title: Byla C-156/22: 2022 m. vasario 17 d. Landgericht Stuttgart (Vokietija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje TAP Portugal / flightright GmbH

text:
               2022 6 7

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 222/13

      2022 m. vasario 17 d.Landgericht Stuttgart (Vokietija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje TAP Portugal / flightright GmbH

      (Byla C-156/22)
      (2022/C 222/22)
      Proceso kalba: vokiečių

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

         Landgericht Stuttgart

         Šalys pagrindinėje byloje

         Apeliantė: TAP Portugal

         Kita apeliacinio proceso šalis: flightright GmbH

         Prejudicinis klausimas

      Ar Reglamento (EB) Nr. 261/2004 (1) 5 straipsnio 3 dalis turi būti aiškinama taip, kad susiklostė ypatingos aplinkybės, kaip jos suprantamos pagal šią nuostatą, kai skrydis iš oro uosto, kuris yra už skrydį vykdančio oro vežėjo bazės ribų, buvo atšauktas dėl to, kad šio skrydžio įgulos narys (nagrinėjamu atveju – antrasis pilotas), be apribojimų praėjęs privalomą reguliarią sveikatos patikrą, prieš pat skrydį staiga ir oro vežėjui visiškai netikėtai mirė arba taip sunkiai susirgo, kad negalėjo vykdyti skrydžio?

         (1)  2004 m. vasario 11 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (EB) Nr. 261/2004, nustatantis bendras kompensavimo ir pagalbos keleiviams taisykles atsisakymo vežti ir skrydžių atšaukimo arba atidėjimo ilgam laikui atveju, panaikinantis Reglamentą (EEB) Nr. 295/91 (OL L 46, 2004, p. 1; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 7 sk., 8 t., p. 10).


title: Byla C-157/22: 2022 m. vasario 17 d. Landgericht Stuttgart (Vokietija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje TAP Portugal / Myflyright GmbH

text:
               2022 6 7

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 222/13

      2022 m. vasario 17 d.Landgericht Stuttgart (Vokietija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje TAP Portugal / Myflyright GmbH

      (Byla C-157/22)
      (2022/C 222/23)
      Proceso kalba: vokiečių

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

         Landgericht Stuttgart

         Šalys pagrindinėje byloje

         Apeliantė: TAP Portugal

         Kita apeliacinio proceso šalis: Myflyright GmbH

         Prejudiciniai klausimai

      Ar Reglamento (EB) Nr. 261/2004 (1) 5 straipsnio 3 dalis turi būti aiškinama taip, kad susiklostė ypatingos aplinkybės, kaip jos suprantamos pagal šią nuostatą, kai skrydis iš oro uosto, kuris yra už skrydį vykdančio oro vežėjo bazės ribų, buvo atšauktas dėl to, kad šio skrydžio įgulos narys (nagrinėjamu atveju – antrasis pilotas), be apribojimų praėjęs privalomą reguliarią sveikatos patikrą, prieš pat skrydį staiga ir oro vežėjui visiškai netikėtai mirė arba taip sunkiai susirgo, kad negalėjo vykdyti skrydžio?

         (1)  2004 m. vasario 11 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (EB) Nr. 261/2004, nustatantis bendras kompensavimo ir pagalbos keleiviams taisykles atsisakymo vežti ir skrydžių atšaukimo arba atidėjimo ilgam laikui atveju, panaikinantis Reglamentą (EEB) Nr. 295/91 (OL L 46, 2004, p. 1; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 7 sk., 8 t., p. 10).


title: Byla C-158/22: 2022 m. vasario 17 d. Landgericht Stuttgart (Vokietija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje TAP Portugal / Myflyright GmbH

text:
               2022 6 7

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 222/14

      2022 m. vasario 17 d.Landgericht Stuttgart (Vokietija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje TAP Portugal / Myflyright GmbH

      (Byla C-158/22)
      (2022/C 222/24)
      Proceso kalba: vokiečių

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

         Landgericht Stuttgart

         Šalys pagrindinėje byloje

         Apeliantė: TAP Portugal

         Kita apeliacinio proceso šalis: Myflyright GmbH

         Prejudicinis klausimas

      Ar Reglamento (EB) Nr. 261/2004 (1) 5 straipsnio 3 dalis turi būti aiškinama taip, kad susiklostė ypatingos aplinkybės, kaip jos suprantamos pagal šią nuostatą, kai skrydis iš oro uosto, kuris yra už skrydį vykdančio oro vežėjo bazės ribų, buvo atšauktas dėl to, kad šio skrydžio įgulos narys (nagrinėjamu atveju – antrasis pilotas), be apribojimų praėjęs privalomą reguliarią sveikatos patikrą, prieš pat skrydį staiga ir oro vežėjui visiškai netikėtai mirė arba taip sunkiai susirgo, kad negalėjo vykdyti skrydžio?

         (1)  2004 m. vasario 11 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (EB) Nr. 261/2004, nustatantis bendras kompensavimo ir pagalbos keleiviams taisykles atsisakymo vežti ir skrydžių atšaukimo arba atidėjimo ilgam laikui atveju, panaikinantis Reglamentą (EEB) Nr. 295/91 (OL L 46, 2004, p. 1; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 7 sk., 8 t., p. 10).


title: Byla C-169/22: 2022 m. kovo 4 d. Curtea de Apel Bucureşti (Rumunija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Likviduojama Groenland Poultry SRL / Agenţia de Plăţi şi Intervenţie pentru Agricultură – Centrul Judeţean Dâmboviţa

text:
               2022 6 7

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 222/14

      2022 m. kovo 4 d.Curtea de Apel Bucureşti (Rumunija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Likviduojama Groenland Poultry SRL / Agenţia de Plăţi şi Intervenţie pentru Agricultură – Centrul Judeţean Dâmboviţa

      (Byla C-169/22)
      (2022/C 222/25)
      Proceso kalba: rumunų

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

         Curtea de Apel Bucureşti

         Šalys pagrindinėje byloje

         Ieškovė (apeliantė): Likviduojama Groenland Poultry SRL

         Atsakovas (kita apeliacinio proceso šalis): Agenţia de Plăţi şi Intervenţie pentru Agricultură – Centrul Judeţean Dâmboviţa

         Prejudiciniai klausimai

                  1.

                  Ar 2006 m. gruodžio 15 d. Komisijos reglamento (EB) Nr. 1974/2006, nustatančio išsamias Tarybos reglamento (EB) Nr. 1698/2005 dėl Europos žemės ūkio fondo kaimo plėtrai (EŽŪFKP) paramos kaimo plėtrai taikymo taisykles (1), 47 straipsnio 1 dalis turi būti aiškinama taip, kad „force majeure ar išskirtinių aplinkybių“ atvejais laikomi ir atvejai, kai paramos gavėjas netenka teisės naudotis išsinuomotu turtu po to, kai nuomos sutartis nutraukiama dėl išnuomoto turto savininko (nuomotojo) nemokumo?

                  2.

                  Ar, atsižvelgiant į proporcingumo principą, 2006 m. gruodžio 15 d. Komisijos reglamento (EB) Nr. 1974/2006, nustatančio išsamias Tarybos reglamento (EB) Nr. 1698/2005 dėl Europos žemės ūkio fondo kaimo plėtrai (EŽŪFKP) paramos kaimo plėtrai taikymo taisykles, 44 straipsnio 2 dalies a punktas turi būti aiškinamas taip, kad jeigu per įsipareigojimo, kuris buvo prisiimtas kaip finansavimo skyrimo sąlyga, vykdymo laikotarpį paramos gavėjo valda būtų visiškai arba iš dalies perleista kitam asmeniui, o tas antrasis paramos gavėjas, nors ir įvykdęs didelę įsipareigojimo dalį, nutrauktų ūkininkavimo veiklą, ir teisių perėmėjui perimti įsipareigojimo nebūtų įmanoma, ar antrasis įsipareigojimą prisiėmęs asmuo [rectius: paramos gavėjas] turėtų sugrąžinti gautą paramą (už laikotarpį, kuriuo jis buvo paramos gavėjas), ar turėtų sugrąžinti ir pirmojo paramos gavėjo gautą paramą?

                  3.

                  Į kokias sąlygas turi atsižvelgti nacionalinis teismas, aiškindamas 2006 m. gruodžio 15 d. Komisijos reglamento (EB) Nr. 1974/2006, nustatančio išsamias Tarybos reglamento (EB) Nr. 1698/2005 dėl Europos žemės ūkio fondo kaimo plėtrai (EŽŪFKP) paramos kaimo plėtrai taikymo taisykles, 44 straipsnio 2 dalies a punktą, kad galėtų įvertinti, ar „teisių perėmėjui perimti įsipareigojimo nėra įmanoma“?

         (1)  OL L 368, 2006, p. 15.


title: Byla C-179/22: 2022 m. kovo 8 d. Curtea de Apel Bucureşti (Rumunija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą – Baudžiamoji byla prieš AR

text:
               2022 6 7

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 222/15

      2022 m. kovo 8 d.Curtea de Apel Bucureşti (Rumunija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą – Baudžiamoji byla prieš AR
      (Byla C-179/22)
      (2022/C 222/26)
      Proceso kalba: rumunų

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

         Curtea de Apel Bucureşti

         Asmuo, dėl kurio išduotas Europos arešto orderis

      AR

         Prejudiciniai klausimai

                  1.

                  Ar Pamatinio sprendimo 2008/909/TVR (1) 25 straipsnio nuostatos turi būti aiškinamos taip, kad jei Europos arešto orderį vykdanti teisminė institucija ketina taikyti Pagrindų sprendimo 2002/584/TVR (2) 4 straipsnio 6 punktą, siekdama pripažinti apkaltinamąjį nuosprendį, ji privalo prašyti perduoti nuosprendį ir liudijimą, išduotus pagal Pamatinį sprendimą 2008/909/TVR, ir gauti nuosprendį priėmusios valstybės sutikimą pagal Pamatinio sprendimo 2008/909/TVR 4 straipsnio 2 dalį?

                  2.

                  Ar Pagrindų sprendimo 2002/584/TVR 4 straipsnio 6 punkto nuostatos, siejamos su Pamatinio sprendimo 2008/909/TVR 25 straipsniu ir 4 straipsnio 2 dalimi, turi būti aiškinamos taip, kad atsisakymas vykdyti Europos arešto orderį, išduotą laisvės atėmimo bausmės vykdymo tikslais, ir apkaltinamojo nuosprendžio pripažinimas faktiškai netaikant nuteistajam laisvės atėmimo bausmės, pagal vykdančiosios valstybės teisę suteikus jam malonę ir sustabdžius bausmės vykdymą, prieš tai negavus nuosprendį priėmusios valstybės sutikimo pagal pripažinimo procedūrą, lemia tai, kad apkaltinamąjį nuosprendį priėmusi valstybė praranda teisę vykdyti apkaltinamąjį nuosprendį pagal Pamatinio sprendimo 2008/909/TVR 22 straipsnio 1 dalį?

                  3.

                  Ar Pagrindų sprendimo 2002/584/TVR 8 straipsnio 1 dalies c punktas turi būti aiškinamas taip, kad apkaltinamasis nuosprendis, kuriuo buvo paskirta laisvės atėmimo bausmė ir kuriuo remiantis buvo išduotas Europos arešto orderis, kurį vykdyti buvo atsisakyta pagal [to paties pagrindų sprendimo] 4 straipsnio 6 punktą, pripažįstant nuosprendį, tačiau faktiškai netaikant nuteistajam laisvės atėmimo bausmės, pagal vykdančiosios valstybės teisę suteikus jam malonę ir sustabdžius bausmės vykdymą, prieš tai negavus nuosprendį priėmusios valstybės sutikimo pagal pripažinimo procedūrą, tampa nevykdytinas?

                  4.

                  Ar Pagrindų sprendimo 2002/584/TVR 4 straipsnio 5 punkto nuostatos turi būti aiškinamos taip, kad teismo sprendimas, kuriuo atsisakoma vykdyti Europos arešto orderį, išduotą siekiant įvykdyti laisvės atėmimo bausmę, ir apkaltinamojo nuosprendžio pripažinimas pagal Pagrindų sprendimo 2002/584/TVR 4 straipsnio 6 punktą, faktiškai netaikant nuteistajam laisvės atėmimo bausmės, pagal vykdančiosios valstybės (ES valstybės narės) teisę suteikus jam malonę ir sustabdžius bausmės vykdymą, prieš tai negavus nuosprendį priėmusios valstybės sutikimo pagal pripažinimo procedūrą, yra „trečiosios šalies apkaltinamasis nuosprendis už tą pačią veiką“?
                  Jeigu atsakymas į ketvirtąjį klausimą būtų teigiamas:

                  5.

                  Ar Pagrindų sprendimo 2002/584/TVR 4 straipsnio 5 punkto nuostatos turi būti aiškinamos taip, kad nuosprendis, kuriuo atsisakoma vykdyti Europos arešto orderį, išduotą siekiant įvykdyti laisvės atėmimo bausmę, ir apkaltinamojo nuosprendžio pripažinimas pagal Pagrindų sprendimo 2002/584/TVR 4 straipsnio 6 punktą, sustabdant bausmės vykdymą pagal vykdančiosios valstybės teisę, yra „vykdomas sprendimas“, kai nuteistojo asmens stebėsena dar nėra pradėta?

         (1)  2008 m. lapkričio 27 d. Tarybos pamatinis sprendimas 2008/909/TVR dėl nuosprendžių baudžiamosiose bylose tarpusavio pripažinimo principo taikymo skiriant laisvės atėmimo bausmes ar su laisvės atėmimu susijusias priemones, siekiant jas vykdyti Europos Sąjungoje (OL L 327, 2008, p. 27).

