

               Skundžiamos nutarties 24 punkte neatsižvelgiama į realų ieškinio turinį, kuriame apeliantės skundžia sprendimo 6 straipsnio 4 dalį ir 7 straipsnio 4 dalį, kiek tai susiję su pareiga taikyti fitosanitarinį apdorojimą, draudžiamą ekologinėje žemdirbystėje, t. y. pareiga, apimanti automatinio taikymo priemonę, tiesiogiai žalingą apeliantėms, kurios dėl jos taikymo prarastų turimus ekologinės žemdirbystės sertifikatus.

               6.

                  Šeštasis pagrindas: teisės klaida. Netikslus faktinių aplinkybių vertinimas. Nepakankamas, prieštaringas ir klaidingas motyvavimas.

               Skundžiamos nutarties 33 ir 34 punktuose neatsižvelgta į rašytinius įrodymus, pateiktus per procesą, susijusius su apeliančių patirta individualia žala dėl skundžiamų priemonių poveikio.

               7.

                  Septintasis pagrindas: teisės klaida. Sprendimo dėl tiesioginės žalos, kylančios iš skundžiamų priemonių, nebuvimas

               Bendrasis Teismas nepriėmė sprendimo dėl objektyvaus tiesioginės žalos apeliantėms dėl Komisijos numatytų ir šiuo atveju skundžiamų automatinio taikymo priemonių egzistavimo.


title: Byla F-45/06 REV: 2011 m. rugsėjo 20 d. Tarnautojų teismo (pirmoji kolegija) sprendimas byloje De Buggenoms ir kt. prieš Komisiją (Viešoji tarnyba — Procesas — Prašymas peržiūrėti — Tarnautojų teismo procedūros reglamento 119 straipsnis — Tarnautojų teismo sprendimas — Prašymas peržiūrėti nutartį išbraukti bylą iš registro atsisakius ieškinio — Res judicata principas — Nebuvimas — Ex officio nurodytas nepriimtinumas)

text:
               19.11.2011

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 340/34

         2011 m. rugsėjo 20 d. Tarnautojų teismo (pirmoji kolegija) sprendimas byloje De Buggenoms ir kt. prieš Komisiją

   (Byla F-45/06 REV)
   (Viešoji tarnyba - Procesas - Prašymas peržiūrėti - Tarnautojų teismo procedūros reglamento 119 straipsnis - Tarnautojų teismo sprendimas - Prašymas peržiūrėti nutartį išbraukti bylą iš registro atsisakius ieškinio - Res judicata principas - Nebuvimas - Ex officio nurodytas nepriimtinumas)
   2011/C 340/68
   Proceso kalba: prancūzų

      Šalys

      Ieškovai: Sandrine De Buggenoms ir kt. (Hoeilaart, Belgija), atstovaujami advokatų S. Rodrigues, C. Bernard-Glanz ir A. Blot

      Atsakovė: Europos Komisija, atstovaujama advokatų J. Currall ir G. Berscheid

      Atsakovės pusėje į bylą įstojusi šalis: Europos Sąjungos Taryba, atstovaujama M. Bauer ir J. Herrmann

      Dalykas

   Ieškovų pateiktas prašymas peržiūrėti 2010 m. rugsėjo 16 d. Tarnautojų teismo pirmosios kolegijos nutartį byloje F-45/06.

      Sprendimo rezoliucinė dalis

               1.

               Atmesti prašymą peržiūrėti kaip nepriimtiną.

               2.

               Prašymą peržiūrėti pateikusios šalys padengia Europos Komisijos bylinėjimosi išlaidas.

               3.

               Įstojusi į bylą šalis, Europos Sąjungos Taryba, padengia savo bylinėjimosi išlaidas.


title: Sujungtos bylos F-20/08, F-34/08 ir F-75/08: 2009 m. rugsėjo 29 d. Tarnautojų teismo (antroji kolegija) sprendimas byloje Aparicio, Simon ir kt. prieš Komisiją (Viešoji tarnyba — Sutartininkai — Įdarbinimas — Atrankos procedūra CAST 27/Relex — Neįtraukimas į duomenų bazę — Klausimų neutralizacija — Žodinio ir matematinio mąstymo testas — Vienodas požiūris)

text:
               30.1.2010

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 24/73

         2009 m. rugsėjo 29 d. Tarnautojų teismo (antroji kolegija) sprendimas byloje Aparicio, Simon ir kt. prieš Komisiją

   (Sujungtos bylos F-20/08, F-34/08 ir F-75/08) (1)

   (Viešoji tarnyba - Sutartininkai - Įdarbinimas - Atrankos procedūra CAST 27/Relex - Neįtraukimas į duomenų bazę - Klausimų neutralizacija - Žodinio ir matematinio mąstymo testas - Vienodas požiūris)
   2010/C 24/135
   Proceso kalba: prancūzų

      Šalys

      Ieškovai: Jorge Aparicio (Antiguo Cuscatlan, Salvadoras) ir kiti, atstovaujami advokatų S. Orlandi, A. Coolen, J.-N. Louis ir E. Marchal (byla F-20/08)
   ir
   Anne Simon (Nouackhott, Mauritanija), atstovaujama advokatų S. Orlandi, A. Coolen, J.-N. Louis ir E. Marchal (byla F-34/08)
   ir
   Jorge Aparicio (Antiguo Cuscatlan, Salvadoras) ir kiti, atstovaujami advokatų S. Orlandi, A. Coolen, J.-N. Louis ir E. Marchal (byla F-75/08)

      Atsakovė: Europos Bendrijų Komisija, atstovaujama J. Currall ir B. Eggers

      Dalykas

   Europos personalo atrankos tarnybos sprendimo neįtraukti ieškovų į konkursą laimėjusių asmenų sąrašą ir į duomenų bazę pagal įdarbinimo procedūrą CAST 27/Relex.

      Sprendimo rezoliucinė dalis

               1.

               Atmesti ieškinius F-20/08, F-34/08 ir F-75/08.

               2.

               J. Aparicio ir kiti ieškovai, nurodyti priedo 1-18 punktuose, padengia bylinėjimosi išlaidas byloje F-20/08 ir devyniolika keturiasdešimt šeštųjų bylinėjimosi išlaidų dalių byloje F-75/08. A. Simon padengia bylinėjimosi išlaidas byloje F-34/08 ir vieną keturiasdešimt šeštąją dalį bylinėjimosi išlaidų byloje F-75/08. Ieškovai, nurodyti priedo 19-40 ir 42-46 punktuose padengia dvidešimt šešias keturiasdešimt šeštųjų bylinėjimosi išlaidų dalių byloje F-75/08.

      (1)  F-20/08: OL C 92, 2008 4 12, p. 52.
   F-34/08: OL C 116, 2008 5 9, p. 36.
   F-75/08: OL C 285, 2008 11 8, p. 56.


title: Byla C-128/11: 2011 m. kovo 14 d. Bundesgerichtshof (Vokietija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje UsedSoft GmbH prieš Oracle International Corp.

text:
               2.7.2011

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 194/8

         2011 m. kovo 14 d.Bundesgerichtshof (Vokietija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje UsedSoft GmbH prieš Oracle International Corp.

   (Byla C-128/11)
   2011/C 194/11
   Proceso kalba: vokiečių

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Bundesgerichtshof

      Šalys pagrindinėje byloje

      Kasatorė: UsedSoft GmbH

      Kita kasacinio proceso šalis: Oracle International Corp.

      Prejudiciniai klausimai

               1.

               Ar tas, kuris gali remtis teisės platinti kompiuterių programos kopiją pasibaigimu, yra „teisėtai įsigijęs asmuo“ Direktyvos 2009/24/EB (1) 5 straipsnio 1 dalies prasme?

               2.

               Jeigu atsakymas į pirmą klausimą būtų teigiamas: Ar pasibaigia teisė platinti kompiuterių programos kopiją pagal Direktyvos 2009/24/EB 4 straipsnio 2 dalies pirmą sakinio dalį, jeigu įgijėjas padarė kopiją, teisių turėtojo leidimu parsisiuntęs programą iš interneto į duomenų laikmeną?

               3.

               Jeigu atsakymas ir į antrą klausimą būtų teigiamas: Ar tas, kuris įsigijo „naudotą“ programinės įrangos licenciją, jei nori padaryti programos kopiją kaip „teisėtai įsigijęs asmuo“ pagal Direktyvos 2009/24/EB 5 straipsnio 1 dalį ir 4 straipsnio 2 dalies pirmą sakinio dalį, irgi gali remtis teisės platinti kompiuterių programos kopiją, kurią pirmasis įgijėjas teisių turėtojo leidimu padarė parsisiuntęs programą iš interneto į duomenų laikmeną, pasibaigimu, jeigu pirmasis įgijėjas savo programos kopiją ištrynė arba jos nebenaudoja?

