title: Byla T-176/18: 2018 m. kovo 8 d. pareikštas ieškinys byloje Mende Omalanga / Taryba

text:
               7.5.2018

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 161/68

         2018 m. kovo 8 d. pareikštas ieškinys byloje Mende Omalanga / Taryba

   (Byla T-176/18)
   (2018/C 161/84)
   Proceso kalba: prancūzų

      Šalys

      Ieškovas: Lambert Mende Omalanga (Kinšasa, Kongo Demokratinė Respublika), atstovaujamas advokatų T. Bontinck, P. De Wolf, M. Forgeois ir A. Guillerme

      Atsakovė: Europos Sąjungos Taryba

      Reikalavimai

   Ieškovas Bendrojo Teismo prašo:

               —

               panaikinti 2017 m. gruodžio 11 d. Tarybos sprendimą (BUSP) 2017/2282, kuriuo iš dalies keičiamas Sprendimas 2010/788/BUSP dėl ribojamųjų priemonių Kongo Demokratinei Respublikai, kiek juo ieškovas paliktas Sprendimo 2010/788/BUSP II priedo sąraše Nr. 12 ir Reglamento (EB) Nr. 1183/2005 Ia priedo sąraše Nr. 12,

               —

               pripažinti, kad Sprendimo 2010/788/BUSP, iš dalies pakeisto Sprendimu 2016/2231/BUSP, 3 straipsnio 2 dalies a punkto ir Reglamento Nr. 1183/2005 2b straipsnio 1 dalies a punkto nuostatos yra neteisėtos,

               —

               priteisti iš Tarybos bylinėjimosi išlaidas.

      Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

   Grįsdamas ieškinį ieškovas remiasi keturiais pagrindais, kurie iš esmės yra tokie patys arba panašūs į tuos, kuriais remiamasi byloje T-163/18, Amisi Kumba / Taryba.


title: Byla T-145/18: 2018 m. kovo 1 d. pareikštas ieškinys byloje Confédération nationale du Crédit mutuel ir kt. / ECB

text:
               7.5.2018

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 161/57

         2018 m. kovo 1 d. pareikštas ieškinys byloje Confédération nationale du Crédit mutuel ir kt. / ECB

   (Byla T-145/18)
   (2018/C 161/66)
   Proceso kalba: prancūzų

      Šalys

      Ieškovai: Confédération nationale du Crédit mutuel (Paryžius, Prancūzija) ir kiti 47 ieškovai, atstovaujami advokatų A. Gosset-Grainville, M. Trabucchi ir P. Kupka

      Atsakovas: Europos Centrinis Bankas

      Reikalavimai

   Ieškovai Bendrojo Teismo prašo:

               —

               Panaikinti 2017 m. gruodžio 19 d. ECB sprendimo Nr. ECB/SSM/2017 – 9695000CG7B84NLR5984/207 8 straipsnį tiek, kiek jame numatytos priemonės, kurių reikia imtis dėl neatšaukiamų mokėjimų įsipareigojimų, susijusių su indėlių garantijų sistemomis arba problemų sprendimų fondais;

               —

               priteisti iš ECB visas bylinėjimosi išlaidas.

      Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

   Grįsdami ieškinį ieškovai remiasi keturiais pagrindais, kurie iš esmės identiški nurodytiems byloje Société générale / ECB, T-143/18, arba į juos panašūs.


title: Byla C-100/18: 2018 m. vasario 12 d. Tribunal Supremo (Ispanija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Línea Directa Aseguradora S.A. / Segurcaixa Sociedad Anónima de Seguros y Reaseguros

text:
               7.5.2018

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 161/23

         2018 m. vasario 12 d.Tribunal Supremo (Ispanija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Línea Directa Aseguradora S.A. / Segurcaixa Sociedad Anónima de Seguros y Reaseguros

   (Byla C-100/18)
   (2018/C 161/26)
   Proceso kalba: ispanų

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Tribunal Supremo

      Šalys pagrindinėje byloje

      Kasatorė: Línea Directa Aseguradora S.A.

      Atsakovė: Segurcaixa Sociedad Anónima de Seguros y Reaseguros

      Prejudiciniai klausimai

               1.

               Ar aiškinimas, pagal kurį privalomuoju draudimu turi būti apdraudžiama stovinčios transporto priemonės gaisro metu padaryta žala, jei gaisras kilo mechanizmuose, kurių reikia transporto priemonės transporto funkcijai vykdyti, prieštarauja 2009 m. rugsėjo 16 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2009/103/EB (1) dėl motorinių transporto priemonių valdytojų civilinės atsakomybės draudimo ir privalomojo tokios atsakomybės draudimo patikrinimo 3 straipsniui?

               2.

               Jeigu atsakymas į pirmiau pateiktą klausimą yra neigiamas, ar aiškinimas, pagal kurį privalomuoju draudimu turi būti apdraudžiama transporto priemonei gaisro metu padaryta žala, jei gaisro negalima susieti su ankstesniu judėjimu, todėl negalima laikyti, kad jis susijęs su kelione, prieštarauja 2009 m. rugsėjo 16 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2009/103/EB dėl motorinių transporto priemonių valdytojų civilinės atsakomybės draudimo ir privalomojo tokios atsakomybės draudimo patikrinimo 3 straipsniui?

               3.

               Jeigu atsakymas į antrąjį klausimą yra neigiamas, ar aiškinimas, pagal kurį privalomuoju draudimu turi būti apdraudžiama transporto priemonei gaisro metu padaryta žala, jei transporto priemonė stovėjo privačiame uždarame garaže, prieštarauja 2009 m. rugsėjo 16 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2009/103/EB dėl motorinių transporto priemonių valdytojų civilinės atsakomybės draudimo ir privalomojo tokios atsakomybės draudimo patikrinimo 3 straipsniui?

      (1)  OL L 263, 2009, p. 11.


title: Byla T-146/18: 2018 m. kovo 1 d. pareikštas ieškinys byloje BPCE ir kt. / ECB

text:
               7.5.2018

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 161/58

         2018 m. kovo 1 d. pareikštas ieškinys byloje BPCE ir kt. / ECB

   (Byla T-146/18)
   (2018/C 161/67)
   Proceso kalba: prancūzų

      Šalys

      Ieškovai: BPCE (Paryžius, Prancūzija) ir kiti 36 ieškovai atstovaujami advokatų A. Gosset-Grainville, M. Trabucchi ir P. Kupka

      Atsakovas: Europos Centrinis Bankas

      Reikalavimai

   Ieškovai Bendrojo Teismo prašo:

               —

               Panaikinti 2017 m. gruodžio 19 d. ECB sprendimo Nr. ECB/SSM/2017 – 9695005MSX1OYEMGDF46/338 (kartu su jo priedu) 4 straipsnį tiek, kiek jame numatytos priemonės, kurių reikia imtis dėl neatšaukiamų mokėjimų įsipareigojimų, susijusių su indėlių garantijų sistemomis arba problemų sprendimų fondais;

               —

               priteisti iš ECB visas bylinėjimosi išlaidas.

      Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

   Grįsdami ieškinį ieškovai remiasi keturiais pagrindais, kurie iš esmės identiški nurodytiems byloje Société générale / ECB, T-143/18, arba į juos panašūs.


title: Byla C-153/18 P: 2018 m. vasario 23 d. Crédit mutuel Arkéa pateiktas apeliacinis skundas dėl 2017 m. gruodžio 13 d. Bendrojo Teismo (antroji išplėstinė kolegija) priimto sprendimo byloje T-52/16 Crédit mutuel Arkéa / Europos Centrinis Bankas

text:
               7.5.2018

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 161/42

         2018 m. vasario 23 d. Crédit mutuel Arkéa pateiktas apeliacinis skundas dėl 2017 m. gruodžio 13 d. Bendrojo Teismo (antroji išplėstinė kolegija) priimto sprendimo byloje T-52/16 Crédit mutuel Arkéa / Europos Centrinis Bankas

   (Byla C-153/18 P)
   (2018/C 161/47)
   Proceso kalba: prancūzų

      Šalys

      Apeliantė: Crédit mutuel Arkéa, atstovaujama advokato H. Savoie

      Kitos proceso šalys: Europos Centrinis Bankas, Europos Komisija

      Apeliantės reikalavimai

               —

               Panaikinti 2017 m. gruodžio 13 d. sprendimą (T-52/16), kuriuo Bendrasis Teismas atmetė Crédit mutuel Arkéa prašymą panaikinti 2015 m. gruodžio 4 d. Europos Centrinio Banko sprendimą (ECB/SSM/2015 – 9695000CG7B84NLR5984/40), nustatantį Groupe Crédit mutuel taikytinus rizikos ribojimu grindžiamus reikalavimus.

      Apeliacinio skundo pagrindai ir pagrindiniai argumentai

   Grįsdama apeliacinį skundą, apeliantė nurodo du pagrindus, susijusius su:

               —

               teisės klaida, nes Bendrasis Teismas nusprendė, kad BPM pagrindų reglamento 2 straipsnio 21 dalies c punktu ECB leidžiama organizuoti konsoliduotą įstaigų, pavaldžių centriniam subjektui, rizikos ribojimu pagrįstą priežiūrą, nors jis neturi kredito įstaigos statuso;

               —

               klaida teisiškai kvalifikuojant faktines aplinkybes, nes Bendrasis Teismas manė, kad Crédit mutuel yra grupė, kuriai taikoma rizikos ribojimu pagrįsta priežiūra, jei ji atitinka Reglamento Nr. 575/2013 (1) 10 straipsnio 1 dalyje skelbiamas sąlygas.

      (1)  2013 m. birželio 26 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (ES) Nr. 575/2013 dėl prudencinių reikalavimų kredito įstaigoms ir investicinėms įmonėms ir kuriuo iš dalies keičiamas Reglamentas (ES) Nr. 648/2012 (OL L 176, p. 1).


title: Byla T-149/18: 2018 m. kovo 1 d. pareikštas ieškinys byloje Arkéa Direct Bank ir kt. / ECB

text:
               7.5.2018

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 161/58

         2018 m. kovo 1 d. pareikštas ieškinys byloje Arkéa Direct Bank ir kt. / ECB

   (Byla T-149/18)
   (2018/C 161/68)
   Proceso kalba: prancūzų

      Šalys

      Ieškovai: Arkéa Direct Bank (Piuto, Prancūzija), Caisse de Bretagne de Crédit Mutuel Agricole (Le Relecq Kerhuon, Prancūzija), Crédit Mutuel Arkéa (Le Relecq Kerhuon), Crédit foncier et communal d’Alsace et de Lorraine-banque (Strasbūras, Prancūzija), Fédéral Finance (Le Relecq Kerhuon), Arkéa Home Loans SFH (Brestas, Prancūzija), Arkéa Banking Services (Paryžius, Prancūzija), Arkéa Public Sector SCF (Le Relecq Kerhuon), Arkéa Banque Entreprises et Institutionnels (Le Relecq Kerhuon), Keytrade Bank Luxembourg SA (Liuksemburgas, Liuksemburgas), atstovaujami advokatų A. Gosset-Grainville, M. Trabucchi ir P. Kupka

      Atsakovas: Europos Centrinis Bankas

      Reikalavimai

   Ieškovai Bendrojo Teismo prašo:

               —

               Panaikinti 2017 m. gruodžio 19 d. ECB sprendimo Nr. ECB/SSM/2017 – 9695000CG7B84NLR5984/207 8 straipsnį tiek, kiek jame numatytos priemonės, kurių reikia imtis dėl neatšaukiamų mokėjimų įsipareigojimų, susijusių su indėlių garantijų sistemomis arba problemų sprendimų fondais;

               —

               priteisti iš ECB visas bylinėjimosi išlaidas.

      Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

   Grįsdami ieškinį ieškovai remiasi keturiais pagrindais, kurie iš esmės identiški nurodytiems byloje Société générale/ECB, T-143/18, arba į juos panašūs.


title: Byla C-579/16 P: 2018 m. kovo 6 d. Teisingumo Teismo (didžioji kolegija) sprendimas byloje Europos Komisija / FIH Holding A/S, FIH Erhvervsbank A/S (Apeliacinis skundas — Valstybės pagalba — Sąvoka „pagalba“ — Sąvoka „ekonominis pranašumas“ — Rinkos ekonomikos sąlygomis veikiančio privataus ūkio subjekto principas — Taikomumo ir taikymo sąlygos — Finansų krizė — Paeiliui einančios banko gelbėjimo intervencijos — Vertinant antrą intervenciją atsižvelgimas arba neatsižvelgimas į riziką, kylančią dėl valstybės narės įsipareigojimų vykdant pirmą intervenciją)

text:
               7.5.2018

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 161/10

         2018 m. kovo 6 d. Teisingumo Teismo (didžioji kolegija) sprendimas byloje Europos Komisija / FIH Holding A/S, FIH Erhvervsbank A/S

   (Byla C-579/16 P) (1)

   ((Apeliacinis skundas - Valstybės pagalba - Sąvoka „pagalba“ - Sąvoka „ekonominis pranašumas“ - Rinkos ekonomikos sąlygomis veikiančio privataus ūkio subjekto principas - Taikomumo ir taikymo sąlygos - Finansų krizė - Paeiliui einančios banko gelbėjimo intervencijos - Vertinant antrą intervenciją atsižvelgimas arba neatsižvelgimas į riziką, kylančią dėl valstybės narės įsipareigojimų vykdant pirmą intervenciją))
   (2018/C 161/11)
   Proceso kalba: anglų

      Šalys

      Apeliantė: Europos Komisija, atstovaujama A. Bouchagiar, L. Flynn ir K. Blanck-Putz

      Kitos proceso šalys: FIH Holding A/S, FIH Erhvervsbank A/S, atstovaujamos advokato O. Koktvedgaard

      Rezoliucinė dalis

               1.

               Panaikinti 2016 m. rugsėjo 15 d. Europos Sąjungos Bendrojo Teismo sprendimą FIH Holding ir FIH Erhvervsbank / Komisija (T-386/14, EU:T:2016:474).

               2.

               Atmesti Europos Sąjungos Bendrajame Teisme pateikto ieškinio pirmąjį pagrindą.

               3.

               Grąžinti bylą Europos Sąjungos Bendrajam Teismui, kad jis priimtų sprendimą dėl antrojo pagrindo.

               4.

               Atidėti klausimo dėl bylinėjimosi išlaidų nagrinėjimą.

      (1)  OL C 14, 2017 1 16.


title: Byla C-202/18: 2018 m. kovo 16 d. pareikštas ieškinys byloje Ilmārs Rimšēvičs / Latvijos Respublika

text:
               7.5.2018

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 161/43

         2018 m. kovo 16 d. pareikštas ieškinys byloje Ilmārs Rimšēvičs / Latvijos Respublika

   (Byla C-202/18)
   (2018/C 161/48)
   Proceso kalba: latvių

      Šalys

      Ieškovas: Ilmārs Rimšēvičs, atstovaujamas advokatų S. Vārpiņš, I. Pazare, M. Kvēps

      Atsakovė: Latvijos Respublika

      Ieškovo reikalavimai

   Ieškovas Teisingumo Teismo prašo:

               —

               pripažinti, kad jis buvo neteisėtai atleistas iš Latvijos banko valdytojo pareigų Korupcijas novēršanas un apkarošanas birojs (Korupcijos prevencijos ir kovos su korupcija tarnyba) sprendimu, kurį ši priėmė Latvijos Respublikos vardu 2018 m. vasario 19 d.,

               —

               pripažinti, kad laikinoji apsaugos priemonė drausti vykdyti tam tikrą profesinę veiklą, t. y. priemonė, pagal kurią ieškovui uždrausta eiti Latvijos banko valdytojo pareigas ir naudotis dėl šių pareigų turimomis teisėmis ir kuri buvo nustatyta 2018 m. vasario 19 d. Latvijos Respublikos vardu priimtu Korupcijos prevencijos ir kovos su korupcija tarnybos sprendimu dėl apsaugos priemonių taikymo, yra neteisėta,

               —

               pripažinti, kad apribojimai, kurie susiję su Europos Centrinio Banko valdančiosios tarybos nario pareigų ėjimu ir dėl šių pareigų turimų teisių naudojimusi ir kurie jam buvo nustatyti 2018 m. vasario 19 d. Latvijos Respublikos vardu priimtu Korupcijos prevencijos ir kovos su korupcija tarnybos sprendimu dėl apsaugos priemonių taikymo, yra neteisėti.

      Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

               1.

               Ieškovas nesutinka su neteisėtu sprendimu, kurį 2018 m. vasario 19 d. priėmė vykdyti tyrimus įgaliota vykdomosios valdžios sistemos dalimi esanti Latvijos institucija (Korupcijos prevencijos ir kovos su korupcija tarnyba) ir kuriuo jam neribotą laiką uždrausta eiti Latvijos banko valdytojo pareigas. Sprendimas dėl draudimo eiti pareigas priimtas Latvijos Respublikos vardu. Uždraudus ieškovui eiti Latvijos banko valdytojo pareigas, jis taip pat ex officio negali eiti Europos Centrinio Banko valdančiosios tarybos nario pareigų.

               2.

               Atleidžiant ieškovą iš pareigų padaryti mažiausiai šie, toliau nurodyti pažeidimai.

               3.

               Pirma, atleidus ieškovą iš Latvijos banko valdytojo ir Europos Centrinio Banko valdančiosios tarybos nario pareigų buvo pažeista Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo Protokolo Nr. 4 dėl Europos centrinių bankų sistemos ir Europos Centrinio Banko statuto 14 straipsnio 2 dalis, nes jo atleidimo iš pareigų momentu nebuvo tenkinama nė viena iš minėtame straipsnyje numatytų sąlygų, kurios turi būti įvykdytos nacionalinių centrinių bankų valdytojų atleidimo iš pareigų atveju (t. y. valdytojas nebeatitinka šioms pareigoms keliamų reikalavimų arba yra kaltas padaręs sunkų nusižengimą).

               4.

               Antra, atleidus Latvijos banko valdytoją iš pareigų buvo pažeistas likums„Par Latvijas Banku“ (Latvijos banko įstatymas) 22 straipsnis (šis įstatymas yra teisės aktas, kuriuo įgyvendinama Sutartis dėl Europos Sąjungos veikimo). Minėto sprendimo priėmimo momentu nebuvo tenkinama nė viena iš minėtame straipsnyje numatytų sąlygų, kurių reikalaujama, kad Latvijos banko valdytoją galima būtų atleisti iš pareigų (pirma, atitinkamo asmens atsistatydinimas, antra, Europos centrinių bankų sistemos ir Europos Centrinio Banko statuto 14 straipsnio 2 dalyje numatytos sąlygos, susijusios su kaltinimu padarius sunkų nusižengimą, buvimas; pastaruoju atveju Parlamentas gali nuspręsti atleisti Latvijos banko valdytoją iš pareigų po to, kai įsiteisėja apkaltinamasis nuosprendis; ir trečia, kitų minėto 14 straipsnio 2 dalyje nurodytų sąlygų tenkinimas). Be to, nors pagal minėtą įstatymą vienintelis subjektas, galintis atleisti Latvijos banko valdytoją iš pareigų, yra Latvijos Respublikos Parlamentas, ieškovą iš pareigų atleido ne jis, o vykdyti tyrimus įgaliota vykdomosios valdžios sistemos dalimi esanti Latvijos Respublikos institucija.

               5.

               Trečia, atleisdama Latvijos banko valdytoją iš pareigų, Korupcijos prevencijos ir kovos su korupcija tarnyba klaidingai aiškino Sąjungos teisę, kai teigė, kad Europos Centrinio Banko valdančiojoje taryboje ieškovas neveikė nepriklausomai ir vadovaudamasis Europos Centrinio Banko interesu: jis turėjo vykdyti Latvijos banko valdytojo įgaliojimus ir veikti vadovaudamasis šio banko interesu. Tačiau Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo 13 straipsnyje numatyta, kad Europos Centrinis Bankas yra Europos Sąjungos institucija.
               Vykdydami savo funkcijas Europos Sąjungos institucijų pareigūnai gali įgyvendinti tik Sąjungos teisės aktuose numatytus įgaliojimus ir veikti vadovaudamiesi tik šių institucijų interesu. Nacionalinės teisės aktais negali būti reglamentuojama Europos Sąjungos institucijų pareigūnų veikla, taigi, vykdant Europos Sąjungos institucijų pareigūnų funkcijas negali būti įgyvendinami nacionalinės teisės aktuose nustatyti įgaliojimai.
               Pagal Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo 130 straipsnį, kuriuo užtikrinamas Europos Centrinio Banko nepriklausomumas, atmetama Latvijos banko valdytojo galimybė vykdant jo kaip Europos Centrinio Banko valdančiosios tarybos nario funkcijas veikti kaip Latvijos banko atstovui ir imtis (konkrečių) veiksmų siekiant įgyvendinti šio banko arba Latvijos Respublikos interesą.


title: Byla T-177/18: 2018 m. kovo 8 d. pareikštas ieškinys byloje Kazembe Musonda / Taryba

text:
               7.5.2018

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 161/68

         2018 m. kovo 8 d. pareikštas ieškinys byloje Kazembe Musonda / Taryba

   (Byla T-177/18)
   (2018/C 161/85)
   Proceso kalba: prancūzų

      Šalys

      Ieškovas: Jean-Claude Kazembe Musonda (Lubumbašis, Kongo Demokratinė Respublika), atstovaujamas advokatų T. Bontinck, P. De Wolf, M. Forgeois ir A. Guillerme

      Atsakovė: Europos Sąjungos Taryba

      Reikalavimai

   Ieškovas Bendrojo Teismo prašo:

               —

               panaikinti 2017 m. gruodžio 11 d. Tarybos sprendimą (BUSP) 2017/2282, kuriuo iš dalies keičiamas Sprendimas 2010/788/BUSP dėl ribojamųjų priemonių Kongo Demokratinei Respublikai, kiek juo ieškovas paliktas Sprendimo 2010/788/BUSP II priedo sąraše Nr. 11 ir Reglamento (EB) Nr. 1183/2005 Ia priedo sąraše Nr. 11,

               —

               pripažinti, kad Sprendimo 2010/788/BUSP, iš dalies pakeisto Sprendimu 2016/2231/BUSP, 3 straipsnio 2 dalies b punkto ir Reglamento Nr. 1183/2005 2b straipsnio 1 dalies b punkto nuostatos yra neteisėtos,

               —

               priteisti iš Tarybos bylinėjimosi išlaidas.

      Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

   Grįsdamas ieškinį ieškovas remiasi keturiais pagrindais, kurie iš esmės yra tokie patys arba panašūs į tuos, kuriais remiamasi byloje T-163/18, Amisi Kumba / Taryba.


title: Byla C-238/18: 2018 m. balandžio 3 d. pareikštas ieškinys byloje Europos Centrinis Bankas / Latvijos Respublika

text:
               7.5.2018

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 161/44

         2018 m. balandžio 3 d. pareikštas ieškinys byloje Europos Centrinis Bankas / Latvijos Respublika

   (Byla C-238/18)
   (2018/C 161/49)
   Proceso kalba: latvių

      Šalys

      Ieškovas: Europos Centrinis Bankas, atstovaujamas C. Zilioli, C. Kroppenstedt ir K. Kaiser, padedamų advokato D. Sarmiento Ramírez-Escudero

      Atsakovė: Latvijos Respublika

      Ieškovo reikalavimai

   Europos Centrinis Bankas Teisingumo Teismo prašo:

               —

               nurodyti Latvijos Respublikai pagal Europos Sąjungos Teisingumo Teismo statuto 24 straipsnio pirmą pastraipą ir Teisingumo Teismo procedūros reglamento 62 straipsnį pateikti visą svarbią informaciją, susijusią su vykdomu tyrimu, kurią Korupcijas novēršanas un apkarošanas birojs (Korupcijos prevencijos ir kovos su korupcija tarnyba) pradėjo dėl Latvijos banko valdytojo,

               —

               remiantis Europos centrinių bankų sistemos ir Europos Centrinio Banko statuto 14 straipsnio 2 dalimi konstatuoti, kad Latvijos Respublika pažeidė minėtos nuostatos antrą pastraipą, nes:

                           —

                           Latvijos banko valdytojas buvo atleistas iš pareigų nepriklausomam teismui dar nepriėmus apkaltinamojo nuosprendžio dėl bylos esmės, ir

                           —

                           nėra jokių išskirtinių aplinkybių, kaip tai matyti iš Latvijos Respublikos pateiktos su faktais susijusios informacijos, kurios pateisintų minėto asmens atleidimą iš pareigų šiuo atveju,

               —

               priteisti iš Latvijos Respublikos bylinėjimosi išlaidas.

      Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

   ECB teigia, kad Latvijos Respublika pažeidė Europos centrinių bankų sistemos ir Europos Centrinio Banko statuto 14 straipsnio 2 dalies antrą pastraipą, nes pritaikiusi laikinąją apsaugos priemonę atleido Latvijos banko valdytoją iš pareigų nepriklausomam teismui dar nepriėmus apkaltinamojo nuosprendžio dėl bylos esmės.


title: Byla C-103/18: 2018 m. vasario 13 d. Juzgado Contencioso-Administrativo n° 8 de Madrid (Ispanija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Domingo Sánchez Ruiz / Comunidad de Madrid (Servicio Madrileño de Salud)

text:
               7.5.2018

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 161/23

         2018 m. vasario 13 d.Juzgado Contencioso-Administrativo no 8 de Madrid (Ispanija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Domingo Sánchez Ruiz / Comunidad de Madrid (Servicio Madrileño de Salud)

   (Byla C-103/18)
   (2018/C 161/27)
   Proceso kalba: ispanų

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Juzgado Contencioso-Administrativo no 8 de Madrid

      Šalys pagrindinėje byloje

      Ieškovas: Domingo Sánchez Ruiz

      Atsakovė: Comunidad de Madrid (Servicio Madrileño de Salud)

      Prejudiciniai klausimai

               1.

               Ar tokia situacija, kaip aprašoma šiuo atveju (kai viešojo sektoriaus darbdavys nesilaiko teisės aktuose numatytų apribojimų laiko atžvilgiu ir leidžia paeiliui sudaryti kelias laikinojo įdarbinimo sutartis arba išlaiko paskyrimo laikinumą, vietoj laikinųjų pareigų paskirdamas į pagalbines ar į pakaitines), gali būti suprantama kaip piktnaudžiavimas pratęsiant paskyrimą į darbo vietą, ir todėl laikytina situacija, kuri apibūdinta prie Direktyvos 1999/70/EB (1) pridėto Bendrojo susitarimo 5 punkte?

               2.

               Ar prie Direktyvos 1999/70/EB pridėto Bendrojo susitarimo dėl darbo pagal terminuotas sutartis nuostatos dėl veiksmingumo principo turi būti aiškinamos kaip draudžiančios nacionalinius procedūrinius reikalavimus, pagal kuriuos laikinasis darbuotojas turi imtis aktyvių veiksmų ir ginčyti ar skųsti visus atnaujinamus paskyrimus ar darbo santykių pasibaigimą, nes tik taip jis gali pasinaudoti Sąjungos direktyvos suteikiama apsauga ir reikalauti, kad būtų užtikrintos Europos Sąjungos teisės sistemoje jam įtvirtintos teisės?

               3.

               Atsižvelgiant į tai, kad viešajame sektoriuje ir teikiant svarbiausias paslaugas, poreikis užpildyti laisvas darbo vietas, pakeisti sergančius, atostogaujančius <…> darbuotojus iš esmės yra „nuolatinis“, ir būtina apibrėžti „objektyvios priežasties“ sąvoką, kuria būtų pateisinamas laikinas įdarbinimas:

                           a)

                           Ar Direktyvai 1999/70/EB (5 punkto 1 dalies a punktui) prieštarauja (ir laikytina, kad nėra objektyvios priežasties) situacija, kai su laikinuoju darbuotoju be pertrūkių paeiliui sudaromos laikinosios sutartys, jis dirba kasdien arba beveik kasdien ištisus metus, nuolat paskiriamas arba įdarbinamas, ir tai stabiliai tęsiasi daugelį metų, ir vis galioja jo įdarbinimo pagrindai?

                           b)

                           Ar tai turėtų būti suprantama kaip nuolatinis, o ne laikinas poreikis, ir todėl į jį neatsižvelgiama kaip į „objektyviąją priežastį“, įtrauktą į 5 punkto 1 [dalies] a [punktą], grindžiant aprašytomis aplinkybėmis, t. y. tuo, kad esama daugybė paskyrimų ir įdarbinimų, besitęsiančių daugelį metų, ir tuo, kad yra struktūrinis trūkumas, kuris atsispindėtų nagrinėjamo sektoriaus laikinųjų pareigų procentinėje dalyje, [ir (arba)] kad į šiuos poreikius paprastai visą laiką reaguojama paskiriant laikinuosius darbuotojus, ir tai iš esmės tampa svarbiausiąja viešųjų paslaugų plėtojimo dalimi?

                           c)

                           Ar iš esmės siekiant nustatyti, kokia yra leistina didžiausia laikinojo įdarbinimo trukmė, reikia atsižvelgti į teisės aktų nuostatų formuluotę, pagal kurią leidžiama įdarbinti šiuos laikinuosius darbuotojus kilus būtinybei, skubos atvejais arba siekiant įgyvendinti laikinojo, pagalbinio arba išimtinio pobūdžio programas, trumpai tariant, kad egzistuotų objektyvi priežastis, jų įdarbinimas turi atitikti šias išskirtinumo aplinkybes, ir kai jų nebeatitinka, įdarbinimas nebėra specifinis, laikinas ar susijęs su ypatingomis aplinkybėmis ir laikytinas piktnaudžiavimu[?]

               4.

               Ar Bendrąjį susitarimą, pridėtą prie Direktyvos 1999/70/EB, atitinka tai, kad objektyvia priežastimi laikytinas laikinų statutinių informatikų įdarbinimas ir jų sutarčių pratęsimas paeiliui, kilus būtinybei, skubos atvejais [arba] siekiant įgyvendinti laikinojo, pagalbinio arba išimtinio pobūdžio programas, kai šie viešojo sektoriaus darbuotojai pastoviai ir nuolatos atlieka įprastas nuolatinių statutinių darbuotojų funkcijas, o darbdavio administracija nenustato didžiausių šio įdarbinimo trukmės ribų ir nevykdo teisės aktuose nustatytų įpareigojimų įdarbinti į šias darbo vietas nuolatinius darbuotojus, taip pat nenustato jokios lygiavertės priemonės siekiant užkirsti kelią piktnaudžiavimui paeiliui sudarant laikinojo įdarbinimo sutartis ir to išvengti vėliau, ir sudarydama laikinojo darbo sutartis su statutiniais informatikais laikotarpiui, kuris šiuo atveju – 17 metų nepertraukiamos tarnybos?

               5.

               Ar Direktyvos 1999/70[/EB] priede esančio Bendrojo susitarimo dėl darbo pagal terminuotas sutartis nuostatos ir jų aiškinimas, kurį pateikia Europos Sąjungos Teisingumo Teismas (toliau – Teisingumo Teismas), yra suderinami su Tribunal Supremo (Aukščiausiasis Teismas) jurisprudencija, nes objektyvioji įdarbinimo priežastis nustatoma atsižvelgiant į įdarbinimo laikotarpį, nepaisant kitų veiksnių, arba laikoma, kad laikinųjų darbuotojų negalima lyginti su nuolatiniais tarnautojais, atsižvelgiant į tai, kad jiems taikoma skirtinga teisinė tvarka, įdarbinimo sistema ar į nuolatinių darbuotojų tarnybos pastovumą ir laikinųjų darbuotojų tarnybos laikinumą?

               6.