         (2)  2002 m. birželio 13 d. Tarybos pagrindų sprendimas 2002/584/TVR dėl Europos arešto orderio ir perdavimo tarp valstybių narių tvarkos (OL L 190, 2002, p. 1; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 19 sk., 6 t., p. 34).


title: Sujungtos bylos C-160/21 ir C-217/21: 2022 m. balandžio 28 d. Teisingumo Teismo (devintoji kolegija) sprendimas bylose (Administrativen sad Veliko Tarnovo (Bulgarija) prašymai priimti prejudicinį sprendimą) – „Nikopolis AD Istrum 2010“ EOOD (C-160/21), „Agro – eko 2013“ EOOD (C-217/21) / Izpalnitelen direktor na Darzhaven fond „Zemedelie“ (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą – Bendra žemės ūkio politika – Tiesioginės paramos schemos – Reglamentas (ES) Nr. 1306/2013 – Išmokos paramos gavėjams – 75 straipsnis – Mokėjimo terminas – Termino laikymasis – Nebuvimas – Numanomas atsisakymas tenkinti paraišką dėl paramos)

text:
               2022 6 20

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 237/16

      2022 m. balandžio 28 d. Teisingumo Teismo (devintoji kolegija) sprendimas bylose (Administrativen sad Veliko Tarnovo (Bulgarija) prašymai priimti prejudicinį sprendimą) – „Nikopolis AD Istrum 2010“ EOOD (C-160/21), „Agro – eko 2013“ EOOD (C-217/21) / Izpalnitelen direktor na Darzhaven fond „Zemedelie“

      (Sujungtos bylos C-160/21 ir C-217/21) (1)

      (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą - Bendra žemės ūkio politika - Tiesioginės paramos schemos - Reglamentas (ES) Nr. 1306/2013 - Išmokos paramos gavėjams - 75 straipsnis - Mokėjimo terminas - Termino laikymasis - Nebuvimas - Numanomas atsisakymas tenkinti paraišką dėl paramos)
      (2022/C 237/21)
      Proceso kalba: bulgarų

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

         Administrativen sad Veliko Tarnovo

         Šalys pagrindinėje byloje

         Pareiškėjos: „Nikopolis AD Istrum 2010“ EOOD (C-160/21), „Agro – eko 2013“ EOOD (C-217/21)

         Atsakovas: Izpalnitelen direktor na Darzhaven fond „Zemedelie“

         Rezoliucinė dalis

      2013 m. gruodžio 17 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) Nr. 1306/2013 dėl bendros žemės ūkio politikos finansavimo, valdymo ir stebėsenos, kuriuo panaikinami Tarybos reglamentai (EEB) Nr. 352/78, (EB) Nr. 165/94, (EB) Nr. 2799/98, (EB) Nr. 814/2000, (EB) Nr. 1290/2005 ir (EB) Nr. 485/2008, iš dalies pakeisto 2017 m. gruodžio 13 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentu (ES) Nr. 2017/2393, 75 straipsnio 1 dalis turi būti aiškinama taip, kad tai, jog valstybės narės mokėjimo agentūra neišmoka paramos, dėl kurios ūkininkas kreipėsi iki šioje nuostatoje nustatyto termino pabaigos, neturi būti laikoma numanomu sprendimu atmesti nagrinėjamą paramos paraišką, neatsižvelgiant į tai, ar atitinkamas ūkininkas buvo informuotas apie bet kokių papildomų patikrų, kurios pateisintų tokį termino viršijimą, atlikimą.

         (1)  OL C 206, 2021 5 31.

         OL C 242, 2021 6 21.


title: Byla C-251/21: 2022 m. balandžio 28 d. Teisingumo Teismo (septintoji kolegija) sprendimas byloje (Augstākā tiesa (Senāts) (Latvija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) SIA „Piltenes meži“ / Lauku atbalsta dienests (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą – Europos žemės ūkio fondas kaimo plėtrai (EŽŪFKP) – Reglamentas (ES) Nr. 1305/2013 – EŽŪFKP parama kaimo plėtrai – 30 straipsnis – Su „Natura 2000“ tinklu susijusios išmokos – Taikymo sritis – Paraiška dėl paramos mikrodraustiniui, įsteigtam miške, kuris nepriklauso „Natura 2000“ tinklui, siekiant prisidėti prie laukinių paukščių rūšies apsaugos užtikrinimo – Reglamentas (ES) Nr. 702/2014 – Tam tikros paramos žemės ūkio ir miškininkystės sektoriams bendroji išimtis – Paraiška bendrai Europos Sąjungos lėšomis finansuojamai paramai gauti – Netaikymas sunkumų patiriančioms įmonėms)

text:
               2022 6 20

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 237/17

      2022 m. balandžio 28 d. Teisingumo Teismo (septintoji kolegija) sprendimas byloje (Augstākā tiesa (Senāts) (Latvija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) SIA „Piltenes meži“ / Lauku atbalsta dienests

      (Byla C-251/21) (1)

      (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą - Europos žemės ūkio fondas kaimo plėtrai (EŽŪFKP) - Reglamentas (ES) Nr. 1305/2013 - EŽŪFKP parama kaimo plėtrai - 30 straipsnis - Su „Natura 2000“ tinklu susijusios išmokos - Taikymo sritis - Paraiška dėl paramos mikrodraustiniui, įsteigtam miške, kuris nepriklauso „Natura 2000“ tinklui, siekiant prisidėti prie laukinių paukščių rūšies apsaugos užtikrinimo - Reglamentas (ES) Nr. 702/2014 - Tam tikros paramos žemės ūkio ir miškininkystės sektoriams bendroji išimtis - Paraiška bendrai Europos Sąjungos lėšomis finansuojamai paramai gauti - Netaikymas sunkumų patiriančioms įmonėms)
      (2022/C 237/22)
      Proceso kalba: latvių

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

         Augstākā tiesa (Senāts)

         Šalys pagrindinėje byloje

         Pareiškėja pirmojoje instancijoje ir kasatorė: SIA „Piltenes meži“

         Kita kasacinio proceso šalis: Lauku atbalsta dienests

         Rezoliucinė dalis

                  1.

                  2013 m. gruodžio 17 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) Nr. 1305/2013 dėl paramos kaimo plėtrai, teikiamos Europos žemės ūkio fondo kaimo plėtrai (EŽŪFKP) lėšomis, kuriuo panaikinamas Tarybos reglamentas (EB) Nr. 1698/2005, 30 straipsnis, atsižvelgiant, be kita ko, į jo 6 dalį, turi būti aiškinamas taip, kad parama, kurios prašoma dėl mikrodraustinio, įsteigto miške siekiant įgyvendinti 2009 m. lapkričio 30 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2009/147/EB dėl laukinių paukščių apsaugos tikslus, patenka į šio 30 straipsnio taikymo sritį.

                  2.

                  2014 m. birželio 25 d. Komisijos reglamentas (ES) Nr. 702/2014, kuriuo skelbiama, kad tam tikrų kategorijų pagalba žemės bei miškų ūkio sektoriuose ir kaimo vietovėse yra suderinama su vidaus rinka pagal Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo 107 ir 108 straipsnius, turi būti aiškinamas taip, kad pagal šį reglamentą parama, kurios sunkumų patirianti įmonė, kaip tai suprantama pagal Reglamento Nr. 702/2014 2 straipsnio 14 punktą, remdamasi Reglamentu Nr. 1305/2013 prašo dėl mikrodraustinio, įsteigto miške siekiant įgyvendinti Direktyvos 2009/147 tikslus, negali būti pripažinta suderinama su vidaus rinka.

         (1)  OL C 252, 2021 6 28.


title: Byla C-277/21: 2022 m. balandžio 28 d. Teisingumo Teismo (dešimtoji kolegija) sprendimas byloje (Conseil d'État (Belgija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Secrétariat général de l’Enseignement catholique ASBL (SeGEC) ir kt. / Institut des Comptes nationaux (ICN), Banque nationale de Belgique (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą – Reglamentas (ES) Nr. 549/2013 – Europos nacionalinių ir regioninių sąskaitų sistema Europos Sąjungoje – A priedo 20.15 dalis – „Institut des Comptes nationaux“ vykdoma mokymo įstaigų, įsteigtų kaip ne pelno institucijos, organizatorių kontrolė – Mokymo įstaigos, kurios gauna viešąjį finansavimą ir naudojasi Konstitucijoje garantuojama švietimo laisve – A priedo 20.15 dalies antras sakinys – Sąvoka „viešoji kontrolė bendromis taisyklėmis, taikomomis visiems tos ekonominės veiklos rūšies vienetams“ – Apimtis – A priedo 20.15 dalies pirmas sakinys – A priedo 2.39 dalies b punktas, 20.15 dalies b punktas ir 20.309 dalies h punktas – Sąvoka „perteklinis reglamentavimas“ – Apimtis)

text:
               2022 6 20

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 237/18

      2022 m. balandžio 28 d. Teisingumo Teismo (dešimtoji kolegija) sprendimas byloje (Conseil d'État (Belgija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Secrétariat général de l’Enseignement catholique ASBL (SeGEC) ir kt. / Institut des Comptes nationaux (ICN), Banque nationale de Belgique

      (Byla C-277/21) (1)

      (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą - Reglamentas (ES) Nr. 549/2013 - Europos nacionalinių ir regioninių sąskaitų sistema Europos Sąjungoje - A priedo 20.15 dalis - „Institut des Comptes nationaux“ vykdoma mokymo įstaigų, įsteigtų kaip ne pelno institucijos, organizatorių kontrolė - Mokymo įstaigos, kurios gauna viešąjį finansavimą ir naudojasi Konstitucijoje garantuojama švietimo laisve - A priedo 20.15 dalies antras sakinys - Sąvoka „viešoji kontrolė bendromis taisyklėmis, taikomomis visiems tos ekonominės veiklos rūšies vienetams“ - Apimtis - A priedo 20.15 dalies pirmas sakinys - A priedo 2.39 dalies b punktas, 20.15 dalies b punktas ir 20.309 dalies h punktas - Sąvoka „perteklinis reglamentavimas“ - Apimtis)
      (2022/C 237/23)
      Proceso kalba: prancūzų

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

         Conseil d'État

         Šalys pagrindinėje byloje

         Pareiškėjai: Secrétariat général de l’Enseignement catholique ASBL (SeGEC), Fédération des Établissements libres subventionnés indépendants ASBL (FELSI), Groupe scolaire Don Bosco à Woluwe-Saint-Lambert ASBL, École fondamentale libre de Chênée ASBL, Collège Saint-Guibert de Gembloux ASBL, Collège Saint-Benoit de Maredsous ASBL, Pouvoir organisateur des Centres PMS libres à Woluwe ASBL

         Atsakovai: Institut des Comptes nationaux (ICN), Banque nationale de Belgique

         Rezoliucinė dalis

                  1.

                  2013 m. gegužės 21 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) Nr. 549/2013 dėl Europos nacionalinių ir regioninių sąskaitų sistemos Europos Sąjungoje A priedo 20.309 dalies h punktas, siejamas su šio priedo 2.39 dalies b punktu ir 20.15 dalies b punktu, turi būti aiškinamas taip, kad sąvoka „perteklinis reglamentavimas“ apima nacionalinį reglamentavimą, skirtą švietimo srityje veikiančioms ne pelno institucijoms (NPI), kurios, nors ir subsidijuojamos kompetentingos nacionalinės viešojo administravimo institucijos, naudojasi Konstitucijoje garantuojama švietimo laisve, kai šiuo reglamentavimu tai viešojo administravimo institucijai pavesta užduotis ar teisė:

                              —

                              patvirtinti mokymo programas,

                              —

                              reglamentuoti tiek studijų struktūrą, tiek prioritetinius ir specialiuosius uždavinius, organizuoti mokinių priėmimo ir pašalinimo sąlygų, klasės tarybos sprendimų ir finansinių įnašų kontrolę bei švietimo įstaigų grupavimą struktūriniuose tinkluose, taip pat reikalauti rengti ugdymo ir mokymo planus bei pateikti veiklos ataskaitas,

                              —

                              organizuoti kontrolę ir tikrinimą, konkrečiai susijusius su dėstomais dalykais, mokymosi lygiu ir kalbų vartojimo įstatymų, išskyrus pedagoginius metodus, taikymu, ir

                              —

                              nustatyti minimalų mokinių skaičių pagal klasę, skyrių, laipsnį ar kitus skirstymo kriterijus, išskyrus ministro nustatytas išimtis,

                        jeigu šios užduotys ir teisės yra pakankamai intervencinės, kad būtų galima faktiškai nustatyti atitinkamų NPI bendrąją veiklos politiką ar programą, sudarant sąlygas ilgą laiką ir nuolat daryti realią ir esminę įtaką apibrėžiant ir įgyvendinant minėtų šių NPI tikslus, jų veiklą ir veiklos aspektus, taip pat strategines kryptis ir gaires, kuriomis tos NPI turi vadovautis vykdydamos savo veiklą; tai turi patikrinti prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas.

                  2.

                  Reglamento Nr. 549/2013 A priedo 20.15 dalies antras sakinys turi būti aiškinamas taip, kad sąvoka „bendros taisyklės, taikomos visiems tos ekonominės veiklos rūšies vienetams“ neapima nacionalinės teisės nuostatų, sudarančių teisinę tvarką, taikomą tik švietimo srityje veikiančių ne pelno institucijų, kurias finansuoja valdžios sektorius, darbuotojams.

