title: Byla C-344/15: 2015 m. liepos 6 d. Appeal Commissioners (Airija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje National Roads Authority/The Revenue Commissioners

text:
               21.9.2015

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 311/32

         2015 m. liepos 6 d.Appeal Commissioners (Airija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje National Roads Authority/The Revenue Commissioners

   (Byla C-344/15)
   (2015/C 311/37)
   Proceso kalba: anglų

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Appeal Commissioners

      Šalys pagrindinėje byloje

      Ieškovė: National Roads Authority

      Atsakovė: The Revenue Commissioners

      Prejudiciniai klausimai

               1.

               Ar, jeigu viešosios teisės reglamentuojama įstaiga užsiima veikla, kaip antai galimybės naudotis keliu suteikimu už rinkliavą, ir jeigu valstybėje narėje yra privačių subjektų, kurie renka kelių rinkliavą už naudojimąsi skirtingais mokamais keliais pagal sutartis, pagal nacionalinės teisės nuostatas sudarytas su atitinkama valstybės įstaiga, Tarybos direktyvos 2006/112/EB (1) 13 straipsnio antrą pastraipą reikia aiškinti taip, kad turi būti laikoma, jog atitinkama valstybės įstaiga konkuruoja su tokiais privačiais ūkio subjektais ir todėl, jeigu tokia valstybės įstaiga būtų laikoma neapmokestinamuoju asmeniu, būtų labai iškraipoma konkurencija, nepaisant to, kad a) faktiškai nėra ir negali būti konkurencijos tarp tokios valstybės įstaigos ir privačių ūkio subjektų bei b) nėra įrodymų, jog yra realių galimybių kuriam nors privačiam ūkio subjektui patekti į rinką, kad jis galėtų nutiesti ir eksploatuoti mokamą kelią, kuris konkuruotų su valstybės įstaigos eksploatuojamu mokamu keliu?

               2.

               Jeigu netaikoma prezumpcija, kokiais kriterijais reikėtų remtis norint nustatyti, ar labai iškraipoma konkurencija, kaip tai suprantama pagal Tarybos direktyvos 2006/112/EB 13 straipsnio antrą pastraipą?

      (1)  2006 m. lapkričio 28 d. Tarybos direktyva 2006/112/EB dėl pridėtinės vertės mokesčio bendros sistemos (OL L 347, p. 1).


title: 2006 m. vasario 9 d.  Teisingumo Teismo sprendimas (trečioji kolegija), Byloje C-415/04 (dėl Hoge Raad der Nederlanden prašymo priimti prejudicinį sprendimą): Staatsecretaris van Financiën prieš Stichting Kinderpvang Enschede (Šeštoji PVM direktyva — Atleidimo nuo mokesčio atvejai — Paslaugų, susijusių su socialine rūpyba ir socialine apsauga bei vaikų arba jaunimo apsauga ir švietimu, teikimas)

text:
               8.4.2006

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 86/8

      TEISINGUMO TEISMO SPRENDIMAS

   (trečioji kolegija)
   2006 m. vasario 9 d.
   Byloje C-415/04 (dėl Hoge Raad der Nederlanden prašymo priimti prejudicinį sprendimą): Staatsecretaris van Financiën prieš Stichting Kinderpvang Enschede (1)

   (Šeštoji PVM direktyva - Atleidimo nuo mokesčio atvejai - Paslaugų, susijusių su socialine rūpyba ir socialine apsauga bei vaikų arba jaunimo apsauga ir švietimu, teikimas)
   (2006/C 86/14)
   Proceso kalba: olandų
   Byloje C-415/04 dėl 2004 m. rugsėjo 24 d.Hoge Raad der Nederlanden (Nyderlandai) sprendimu, kurį Teisingumo Teismas gavo tą pačią dieną, pagal EB 234 straipsnį pateikto prašymo priimti prejudicinį sprendimą byloje Staatssecretaris van Financiën prieš Stichting Kinderopvang Enschede, Teisingumo Teismas (trečioji kolegija), kurį sudaro kolegijos pirmininkas A. Rosas, teisėjai J. Malenovský, A. La Pergola, A. Borg Barthet (pranešėjas) ir A. Ó Caoimh; generalinis advokatas F. G. Jacobs, kancleris R. Grass, 2006 m. vasario 9 d. priėmė sprendimą, kurio rezoliucinėje dalyje nurodyta:
   1977 m. gegužės 17 d. Šeštosios Tarybos direktyvos 77/388/EEB dėl valstybių narių apyvartos mokesčių įstatymų derinimo — Bendra pridėtinės vertės mokesčio sistema: vienodas vertinimo pagrindas 13 straipsnio A skirsnio 1 dalies g ir h punktai kartu su to paties straipsnio A skirsnio 2 dalies b punktu aiškintini taip: viešosios teisės subjekto ar kitos organizacijos, atitinkamos valstybės narės pripažintos labdaros organizacija, tarpininkavimo tarp asmenų, kuriems reikalinga vaikų priežiūros paslauga, ir šią paslaugą teikiančių asmenų paslaugos atleistinos nuo mokesčio, tik jei:

               —

               pati vaikų priežiūros paslauga atitinka šiose nuostatose numatytas atleidimo nuo mokesčio sąlygas,

               —

               ši paslauga yra tokio pobūdžio arba kokybės, kad tėvai negalėtų tikėtis gauti tokios pačios vertės paslaugos, nesinaudodami pagrindinėje byloje nagrinėjama tarpininkavimo paslauga,

               —

               šiomis tarpininkavimo paslaugomis iš esmės nesiekiama, kad paslaugų teikėjas gautų papildomų pajamų, teikdamas paslaugas, kurios tiesiogiai konkuruoja su komercinių įmonių, turinčių mokėti pridėtinės vertės mokestį, paslaugomis.

      (1)  OL C 284, 2004 11 20.


title: Byla C-24/17: 2017 m. sausio 18 d. Oberster Gerichtshof (Austrija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Österreichischer Gewerkschaftsbund, Gewerkschaft öffentlicher Dienst/Austrijos Respublika

text:
               10.4.2017

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 112/20

         2017 m. sausio 18 d.Oberster Gerichtshof (Austrija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Österreichischer Gewerkschaftsbund, Gewerkschaft öffentlicher Dienst/Austrijos Respublika

   (Byla C-24/17)
   (2017/C 112/29)
   Proceso kalba: vokiečių

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Oberster Gerichtshof

      Šalys pagrindinėje byloje

      Pareiškėja: Österreichischer Gewerkschaftsbund, Gewerkschaft öffentlicher Dienst

      Atsakovė: Austrijos Respublika

      Prejudiciniai klausimai

               1.1.

               Ar Sąjungos teisę, visų pirma Direktyvos 2000/78/EB (1) 1, 2 ir 6 straipsnius, siejamus su Pagrindinių teisių chartijos 21 straipsniu, reikia aiškinti taip, kad pagal ją draudžiama nacionalinės teisės norma, pagal kurią (ankstesnių laikotarpių, išdirbtų iki sukankant 18 metų, įskaitymo aspektu) dėl amžiaus diskriminuojanti darbo užmokesčio sistema pakeičiama nauja darbo užmokesčio sistema, tačiau esami tarnautojai į naują darbo užmokesčio sistemą perkeliami taip, kad nauja darbo užmokesčio sistema įsigalioja atgaline data nuo pagrindinio įstatymo įsigaliojimo dienos, o tarnautojai pirmą kartą prie naujos darbo užmokesčio sistemos priskiriami remiantis pagal ankstesnę darbo užmokesčio sistemą už tam tikrą perkėlimo mėnesį (2015 m. vasario mėn.) faktiškai išmokėtu darbo užmokesčiu, taigi ligšiolinė diskriminacija dėl amžiaus tęsiama finansine išraiška?

               1.2.

               Jei į 1.1 klausimą būtų atsakyta teigiamai:
               Ar Sąjungos teisę, visų pirma Direktyvos 2000/78/EB 17 straipsnį, reikia aiškinti taip, kad esamiems tarnautojams, kurie pagal ankstesnę darbo užmokesčio sistemą buvo diskriminuojami ankstesnių laikotarpių, išdirbtų iki sukankant 18 metų, įskaitymo aspektu, turi būti išmokėta finansinė kompensacija, kai ši diskriminacija dėl amžiaus finansine išraiška tęsiama ir po perkėlimo į naują darbo užmokesčio sistemą?

               1.3.

               Jei į 1.1 klausimą būtų atsakyta neigiamai:
               Ar Sąjungos teisę, visų pirma Pagrindinių teisių chartijos 47 straipsnį, reikia aiškinti taip, kad jame įtvirtintai pagrindinei teisei į veiksmingą teisinę apsaugą prieštarauja nacionalinės teisės norma, pagal kurią ankstesnės diskriminuojančios darbo užmokesčio sistemos nebegalima taikyti vykstančiuose ir būsimuose procesuose ir esamų tarnautojų darbo užmokestis į naują darbo užmokesčio sistemą perkeliamas remiantis vien už perkėlimo mėnesį apskaičiuotinu ar išmokėtu darbo užmokesčiu?

               2.

               Ar Sąjungos teisę, visų pirma SESV 45 straipsnį, 2011 m. balandžio 5 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) Nr. 492/2011 dėl laisvo darbuotojų judėjimo Sąjungoje (2) 7 straipsnio 1 dalį ir Pagrindinių teisių chartijos 20 ir paskesnius straipsnius reikia aiškinti taip, kad pagal ją draudžiama teisės norma, pagal kurią

                           —

                           įskaitytini visi ankstesni laikotarpiai, kuriuos sutartininkas išdirbo saistomas darbo santykių su Europos ekonominei erdvei priklausančios valstybės narės, Turkijos Respublikos arba Šveicarijos Konfederacijos vietos valdžios institucija arba savivaldybių asociacija, Europos Sąjungos institucija arba tarpvalstybine institucija, kuriai Austrija priklauso, ir panašiu darbdaviu,

                           —

                           įskaitytini ne daugiau kaip 10 metų ankstesnių laikotarpių, kuriuos sutartininkas išdirbo saistomas darbo santykių su kitu darbdaviu, tik jei jis vykdė susijusią profesinę veiklą arba atliko susijusią administracinę stažuotę?

      (1)  2000 m. lapkričio 27 d. Tarybos direktyva 2000/78/EB, nustatanti vienodo požiūrio užimtumo ir profesinėje srityje bendruosius pagrindus (OL L 303, p. 16; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 5 sk., 4 t., p. 79).

      (2)  OL L 141, p. 1.


title: Byla C-56/16 P: 2016 m. sausio 29 d. Vidaus rinkos derinimo tarnybos (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui) (VRDT) pateiktas apeliacinis skundas dėl 2015 m. lapkričio 18 d. Bendrojo Teismo (ketvirtoji kolegija) priimto sprendimo byloje T-56/16 Instituto dos Vinhos do Douro e do Porto, IP/VRDT

text:
               17.5.2016

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 175/5

         2016 m. sausio 29 d. Vidaus rinkos derinimo tarnybos (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui) (VRDT) pateiktas apeliacinis skundas dėl 2015 m. lapkričio 18 d. Bendrojo Teismo (ketvirtoji kolegija) priimto sprendimo byloje T-56/16 Instituto dos Vinhos do Douro e do Porto, IP/VRDT

   (Byla C-56/16 P)
   (2016/C 175/04)
   Proceso kalba: anglų

      Šalys

      Apeliantė: Vidaus rinkos derinimo tarnyba (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui) (VRDT), atstovaujama O. Mondéjar Ortuño ir E. Zaera Cuadrado

      Kitos proceso šalys: Instituto dos Vinhos do Douro e do Porto, IP, Bruichladdich Distillery Co.Ltd

      Apeliantės reikalavimai

   Apeliantė Teisingumo Teismo prašo:

               —

               patenkinti apeliacinį skundą;

               —

               panaikinti skundžiamą sprendimą;

               —

               priteisti iš ieškovo Bendrajame Teisme patirtas bylinėjimosi išlaidas.

      Apeliacinio skundo pagrindai ir pagrindiniai argumentai

   Bendrasis Teismas pažeidė Reglamento (EB) Nr. 207/2009 (1) 53 straipsnio 1 dalies c punktą, siejamą su Reglamento (EB) Nr. 207/2009 8 straipsnio 4 dalimi ir 53 straipsnio 2 dalies d punktu, kai nusprendė, kad registruotos kilmės vietos nuorodos apsauga, suteikta Reglamentu (EB) Nr. 491/2009 (2), gali būti papildyta Decreto-Lei (Dekretas Įstatymas) Nr. 173/2009 ir Decreto-Lei Nr. 212/2004 bei Portugalijos intelektinės nuosavybės kodeksu.

      (1)  2009 m. vasario 26 d. Tarybos reglamentas (EB) Nr. 207/2009 dėl Europos Sąjungos prekių ženklo (OL L 78, p. 1).

      (2)  2009 m. gegužės 25 d. Tarybos reglamentas (EB) Nr. 491/2009 kuriuo iš dalies keičiamas Reglamentas (EB) Nr. 1234/2007, nustatantis bendrą žemės ūkio rinkų organizavimą ir konkrečias tam tikriems žemės ūkio produktams taikomas nuostatas (OL L 154, p. 1).


title: Byla C-676/11: 2011 m. gruodžio 29 d. Conseil d'État (Prancūzija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Établissement national des produits de l'agriculture et de la mer (FranceAgriMer), Office national interprofessionnel des fruits, des légumes, des vins et de l'horticulture (VINIFLHOR) teisių perėmėja, prieš Coopérative des producteurs d'asperges de Montcalm (COPAM)

text:
               24.3.2012

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 89/10

         2011 m. gruodžio 29 d.Conseil d'État (Prancūzija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Établissement national des produits de l'agriculture et de la mer (FranceAgriMer), Office national interprofessionnel des fruits, des légumes, des vins et de l'horticulture (VINIFLHOR) teisių perėmėja, prieš Coopérative des producteurs d'asperges de Montcalm (COPAM)

   (Byla C-676/11)
   2012/C 89/15
   Proceso kalba: prancūzų

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Conseil d'État

      Šalys pagrindinėje byloje

      Kasatorė: Établissement national des produits de l'agriculture et de la mer (FranceAgriMer), Office national interprofessionnel des fruits, des légumes, des vins et de l'horticulture (VINIFLHOR) teisių perėmėja

      Kita kasacinio proceso šalis: Coopérative des producteurs d'asperges de Montcalm (COPAM)

      Prejudiciniai klausimai

               1.