               Ar nacionaliniam teismui pripažinus SERMAS (Madrido sveikatos priežiūros tarnyba) piktnaudžiavimą reaguojant į nuolatinius ir struktūrinius nuolatinių statutinių darbuotojų teikiamų paslaugų poreikius vieną po kitos sudarant darbo sutartis su laikinuoju statutiniu valstybės tarnautoju, ir vidaus teisės sistemoje nesant jokios veiksmingos priemonės, pagal kurią būtų baudžiama dėl tokio piktnaudžiavimo, ir būtų pašalinamos Sąjungos teisės aktų pažeidimo pasekmės, Direktyvos 1999/70/EB priede esančio Bendrojo susitarimo 5 punktas turi būti aiškinamas kaip nustatantis reikalavimą, kad nacionalinis teismas imtųsi veiksmingų atgrasymo priemonių, užtikrinančių Bendrojo susitarimo veiksmingumą, ir todėl baustų tokį piktnaudžiavimą bei pašalintų šių Sąjungos teisės aktų pažeidimo pasekmes, netaikydamas tam trukdančių vidaus teisės nuostatų?
               Jeigu atsakymas būtų teigiamas, ir kaip nustato Teisingumo Teismas 2016 m. rugsėjo 14 d. sprendimo 41 punkte (bylos C-184/15 ir C-197/15) (2):
               Ar Direktyvoje 1999/70/EB nustatytus tikslus, kaip priemonė užkirsti kelią piktnaudžiavimui pratęsiant laikinus darbo santykius ir už jį bausti bei pašalinti Europos Sąjungos teisės pažeidimo pasekmes, atitiktų laikinų, pagalbinių, pakaitinių darbo santykių pakeitimas į įstatyme nustatytus ilgalaikius darbo santykius, įdarbinant nuolatinį valstybės tarnautoją arba neterminuotam laikotarpiui, kurio darbas būtų toks pat stabilus kaip panašių nuolatinių statutinių darbuotojų?

               7.

               Ar piktnaudžiavimo vieną po kitos sudarant terminuotas darbo sutartis atveju, pakeitus įstatymo numatytus laikinus darbo santykius neterminuotais arba pastoviais darbo santykiais, turėtų būti suprantama, kad Direktyvos 1999/70/EB ir jos Bendrojo susitarimo tikslai pasiekiami tik jeigu nuo piktnaudžiavimą nukentėjęs laikinasis statutinis darbuotojas, naudojasi tokiomi[s] pačiomis ir lygiomis darbo sąlygomis kaip nuolatiniai darbuotojai (socialinės apsaugos, paaukštinimo pareigose, įdarbinimo į laisvas darbo vietas, profesinio mokymo, papildomų atostogų, administracinio statuso nustatymo, atostogų dėl ligos ir nebuvimo dėl kitų pateisinamų priežasčių, teisės į pensiją ir darbo santykių nutraukimo, taip pat dalyvaujant konkursuose laisvoms darbo vietoms užimti ir paaukštinimui pareigose), atsižvelgiant į pastovumo ir darbo vietos stabilumo principus, naudojantis visomis teisėmis ir pareigomis, lygiaverčiai su nuolatiniais darbuotojais informatikais?

               8.

               Ar pagal Sąjungos teisės nuostatas, šiomis aprašytomis aplinkybėmis, reikalaujama peržiūrėti galutinius teismo sprendimus arba administracinius aktus, kai įvykdomos keturios sąlygos, kurių reikalaujama 2004 m. sausio 13 d.Kühne & Heitz NV byloje (C-453/00) (3): 1) Ispanijos nacionalinėje teisėje valstybės institucijos ir teismai turi galimybę peržiūrėti sprendimą, tačiau su nustatytais apribojimais, todėl labai sunku ar net neįmanoma tai įvykdyti; 2) ginčytini nuosprendžiai tapo galutiniai dėl nacionalinio teismo sprendimo, kuris sprendžia paskutinėje arba vienintelėje instancijoje; 3) šio sprendimo pagrindas yra Sąjungos teisės aiškinimas, neatitinkantis Teisingumo Teismo jurisprudencijos, ir buvo patvirtintas prieš tai nepateikus Teisingumo Teismui prašymo priimti prejudicinį sprendimą; ir [4]) suinteresuotoji šalis kreipėsi į administracinę instituciją iš karto, kai tik sužinojo apie minėtą jurisprudenciją?

               9.

               Ar nacionaliniai teismai, kaip Europos teismai, kurie privalo užtikrinti Europos Sąjungos teisės veikimą valstybėse narėse, ir bausti pažeidimo atveju, gali ir privalo reikalauti, kad valstybių narių administracinės institucijos savo atitinkamos kompetencijos srityje imtųsi reikiamų priemonių tam, kad būtų panaikintos vidaus teisės nuostatos, nesuderinamos su Sąjungos teise, su Direktyva 1999/70/EB ir ypač su Bendruoju susitarimu?

      (1)  1999 m. birželio 28 d. Tarybos direktyva 1999/70/EB dėl Europos profesinių sąjungų konfederacijos (ETUC), Europos pramonės ir darbdavių konfederacijų sąjungos (UNICE) ir Europos įmonių, kuriose dalyvauja valstybė, centro (CEEP) Bendrojo susitarimo dėl darbo pagal terminuotas sutartis (OL L 175, p. 43; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 5 sk., 3 t., p. 368).

      (2)  2016 m. rugsėjo 14 d. Teisingumo Teismo sprendimas Martínez Andrés ir Castrejana López (C-184/15 ir C-197/15, EU:C:2016:680).

      (3)  2004 m. sausio 13 d. Sprendimas Kühne & Heitz NV (C-453/00, EU:C:2004:17).


title: Byla T-150/18: 2018 m. gegužės 1 d. pareikštas ieškinys byloje BNP Paribas / ECB

text:
               7.5.2018

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 161/59

         2018 m. gegužės 1 d. pareikštas ieškinys byloje BNP Paribas / ECB

   (Byla T-150/18)
   (2018/C 161/69)
   Proceso kalba: prancūzų

      Šalys

      Ieškovas: BNP Paribas (Paryžius, Prancūzija), atstovaujamas advokatų A. Gosset-Grainville, M. Trabucchi ir P. Kupka

      Atsakovas: Europos Centrinis Bankas

      Reikalavimai

   Ieškovas Bendrojo Teismo prašo:

               —

               panaikinti iš dalies 2017 m. gruodžio 19 d. ECB sprendimo Nr. ECB/SSM/2017 – R0MUWSFPU8MPRO8K5P83/248 9 straipsnį tiek, kiek jame numatytas bendrųjų problemų sprendimo fondų, nacionalinių problemų sprendimo fondų ir nacionalinių 1kategorijos nuosavų lėšų indėlių garantijų sistemų neatšaukiamų mokėjimų įsipareigojimų atskaitymas individualiai, beveik konsoliduotai ar konsoliduotai, o ypač 9.1, 9.2 ir 9.3 dalis;

               —

               priteisti iš ECB visas bylinėjimosi išlaidas.

      Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

   Grįsdamas ieškinį ieškovas remiasi keturiais pagrindais.

               1.

               Pirmasis ieškinio pagrindas, susijęs su faktu, kad ginčijamas sprendimas neturėjo teisinio pagrindo, nes ECB pasinaudojo savo įgaliojimais rizikos ribojimu pagrįstos priežiūros srityje tam, kad nustatytų bendro pobūdžio priemones, priklausančias teisės aktų leidėjo kompetencijai, ir viršijo jam 2013 m. spalio 15 d. Tarybos reglamento (ES) Nr. 1024/2013, kuriuo Europos Centriniam Bankui pavedami specialūs uždaviniai, susiję su rizikos ribojimu pagrįstos kredito įstaigų priežiūros politika (OL L 287, 2013, p. 63), 4 straipsnio 1 dalies f punktu ir 16 straipsniu suteiktus įgaliojimus.

               2.

               Antrasis ieškinio pagrindas, susijęs su ginčijamame sprendime padaryta teisės klaida, nes ECB Sąjungos teisės tekstus išaiškino priešingai teisės aktų leidėjo ketinimui ir leido kredito institucijoms pasinaudoti neatšaukiamais mokėjimų įsipareigojimais, kad įvykdytų dalį savo pareigų nacionaliniams problemų sprendimo fondams, bendriems problemų sprendimo fondams ir nacionalinėms indėlių garantijų sistemoms ir taip panaikino atitinkamų nuostatų veiksmingumą. Be kita ko, ECB savo sprendimą grindė klaidingu Europos ir nacionalinių perkėlimo teisės nuostatų, susijusių su neatšaukiamais mokėjimų įsipareigojimais, aiškinimu.

               3.

               Trečiasis ieškinio pagrindas, susijęs su proporcingumo principo pažeidimu.

               4.

               Ketvirtasis ieškinio pagrindas, susijęs su ginčijamame sprendime padaryta vertinimo klaida ir gero administravimo principo pažeidimu.


title: Byla T-540/15: 2018 m. kovo 22 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje De Capitani / Parlamentas (Galimybė susipažinti su dokumentais — Reglamentas (EB) Nr. 1049/2001 — Dokumentai, susiję su vykstančia teisėkūros procedūra — Trišalis dialogas — Keturių skilčių lentelės, susijusios su pasiūlymu dėl Europos Parlamento ir Tarybos reglamento dėl Europolo ir sprendimų 2009/371/TVR ir 2005/681/TVR panaikinimo — Dalinis atsisakymas suteikti galimybę susipažinti su dokumentais — Ieškinys dėl panaikinimo — Suinteresuotumas pareikšti ieškinį — Priimtinumas — Reglamento Nr. 1049/2001 4 straipsnio 3 dalies pirma pastraipa — Išimtis, susijusi su sprendimų priėmimo proceso apsauga — Bendrosios atsisakymo suteikti galimybę susipažinti su keturių skilčių lentelėmis, parengtomis vykstant trišaliam dialogui, prezumpcijos nebuvimas)

text:
               7.5.2018

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 161/46

         2018 m. kovo 22 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje De Capitani / Parlamentas

   (Byla T-540/15) (1)

   ((Galimybė susipažinti su dokumentais - Reglamentas (EB) Nr. 1049/2001 - Dokumentai, susiję su vykstančia teisėkūros procedūra - Trišalis dialogas - Keturių skilčių lentelės, susijusios su pasiūlymu dėl Europos Parlamento ir Tarybos reglamento dėl Europolo ir sprendimų 2009/371/TVR ir 2005/681/TVR panaikinimo - Dalinis atsisakymas suteikti galimybę susipažinti su dokumentais - Ieškinys dėl panaikinimo - Suinteresuotumas pareikšti ieškinį - Priimtinumas - Reglamento Nr. 1049/2001 4 straipsnio 3 dalies pirma pastraipa - Išimtis, susijusi su sprendimų priėmimo proceso apsauga - Bendrosios atsisakymo suteikti galimybę susipažinti su keturių skilčių lentelėmis, parengtomis vykstant trišaliam dialogui, prezumpcijos nebuvimas))
   (2018/C 161/50)
   Proceso kalba: anglų

      Šalys

      Ieškovas: Emilio De Capitani (Briuselis, Belgija), atstovaujamas advokatų O. Brouwer, J. Wolfhagen ir E. Raedts

      Atsakovas: Europos Parlamentas, iš pradžių atstovaujamas N. Görlitz, A. Troupiotis ir C. Burgos, vėliau N. Görlitz, C. Burgos ir I. Anagnostopoulou

      Atsakovės pusėje į bylą įstojusios šalys: Europos Sąjungos Taryba, atstovaujama E. Rebasti, B. Driessen ir J.-B. Laignelot, ir Europos Komisija, atstovaujama J. Baquero Cruz ir F. Clotuche-Duvieusart

      Dalykas

   SESV 263 straipsniu grindžiamas prašymas panaikinti 2015 m. liepos 8 d. Europos Parlamento sprendimą A(2015) 4931, kuriuo buvo atmestas ieškovo prašymas suteikti galimybę išsamiai susipažinti su dokumentais LIBE-2013-0091-02 ir LIBE-2013-0091-03.