         (1)  OL C 278, 2021 7 12.


title: Byla C-286/21: 2022 m. balandžio 28 d. Teisingumo Teismo (dešimtoji kolegija) sprendimas byloje Europos Komisija / Prancūzijos Respublika (Valstybės įsipareigojimų neįvykdymas – Aplinka – Direktyva 2008/50/EB – Aplinkos oro kokybė – 13 straipsnio 1 dalis ir XI priedas – Sistemingas ir nuolatinis mikrodalelių (KD10) ribinių verčių viršijimas tam tikrose Prancūzijos zonose – 23 straipsnio 1 dalis – XV priedas – „Kuo trumpesnis“ ribinių verčių viršijimo laikotarpis – Tinkamos priemonės)

text:
               2022 6 20

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 237/19

      2022 m. balandžio 28 d. Teisingumo Teismo (dešimtoji kolegija) sprendimas byloje Europos Komisija / Prancūzijos Respublika

      (Byla C-286/21) (1)

      (Valstybės įsipareigojimų neįvykdymas - Aplinka - Direktyva 2008/50/EB - Aplinkos oro kokybė - 13 straipsnio 1 dalis ir XI priedas - Sistemingas ir nuolatinis mikrodalelių (KD10) ribinių verčių viršijimas tam tikrose Prancūzijos zonose - 23 straipsnio 1 dalis - XV priedas - „Kuo trumpesnis“ ribinių verčių viršijimo laikotarpis - Tinkamos priemonės)
      (2022/C 237/24)
      Proceso kalba: prancūzų

         Šalys

         Ieškovė: Europos Komisija, atstovaujama O. Beynet ir M. Noll-Ehlers

         Atsakovė: Prancūzijos Respublika, atstovaujama T. Stéhelin ir W. Zemamta

         Rezoliucinė dalis

                  1.

                  Prancūzijos Respublika,

                              —

                              neužtikrinusi, kad nuo 2005 m. sausio 1 d. iki 2019 m. imtinai Paryžiaus aglomeracijoje ir kokybės zonoje (FR04A01/FR11ZAG01) ir nuo 2005 m. sausio 1 d. iki 2016 m. imtinai, išskyrus 2008 m., Fort de France (Martinika) aglomeracijoje ir kokybės zonoje (FR39N10/FR02ZAR01) nebūtų sistemingai ir nuolat viršijamos dienos kietųjų dalelių (KD10) koncentracijos ribinės vertės, neįvykdė įsipareigojimų pagal 2008 m. gegužės 21 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2008/50/EB dėl aplinkos oro kokybės ir švaresnio oro Europoje 13 straipsnio 1 dalį, siejamą su šios direktyvos XI priedu, ir

                              —

                              neužtikrinusi, kad oro kokybės planuose būtų numatytos tinkamos priemonės, kad šios vertės būtų viršijamos kuo trumpesnį laikotarpį, nuo 2010 m. birželio 11 d. neįvykdė įsipareigojimų dėl šių dviejų zonų pagal Direktyvos 2008/50 23 straipsnio 1 dalies antrą pastraipą, siejamą su šios direktyvos XV priedu.

                  2.

                  Priteisti iš Prancūzijos Respublikos bylinėjimosi išlaidas.

         (1)  OL C 252, 2021 6 28.


title: Byla C-804/21 PPU: 2022 m. balandžio 28 d. Teisingumo Teismo (antroji kolegija) sprendimas byloje (Korkein oikeus (Suomija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) C, CD / Syyttäjä (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą – Prejudicinio sprendimo priėmimo skubos tvarka procedūra – Teismų bendradarbiavimas baudžiamosiose bylose – Europos arešto orderis – Pagrindų sprendimas 2002/584/TVR – 23 straipsnio 3 dalis – Reikalavimas vykdančiajai teisminei institucijai įsikišti – 6 straipsnio 2 dalis – Policija – Netaikymas – Nuo valstybių narių nepriklausančios aplinkybės („force majeure“) – Sąvoka – Teisinės perdavimo kliūtys – Prašomo perduoti asmens pareikšti ieškiniai – Tarptautinės apsaugos prašymas – Netaikymas – 23 straipsnio 5 dalis – Perdavimo terminų pasibaigimas – Pasekmės – Paleidimas į laisvę – Pareiga imtis bet kokių kitų būtinų priemonių, kad būtų užkirstas kelias pabėgimui)

text:
               2022 6 20

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 237/20

      2022 m. balandžio 28 d. Teisingumo Teismo (antroji kolegija) sprendimas byloje (Korkein oikeus (Suomija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) C, CD / Syyttäjä

      (Byla C-804/21 PPU) (1)

      (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą - Prejudicinio sprendimo priėmimo skubos tvarka procedūra - Teismų bendradarbiavimas baudžiamosiose bylose - Europos arešto orderis - Pagrindų sprendimas 2002/584/TVR - 23 straipsnio 3 dalis - Reikalavimas vykdančiajai teisminei institucijai įsikišti - 6 straipsnio 2 dalis - Policija - Netaikymas - Nuo valstybių narių nepriklausančios aplinkybės („force majeure“) - Sąvoka - Teisinės perdavimo kliūtys - Prašomo perduoti asmens pareikšti ieškiniai - Tarptautinės apsaugos prašymas - Netaikymas - 23 straipsnio 5 dalis - Perdavimo terminų pasibaigimas - Pasekmės - Paleidimas į laisvę - Pareiga imtis bet kokių kitų būtinų priemonių, kad būtų užkirstas kelias pabėgimui)
      (2022/C 237/25)
      Proceso kalba: suomių

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

         Korkein oikeus

         Šalys pagrindinėje byloje

         Apeliantai: C, CD

         Kita apeliacinio proceso šalis: Syyttäjä

         Rezoliucinė dalis

                  1.

                  2002 m. birželio 13 d. Tarybos pagrindų sprendimo 2002/584/TVR dėl Europos arešto orderio ir perdavimo tarp valstybių narių tvarkos, iš dalies pakeisto 2009 m. vasario 26 d. Tarybos pamatiniu sprendimu 2009/299/TVR, 23 straipsnio 3 dalis turi būti aiškinama taip, kad nuo valstybių narių nepriklausančių aplinkybių (force majeure) sąvoka neapima teisinių perdavimo kliūčių, atsirandančių dėl asmens, dėl kurio išduotas Europos arešto orderis, pareikštų ieškinių ir grindžiamų vykdančiosios valstybės narės teise, kai galutinį sprendimą dėl perdavimo priėmė vykdančioji teisminė institucija pagal minėto pagrindų sprendimo 15 straipsnio 1 dalį.

                  2.

                  Pagrindų sprendimo 2002/584, iš dalies pakeisto Pamatiniu sprendimu 2009/299, 23 straipsnio 3 dalis turi būti aiškinama taip, kad šioje nuostatoje nurodytas vykdančiosios teisminės institucijos įsikišimo reikalavimas nėra įvykdomas, kai vykdančioji valstybė narė paveda policijai patikrinti, ar esama force majeure aplinkybių ir ar laikomasi sąlygų, reikalingų toliau laikyti asmenį, dėl kurio išduotas Europos arešto orderis, suimtą, ir prireikus nuspręsti dėl naujos perdavimo datos, net jei tas asmuo turi teisę bet kuriuo metu kreiptis į vykdančiąją teisminę instituciją, kad ši priimtų sprendimą dėl pirma nurodytų aspektų.
                  Pagrindų sprendimo 2002/584, iš dalies pakeisto Pamatiniu sprendimu 2009/299, 23 straipsnio 5 dalis turi būti aiškinama taip, kad šio 23 straipsnio 2–4 dalyse nurodyti terminai turi būti laikomi pasibaigusiais, taigi minėtas asmuo turi būti paleistas į laisvę, jei vykdančiosios teisminės institucijos įsikišimo reikalavimas, nurodytas minėto pagrindų sprendimo 23 straipsnio 3 dalyje, nebuvo įvykdytas.

         (1)  OL C 95, 2022 2 28.


title: Sujungtos bylos C-306/19, C-512/19, C-595/19 ir C-608/20–C-611/20: 2022 m. kovo 1 d. Teisingumo Teismo (dešimtoji kolegija) nutartis byloje (Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio (Italija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Milis Energy SpA / Presidenza del Consiglio dei Ministri, Ministero dello Sviluppo Economico, Gestore dei Servizi Energetici SpA – GSE (C-306/19), Go Sun Srl, Malby Energy 4 Srl / Ministero dello Sviluppo economico, Ministero dell’Economia e delle Finanze, Presidenza del Consiglio dei Ministri, Autorità di Regolazione per Energia, Reti e Ambiente, Gestore dei servizi energetici (GSE) SpA (C-512/19), Fototre Srl / Ministero dello Sviluppo economico, Presidenza del Consiglio dei Ministri, Gestore dei servizi energetici (GSE) SpA (C-595/19), Interporto di Trieste SpA (C-608/20), Soelia SpA (C-609/20), Cosilt – Consorzio per lo sviluppo economico locale di Tolmezzo (C-610/20 ir C-611/20) / Ministero dello Sviluppo economico, Gestore dei servizi energetici (GSE) SpA (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą – Teisingumo Teismo procedūros reglamento 99 straipsnis – Aplinka – Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartija – 16 ir 17 straipsniai – Teisinio saugumo ir teisėtų lūkesčių apsaugos principai – Energetikos chartijos sutartis – 10 straipsnis – Taikymas – Direktyva 2009/28/EB – 3 straipsnio 3 dalies a punktas – Skatinimas naudoti atsinaujinančių išteklių energiją – Elektros energijos gamyba naudojant fotovoltinius saulės energijos gamybos įrenginius – Paramos schemos dalinis pakeitimas)

text:
               2022 6 20

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 237/21

      2022 m. kovo 1 d. Teisingumo Teismo (dešimtoji kolegija) nutartis byloje (Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio (Italija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Milis Energy SpA / Presidenza del Consiglio dei Ministri, Ministero dello Sviluppo Economico, Gestore dei Servizi Energetici SpA – GSE (C-306/19), Go Sun Srl, Malby Energy 4 Srl / Ministero dello Sviluppo economico, Ministero dell’Economia e delle Finanze, Presidenza del Consiglio dei Ministri, Autorità di Regolazione per Energia, Reti e Ambiente, Gestore dei servizi energetici (GSE) SpA (C-512/19), Fototre Srl / Ministero dello Sviluppo economico, Presidenza del Consiglio dei Ministri, Gestore dei servizi energetici (GSE) SpA (C-595/19), Interporto di Trieste SpA (C-608/20), Soelia SpA (C-609/20), Cosilt – Consorzio per lo sviluppo economico locale di Tolmezzo (C-610/20 ir C-611/20) / Ministero dello Sviluppo economico, Gestore dei servizi energetici (GSE) SpA

      (Sujungtos bylos C-306/19, C-512/19, C-595/19 ir C-608/20–C-611/20) (1)

      (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą - Teisingumo Teismo procedūros reglamento 99 straipsnis - Aplinka - Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartija - 16 ir 17 straipsniai - Teisinio saugumo ir teisėtų lūkesčių apsaugos principai - Energetikos chartijos sutartis - 10 straipsnis - Taikymas - Direktyva 2009/28/EB - 3 straipsnio 3 dalies a punktas - Skatinimas naudoti atsinaujinančių išteklių energiją - Elektros energijos gamyba naudojant fotovoltinius saulės energijos gamybos įrenginius - Paramos schemos dalinis pakeitimas)
      (2022/C 237/26)
      Proceso kalba: italų

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

         Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio

         Šalys

         (Byla C-306/19)

         Ieškovė: Milis Energy SpA

         Atsakovės: Presidenza del Consiglio dei Ministri, Ministero dello Sviluppo economico, Gestore dei servizi energetici (GSE) SpA (C-306/19),

         (Byla C-512/19)

         Ieškovės: Go Sun Srl, Malby Energy 4 Srl

         Atsakovės: Ministero dello Sviluppo economico, Ministero dell’Economia e delle Finanze, Presidenza del Consiglio dei Ministri, Autorità di Regolazione per Energia, Reti e Ambiente, Gestore dei servizi energetici (GSE) SpA

         (Byla C-595/19)

         Ieškovė: Fototre Srl

         Atsakovės: Ministero dello Sviluppo economico, Presidenza del Consiglio dei Ministri, Gestore dei servizi energetici (GSE) SpA

         (Bylos C-608/20, C-609/20, C-610/20 ir C-611/20)

         Ieškovės: Interporto di Trieste SpA (C-608/20), Soelia SpA (C-609/20), Cosilt – Consorzio per lo sviluppo economico locale di Tolmezzo (C-610/20 ir C-611/20)

         Atsakovės: Ministero dello Sviluppo economico, Gestore dei servizi energetici (GSE) SpA

         Rezoliucinė dalis

      2009 m. balandžio 23 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2009/28/EB dėl skatinimo naudoti atsinaujinančių išteklių energiją, iš dalies keičiančios bei vėliau panaikinančios Direktyvas 2001/77/EB ir 2003/30/EB, 3 straipsnio 3 dalies a punktą ir Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijos 16 ir 17 straipsnius, kartu su teisinio saugumo ir teisėtų lūkesčių apsaugos principais, reikia aiškinti taip, kad pagal juos nedraudžiamos nacionalinės teisės nuostatos, numatančios anksčiau administraciniais sprendimais suteiktų ir ad hoc susitarimais tarp šių įrenginių operatorių ir pagal viešąją teisę įsteigtos bendrovės pavirtintų paskatų elektros energijai, pagamintai naudojant fotovoltinius saulės energijos gamybos įrenginius, mokėjimo sumažinimą ar perkėlimą, kai šios nuostatos susijusios su jau numatytomis, bet dar neskirtomis paskatomis, su sąlyga, kad prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas atliks patikrinimą, atsižvelgdamas į visas reikšmingas aplinkybes.

         (1)  OL C 213, 2019 6 24.

         OL C 357, 2019 10 21.