      (1)  2009 m. balandžio 23 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2009/24/EB dėl kompiuterių programų teisinės apsaugos (OL L 111, p. 16).


title: Byla C-164/14 P: 2015 m. vasario 24 d. Teisingumo Teismo nutartis byloje Pesquerias Riveirenses, SL ir kt./Europos Sąjungos Taryba (Apeliacinis skundas — Žuvininkystės politika — Žuvų išteklių išsaugojimas — Žuvų ištekliai, dėl kurių vedamos tarptautinės derybos ar kuriems taikomi tarptautiniai susitarimai — Bendras atsižvelgimas į šiaurinės ir pietinės dalies šiaurinio žydrojo merlango išteklius šiaurės rytų Atlante nustatant bendrą leidžiamą sužvejoti kiekį (BLSK) — Apeliacinio skundo priimtinumas — Tiesiogiai su privačiais asmenimis nesusijęs aktas — Akivaizdžiai nepagrįstas apeliacinis skundas)

text:
               15.6.2015

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 198/15

         2015 m. vasario 24 d. Teisingumo Teismo nutartis byloje Pesquerias Riveirenses, SL ir kt./Europos Sąjungos Taryba

   (Byla C-164/14 P) (1)

   ((Apeliacinis skundas - Žuvininkystės politika - Žuvų išteklių išsaugojimas - Žuvų ištekliai, dėl kurių vedamos tarptautinės derybos ar kuriems taikomi tarptautiniai susitarimai - Bendras atsižvelgimas į šiaurinės ir pietinės dalies šiaurinio žydrojo merlango išteklius šiaurės rytų Atlante nustatant bendrą leidžiamą sužvejoti kiekį (BLSK) - Apeliacinio skundo priimtinumas - Tiesiogiai su privačiais asmenimis nesusijęs aktas - Akivaizdžiai nepagrįstas apeliacinis skundas))
   (2015/C 198/20)
   Proceso kalba: ispanų

      Šalys

      Apeliantės: Pesquerias Riveirenses, SL, Pesquerias Campo de Marte, SL, Pesquera Anpajo, SL, Arrastreros del Barbanza, SA, Martinez Pardavila e Hijos, SL, Lijo Pesca, SL, Frigorificos Hermanos Vidal, SA, Pesquera Boteira, SL, Francisco Mariño Mos y Otros, CB, Perez Vidal Juan Antonio y Hno, CB, Marina Nalda, SL, Portillo y Otros, SL, Vidiña Pesca, SL, Pesca Hermo, SL, Pescados Oubiña Perez, SL, Manuel Pena Graña, Campo Eder, SL, Pesquera Laga, SL, Pesquera Jalisco, SL, Pesquera Jopitos, SL, Pesca-Julimar, SL, atstovaujamos abogado J. Tojeiro Sierto

      Kita proceso šalis: Europos Sąjungos Taryba, atstovaujama A. Westerhof Löfflerová ir A. de Gregorio Merino

      Atsakovės pusėje įstojusi į bylą šalis: Europos Komisija atstovaujama A. Szmytkowska ir I. Galindo Martín

      Rezoliucinė dalis

               1.

               Atmesti apelaicinį skundą kaip akivaizdžiai nepagrįstą.

               2.

               Pesquerias Riveirenses SL ir kt. padengia savo ir Europos Sąjungos Tarybos patirtas bylinėjimosi išlaidas.

               3.

               Europos Komisija padengia savo bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 159, 2015 5 26.


title: Byla T-526/14: 2015 m. lapkričio 19 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Matratzen Concord/VRDT – Barranco Rodriguez ir Barranco Schnitzler (Matratzen Concord) (Bendrijos prekių ženklas — Protesto procedūra — Žodinio Bendrijos prekių ženklo „Matratzen Concord“ paraiška — Ankstesni žodiniai nacionaliniai prekių ženklai MATRATZEN — Santykinis atmetimo pagrindas — Naudojimo įrodymas — Galimybė supainioti — Reglamento (EB) Nr. 207/2009 8 straipsnio 1 dalies b punktas ir 42 straipsnio 2 dalis)

text:
               18.1.2016

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 16/34

         2015 m. lapkričio 19 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Matratzen Concord/VRDT – Barranco Rodriguez ir Barranco Schnitzler (Matratzen Concord)

   (Byla T-526/14) (1)

   ((Bendrijos prekių ženklas - Protesto procedūra - Žodinio Bendrijos prekių ženklo „Matratzen Concord“ paraiška - Ankstesni žodiniai nacionaliniai prekių ženklai MATRATZEN - Santykinis atmetimo pagrindas - Naudojimo įrodymas - Galimybė supainioti - Reglamento (EB) Nr. 207/2009 8 straipsnio 1 dalies b punktas ir 42 straipsnio 2 dalis))
   (2016/C 016/42)
   Proceso kalba: vokiečių

      Šalys

      Ieškovė: Matratzen Concord GmbH (Kelnas, Vokietija), atstovaujama advokato I. Selting

      Atsakovė: Vidaus rinkos derinimo tarnyba (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui), atstovaujama G. Schneider ir D. Botis

      Kita procedūros VRDT Apeliacinėje taryboje šalis, įstojusi į bylą Bendrajame Teisme: Mariano Barranco Rodriguez (Sant Just Desvern, Ispanija) ir Pablo Barranco Schnitzler (Sant Just Desvern), atstovaujami advokato J. Iglesias Monravá

      Dalykas

   Ieškinys dėl 2014 m. balandžio 9 d. Vidaus rinkos derinimo tarnybos (VRDT) pirmosios apeliacinės tarybos sprendimo (byla R 1523/2013-1), susijusio su protesto procedūra tarp, pirma, Mariano Barranco Rodriguez ir Pablo Barranco ir, antra, Matratzen Concord GmbH.

      Rezoliucinė dalis

               1.

               Atmesti ieškinį.

               2.

               Priteisti iš Matratzen Concord GmbH bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 303, 2014 9 8.


title: Byla T-507/04 Arturo Ruiz Bravo-Villasante 2004 m. gruodžio 30 d. pareikštas ieškinys Europos Bendrijų Komisijai

text:
               14.5.2005

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 115/22

         Arturo Ruiz Bravo-Villasante 2004 m. gruodžio 30 d. pareikštas ieškinys Europos Bendrijų Komisijai
   (Byla T-507/04)
   (2005/C 115/42)
   Proceso kalba: ispanų
   2004 m. gruodžio 30 d. Europos Bendrijų Pirmosios instancijos teisme buvo pareikštas Arturo Ruiz Bravo-Villasante, gyvenančio Madride, atstovaujamo advokato José Luis Fuertes Suárez, ieškinys Europos Bendrijų Komisijai.
   Ieškovas Pirmosios instancijos teismo prašo:

               —

               panaikinti Paskyrimų tarnybos sprendimą, t.y. Europos personalo atrankos tarnybos direktoriaus 2004 m. rugpjūčio 23 d. sprendimą, kuriuo atmetamas skundas dėl konkurso COM/B/2/02 atrankos komisijos sprendimo dėl egzamino žodžiu įvertinimo ir jo neįtraukimo į 2004 m. balandžio 22 d. konkursą laimėjusių asmenų sąrašą.

         Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai
   Ieškovas šioje byloje ginčija konkurso COM/B/2/02 Atrankos komisijos sprendimą neįtraukti jo į konkursą laimėjusių asmenų galutinį sąrašą dėl jo egzamino žodžiu įvertinimo.
   Šiuo klausimu ieškovas teigia prašęs konkurso atrankos komisijos pirmininko peržiūrėti jo egzaminą žodžiu ir gavęs atsakymą, kad atrankos komisija šiuo atveju taikė visiems kandidatams naudotus vertinimo kriterijus (grille d'evaluation) ir kad vertinimo būdas buvo slaptas.
   Pagrįsdamas savo ieškinį ieškovas nurodo skaidrumo principo pažeidimą ir Bendrijos sąvokos „dokumentas“ nepaisymą sprendimą neįtraukti į sąrašą grindžiant egzistuojančiu dokumentu (grille d'evaluation), kurio turinys nepateikiamas ir kuris yra slaptas.


title: Byla C-174/15: 2015 m. balandžio 17 d. Rechtbank Den Haag (Nyderlandai) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Vereniging Openbare Bibliotheken/Stichting Leenrecht, Streithelfer: Nederlands Uitgeversverbond ir kt.

text:
               29.6.2015

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 213/17

         2015 m. balandžio 17 d.Rechtbank Den Haag (Nyderlandai) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Vereniging Openbare Bibliotheken/Stichting Leenrecht, Streithelfer: Nederlands Uitgeversverbond ir kt.