      Rezoliucinė dalis

               1.

               Panaikinti 2015 m. liepos 8 d. Europos Parlamento sprendimą A(2015) 4931, kiek juo atsisakyta suteikti galimybę Emilio De Capitani išsamiai susipažinti su dokumentais LIBE-2013-0091-02 ir LIBE-2013-0091-03.

               2.

               Parlamentas padengia savo ir E. De Capitani bylinėjimosi išlaidas.

               3.

               Europos Sąjungos Taryba ir Europos Komisija padengia savo bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 398, 2015 11 30.


title: Byla C-651/16: 2018 m. kovo 7 d. Teisingumo Teismo (dešimtoji kolegija) sprendimas byloje (Augstākā tiesa (Latvija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) DW / Valsts sociālās apdrošināšanas aģentūra (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą — Socialinė apsauga — Motinystės išmoka — Išmokos dydžio apskaičiavimas remiantis apdraustojo asmens pajamomis per referencinį 12 mėnesių laikotarpį — Asmuo, kuris tuo laikotarpiu dirbo Europos Sąjungos institucijoje — Nacionalinės teisės aktai, pagal kuriuos nustatyta, kad šis dydis atitinka 70 % vidutinio kompensuojamojo uždarbio — Laisvo darbuotojų judėjimo apribojimas — Lojalaus bendradarbiavimo principas)

text:
               7.5.2018

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 161/11

         2018 m. kovo 7 d. Teisingumo Teismo (dešimtoji kolegija) sprendimas byloje (Augstākā tiesa (Latvija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) DW / Valsts sociālās apdrošināšanas aģentūra

   (Byla C-651/16) (1)

   ((Prašymas priimti prejudicinį sprendimą - Socialinė apsauga - Motinystės išmoka - Išmokos dydžio apskaičiavimas remiantis apdraustojo asmens pajamomis per referencinį 12 mėnesių laikotarpį - Asmuo, kuris tuo laikotarpiu dirbo Europos Sąjungos institucijoje - Nacionalinės teisės aktai, pagal kuriuos nustatyta, kad šis dydis atitinka 70 % vidutinio kompensuojamojo uždarbio - Laisvo darbuotojų judėjimo apribojimas - Lojalaus bendradarbiavimo principas))
   (2018/C 161/12)
   Proceso kalba: latvių

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Augstākā tiesa

      Šalys pagrindinėje byloje

      Ieškovė: DW

      Atsakovė: Valsts sociālās apdrošināšanas aģentūra

      Rezoliucinė dalis

   SESV 45 straipsnis turi būti aiškinamas taip, kad jis draudžia valstybės narės teisės aktus, kaip antai nagrinėjamus pagrindinėje byloje, pagal kuriuos siekiant nustatyti vidutinį kompensuojamąjį darbo užmokestį, kuriuo remiantis apskaičiuojamas motinystės išmokos dydis, referencinio laikotarpio mėnesiai, per kuriuos atitinkamas asmuo dirbo Sąjungos institucijoje ir nebuvo draustas pagal tos valstybės narės socialinės apsaugos sistemą, prilyginami nedarbo laikotarpiui ir jiems taikomas toje valstybėje narėje nustatytas vidutinis kompensuojamasis darbo užmokestis, dėl to šiam asmeniui skiriama daug mažesnė motinystės išmoka, palyginti su ta, kurią jis būtų galėjęs gauti, jeigu būtų dirbęs tik minėtoje valstybėje narėje.

      (1)  OL C 86, 2017 3 20.


title: Byla T-156/18: 2018 m. vasario 26 d. pareikštas ieškinys byloje Legutko ir Poręba / Parlamentas

text:
               7.5.2018

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 161/59

         2018 m. vasario 26 d. pareikštas ieškinys byloje Legutko ir Poręba / Parlamentas

   (Byla T-156/18)
   (2018/C 161/70)
   Proceso kalba: lenkų

      Šalys

      Ieškovai: Ryszard Antoni Legutko (Moravica, Lenkija), Tomasz Piotr Poręba (Melecas, Lenkija), atstovaujami advokato M. Mataczyński

      Atsakovas: Europos Parlamentas

      Reikalavimai

   Ieškovai Bendrojo Teismo prašo:

               —

               pripažinti, kad atsakovas pažeidė Europos Parlamento darbo tvarkos taisyklių 130 straipsnį ir jų II priedą, kai jis Europos Sąjungos Tarybai nepersiuntė klausimo raštu, kurį Europos Parlamento nariai pateikė byloje Nr. P-003358/17;

               —

               pripažinti, kad Europos Parlamentas turi pareigą byloje Nr. P-003358/17 raštu pateiktą klausimą pateikti kompetentingai institucijai, tai yra Europos Sąjungos Tarybai;

               —

               priteisti iš Europos Parlamento bylinėjimosi išlaidas.

      Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

               —

               Ieškovai teigia, kad Europos Parlamentas neįvykdė savo pareigos, kai jis kompetentingai institucijai nepersiuntė, priešingai nei siūlė ieškovai, 2017 m. gegužės 16 d. Europos Parlamento narių Ryszard Legutko ir Tomasz Poręba pateikto klausimo raštu.


title: Byla T-180/18: 2018 m. kovo 12 d. pareikštas ieškinys byloje VJ / EIVT

text:
               7.5.2018

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 161/69

         2018 m. kovo 12 d. pareikštas ieškinys byloje VJ / EIVT

   (Byla T-180/18)
   (2018/C 161/86)
   Proceso kalba: prancūzų

      Šalys

      Ieškovas: VJ, atstovaujamas advokatės N. de Montigny

      Atsakovė: Europos išorės veiksmų tarnyba (EIVT)

      Reikalavimai

   Ieškovas Bendrojo Teismo prašo:

               —

               panaikinti 2017 m. birželio 22 d. EIVT elektroniniu paštu atsiųstą apskaičiavimų lapą ir prireikus atlyginimo lapelį, pagal kurį jam mokėta (bus mokama) mokymosi pašalpa už vaikus,

               —

               priteisti iš atsakovės visas bylinėjimosi ir teismo proceso išlaidas.

      Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

   Grįsdamas ieškinį ieškovas remiasi dviem pagrindais.

               1.

               Pirmasis ieškinio pagrindas grindžiamas neteisėtumu grindžiamu prieštaravimu; ieškovas nurodo, kad ginčijamas sprendimas, 2016 m. balandžio 15 d. raštas, kuriuo remiantis šis sprendimas priimtas, ir EIVT Guidelines pažeidžia Pareigūnų tarnybos nuostatus ir jų X priedą.

               2.

               Antrasis ieškinio pagrindas grindžiamas ginčijamo individualaus sprendimo neteisėtumu. Šį pagrindą sudaro penkios dalys:

                           —

                           pirma dalis grindžiama socialinio aprūpinimo, teisėtų lūkesčių, teisinio saugumo, gero administravimo principų ir ieškovo įgytų teisių pažeidimu,

                           —

                           antra dalis grindžiama EIVT įsipareigojimų nesilaikymu, netinkamu administravimu, teisinio saugumo principo ir ieškovo teisėtų lūkesčių pažeidimu,

                           —

                           trečia dalis grindžiama teisės į šeimos gyvenimą ir teisės į mokslą pažeidimu,

                           —

                           ketvirta dalis grindžiama lygybės ir diskriminacijos draudimo principų pažeidimu,

                           —

                           penkta dalis grindžiama tuo, kad patvirtinant priemonę nebuvo derinami interesai ir nesilaikyta proporcingumo principo.


title: Byla T-163/18: 2018 m. kovo 8 d. pareikštas ieškinys byloje Amisi Kumba / Taryba

text:
               7.5.2018

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 161/60

         2018 m. kovo 8 d. pareikštas ieškinys byloje Amisi Kumba / Taryba

   (Byla T-163/18)
   (2018/C 161/71)
   Proceso kalba: prancūzų

      Šalys

      Ieškovas: Gabriel Amisi Kumba (Kinšasa, Kongo Demokratinė Respublika), atstovaujamas advokatų T. Bontinck, P. De Wolf, M. Forgeois ir A. Guillerme

      Atsakovė: Europos Sąjungos Taryba

      Reikalavimai

   Ieškovas Bendrojo Teismo prašo:

               —

               panaikinti 2017 m. gruodžio 11 d. Tarybos sprendimą (BUSP) 2017/2282, kuriuo iš dalies keičiamas Sprendimas 2010/788/BUSP dėl ribojamųjų priemonių Kongo Demokratinei Respublikai, kiek juo ieškovo pavardė palikta Sprendimo 2010/788/BUSP II priedo sąraše Nr. 2 ir Reglamento (EB) Nr. 1183/2005 Ia priedo sąraše Nr. 2,

               —

               pripažinti Sprendimo 2010/788/BUSP, iš dalies pakeisto Sprendimu 2016/2231/BUSP, 3 straipsnio 2 dalies b punkto ir Reglamento Nr. 1183/2005 2b straipsnio 1 dalies b punkto nuostatas neteisėtomis,

               —

               priteisti iš Tarybos bylinėjimosi išlaidas.

      Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

   Grįsdamas ieškinį ieškovas remiasi keturiais pagrindais.

               1.

               Pirmasis ieškinio pagrindas grindžiamas teisės į gynybą pažeidimu, įskaitant pareigos nurodyti motyvus, kuriais būtų galima pateisinti priemones ir užtikrinti veiksmingą teisminę gynybą, pažeidimą, taip pat teisės būti išklausytam pažeidimu.

               2.

               Antrasis ieškinio pagrindas grindžiamas akivaizdžia vertinimo klaida, kalbant apie ieškovo dalyvavimą darant veiksmus, kuriais šiurkščiai pažeidžiamos žmogaus teisės Kongo Demokratinėje Respublikoje.

               3.

               Trečiasis ieškinio pagrindas grindžiamas teisės į privatų gyvenimą, teisės į nuosavybę ir proporcingumo principo pažeidimu.

               4.