         OL C 53, 2021 2 15.


title: Byla C-464/21: 2022 m. balandžio 26 d. Teisingumo Teismo (šeštoji kolegija) nutartis byloje (Juzgado de lo Social n° 3 de Barcelona (Ispanija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) QL / Universitat de Barcelona (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą – Teisingumo Teismo procedūros reglamento 99 straipsnis – Socialinė politika – Direktyva 1999/70/EB – Bendrasis ETUC, UNICE ir CEEP susitarimas dėl darbo pagal terminuotas sutartis – Viešajame sektoriuje paeiliui sudaromos terminuotos darbo sutartys – 2 punktas, 3 punkto 1 dalis – Taikymo sritis – Sąvoka „pagal terminuotą sutartį dirbantis darbuotojas“)

text:
               2022 6 20

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 237/22

      2022 m. balandžio 26 d. Teisingumo Teismo (šeštoji kolegija) nutartis byloje (Juzgado de lo Social no 3 de Barcelona (Ispanija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) QL / Universitat de Barcelona

      (Byla C-464/21) (1)

      (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą - Teisingumo Teismo procedūros reglamento 99 straipsnis - Socialinė politika - Direktyva 1999/70/EB - Bendrasis ETUC, UNICE ir CEEP susitarimas dėl darbo pagal terminuotas sutartis - Viešajame sektoriuje paeiliui sudaromos terminuotos darbo sutartys - 2 punktas, 3 punkto 1 dalis - Taikymo sritis - Sąvoka „pagal terminuotą sutartį dirbantis darbuotojas“)
      (2022/C 237/27)
      Proceso kalba: ispanų

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

         Juzgado de lo Social no 3 de Barcelona

         Šalys

         Ieškovas: QL

         Atsakovas: Universitat de Barcelona

         Rezoliucinė dalis

      1999 m. kovo 18 d. sudaryto Bendrojo susitarimo dėl darbo pagal terminuotas sutartis, išdėstyto 1999 m. birželio 28 d. Tarybos direktyvos 1999/70/EB dėl ETUC, UNICE ir CEEP bendrojo susitarimo dėl darbo pagal terminuotas sutartis priede, 2 punktas ir 3 punkto 1 dalis turi būti aiškinami taip, kad darbuotojas, kuris su viešojo sektoriaus darbdaviu buvo paeiliui sudaręs kelias terminuotas darbo sutartis ir kurio darbo santykiai dėl to, kaip sankcija, gali būti perkvalifikuoti į „nenuolatinius neterminuotus darbo santykius“, patenka į šio bendrojo susitarimo taikymo sritį.

         (1)  Gavimo data: 2021 7 29.


title: Byla C-420/21 P: 2021 m. liepos 9 d. Valvis Holding SA pateiktas apeliacinis skundas dėl 2021 m. gegužės 12 d. Bendrojo Teismo (penktoji kolegija) priimto sprendimo byloje T-638/19 Sun Stars & Sons / EUIPO – Valvis Holding

text:
               2022 6 20

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 237/23

      2021 m. liepos 9 d.Valvis Holding SA pateiktas apeliacinis skundas dėl 2021 m. gegužės 12 d. Bendrojo Teismo (penktoji kolegija) priimto sprendimo byloje T-638/19 Sun Stars & Sons / EUIPO – Valvis Holding

      (Byla C-420/21 P)
      (2022/C 237/28)
      Proceso kalba: anglų

         Šalys

         Apeliantė: Valvis Holding SA, atstovaujama advokatų M. Stănescu, D. Bogdan, G. Bozocea

         Kitos proceso šalys: Sun Stars & Sons Pte Ltd, Europos Sąjungos intelektinės nuosavybės tarnyba
      2022 m. balandžio 29 d. nutartimi Teisingumo Teismas (aštuntoji kolegija) atmetė apeliacinį skundą kaip akivaizdžiai nepriimtiną ir nurodė, kad Valvis Holding SA turi padengti savo bylinėjimosi išlaidas.


title: Byla C-761/21 P: 2021 m. gruodžio 10 d. St. Hippolyt Holding GmbH pateiktas apeliacinis skundas dėl 2021 m. spalio 20 d. Bendrojo Teismo (dešimtoji kolegija) priimto sprendimo byloje T-351/20 St. Hippolyt / EUIPO – Raisioaqua

text:
               2022 6 20

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 237/23

      2021 m. gruodžio 10 d.St. Hippolyt Holding GmbH pateiktas apeliacinis skundas dėl 2021 m. spalio 20 d. Bendrojo Teismo (dešimtoji kolegija) priimto sprendimo byloje T-351/20 St. Hippolyt / EUIPO – Raisioaqua

      (Byla C-761/21 P)
      (2022/C 237/29)
      Proceso kalba: anglų

         Šalys

         Apeliantė: St. Hippolyt Holding GmbH, atstovaujama advokato M. Gail

         Kitos proceso šalys: Europos Sąjungos intelektinės nuosavybės tarnyba (EUIPO), Raisioaqua Oy

      2022 m. kovo 31 d. Nutartimi Teisingumo Teismas (prašymus priimti apeliacinį skundą nagrinėjanti kolegija) nusprendė, kad apeliacinis skundas yra nepriimtinas ir kad St. Hippolyt Holding GmbH padengia savo bylinėjimosi išlaidas.


title: Byla C-762/21 P: 2021 m. gruodžio 10 d. St. Hippolyt Holding GmbH pateiktas apeliacinis skundas dėl 2021 m. spalio 20 d. Bendrojo Teismo (dešimtoji kolegija) priimto sprendimo byloje T-352/20 St. Hippolyt / EUIPO – Elephant

text:
               2022 6 20

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 237/23

      2021 m. gruodžio 10 d.St. Hippolyt Holding GmbH pateiktas apeliacinis skundas dėl 2021 m. spalio 20 d. Bendrojo Teismo (dešimtoji kolegija) priimto sprendimo byloje T-352/20 St. Hippolyt / EUIPO – Elephant

      (Byla C-762/21 P)
      (2022/C 237/30)
      Proceso kalba: anglų

         Šalys

         Apeliantė: St. Hippolyt Holding GmbH, atstovaujama advokato M. Gail,

         Kitos proceso šalys: Europos Sąjungos intelektinės nuosavybės tarnyba (EUIPO), Preduzeće za proizvodnju, unutrašnju i spoljnu trgovinu Elephant Co. d.o.o.

      2022 m. kovo 31 d. Nutartimi Teisingumo Teismas (prašymus priimti apeliacinį skundą nagrinėjanti kolegija) nusprendė, kad apeliacinis skundas yra nepriimtinas ir kad St. Hippolyt Holding GmbH padengia savo bylinėjimosi išlaidas.


title: Byla C-1/22 P: 2022 m. sausio 1 d. José María Castillejo Oriol pateiktas apeliacinis skundas dėl 2021 m. lapkričio 8 d. Bendrojo Teismo (antroji kolegija) priimtos nutarties byloje T-419/21 Castillejo Oriol / Komisija

text:
               2022 6 20

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 237/24

      2022 m. sausio 1 d. José María Castillejo Oriol pateiktas apeliacinis skundas dėl 2021 m. lapkričio 8 d. Bendrojo Teismo (antroji kolegija) priimtos nutarties byloje T-419/21 Castillejo Oriol / Komisija

      (Byla C-1/22 P)
      (2022/C 237/31)
      Proceso kalba: ispanų

         Šalys

         Apeliantas: José María Castillejo Oriol, atstovaujamas advokato J. Jover Padró

         Kita proceso šalis: Europos Komisija
      2022 m. gegužės 2 d. nutartimi Bendrasis Teismas (dešimtoji kolegija) atmetė apeliacinį skundą kaip iš dalies akivaizdžiai nepriimtiną ir iš dalies akivaizdžiai nepagrįstą ir nutarė, kad apeliantas padengia savo bylinėjimosi išlaidas.


title: Byla C-90/22: 2022 m. vasario 10 d. Lietuvos Aukščiausiojo Teismo (Lietuva) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje „Gjensidige“ ADB

text:
               2022 6 20

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 237/24

      2022 m. vasario 10 d. Lietuvos Aukščiausiojo Teismo (Lietuva) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje „Gjensidige“ ADB

      (Byla C-90/22)
      (2022/C 237/32)
      Proceso kalba: lietuvių

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Lietuvos Aukščiausiasis Teismas

         Šalys pagrindinėje byloje

         Kasatorė:„Gjensidige“ ADB

         Kitos šalys: UAB „Rhenus Logistics“, UAB „ACC Distribution“

         Prejudiciniai klausimai

                  1.

                  Ar Reglamento 1215/2012 (1) 71 straipsnis, atsižvelgiant į jo 25, 29 ir 31 straipsnius bei 21 ir 22 konstatuojamąsias dalis, gali būti aiškinamas kaip leidžiantis taikyti CMR konvencijos 31 straipsnį ir tais atvejais, kai dėl ginčo, patenkančio į abiejų minėtų teisės aktų taikymo sritį, yra sudarytas jurisdikcinis susitarimas?

                  2.

                  Ar, atsižvelgiant į teisės aktų leidėjo siekį sustiprinti jurisdikcinių susitarimų apsaugą Europos Sąjungoje, Reglamento 1215/2012 45 straipsnio 1 dalies e punkto ii papunktis gali būti interpretuojamas plačiau, kaip apimantis ne tik aptariamo reglamento II skyriaus 6 skirsnį, bet ir jo 7 skirsnį?

                  3.

                  Ar, įvertinus konkrečios situacijos ypatybes ir kylančias teisines pasekmes, Reglamente 1215/2012 vartojama sąvoka „viešoji tvarka“ gali būti aiškinama kaip apimanti pagrindą spręsti dėl kitos valstybės narės teismo sprendimo nepripažinimo tuo atveju, kai taikant specialiąją konvenciją, kaip antai CMR konvenciją, susidaro teisinė situacija, kai toje pačioje byloje nesilaikoma ir jurisdikcinio susitarimo, ir susitarimo dėl taikytinos teisės?

         (1)  2012 m. gruodžio 12 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (ES) Nr. 1215/2012 dėl jurisdikcijos ir teismo sprendimų civilinėse ir komercinėse bylose pripažinimo ir vykdymo; OJ 2012, L 351, p. 1.


title: Byla C-100/22 P: 2022 m. vasario 13 d. KY pateiktas apeliacinis skundas dėl 2021 m. gruodžio 1 d. Bendrojo Teismo (pirmoji kolegija) priimto sprendimo byloje T-433/20 KY / Europos Sąjungos Teisingumo Teismas

text:
               2022 6 20

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 237/25

      2022 m. vasario 13 d. KY pateiktas apeliacinis skundas dėl 2021 m. gruodžio 1 d. Bendrojo Teismo (pirmoji kolegija) priimto sprendimo byloje T-433/20 KY / Europos Sąjungos Teisingumo Teismas

      (Byla C-100/22 P)
      (2022/C 237/33)
      Proceso kalba: prancūzų

         Šalys

         Apeliantė: KY, atstovaujama avocats N. Maes, J.-N. Louis

         Kita proceso šalis: Europos Sąjungos Teisingumo Teismas

         Apeliantės reikalavimai

                  —

                  Panaikinti 2021 m. gruodžio 1 d. Bendrojo Teismo sprendimą byloje T-433/20.

                  —

                  Priimant naują sprendimą:

                  —

                  pripažinti ieškinį priimtinu ir pagrįstu,

                  —

                  panaikinti sprendimą, kuriuo buvo atmestas apeliantės prašymas dėl grąžinimo.

                  —

                  Priteisti iš kitos proceso šalies bylinėjimosi abiejose instancijose išlaidas.

         Apeliacinio skundo pagrindai ir pagrindiniai argumentai

      Apeliantė tvirtina, kad nagrinėdamas jos ieškinį dėl panaikinimo Bendrasis Teismas padarė kelias teisės klaidas, kurių priežastis iš esmės yra ieškinio dėl nepagrįsto praturtėjimo ir teisių į pensiją apskaičiavimo taisyklių hipotetinio ginčijimo supainiojimas.
      Pirmasis pagrindas grindžiamas teisės klaida, nes Bendrasis Teismas nusprendė, kad yra teisinis pagrindas nepagrįstam praturtėjimui, ir nepakankamu skundžiamo sprendimo motyvavimu.
      Antrasis pagrindas grindžiamas Bendrojo Teismo padaryta teisės klaida, kiek tai susiję su minimalaus gyvenimo lygio taisyklės taikymu.
      Trečiasis pagrindas grindžiamas teisės klaida, nes Bendrasis Teismas nusprendė, kad nėra skurdinimo.
      Ketvirtasis pagrindas grindžiamas Europos Sąjungos teisės pažeidimu, nes Bendrasis Teismas netaikė Sprendimo Barroso Truta ir kt. / Europos Sąjungos Teisingumo Teismas (2018 m. rugsėjo 18 d. sprendimas byloje T-702/16 P, EU:T:2018:557, 104-106 punktai).


title: Byla C-112/22: 2022 m. vasario 17 d. Tribunale di Napoli (Italija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą baudžiamojoje byloje prieš CU

text:
               2022 6 20

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 237/25

      2022 m. vasario 17 d.Tribunale di Napoli (Italija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą baudžiamojoje byloje prieš CU
      (Byla C-112/22)
      (2022/C 237/34)
      Proceso kalba: italų

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

         Tribunale di Napoli

         Kaltinamoji pagrindinėje byloje

      CU

         Prejudiciniai klausimai

                  1.

                  Ar pagal Sąjungos teisę, būtent [SESV] 18 straipsnį, [SESV] 45 straipsnį, Reglamento (ES) Nr. 492/2011 (1) 7 straipsnio 2 dalį, Direktyvos 2003/109 (2) 11 straipsnio 1 dalies d punktą, Direktyvos 2011/95 (3) 29 straipsnį, Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijos 34 straipsnį, Europos Tarybos socialinės chartijos 30 ir 31 straipsnius, draudžiamos tokios nacionalinės teisės nuostatos, kaip antai kartu taikomi 2019 m. sausio 28 d. Dekreto įstatymo Nr. 4, pakeisto 2019 m. kovo 28 d. Įstatymu Nr. 26, 7 straipsnio 1 dalis ir 2 straipsnio 1 dalies a papunktis, tiek, kiek jose galimybė gauti piliečio bazines pajamas siejama su reikalavimu būti išgyvenus Italijoje ne mažiau kaip 10 metų (iš kurių paskutinius dvejus nepertraukiamai, vertinant prašymo pateikimo metu ir visą išmokos mokėjimo laikotarpį), todėl Italijos piliečiai, Sąjungos piliečiai, turintys teisę gyventi šalyje arba teisę nuolat gyventi šalyje, arba ilgalaikiai gyventojai, atvykę ne iš Sąjungos valstybių narių, gyvenantys Italijoje trumpiau nei dešimt metų arba dešimt metų, iš kurių paskutinius dvejus gyveno ne nuolat, vertinami mažiau palankiai nei tų pačių kategorijų gyventojai, gyvenantys Italijoje dešimt metų, iš kurių paskutinius dvejus – nepertraukiamai?
                  Jeigu į ankstesnį klausimą būtų atsakyta teigiamai:

                  2.