               Kaip valstybė narė gali, atsižvelgdama, pirma, į Bendrijų finansinių interesų apsaugos reikalavimus ir, antra, į teisinio saugumo principą bei būtinybę nepalikti tikrinimo institucijoms neribotų įgaliojimų, pasinaudoti 1989 m. gruodžio 21 d. Tarybos reglamento (EEB) Nr. 4045/89 (1) dėl valstybių narių atliekamo sandorių, sudarančių Europos žemės ūkio orientavimo ir garantijų fondo Garantijų skyriaus finansavimo sistemos dalį, patikrinimo 2 straipsnio 4 dalyje numatyta galimybe išplėsti tikrinamą laikotarpį savo nustatytiems „laikotarpiams, einančiais [einantiems] prieš arba po <…> 12 mėnesių laikotarpio“?

               2.

               Konkrečiai tariant:

                           —

                           Ar tikrinamas laikotarpis bet kuriuo atveju, jei patikrinimo metu nebuvo padarytas pažeidimas, kuriuo tikrinamas subjektas gali remtis šio patikrinimo rezultatais pagrįsto sprendimo atžvilgiu, turi baigtis per dvylikos mėnesių laikotarpį, ėjusį prieš vadinamąjį „patikrinimo“ laikotarpį, per kurį atliekamos tikrinimo operacijos?

                           —

                           Jei atsakymas į pirmąjį klausimą teigiamas, kaip reikia suprasti aiškiai reglamentu numatytą galimybę išplėsti tikrinamą laikotarpį „laikotarpiams, einančiais [einantiems] po <…> 12 mėnesių laikotarpio“?

                           —

                           Jei atsakymas į pirmąjį klausimą neigiamas, ar tikrinamas laikotarpis, jei patikrinimo metu nebuvo padarytas pažeidimas, kuriuo tikrinamas subjektas gali remtis šio patikrinimo rezultatais pagrįsto sprendimo atžvilgiu, vis tiek turi apimti dvylikos mėnesių laikotarpį, kuris pasibaigia patikrinimo laikotarpiu, einančiu prieš tą laikotarpį, kuriuo atliktas patikrinimas, ar patikrinimas gali apimti tik laikotarpį, kuris pasibaigia prieš prasidedant ankstesnio patikrinimo laikotarpiui?

      (1)  1989 m. gruodžio 21 d. Tarybos reglamentas (EEB) Nr. 4045/89 dėl valstybių narių atliekamo sandorių, sudarančių Europos žemės ūkio orientavimo ir garantijų fondo Garantijų skyriaus finansavimo sistemos dalį, patikrinimo ir panaikinantis Direktyvą 77/435/EEB (OL L 388, p. 18; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 3 sk., 9 t., p. 208).


title: Byla T-442/05  2005 m. gruodžio 16 d.  pareikštas ieškinys byloje  BIOFARMA prieš VRDT

text:
               25.3.2006

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 74/23

         2005 m. gruodžio 16 d. pareikštas ieškinys byloje BIOFARMA prieš VRDT

   (Byla T-442/05)
   (2006/C 74/45)
   Kalba, kuria surašytas ieškinys: ispanų
   Šalys

      Ieškovė: Biofarma (Neuilly-sur-Seine, Prancūzija), atstovaujama advokatų Victor Gil Vega ir Antonija Ruiz López,

      Atsakovė: Vidaus rinkos derinimo tarnyba (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui)
   Kita proceso šalis Apeliacinėje taryboje: Anca Health Care Limited
   Ieškovės reikalavimai

               —

               Panaikinti 2005 m. rugsėjo 26 d. VRDT pirmosios apeliacinės tarybos sprendimą ir pripažinti, kad yra galimybė supainioti panašias prekes žyminčius prekių ženklus CAFON ir DAFLON.

               —

               Priteisti iš VRDT bylinėjimosi išlaidas, įskaitant išlaidas ieškovės atstovo pagalbai apmokėti.

         Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai
   Bendrijos prekių ženklo paraišką pateikęs asmuo: Surtech International Ltd

      Prašomas įregistruoti Bendrijos prekių ženklas: Žodinis prekių ženklas CAFON 5 klasės prekėms (farmacijos prekės ir medžiagos).

      Ženklo ar žymens, kuriuo remiamasi protesto procese, savininkas: Ieškovė.

      Ženklas ar žymuo, kuriuo remiamasi protesto procese: Žodinis prekių ženklas DAFLON (įregistruotas Ispanijoje, Portugalijoje, Beniliukse, Austrijoje, Prancūzijoje ir Italijoje) 5 klasės prekėms.

      Protestų skyriaus sprendimas: Atmesti protestą.

      Apeliacinės tarybos sprendimas: Atmesti apeliaciją.

      Ieškinio pagrindai: Netinkamas Reglamento Nr. 40/94 dėl Bendrijos prekių ženklo 8 straipsnio 1 dalies b punkto taikymas.


title: Byla C-607/10: 2010 m. gruodžio 22 d. pareikštas ieškinys byloje Europos Komisija prieš Švedijos Karalystę

text:
               19.3.2011

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 89/8

         2010 m. gruodžio 22 d. pareikštas ieškinys byloje Europos Komisija prieš Švedijos Karalystę

   (Byla C-607/10)
   2011/C 89/15
   Proceso kalba: švedų

      Šalys

      Ieškovė: Europos Komisija, atstovaujama A. Alcover San Pedro ir K. Simonsson

      Atsakovė: Švedijos Karalystė

      Ieškovės reikalavimai

               —

               Pripažinti, kad Švedijos Karalystė neįvykdė įsipareigojimų pagal 2008 m. sausio 15 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2008/1/EB dėl taršos integruotos prevencijos ir kontrolės (1) 5 straipsnio 1 dalį, nes nesiėmė reikiamų priemonių užtikrinti, kad kompetentingos institucijos, vadovaudamosi 6 ir 8 straipsnių reikalavimais arba atitinkamai peržiūrėdamos ir, prireikus, atnaujindamos sąlygas, pasirūpintų leidimais, kad ne vėliau kaip 2007 m. spalio 30 d. esami įrenginiai dirbtų pagal direktyvos 3, 7, 9, 10 ir 13 straipsnių, 14 straipsnio a ir b punktų bei 15 straipsnio 2 dalies reikalavimus.

               —

               Priteisti iš Švedijos Karalystės bylinėjimosi išlaidas.

      Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

   Iš Direktyvos dėl taršos integruotos prevencijos ir kontrolės (toliau — DTIPK) 5 straipsnio 1 dalies matyti, kad valstybės narės imasi reikiamų priemonių užtikrinti, kad kompetentingos institucijos, vadovaudamosi 6 ir 8 straipsnių reikalavimais arba atitinkamai peržiūrėdamos ir, prireikus, atnaujindamos sąlygas, pasirūpintų leidimais, kad ne vėliau kaip 2007 m. spalio 30 d. esami įrenginiai dirbtų pagal 3, 7, 9, 10 ir 13 straipsnių, 14 straipsnio a ir b punktų bei 15 straipsnio 2 dalies reikalavimus. Komisija mano, jog šią pareigą reikia aiškinti taip, kad ji apima visus atitinkamoje valstybėje narėje esančius įrenginius.
   Remiantis nusistovėjusia teismų praktika pažeidimas turi būti vertinamas atsižvelgiant į nagrinėjamoje valstybėje narėje esamą situaciją pasibaigus pagrįstoje nuomonėje nustatytam terminui. Iš Švedijos atsakymo į pagrįstą nuomonę matyti, kad šio atsakymo pateikimo datai 33 esami įrenginiai neatitiko DTIPK reikalavimų.
   Be to, iš papildomų Švedijos atsakymų į pagrįstą nuomonę priedo matyti, kad 2010 m. spalio mėn., t. y. praėjus trejiems metams po DTIPK 5 straipsnio 1 dalyje nustatyto termino pabaigos esami 23 įrenginiai vis dar neatitiko šios direktyvos reikalavimų.

      (1)  OL L 24, 2008 1 29, p. 8.


title: Byla F-58/09: 2009 m. birželio 10 d. pareikštas ieškinys byloje Pascual García prieš Komisiją

text:
               1.8.2009

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 180/65

         2009 m. birželio 10 d. pareikštas ieškinys byloje Pascual García prieš Komisiją
   (Byla F-58/09)
   2009/C 180/122
   Proceso kalba: italų

      Šalys

      Ieškovas: César Pascual García (Madridas, Ispanija), atstovaujamas advokatų B. Cortese ir C. Cortese

      Atsakovė: Europos Bendrijų Komisija

      Ginčo dalykas bei aprašymas

   2009 m. kovo 10 d. Komisijos sprendimo įdarbinti ieškovą AST3 kategorijos antro lygio techniniu asistentu panaikinimas tiek, kiek pagal jį neužtikrinamos tokios ieškovo teisės ir pajamos, kokios yra būtinos, teisingai įvykdant 2008 m. gegužės 22 d. Tarnautojų teismo sprendimą byloje Pascual García prieš Komisiją F-145/06.

      Ieškovo reikalavimai

               —

               Panaikinti 2009 m. kovo 10 d. Komisijos sprendimą įdarbinti ieškovą AST3 kategorijos antro lygio techniniu asistentu tiek, kiek pagal jį neužtikrinamos tokios ieškovo teisės ir pajamos, kokios yra būtinos, teisingai įvykdant 2008 m. gegužės 22 d. Tarnautojų teismo sprendimą byloje Pascual García prieš Komisiją F-145/06, o būtent:

                           a)

                           tiek, kiek nenumatyta, kad ieškovo darbo stažas pareigų paaukštinimo, teisės į pensiją nustatymo ir kitais naudingais tikslais skaičiuojamas nuo 2006 m. balandžio 1 d.,

                           b)

                           tiek, kiek ieškovui nesuteikiama teisė gauti ekspatriacijos išmoką pagal Pareigūnų nuostatų VII priedo 4 straipsnio 1 punktą.

               —

               Panaikinti tiek, kiek būtina, 2009 m. kovo 10 d. Sprendimą atmesti tą pačią dieną pateiktą ieškovo skundą, kuriuo jis prašė jam suteikti tokias teises ir pajamas, kokios yra būtinos, teisingai įvykdant 2008 m. gegužės 22 d. Tarnautojų teismo sprendimą byloje Pascual García prieš Komisiją F-145/06, ir sumokėti įvairias nesumokėtas sumas ir išmokas su palūkanomis.

               —

               Papildomai — priteisti iš Komisijos žalos, patirtos nepripažinus jo teisės gauti ekspatriacijos išmoką, atlyginimą.

               —

               Priteisti iš atsakovės bylinėjimosi išlaidas.


title: Byla C-547/12 P: 2012 m. lapkričio 28 d. Graikijos Respublikos pateiktas apeliacinis skundas dėl 2012 m. spalio 10 d. Bendrojo Teismo (antroji kolegija) priimto sprendimo byloje T-158/09 Graikija prieš Komisiją

text:
               26.1.2013

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 26/38

         2012 m. lapkričio 28 d.Graikijos Respublikos pateiktas apeliacinis skundas dėl 2012 m. spalio 10 d. Bendrojo Teismo (antroji kolegija) priimto sprendimo byloje T-158/09 Graikija prieš Komisiją

   (Byla C-547/12 P)
   2013/C 26/72
   Proceso kalba: graikų

      Šalys

      Apeliantė: Graikijos Respublika, atstovaujama I. Chalkias ir S. Papaïoannou

      Kita proceso šalis: Europos Komisija

      Apeliantės reikalavimai

               —

               Patenkinti apeliacinį skundą ir panaikinti skundžiamą Europos Sąjungos Bendrojo Teismo sprendimą tiek, kiek Europos Sąjungos Bendrasis Teismas nusprendė, kad byloje Nr. 4, Magrizos II (EL/1995/017) Komisija teisingai kaltino Graikijos valdžios institucijas aplaidumu susigrąžinant nagrinėjamas sumas.

               —

               Patvirtinti pirmąjį apeliacinio skundo pagrindą, kuriuo prašoma panaikinti Komisijos sprendimą dėl to, kad toje pačioje byloje nebuvo įvykdytos teisinės sąlygos tam, kad būtų taikomas Reglamento Nr. 1290/2005 32 straipsnis ir kad Europos Komisija galėtų reikalauti Graikijos Respublikos sumokėti 276 347,86 eurų sumą.

               —

               Priteisti iš Komisijos Graikijos Respublikos bylinėjimosi išlaidas.

      Apeliacinio skundo pagrindai ir pagrindiniai argumentai

   Byloje Nr. 4, Magrizos II (EL/1995/017) Europos Sąjungos Bendrasis Teismas akivaizdžiai iškraipydamas bylos medžiagoje pateiktų įrodymų turinį klaidingai aiškino faktines aplinkybes ir padarė klaidingą išvadą, jog byloje buvo įvykdytos teisinės sąlygos tam, kad būtų taikomas Reglamento Nr. 1290/2005 32 straipsnis, ir kad Komisija galėtų reikalauti Graikijos Respublikos sumokėti 276 347,86 eurų sumą.


title: Byla T-316/06 2008 m. lapkričio 19 d. Pirmosios instancijos teismo sprendimas byloje Komisija prieš Premium (Arbitražinė išlyga — Sutartys, pasirašytos pagal specialią tyrimų ir technologijos vystymo programą informacinių technologijų srityje — Dalies Bendrijos sumokėto avanso grąžinimas — Palūkanos)

text:
               10.1.2009

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 6/23

         2008 m. lapkričio 19 d. Pirmosios instancijos teismo sprendimas byloje Komisija prieš Premium

   (Byla T-316/06) (1)

   (Arbitražinė išlyga - Sutartys, pasirašytos pagal specialią tyrimų ir technologijos vystymo programą informacinių technologijų srityje - Dalies Bendrijos sumokėto avanso grąžinimas - Palūkanos)
   (2009/C 6/47)
   Proceso kalba: prancūzų
   Šalys

      Ieškovė: Europos Bendrijų Komisija, atstovaujama E. Montaguti, padedamo advokatų J.-L. Fagnart ir F. Longfils

      Atsakovė: Premium SA (Roeulx, Belgija), atstovaujama advokatų S. Bertouille ir D. Joos de ter Beers
   Dalykas
   Pagal EB 238 straipsnį pateiktas prašymas priteisti iš atsakovės sugrąžinti dalį Bendrijos sumokėto avanso su palūkanomis dėl tam tikrų sutarties sąlygų nesilaikymo.
   Rezoliucinė dalis

               1.