               Ketvirtasis ieškinio pagrindas grindžiamas 2010 m. gruodžio 20 d. Tarybos sprendimo 2010/788/BUSP dėl ribojamųjų priemonių Kongo Demokratinei Respublikai, ir kuriuo panaikinama Bendroji pozicija 2008/369/BUSP (OL L 336, 2010, p. 30), iš dalies pakeisto 2016 m. gruodžio 12 d. Tarybos sprendimu (BUSP) 2016/2231, kuriuo iš dalies keičiamas Sprendimas 2010/788/BUSP dėl ribojamųjų priemonių Kongo Demokratinei Respublikai (OL L 336I, 2016, p. 7), 3 straipsnio 2 dalies b punkto ir 2005 m. liepos 18 d. Tarybos reglamento (EB) Nr. 1183/2005, nustatančio tam tikras konkrečias ribojančias priemones asmenims, kurie savo veiksmais pažeidžia ginklų embargą Kongo Demokratinei Respublikai (OL L 193, 2005, p. 1), 2b straipsnio 1 dalies b punkto nuostatų neteisėtumu.


title: Byla C-105/18: 2018 m. vasario 13 d. Tribunal Supremo (Ispanija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Asociación Española de la Industria Eléctrica (UNESA) / Administración General del Estado

text:
               7.5.2018

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 161/25

         2018 m. vasario 13 d.Tribunal Supremo (Ispanija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Asociación Española de la Industria Eléctrica (UNESA) / Administración General del Estado

   (Byla C-105/18)
   (2018/C 161/28)
   Proceso kalba: ispanų

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Tribunal Supremo

      Šalys pagrindinėje byloje

      Pareiškėja: Asociación Española de la Industria Eléctrica (UNESA)

      Atsakovė: Administración General del Estado

      Prejudiciniai klausimai

               1.

               Ar aplinkos apsaugos principas „teršėjas moka“, numatytas SESV 191 straipsnio 2 dalyje, ir 2000 m. spalio 23 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2000/60/EB (1) 9 straipsnio 1 dalis, kuria nustatomas sąnaudų, patirtų teikiant vandens paslaugas, susigrąžinimo principas, taip pat atitinkamas vandens naudojimo sričių ekonominis subalansavimas, turi būti aiškinami taip, kad jais draudžiama nustatyti mokestį už vidaus vandenų naudojimą energijai gaminti, kaip nagrinėjamasis pagrindinėje byloje, kuriuo neskatinama tausiai naudoti vandenį, nenustatomi viešųjų vandens išteklių išsaugojimo ir apsaugos mechanizmai ir kurio dydis visiškai nesusijęs su galima žala viešiesiems vandens ištekliams ir visas dėmesys skiriamas tik tam, kiek pajamų gali gauti gamintojai?

               2.

               Ar toks mokestis, kaip pagrindinėje byloje nagrinėjamas mokestis už vandens išteklių naudojimą, taikomas tik hidroenergijos gamintojams, vykdantiems veiklą keliose autonominėse srityse esančiuose upių baseinuose, bet ne gamintojams, turintiems koncesijas vienoje autonominėje srityje esančiuose upių baseinuose, ir gamintojams, naudojantiems hidroenergijos technologiją, bet ne kitas technologijas naudojantiems energijos gamintojams, yra suderinamas su 2009 m. liepos 13 d. Direktyvos 2009/72/EB (2) dėl elektros energijos vidaus rinkos bendrųjų taisyklių 3 straipsnio 1 dalyje nustatytu įmonių nediskriminavimo principu?

               3.

               Ar SESV 107 straipsnio 1 dalis turi būti aiškinama taip, kad mokestis už vandens išteklių naudojimą, kaip nagrinėjamasis pagrindinėje byloje, taikomas hidroenergijos gamintojų, vykdančių veiklą keliose autonominėse srityse esančiuose upių baseinuose, nenaudai, yra draudžiama valstybės pagalba, nes taip diegiama asimetriška mokesčių sistema tos pačios technologijos atžvilgiu, priklausomai nuo to, kur yra elektrinė, ir mokestis netaikomas energijos gamintojams, naudojantiems kitus šaltinius?

      (1)  2000 m. spalio 23 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2000/60/EB, nustatanti Bendrijos veiksmų vandens politikos srityje pagrindus (OL L 327, 2000, p. 1; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 15 sk., 5 t., p. 275).

      (2)  2009 m. liepos 13 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2009/72/EB dėl elektros energijos vidaus rinkos bendrųjų taisyklių, panaikinanti Direktyvą 2003/54/EB (OL L 211, 2009, p. 55).


title: Byla T-242/16: 2018 m. kovo 22 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Stavytskyi / Taryba (Bendra užsienio ir saugumo politika — Ribojamosios priemonės, taikomos atsižvelgiant į padėtį Ukrainoje — Lėšų įšaldymas — Asmenų, subjektų ir įstaigų, kurių lėšos ir ekonominiai ištekliai įšaldomi, sąrašas — Ieškovo pavardės palikimas sąraše — Pareiga motyvuoti — Neteisėtumu grindžiamas prieštaravimas — Proporcingumas — Teisinis pagrindas — Akivaizdi vertinimo klaida)

text:
               7.5.2018

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 161/47

         2018 m. kovo 22 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Stavytskyi / Taryba

   (Byla T-242/16) (1)

   ((Bendra užsienio ir saugumo politika - Ribojamosios priemonės, taikomos atsižvelgiant į padėtį Ukrainoje - Lėšų įšaldymas - Asmenų, subjektų ir įstaigų, kurių lėšos ir ekonominiai ištekliai įšaldomi, sąrašas - Ieškovo pavardės palikimas sąraše - Pareiga motyvuoti - Neteisėtumu grindžiamas prieštaravimas - Proporcingumas - Teisinis pagrindas - Akivaizdi vertinimo klaida))
   (2018/C 161/51)
   Proceso kalba: prancūzų

      Šalys

      Ieškovas: Edward Stavytskyi (Briuselis, Belgija), atstovaujamas solisitoriaus J. Grayston, advokatų P. Gjørtler, G. Pandey ir D. Rovetta

      Atsakovė: Europos Taryba, atstovaujama V. Piessevaux ir J. P. Hix,

      Atsakovės pusėje į bylą įstojusi šalis: Europos Komisija, iš pradžių atstovaujama E. Paasivirta ir S. Bartelt, vėliau – E. Paasivirta ir L. Baumgart

      Dalykas

   SESV 263 straipsniu pagrįstas prašymas panaikinti 2014 m. kovo 5 d. Tarybos sprendimą 2014/119/BUSP dėl ribojamųjų priemonių, taikytinų tam tikriems asmenims, subjektams ir įstaigoms atsižvelgiant į padėtį Ukrainoje (OL L 60, 2016, p. 76) ir 2016 m. kovo 4 d. Tarybos įgyvendinimo reglamentas (ES) 2016/311, kuriuo įgyvendinamas Reglamentas (ES) Nr. 208/2014 dėl ribojamųjų priemonių, taikytinų tam tikriems asmenims, subjektams ir įstaigoms atsižvelgiant į padėtį Ukrainoje (OL L 60, 2016, p. 1), kiek ieškovo pavardė palikta asmenų, subjektų ir įstaigų, kuriems taikomos šios ribojamosios priemonės, sąraše.

      Rezoliucinė dalis

               1.

               Atmesti ieškinį.

               2.

               Edward Stavytskyi padengia savo ir Europos Sąjungos Tarybos patirtas bylinėjimosi išlaidas.

               3.

               Europos Komisija padengia savo bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 270, 2016 7 25.


title: Byla T-164/18: 2018 m. kovo 8 d. pareikštas ieškinys byloje Kampete / Taryba

text:
               7.5.2018

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 161/61

         2018 m. kovo 8 d. pareikštas ieškinys byloje Kampete / Taryba

   (Byla T-164/18)
   (2018/C 161/72)
   Proceso kalba: prancūzų

      Šalys

      Ieškovas: Ilunga Kampete (Kinšasa, Kongo Demokratinė Respublika), atstovaujamas advokatų T. Bontinck, P. De Wolf, M. Forgeois ir A. Guillerme

      Atsakovė: Europos Sąjungos Taryba

      Reikalavimai

   Ieškovas Bendrojo Teismo prašo:

               —

               panaikinti 2017 m. gruodžio 11 d. Tarybos sprendimą (BUSP) 2017/2282, kuriuo iš dalies keičiamas Sprendimas 2010/788/BUSP dėl ribojamųjų priemonių Kongo Demokratinei Respublikai, kiek juo ieškovas paliktas Sprendimo 2010/788/BUSP II priedo sąraše Nr. 1 ir Reglamento (EB) Nr. 1183/2005 Ia priedo sąraše Nr. 1,

               —

               pripažinti, kad Sprendimo 2010/788/BUSP, iš dalies pakeisto Sprendimu 2016/2231/BUSP, 3 straipsnio 2 dalies b punkto ir Reglamento Nr. 1183/2005 2b straipsnio 1 dalies b punkto nuostatos yra neteisėtos,

               —

               priteisti iš Tarybos bylinėjimosi išlaidas.

      Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

   Grįsdamas ieškinį ieškovas remiasi keturiais pagrindais, kurie iš esmės yra tokie patys arba panašūs į tuos, kuriais remiamasi byloje T-163/18, Amisi Kumba / Taryba.


title: Byla C-106/18: 2018 m. vasario 13 d. Tribunal Supremo (Ispanija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Energía de Galicia (Engasa) S.A. / Administración General del Estado

text:
               7.5.2018

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 161/26

         2018 m. vasario 13 d.Tribunal Supremo (Ispanija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Energía de Galicia (Engasa) S.A. / Administración General del Estado

   (Byla C-106/18)
   (2018/C 161/29)
   Proceso kalba: ispanų

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Tribunal Supremo

      Šalys pagrindinėje byloje

      Pareiškėja: Energía de Galicia (Engasa) S.A.

      Atsakovė: Administración General del Estado

      Prejudiciniai klausimai

               1.

               Ar aplinkos apsaugos principas „teršėjas moka“, numatytas SESV 191 straipsnio 2 dalyje, ir 2000 m. spalio 23 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2000/60/EB (1) 9 straipsnio 1 dalis, kuria nustatomas sąnaudų, patirtų teikiant vandens paslaugas, susigrąžinimo principas, taip pat atitinkamas vandens naudojimo sričių ekonominis subalansavimas, turi būti aiškinami taip, kad jais draudžiama nustatyti mokestį už vidaus vandenų naudojimą energijai gaminti, kaip nagrinėjamasis pagrindinėje byloje, kuriuo neskatinama tausiai naudoti vandenį, nenustatomi viešųjų vandens išteklių išsaugojimo ir apsaugos mechanizmai ir kurio dydis visiškai nesusijęs su galima žala viešiesiems vandens ištekliams ir visas dėmesys skiriamas tik tam, kiek pajamų gali gauti gamintojai?

               2.