                  Ar pagal Sąjungos teisę, būtent [SESV] 18 straipsnį, [SESV] 45 straipsnį, Reglamento (ES) Nr. 492/2011 7 straipsnio 2 dalį, Direktyvos 2003/109 11 straipsnio 1 dalies d punktą, Direktyvos 2011/95 29 straipsnį, Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijos 34 straipsnį, Europos Tarybos socialinės chartijos 30 ir 31 straipsnius, draudžiamos tokios nacionalinės teisės nuostatos, kaip antai kartu taikomi 2019 m. sausio 28 d. Dekreto įstatymo Nr. 4, pakeisto 2019 m. kovo 28 d. Įstatymu Nr. 26, 7 straipsnio 1 dalis ir 2 straipsnio 1 dalies a papunktis, tiek, kiek pagal jas taikomas skirtingas požiūris į ilgalaikius gyventojus, galinčius įgyti teisę nuolat gyventi Sąjungos valstybėje po penkerių metų gyvenimo priimančiojoje valstybėje narėje, ir ilgalaikius gyventojus, kurie šalyje gyvena jau dešimt metų, iš kurių paskutinius dvejus – nepertraukiamai?

                  3.

                  Ar pagal Sąjungos teisę, būtent [SESV] 18 straipsnį, [SESV] 45 straipsnį, Reglamento (ES) Nr. 492/2011 7 straipsnio 2 dalį, Direktyvos 2003/109 11 straipsnio 1 dalies d punktą, Direktyvos 2011/95 29 straipsnį, draudžiamos tokios nacionalinės teisės nuostatos, kaip antai kartu taikomi 2019 m. sausio 28 d. Dekreto įstatymo Nr. 4 7 straipsnio 1 dalis ir 2 straipsnio 1 dalies a papunktis, pagal kurias Italijos, Sąjungos ir ne Sąjungos piliečiai tam, kad galėtų gauti piliečio bazines pajamas, turi atitikti reikalavimą būti išgyvenus šalyje dešimt metų (ir pastaruosius dvejus metus – nepertraukiamai)?

                  4.

                  Ar pagal Sąjungos teisę, būtent [SESV] 18 straipsnį, [SESV] 45 straipsnį, Reglamento (ES) Nr. 492/2011 7 straipsnio 2 dalį, Direktyvos 2003/109 11 straipsnio 1 dalies d punktą, Direktyvos 2011/95 29 straipsnį, Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijos 34 straipsnį, Europos Tarybos socialinės chartijos 30 ir 31 straipsnius, draudžiamos tokios nacionalinės teisės nuostatos, kaip antai kartu taikomi 2019 m. sausio 28 d. Dekreto įstatymo Nr. 4 7 straipsnio 1 dalis ir 2 straipsnio 1 dalies a papunktis, tiek, kiek pagal jas reikalaujama, kad Italijos, Sąjungos ir ne Sąjungos piliečiai, norintys gauti piliečio bazines pajamas, deklaruotų, jog dešimt metų, iš kurių paskutinius dvejus – nepertraukiamai, gyveno Italijoje, o už melagingą deklaravimą jiems gresia sunkios baudžiamojoje teisėje numatytos pasekmės?

         (1)  2011 m. balandžio 5 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (ES) Nr. 492/2011 dėl laisvo darbuotojų judėjimo Sąjungoje (OL L 141, 2011, p. 1).

         (2)  2003 m. lapkričio 25 d. Tarybos direktyva 2003/109/EB dėl trečiųjų valstybių piliečių, kurie yra ilgalaikiai gyventojai, statuso (OL L 16, 2004, p. 44; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 19 sk., 6 t., p. 272).

         (3)  2011 m. gruodžio 13 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2011/95/ES dėl trečiųjų šalių piliečių ar asmenų be pilietybės priskyrimo prie tarptautinės apsaugos gavėjų, vienodo statuso pabėgėliams arba papildomą apsaugą galintiems gauti asmenims ir suteikiamos apsaugos pobūdžio reikalavimų (nauja redakcija) (OL L 337, 2011, p. 9).


title: Byla C-129/22: 2022 m. vasario 24 d. Verwaltungsgericht Darmstadt (Vokietija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje EF / Stadt Offenbach am Main

text:
               2022 6 20

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 237/27

      2022 m. vasario 24 d.Verwaltungsgericht Darmstadt (Vokietija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje EF / Stadt Offenbach am Main

      (Byla C-129/22)
      (2022/C 237/35)
      Proceso kalba: vokiečių

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

         Verwaltungsgericht Darmstadt

         Šalys pagrindinėje byloje

         Pareiškėjas: EF

         Atsakovas: Stadt Offenbach am Main

         Prejudiciniai klausimai

                  1.

                  Ar trečiosios šalies pilietis, kuriam pirmoji valstybė narė (nagrinėjamu atveju – Italija) pagal Direktyvą 2003/109/EB (1) yra suteikusi ilgalaikio gyventojo statusą, gali reikalauti iš antrosios valstybės narės (nagrinėjamu atveju – Vokietija) pratęsti leidimą gyventi, kuris buvo jam išduotas įgyvendinant Direktyvos 2003/109/EB 14 ir paskesnius straipsnius, nepateikdamas įrodymų, kad tebeturi ilgalaikio gyventojo statusą?
                  Jei į pirmąjį klausimą būtų atsakyta neigiamai:

                  2.

                  Ar antrojoje valstybėje narėje tuo, kad trečiosios šalies pilietis tebeturi ilgalaikio gyventojo statusą, reikia remtis vien todėl, kad jis turi pirmosios valstybės narės išduotą neriboto galiojimo ilgalaikio gyventojo leidimą gyventi ES, nors šešerius metus nebuvo jam ilgalaikio gyventojo statusą suteikusios valstybės narės teritorijoje?
                  Jei į šį klausimą būtų atsakyta neigiamai:

                  3.

                  Ar antroji valstybė narė, svarstydama, ar pratęsti leidimą gyventi, turi teisę pagal Direktyvos 2003/109/EB 9 straipsnio 4 dalies antrą pastraipą patikrinti, ar asmuo neprarado ilgalaikio gyventojo statuso, ir, jei taip, atsisakyti leidimą pratęsti, ar kompetencija nustatyti šio statuso ex post praradimą tenka pirmajai valstybei narei?
                  Jei į šį klausimą būtų atsakyta teigiamai:

                  4.

                  Ar tokiu atveju, tikrinant statuso praradimo pagrindą pagal Direktyvos 2003/109/EB 9 straipsnio 4 dalies antrą pastraipą, būtinas perkėlimas į nacionalinę teisę, sukonkretinant ilgalaikio gyventojo statuso praradimo pirmojoje valstybėje narėje sąlygas, ar pakanka to, kad nacionalinėje teisėje, nedarant konkrečios nuorodos į direktyvą, yra reglamentuota, kad antroji valstybė narė turi teisę neišduoti leidimo gyventi, „jeigu užsienietis praranda ilgalaikio gyventojo statusą kitoje Europos Sąjungos valstybėje narėje“?

         (1)  2003 m. lapkričio 25 d. Tarybos direktyva 2003/109/EB dėl trečiųjų valstybių piliečių, kurie yra ilgalaikiai gyventojai, statuso (OL L 16, 2004, p. 44; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 19 sk., 6 t., p. 272).


title: Byla C-130/22 P: 2022 m. vasario 24 d. DD pateiktas apeliacinis skundas dėl 2021 m. gruodžio 21 d. Bendrojo Teismo (ketvirtoji kolegija) priimto sprendimo byloje T-703/19, DD / FRA

text:
               2022 6 20

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 237/27

      2022 m. vasario 24 d. DD pateiktas apeliacinis skundas dėl 2021 m. gruodžio 21 d. Bendrojo Teismo (ketvirtoji kolegija) priimto sprendimo byloje T-703/19, DD / FRA

      (Byla C-130/22 P)
      (2022/C 237/36)
      Proceso kalba: anglų

         Šalys

         Apeliantas: DD, atstovaujamas Rechtsanwältin N. Lorenz

         Kita proceso šalis: Europos Sąjungos pagrindinių teisių agentūra

         Apelianto reikalavimai

      Apeliantas prašo Teisingumo Teismo:

                  —

                  panaikinti visą skundžiamą sprendimą;

                  —

                  dėl to:

                              —

                              priteisti apeliantui patirtos neturtinės žalos atlyginimą, nurodytą apeliaciniame skunde ir įvertintą ex aequo et bono50 000 EUR;

                              —

                              panaikinti 2018 m. gruodžio 21 d. FRA direktoriaus sprendimą atmesti apelianto prašymą, pateiktą pagal Pareigūnų tarnybos nuostatų 90 straipsnio 1 dalį;

                              —

                              prireikus panaikinti 2019 m. birželio 24 d. FRA direktoriaus sprendimą atmesti apelianto skundą, pateiktą pagal Pareigūnų tarnybos nuostatų 90 straipsnio 2 dalį;

                              —

                              priteisti iš Europos Sąjungos pagrindinių teisių agentūros visas bylinėjimosi išlaidas.

         Apeliacinio skundo pagrindai ir pagrindiniai argumentai

      Grįsdamas apeliacinį skundą apeliantas nurodo šiuos pagrindus ir pagrindinius argumentus, susijusius su skundžiamu sprendimu:

                  1.

                  Teisės klaida, juridinę reikšmę turinčių faktų nenustatymas, neišsamus faktų nagrinėjimas ir su faktinėmis aplinkybėmis susijusių įrodymų iškraipymas.

                  2.

                  Teisės klaida, įrodymų iškraipymas, nepakankamas motyvavimas, teisinio saugumo principo pažeidimas ir akivaizdi pirmojo pagrindo, grindžiamo neteisėtumu, vertinimo klaida.

                  3.

                  Teisės klaida, įrodymų iškraipymas, neišsamus svarbių faktinių aplinkybių teisinis nagrinėjimas, neišsamus ieškinio pagrindo nagrinėjimas, nepakankamas motyvavimas, kiek tai susiję su antruoju pagrindu, grindžiamu neteisėtumu.

                  4.

                  Teisės klaida, neišsamus ieškinio pagrindo nagrinėjimas ir nepakankamas motyvavimas, kiek tai susiję su penktuoju pagrindu, grindžiamu neteisėtumu.

                  5.

                  Teisės klaida, įrodymų iškraipymas, neišsamus faktinių aplinkybių, kiek tai susiję su šeštuoju pagrindu, grindžiamu neteisėtumu, nagrinėjimas.

                  6.

                  Teisės klaida, neišsamus ieškinio pagrindo nagrinėjimas, nepakankamas motyvavimas, ieškinio pagrindas, kuriame nurodyta, kad panaudotas įrodymas buvo gautas arba panaudotas neteisėtai, kiek tai susiję su aštuntuoju pagrindu, grindžiamu neteisėtumu.

                  7.

                  Teisės klaida, įrodymų iškraipymas, klaidingas teisinis faktinių aplinkybių klasifikavimas, nepakankamas motyvavimas, kiek tai susiję su devintuoju pagrindu, grindžiamu neteisėtumu.

                  8.

                  Teisės klaida, neišsamus faktinių aplinkybių nagrinėjimas, nepakankamas motyvavimas ir Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijos 47 straipsnio pažeidimas, kiek tai susiję su realia nurodoma žala ir priežastiniu ryšiu.


title: Byla C-162/22: 2022 m. kovo 3 d. Lietuvos vyriausiojo administracinio teismo (Lietuva) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje A. G. prieš Lietuvos Respublikos generalinę prokuratūrą

text:
               2022 6 20

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 237/28

      2022 m. kovo 3 d. Lietuvos vyriausiojo administracinio teismo (Lietuva) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje A. G. prieš Lietuvos Respublikos generalinę prokuratūrą

      (Byla C-162/22)
      (2022/C 237/37)
      Proceso kalba: lietuvių

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Lietuvos vyriausiasis administracinis teismas

         Šalys pagrindinėje byloje

         Apeliantė: A. G.

         Kita šalis: Lietuvos Respublikos generalinė prokuratūra

         Prejudicinis klausimas

      Ar 2002 m. liepos 12 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2002/58/EB (1) dėl asmens duomenų tvarkymo ir privatumo apsaugos elektroninių ryšių sektoriuje 15 straipsnio 1 dalis, siejama su Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijos 7, 8, 11 straipsniais ir 52 straipsnio 1 dalimi, turi būti aiškinama taip, kad pagal ją kompetentingoms viešosios valdžios institucijoms draudžiama elektroninių ryšių paslaugų teikėjų saugomus duomenis, galinčius suteikti informaciją apie elektroninių ryšių priemonės naudotojo duomenis ir pranešimus, naudoti korupcinio pobūdžio tarnybinių nusižengimų tyrimo bylose, neatsižvelgiant į tai, ar prieiga prie tokių duomenų konkrečiu atveju buvo suteikta kovos su sunkiais nusikaltimais ir didelių grėsmių visuomenės saugumui prevencijos tikslais?