   (Byla C-174/15)
   (2015/C 213/27)
   Proceso kalba: nyderlandų

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Rechtbank Den Haag

      Šalys pagrindinėje byloje

      Ieškovė: Vereniging Openbare Bibliotheken

      Atsakovė: Stichting Leenrecht, Streithelfer

      Įstojusi į bylą šalis: Nederlands Uitgeversverbond, Stichting LIRA, Stichting Pictoright

      Prejudiciniai klausimai

               1.

               Ar Direktyvos 2006/115 (1) 1 straipsnio 1 dalį, 2 straipsnio 1 dalies b punktą ir 6 straipsnio 1 dalį reikia aiškinti taip, kad pagal šias nuostatas „panauda“ reiškia ir autorių teisių saugomų romanų, apsakymų rinkinių, biografijų, kelionių aprašymų, vaikiškų knygų ir jaunimo literatūros perdavimą neatlygintinai naudotis viešai prieinamose įstaigose nesiekiant tiesioginės ar netiesioginės ekonominės ar komercinės naudos,

                           —

                           kai skaitmeninė kopija (kopija A) patalpinama įstaigos serveryje ir naudotojui suteikiama galimybė tą kopiją parsisiųsti į savo kompiuterį (kopija B),

                           —

                           naudotojo parsisiųsta kopija (kopija B) nebegalima naudotis pasibaigus tam tikram laikotarpiui ir

                           —

                           tuo laikotarpiu kiti naudotojai negali parsisiųsti kopijos (kopija A) į savo kompiuterius?

               2.

               Jei į pirmąjį klausimą būtų atsakyta teigiamai: ar pagal Direktyvos 2006/115 6 straipsnį ir (arba) kitą Sąjungos teisės nuostatą valstybėms narėms draudžiama minėtos direktyvos 6 straipsnyje numatyto panaudos ribojimo taikymą susieti su sąlyga, kad įstaigos suteikta naudotis kūrinio kopija (kopija A) į rinką pateikta, kai ją Sąjungoje pirmą kartą pardavė ar kitaip perleido jos nuosavybę pats teisių turėtojas arba tai padaryta jam sutikus, kaip tai suprantama pagal Direktyvos 2001/29 (2) 4 straipsnio 2 dalį?

               3.

               Jei į antrąjį klausimą būtų atsakyta neigiamai: ar Direktyvos 2006/115 6 straipsnyje yra nustatyta kitų reikalavimų dėl įstaigos suteiktos naudotis kopijos (kopijos A) kilmės, pavyzdžiui, reikalavimas, kad ši kopija būtų gauta iš teisėto šaltinio?

               4.

               Jei į antrąjį klausimą būtų atsakyta teigiamai: ar Direktyvos 2001/29 4 straipsnio 2 dalį reikia aiškinti taip, kad objektų pardavimas pirmą kartą ar kitoks jų nuosavybės perleidimas pirmą kartą pagal šią nuostatą reiškia ir autorių teisių saugomų romanų, apsakymų rinkinių, biografijų, kelionių aprašymų, vaikiškų knygų ir jaunimo literatūros skaitmeninių kopijų perdavimą neatlygintinai naudotis parsisiunčiant jas internetu?

      (1)  2006 m. gruodžio 12 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2006/115/EB dėl nuomos ir panaudos teisių bei tam tikrų teisių, gretutinių autorių teisėms, intelektinės nuosavybės srityje (kodifikuota redakcija) (OL L 376, p. 28).

      (2)  2001 m. gegužės 22 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2001/29/EB dėl autorių teisių ir gretutinių teisių informacinėje visuomenėje tam tikrų aspektų suderinimo (OL L 167, p. 10; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 17 sk., 1 t., p. 230).


title: Byla C-444/11 P: 2011 m. rugpjūčio 30 d. Team Relocations NV ir kt. pateiktas apeliacinis skundas dėl 2011 m. birželio 16 d. Bendrojo Teismo (aštuntoji kolegija) priimto sprendimo sujungtose bylose T-204/08 ir T-212/08, Team Relocations NV ir kt. prieš Komisiją

text:
               26.11.2011

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 347/9

         2011 m. rugpjūčio 30 d.Team Relocations NV ir kt. pateiktas apeliacinis skundas dėl 2011 m. birželio 16 d. Bendrojo Teismo (aštuntoji kolegija) priimto sprendimo sujungtose bylose T-204/08 ir T-212/08, Team Relocations NV ir kt. prieš Komisiją

   (Byla C-444/11 P)
   2011/C 347/14
   Proceso kalba: anglų

      Šalys

      Apeliantės: Team Relocations NV, Amertranseuro International Holdings Ltd, Trans Euro Ltd, Team Relocations Ltd

      Kita proceso šalis: Europos Komisija

      Apeliančių reikalavimai

   Apeliantės Teisingumo Teismo prašo:

               —

               panaikinti 2011 m. birželio 16 d. Bendrojo Teismo (aštuntoji kolegija) sprendimą sujungtose bylose T-204/08 ir T-212/08,

               —

               jei Teisingumo Teismas nuspręstų taikyti savo Statuto 61 straipsnio pirmos dalies antrąjį sakinį,

                           —

                           panaikinti 2008 m. kovo 11 d. Komisijos sprendimo byloje COMP/38.543 — Tarptautinio perkraustymo paslaugos 1 straipsnį tiek, kiek juo pripažįstama, kad apeliantės laikotarpiu nuo 1997 m. sausio mėn. iki 2003 m. rugsėjo mėn. pažeidė EB 81 straipsnį ir EEE susitarimo 53 straipsnio 1 dalį;

                           —

                           panaikinti to paties sprendimo 2 straipsnį tiek, kiek juo apeliantėms paskirta 3,49 milijonų eurų bauda;

                           —

                           nepatenkinus šio reikalavimo, iš esmės sumažinti minėtu sprendimu apeliantėms paskirtą baudą;

                           —

                           nepatenkinus ir šio reikalavimo, panaikinti to paties sprendimo 2 straipsnį tiek, kiek juo pripažįstama Amertranseuro International Holdings Ltd solidari atsakomybė 1 300 000 eurų sumai;

                           —

                           nepatenkinus ir šio reikalavimo, įpareigoti Komisiją atskleisti kriterijus, į kuriuos buvo atsižvelgta 70 % sumažinant Interdean NV baudą, kuri priešingu atveju būtų paskirta Interdean ir todėl sudaryti galimybę Team Relocations raštu paaiškinti, kodėl šie kriterijai taikomi ir jos situacijai;

               —

               bet kuriuo atveju įpareigoti Komisiją padengti bylinėjimosi išlaidas.

      Apeliacinio skundo pagrindai ir pagrindiniai argumentai

   Pagrįsdamos savo apeliacinį skundą apeliantės remiasi devyniais teisės pagrindais.
   Pirmas pagrindas susijęs su SESV 101 straipsnio ir Teisingumo Teismo praktikos dėl šios nuostatos pažeidimu, įrodymų iškreipimu, įrodinėjimo naštos taisyklių ir pareigos motyvuoti pažeidimu tiek, kiek skundžiamu sprendimu pripažįstama Team Relocations atsakomybė už sprendimo 1 straipsnyje nurodytą „vieną ir tęstinį pažeidimą“ nuo 1997 m. sausio mėn. iki 2003 m. rugsėjo mėn.
   Antrasis pagrindas susijęs su 2006 m. Komisijos baudų nustatymo metodo gairių 13 punkto, įrodinėjimo naštos taisyklių, in dubio pro reo ir nulla poena sine culpa principo pažeidimu, nes skundžiamu sprendimu konstatuojama, kad pagrindinis apeliantėms paskirtos baudos dydis gali būti nustatytas atsižvelgiant į apyvartą, su kuria Team Relocations tariamas pažeidimas nesusijęs.
   Trečiasis pagrindas susijęs su vienodo požiūrio ir sankcijų individualumo principų bei Teisingumo Teismo praktikos dėl šių principų pažeidimu, pareigos motyvuoti ir įrodinėjimo naštos taisyklių pažeidimu tiek, kiek skundžiamu sprendimu konstatuojama, kad priimant sprendimą Team relocations atžvilgiu 17 % dydis galėjo būti taikomas apskaičiuojant pagrindinį jos baudos dydį.
   Ketvirtasis pagrindas susijęs su pareigos motyvuoti, proporcingumo principo ir Reglamento Nr. 1/2003 (1) 7 bei 23 straipsnių pažeidimu, nes skundžiamu sprendimu konstatuojama, kad priimant sprendimą galėjo būti padaugintas Team Relocations„pardavimų vertės“ procentinis dydis iš metų skaičiaus, per kuriuos ji dalyvavo darant pažeidimą.
   Penktasis pagrindas susijęs su patere legem quam ipse fecisti principo ir pareigos motyvuoti pažeidimu, nes skundžiamu sprendimu konstatuojama, kad baudos Team Relocations padidinimas 17 % buvo teisėtas.
   Šeštasis pagrindas susijęs su SESV 101 straipsnio ir Teisingumo Teismo praktikos dėl šios nuostatos pažeidimu, pareigos motyvuoti, patere legem quam ipse fecisti principo pažeidimu ir įrodymų iškreipimu, nes skundžiamu sprendimu konstatuojama, kad sprendime buvo pagrįstai nuspręsta, jog nėra lengvinančių aplinkybių, dėl kurių apeliantėms paskirta bauda galėtų būti sumažinta.
   Septintasis pagrindas susijęs su SESV 101 straipsnio, nediskriminavimo ir pareigos motyvuoti pažeidimu, nes skundžiamu sprendimu pripažįstama solidari Amertranseuro International Holdings Ltd atsakomybė 1 300 000 eurų sumai.
   Aštuntasis pagrindas susijęs su proporcingumo principo ir pareigos motyvuoti pažeidimu, nes skundžiamu sprendimu konstatuojama, kad Team Relocations paskirta bauda atitinka proporcingumo reikalavimą.
   Devintasis pagrindas susijęs su nediskriminavimo principo, pareigos motyvuoti ir patere legem quam ipse fecisti principo pažeidimu, nes skundžiamu sprendimu buvo atmestas aštuntasis Team Relocations reikalavimas įpareigoti Komisiją nurodyti priežastis, dėl kurių 70 % buvo sumažinta Interdean paskirta bauda.