               Ar toks mokestis, kaip pagrindinėje byloje nagrinėjamas mokestis už vandens išteklių naudojimą, taikomas tik hidroenergijos gamintojams, vykdantiems veiklą keliose autonominėse srityse esančiuose upių baseinuose, bet ne gamintojams, turintiems koncesijas vienoje autonominėje srityje esančiuose upių baseinuose, ir gamintojams, naudojantiems hidroenergijos technologiją, bet ne kitas technologijas naudojantiems energijos gamintojams, yra suderinamas su 2009 m. liepos 13 d. Direktyvos 2009/72/EB (2) dėl elektros energijos vidaus rinkos bendrųjų taisyklių 3 straipsnio 1 dalyje nustatytu įmonių nediskriminavimo principu?

               3.

               Ar SESV 107 straipsnio 1 dalis turi būti aiškinama taip, kad mokestis už vandens išteklių naudojimą, kaip nagrinėjamasis pagrindinėje byloje, taikomas hidroenergijos gamintojų, vykdančių veiklą keliose autonominėse srityse esančiuose upių baseinuose, nenaudai, yra draudžiama valstybės pagalba, nes taip diegiama asimetriška mokesčių sistema tos pačios technologijos atžvilgiu, priklausomai nuo to, kur yra elektrinė, ir mokestis netaikomas energijos gamintojams, naudojantiems kitus šaltinius?

      (1)  2000 m. spalio 23 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2000/60/EB, nustatanti Bendrijos veiksmų vandens politikos srityje pagrindus (OL L 327, 2000, p. 1; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 15 sk., 5 t., p. 275).

      (2)  2009 m. liepos 13 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2009/72/EB dėl elektros energijos vidaus rinkos bendrųjų taisyklių, panaikinanti Direktyvą 2003/54/EB (OL L 211, 2009, p. 55).


title: Byla T-442/16: 2018 m. kovo 20 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Šroubárna Ždánice / Taryba (Prašymas grąžinti antidempingo muitus — Tam tikros Kinijos kilmės arba iš Malaizijos importuojamos geležinės arba plieninės tvirtinimo detalės — Reglamentas (EB) Nr. 91/2009 ir Įgyvendinimo reglamentas (ES) Nr. 723/2011 — Nacionalinio teismo kompetencija — Bendrojo Teismo kompetencijos nebuvimas)

text:
               7.5.2018

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 161/47

         2018 m. kovo 20 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Šroubárna Ždánice / Taryba

   (Byla T-442/16) (1)

   ((Prašymas grąžinti antidempingo muitus - Tam tikros Kinijos kilmės arba iš Malaizijos importuojamos geležinės arba plieninės tvirtinimo detalės - Reglamentas (EB) Nr. 91/2009 ir Įgyvendinimo reglamentas (ES) Nr. 723/2011 - Nacionalinio teismo kompetencija - Bendrojo Teismo kompetencijos nebuvimas))
   (2018/C 161/52)
   Proceso kalba: čekų

      Šalys

      Ieškovė: Šroubárna Ždánice a.s. (Kijovas, Čekijos Respublika), atstovaujama advokato M. Osladil

      Atsakovė: Europos Sąjungos Taryba, atstovaujama H. Marcos Fraile ir A. Westerhof Löfflerová, padedamų advokato N. Tuominen

      Atsakovės pusėje į bylą įstojusi šalis: Europos Komisija, atstovaujama T. Maxian Rusche ir P. Němečková

      Dalykas

   Prašymas grąžinti antidempingo muitus ir palūkanas, kuriuos ieškovė Čekijos muitinės institucijoms sumokėjo tariamai nepagrįstai priėmus 2009 m. sausio 26 d. Tarybos reglamentą (EB) Nr. 91/2009, kuriuo tam tikroms importuojamoms Kinijos Liaudies Respublikos kilmės geležinėms arba plieninėms tvirtinimo detalėms nustatomas galutinis antidempingo muitas (OL L 29, 2009, p. 1), 2011 m. liepos 18 d. Tarybos įgyvendinimo reglamentą (ES) Nr. 723/2011, kuriuo išplečiamas galutinio antidempingo muito, nustatyto Reglamentu (EB) Nr. 91/2009 tam tikroms importuojamoms Kinijos Liaudies Respublikos kilmės geležinėms arba plieninėms tvirtinimo detalėms, taikymas tam tikroms iš Malaizijos siunčiamoms importuojamoms geležinėms arba plieninėms tvirtinimo detalėms, deklaruojamoms arba nedeklaruojamoms kaip Malaizijos kilmės (OL L 194, 2011, p. 6) ir 2012 m. spalio 4 d. Tarybos įgyvendinimo reglamentą (ES) Nr. 924/2012, kuriuo iš dalies keičiamas Reglamentas (EB) Nr. 91/2009 (OL L 275, 2012, p. 1).

      Rezoliucinė dalis

               1.

               Atmesti ieškinį dėl to, kad Bendrasis Teismas neturi jurisdikcijos jį nagrinėti..

               2.

               Šroubárna Ždánice a.s. padengia savo ir Europos Sąjungos Tarybos patirtas bylinėjimosi išlaidas.

               3.

               Europos Komisija padengia savo bylinėjimosi išlaidas. Newpassword1

      (1)  OL C 392, 2016 10 24.


title: Byla C-107/18: 2018 m. vasario 13 d. Tribunal Supremo (Ispanija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Duerocanto S.L. / Administración General del Estado

text:
               7.5.2018

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 161/27

         2018 m. vasario 13 d.Tribunal Supremo (Ispanija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Duerocanto S.L. / Administración General del Estado

   (Byla C-107/18)
   (2018/C 161/30)
   Proceso kalba: ispanų

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Tribunal Supremo

      Šalys pagrindinėje byloje

      Pareiškėja: Duerocanto S.L.

      Atsakovė: Administración General del Estado

      Prejudiciniai klausimai

               1.

               Ar aplinkos apsaugos principas „teršėjas moka“, numatytas SESV 191 straipsnio 2 dalyje, ir 2000 m. spalio 23 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2000/60/EB (1) 9 straipsnio 1 dalis, kuria nustatomas sąnaudų, patirtų teikiant vandens paslaugas, susigrąžinimo principas, taip pat atitinkamas vandens naudojimo sričių ekonominis subalansavimas, turi būti aiškinami taip, kad jais draudžiama nustatyti mokestį už vidaus vandenų naudojimą energijai gaminti, kaip nagrinėjamasis pagrindinėje byloje, kuriuo neskatinama tausiai naudoti vandenį, nenustatomi viešųjų vandens išteklių išsaugojimo ir apsaugos mechanizmai ir kurio dydis visiškai nesusijęs su galima žala viešiesiems vandens ištekliams ir visas dėmesys skiriamas tik tam, kiek pajamų gali gauti gamintojai?

               2.

               Ar toks mokestis, kaip pagrindinėje byloje nagrinėjamas mokestis už vandens išteklių naudojimą, taikomas tik hidroenergijos gamintojams, vykdantiems veiklą keliose autonominėse srityse esančiuose upių baseinuose, bet ne gamintojams, turintiems koncesijas vienoje autonominėje srityje esančiuose upių baseinuose, ir gamintojams, naudojantiems hidroenergijos technologiją, bet ne kitas technologijas naudojantiems energijos gamintojams, yra suderinamas su 2009 m. liepos 13 d. Direktyvos 2009/72/EB (2) dėl elektros energijos vidaus rinkos bendrųjų taisyklių 3 straipsnio 1 dalyje nustatytu įmonių nediskriminavimo principu?

               3.

               Ar SESV 107 straipsnio 1 dalis turi būti aiškinama taip, kad mokestis už vandens išteklių naudojimą, kaip nagrinėjamasis pagrindinėje byloje, taikomas hidroenergijos gamintojų, vykdančių veiklą keliose autonominėse srityse esančiuose upių baseinuose, nenaudai, yra draudžiama valstybės pagalba, nes taip diegiama asimetriška mokesčių sistema tos pačios technologijos atžvilgiu, priklausomai nuo to, kur yra elektrinė, ir mokestis netaikomas energijos gamintojams, naudojantiems kitus šaltinius?

      (1)  2000 m. spalio 23 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2000/60/EB, nustatanti Bendrijos veiksmų vandens politikos srityje pagrindus (OL L 327, 2000, p. 1; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 15 sk., 5 t., p. 275).

      (2)  2009 m. liepos 13 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2009/72/EB dėl elektros energijos vidaus rinkos bendrųjų taisyklių, panaikinanti Direktyvą 2003/54/EB (OL L 211, 2009, p. 55).


title: Byla C-31/17: 2018 m. kovo 7 d. Teisingumo Teismo (pirmoji kolegija) sprendimas byloje (Conseil d'État (Prancūzija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Cristal Union, Sucrerie de Toury SA teisių perėmėja / Ministre de l'Économie et des Finances (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą — Direktyva 2003/96/EB — Energetikos produktų ir elektros energijos apmokestinimas — 14 straipsnio 1 dalies a punktas — Energetikos produktai, naudojami elektros energijai gaminti — Pareiga atleisti nuo mokesčio — 15 straipsnio 1 dalies c punktas — Energetikos produktai, naudojami mišriai šilumos ir elektros energijos gamybai — Galimybė atleisti nuo mokesčio ar sumažinti apmokestinimo lygį — Gamtinės dujos, skirtos šilumos ir elektros energijos gamybai kogeneracijos būdu)

text:
               7.5.2018

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 161/11

         2018 m. kovo 7 d. Teisingumo Teismo (pirmoji kolegija) sprendimas byloje (Conseil d'État (Prancūzija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Cristal Union, Sucrerie de Toury SA teisių perėmėja / Ministre de l'Économie et des Finances

   (Byla C-31/17) (1)

   ((Prašymas priimti prejudicinį sprendimą - Direktyva 2003/96/EB - Energetikos produktų ir elektros energijos apmokestinimas - 14 straipsnio 1 dalies a punktas - Energetikos produktai, naudojami elektros energijai gaminti - Pareiga atleisti nuo mokesčio - 15 straipsnio 1 dalies c punktas - Energetikos produktai, naudojami mišriai šilumos ir elektros energijos gamybai - Galimybė atleisti nuo mokesčio ar sumažinti apmokestinimo lygį - Gamtinės dujos, skirtos šilumos ir elektros energijos gamybai kogeneracijos būdu))
   (2018/C 161/13)
   Proceso kalba: prancūzų

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Conseil d'État

      Šalys pagrindinėje byloje

      Ieškovė: Cristal Union, Sucrerie de Toury SA teisių perėmėja

      Atsakovas: Ministre de l'Économie et des Finances

      Rezoliucinė dalis

   2003 m. spalio 27 d. Tarybos direktyvos 2003/96/EB, pakeičiančios Bendrijos energetikos produktų ir elektros energijos mokesčių struktūrą, 14 straipsnio 1 dalies a punktą reikia aiškinti taip, kad šioje nuostatoje numatytas privalomas atleidimas nuo mokesčio taikomas energetikos produktams, naudojamiems elektros energijai gaminti, kai šie produktai naudojami mišriai šios energijos ir šilumos gamybai, kaip tai suprantama pagal šios direktyvos 15 straipsnio 1 dalies c punktą.