                  Premium SA grąžina Komisijai pagrindinę 57 605,74 eurų sumą su tokiomis palūkanomis:

                           —

                           3,36 % metinė palūkanų norma taikoma nuo 1998 m. spalio 1 d. iki gruodžio 31 d.

                           —

                           3,47 % metinė palūkanų norma taikoma nuo 1999 m. sausio 1 d. iki gruodžio 31 d.

                           —

                           2,74 % metinė palūkanų norma taikoma nuo 2000 m. sausio 1 d. iki gruodžio 31 d.

                           —

                           4,26 % metinė palūkanų norma taikoma nuo 2001 m. sausio 1 d. iki 2002 m. gruodžio 31 d.

                           —

                           3,29 % metinė palūkanų norma taikoma nuo 2003 m. sausio 1 d. iki gruodžio 31 d.

                           —

                           2,27 % metinė palūkanų norma taikoma nuo 2004 m. sausio 1 d. iki gruodžio 31 d.

                           —

                           2,05 % metinė palūkanų norma taikoma nuo 2005 m. sausio 1 d. iki gruodžio 31 d.

                           —

                           2,11 % metinė palūkanų norma taikoma nuo 2006 m. sausio 1 d. iki šio sprendimo priėmimo datos.

                           —

                           Laikotarpiu nuo šio sprendimo priėmimo datos iki visiško pagrindinės sumos grąžinimo taikoma palūkanų norma, nustatyta Prancūzijos įstatymuose.

               2.

                  Premium SA grąžina Komisijai 30 988,74 eurų pagrindinę sumą su tokiomis palūkanomis:

                           —

                           3,95 % metinė palūkanų norma taikoma nuo 1998 m. spalio 1 d. iki gruodžio 31 d.

                           —

                           2,85 % metinė palūkanų norma taikoma nuo 1999 m. sausio 1 d. iki gruodžio 31 d.

                           —

                           3,6 % metinė palūkanų norma taikoma nuo 2000 m. sausio 1 d. iki 2001 m. gruodžio 31 d.

                           —

                           2,95 % metinė palūkanų norma taikoma nuo 2002 m. sausio 1 d. iki gruodžio 31 d.

                           —

                           2,15 % metinė palūkanų norma taikoma nuo 2003 m. sausio 1 d. iki 2004 m. gruodžio 31 d.

                           —

                           2,4 % metinė palūkanų norma taikoma nuo 2005 m. sausio 1 d. iki gruodžio 31 d.

                           —

                           2,5 % metinė palūkanų norma taikoma nuo 2006 m. sausio 1 d. iki šio sprendimo priėmimo datos.

                           —

                           Laikotarpiu nuo šio sprendimo priėmimo datos iki visiško pagrindinės sumos grąžinimo taikoma palūkanų norma, nustatyta Danijos įstatymuose.

               3.

               Premium SA padengia bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 326, 2006 12 30.


title: Byla T-113/07: 2011 m. liepos 12 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Toshiba prieš Komisiją (Konkurencija — Karteliai — Skirstomųjų įrenginių su dujų izoliacija projektų rinka — Sprendimas, kuriuo konstatuojamas pažeidimas pagal EB 81 straipsnį ir EEE susitarimo 53 straipsnį — Rinkos pasidalijimas — Teisė į gynybą — Pažeidimo įrodymas — Vienas ir tęstinis pažeidimas — Baudos — Pažeidimo sunkumas ir trukmė — Motyvavimas — Pradinė bauda — Referenciniai metai)

text:
               27.8.2011

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 252/30

         2011 m. liepos 12 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Toshiba prieš Komisiją

   (Byla T-113/07) (1)

   (Konkurencija - Karteliai - Skirstomųjų įrenginių su dujų izoliacija projektų rinka - Sprendimas, kuriuo konstatuojamas pažeidimas pagal EB 81 straipsnį ir EEE susitarimo 53 straipsnį - Rinkos pasidalijimas - Teisė į gynybą - Pažeidimo įrodymas - Vienas ir tęstinis pažeidimas - Baudos - Pažeidimo sunkumas ir trukmė - Motyvavimas - Pradinė bauda - Referenciniai metai)
   2011/C 252/71
   Proceso kalba: anglų

      Šalys

      Ieškovė: Toshiba Corp. (Tokijas, Japonija), iš pradžių atstovaujama solisitoriaus J. MacLennan, advokatų A. Schulz ir J. Borum, vėliau solisitoriaus J. MacLennan ir advokato A. Schulz

      Atsakovė: Europos Komisija, iš pradžių atstovaujama F. Arbault ir J. Samnadda, vėliau X. Lewis, vėliau J. Bourke ir F. Ronkes Agerbeek, galiausiai J. Ronkes Agerbeek ir N. Khan

      Dalykas

   Visų pirma prašymas panaikinti 2007 m. sausio 24 d. Komisijos sprendimą C(2006) 6762 galutinis dėl [EB] 81 straipsnio ir EEE susitarimo 53 straipsnio taikymo procedūros (byla COMP/F/38.899 — Dujų izoliacijos skirstomieji įrenginiai), kiek jis susijęs su ieškove arba prašymas pakeisti minėto sprendimo 1 ir 2straipsnius, panaikinant ar sumažinant ieškovei skirtą baudą.

      Sprendimo rezoliucinė dalis

               1.

               Panaikinti 2007 m. sausio 24 d. Komisijos sprendimo C(2006) 6762 galutinis dėl [EB] 81 straipsnio ir EEE susitarimo 53 straipsnio taikymo procedūros (byla COMP/F/38.899 — Dujų izoliacijos skirstomieji įrenginiai) 2 straipsnio h ir i punktus, kiek jie susiję su Toshiba Corp.

               2.

               Atmesti likusią ieškinio dalį.

               3.

               Toshiba padengia tris ketvirtadalius šalių bylinėjimosi Bendrajame Teisme išlaidų.

               4.

               Europos Komisija padengia vieną ketvirtadalį šalių bylinėjimosi Bendrajame Teisme išlaidų.

      (1)  OL C 140, 2007 6 23.


title: Byla C-462/05  2005 m. gruodžio 22 d.  Europos Bendrijų Komisijos pareikštas ieškinys Portugalijos Respublikai

text:
               11.3.2006

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 60/23

         2005 m. gruodžio 22 d. Europos Bendrijų Komisijos pareikštas ieškinys Portugalijos Respublikai
   (Byla C-462/05)
   (2006/C 60/45)
   Proceso kalba: portugalų
   2005 m. gruodžio 22 d. Europos Bendrijų Teisingumo Teisme buvo pareikštas Europos Bendrijų Komisijos, atstovaujamos Richard Lyal ir Margarida Afonso, nurodžiusių adresą dokumentams įteikti Liuksemburge, ieškinys Portugalijos Respublikai.
   Ieškovė Teisingumo Teismo prašo:

               1)

               Pripažinti, kad palikdama galioti sumažintą 5 % PVM rinkliavoms už naudojimąsi kelių transportu tiltais per Tajo upę Lisabonoje, Portugalijos Respublika neįvykdė įsipareigojimų pagal Šeštosios direktyvos (1) 12 ir 28 straipsnius.

               2)

               Priteisti iš Portugalijos Respublikos bylinėjimosi išlaidas.

         Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai
   Iš 1998 m. kovo 8 d. Teisingumo Teismo sprendimo Komisija prieš Portugaliją (C–276/98, Rink. p. I-1699) matyti, be to, pačios Portugalijos valdžios institucijos netiesiogiai pripažįsta, kad Šeštojoje direktyvoje nėra jokios nuostatos, leidžiančios taikyti sumažintą 5 % PVM nagrinėjamoms paslaugoms. Tačiau šios Portugalijos valdžios institucijos, remdamosi daug prieštaringų argumentų, pareiškimų ir dažnai keisdamos poziciją dėl galimybės taikyti Šeštosios direktyvos 4 straipsnio 5 dalį, per ilgai delsia užbaigti šį įsipareigojimų neįvykdymą, kuris tęsiasi nuo 1995 m. sausio 1 d.
   Komisija, administracinio tyrimo stadijoje iš esmės išnagrinėjusi Portugalijos vyriausybės pateiktus argumentus ir įvairias pozicijas šiuo klausimu, mano, kad neįvykdytos Šeštosios direktyvos 4 straipsnio 5 dalies pirmosios pastraipos taikymo nagrinėjamoms paslaugoms sąlygos.
   Iš Šeštosios direktyvos 12 straipsnio 3 dalies a punkto matyti, kad sumažintas PVM gali būti taikomas tik apmokestinamiesiems sandoriams, patenkantiems į H priede nurodytas kategorijas, tačiau paslaugos, kai už rinkliavos sumokėjimą leidžiama naudotis keliu, į jas nepatenka.
   Komisija mano, kad Portugalijos valdžios institucijų nurodomas Šeštosios direktyvos 28 straipsnio 2 dalies e punktas numato pareigą baigti taikyti sumažintą mokestį sandoriams, kurių atžvilgiu jau yra įmanomas pageidaujamas perėjimas prie įprasto mokesčio tarifo. Iš esmės pripažinti, kad, kaip teigia Portugalijos vyriausybė, valstybė narė gali po ilgesnio ar trumpesnio termino, kai buvo taikomas įprastas tarifas, vėl taikyti sumažintą tarifą, paverstų Bendrijos teisės aktų laikomą siektinu laipsnišką ir progresuojantį pridėtinės vertės mokesčių tarifų ir lygių derinimą nepatikimu.
   Bet kuriuo atveju, net jei Teisingumo Teismas nesutiktų su Komisijos siūlomu griežtu Šeštosios direktyvos 28 straipsnio 2 dalies e punkto aiškinimu, vis tiek turi būti pripažinta, kad Portugalijos teisės aktai, numatydami sumažintą 5 % PVM arba bet kuriuo atveju mažesnį nei 12 % PVM rinkliavoms už naudojimąsi kelių transportu tiltais per Tajo upę Lisabonoje, neatitinka šios nuostatos.

      (1)  1977 m. gegužės 17 d. Tarybos Šeštoji direktyva 77/388/EEB dėl valstybių narių apyvartos mokesčių įstatymų derinimo — Bendra pridėtinės vertės mokesčio sistema: vienodas vertinimo pagrindas (OL 1977 L 145, p. 1).


title: Byla C-219/15: 2017 m. vasario 16 d. Teisingumo Teismo (pirmoji kolegija) sprendimas byloje (Bundesgerichtshof (Vokietija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Elisabeth Schmitt/TÜV Rheinland LGA Products GmbH (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą — Teisės aktų derinimas — Pramonės politika — Direktyva 93/42/EEB — Medicinos prietaisų atitikties patikrinimai — Gamintojo pavedimu veikianti notifikuotoji įstaiga — Šios įstaigos pareigos — Nekokybiški krūtų implantai — Silikoniniai gaminiai — Notifikuotosios įstaigos atsakomybė)

text:
               10.4.2017

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 112/5

         2017 m. vasario 16 d. Teisingumo Teismo (pirmoji kolegija) sprendimas byloje (Bundesgerichtshof (Vokietija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Elisabeth Schmitt/TÜV Rheinland LGA Products GmbH

   (Byla C-219/15) (1)

   ((Prašymas priimti prejudicinį sprendimą - Teisės aktų derinimas - Pramonės politika - Direktyva 93/42/EEB - Medicinos prietaisų atitikties patikrinimai - Gamintojo pavedimu veikianti notifikuotoji įstaiga - Šios įstaigos pareigos - Nekokybiški krūtų implantai - Silikoniniai gaminiai - Notifikuotosios įstaigos atsakomybė))
   (2017/C 112/08)
   Proceso kalba: vokiečių

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Bundesgerichtshof

      Šalys pagrindinėje byloje

      Ieškovė ir kasatorė: Elisabeth Schmitt

      Atsakovė ir kita kasacinio proceso šalis: TÜV Rheinland LGA Products GmbH

      Rezoliucinė dalis

               1.

               11993 m. birželio 14 d. Tarybos direktyvos 93/42/EEB dėl medicinos prietaisų, iš dalies pakeistos 2003 m. rugsėjo 29 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentu (EB) Nr. 1882/2003, II priedo nuostatos, siejamos su šios direktyvos 11 straipsnio 1 ir 10 dalimis ir 16 straipsnio 6 dalimi, turi būti aiškinamos taip, kad notifikuotoji įstaiga apskritai neprivalo atlikti patikrinimų, iš anksto apie juos nepranešusi, kontroliuoti prietaisų ir (arba) tikrinti gamintojo verslo dokumentų. Tačiau esant požymių, jog medicinos prietaisas gali neatitikti iš Direktyvos 93/42 kylančių reikalavimų, ši įstaiga privalo imtis visų būtinų priemonių, kad būtų įgyvendintos šios direktyvos 16 straipsnio 6 punkte ir tos pačios direktyvos II priedo 3.2, 3.3, 4.1–4.3 ir 5.1 punktuose numatytos pareigos.

               2.

               Direktyva 93/42, iš dalies pakeista Reglamentu Nr. 1882/2003, turi būti aiškinama taip, kad notifikuotosios įstaigos dalyvavimu EB atitikties deklaravimo procedūroje siekiama apsaugoti galutinius medicinos prietaisų gavėjus. Sąlygos, kuriomis dėl to, kad per EB atitikties deklaravimo procedūrą notifikuotoji įstaiga tyčiniais veiksmais neįvykdė jai Direktyvoje 93/42 nustatytų pareigų, gali kilti šios įstaigos atsakomybė šiems gavėjams, turi būti nustatytos nacionalinėje teisėje, laikantis lygiavertiškumo ir veiksmingumo principų.