      (1)  2002 m. gruodžio 16 d. Tarybos reglamentas (EB) Nr. 1/2003 dėl konkurencijos taisyklių, nustatytų Sutarties 81 ir 82 straipsniuose, įgyvendinimo (OL L 1, 2003, p. 1; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 8 sk., 2 t., p. 205).


title: Byla T-26/06  2006 m. sausio 25 d.  pareikštas ieškinys byloje  Trioplast Wittenheim prieš Komisiją

text:
               22.4.2006

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 96/14

         2006 m. sausio 25 d. pareikštas ieškinys byloje Trioplast Wittenheim prieš Komisiją

   (Byla T-26/06)
   (2006/C 96/28)
   Proceso kalba: švedų
   Šalys

      Ieškovė: Trioplast Wittenheim AS (Wittenheim, Prancūzija), atstovaujama advokato Tommy Pettersson

      Atsakovė: Europos Bendrijų Komisija
   Ieškovės reikalavimai

               —

               Iš dalies panaikinti sprendimo 1 straipsnio g punktą, kiek jis susijęs su laikotarpiu, kuriuo ieškovė buvo pripažinta kalta dėl pažeidimo.

               —

               Iš dalies panaikinti sprendimo 2 straipsnio f punktą, kiek jis susijęs su ieškovei paskirta bauda; nepatenkinus šio reikalavimo sumažinti baudą.

               —

               Priteisti iš Komisijos ieškovės bylinėjimosi išlaidas.

         Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai
   Ieškovė skundžia Komisijos sprendimą byloje COMP/F/38.354 — Pramoniniai krepšiai (C (2005) 4634 galutinis; toliau — ginčijamas sprendimas), kuriame ieškovei buvo paskirta 17.85 milijonų eurų bauda už dalyvavimą antikonkurencinėje veikloje, prieštaraujančioje EB 81 straipsniui, pramoninių krepšių rinkoje Belgijoje, Vokietijoje, Ispanijoje, Prancūzijoje, Liuksemburge ir Nyderlanduose.
   Ieškovė neginčija savo dalyvavimo antikonkurencinėje veikloje iki 1999 m. kovo 23 d., tačiau nurodo, kad 1999 m. kovą, kai nauja ieškovės savininkė Trioplast Industrier sužinojo apie antikonkurencinę veiklą, nutraukė šį pažeidimą. Ieškovės teigimu Komisija neteisingai įvertino bendrovės padaryto pažeidimo trukmę.
   Be to, kai dėl pažeidimo sunkumo, ieškovė nurodo, kad Komisijos paskirta pagrindinė bauda, palyginti su kitomis atitinkamomis bendrovėmis, yra per didelė atsižvelgiant į ieškovės užimamą rinkos dalį.
   Taip pat grįsdama savo reikalavimus ieškovė teigia, kad Komisija naudojo neteisingą baudos apskaičiavimo metodą ir kad turėjo būti naudojamas kitas metodas, pagal kurį reikia atsižvelgti į tai, kad ieškovės padarytas pažeidimas apima tris skirtingus laikotarpius, nes tuo laiko tarpu, kai buvo vykdomas pažeidimas, ieškovė priklausė trims skirtingiems savininkėms (St. Gobain, FLS ir Trioplast Industrier). Ieškovės teigimu, Komisijos naudoto metodo rezultatas yra tai, kad FLS solidariai su Trioplast Industrier paskirta bauda viršija bendrą ieškovei paskirtą piniginę baudą ir kad iš esmės FLS solidariai su Trioplast Industriertur taip pat turi atlyginti už laikotarpį, kai ieškovė nepriklausė nė vienai iš šių bendrovių.
   Be to, ieškovė mano, kad Komisija turėjo atsižvelgti į tai, kad ieškovės pažeidimo atžvilgiu yra lengvinančių aplinkybių, nes ieškovė buvo antraeilė ir pasyvi pažeidimo dalyvė. Taip pat, ieškovės teigimu, Komisija turėjo atsižvelgti į Reglamento Nr. 1/2003 (1) 10 % taisyklę ir, remdamasi prašymu atleisti nuo atsakomybės, būti jai atlaidesnė nei buvo priimdama ginčijamą sprendimą.
   Galiausiai ieškovė tvirtina, kad Komisija neatsižvelgė į teisinio tikrumo ir proporcingumo principus.

      (1)  2002 m. gruodžio 16 d. Tarybos reglamentas (EB) Nr. 1/2003 dėl konkurencijos taisyklių, nustatytų Sutarties 81 ir 82 straipsniuose, įgyvendinimo (OL L 1, 2003 1 4, p. 1).


title: Byla C-2/06 2008 m. vasario 12 d. Teisingumo Teismo (didžioji kolegija) sprendimas byloje ( Finanzgericht Hamburg (Vokietija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Willy Kempter KG prieš Hauptzollamt Hamburg-Jonas (Galvijų eksportas — Eksporto grąžinamosios išmokos — Galutinis administracinis sprendimas — Teisingumo Teismo sprendimo aiškinimas — Vėliau, palyginti su šiuo sprendimu, priimto Teisingumo Teismo prejudicinio sprendimo poveikis — Persvarstymas ir atšaukimas — Apribojimai laiko atžvilgiu — Teisinis saugumas — Bendradarbiavimo principas — EB 10 straipsnis)

text:
               29.3.2008

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 79/3

         2008 m. vasario 12 d. Teisingumo Teismo (didžioji kolegija) sprendimas byloje (Finanzgericht Hamburg (Vokietija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Willy Kempter KG prieš Hauptzollamt Hamburg-Jonas

   (Byla C-2/06) (1)

   (Galvijų eksportas - Eksporto grąžinamosios išmokos - Galutinis administracinis sprendimas - Teisingumo Teismo sprendimo aiškinimas - Vėliau, palyginti su šiuo sprendimu, priimto Teisingumo Teismo prejudicinio sprendimo poveikis - Persvarstymas ir atšaukimas - Apribojimai laiko atžvilgiu - Teisinis saugumas - Bendradarbiavimo principas - EB 10 straipsnis)
   (2008/C 79/03)
   Proceso kalba: vokiečių
   Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Finanzgericht Hamburg

   Šalys pagrindinėje byloje

      Ieškovė: Willy Kempter KG

      Atsakovė: Hauptzollamt Hamburg-Jonas

   Dalykas
   Prašymas priimti prejudicinį sprendimą — Finanzgericht Hamburg — EB sutarties 10 straipsnio išaiškinimas atsižvelgiant į 2004 m. sausio 13 d. Teisingumo Teismo sprendimą C-453/00 Kühne & Heitz — Administracinės institucijos atliekamas savo sprendimo, tapusio galutiniu, peržiūrėjimas ir pakeitimas, siekiant atsižvelgti į tuo tarpu Teisingumo Teismo pateiktą taikytinos Bendrijos teisės nuostatos išaiškinimą, nors asmuo, kuriam skirtas šis sprendimas, nesirėmė šios nuostatos pažeidimu pirminiame teismo procese bei pateikė prašymą peržiūrėti administracinį sprendimą tik praėjus 19 mėnesių po šio sprendimo paskelbimo
   Rezoliucinė dalis

               1.