         (1)  OL L 201, 2002 7 31, p. 37; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 13 sk., 29 t., p. 514.


title: Byla C-178/22: 2022 m. kovo 8 d. Tribunale di Bolzano (Italija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą baudžiamojoje byloje prieš nenustatytus asmenis

text:
               2022 6 20

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 237/29

      2022 m. kovo 8 d.Tribunale di Bolzano (Italija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą baudžiamojoje byloje prieš nenustatytus asmenis
      (Byla C-178/22)
      (2022/C 237/38)
      Proceso kalba: italų

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

         Tribunale di Bolzano

         Baudžiamoji byla prieš

      Nenustatytus asmenis

         Prejudiciniai klausimai

      Ar pagal 2002 m. liepos 12 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2002/58/EB (1) 15 straipsnio 1 dalį draudžiama nacionalinės teisės nuostata, kuri įtvirtinta 2003 m. birželio 30 d. Įstatyminio dekreto Nr. 196 (Privatumo kodekso) 132 straipsnyje, kurio 3 dalis buvo iš dalies pakeista 2021 m. rugsėjo 30 d. Dekretu įstatymu Nr. 132, su daliniais pakeitimais pertvarkytu į 2021 m. lapkričio 23 d. Įstatymą Nr. 178, ir kurios aktualioje redakcijoje nustatyta:

                  3.

                  Jei turima pakankamai įrodymų, kad padarytos nusikalstamos veikos, už kurias įstatyme numatyta laisvės atėmimo iki gyvos galvos bausmė arba laisvės atėmimo bausmės, kurių didžiausia – ne trumpesnė kaip treji metai, kurios nustatomos pagal Baudžiamojo proceso kodekso 4 straipsnį, ar nusikalstamos veikos, kai asmeniui rimtai telefonu grasinama, prie jo priekabiaujama ar jam trukdoma, per įstatymu nustatytą saugojimo terminą prokuroro arba kaltinamojo gynėjo, asmens, kurio atžvilgiu pradėtas ikiteisminis tyrimas, nukentėjusiojo ar kitų suinteresuotų asmenų prašymu, gavus teismo motyvuota nutartimi išduotą leidimą, suteikiama prieiga prie duomenų, kai šie duomenys reikšmingi faktinėms aplinkybėms nustatyti?

         (1)  2002 m. liepos 12 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2002/58/EB dėl asmens duomenų tvarkymo ir privatumo apsaugos elektroninių ryšių sektoriuje (Direktyva dėl privatumo ir elektroninių ryšių) (OL L 201, 2002, p. 37; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 13 sk., 29 t., p. 514).


title: Byla C-181/22 P: 2022 m. kovo 9 d. Nemea Bank plc pateiktas apeliacinis skundas dėl 2021 m. gruodžio 20 d. Bendrojo Teismo (devintoji išplėstinė kolegija) priimtos nutarties byloje T-321/17 Niemelä ir kt. / ECB

text:
               2022 6 20

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 237/30

      2022 m. kovo 9 d.Nemea Bank plc pateiktas apeliacinis skundas dėl 2021 m. gruodžio 20 d. Bendrojo Teismo (devintoji išplėstinė kolegija) priimtos nutarties byloje T-321/17 Niemelä ir kt. / ECB

      (Byla C-181/22 P)
      (2022/C 237/39)
      Proceso kalba: anglų

         Šalys

         Apeliantė: Nemea Bank plc, atstovaujama asianajaja A. Meriläinen

         Kitos proceso šalys: Heikki Niemelä, Mika Lehto, Nemea plc, Nevestor SA, Europos Centrinis Bankas, Europos Komisija

         Reikalavimai

      Apeliantė Teisingumo Teismo prašo:

                  —

                  panaikinti skundžiamą nutartį,

                  —

                  grąžinti bylą Bendrajam Teismui, kad ji būtų tinkamai išnagrinėta kitos kolegijos ir visiškai kitos sudėties teismo, nes tą nutartį priėmusi kolegija buvo šališka ir pažeidė apeliantės pagrindines teises, ir

                  —

                  priteisti iš ECB bylinėjimosi išlaidas.

         Apeliacinio skundo pagrindai ir pagrindiniai argumentai

      Apeliacinio skundo pirmasis pagrindas: Bendrasis Teismas padarė teisės klaidą, kai klaidingai nusprendė, kad nėra poreikio priimti sprendimą byloje T-321/17, klaidingai neatsižvelgė į tai, kad tariamas 2017 m. birželio 30 d. ECB sprendimo galiojimas ex tunc pažeidė SESV 263 straipsnį, ir klaidingai nusprendė, kad nėra jokio apeliantės suinteresuotumo 2017 m. kovo 23 d. ECB sprendimo dėl licencijos atšaukimo panaikinimu.
      Apeliacinio skundo antrasis pagrindas: Bendrasis Teismas padarė teisės klaidą, susijusią su įvairiais esminių procedūrinių reikalavimų pažeidimais.
      Apeliacinio skundo trečiasis pagrindas: Bendrasis Teismas neatsižvelgė į apeliantės teisių pagal Chartijos 47 straipsnį pažeidimą iki proceso pradžios ir į tai, kad apeliantei toliau nebuvo tinkamai atstovaujama vykstant procesui.
      Apeliacinio skundo ketvirtasis pagrindas: pripažindamas prašymą atlyginti žalą nepriimtinu Bendrasis Teismas neatsižvelgė į apeliantės teisių pagal Chartijos 41 straipsnį pažeidimą.
      Apeliacinio skundo penktasis pagrindas: pripažindamas prašymą atlyginti žalą nepriimtinu Bendrasis Teismas padarė teisės klaidą, nes neatsižvelgė į SESV 340 straipsnyje numatytas apeliantės teises.


title: Byla C-182/22: 2022 m. kovo 10 d. Amtsgericht München (Vokietija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje JU / Scalable Capital GmbH

text:
               2022 6 20

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 237/30

      2022 m. kovo 10 d.Amtsgericht München (Vokietija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje JU / Scalable Capital GmbH

      (Byla C-182/22)
      (2022/C 237/40)
      Proceso kalba: vokiečių

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

         Amtsgericht München

         Šalys pagrindinėje byloje

         Ieškovas: JU

         Atsakovė: Scalable Capital GmbH

         Prejudiciniai klausimai

                  1.

                  Ar Bendrojo duomenų apsaugos reglamento (1) 82 straipsnis turi būti aiškinamas taip, kad ir apskaičiuojant žalos atlyginimo dydį teisė į kompensaciją neturi sankcijos pobūdžio, visų pirma neatlieka bendros ar specialios atgrasymo funkcijos, o teisės į kompensaciją funkcija tėra tik kompensacinė ir tam tikrais atvejais patenkinanti nukentėjusiojo interesus?

                  2.a

                  Ar, apskaičiuojant teisės į neturtinės žalos atlyginimo dydį, reikia vadovautis tokia samprata, kad teisė į kompensaciją atlieka ir individualių nukentėjusiojo interesų patenkinimo funkciją – šiuo atveju suprantamą kaip nukentėjusiojo privatus interesas, kad už žalą sukėlusius veiksmus būtų taikoma atsakomybė –, ar teisė į kompensaciją atlieka tik kompensacinę funkciją – šiuo atveju suprantamą kaip patirto neigiamo poveikio kompensavimo funkcija?

                  2.b.1.

                  Jeigu preziumuotina, kad teisė į neturtinės žalos atlyginimą atlieka ir kompensacinę, ir nukentėjusiojo interesų patenkinimo funkcijas: ar, apskaičiuojant jos dydį, reikia remtis tuo, kad kompensacinė funkcija turi struktūrinę arba bent jau kaip taisyklės ir išimties santykis vertintiną viršenybę prieš nukentėjusiojo interesų patenkinimo funkciją? Ar tai reiškia, kad nukentėjusiojo interesų patenkinimo funkcija gali būti svarstoma tik tyčinių arba dėl labai didelio aplaidumo padarytų pažeidimų atveju?

                  2.b.2.

                  Jeigu teisė į neturtinės žalos atlyginimą neatlieka nukentėjusiojo interesų patenkinimo funkcijos: ar, apskaičiuojant jos dydį, papildoma reikšmė teikiama tik tyčiniams arba dėl didelio aplaidumo padarytiems duomenų apsaugos pažeidimams, vertinamiems kaip prie žalos sukėlimo prisidedantys veiksniai?

                  3.

                  Ar, apibrėžiant ir apskaičiuojant neturtinės žalos atlyginimą, reikia remtis struktūrine hierarchija ar bent jau taisyklės ir išimties santykiu grindžiama hierarchija, kurios atveju duomenų apsaugos pažeidimo sukeltas juntamas neigiamas poveikis yra mažiau reikšmingas negu su sveikatos sutrikdymu susijęs juntamas neigiamas poveikis ir skausmas?

                  4.

                  Ar tuo atveju, kai preziumuotina žala, nacionalinis teismas dėl jos nedidelio dydžio turi teisę priteisti materialiniu požiūriu tik mažareikšmio dydžio žalos atlyginimą, kurį nukentėjusysis arba visuomenė gali palaikyti tik simboliniu?

                  5.

                  Ar, apibrėžiant neturtinės žalos atlyginimą, jo pasekmių vertinimo požiūriu preziumuotina, kad tapatybė yra pavogta, kaip tai suprantama pagal Bendrojo duomenų apsaugos reglamento 75 konstatuojamąją dalį, tik jeigu duomenų subjekto tapatybę iš tiesų pasisavino nusikaltėlis, t. y. kuria nors forma apsimetė duomenų subjektu, ar tapatybės vagystę reiškia jau vien aplinkybė, kad nusikaltėliai disponuoja duomenimis, kurie leidžia nustatyti duomenų subjekto tapatybę?

         (1)  2016 m. balandžio 27 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (ES) 2016/679 dėl fizinių asmenų apsaugos tvarkant asmens duomenis ir dėl laisvo tokių duomenų judėjimo ir kuriuo panaikinama Direktyva 95/46/EB (Bendrasis duomenų apsaugos reglamentas) (OL L 119, 2016, p. 1).


title: Byla C-401/19: 2022 m. balandžio 26 d. Teisingumo Teismo (didžioji kolegija) sprendimas byloje Lenkijos Respublika / Europos Parlamentas, Europos Sąjungos Taryba (Ieškinys dėl panaikinimo – Direktyva (ES) 2019/790 – 17 straipsnio 4 dalies b punktas ir c punkto pabaiga – Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijos 11 straipsnis ir 17 straipsnio 2 dalis – Saviraiškos ir informacijos laisvė – Intelektinės nuosavybės apsauga – Turinio dalijimosi internetu paslaugų teikėjams nustatyti įpareigojimai – Paslaugų naudotojų įkelto turinio automatinė išankstinė kontrolė (filtravimas))

text:
               2022 6 20

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 237/2

      2022 m. balandžio 26 d. Teisingumo Teismo (didžioji kolegija) sprendimas byloje Lenkijos Respublika / Europos Parlamentas, Europos Sąjungos Taryba

      (Byla C-401/19) (1)

      (Ieškinys dėl panaikinimo - Direktyva (ES) 2019/790 - 17 straipsnio 4 dalies b punktas ir c punkto pabaiga - Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijos 11 straipsnis ir 17 straipsnio 2 dalis - Saviraiškos ir informacijos laisvė - Intelektinės nuosavybės apsauga - Turinio dalijimosi internetu paslaugų teikėjams nustatyti įpareigojimai - Paslaugų naudotojų įkelto turinio automatinė išankstinė kontrolė (filtravimas))
      (2022/C 237/02)
      Proceso kalba: lenkų

         Šalys

         Ieškovė: Lenkijos Respublika, atstovaujama B. Majczyna, M. Wiącek ir J. Sawicka, padedamų eksperto J. Barski

         Atsakovė: Europos Parlamentas, atstovaujamas D. Warin, S. Alonso de León ir W. D. Kuzmienko; Europos Sąjungos Taryba, atstovaujama M. Alver, F. Florindo Gijón ir D. Kornilaki

         Atsakovės pusėje įstojusios į bylą šalys: Ispanijos Karalystė, iš pradžių atstovaujama S. Centeno Huerta ir J. Rodríguez de la Rúa Puig, vėliau J. Rodríguez de la Rúa Puig; Prancūzijos Respublika, atstovaujama A.-L. Desjonquères ir A. Daniel; Portugalijos Respublika, iš pradžių atstovaujama M. A. Capela de Carvalho Galaz Pimenta, P. Barros da Costa, P. Salvação Barreto ir L. Inez Fernandes, vėliau M. A. Capela de Carvalho Galaz Pimenta, P. Barros da Costa ir P. Salvação Barreto; Europos Komisija, atstovaujama F. Erlbacher, S. L. Kalėdos, J. Samnadda ir B. Sasinowska

         Rezoliucinė dalis

                  1.

                  Atmesti ieškinį.

                  2.

                  Priteisti bylinėjimosi išlaidas iš Lenkijos Respublikos.

                  3.

                  Ispanijos Karalystė, Prancūzijos Respublika, Portugalijos Respublika ir Europos Komisija padengia savo bylinėjimosi išlaidas.

         (1)  OL C 270, 2019 8 12.


title: Byla C-666/19 P: 2022 m. balandžio 28 d. Teisingumo Teismo (ketvirtoji kolegija) sprendimas byloje Changmao Biochemical Engineering Co. Ltd / Europos Komisija, Hyet Sweet SAS (Apeliacinis skundas – Dempingas – Kinijos Liaudies Respublikos kilmės aspartamo importas – Reglamentai Nr. 1225/2009 ir 2016/1036 – Taikymo sritis „ratione temporis“ – 2 straipsnio 7 dalis – Rinkos ekonomikos sąlygomis veikiančios įmonės statusas – Atsisakymas – 2 straipsnio 10 dalis – Koregavimai – Įrodinėjimo pareiga – 3 straipsnis – Žalos nustatymas – Europos Komisijos rūpestingumo pareiga)

text:
               2022 6 20

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 237/3

      2022 m. balandžio 28 d. Teisingumo Teismo (ketvirtoji kolegija) sprendimas byloje Changmao Biochemical Engineering Co. Ltd / Europos Komisija, Hyet Sweet SAS

      (Byla C-666/19 P) (1)

      (Apeliacinis skundas - Dempingas - Kinijos Liaudies Respublikos kilmės aspartamo importas - Reglamentai Nr. 1225/2009 ir 2016/1036 - Taikymo sritis „ratione temporis“ - 2 straipsnio 7 dalis - Rinkos ekonomikos sąlygomis veikiančios įmonės statusas - Atsisakymas - 2 straipsnio 10 dalis - Koregavimai - Įrodinėjimo pareiga - 3 straipsnis - Žalos nustatymas - Europos Komisijos rūpestingumo pareiga)
      (2022/C 237/03)
      Proceso kalba: anglų

         Šalys

         Apeliantė: Changmao Biochemical Engineering Co. Ltd, atstovaujama dikigoros K. Adamantopoulos ir avocat P. Billiet

         Kitos proceso šalys: Europos Komisija, iš pradžių atstovaujama T. Maxian Rusche ir N. Kuplewatzky, vėliau T. Maxian Rusche ir A. Demeneix ir galiausiai T. Maxian Rusche ir K. Blanck; Hyet Sweet SAS

         Rezoliucinė dalis

                  1.