      (1)  OL C 279, 2015 8 24.


title: Byla T-458/05  2005 m. gruodžio 30 d.  pareikštas ieškinys byloje Tegometall International prieš VRDT

text:
               11.3.2006

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 60/46

         2005 m. gruodžio 30 d. pareikštas ieškinys byloje Tegometall International prieš VRDT
   (Byla T-458/05)
   (2006/C 60/87)
   Kalba, kuria surašytas ieškinys: vokiečių
   Šalys

      Ieškovė: Tegometall International AG (Lengwil, Šveicarija), atstovaujama advokato H. Timmann

      Atsakovė: Vidaus rinkos derinimo tarnyba (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui)

      Kita procedūros Apeliacinėje taryboje šalis: Wuppermann AG (Leverkusen, Vokietija)
   Ieškovės reikalavimai

               —

               Pakeisti 2005 m. spalio 21 d. Vidaus rinkos derinimo tarnybos antrosios apeliacinės tarybos sprendimą byloje R 106312004-2, apie kurį buvo pranešta 2005 m. lapkričio 2 d., pakeistą 2005 m. lapkričio 16 d. sprendimo atitaisymu, apie kurį buvo pranešta 2005 m. lapkričio 23 d.,

                           —

                           ir atmesti 2003 m. liepos 23 d. prašymą paskelbti Bendrijos prekių ženklą Nr. 001227743 negaliojančiu.

                           —

                           Nepatenkinus pirmojo reikalavimo, sprendimą panaikinti ir grąžinti bylą antrajai Apeliacinei tarybai nagrinėti iš naujo.

               —

               Priteisti iš asmens, prašančio paskelbti Bendrijos prekių ženklą negaliojančiu, procedūroje dėl prekių ženklo paskelbimo negaliojančiu, apeliacinėje procedūroje ir nagrinėjant šį ieškinį patirtas bylinėjimosi išlaidas.

         Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

      Įregistruotas Bendrijos prekių ženklas, dėl kurio pateiktas prašymas pripažinti negaliojančia: žodinis prekių ženklas „TEK“ 6 ir 20 klasių prekėms (lentynoms ir lentynų sudedamosioms dalims, ypač pakabinamoms lentynų dėžėms, visoms išvardintoms metalinėms arba ne medinėms prekėms) — Bendrijos prekių ženklas Nr. 1 227 743

      Bendrijos prekių ženklo savininkė: ieškovė
   Juridinis asmuo, prašantis pripažinti Bendrijos prekių ženklą negaliojančiu: Wuppermann AG

      Panaikinimo skyriaus sprendimas: atmesti prašymą pripažinti prekių ženklą negaliojančiu

      Apeliacinės tarybos sprendimas: panaikinti Panaikinimo skyriaus sprendimą

      Ieškinio pagrindai: Tarybos reglamento Nr. 40/94 7 straipsnio 1 dalies b ir c punktų pažeidimas, kadangi Apeliacinės tarybos nustatytos aplinkybės nepateisina prekių ženklo panaikinimo. Be to, Apeliacinė taryba pažeidė ieškovės teisę būti išklausytai.


title: Byla C-137/05 Jungtinės Didžiosios Britanijos ir Šiaurės Airijos Karalystės 2005 m. kovo 24 d. pareikštas ieškinys Europos Sąjungos Tarybai

text:
               28.5.2005

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 132/16

         Jungtinės Didžiosios Britanijos ir Šiaurės Airijos Karalystės 2005 m. kovo 24 d. pareikštas ieškinys Europos Sąjungos Tarybai
   (Byla C-137/05)
   (2005/C 132/30)
   Proceso kalba: anglų
   2005 m. kovo 24 d. Europos Bendrijų Teisingumo Teisme buvo pareikštas Jungtinės Didžiosios Britanijos ir Šiaurės Airijos Karalystės, atstovaujamos C. Jackson, nurodžiusio adresą dokumentams įteikti Liuksemburge, ieškinys Europos Sąjungos Tarybai.
   Ieškovė Teisingumo Teismo prašo:

               1)

               panaikinti 2004 m. gruodžio 13 d. Tarybos reglamentą (EB) Nr. 2252/2004 dėl valstybių narių išduodamų pasų ir kelionės dokumentų apsauginių savybių ir biometrikos standartų (1);

               2)

               remiantis EB sutarties 231 straipsniu nustatyti, kad panaikinus Reglamentą dėl pasų iki naujų teisės aktų priėmimo šioje srityje būtų toliau taikomos Reglamento dėl pasų nuostatos, išskyrus tas, kuriomis iš Jungtinės Karalystės atimta teisė taikyti Reglamentą dėl pasų;

               3)

               priteisti iš Europos Sąjungos Tarybos bylinėjimosi išlaidas.

         Teisiniai pagrindai ir pagrindiniai argumentai

               1)

               Jungtinei Karalystei nebuvo leista dalyvauti priimant 2004 m. gruodžio 13 d. Tarybos reglamentą (EB) Nr. 2252/2004 dėl valstybių narių išduodamų pasų ir kelionės dokumentų apsauginių savybių ir biometrikos standartų (Reglamentas dėl pasų) nepaisant pagal Protokolo dėl Šengeno acquis integravimo į Europos Sąjungos sistemą (Šengeno protokolo) 5 straipsnio 1 dalį ir Protokolo dėl Jungtinės Karalystės ir Airijos pozicijos 3 straipsnio 1 dalį pareikšto pageidavimo. Reglamentą dėl pasų siekiama panaikinti remiantis tuo, kad neleidus Jungtinei Karalystei dalyvauti jo priėmime buvo pažeisti esminiai procedūriniai reikalavimai ir(arba) EB sutarties 230 straipsnio 2 dalis.

               2)

               Pagrindinis Jungtinės Karalystės argumentas yra tai, kad Taryba, neleisdama jai dalyvauti priimant Reglamentą dėl pasų, rėmėsi klaidingu Šengeno protokolo 5 ir 4 straipsnių santykio aiškinimu. Konkrečiai Jungtinė Karalystė tvirtina, kad:

                           a)

                           Tarybos aiškinimas, kad Šengeno protokolo 5 straipsnyje įtvirtinta teisė dalyvauti taikoma tik toms Šengeno acquis pagrindu priimamoms priemonėms, kuriose Jungtinė Karalystė dalyvauja remiantis Tarybos sprendimu, priimtu 4 straipsnio pagrindu, prieštarauja šių straipsnių sandarai ir turiniui, 5 straipsnyje numatyto mechanizmo prasmei ir prie Amsterdamo sutarties Baigiamojo akto pridėtai Deklaracijai dėl 5 straipsnio.

                           b)

                           Tarybos aiškinimas dėl Šengeno protokolo 5 straipsnio nėra būtinas siekiant pasinaudoti Protokolo dėl Jungtinės Karalystės ir Airijos pozicijos 7 straipsnyje numatyta „nepažeidžiamumo“ taisykle. Toks aiškinimas taip pat nėra būtinas užtikrinti Šengeno acquis vientisumą. Iš tikrųjų, taikant jį kaip acquis apsaugos priemonę, neigiamos pasekmės Jungtinei Karalystei būtų ypač neproporcingos.

                           c)

                           Atsižvelgiant į Tarybos praktikoje taikomą platų ir neapibrėžtą priemonių, priimamų Šengeno acquis pagrindu, pobūdį, Šengeno protokolo 5 straipsnio mechanizmo naudojimas remiantis Tarybos aiškinimu pažeistų teisinio tikrumo principą ir pagrindinius glaudesnį bendradarbiavimą nustatančius principus.

               3)

               Jungtinė Karalystė papildomai tvirtina, kad jei Tarybos Šengeno protokolo 5 ir 4 straipsnių santykio aiškinimas būtų teisingas, priemonės, priimamos Šengeno acquis pagrindu pagal 5 straipsnį, sąvoka neišvengiamai būtų patvirtinta siaurinamai kaip neatskiriamai susijusi su acquis, o Reglamentas dėl pasų nėra tokia priemonė.

      (1)  OL L 385, p. 1


title: Byla T-391/09: 2009 m. spalio 5 d. pareikštas ieškinys byloje Evonik Degussa ir AlzChem Hart prieš Komisiją

text:
               5.12.2009

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 297/24

         2009 m. spalio 5 d. pareikštas ieškinys byloje Evonik Degussa ir AlzChem Hart prieš Komisiją

   (Byla T-391/09)
   2009/C 297/36
   Proceso kalba: vokiečių

      Šalys

      Ieškovės: Evonik Degussa GmbH (Esenas, Vokietija) ir AlzChem Hart GmbH (Trostbergas, Vokietija), atstovaujama advokatų C. Steinle, O. Andresen ir I. Hermeneit

      Atsakovė: Europos Bendrijų Komisija

      Ieškovių reikalavimai

               —

               Panaikinti 2009 m. liepos 22 d. Komisijos sprendimą C(2009) 5791 galutinis (byla COMP/39.396 — Kalcio karbido ir magnio reagentai plieno ir dujų pramonėje), tiek, kiek jis taikomas ieškovėms.

               —

               Nepatenkinus šio reikalavimo, sumažinti minėto sprendimo 2 straipsnio g ir h punktuose ieškovėms paskirtą baudą.

               —

               Tuo atveju, jei pirmasis reikalavimas būtų atmestas, pakeisti sprendimo 2 straipsnio g ir h punktus taip, kad SKW Stahl Metallurgie GmbH solidariai atsakytų už visą ieškovėms paskirtos baudos sumą.

               —

               Priteisti iš Komisijos bylinėjimosi išlaidas.

      Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

   Ieškovės ginčija 2009 m. liepos 22 d. Komisijos sprendimą C (2009) 5791 galutinis byloje COMP/39.396 — Kalcio karbido ir magnio reagentai plieno ir dujų pramonėje. Ginčijamu sprendimu ieškovėms ir kitoms įmonėms paskirtos baudos už EB 81 straipsnio ir Europos ekonominės erdvės susitarimo 53 straipsnio pažeidimą. Komisijos nuomone, ieškovės dalyvavo vieninteliame ir tęstiniame pažeidime kalcio karbido ir magnio sektoriuje Europos ekonominėje erdvėje, išskyrus Ispaniją, Portugaliją, Airiją ir Jungtinę Karalystę; šis pažeidimas apėmė rinkos pasidalinimą, susitarimus dėl kvotų, klientų pasidalijimą, kainų nustatymą ir keitimąsi konfidencialia komercine informacija apie kainas, klientus ir pardavimo kiekius.
   Pagrįsdamos savo ieškinį ieškovės visų pirma nurodo, kad jos nepažeidė EB 81 straipsnio. Šiuo klausimu pirmiausia jos teigia, jog negali būti atsakingos už pažeidimą, kurį padarė jų buvusi dukterinė bendrovė SKW Stahl Metallurgie GmbH, nes jos arba jų teisinės pirmtakės nebuvo sudariusios jokio ekonominio vieneto su minėta bendrove. Atvirkščiai, ieškovės patvirtino, kad jų teisinės pirmtakės nedarė reikšmingos įtakos SKW Stahl Metallurgie GmbH. Taigi atsakovė taip pat pažeidė asmeninės atsakomybės principą, nekaltumo prezumpcijos, kaltės principą ir kaltės reikalavimą.
   Be to, ieškovės ginčija joms paskirtą baudą. Šiuo klausimu jos nurodo, kad skundžiamas sprendimas pažeidžia Reglamento (EB) Nr. 1/2003 (1) 23 straipsnio 3 dalį ir Baudų apskaičiavimo gaires (2), o, be to, Pranešimą apie atleidimą nuo baudų (3), vienodo požiūrio bei proporcingumo principus.
   Galiausiai ieškovės tvirtina, kad Komisija neįvykdė savo pareigos motyvuoti, numatytos EB 253 straipsnyje, kalbant apie jos išvadas dėl solidarios SKW Stahl-Metallurgie GmbH atsakomybės.

      (1)  2002 m. gruodžio 16 d. Tarybos Reglamentas (EB) Nr. 1/2003 dėl konkurencijos taisyklių, nustatytų Sutarties 81 ir 82 straipsniuose, įgyvendinimo (OL L 1, p. 1; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 8 sk., 2 t., p. 205).

      (2)  Pagal Reglamento Nr. 1/2003 23 straipsnio 2 dalies a punktą skirtų baudų apskaičiavimo gairės (OL C 210, p. 2).

      (3)  Komisijos pranešimas apie atleidimą nuo baudų ir baudų sumažinimą kartelių atvejais (OL C 45, p. 3; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 8 sk., 2 t., p. 155).


title: Byla C-246/04 Verwaltungsgerichtshof (Austrija) 2004 m. gegužės 26 d. nutartimi pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą bylose Turn- und Sportunion Waldburg prieš Finanzlandesdirektion für Oberösterreich ir Edith Barris prieš Finanzlandesdirektion für Tirol

text:
               9.10.2004

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 251/2

         Verwaltungsgerichtshof (Austrija) 2004 m. gegužės 26 d. nutartimi pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą bylose Turn- und Sportunion Waldburg prieš Finanzlandesdirektion für Oberösterreich ir Edith Barris prieš Finanzlandesdirektion für Tirol
   (Byla C-246/04)
   (2004/C 251/03)
   Verwaltungsgerichtshof (Austrija) 2004 m. gegužės 26 d. nutartimi kreipėsi į Europos Bendrijų Teisingumo Teismą su prašymu, kurį Teisingumo Teismo sekretoriatas gavo 2004 m. birželio 10 d., priimti prejudicinį sprendimą bylose Turn- und Sportunion Waldburg prieš Finanzlandesdirektion für Oberösterreich ir Edith Barris prieš Finanzlandesdirektion für Tirol.
   Verwaltungsgerichtshof prašo Teisingumo Teismo atsakyti į šiuos klausimus:

               1)

               Ar valstybė narė privalo vieningai naudotis savo 1977 m. gegužės 17 d. Šeštosios Tarybos direktyvos Nr. 77/388/EEB (1) dėl valstybių narių apyvartos mokesčių įstatymų derinimo - Bendra pridėtinės vertės mokesčio sistema: vienodas vertinimo pagrindas (toliau – direktyva) 13 straipsnio C dalyje įtvirtinta teise suteikti mokesčių mokėtojams galimybę pasirinkti apmokestinimo būdą, neatsižvelgiant į direktyvos 13 straipsnio B dalies b punkte įtvirtintą galimybę pakeisti žemės sklypų nuomos atleidimą nuo mokesčių prievole mokėti mokesčius, ar tokiais atvejais valstybė narė gali nustatyti apyvartos pobūdžio ar mokesčių mokėtojų grupių kriterijus?