               Administracijos įstaigoje vykstant procesui dėl administracinio sprendimo, tapusio galutiniu pagal galutinės instancijos teismo sprendimą, kuris, atsižvelgiant į vėlesnę jo atžvilgiu Teisingumo Teismo praktiką, yra pagrįstas klaidingu Bendrijos teisės aiškinimu, persvarstymo, Bendrijos teisė nenumato reikalavimo, kad ieškovas pagrindinėje byloje būtų ja rėmęsis pagal nacionalinę teisę dėl šio administracinio sprendimo pareikštame ieškinyje.

               2.

               Bendrijos teisė nenumato jokių apribojimų laiko atžvilgiu pateikti prašymą persvarstyti galutinį administracinį sprendimą. Tačiau valstybės narės, laikydamosi Bendrijos veiksmingumo ir ekvivalentiškumo principų, gali nustatyti protingus terminus ieškiniui pareikšti.

      (1)  OL C 60, 2006 3 11.


title: Byla C-386/05 2007 m. gegužės 3 d. Teisingumo Teismo (ketvirtoji kolegija) sprendimas ( Oberster Gerichtshof (Austrija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Color Drack GmbH prieš Lexx International Vertriebs GmbH (Jurisdikcija ir teismo sprendimų civilinėse ir komercinėse bylose pripažinimas bei vykdymas — Reglamentas (EB) Nr. 44/2001 — Speciali jurisdikcija — 5 straipsnio 1 punkto b papunkčio pirma įtrauka — Nagrinėjamos sutartinės prievolės vykdymo vietos teismas — Prekių pardavimas — Į skirtingas tos pačios valstybės narės vietas pristatytos prekės)

text:
               23.6.2007

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 140/4

         2007 m. gegužės 3 d. Teisingumo Teismo (ketvirtoji kolegija) sprendimas (Oberster Gerichtshof (Austrija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Color Drack GmbH prieš Lexx International Vertriebs GmbH

   (Byla C-386/05) (1)

   (Jurisdikcija ir teismo sprendimų civilinėse ir komercinėse bylose pripažinimas bei vykdymas - Reglamentas (EB) Nr. 44/2001 - Speciali jurisdikcija - 5 straipsnio 1 punkto b papunkčio pirma įtrauka - Nagrinėjamos sutartinės prievolės vykdymo vietos teismas - Prekių pardavimas - Į skirtingas tos pačios valstybės narės vietas pristatytos prekės)
   (2007/C 140/07)
   Proceso kalba: vokiečių
   Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas
   Oberster Gerichtshof
   Šalys pagrindinėje byloje
   Ieškovė: Color Drack GmbH
   Atsakovė: Lexx International Vertriebs GmbH
   Dalykas
   Prašymas priimti prejudicinį sprendimą — Oberster Gerichtshof — 2000 m. gruodžio 22 d. Tarybos reglamento (EB) Nr. 44/2001 dėl jurisdikcijos ir teismo sprendimų civilinėse ir komercinėse bylose pripažinimo ir vykdymo (OL L 12, 2001 m, sausio 16 d., p. 1) 5 straipsnio 1 dalies b punkto išaiškinimas — Speciali jurisdikcija — Pirkimo-pardavimo sutartyje numatyta prekių pristatymo vieta — Kelios pristatymo vietos
   Rezoliucinė dalis
   2000 m. gruodžio 22 d. Tarybos reglamento (EB) Nr. 44/2001 dėl jurisdikcijos ir teismo sprendimų civilinėse ir komercinėse bylose pripažinimo ir vykdymo 5 straipsnio 1 punkto b papunkčio pirmą įtrauką reikia aiškinti taip: ši nuostata taikytina prekių pristatymo į kelias vietas toje pačioje valstybėje narėje atveju. Tokiu atveju jurisdikciją nagrinėti prekių pardavimo sutarties pagrindu pareikštus ieškinius turi teismas, kurio apylinkėje yra pagrindinė pristatymo vieta, kurią reikia nustatyti, remiantis ekonominiais kriterijais. Jei neįmanoma nustatyti pagrindinės pristatymo vietos, ieškovas gali iškelti bylą atsakovui pasirinktos pristatymo vietos teisme.

      (1)  OL C 10, 2006 1 14.


title: Byla C-163/06 P  2006 m. kovo 27 d.  Suomijos Respublikos pateiktas apeliacinis skundas dėl  2006 m. sausio 9 d.  nutarties byloje T-177/05  Suomijos Respublika prieš Europos Bendrijų Komisiją

text:
               1.7.2006

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 154/6

         2006 m. kovo 27 d. Suomijos Respublikos pateiktas apeliacinis skundas dėl 2006 m. sausio 9 d. nutarties byloje T-177/05 Suomijos Respublika prieš Europos Bendrijų Komisiją

   (Byla C-163/06 P)
   (2006/C 154/12)
   Proceso kalba: suomių
   Šalys

      Ieškovė: Suomijos Respublika, atstovaujama E. Bygglin

      Kita proceso šalis: Europos Bendrijų Komisija
   Apeliantės reikalavimai

               —

               Panaikinti 2006 m. sausio 9 d. Europos Bendrijų Pirmosios instancijos teismo nutartį byloje T-177/05 Suomijos Respublika prieš Europos Bendrijų Komisiją, pripažinti priimtinu Suomijos pagal EB 230 straipsnį pareikštą ieškinį, grąžinti bylą Pirmosios instancijos teismui išnagrinėti ją iš esmės ir priteisti iš Komisijos Suomijos apeliaciniame procese patirtas bylinėjimosi išlaidas.

         Apeliacinio skundo pagrindai ir pagrindiniai argumentai
   Suomija mano, kad Pirmosios instancijos teismo nutartis pažeidžia Bendrijos teisę Teisingumo Teismo statuto 58 straipsnio prasme.
   Suomijos nuomone, nuspręsdamas, kad ginčijamuose laiškuose nebuvo sprendimo, dėl kurio galima pareikšti ieškinį pagal EB 230 straipsnį, Pirmosios instancijos teismas padarė teisės klaidą.
   Jos nuomone, ginčijamuose laiškuose buvo sprendimas, dėl kurio galima pareikšti ieškinį pagal EB 230 straipsnį.
   Ginčijamu sprendimu Komisija faktiškai atėmė iš Suomijos galimybę atlikti sąlyginį mokėjimą Teisingumo Teismo praktikos prasme.
   Todėl, remiantis teismo praktika, susijusia su EB 230 straipsnio taikymu, ginčijamas sprendimas turėjo privalomų teisinių pasekmių, kurios palietė Suomijos interesus ir aiškiai pakeitė jos teisinę padėtį. Be to, dėl sprendimo Suomija neteko tam tikrų teisių, ir todėl sprendimas jai buvo aiškiai nepalankus.


title: Byla C-348/16: 2016 m. birželio 22 d. Tribunale di Milano (Italija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Sacko Moussa/Commissione Territoriale per il riconoscimento della Protezione internazionale di Milano

text:
               19.9.2016

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 343/28

         2016 m. birželio 22 d.Tribunale di Milano (Italija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Sacko Moussa/Commissione Territoriale per il riconoscimento della Protezione internazionale di Milano

   (Byla C-348/16)
   (2016/C 343/40)
   Proceso kalba: italų

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Tribunale di Milano

      Šalys pagrindinėje byloje

      Pareiškėjas: Sacko Moussa

      Atsakovė: Commissione Territoriale per il riconoscimento della Protezione internazionale di Milano

      Prejudicinis klausimas

   Ar Direktyva 2013/32/ES (1) (visų pirma 12, 14, 31 ir 46 straipsniai) turi būti aiškinami taip, kad ja leidžiama tokia, kaip Italijos procedūra (2011 m. Įstatyminio dekreto Nr. 150 19 straipsnis), per kurią teisminei institucijai, į kurią kreipėsi prieglobsčio prašytojas, kurio prašymą administracinė institucija, paskirta nagrinėti prieglobsčio prašymus, visapusiškai išnagrinėjusi ir surengusi pokalbį, atmetė, leidžiama atmesti apeliaciją teismui iš karto, dar kartą neišklausius paties prašytojo, jeigu jo prašymas teismui yra akivaizdžiai nepagrįstas, todėl neigiamas administracinės institucijos atsakymas negali būti pakeistas?

      (1)  2013 m. birželio 26 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2013/32/ES dėl tarptautinės apsaugos suteikimo ir panaikinimo bendros tvarkos (OL L 180, p. 60).


title: Byla C-90/06 2006 m. lapkričio 22 d. Teisingumo Teismo pirmininko nutartis Europos Bendrijų Komisija prieš Portugalijos Respubliką

text:
               30.12.2006

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 331/25

         2006 m. lapkričio 22 d. Teisingumo Teismo pirmininko nutartis Europos Bendrijų Komisija prieš Portugalijos Respubliką

   (Byla C-90/06) (1)

   (2006/C 331/50)

      Proceso kalba: portugalų

   Teisingumo Teismo pirmininkas nutartimi nurodė išbraukti bylą iš registro.