                  Atmesti apeliacinį skundą.

                  2.

                  Nurodyti Changmao Biochemical Engineering Co. Ltd padengti savo ir Europos Komisijos bylinėjimosi išlaidas.

         (1)  OL C 383, 2019 11 11.


title: Byla C-79/20 P: 2022 m. balandžio 28 d. Teisingumo Teismo (antroji kolegija) sprendimas byloje Yieh United Steel Corp. / Europos Komisija, Eurofer, Association Européenne de l'Acier, ASBL (Apeliacinis skundas – Dempingas – Įgyvendinimo reglamentas (ES) 2015/1429 – Kinijos Liaudies Respublikos ir Taivano kilmės plokščių šaltai valcuotų nerūdijančiojo plieno produktų importas – Galutinis antidempingo muitas – Reglamentas (EB) Nr. 1225/2009 – 2 straipsnis – Normaliosios vertės apskaičiavimas – Gamybos sąnaudų apskaičiavimas – Gamybos nuostoliai – Atsisakymas išskaičiuoti perdirbto metalo laužo vertę – Normaliosios vertės nustatymas remiantis panašaus produkto pardavimo eksportuojančiosios šalies vidaus vartojimui sandoriais – Pardavimo eksportuojančiosios valstybės vidaus rinkoje sandorių, susijusių su eksportui skirtais produktais, neįtraukimas į apskaičiavimo bazę, kuria remiantis nustatoma normalioji vertė)

text:
               2022 6 20

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 237/3

      2022 m. balandžio 28 d. Teisingumo Teismo (antroji kolegija) sprendimas byloje Yieh United Steel Corp. / Europos Komisija, Eurofer, Association Européenne de l'Acier, ASBL

      (Byla C-79/20 P) (1)

      (Apeliacinis skundas - Dempingas - Įgyvendinimo reglamentas (ES) 2015/1429 - Kinijos Liaudies Respublikos ir Taivano kilmės plokščių šaltai valcuotų nerūdijančiojo plieno produktų importas - Galutinis antidempingo muitas - Reglamentas (EB) Nr. 1225/2009 - 2 straipsnis - Normaliosios vertės apskaičiavimas - Gamybos sąnaudų apskaičiavimas - Gamybos nuostoliai - Atsisakymas išskaičiuoti perdirbto metalo laužo vertę - Normaliosios vertės nustatymas remiantis panašaus produkto pardavimo eksportuojančiosios šalies vidaus vartojimui sandoriais - Pardavimo eksportuojančiosios valstybės vidaus rinkoje sandorių, susijusių su eksportui skirtais produktais, neįtraukimas į apskaičiavimo bazę, kuria remiantis nustatoma normalioji vertė)
      (2022/C 237/04)
      Proceso kalba: anglų

         Šalys

         Apeliantė: Yieh United Steel Corp., atstovaujama avocat D. Luff

         Kitos proceso šalys: Europos Komisija, atstovaujama J.-F. Brakeland ir M. França ir A. Demeneix, vėliau J.-F. Brakeland ir G. Luengo; Eurofer, Association européenne de l’acier, ASBL, atstovaujama avocats J. Killick ir G. Forwood ir dikigoros G. Papaconstantinou

         Rezoliucinė dalis

                  1.

                  Atmesti apeliacinį skundą.

                  2.

                  Yieh United Steel Corp. padengia savo, Europos Komisijos ir Eurofer, Association européenne de l’acier, ASBL patirtas bylinėjimosi išlaidas.

         (1)  OL C 103, 2020 3 30.


title: Byla C-86/20: 2022 m. balandžio 28 d. Teisingumo Teismo (pirmoji kolegija) sprendimas byloje (Krajský soud v Brně (Čekijos Respublika) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Vinařství U Kapličky s.r.o. / Státní zemědělská a potravinářská inspekce (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą – Bendras žemės ūkio produktų rinkų organizavimas – Vynas – Reglamentas (ES) Nr. 1308/2013 – Su prekyba susijusios taisyklės – 80 straipsnis – Vynininkystės metodai – Draudimas prekiauti – 90 straipsnis – Vyno importas – Reglamentas (EB) Nr. 555/2008 – 43 straipsnis – V I 1 dokumentas – Sertifikatas, kuriuo patvirtinama, kad vyno siunta pagaminta taikant rekomenduojamus arba leidžiamus vynininkystės metodus – Įrodomoji galia – Reglamentas (ES) Nr. 1306/2013 – 89 straipsnio 4 dalis – Nuobaudos – Prekyba trečiojoje šalyje pagamintu vynu – Vynas, pagamintas taikant draudžiamus vynininkystės metodus – Atleidimas nuo atsakomybės – Įrodinėjimo pareiga)

text:
               2022 6 20

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 237/4

      2022 m. balandžio 28 d. Teisingumo Teismo (pirmoji kolegija) sprendimas byloje (Krajský soud v Brně (Čekijos Respublika) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Vinařství U Kapličky s.r.o. / Státní zemědělská a potravinářská inspekce

      (Byla C-86/20) (1)

      (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą - Bendras žemės ūkio produktų rinkų organizavimas - Vynas - Reglamentas (ES) Nr. 1308/2013 - Su prekyba susijusios taisyklės - 80 straipsnis - Vynininkystės metodai - Draudimas prekiauti - 90 straipsnis - Vyno importas - Reglamentas (EB) Nr. 555/2008 - 43 straipsnis - V I 1 dokumentas - Sertifikatas, kuriuo patvirtinama, kad vyno siunta pagaminta taikant rekomenduojamus arba leidžiamus vynininkystės metodus - Įrodomoji galia - Reglamentas (ES) Nr. 1306/2013 - 89 straipsnio 4 dalis - Nuobaudos - Prekyba trečiojoje šalyje pagamintu vynu - Vynas, pagamintas taikant draudžiamus vynininkystės metodus - Atleidimas nuo atsakomybės - Įrodinėjimo pareiga)
      (2022/C 237/05)
      Proceso kalba: čekų

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

         Krajský soud v Brně

         Šalys pagrindinėje byloje

         Pareiškėja: Vinařství U Kapličky s.r.o.

         Atsakovė: Státní zemědělská a potravinářská inspekce

         Rezoliucinė dalis

                  1.

                  2013 m. gruodžio 17 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) Nr. 1308/2013, kuriuo nustatomas bendras žemės ūkio produktų rinkų organizavimas ir panaikinami Tarybos reglamentai (EEB) Nr. 922/72, (EEB) Nr. 234/79, (EB) Nr. 1037/2001 ir (EB) Nr. 1234/2007, 80 straipsnio 2 dalies a ir c punktus ir 90 straipsnio 3 dalies a punktą reikia aiškinti taip: dėl į Sąjungą importuotos vyno siuntos pagal 2008 m. birželio 27 d. Komisijos reglamento (EB) Nr. 555/2008, kuriuo nustatomos išsamios Tarybos reglamento (EB) Nr. 479/2008 dėl bendro vyno rinkos organizavimo įgyvendinimo taisyklės, taikomos vyno sektoriaus paramos programoms, prekybai su trečiosiomis šalimis, gamybos potencialui ir kontrolei, 43 straipsnį parengtame V I 1 dokumente esantis sertifikatas, kuriuo patvirtinama, kad ta siunta buvo pagaminta taikant Tarptautinės vynuogių ir vyno organizacijos rekomenduojamus ir paskelbtus arba Sąjungos patvirtintus vynininkystės metodus, yra reikšmingas vertinant tos siuntos atitiktį Reglamento Nr. 1308/2013 80 straipsnio 2 dalies a ir c punktuose nurodytiems vynininkystės metodams, tačiau vien jo nepakanka tokiai atitikčiai nustatyti.

                  2.

                  2013 m. gruodžio 17 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) Nr. 1306/2013 dėl bendros žemės ūkio politikos finansavimo, valdymo ir stebėsenos, kuriuo panaikinami Tarybos reglamentai (EEB) Nr. 352/78, (EB) Nr. 165/94, (EB) Nr. 2799/98, (EB) Nr. 814/2000, (EB) Nr. 1290/2005 ir (EB) Nr. 485/2008, 89 straipsnio 4 dalį kartu su šio reglamento 64 straipsnio 2 dalies d punktu ir Reglamento Nr. 1308/2013 80 straipsnio 2 dalimi reikia aiškinti taip: jomis draudžiami valstybės narės teisės aktai, kuriuose numatyta, kad kai asmuo, šioje valstybėje narėje prekiaujantis iš trečiosios šalies importuoto vyno siunta, neatitinkančia Reglamento Nr. 1308/2013 80 straipsnio 2 dalies a arba c punkte nurodytų vynininkystės metodų, pateikia dėl tos siuntos parengtą V I 1 dokumentą, kuriuo patvirtinama, kad ta siunta buvo pagaminta taikant Tarptautinės vynuogių ir vyno organizacijos rekomenduojamus ir paskelbtus arba Sąjungos patvirtintus vynininkystės metodus, pareiga įrodyti, kad tas prekybininkas pažeidė Reglamento Nr. 1308/2013 80 straipsnio 2 dalyje numatytą prekybos draudimą, tenka tos valstybės narės kompetentingoms institucijoms.

         (1)  OL C 137, 2020 4 27.


title: Byla C-237/20: 2022 m. balandžio 28 d. Teisingumo Teismo (trečioji kolegija) sprendimas byloje (Hoge Raad der Nederlanden (Nyderlandai) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Federatie Nederlandse Vakbeweging / Heiploeg Seafood International BV, Heitrans International BV (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą – Direktyva 2001/23/EB – 3-5 straipsniai – Įmonių perdavimas – Darbuotojų teisių apsauga – Išimtys – Nemokumo procedūra – „Pre-pack“ – Įmonės išlikimas – Įmonės (jos dalies) perdavimas paskelbus bankrotą, prieš tai atlikus pre-pack)

text:
               2022 6 20

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 237/5

      2022 m. balandžio 28 d. Teisingumo Teismo (trečioji kolegija) sprendimas byloje (Hoge Raad der Nederlanden (Nyderlandai) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Federatie Nederlandse Vakbeweging / Heiploeg Seafood International BV, Heitrans International BV

      (Byla C-237/20) (1)

      (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą - Direktyva 2001/23/EB - 3-5 straipsniai - Įmonių perdavimas - Darbuotojų teisių apsauga - Išimtys - Nemokumo procedūra - „Pre-pack“ - Įmonės išlikimas - Įmonės (jos dalies) perdavimas paskelbus bankrotą, prieš tai atlikus pre-pack)
      (2022/C 237/06)
      Proceso kalba: nyderlandų

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

         Hoge Raad der Nederlanden

         Šalys pagrindinėje byloje

         Kasatorė: Federatie Nederlandse Vakbeweging

         Kitos kasacinio proceso šalys: Heiploeg Seafood International BV, Heitrans International BV

         Rezoliucinė dalis

                  1.

                  2001 m. kovo 12 d. Tarybos direktyvos 2001/23/EB dėl valstybių narių įstatymų, skirtų darbuotojų teisių apsaugai įmonių, verslo arba įmonių ar verslo dalių perdavimo atveju, suderinimo 5 straipsnio 1 dalis turi būti aiškinama taip, kad joje numatyta sąlyga, pagal kurią šios direktyvos 3 ir 4 straipsniai netaikomi įmonės perdavimui, jeigu perdavėjui taikomos bankroto arba kitos panašios nemokumo procedūros, „kurios buvo pradėtos ketinant likviduoti perdavėjo turtą“, yra įvykdyta, kai įmonės ar jos dalies perdavimas prieš pradedant bankroto procedūrą, kuria siekiama likviduoti perdavėjo turtą ir per kurią atliekamas toks perdavimas, yra parengiamas per pre-pack procedūrą, kurios tikslas – per bankroto procedūrą sudaryti sąlygas tokiam veiklą tęsiančios įmonės likvidavimui, kad būtų kuo labiau patenkinti kreditorių viseto interesai ir išlaikoma kuo daugiau darbo vietų, jeigu tokią pre-pack procedūrą reglamentuoja įstatymų ar poįstatyminių teisės aktų nuostatos.

                  2.

                  Direktyvos 2001/23 5 straipsnio 1 dalis turi būti aiškinama taip, kad joje numatyta sąlyga, pagal kurią šios direktyvos 3 ir 4 straipsniai netaikomi įmonės, verslo arba įmonės ar verslo dalies perdavimui, jeigu perdavėjui taikomas bankroto arba kitas panašias nemokumo procedūras „prižiūri kompetentinga valstybinės valdžios institucija“, yra įvykdyta, kai įmonės ar jos dalies perdavimą per pre-pack procedūrą prieš paskelbiant bankrotą parengia „prižiūrintis administratorius“, kurį kontroliuoja „prižiūrintis teisėjas“, ir susitarimas dėl šio perdavimo sudaromas ir įvykdomas po to, kai paskelbiamas bankrotas, siekiant likviduoti perdavėjo turtą, jeigu tokią pre-pack procedūrą reglamentuoja įstatymų ar poįstatyminių teisės aktų nuostatos.