               2)

               Ar direktyvos 13 straipsnio B dalies b punktas kartu su C dalies a punktu suteikia valstybėms narėms teisę nustatyti tokį teisinį reguliavimą, kokį numato 1994 m. Umsatzsteuergesetz (Apyvartos mokesčio įstatymo) 6 straipsnio 1 dalies 14 punktas kartu su to paties įstatymo 6 straipsnio 1 dalies 16 punktu, pagal kurį galimybė pakeisti pajamų iš nuomos apmokestinimo būdą apribojama taip, kad pelno nesiekiantys sporto klubai negali pasinaudoti šia galimybe?

               3)

               Ar direktyvos 13 straipsnio B dalies b punktas kartu su C dalies a punktu suteikia valstybėms narėms teisę nustatyti tokį teisinį reguliavimą, kokį numato 1994 m. Umsatzsteuergesetz (Apyvartos mokesčio įstatymo) 2 straipsnio 5 dalies 2 punktas kartu su Liebhabereiverordnung (nutarimo dėl mėgėjiškos veiklos) 1 straipsnio 2 dalies 1 punktu (Bundesgesetzblatt (Austrijos oficialusis leidinys) Nr. 33/1993 redakcija), pagal kurį galimybė pasirinkti pajamų iš nuomos apmokestinimo būdą nesuteikiama tuo atveju, jei bendras nuomos veiklos rezultatas per nagrinėjamą laikotarpį nėra pelnas arba bendrų pajamų perviršis ir kalbama apie išnuomojamą pastatą, kuris gali būti naudojamas kaip privatus gyvenamasis būstas?

      (1)  OL L 145, p.1


title: Sujungtos bylos C-186/11 ir C-209/11: 2013 m. sausio 24 d. Teisingumo Teismo (ketvirtoji kolegija) sprendimas byloje (Symvoulio tis Epikrateias (Graikija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Stanleybet International LTD (C-186/11), William Hill Organization Ltd (C-186/11), William Hill plc (C-186/11), Sportingbet plc (C-209/11) prieš Ypourgos Oikonomias kai Oikonomikon, Ypourgos Politismou (EB 43 ir 49 straipsniai — Nacionalinės teisės aktai, kuriais išimtinė teisė rengti, administruoti, organizuoti ir vykdyti azartinius lošimus suteikiama vienai įmonei, turinčiai vertybinių popierių biržoje kotiruojamos akcinės bendrovės teisinę formą — Azartinių lošimų reklama ir išplėtimas į kitas Europos Sąjungos valstybes nares — Valstybės vykdoma kontrolė)

text:
               9.3.2013

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 71/3

         2013 m. sausio 24 d. Teisingumo Teismo (ketvirtoji kolegija) sprendimas byloje (Symvoulio tis Epikrateias (Graikija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Stanleybet International LTD (C-186/11), William Hill Organization Ltd (C-186/11), William Hill plc (C-186/11), Sportingbet plc (C-209/11) prieš Ypourgos Oikonomias kai Oikonomikon, Ypourgos Politismou

   (Sujungtos bylos C-186/11 ir C-209/11) (1)

   (EB 43 ir 49 straipsniai - Nacionalinės teisės aktai, kuriais išimtinė teisė rengti, administruoti, organizuoti ir vykdyti azartinius lošimus suteikiama vienai įmonei, turinčiai vertybinių popierių biržoje kotiruojamos akcinės bendrovės teisinę formą - Azartinių lošimų reklama ir išplėtimas į kitas Europos Sąjungos valstybes nares - Valstybės vykdoma kontrolė)
   2013/C 71/04
   Proceso kalba: graikų

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

   Symvoulio tis Epikrateias

      Šalys pagrindinėje byloje

      Ieškovės: Stanleybet International LTD (C-186/11), William Hill Organization Ltd (C-186/11), William Hill plc (C-186/11), Sportingbet plc (C-209/11)
   Atsakovės: Ypourgos Oikonomias kai Oikonomikon, Ypourgos Politismou
   dalyvaujant: Organismos prognostikon agonon podosfairou AE (OPAP)

      Dalykas

   Prašymas priimti prejudicinį sprendimą — Symvoulio tis Epikrateias Athina — SESV 49 ir 56 (EB 43 ir 49) straipsnių aiškinimas — Nacionalinės teisės aktai, kuriais, siekiant riboti azartinių lošimų pasiūlą, išimtinė teisė rengti, administruoti, organizuoti ir vykdyti azartinius lošimus suteikiama vienintelei biržoje kotiruojamai akcinei bendrovei — Šios bendrovės vykdoma azartinių lošimų reklama ir veiklos plėtimas į kitas Sąjungos valstybes

      Rezoliucinė dalis

               1.

               EB 43 ir 49 straipsnius reikia aiškinti taip, kad jie draudžia nacionalinės teisės aktus, kaip antai nagrinėjamus pagrindinėse bylose, pagal kuriuos išimtinė teisė rengti, administruoti, organizuoti ir vykdyti azartinius lošimus suteikiama vienam subjektui, jei, pirma, šiais teisės aktais iš tikrųjų neprisidedama prie galimybių lošti sumažinimo ir nuosekliai bei sistemiškai riboti veiklą šioje srityje ir, antra, jei neužtikrinama griežta viešosios valdžios institucijų azartinių lošimų sektoriaus ekspansijos kontrolė dėl vienintelės priežasties kovoti su nusikalstamumu, susijusiu su šiais lošimais, o tai turi patikrinti prašymus priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas.

               2.

               Tuo atveju, jei nacionalinės teisės aktai, reglamentuojantys azartinių lošimų organizavimą, nesuderinami su Sutarties nuostatomis, reglamentuojančiomis laisvą paslaugų teikimą ir įsisteigimo laisvę, nacionalinės valdžios institucijos pereinamuoju laikotarpiu negali nenagrinėti prašymų, kaip antai nagrinėjamų pagrindinėse bylose, susijusių su leidimų išdavimu azartinių lošimų sektoriuje.

               3.

               Esant aplinkybėms, kaip antai pagrindinėse bylose, kompetentingos nacionalinės valdžios institucijos gali vertinti joms pateiktus prašymus leisti organizuoti azartinius lošimus atsižvelgiant į vartotojų apsaugos lygį ir socialinę santvarką, kuriuos jos siekia užtikrinti, tačiau privalo remtis objektyviais ir nediskriminaciniais kriterijais.

      (1)  OL C 186, 2011 6 25

      OL C 194, 2011 7 2


title: Byla T-364/11: 2012 m. gruodžio 4 d. Bendrojo Teismo nutartis byloje Arla Foods prieš VRDT — Artax (Lactofree)

text:
               26.1.2013

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 26/69

         2012 m. gruodžio 4 d. Bendrojo Teismo nutartis byloje Arla Foods prieš VRDT — Artax (Lactofree)

   (Byla T-364/11) (1)

   2013/C 26/136
   Proceso kalba: vokiečių
   Trečiosios kolegijos pirmininkas nutartimi nurodė išbraukti bylą iš registro.

      (1)  OL C 282, 2011 9 24.


title: Byla C-276/13: 2013 m. gegužės 21 d. Juzgado de lo Mercantil de Pontevedra (Ispanija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Pablo Acosta Padín prieš Hijos de J. Barreras S.A.

text:
               20.7.2013

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 207/32

         2013 m. gegužės 21 d.Juzgado de lo Mercantil de Pontevedra (Ispanija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Pablo Acosta Padín prieš Hijos de J. Barreras S.A.

   (Byla C-276/13)
   2013/C 207/54
   Proceso kalba: ispanų

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Juzgado de lo Mercantil de Pontevedra

      Šalys pagrindinėje byloje

      Pareiškėjas: Pablo Acosta Padín

      Atsakovė: Hijos de J. Barreras S.A.

      Prejudiciniai klausimai

               1.

               Ar SESV 101 straipsniui (buvęs EB sutarties 81 straipsnis, aiškinamas kartu su jos 10 straipsniu) ir ESS 4 straipsnio 3 daliai prieštarauja toks reglamentavimas, koks įtvirtintas teisės akte dėl procuradores de los tribunales (procesinių atstovų) paslaugų įkainių, t. y. 2003 m. lapkričio 7 d. Karališkajame dekrete Nr. 1373/2003, kuriame numatyta, kad šiems asmenims mokamas atlygis nustatomas laikantis minimalaus įkainio, kuris gali būti padidintas arba sumažintas daugiausia 12 %, ir kuomet valstybės narės valdžios institucijos, įskaitant teismus, susidarius išimtinėms aplinkybėms neturi realios galimybės nukrypti nuo teisės akte nustatytų minimalių ribų?

               2.

               Ar, taikant nurodytus įkainius ir tam, kad būtų galima nesilaikyti minimalių jų ribų, išimtinėmis aplinkybėmis galima laikyti faktą, jog realiai atliktas darbas visiškai neproporcingas norimam gauti užmokesčiui, nustatytam pritaikius paslaugų įkainį?

               3.

               Ar SESV 56 straipsnį (buvęs EB 49 straipsnis) atitinka teisės aktas dėl procuradores de los tribunales paslaugų įkainių, t. y. 2003 m. lapkričio 7 d. Karališkasis dekretas Nr. 1373/2003 (1)?

               4.

               Ar šis teisės aktas atitinka Direktyvos 2006/123/EB 15 straipsnio 3 dalyje nurodytus būtinybės ir proporcingumo reikalavimus?

               5.

               Ar Europos žmogaus teisių ir pagrindinių laisvių apsaugos konvencijos 6 straipsnis, kuriame įtvirtinta teisė į teisingą bylos nagrinėjimą, apima teisę į veiksmingą gynybą, kai nustatomas procurador de los tribunales mokamas atlygis, kuris yra neproporcingai didelis ir neatitinka realiai atlikto darbo?

               6.

               Jeigu atsakymas teigiamas, ar Europos [žmogaus teisių ir pagrindinių laisvių apsaugos] konvencijos 6 straipsnio nepažeidžia Ispanijos civilinio proceso įstatymo nuostatos, pagal kurias bylos šaliai, turinčiai padengti proceso išlaidas, neleidžiama ginčyti procurador de los tribunales mokamo atlygio dydžio remiantis tuo, kad jis pernelyg didelis ir neatitinka realiai atlikto darbo?

      (1)  2006 m. gruodžio 12 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2006/123/EB dėl paslaugų vidaus rinkoje (OL L 376, p. 36).


title: Byla C-519/16: 2016 m. spalio 5 d. Tribunal Administrativo e Fiscal de Coimbra (Portugalija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Superfoz – Supermercados Lda/Fazenda Pública

text:
               9.1.2017

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 6/26

         2016 m. spalio 5 d.Tribunal Administrativo e Fiscal de Coimbra (Portugalija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Superfoz – Supermercados Lda/Fazenda Pública

   (Byla C-519/16)
   (2017/C 006/33)
   Proceso kalba: portugalų

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Tribunal Administrativo e Fiscal de Coimbra

      Šalys pagrindinėje byloje

      Pareiškėja: Superfoz – Supermercados Lda

      Atsakovė: Fazenda Pública

      Prejudiciniai klausimai

               1.

               Ar 2004 m. balandžio 29 d. Reglamento (EB) Nr. 882/2004 (1) 27 straipsnio 10 dalis arba bet kuri kita Europos Sąjungos teisės norma ar principas, kurie, Teisingumo Teismo nuomone, turi būti taikomi, gali būti aiškinami taip, kad jiems prieštarauja tokia nacionalinės teisės nuostata, kuria nustatomas mokestis, skirtas finansuoti su maisto produktų sauga susijusius patikrinimus ir kurį moka tik mažmeninės prekybos maisto arba mišriais produktais vietų savininkai, jeigu tas mokestis neskirtas finansuoti jokiai oficialiai kontrolei, kuri vykdoma dėl šio mokesčio mokėtojų arba jų naudai?

               2.

               Ar atsakymas į pirmąjį klausimą būtų kitoks, jei vietoje mokesčio būtų nustatytas finansinio įnašo mokėjimas viešosios valdžios institucijai, kurį mokėtų tie patys mokesčio mokėtojai ir iš kurio būtų dengiamos maisto produktų kokybės kontrolės sąnaudos, tačiau kuriuo taip būtų siekiama vienintelio tikslo perkelti atsakomybę už šios kontrolės finansavimą visiems prekybos maisto produktais grandinėje veikiantiems subjektams?

               3.

               Ar tam tikrų ūkio subjektų atleidimas nuo maisto produktų saugos mokesčio, kuris renkamas tik iš tam tikrų mažmeninės prekybos maisto ar mišriais produktais vietų savininkų (būtent iš didžiųjų mažmeninės prekybos maisto produktais įmonių) ir skirtas finansuoti išlaidas, patiriamas vykdant oficialią maisto produktų saugos, gyvūnų apsaugos ir sveikatos, augalų apsaugos ir fitosanitarinę kontrolę, mokėjimo yra su vidaus rinka nesuderinama valstybės pagalba, nes taip iškraipoma arba gali būti iškraipyta konkurencija ir sudarytos palankesnės sąlygos tam tikroms įmonėms ar gamintojams, kaip tai suprantama pagal SESV 107 straipsnio 1 dalį, arba ar šis atleidimas nuo mokesčio nėra valstybės pagalbos, apie kurią reikia pranešti Europos Komisijai pagal SESV 108 straipsnio 3 dalį, sudedamoji dalis?

               4.

               Ar Europos Sąjungos teisės principai, konkrečiai – lygybės, nediskriminavimo, konkurencijos (įskaitant atvirkštinės diskriminacijos draudimą) ir laisvės užsiimti verslu principai draudžia taikyti nacionalinės teisės nuostatą, kuria:

                           a)

                           nustatyta pareiga mokėti „mokestį“ tik didžiosioms mažmeninės prekybos maisto produktais įmonėms?