      (1)  OL C 86, 2006 4 8.


title: Byla C-484/08: 2010 m. birželio 3 d. Teisingumo Teismo (pirmoji kolegija) sprendimas byloje ( Tribunal Supremo (Ispanija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Caja de Ahorros y Monte de Piedad de Madrid prieš Asociación de Usuarios de Servicios Bancarios ( Ausbanc ) (Direktyva 93/13/EEB — Su vartotojais sudarytos sutartys — Pagrindinį sutarties dalyką apibūdinančios sąlygos — Teismo atliekamas jų nesąžiningumo vertinimas — Netaikymas — Didesnę vartotojų apsaugą užtikrinančios griežtesnės nacionalinės nuostatos)

text:
               31.7.2010

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 209/6

         2010 m. birželio 3 d. Teisingumo Teismo (pirmoji kolegija) sprendimas byloje (Tribunal Supremo (Ispanija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Caja de Ahorros y Monte de Piedad de Madrid prieš Asociación de Usuarios de Servicios Bancarios (Ausbanc)
   (Byla C-484/08) (1)

   (Direktyva 93/13/EEB - Su vartotojais sudarytos sutartys - Pagrindinį sutarties dalyką apibūdinančios sąlygos - Teismo atliekamas jų nesąžiningumo vertinimas - Netaikymas - Didesnę vartotojų apsaugą užtikrinančios griežtesnės nacionalinės nuostatos)
   2010/C 209/07
   Proceso kalba: ispanų

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Tribunal Supremo

      Šalys pagrindinėje byloje

      Ieškovė: Caja de Ahorros y Monte de Piedad de Madrid

      Atsakovė: Asociación de Usuarios de Servicios Bancarios (Ausbanc)

      Dalykas

   Prašymas priimti prejudicinį sprendimą — Tribunal Supremo — EB 2 straipsnio, 3 straipsnio 1 dalies g punkto ir 4 straipsnio 1 dalies bei 1993 m. balandžio 5 d. Tarybos direktyvos 93/13/EEB dėl nesąžiningų sąlygų sutartyse su vartotojais (OL L 95, p. 29; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 15 sk., 2 t., p. 288) 4 straipsnio 2 dalies ir 8 straipsnio aiškinimas — Griežtesnės nacionalinės nuostatos, kuriomis užtikrinama didesnė vartotojų apsauga — Sąlygų, kuriose apibrėžiamas pagrindinis sutarties dalykas arba kainos ir atlyginimo adekvatumas mainais suteiktinoms paslaugoms ar prekėms, kontrolė.

      Rezoliucinė dalis

               1.

               1993 m. balandžio 5 d. Tarybos direktyvos 93/13/EEB dėl nesąžiningų sąlygų sutartyse su vartotojais 4 straipsnio 2 dalis ir 8 straipsnis turi būti aiškinami taip, kad pagal juos nedraudžiami tokie nacionalinės teisės aktai, kokie nagrinėjami pagrindinėje byloje, pagal kuriuos teismui leidžiama atlikti sutarties sąlygų nesąžiningumo vertinimą, susijusį su pagrindinio sutarties dalyko apibrėžimu arba su kainos ir atlygio adekvatumu mainais suteiktoms paslaugoms ar prekėms, net jei šios sąlygos pateikiamos aiškia, suprantama kalba.

               2.

               Pagal EB 2 straipsnį, 3 straipsnio 1 dalies g punktą ir 4 straipsnio 1 dalį nedraudžiamas toks minėtos Direktyvos 93/13 4 straipsnio 2 dalies ir 8 straipsnio aiškinimas, pagal kurį valstybės narės gali priimti nacionalinės teisės aktus, pagal kuriuos teismui leidžiama atlikti sutarties sąlygų nesąžiningumo vertinimą, susijusį su pagrindinio sutarties dalyko apibrėžimu arba su kainos ir atlygio adekvatumu mainais suteiktoms paslaugoms ar prekėms, net jei šios sąlygos pateikiamos aiškia, suprantama kalba.

      (1)  OL C 19, 2009 1 24.


title: Byla T-10/02 2006 m. birželio 6 d. Pirmosios instancijos teismo sprendimas Girardot prieš Komisiją ( Viešoji tarnyba — Laikinasis tarnautojas — Neteisėtas kandidatūros atmetimas — Panaikinimas — Iki neteisėtumo buvusios padėties atkūrimas — Teisingas piniginis atlyginimas — Galimybės užimti pareigas praradimas — Įvertinimas ex aequo et bono )

text:
               12.8.2006

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 190/16

         2006 m. birželio 6 d. Pirmosios instancijos teismo sprendimas Girardot prieš Komisiją

   (Byla T-10/02) (1)

   („Viešoji tarnyba - Laikinasis tarnautojas - Neteisėtas kandidatūros atmetimas - Panaikinimas - Iki neteisėtumo buvusios padėties atkūrimas - Teisingas piniginis atlyginimas - Galimybės užimti pareigas praradimas - Įvertinimas ex aequo et bono“)
   (2006/C 190/27)
   Proceso kalba: prancūzų
   Šalys

      Ieškovė: Marie-Clode Girardot (L'Haÿ-les-Roses, Prancūzija), atstovaujama advokatų N. Lhoëst ir É. Schietere de Lophem

      Atsakovė: Europos Bendrijų Komisija, atstovaujama pradžioje F. Clotuche-Duvieusart, L. Lozano Palacios ir H. Tserepa-Lacombe, vėliau F. Clotuche-Duvieusart ir H. Tserepa-Lacombe
   Bylos dalykas
   Komisijos Marie-Clode Girardot po 2004 m. kovo 31 d. Pirmosios instancijos teismo sprendimo Girardot prieš Komisiją (T-10/02, VT Rink., p. I-A-109 ir II-483) mokėtino teisingo piniginio atlyginimo dydžio nustatymas
   Sprendimo rezoliucinė dalis

               1.

               Komisijos Marie-Clode Girardot po 2004 m. kovo 31 d. Pirmosios instancijos teismo sprendimo Girardot prieš Komisiją (T-10/02) mokėtino teisingo piniginio atlyginimo dydis nustatomas lygus 92 785 eurų ir nuo 2004 m. rugsėjo 6 d. remiantis dviem punktais padidinta pagrindine Europos centrinio banko palūkanų norma skaičiuojami delspinigiai.

               2.

               Priteisti iš Komisijos bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 68, 2002 3 16.


title: Byla T-202/04 Madaus Aktiengesellschaft 2004 m. gegužės 27 d. pareikštas ieškinys Vidaus rinkos derinimo tarnybai (prekių ženklai ir pramoninis dizainas) (VRDT)

text:
               7.8.2004

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 201/22

         Madaus Aktiengesellschaft 2004 m. gegužės 27 d. pareikštas ieškinys Vidaus rinkos derinimo tarnybai (prekių ženklai ir pramoninis dizainas) (VRDT)
   (Byla T-202/04)
   (2004/C 201/45)
   Bylos kalba bus nustatyta pagal Darbo reglamento 131 straipsnio 2 dalį; ieškinio kalba: anglų
   2004 m. gegužės 27 d. Europos Bendrijų Pirmosios instancijos teisme buvo pareikštas Madaus Aktiengesellschaft, atstovaujamos advokato I. Valdelomar Serrano, ieškinys Vidaus rinkos derinimo tarnybai (prekių ženklai ir pramoninis dizainas) (VRDT).
   The Optima Health Limite buvo proceso apeliacinėje taryboje šalis.
   Pareiškėjas Pirmosios instancijos teismo prašo:

               —

               pripažinti, kad VRDT priimdama ginčijamą sprendimą padarė procedūrinę klaidą;

               —

               panaikinti ginčijamą sprendimą.

         Teisiniai pagrindai ir pagrindiniai argumentai:

               Paraišką Bendrijos prekių ženklui pateikęs asmuo:

               Optima Healthcare Ltd, tapusi The Optimal Health Ltd.