         (1)  OL C 297, 2020 9 7.


title: Byla C-319/20: 2022 m. balandžio 28 d. Teisingumo Teismo (trečioji kolegija) sprendimas byloje (Bundesgerichtshof (Vokietija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Meta Platforms Ireland Limited, anksčiau – Facebook Ireland Limited / Bundesverband der Verbraucherzentralen und Verbraucherverbände – Verbraucherzentrale Bundesverband e.V. (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą – Fizinių asmenų apsauga tvarkant asmens duomenis – Reglamentas (ES) 2016/679 – 80 straipsnis – Atvejis, kai duomenų subjektams atstovauja ne pelno asociacija – Atstovaujamasis ieškinys, pareikštas vartotojų teisių gynimo asociacijos neturint įgaliojimo ir nepriklausomai nuo konkrečių duomenų subjekto teisių pažeidimo – Ieškinys, grindžiamas nesąžiningos komercinės veiklos draudimu, vartotojų apsaugos srities įstatymo pažeidimu arba draudimu naudoti negaliojančias bendrąsias komercines sąlygas)

text:
               2022 6 20

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 237/6

      2022 m. balandžio 28 d. Teisingumo Teismo (trečioji kolegija) sprendimas byloje (Bundesgerichtshof (Vokietija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Meta Platforms Ireland Limited, anksčiau – Facebook Ireland Limited / Bundesverband der Verbraucherzentralen und Verbraucherverbände – Verbraucherzentrale Bundesverband e.V.

      (Byla C-319/20) (1)

      (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą - Fizinių asmenų apsauga tvarkant asmens duomenis - Reglamentas (ES) 2016/679 - 80 straipsnis - Atvejis, kai duomenų subjektams atstovauja ne pelno asociacija - Atstovaujamasis ieškinys, pareikštas vartotojų teisių gynimo asociacijos neturint įgaliojimo ir nepriklausomai nuo konkrečių duomenų subjekto teisių pažeidimo - Ieškinys, grindžiamas nesąžiningos komercinės veiklos draudimu, vartotojų apsaugos srities įstatymo pažeidimu arba draudimu naudoti negaliojančias bendrąsias komercines sąlygas)
      (2022/C 237/07)
      Proceso kalba: vokiečių

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

         Bundesgerichtshof

         Šalys pagrindinėje byloje

         Kasatorė: Meta Platforms Ireland Limited, anksčiau – Facebook Ireland Limited

         Kita kasacinio proceso šalis: Bundesverband der Verbraucherzentralen und Verbraucherverbände – Verbraucherzentrale Bundesverband e.V.

         Rezoliucinė dalis

      2016 m. balandžio 27 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) 2016/679 dėl fizinių asmenų apsaugos tvarkant asmens duomenis ir dėl laisvo tokių asmenų judėjimo ir kuriuo panaikinama Direktyva 95/46/EB (Bendrasis duomenų apsaugos reglamentas) 80 straipsnio 2 dalis turi būti aiškinama kaip nedraudžianti nacionalinės teisės nuostatų, pagal kurias vartotojų teisių gynimo asociacijai leidžiama tariamam asmens duomenų apsaugos pažeidėjui pareikšti ieškinį neturint jai šiuo tikslu suteikto įgaliojimo ir nepriklausomai nuo konkrečių duomenų subjekto teisių pažeidimo, remiantis tuo, kad buvo pažeistas nesąžiningos komercinės veiklos draudimas, vartotojų apsaugos srities įstatymas arba draudimas taikyti negaliojančias bendrąsias komercines sąlygas, jeigu atitinkamai tvarkant duomenis gali būti daroma įtaka iš šio reglamento asmens, kurio tapatybė nustatyta arba gali būti nustatyta, kildinamoms teisėms.

         (1)  OL C 359, 2020 10 26.


title: Sujungtos bylos C-368/20 ir C-369/20: 2022 m. balandžio 26 d. Teisingumo Teismo (didžioji kolegija) sprendimas bylose (Landesverwaltungsgericht Steiermark (Austrija) prašymai priimti prejudicinį sprendimą) NW / Landespolizeidirektion Steiermark (C-368/20), Bezirkshauptmannschaft Leibnitz (C-369/20) (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą – Laisvės, saugumo ir teisingumo erdvė – Laisvas asmenų judėjimas – Reglamentas (ES) 2016/399 – Šengeno sienų kodeksas – 25 straipsnio 4 dalis – Laikinas vidaus sienų kontrolės atnaujinimas ne ilgesniam kaip šešių mėnesių laikotarpiui – Nacionalinės teisės normos, nustatančios kelis iš eilės taikomus kontrolės laikotarpius, kurių bendra trukmė viršija šį laikotarpį – Tokių teisės normų neatitiktis Šengeno sienų kodekso 25 straipsnio 4 daliai, jei vienas po kito einantys laikotarpiai grindžiami ta pačia grėsme arba tomis pačiomis grėsmėmis – Nacionalinės teisės normos, kuriomis grasinant taikyti sankciją reikalaujama pateikti pasą arba asmens tapatybės kortelę atliekant vidaus sienų kontrolę – Tokios pareigos neatitiktis Šengeno sienų kodekso 25 straipsnio 4 daliai, kai pati kontrolė prieštarauja šiai nuostatai)

text:
               2022 6 20

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 237/7

      2022 m. balandžio 26 d. Teisingumo Teismo (didžioji kolegija) sprendimas bylose (Landesverwaltungsgericht Steiermark (Austrija) prašymai priimti prejudicinį sprendimą) NW / Landespolizeidirektion Steiermark (C-368/20), Bezirkshauptmannschaft Leibnitz (C-369/20)

      (Sujungtos bylos C-368/20 ir C-369/20) (1)

      (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą - Laisvės, saugumo ir teisingumo erdvė - Laisvas asmenų judėjimas - Reglamentas (ES) 2016/399 - Šengeno sienų kodeksas - 25 straipsnio 4 dalis - Laikinas vidaus sienų kontrolės atnaujinimas ne ilgesniam kaip šešių mėnesių laikotarpiui - Nacionalinės teisės normos, nustatančios kelis iš eilės taikomus kontrolės laikotarpius, kurių bendra trukmė viršija šį laikotarpį - Tokių teisės normų neatitiktis Šengeno sienų kodekso 25 straipsnio 4 daliai, jei vienas po kito einantys laikotarpiai grindžiami ta pačia grėsme arba tomis pačiomis grėsmėmis - Nacionalinės teisės normos, kuriomis grasinant taikyti sankciją reikalaujama pateikti pasą arba asmens tapatybės kortelę atliekant vidaus sienų kontrolę - Tokios pareigos neatitiktis Šengeno sienų kodekso 25 straipsnio 4 daliai, kai pati kontrolė prieštarauja šiai nuostatai)
      (2022/C 237/08)
      Proceso kalba: vokiečių

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

         Landesverwaltungsgericht Steiermark

         Šalys pagrindinėje byloje

         Pareiškėjas: NW

         Atsakovės: Landespolizeidirektion Steiermark (C-368/20), Bezirkshauptmannschaft Leibnitz (C-369/20)

         Rezoliucinė dalis

                  1.

                  2016 m. kovo 9 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) 2016/399 dėl taisyklių, reglamentuojančių asmenų judėjimą per sienas, Sąjungos kodekso (Šengeno sienų kodeksas), iš dalies pakeisto 2016 m. rugsėjo 14 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentu (ES) 2016/1624, 25 straipsnio 4 dalis turi būti aiškinama taip, kad pagal ją valstybei narei draudžiama laikinai atnaujinti vidaus sienų kontrolę remiantis šio kodekso 25 ir 27 straipsniais, kai šio atnaujinimo trukmė viršija 25 straipsnio 4 dalyje nustatytą maksimalų bendrą šešių mėnesių laikotarpį ir nėra jokios naujos grėsmės, kuri pateisintų 25 straipsnyje nustatytų laikotarpių pakartotinį taikymą.

                  2.

                  2016 m. kovo 9 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) 2016/399 dėl taisyklių, reglamentuojančių asmenų judėjimą per sienas, Sąjungos kodekso (Šengeno sienų kodeksas), iš dalies pakeisto 2016 m. rugsėjo 14 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentu (ES) 2016/1624, 25 straipsnio 4 dalis turi būti aiškinama taip, kad pagal ją draudžiamos nacionalinės nuostatos, pagal kurias valstybė narė nustato pareigą asmeniui pateikti pasą ar asmens tapatybės kortelę, kai jis atvyksta į šios valstybės narės teritoriją per vidaus sieną, ir numatytos sankcijos už šios pareigos nesilaikymą, jeigu vidaus sienų kontrolė, dėl kurios ši pareiga nustatyta, atnaujinta pažeidžiant šią nuostatą.

         (1)  OL C 348, 2020 10 19.


title: Sujungtos bylos C-415/20, C-419/20 ir C-427/20: 2022 m. balandžio 28 d. Teisingumo Teismo (antroji kolegija) sprendimas byloje (Finanzgericht Hamburg (Vokietija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Gräfendorfer Geflügel- und Tiefkühlfeinkost Produktions GmbH (C-415/20), F. Reyher Nchfg. GmbH & Co. KG vertr. d. d. Komplementärin Verwaltungsgesellschaft F. Reyher Nchfg. mbH (C-419/20), Flexi Montagetechnik GmbH & Co. KG / Hauptzollamt Hamburg (C-415/20 ir C-419/20), Hauptzollamt Kiel (C-427/20) (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą – Muitų sąjunga – Teisė susigrąžinti arba gauti valstybės narės pažeidžiant Sąjungos teisę surinktas ar atsisakytas išmokėti pinigų sumas – Antidempingo muitai, importo muitai, eksporto grąžinamosios išmokos ir piniginės sankcijos – Sąvoka „Sąjungos teisės pažeidimas“ – Klaidingas šios teisės aiškinimas ar taikymas – Sąjungos teismo arba nacionalinio teismo išvada dėl minėtos teisės pažeidimo buvimo – Teisė gauti palūkanas – Šių palūkanų mokėjimo laikotarpis)

text:
               2022 6 20

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 237/8

      2022 m. balandžio 28 d. Teisingumo Teismo (antroji kolegija) sprendimas byloje (Finanzgericht Hamburg (Vokietija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Gräfendorfer Geflügel- und Tiefkühlfeinkost Produktions GmbH (C-415/20), F. Reyher Nchfg. GmbH & Co. KG vertr. d. d. Komplementärin Verwaltungsgesellschaft F. Reyher Nchfg. mbH (C-419/20), Flexi Montagetechnik GmbH & Co. KG / Hauptzollamt Hamburg (C-415/20 ir C-419/20), Hauptzollamt Kiel (C-427/20)

      (Sujungtos bylos C-415/20, C-419/20 ir C-427/20) (1)

      (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą - Muitų sąjunga - Teisė susigrąžinti arba gauti valstybės narės pažeidžiant Sąjungos teisę surinktas ar atsisakytas išmokėti pinigų sumas - Antidempingo muitai, importo muitai, eksporto grąžinamosios išmokos ir piniginės sankcijos - Sąvoka „Sąjungos teisės pažeidimas“ - Klaidingas šios teisės aiškinimas ar taikymas - Sąjungos teismo arba nacionalinio teismo išvada dėl minėtos teisės pažeidimo buvimo - Teisė gauti palūkanas - Šių palūkanų mokėjimo laikotarpis)
      (2022/C 237/09)
      Proceso kalba: vokiečių

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

         Finanzgericht Hamburg

         Šalys pagrindinėje byloje

         Ieškovės: Gräfendorfer Geflügel- und Tiefkühlfeinkost Produktions GmbH (C-415/20), F. Reyher Nchfg. GmbH & Co. KG vertr. d. d. Komplementärin Verwaltungsgesellschaft F. Reyher Nchfg. mbH (C-419/20), Flexi Montagetechnik GmbH & Co. KG

         Atsakovės: Hauptzollamt Hamburg (C-415/20 ir C-419/20), Hauptzollamt Kiel (C-427/20)

         Rezoliucinė dalis

      Sąjungos teisės principai, susiję su asmenų teise susigrąžinti pinigų sumas, kurias valstybė narė įpareigojo sumokėti pažeisdama Sąjungos teisę, ir gauti palūkanas už šias pinigų sumas, turi būti aiškinami taip:

                  —

                  jie taikomi, kai aptariamas pinigų sumas sudaro, pirma, asmeniui pavėluotai suteiktos eksporto grąžinamosios išmokos, prieš tai atsisakius jas suteikti pažeidžiant šią teisę, ir, antra, tam asmeniui dėl šio pažeidimo skirta piniginė sankcija,

                  —

                  antra, jie taikomi, kai iš Teisingumo Teismo sprendimo arba nacionalinio teismo sprendimo matyti, kad nacionalinė institucija atsisakė sumokėti (arba atitinkamais atvejais nustatė) eksporto grąžinamąsias išmokas, piniginę sankciją, antidempingo arba importo muitus, remdamasi klaidingu Sąjungos teisės aiškinimu arba taikymu, ir

                  —

                  trečia, pagal juos draudžiamos nacionalinės teisės nuostatos, kuriose numatyta, kad tuo atveju, kai atsisakoma sumokėti (arba atitinkamais atvejais nusprendžiama nustatyti) eksporto grąžinamąsias išmokas, piniginę sankciją, antidempingo arba importo muitus, pažeidžiant Sąjungos teisę, palūkanos gali būti mokamos tik už laikotarpį nuo ieškinio dėl aptariamos pinigų sumos sumokėjimo ar grąžinimo pareiškimo dienos iki kompetentingo teismo sprendimo priėmimo dienos, neatsižvelgiant į ankstesnį laikotarpį. Vis dėlto pagal tuos principus savaime nedraudžiamos tokios teisės aktų nuostatos, kuriose numatyta, kad tokios palūkanos mokėtinos tik pareiškus tokį ieškinį, su sąlyga, kad dėl to asmenims netampa pernelyg sudėtinga įgyvendinti Sąjungos teisėje numatytas teises.

         (1)  OL C 432, 2020 12 7

         OL C 414, 2020 11 30