                           b)

                           iš „mokesčio“ taikymo srities pašalintos parduotuvės ar labai mažos įmonės, kurių prekybos plotas yra mažesnis kaip 2 000 m2 ir kurios nesusijungusios į grupę ar nepriklauso įmonei, naudojančiai vieną ar kelias iškabas, ir nacionaliniu lygmeniu turi bendrą 6 000 m2 arba didesnį prekybos plotą?

      (1)  2004 m. balandžio 29 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (EB) Nr. 882/2004 dėl oficialios kontrolės, kuri atliekama siekiant užtikrinti, kad būtų įvertinama, ar laikomasi pašarus ir maistą reglamentuojančių teisės aktų, gyvūnų sveikatos ir gerovės taisyklių (OL L 165, p. 1; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 3 sk., 45 t., p. 200).


title: Byla C-464/16 P: 2016 m. rugpjūčio 18 d. Pénzügyi Ismeretterjesztő és Érdek-képviseleti Egyesület (PITEE) pateiktas apeliacinis skundas dėl 2016 m. liepos 20 d. Bendrojo Teismo (ketvirtoji kolegija) nutarties byloje T-674/15, Pénzügyi Ismeretterjesztő és Érdek-képviseleti Egyesület (PITEE)/Europos Komisija

text:
               31.10.2016

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 402/20

         2016 m. rugpjūčio 18 d.Pénzügyi Ismeretterjesztő és Érdek-képviseleti Egyesület (PITEE) pateiktas apeliacinis skundas dėl 2016 m. liepos 20 d. Bendrojo Teismo (ketvirtoji kolegija) nutarties byloje T-674/15, Pénzügyi Ismeretterjesztő és Érdek-képviseleti Egyesület (PITEE)/Europos Komisija

   (Byla C-464/16 P)
   (2016/C 402/22)
   Proceso kalba: vokiečių

      Šalys

      Apeliantė: Pénzügyi Ismeretterjesztő és Érdek-képviseleti Egyesület (PITEE), atstovaujama advokato D. Lazar

      Kita proceso šalis: Europos Komisija

      Apeliantės reikalavimai

   Apeliantė Teisingumo Teismo prašo

               1.

               Panaikinti 2016 m. liepos 20 d. Bendrojo Teismo nutartį byloje T-674/15.

               2.

               Pripažinti negaliojančiais 2015 m. spalio 9 d. Komisijos Sprendimą Ares(2015)4207700 ir 2015 m. rugpjūčio 14 d. Sprendimą Ares(2015)3532556, kuriais apeliantei neleista susipažinti su dokumentais.

               3.

               Nurodyti Komisijai leisti apeliantei susipažinti su visais Vengrijos vyriausybės dokumentais, susijusiais su procedūra EU-Pilot 6874/14/JUST (CHAP(2015)00353 ir CHAP(2015)00555), neatsižvelgiant į tai, ar jie jau pateikti, ar dar bus pateikti ateityje.

               4.

               Priteisti iš Komisijos bylinėjimosi išlaidas.

      Apeliacinio skundo pagrindai ir pagrindiniai argumentai

   Esminiai apeliacinio skundo dėl nurodyto Bendrojo Teismo sprendimo pagrindai nurodyti toliau.
   Pagal nusistovėjusią Teisingumo Teismo praktiką proceso šalis, kaip ji suprantama pagal Teisingumo Teismo statutą, neatsižvelgiant į jos statusą, negali Teisingumo Teisme veikti pati, o tam tikslui turi naudotis trečiojo asmens paslaugomis (1).
   Be to, advokatai, einantys vadovaujančias pareigas juridinio asmens valdymo organuose, negali atstovauti šio juridinio asmens interesams Sąjungos teisme (2).
   Nusistovėjusi Teisingumo Teismo praktika prieštarauja Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijos 47 straipsniui ir Europos žmogaus teisių ir pagrindinių laisvių apsaugos konvencijos 6 straipsnio 3 daliai.
   Iš Teisingumo Teismo praktikos aiškiai nematyti, kokio tikslo siekiama tokiu Teisingumo Teismo statuto aiškinimu. Be to, neaišku, kaip Teisingumo Teismas priėjo prie išvados, kad procesinis atstovas privalo būti nepriklausomas trečiasis asmuo. Bet kuriuo atveju Teisingumo Teismo statute tai aiškiai nenurodyta.
   Teisingumo Teismo statutas turi būti aiškinamas taip, kad kiekviena proceso šalis ir kiekvienas juridinis asmuo gali laisvai pasirinkti savo procesinį atstovą.

      (1)  1996 m. gruodžio 5 d. Nutarties Lopes/Teisingumo Teismas, C-174/96 P, EU:C:1996:473, 11 punktas; 2007 m. lapkričio 21 d. Nutarties Correia de Matos/Parlamentas, C-502/06 P, nepaskelbta Rinkinyje; EU:C:2007:696, 11 punktas; 2010 m. rugsėjo 29 d. Nutarties EREF/Komisija, C-74/10 P ir C-75/10 P, nepaskelbta Rinkinyje, EU:C:2010:557, 54 punktas.

      (2)  1999 m. gruodžio 8 d. Nutarties Euro-Lex/VRDT [EU-Lex], T-79/99, EU:T:1999:312, 29 punktas; 2005 m. sausio 13 d. Nutarties Suivida/Komisija, T-184/04, EU:T:2005:7, 10 punktas; 2012 m. lapkričio 30 d. Nutarties Activa Preferentes/Taryba, T-437/12, nepaskelbta Rinkinyje, EU:T:2012:638, 7 punktas.


title: Byla C-332/06 P 2007 m. spalio 11 d. Teisingumo Teismo (penktoji kolegija) sprendimas Graikijos Respublika prieš Europos Bendrijų Komisiją (Apeliacinis skundas — EŽŪOGF — Atsisakymas finansuoti išlaidas dėl neatitikimo Bendrijos taisyklių)

text:
               8.12.2007

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 297/13

         2007 m. spalio 11 d. Teisingumo Teismo (penktoji kolegija) sprendimas Graikijos Respublika prieš Europos Bendrijų Komisiją

   (Byla C-332/06 P) (1)

   (Apeliacinis skundas - EŽŪOGF - Atsisakymas finansuoti išlaidas dėl neatitikimo Bendrijos taisyklių)
   (2007/C 297/20)
   Proceso kalba: graikų
   Šalys

      Ieškovė: Graikijos Respublika, atstovaujama V. Kontolaimos ir I. Chalkias

      Kita proceso šalis: Europos Bendrijų Komisija, atstovaujama M. Condou-Durande ir H. Tserepa-Lacombe
   Dalykas
   Apeliacinis skundas, pateiktas dėl 2006 m. birželio 20 d. Pirmosios instancijos teismo (antroji kolegija) sprendimo Graikija prieš Komisiją (T-251/04), kuriuo Pirmosios instancijos teismas atmetė ieškinį dėl 2004 m. balandžio 29 d. Komisijos sprendimo 2004/457/EB dėl Bendrijos atsisakymo Europos žemės ūkio orientavimo ir garantijų fondo (EŽŪOGF) Garantijų skyriaus lėšomis finansuoti kai kurias valstybių narių patirtas išlaidas (pranešta dokumentu Nr. C(2004) 1706) (OL L 156, p. 48), panaikinimo
   Rezoliucinė dalis

               1.

               Atmesti apeliacinį skundą.

               2.

               Priteisti iš Graikijos Respublikos bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 224, 2006 9 16.


title: Byla C-480/13: 2013 m. rugsėjo 9 d. Finanzgericht Hamburg (Vokietija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Sysmex Europe GmbH prieš Hauptzollamt Hamburg-Hafen

text:
               30.11.2013

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 352/3

         2013 m. rugsėjo 9 d.Finanzgericht Hamburg (Vokietija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Sysmex Europe GmbH prieš Hauptzollamt Hamburg-Hafen

   (Byla C-480/13)
   2013/C 352/04
   Proceso kalba: vokiečių

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Finanzgericht Hamburg

      Šalys pagrindinėje byloje

      Ieškovė: Sysmex Europe GmbH

      Atsakovė: Hauptzollamt Hamburg-Hafen

      Prejudicinis klausimas

   Ar 2005 m. Kombinuotosios nomenklatūros (1)3212 pozicijoje kaip dažioji medžiaga ar dažiklis turėjo būti klasifikuojama prekė, susidedanti iš tirpiklių ir polimetino, kuris, nors gali turėti tam tikrą dažomąjį poveikį (kuris tekstilės audinių atveju bet kuriuo atveju yra nenuolatinis), klasifikuotinos prekės atveju skirtas gauti informacijos apie tiriamame tirpale (prieš tai apdorotame kraujyje) esančias daleles (leukocitus), nes ši medžiaga sudaro jonines jungtis su tam tikromis dalelių sudedamosiomis dalimis (nukleininėmis rūgštimis) ir taip susidaro molekulės, kurios, apšviestos tam tikro bangos ilgio lazerio šviesa, tam tikrą laiką švyti ir ši jų būsena ir jos intensyvumas matuojami specialiu fotoelementu?

      (1)  Kombinuotoji nomenklatūra, išdėstyta 1987 m. liepos 23 d. Tarybos reglamento (EEB) Nr. 2658/87 dėl tarifų ir statistinės nomenklatūros bei dėl Bendrojo muitų tarifo (OL L 256, p. 1; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 2 sk., 2 t., p. 382, I priede, iš dalies pakeisto 2004 m. rugsėjo 7 d. Komisijos reglamentu (EB) Nr. 1810/2004 (OL L 327 p. 10), iš dalies keičiančiu Tarybos reglamento (EEB) Nr. 2658/87 dėl tarifų ir statistinės prekių nomenklatūros bei dėl Bendrojo muitų tarifo I priedą.


title: Byla T-269/13 P: 2013 m. gegužės 19 d. Markus Brune pateiktas apeliacinis skundas dėl 2013 m. kovo 21 d. Tarnautojų teismo sprendimo byloje F-94/11 Brune prieš Komisiją

text:
               20.7.2013

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 207/45

         2013 m. gegužės 19 d. Markus Brune pateiktas apeliacinis skundas dėl 2013 m. kovo 21 d. Tarnautojų teismo sprendimo byloje F-94/11 Brune prieš Komisiją

   (Byla T-269/13 P)
   2013/C 207/76
   Proceso kalba: vokiečių

      Šalys

      Apeliantas: Markus Brune (Briuselis, Belgija), atstovaujamas advokato H. Mannes

      Kita proceso šalis: Europos Komisija

      Reikalavimai

   Laikydamasis pirmosios instancijos teisme pareikštų reikalavimų apeliantas Bendrojo Teismo prašo:

               —

               panaikinti 2013 m. kovo 21 d. Tarnautojų teismo sprendimą byloje F-94/11,
               šio prašymo nepatenkinus — grąžinti bylą nagrinėti Tarnautojų teismui,

               —

               priteisti iš kitos apeliacinio proceso šalies ir atsakovės bylinėjimosi apeliacinėje ir pirmoje instancijoje išlaidas.

      Apeliacinio skundo pagrindai ir pagrindiniai argumentai

   Grįsdamas apeliacinį skundą apeliantas visų pirma remiasi šiais pagrindais:

               1.

               Netinkamas įpareigojimo pakartoti egzaminą teisminis vertinimas

                           —

                           Skundžiamame sprendime netinkamai įvertinta, kad įgyvendinant 2010 m. rugsėjo 29 d. Tarnautojų teismo sprendimą Brune prieš Komisiją (F-5/08, toliau — Sprendimas Brune) pakartotinai surengtu egzaminu žodžiu pažeidžiami vienodo požiūrio ir objektyvaus vertinimo principai, taip pat SESV 266 straipsnis.

                           —

                           Sprendimo motyvuose pateiktas neteisingas teisinis ir klaidingas, iš dalies prieštaringas faktų vertinimas, ypač atsižvelgiant į SESV 266 straipsnio sąlygas, diskriminacijos draudimą ir reikalavimą taikyti vienodus vertinimo kriterijus.

               2.

               Klaidingas alternatyvių sprendimų nesvarstymas

                           —

                           Skundžiamame sprendime teisiniu požiūriu klaidingai motyvuojant atmesta galimybė Sprendimą Brune įgyvendinti vadovaujantis alternatyviais sprendimais, kuriuos taikyti nagrinėjamu atveju reikalaujama pagal nusistovėjusią teismų praktiką.

                           —

                           Tikrinant alternatyvių sprendimų galimybes sprendime visų pirma netinkamai aiškinami vienodo požiūrio ir objektyvaus vertinimo principai, Tarnybos nuostatų 27 straipsnis ir pranešimas apie konkursą.

               3.

               Nepritarus šiems argumentams: klaidingas procedūrinių pasiruošimo pakartotiniam egzaminui trūkumų vertinimas

                           —

                           Kiek tai susiję su pakvietimu laiku, tinkamu informavimu apie vertinimo komisijos sudėtį ir informaciją apie taikytiną teisę, sprendime padaryta rimtų faktinių ir atsakovės organizavimo pareigos vertinimo klaidų.

                           —

                           Sprendime neįvertintas nevienodas požiūris į apeliantą, kiek tai susiję su papildomos informacijos suteikimu kitai kandidatei lygiagrečiai vykusiame konkurse.

                           —

                           Kiek tai susiję su kaltinimu vertinimo komisijos šališkumu, sprendime nagrinėta tik apelianto diskriminavimo pradinėje atrankos procedūroje įrodymų stoka, nevertinant komisijos šališkumo per pakartotinį egzaminą.

               4.

               Neteisingas trečiojo, ketvirtojo ir penktojo apelianto reikalavimo atmetimas dėl nepriimtinumo

                           —

                           Sprendime neatsižvelgta į galimybę konstatuoti bendro pobūdžio išvadas, kuriomis ES organams nenustatomi konkretūs įpareigojimai.

                           —

                           Reikalavimas kompensuoti patirtus neigiamus padarinius sprendime aiškinamas taip, kad nereikalaujama žalos atlyginimo, nors teismo posėdyje toks reikalavimas buvo aiškiai pareikštas.

                           —

                           Sprendime neteisingai įvertinta iš SESV 266 straipsnio kylanti pareiga patirtus neigiamus padarinius kompensuoti savo iniciatyva net ir nepareiškus tokio konkretaus reikalavimo.