               Pareikštas registruoti Bendrijos prekių ženklas:

               žodinis prekių ženklas „ECHINAID“ prekėms, 5 klasės prekėms (vitaminai ir maisto papildai, preparatai žolelių pagrindu farmacinės ir medicininės prekės) (paraiška Bendrijos prekių ženklui Nr. 1666239)

               Ankstesnis prekių ženklo ar žymens savininkas protesto procese

               Madaus AG

               Ankstesnis prekių ženklas ar žymuo:

               žodinio ženklo „ECHINACIN“ 5 klasės prekėms (farmacinės cheminės prekės), įregistravimas pagal tarptautinius susitarimus

               Protestų skyriaus sprendimas:

               Atmesti protestą

               Apeliacinės tarybos sprendimas:

               Atmesti Madaus pareikštą apeliacinį skundą

               Teisiniai pagrindai:

               Pareiškėjas tvirtina, kad taikydama susijusios teritorijos ir susijusios visuomenės sąvokas, apeliacinė taryba padarė klaidą. Pareiškėjas taip pat teigia, kad priešdėlis Echina nėra apibūdinantis ir kad yra tikimybė supainioti prekių ženklus.


title: 2004 m. liepos 8 d. Pirmosios Instancijos teismo sprendimas, Sujungtose bylose T-67/00, T-68/00, T-71/00 ir T-78/00 JFE Engineering Corp. ir kt. prieš Europos Bendrijų Komisiją (Karteliniai susitarimai — Besiūlių plieno vamzdžių rinka — ELPA — Komisijos kompetencija — Pažeidimas — Baudos)

text:
               25.9.2004

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 239/13

      PIRMOSIOS INSTANCIJOS TEISMO SPRENDIMAS

   2004 m. liepos 8 d.
   Sujungtose bylose T-67/00, T-68/00, T-71/00 ir T-78/00 JFE Engineering Corp. ir kt. prieš Europos Bendrijų Komisiją (1)

   (Karteliniai susitarimai - Besiūlių plieno vamzdžių rinka - ELPA - Komisijos kompetencija - Pažeidimas - Baudos)
   (2004/C 239/27)
   Bylos kalba: anglų
   Sujungtose bylose T-67/00, T-68/00, T-71/00 ir T-78/00 JFE Engineering Corp., buvusi NKK Corp., įsteigta Tokijuje (Japonija), pradžioje atstovaujama solicitors M. Smith ir C. Maguire, vėliau – advokatų A. Vandencasteele, V. Dehin ir solicitor A.-L. Marmagioli, nurodžiusių adresą dokumentams įteikti Liuksemburge, Nippon Steel Corp., įsteigta Tokijuje, atstovaujama advokatų J.-F.Bellis ir K. Van Hove, nurodžiusių adresą dokumentams įteikti Liuksemburge, JFE Steel Corp., buvusi Kawasaki Steel Corp., įsteigta Tokijuje, atstovaujama advokato A. Vandencasteele, nurodžiusio adresą dokumentams įteikti Liuksemburge, Sumitomo Metal Industriels Ltd., įsteigta Tokijuje, atstovaujama QC C. Vajda, solicitors G. Sproul ir F. Weitzman, nurodžiusių adresą dokumentams įteikti Liuksemburge, prieš Europos Bendrijų Komisiją, atstovaujamą M. Erhart ir A. Whelan, padedamų barrister N. Khan, nurodžiusių adresą dokumentams įteikti Liuksemburge, palaikoma ELPA priežiūros institucijos, atstovaujamos: D. Sif Tynes ir P. Bjørgan, dėl ieškinio, kuriuo prašoma panaikinti 1999 m. gruodžio 8 d. Komisijos sprendimą 2003/382/EB, priimtą procedūroje pagal EB sutarties 81 straipsnį (Byla IV/E-1/35.860-B – Besiūliai plieno vamzdžiai) (OL 2003, L 140, p. 1), arba alternatyviai prašoma sumažinti pareiškėjams paskirtas baudas, Pirmosios instancijos teismas (antroji kolegija), susidedantis iš pirmininko N. J. Forwood, teisėjų J. Pirrung ir A. W. H. Meij; sekretorius: administratorius J. Plingers, 2004 m. liepos 8 d. priėmė sprendimą, kurio rezoliucinėje dalyje nurodyta:

               1)

               1999 m. gruodžio 8 d. Komisijos sprendimo 2003/382/EB, priimto taikant EB sutarties 81 straipsnį (Byla IV/E-1/35.860-B – Besiūliai plieno vamzdžiai) (OL 2003, L 140, p. 1), 1 straipsnio 2 dalis panaikinama ta dalimi, kiek joje pripažįstama, kad bylose T-67/00, T-68/00, T-71/00 ir T-78/00 keturi pareiškėjai šiame straipsnyje nurodytą pažeidimą vykdė iki 1991 m. sausio 1 d. ir po 1994 m. birželio 30 d.

               2)

               Nustatyti 10 935 000 eurų pagal Sprendimo 2003/382 4 straipsnį kiekvieno iš keturių pareiškėjų mokėtinos baudos dydį.

               3)

               Atmesti likusias visų keturių ieškinių dalis.

               4)

               Visi keturi pareiškėjai ir Komisija padengia savo pačių išlaidas.

               5)

               ELPA priežiūros institucija padengia savo pačios išlaidas.

      (1)  OL C 149, 2000 5 27.


title: Byla C-123/15: 2016 m. birželio 30 d. Teisingumo Teismo (antroji kolegija) sprendimas byloje (Bundesgerichtshof (Vokietija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Max-Heinz Feilen/Finanzamt Fulda (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą — Apmokestinimas — Laisvas kapitalo judėjimas — Paveldimo turto mokestis — Valstybės narės teisės aktas, pagal kurį numatytas paveldimo turto mokesčio sumažinimas, taikomas palikimui, kurį sudarantis turtas jau buvo perleistas dėl paveldėjimo, kuris buvo apmokestintas tokiu mokesčiu šioje valstybėje narėje — Apribojimas — Pateisinimas — Mokesčių sistemos darna)

text:
               12.9.2016

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 335/15

         2016 m. birželio 30 d. Teisingumo Teismo (antroji kolegija) sprendimas byloje (Bundesgerichtshof (Vokietija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Max-Heinz Feilen/Finanzamt Fulda

   (Byla C-123/15) (1)

   ((Prašymas priimti prejudicinį sprendimą - Apmokestinimas - Laisvas kapitalo judėjimas - Paveldimo turto mokestis - Valstybės narės teisės aktas, pagal kurį numatytas paveldimo turto mokesčio sumažinimas, taikomas palikimui, kurį sudarantis turtas jau buvo perleistas dėl paveldėjimo, kuris buvo apmokestintas tokiu mokesčiu šioje valstybėje narėje - Apribojimas - Pateisinimas - Mokesčių sistemos darna))
   (2016/C 335/19)
   Proceso kalba: vokiečių

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Bundesgerichtshof

      Šalys pagrindinėje byloje

      Ieškovas: Max-Heinz Feilen

      Atsakovė: Finanzamt Fulda

      Rezoliucinė dalis

   SESV 63 straipsnio 1 dalis ir SESV 65 straipsnis nedraudžia valstybės narės teisės akto, kaip antai nagrinėjamo pagrindinėje byloje, kuriame numatyta, kad jei nustatytai mokestinei klasei priklausantis asmuo paveldi turto, paveldimo turto mokestis mažinamas, kai palikimą sudaro turtas, kuris per pastaruosius dešimt metų iki šio paveldėjimo jau buvo perleistas dėl paveldėjimo, su sąlyga, kad šis perleidimas buvo apmokestintas paveldimo turto mokesčiu šioje valstybėje narėje.

      (1)  OL C 213, 2015 6 29.


title: Byla T-418/08: 2013 m. balandžio 12 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje OSA prieš Komisiją (Konkurencija — Karteliai — Autorių teisės, susijusios su viešu muzikos kūrinių atlikimu perduodant internetu, palydovais ir kabeliais — Sprendimas, kuriuo konstatuojamas EB 81 straipsnio pažeidimas — Geografinės rinkos pasidalijimas — Dvišaliai nacionalinių kolektyvinio teisių administravimo organizacijų susitarimai — Suderinti veiksmai, kuriais nepaliekama galimybės išduoti įvairaus repertuaro ir daugelyje teritorijų galiojančias licencijas — Įrodymai — Nekaltumo prezumpcija)

text:
               1.6.2013

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 156/31

         2013 m. balandžio 12 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje OSA prieš Komisiją

   (Byla T-418/08) (1)

   (Konkurencija - Karteliai - Autorių teisės, susijusios su viešu muzikos kūrinių atlikimu perduodant internetu, palydovais ir kabeliais - Sprendimas, kuriuo konstatuojamas EB 81 straipsnio pažeidimas - Geografinės rinkos pasidalijimas - Dvišaliai nacionalinių kolektyvinio teisių administravimo organizacijų susitarimai - Suderinti veiksmai, kuriais nepaliekama galimybės išduoti įvairaus repertuaro ir daugelyje teritorijų galiojančias licencijas - Įrodymai - Nekaltumo prezumpcija)
   2013/C 156/54
   Proceso kalba: anglų

      Šalys

      Ieškovė: Ochranný svaz autorský pro práva k dílům hudebním o. s. (OSA) (Praha, Čekijos Respublika), atstovaujama advokato M. Favart

      Atsakovė: Europos Komisija, atstovaujama F. Castillo de la Torre ir A. Biolan

      Ieškovės pusėje į bylą įstojusios šalys: International Confederation of Societies of Authors and Composers (CISAC) (Neji prie Senos, Prancūzija), atstovaujama advokatų J.-F. Bellis ir K. Van Hove, ir European Broadcasting Union (EBU) (Grand-Saconnex, Šveicarija), atstovaujama advokato D. Waelbroeck ir solisitoriaus D. Slater

      Dalykas

   Prašymas iš dalies panaikinti 2008 m. liepos 16 d. Komisijos sprendimą C(2008) 3435 galutinis dėl [EB] 81 straipsnio ir EEE susitarimo 53 straipsnio taikymo procedūros (byla COMP/C2/38.698–CISAC).

      Rezoliucinė dalis

               1.

               Panaikinti 2008 m. liepos 16 d. Komisijos sprendimo C(2008) 3435 galutinis dėl [EB] 81 straipsnio ir EEE susitarimo 53 straipsnio taikymo procedūros (byla COMP/C2/38.698–CISAC) 3 straipsnį tiek, kiek jis susijęs su Ochranný svaz autorský pro práva k dílům hudebním o. s. (OSA).

               2.

               Atmesti likusią ieškinio dalį.

               3.

               Europos Komisija padengia bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 313, 2008 12 6.


title: Byla C-289/07 2008 m. balandžio 3 d. Teisingumo Teismo (septintoji kolegija) sprendimas byloje Europos Bendrijų Komisija prieš Portugalijos Respubliką (Valstybės įsipareigojimų neįvykdymas — Direktyva 2004/17/EB — Subjektų, vykdančių veiklą vandens, energetikos, transporto ir pašto paslaugų sektoriuose, vykdomų pirkimų tvarkos derinimas — Neperkėlimas per nustatytą terminą)

text:
               24.5.2008

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 128/15

         2008 m. balandžio 3 d. Teisingumo Teismo (septintoji kolegija) sprendimas byloje Europos Bendrijų Komisija prieš Portugalijos Respubliką

   (Byla C-289/07) (1)

   (Valstybės įsipareigojimų neįvykdymas - Direktyva 2004/17/EB - Subjektų, vykdančių veiklą vandens, energetikos, transporto ir pašto paslaugų sektoriuose, vykdomų pirkimų tvarkos derinimas - Neperkėlimas per nustatytą terminą)
   (2008/C 128/24)
   Proceso kalba: portugalų
   Šalys

      Ieškovė: Europos Bendrijų Komisija, atstovaujama A. Caeiros ir D. Kukovec

      Atsakovė: Portugalijos Respublika, atstovaujama L. Fernandes ir F. Andrade de Sousa
   Dalykas
   Valstybės įsipareigojimų neįvykdymas — Nuostatų, būtinų įgyvendinti 2004 m. kovo 31 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvą 2004/17/EB dėl subjektų, vykdančių veiklą vandens, energetikos, transporto ir pašto paslaugų sektoriuose, vykdomų pirkimų tvarkos derinimo (OL L 134, 2004, p. 1), nepriėmimas per nustatytą terminą
   Rezoliucinė dalis

               1.

               Nepriėmusi 2004 m. kovo 31 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvą 2004/17/EB dėl subjektų, vykdančių veiklą vandens, energetikos, transporto ir pašto paslaugų sektoriuose, vykdomų pirkimų tvarkos derinimo, įgyvendinančių įstatymų ir kitų teisės aktų, Portugalijos Respublika neįvykdė įsipareigojimų pagal šios direktyvos 71 straipsnį.

               2.

               Priteisti iš Portugalijos Respublikos bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 183, 2007 8 4.


title: 2005 m. gegužės 12 d. Teisingumo Teismo sprendimas (pirmoji kolegija), Byloje C-452/03 (dėl High Court of Justice (England & Wales), Chancery Division prašymo priimti prejudicinį sprendimą): RAL (Channel Islands) Ltd ir kt. prieš Commissioners of Customs & Excise (PVM — Šeštoji direktyva — 9 straipsnio 1 ir 2 dalys — Lošimo automatai — Pramogų ar kitokia panaši veikla — Už Bendrijos ribų įsteigtas paslaugų teikėjas — Paslaugų teikimo vietos nustatymas)

text:
               23.7.2005

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 182/11

      TEISINGUMO TEISMO SPRENDIMAS

   (pirmoji kolegija)
   2005 m. gegužės 12 d.
   Byloje C-452/03 (dėl High Court of Justice (England & Wales), Chancery Division prašymo priimti prejudicinį sprendimą): RAL (Channel Islands) Ltd ir kt. prieš Commissioners of Customs & Excise
       (1)

   (PVM - Šeštoji direktyva - 9 straipsnio 1 ir 2 dalys - Lošimo automatai - Pramogų ar kitokia panaši veikla - Už Bendrijos ribų įsteigtas paslaugų teikėjas - Paslaugų teikimo vietos nustatymas)
   (2005/C 182/21)
   Proceso kalba: anglų
   Byloje C-452/03 dėl High Court of Justice (England & Wales), Chancery Division (Jungtinė Karalystė) 2003 m. spalio 17 d. sprendimu, kurį Teisingumo Teismas gavo 2003 m. spalio 27 d., pagal EB sutarties 234 straipsnį pateikto prašymo priimti prejudicinį sprendimą byloje RAL (Channel Islands) Ltd RAL Ltd, RAL Services Ltd, RAL Machines Ltdir kt. prieš Commissioners of Customs & Excise, Teisingumo Teismas (pirmoji kolegija), kurį sudaro kolegijos pirmininkas P. Jann ir teisėjai K. Leanerts (pranešėjas), N. Colneric, K. Schiemann ir E. Juhász; generalinis advokatas M. Poiares Maduro, sekretorė: administratorė K. Sztranc, 2005 m. gegužės 12 d. priėmė sprendimą, kurio rezoliucinėje dalyje nurodyta:
   Paslaugų teikimas leidžiant visuomenei už atlygį naudotis lošimo automatais, įrengtais pasilinksminimo pasažuose valstybėje narėje, turi būti laikomas pramogų ir kitokia panašia veikla 1977 m. gegužės 17 d. Tarybos direktyvos 77/388/EEB dėl valstybių narių apyvartos mokesčių įstatymų derinimo — Bendra pridėtinės vertės mokesčio sistema: vienodas vertinimo pagrindas 9 straipsnio 2 dalies c punkto pirmos įtraukos prasme ir šių paslaugų teikimo vieta yra ta vieta, kur tos paslaugos yra fiziškai atliekamos.

      (1)  OL C 7, 2004 1 10.


title: Byla C-103/08 2008 m. kovo 6 d. Unabhängiger Verwaltungssenat des Landes Vorarlberg pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Arthur Gottwald prieš Bezirkshauptmannschaft Bregenz

text:
               7.6.2008

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 142/13

         2008 m. kovo 6 d.Unabhängiger Verwaltungssenat des Landes Vorarlberg pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Arthur Gottwald prieš Bezirkshauptmannschaft Bregenz

   (Byla C-103/08)
   (2008/C 142/20)
   Proceso kalba: vokiečių
   Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas
   Unabhängiger Verwaltungssenat des Landes Vorarlberg
   Šalys pagrindinėje byloje

      Ieškovas: Arthur Gottwald
   Atsakovas: Bezirkshauptmannschaft Bregenz
   Prejudicinis klausimas
   Ar EB 12 straipsnį reikia aiškinti taip, kad jis draudžia nacionalinės teisės nuostatą, kuri numato, kad metinė vinjetė automobiliui naudotis Federacijos mokamais keliais išduodama nemokamai tik tam tikrą negalią turintiems asmenims, kurių gyvenamoji arba įprastinė buvimo vieta yra Austrijoje?


title: Byla T-435/08: 2009 m. birželio 25 d. Pirmosios instancijos teismo nutartis byloje Tokita Management Service prieš VRDT — Eminent Food (Tomatoberry)

text:
               15.8.2009

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 193/33

         2009 m. birželio 25 d. Pirmosios instancijos teismo nutartis byloje Tokita Management Service prieš VRDT — Eminent Food (Tomatoberry)
   (Byla T-435/08) (1)

   2009/C 193/54

      Proceso kalba: anglų

   Pirmosios kolegijos pirmininkas nutartimi nurodė išbraukti bylą iš registro.

      (1)  OL C 313, 2008 12 6.