               5.

               Diskriminuojamas sprendimas dėl išlaidų

         Skundžiamu sprendimu apeliantas diskriminuojamas, palyginti su ieškove byloje Honnefelder prieš Komisiją, F-42/11, nes nebuvo įvertinta galimybė ir apelianto naudai atsižvelgti į aplinkybę, kuri toje byloje laikyta reikšminga, kaip tai suprantama pagal Procedūros reglamento 87 straipsnio 2 dalį.


title: Byla T-713/15: 2016 m. kovo 16 d. Bendrojo Teismo nutartis byloje Pharm-a-care Laboratories/VRDT – Pharmavite (VITAMELTS) (Bendrijos prekių ženklas — Registracijos pripažinimo negaliojančia procedūra — Prašymo pripažinti registraciją negaliojančia atsiėmimas — Pagrindo priimti sprendimą nebuvimas)

text:
               17.5.2016

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 175/16

         2016 m. kovo 16 d. Bendrojo Teismo nutartis byloje Pharm-a-care Laboratories/VRDT – Pharmavite (VITAMELTS)

   (Byla T-713/15) (1)

   ((Bendrijos prekių ženklas - Registracijos pripažinimo negaliojančia procedūra - Prašymo pripažinti registraciją negaliojančia atsiėmimas - Pagrindo priimti sprendimą nebuvimas))
   (2016/C 175/18)
   Proceso kalba: anglų

      Šalys

      Ieškovė: Pharm-a-care Laboratories Pty. Ltd (Sidnėjus, Australija), atstovaujama advokato I. A. De Freitas

      Atsakovė: Vidaus rinkos derinimo tarnyba (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui), atstovaujama E. Zaera Cuadrado

      Kita procedūros VRDT apeliacinėje taryboje šalis: Pharmavite LLC (Kalifornija, Jungtinės Valstijos.

      Dalykas

   Ieškinys dėl 2015 m. rugsėjo 10 d. VRDT pirmosios apeliacinės tarybos sprendimo (byla R 2649/2014-1), susijusio su registracijos pripažinimo negaliojančia procedūra tarp Pharmavite LLC ir Pharm-a-care Laboratories Pty. Ltd.

      Rezoliucinė dalis

               1.

               Nebereikia priimti sprendimo dėl ieškinio.

               2.

               Pharm-a-care Laboratories Pty. Ltd padengia savo ir Vidaus rinkos derinimo tarnybos (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui) (VRDT) patirtas bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 38, 2016 2 1.


title: 2005 m. gegužės 10 d. Teisingumo Teismo sprendimas (didžioji kolegija), Byloje C-400/99 Italijos Respublika prieš Europos Bendrijų Komisiją (Ieškinys dėl panaikinimo — Valstybės pagalba — Priemonės, susijusios su jūrų transporto bendrovėmis — Viešųjų paslaugų teikimo sutartys — Valstybės pagalbos nebuvimas, esama valstybės pagalba arba nauja valstybės pagalba — 88 straipsnio 2 dalyje numatytos procedūros pradėjimas — Pareiga sustabdyti)

text:
               9.7.2005

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 171/1

      TEISINGUMO TEISMO SPRENDIMAS

   (didžioji kolegija)
   2005 m. gegužės 10 d.
   Byloje C-400/99 Italijos Respublika prieš Europos Bendrijų Komisiją
       (1)

   (Ieškinys dėl panaikinimo - Valstybės pagalba - Priemonės, susijusios su jūrų transporto bendrovėmis - Viešųjų paslaugų teikimo sutartys - Valstybės pagalbos nebuvimas, esama valstybės pagalba arba nauja valstybės pagalba - 88 straipsnio 2 dalyje numatytos procedūros pradėjimas - Pareiga sustabdyti)
   (2005/C 171/01)
   Proceso kalba: italų
   Byloje C-400/99 Italijos Respublika, atstovaujama U. Leanza, I. M. Braguglia, padedamų P. G. Ferri ir M. Fiorilli, prieš Europos Bendrijų Komisiją, atstovaujamą E. De Persio, D. Triantafyllou ir V. Di Bucci, dėl 1999 m. spalio 18 d. pagal EB 230 straipsnį pareikšto ieškinio dėl panaikinimo, Teisingumo Teismas (didžioji kolegija), kurį sudaro pirmininkas V. Skouris, kolegijos pirmininkai P. Jann, C. W. A. Timmermans ir A. Rosas, teisėjai J.-P. Puissochet (pranešėjas), R. Schintgen, N. Colneric, S. von Bahr ir J. N. Cunha Rodrigues; generalinė advokatė C. Stix-Hackl, sekretorius R. Grass, 2005 m. gegužės 10 d. priėmė sprendimą, kurio rezoliucinėje dalyje nurodyta:

               1.

               Panaikinti Komisijos sprendimą, apie kurį Italijos valdžios institucijoms buvo pranešta 1999 m. rugpjūčio 6 d. laišku SG (99) D/6463, pradėti 88 straipsnio 2 dalyje numatytą procedūrą, susijusią su valstybės pagalbos C 64/99 (ex NN 68/99) (OL C 306, p. 2) sustabdymu, kadangi juo iki pranešimo Italijos valdžios institucijoms apie sprendimą nutraukti procedūrą suinteresuotos bendrovės atžvilgiu (2001 m. birželio 21 d. Komisijos sprendimas C(2001) 1684 arba 2004 m. kovo 16 d. Komisijos sprendimas C(2004) 470 gal.) sustabdoma mokestinė tvarka, kuri taikoma aprūpinant Tirrenia grupės bendroves laivus degalais ir tepimo alyva.

               2.

               Dėl kitų reikalavimų ieškinys atmetamas.

               3.

               Kiekviena šalis padengia savo bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 20, 2000 1 22.


title: Byla T-384/05 2008 m. lapkričio 14 d. Pirmosios instancijos teismo nutartis byloje Abruzzo prieš Komisiją

text:
               10.1.2009

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 6/43

         2008 m. lapkričio 14 d. Pirmosios instancijos teismo nutartis byloje Abruzzo prieš Komisiją

   (Byla T-384/05) (1)

   (2009/C 6/84)

      Proceso kalba: italų

   Septintosios kolegijos pirmininkas nutartimi nurodė išbraukti bylą iš registro.

      (1)  OL C 330, 2005 12 24.


title: Byla C-286/11 P: 2013 m. sausio 22 d. Teisingumo Teismo (didžioji kolegija) sprendimas byloje Europos Komisija prieš Tomkins plc (Apeliacinis skundas — Konkurencija — Karteliai — Vario jungčių ir vario lydinių jungčių Europos rinka — Patronuojančios bendrovės atsakomybė, kurią lemia tik jos dukterinės bendrovės neteisėti veiksmai — „Ne ultra petita“ principas — Dukterinei bendrovei skirtu sprendimu paskelbto panaikinimo poveikis patronuojančios bendrovės teisinei padėčiai)

text:
               9.3.2013

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 71/4

         2013 m. sausio 22 d. Teisingumo Teismo (didžioji kolegija) sprendimas byloje Europos Komisija prieš Tomkins plc

   (Byla C-286/11 P) (1)

   (Apeliacinis skundas - Konkurencija - Karteliai - Vario jungčių ir vario lydinių jungčių Europos rinka - Patronuojančios bendrovės atsakomybė, kurią lemia tik jos dukterinės bendrovės neteisėti veiksmai - „Ne ultra petita“ principas - Dukterinei bendrovei skirtu sprendimu paskelbto panaikinimo poveikis patronuojančios bendrovės teisinei padėčiai)
   2013/C 71/06
   Proceso kalba: anglų

      Šalys

      Apeliantė: Europos Komisija, atstovaujama F. Castillo de la Torre, V. Bottka ir R. Sauer

      Kita proceso šalis: Tomkins plc, atstovaujama baristerės K. Bacon, solisitorės S. Jordan

      Dalykas

   Apeliacinis skundas dėl 2001 m. kovo 24 d. Bendrojo Teismo (aštuntoji kolegija) sprendimo T-382/06 — Tomkins prieš Komisiją, kuriuo iš dalies buvo panaikintas 2006 m. rugsėjo 20 d. Komisijos sprendimas 2007/691/EB dėl procedūros pagal Europos bendrijos steigimo sutarties 81 straipsnį ir EEE susitarimo 53 straipsnį (byla Nr. COMP/F-1/38.121 — Jungtys) [pranešta dokumentu Nr. C(2006) 4180], susijęs su karteliu, apimančiu kainų nustatymą, kainų sumažinimą ir nuolaidų taikymą, kainų didinimo mechanizmų įgyvendinimą, klientų pasidalijimą, keitimąsi kita komercine informacija Europos vario jungčių ir vario lydinių jungčių rinkoje (OL L 283, p. 63), ir sumažinta Tomkins plc skirta bauda.

      Rezoliucinė dalis

               1.

               Atmesti apeliacinį skundą.

               2.

               Priteisti iš Europos Komisijos bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 238, 2011 8 13.


title: Byla C-520/11: 2013 m. liepos 18 d. Teisingumo Teismo (šeštoji kolegija) sprendimas byloje Europos Komisija prieš Prancūzijos Respubliką (Valstybės įsipareigojimų neįvykdymas — Sprendimas 2009/726/EB — Neįvykdymas — Pieno ir pieno produktų importas — Kilmės vieta — Ūkiai, kuriems kyla rizika dėl spongiforminės encefalopatijos atvejų — Nacionalinės draudžiamosios priemonės)

text:
               7.9.2013

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 260/8

         2013 m. liepos 18 d. Teisingumo Teismo (šeštoji kolegija) sprendimas byloje Europos Komisija prieš Prancūzijos Respubliką

   (Byla C-520/11) (1)

   (Valstybės įsipareigojimų neįvykdymas - Sprendimas 2009/726/EB - Neįvykdymas - Pieno ir pieno produktų importas - Kilmės vieta - Ūkiai, kuriems kyla rizika dėl spongiforminės encefalopatijos atvejų - Nacionalinės draudžiamosios priemonės)
   2013/C 260/14
   Proceso kalba: prancūzų

      Šalys

      Ieškovė: Europos Komisija, atstovaujama F. Jimeno Fernández ir D. Bianchi

      Atsakovė: Prancūzijos Respublika, atstovaujama G. de Bergues, S. Menez, C. Candat ir R. Loosli-Surrans

      Dalykas

   Valstybės įsipareigojimų neįvykdymas — SESV 4 straipsnio 3 dalies ir SESV 288 straipsnio pažeidimas — 2009 m. rugsėjo 24 d. Komisijos sprendimo 2009/726/EB dėl laikinųjų apsaugos priemonių, Prancūzijos nustatytų pienui ir pieno produktams, įvežamiems į jos teritoriją iš ūkio, kuriame patvirtintas klasikinio skrepi atvejis (OL L 258, p. 27), nevykdymas

      Rezoliucinė dalis

               1.

               Neįvykdžiusi 2009 m. rugsėjo 24 d. Komisijos sprendimo dėl laikinųjų apsaugos priemonių, Prancūzijos nustatytų pienui ir pieno produktams, įvežamiems į jos teritoriją iš ūkio, kuriame patvirtintas klasikinio skrepi atvejis, Prancūzijos Respublika neįvykdė įsipareigojimų pagal ESS 4 straipsnio 3 dalį ir SESV 288 straipsnį.

               2.

               Priteisti iš Prancūzijos Respublikos bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 362, 2011 12 10.


title: Byla T-438/14: 2014 m. birželio 13 d. pareikštas ieškinys byloje Silec Cable ir General Cable/Komisija

text:
               25.8.2014

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 282/44

         2014 m. birželio 13 d. pareikštas ieškinys byloje Silec Cable ir General Cable/Komisija

   (Byla T-438/14)
   2014/C 282/58
   Proceso kalba: anglų

      Šalys

      Ieškovės: Silec Cable (Montereau Fault Yonne, Prancūzija) ir General Cable Corp. (Vilmingtonas, Jungtinės Valstijos), atstovaujamos baristerio I. Sinan

      Atsakovė: Europos Komisija

      Reikalavimai

   Ieškovė Bendrojo Teismo prašo:

               —

               panaikinti 2014 m. balandžio 2 d. Komisijos sprendimo C (2014) 2139 galutinis, susijusio su SESV 101 straipsnio ir EEE susitarimo 53 straipsnio taikymo procedūra byloje COMP/AT.39610 – Elektros kabeliai (toliau – sprendimas), 1 straipsnį tiek, kiek jis susijęs su Silec Cabel ir General Cabel;

               —

               nepatenkinus šio reikalavimo, pakeisti sprendimo 2 straipsnį ir sumažinti baudos, paskirtos Silec Cable ir General Cable, dydį atsižvelgiant į argumentus, pateiktus pagrindžiant ieškinį;

               —

               įpareigoti Europos Komisiją padengti visas bylinėjimosi išlaidas.

      Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

   Grįsdama ieškinį ieškovė remiasi penkiais pagrindais.

               1.

               Pirmasis ieškinio pagrindas susijęs su tuo, kad Komisija padarė teisės klaidą ir neįvykdė įrodinėjimo naštos reikalavimo pagal Tarybos reglamento Nr. 1/2003 2 straipsnį.

               2.

               Antrasis ieškinio pagrindas susijęs su tuo, kad Komisija padarė teisės klaidą ir pažeidė įrodinėjimo naštos ir nekaltumo prezumpcijos principus, tvirtindama, kad Silec Cable buvo taikoma pozityvi pareiga viešai atsiriboti nuo nagrinėjamo kartelio.

               3.

               Trečiasis ieškinio pagrindas susijęs su tuo, kad Komisija padarė akivaizdžią vertinimo klaidą ir pažeidė vienodo požiūrio principą, padariusi išvadą, kad Silec Cable tiesiogiai dalyvavo nagrinėjame kartelyje nuo 2005 m. lapkričio 30 d.

               4.

               Ketvirtasis ieškinio pagrindas susijęs su tuo, kad Komisija padarė akivaizdžią vertinimo klaidą ir pažeidė vienodo požiūrio principą, vertindama Silec Cable kitaip, nei kiti asmenys, kuriems skirtas sprendimas.

               5.

               Penktasis ieškinio pagrindas susijęs su tuo, kad Komisija, bent jau, padarė akivaizdžią vertinimo klaidą ir pažeidė vienodo požiūrio ir proporcingumo principus, neapibūdindama Silec Cable kaip ne pagrindinės kartelio dalyvės.


title: Byla T-643/13: 2013 m. gruodžio 3 d. pareikštas ieškinys byloje Rogesa prieš Komisiją

text:
               15.2.2014

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 45/39

         2013 m. gruodžio 3 d. pareikštas ieškinys byloje Rogesa prieš Komisiją

   (Byla T-643/13)
   2014/C 45/69
   Proceso kalba: vokiečių

      Šalys

      Ieškovė: Rogesa Roheisengesellschaft Saar mbH (Dilingenas, Vokietija), atstovaujama advokatų S. Altenschmidt ir P. Schütter

      Atsakovė: Europos Komisija

      Reikalavimai

   Ieškovė Bendrojo Teismo prašo:

               —

               panaikinti 2013 m. rugsėjo 25 d. Komisijos sprendimą (bylos GestDem Nr. 2013/1504);

               —

               priteisti iš Komisijos bylinėjimosi išlaidas.

      Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

   Grįsdama ieškinį ieškovė nurodo šiuos pagrindus:

               1.

               Teisė susipažinti su nagrinėjamaisiais dokumentais ir pagrindų atsisakyti leisti susipažinti nebuvimas pagal Reglamento (EB) Nr. 1049/2001 (1) 4 straipsnį.

                           —

                           Ieškovė tvirtina, kad ginčijamas sprendimas pažeidžia Reglamento Nr. 1367/2006 (2) 3 straipsnio pirmą sakinį, nagrinėjamą kartu su Reglamento Nr. 1049/2001 2 straipsnio 1 dalimi, nes ji turi teisę susipažinti su prašomaisiais dokumentais ir nebuvo pagrindų atsisakyti leisti susipažinti su minėtais dokumentais.

                           —

                           Ieškovė nurodo, kad prašomuosiuose dokumentuose nebuvo slapto pobūdžio komercinės informacijos, kaip tai suprantama pagal Reglamento Nr. 1049/2001 4 straipsnio 2 dalies pirmą įtrauką, ir kad bet kuriuo atveju buvo viršesnis viešasis interesas atskleisti šiuo dokumentus.

                           —

                           Be to, ieškovė teigia, kad Reglamento Nr. 1049/2001 4 straipsnio 3 dalyje nustatytas atsisakymo pagrindas netaikytinas, nes sprendimų priėmimo procesas, kuriuo remiasi Komisija, ginčijamo sprendimo priėmimo momentu buvo pasibaigęs. Atitinkamas Komisijos sprendimas (2013/448/ES) buvo priimtas jau 2013 m. rugsėjo 5 dieną.

                           —

                           Ieškovė taip pat nurodo, kad bet kuriuo atveju Komisija turėjo suteikti galimybę bent iš dalies susipažinti su dokumentais, ištrynusi, jei reikia, identifikacinius elementus. Todėl Komisijos sprendimas taip pat prieštarauja Reglamento Nr. 1049/2001 4 straipsnio 6 daliai ir ES sutarties 5 straipsnio 4 dalyje įtvirtintam proporcingumo principui.

               2.

               Procedūrinis pažeidimas

                           —

                           Ieškovė teigia, kad buvo pažeistas Reglamento Nr. 1049/2001 8 straipsnis, nes Komisija nesilaikė jame nustatytų terminų.

      (1)  2001 m. gegužės 30 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (EB) Nr. 1049/2001 dėl galimybės visuomenei susipažinti su Europos Parlamento, Tarybos ir Komisijos dokumentais (OL L 145, p. 43; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 1 sk., 3 t., p. 331).

      (2)  2006 m. rugsėjo 6 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (EB) Nr. 1367/2006 dėl Orhuso konvencijos dėl teisės gauti informaciją, visuomenės dalyvavimo priimant sprendimus ir teisės kreiptis į teismus aplinkosaugos klausimais nuostatų taikymo Bendrijos institucijoms ir organams (OL L 264, p. 13).


title: Bylos C-146/03 išbraukimas iš registro

text:
               19.2.2005

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 45/19

         Bylos C-146/03 (1) išbraukimas iš registro
   (2005/C 45/37)

      (Proceso kalba: prancūzų)

   Europos Bendrijų Teisingumo Teismo pirmininkas 2004 m. lapkričio 17 d. nutartimi nurodė išbraukti iš registro bylą C-146/03 Philip Morris International Inc. prieš Europos Bendrijų Komisiją.

      (1)  OL C 146, 2003 6 21.


title: Byla C-411/16 P: 2016 m. liepos 22 d. Holistic Innovation Institute, SLU pateiktas apeliacinis skundas dėl 2016 m. gegužės 12 d. Bendrojo Teismo (šeštoji kolegija) priimto sprendimo byloje T-468/14 Holistic Innovation Institute/Komisija

text:
               2016 10 3

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 364/10

      2016 m. liepos 22 d.Holistic Innovation Institute, SLU pateiktas apeliacinis skundas dėl 2016 m. gegužės 12 d. Bendrojo Teismo (šeštoji kolegija) priimto sprendimo byloje T-468/14 Holistic Innovation Institute/Komisija

      (Byla C-411/16 P)
      (2016/C 364/05)
      Proceso kalba: ispanų

         Šalys

         Apeliantas: Holistic Innovation Institute, SLU, atstovaujamas advokato J.J. Marín López

         Kita proceso šalis: Europos Komisija

         Apelianto reikalavimai

                  —

                  Panaikinti 2016 m. gegužės 12 d. Bendrojo Teismo (šeštoji kolegija) sprendimą byloje T-468/14, Holistic Innovation Institute, SLU/Komisija, ta apimtimi, kuria juo nustatyta, kad ieškinys dėl 2014 m. kovo 13 d. Komisijos sprendimo ARES (2014) 710158, kuriuo atmetama apelianto kandidatūra dalyvauti projekte eDIGIREGION, atmetama apelianto kandidatūra dėl dalyvavimo projekte eDIGIREGION, panaikinimo Bendrajam Teismui buvo pateiktas pasibaigus ieškinio pateikimo terminui;

                  —

                  Grąžinti bylą Bendrajam Teismui, kad jis iš esmės išnagrinėtų Holistic Innovation Institute, SLU ieškinį dėl 2014 m. kovo 13 d. Komisijos sprendimo ARES (2014) 710158, atmetama apelianto kandidatūra dėl dalyvavimo projekte eDIGIREGION, panaikinimo Bendrajam Teismui buvo pateiktas pasibaigus ieškinio pateikimo terminui.

                  —

                  Panaikinti 2016 m. gegužės 12 d. Bendrojo Teismo (šeštoji kolegija) sprendimą byloje T-468/14, Holistic Innovation Institute, SLU/Komisija, ta apimtimi, kuria šis teismas atmetė prašymą dėl žalos atlyginimo, ir įpareigoti Komisiją atlyginti apeliantui padarytą žalą laikantis ieškinyje nustatytų sąlygų, arba tuo atveju, jei Bendrasis teismas patenkintų abu pirma pateiktus reikalavimus, grąžinti bylą Bendrajam Teismui, kad jis iš naujo išnagrinėtų apelianto prašymą dėl žalos atlyginimo.

         Apeliacinio skundo pagrindai ir pagrindiniai argumentai

      Apeliantas teigia, kad ginčijamas sprendimas turėtų būti panaikintas dėl šių priežasčių:

                  1.

                  Pirma, Bendrasis Teismas padarė teisės klaidą, nes skundžiamame sprendime nenurodė, kad ieškinio dėl ginčijamo sprendimo panaikinimo originalas, kuris Bendrojo Teismo kanceliarijai buvo pateiktas 2014 m. birželio 6 d. (skundžiamo sprendimo 29 punktas), registruotu laišku su gavimo patvirtinimu buvo išsiųstas 2014 m. birželio 2 d. iš Posuelo de Alarkono (Madridas), kur yra apelianto registruota buveinė.

                  2.

                  Antra, Bendrasis Teismas padarė teisės klaidą, nes ginčijamame sprendime nenurodė pakankamų motyvų, nes, pirma, jame buvo nurodyta, jog ieškinio originale nebuvo advokato ranka pasirašyto parašo, o pateikta tik šio parašo kopija (30 punktas), ir, antra, jis neigia bet kokį advokato skaitmeniniu sertifikatu pasirašyto ieškinio originalo veiksmingumą (35 punktas).

                  3.

                  Trečia, Bendrasis Teismas padarė teisės klaidą, kai ginčijamame sprendime nustatė, kad apelianto ieškinys dėl panaikinimo buvo pateiktas praėjus jo pateikimo terminui (29, 34 ir 35 punktai), buvo pažeista Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijoje 47 straipsnio pirmoje dalyje nustatyta pagrindinė teisė į veiksmingą teisinę apsaugą, siejama su Europos žmogaus teisių ir pagrindinių laisvių apsaugos konvencijos, pasirašytos 1950 m. lapkričio 4 d. Romoje, 6 straipsnio 1 dalimi, ir Europos Žmogaus Teisių Teismo praktika, susijusia su minėtos 6 straipsnio 1 dalies išaiškinimu.

                  4.

                  Ketvirta, Bendrasis Teismas padarė teisės klaidą, nes ginčijamo sprendimo 55, 59, 63 ir 64 punktuose, kiek tai susiję su turtine žala, ir jo 77 ir 84 punktuose, kiek tai susiję su neturtine žala, nusprendė atmesti apelianto prašymą dėl žalos atlyginimo.


title: Byla C-160/11: 2011 m. balandžio 1 d. Naczelny Sąd Administracyjny (Lenkijos Respublika) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Bawaria Motors Sp. z o.o. prieš Minister Finansów

text:
               9.7.2011

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 204/13

         2011 m. balandžio 1 d.Naczelny Sąd Administracyjny (Lenkijos Respublika) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Bawaria Motors Sp. z o.o. prieš Minister Finansów

   (Byla C-160/11)
   2011/C 204/25
   Proceso kalba: lenkų

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Naczelny Sąd Administracyjny

      Šalys pagrindinėje byloje

      Kasatoriai: Bawaria Motors Sp. z o.o., Minister Finansów

      Prejudicinis klausimas

   ar teisės normos, nustatytos 2006 m. lapkričio 28 d. Tarybos direktyvos 2006/112/EB dėl pridėtinės vertės mokesčio bendros sistemos (1) 313 straipsnio 1 dalyje ir 314 straipsnyje, skaitomuose kartu su 136 ir 315 straipsniais, turi būti aiškinamos kaip leidžiančios taikyti specialią maržos apmokestinimo schemą naudotas prekes tiekiantiems apmokestinamiesiems prekybininkams situacijoje, kai jie perparduoda nupirktus lengvuosius automobilius ir kitas variklines transporto priemones, kurie, remiantis Lenkijos nacionalinės teisės normomis, nustatytomis 2008 m. lapkričio 28 d. Finansų ministro įsakymo dėl prekių ir paslaugų mokesčio įstatymo kai kurių nuostatų vykdymo (Rozporządzenie Ministra Finansów w sprawie wykonania niektórych przepisów ustawy o podatku od towarów i usług, Dz. U. Nr. 212, poz. 1336 su pakeitimais) 13 straipsnio 1 dalies 5 punkte, neapmokestinami mokesčiu už lengvųjų automobilių ir kitų variklinių transporto priemonių tiekimą, atliekamą apmokestinamųjų asmenų, kurie įsigydami minėtas transporto priemones turėjo teisę tik iš dalies atskaityti pirkimo PVM pagal 2004 m. kovo 11 d. Prekių ir paslaugų mokesčio įstatymo (Ustawa o podatku od towarów i usług, Dz. U. Nr. 54, poz. 535 su pakeitimais) 86 straipsnio 3 dalį, jeigu minėti automobiliai ir transporto priemonės buvo naudotos prekės PVM įstatymo 43 straipsnio 2 dalies ir Direktyvos 2006/112 311 straipsnio 1 dalies 1 punkto nuostatų prasme?

      (1)  OL L 347, p. 1.


title: Bylos T-103/04 išbraukimas iš registro

text:
               5.3.2005

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 57/41

         Bylos T-103/04 (1) išbraukimas iš registro
   (2005/C 57/70)

      (Proceso kalba: prancūzų)

   Europos Bendrijų Pirmosios instancijos teismo ketvirtosios kolegijos pirmininkas 2004 m. lapkričio 23 d. nutartimi nurodė išbraukti iš registro bylą T-103/04 Peter Ritzmann prieš Europos Bendrijų Komisiją.

      (1)  OL C 106, 2004 4 30.


title: Byla T-22/12: 2012 m. sausio 16 d. pareikštas ieškinys byloje Fomanu prieš VRDT ( Qualität hat Zukunft )

text:
               17.3.2012

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 80/22

         2012 m. sausio 16 d. pareikštas ieškinys byloje Fomanu prieš VRDT (Qualität hat Zukunft)
   (Byla T-22/12)
   2012/C 80/37
   Proceso kalba: vokiečių

      Šalys

      Ieškovė: Fomanu AG (Neustadt a.d. Waldnaab, Vokietija), atstovaujama advokato T. Raible

      Atsakovė: Vidaus rinkos derinimo tarnyba (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui)

      Reikalavimai

   Ieškovė Bendrojo Teismo prašo:

               —

               Panaikinti 2011 m. spalio 27 d. Vidaus rinkos derinimo tarnybos (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui) pirmosios apeliacinės tarybos sprendimą byloje R 1518/2011-1.

               —

               Priteisti iš VRDT apeliacinėje instancijoje ir šioje instancijoje patirtas bylinėjimosi išlaidas.

      Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

      Bendrijos prekių ženklas, su kuriuo susijęs ieškinys: žodinis prekių ženklas „Qualität hat Zukunft“ 9, 16 ir 40 klasių prekėms ir paslaugoms.

      Eksperto sprendimas: atmesti paraišką.

      Apeliacinės tarybos sprendimas: atmesti apeliaciją.

      Ieškinio pagrindai: Reglamento (EB) Nr. 207/2009 7 straipsnio 1 dalies b punkto pažeidimas, nes nagrinėjamas prekių ženklas turi skiriamuosius požymius.