      (1)  OL C 112, 2017 4 10.


title: Byla T-579/16: 2018 m. kovo 22 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje HJ / EMA (Viešoji tarnyba — Laikinieji tarnautojai — Terminuotos sutarties nepratęsimas — KTĮS 8 straipsnio pirma pastraipa — Terminuotos sutarties pakeitimas į neterminuotą sutartį — Akivaizdi vertinimo klaida — Rūpestingumo pareiga — Pareiga motyvuoti — Teisė būti išklausytam — Vertinimo ataskaita — Pareiga motyvuoti — Akivaizdi vertinimo klaida)

text:
               7.5.2018

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 161/48

         2018 m. kovo 22 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje HJ / EMA

   (Byla T-579/16) (1)

   ((Viešoji tarnyba - Laikinieji tarnautojai - Terminuotos sutarties nepratęsimas - KTĮS 8 straipsnio pirma pastraipa - Terminuotos sutarties pakeitimas į neterminuotą sutartį - Akivaizdi vertinimo klaida - Rūpestingumo pareiga - Pareiga motyvuoti - Teisė būti išklausytam - Vertinimo ataskaita - Pareiga motyvuoti - Akivaizdi vertinimo klaida))
   (2018/C 161/53)
   Proceso kalba: prancūzų

      Šalys

      Ieškovė: HJ, atstovaujama advokatų L. Levi ir A. Blot

      Atsakovė: Europos vaistų agentūra (EMA), atstovaujama F. Cooney ir N. Rampal Olmedo, padedamų advokatų A. Duron ir D. Waelbroeck

      Dalykas

   SESV 270 straipsniu grindžiamas prašymas, pirma, panaikinti ieškovės vertinimo ataskaitą už laikotarpį nuo 2014 m. vasario 16 d. iki 2014 m. gruodžio 31 d., 2015 m. balandžio 1 d. EMA sprendimą nepratęsti ieškovės laikinojo tarnautojo sutarties ir du 2015 m. spalio 26 d. sprendimus atmesti jos skundus dėl šių aktų, taip pat, antra, priteisti žalos, kurią ieškovė tariamai patyrė, atlyginimą.

      Rezoliucinė dalis

               1.

               Atmesti ieškinį.

               2.

               Priteisti iš HJ bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 145, 2016 4 25 (byla, iš pradžių užregistruota Europos Sąjungos tarnautojų teisme numeriu F-8/16 ir 2016 m. rugsėjo 1 d. perduota Europos Sąjungos Bendrajam Teismui).


title: Byla C-64/17: 2018 m. kovo 8 d. Teisingumo Teismo (septintoji kolegija) sprendimas byloje (Tribunal da Relação do Porto (Portugalija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Saey Home & Garden NV/SA / Lusavouga-Máquinas e Acessórios Industriais SA (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą — Teismų bendradarbiavimas civilinėse bylose — Jurisdikcija ir teismo sprendimų civilinėse ir komercinėse bylose vykdymas — Reglamentas (ES) Nr. 1215/2012 — 25 straipsnis — Jurisdikciją suteikiančios nuostatos buvimas — Žodinis susitarimas be rašytinio patvirtinimo — Nuostata, numatyta sąskaitose faktūrose nurodytose standartinėse pardavimo sąlygose — 7 straipsnio 1 punkto b papunktis — Dviejų skirtingose valstybėse narėse įsteigtų bendrovių sudaryta komercinio platinimo trečios valstybės narės rinkoje sutartis — 7 straipsnio 1 punkto b papunkčio antra įtrauka — Jurisdikciją turinčio teismo nustatymas — Labiausiai tokiai sutarčiai būdingos pareigos vykdymo vieta)

text:
               7.5.2018

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 161/12

         2018 m. kovo 8 d. Teisingumo Teismo (septintoji kolegija) sprendimas byloje (Tribunal da Relação do Porto (Portugalija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Saey Home & Garden NV/SA / Lusavouga-Máquinas e Acessórios Industriais SA

   (Byla C-64/17) (1)

   ((Prašymas priimti prejudicinį sprendimą - Teismų bendradarbiavimas civilinėse bylose - Jurisdikcija ir teismo sprendimų civilinėse ir komercinėse bylose vykdymas - Reglamentas (ES) Nr. 1215/2012 - 25 straipsnis - Jurisdikciją suteikiančios nuostatos buvimas - Žodinis susitarimas be rašytinio patvirtinimo - Nuostata, numatyta sąskaitose faktūrose nurodytose standartinėse pardavimo sąlygose - 7 straipsnio 1 punkto b papunktis - Dviejų skirtingose valstybėse narėse įsteigtų bendrovių sudaryta komercinio platinimo trečios valstybės narės rinkoje sutartis - 7 straipsnio 1 punkto b papunkčio antra įtrauka - Jurisdikciją turinčio teismo nustatymas - Labiausiai tokiai sutarčiai būdingos pareigos vykdymo vieta))
   (2018/C 161/14)
   Proceso kalba: portugalų

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Tribunal da Relação do Porto

      Šalys pagrindinėje byloje

      Ieškovė: Saey Home & Garden NV/SA

      Atsakovė: Lusavouga-Máquinas e Acessórios Industriais SA

      Rezoliucinė dalis

               1.

               2012 m. gruodžio 12 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) Nr. 1215/2012 dėl jurisdikcijos ir teismo sprendimų civilinėse ir komercinėse bylose pripažinimo ir vykdymo 25 straipsnio 1 dalis turi būti aiškinama taip, kad jurisdikciją suteikianti nuostata, kaip antai nagrinėjama pagrindinėje byloje, įtvirtinta standartinėse pardavimo sąlygose, nurodytose vienos iš sutarties šalių išrašytose sąskaitose faktūrose, neatitinka šios normos reikalavimų, tačiau tai turi patikrinti prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas.

               2.

               Reglamento Nr. 1215/2012 7 straipsnio 1 punktas turi būti aiškinamas taip, kad pagal šią nuostatą jurisdikciją nagrinėti ieškinį dėl nuostolių atlyginimo nutraukus komercinio platinimo sutartį, dviejų skirtingose valstybėse narėse įsteigtų ir veikiančių bendrovių sudarytą dėl produktų komercinio platinimo trečios valstybės narės, kurios teritorijoje šios bendrovės neturi jokio filialo ar padalinio, nacionalinėje rinkoje, turi teismas tos valstybės narės, kurios teritorijoje yra pagrindinė paslaugų teikimo vieta, kaip ji apibrėžta sutarties nuostatose, jei tokių nuostatų nėra – kurios teritorijoje yra faktinė šios sutarties vykdymo vieta, o jeigu tuo remiantis jos negalima nustatyti – kurios teritorijoje yra teikėjo gyvenamoji vieta.

      (1)  OL C 112, 2017 4 10.


title: Byla T-734/16: 2018 m. kovo 20 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Argyraki / Komisija (Viešoji tarnyba — Pareigūnai — Pensijos — Pensijų draudimo stažo apskaičiavimas — Atsižvelgimas į tarnybos pagalbiniu darbuotoju laikotarpius — Sąlygos — Teisinis pagrindas)

text:
               7.5.2018

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 161/49

         2018 m. kovo 20 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Argyraki / Komisija

   (Byla T-734/16) (1)

   ((Viešoji tarnyba - Pareigūnai - Pensijos - Pensijų draudimo stažo apskaičiavimas - Atsižvelgimas į tarnybos pagalbiniu darbuotoju laikotarpius - Sąlygos - Teisinis pagrindas))
   (2018/C 161/54)
   Proceso kalba: prancūzų

      Šalys

      Ieškovė: Vassilia Argyraki (Briuselis, Belgija), atstovaujama advokato S. Pappas

      Atsakovė: Europos Komisija, iš pradžių atstovaujama G. Berscheid, G. Gattinara ir A. C. Simon, vėliau – G. Berscheid, G. Gattinara ir L. Radu Bouyon

      Dalykas

   Pagal SESV 270 straipsnį pateiktas prašymas panaikinti 2016 m. sausio 29 d. Komisijos Individualių išmokų administravimo ir mokėjimo biuro (PMO) sprendimą, kuriuo jis atmetė ieškovės prašymą patvirtinti pagalbinio darbuotojo tarnybos laikotarpius kaip laikinojo tarnautojo tarnybos laikotarpius apskaičiuojant teises į pensiją.

      Rezoliucinė dalis

               1.

               Panaikinti 2016 m. sausio 29 d. Europos Komisijos Individualių išmokų administravimo ir mokėjimo biuro (PMO) sprendimą, kuriuo jis atmetė Vassilia Argyraki prašymą patvirtinti pagalbinio darbuotojo tarnybos laikotarpius kaip laikinojo tarnautojo tarnybos laikotarpius apskaičiuojant teises į pensiją.

               2.

               Priteisti iš Komisijos bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 462, 2016 12 12.


title: Byla C-108/18: 2018 m. vasario 13 d. Tribunal Supremo (Ispanija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Corporación Acciona Hidráulica (Acciona) S.L.U. / Administración General del Estado

text:
               7.5.2018

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 161/28

         2018 m. vasario 13 d.Tribunal Supremo (Ispanija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Corporación Acciona Hidráulica (Acciona) S.L.U. / Administración General del Estado

   (Byla C-108/18)
   (2018/C 161/31)
   Proceso kalba: ispanų

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Tribunal Supremo

      Šalys pagrindinėje byloje

      Pareiškėja: Corporación Acciona Hidráulica (Acciona) S.L.U.

      Atsakovė: Administración General del Estado

      Prejudiciniai klausimai

               1.

               Ar aplinkos apsaugos principas „teršėjas moka“, numatytas SESV 191 straipsnio 2 dalyje, ir 2000 m. spalio 23 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2000/60/EB (1) 9 straipsnio 1 dalis, kuria nustatomas sąnaudų, patirtų teikiant vandens paslaugas, susigrąžinimo principas, taip pat atitinkamas vandens naudojimo sričių ekonominis subalansavimas, turi būti aiškinami taip, kad jais draudžiama nustatyti mokestį už vidaus vandenų naudojimą energijai gaminti, kaip nagrinėjamasis pagrindinėje byloje, kuriuo neskatinama tausiai naudoti vandenį, nenustatomi viešųjų vandens išteklių išsaugojimo ir apsaugos mechanizmai ir kurio dydis visiškai nesusijęs su galima žala viešiesiems vandens ištekliams ir visas dėmesys skiriamas tik tam, kiek pajamų gali gauti gamintojai?

               2.

               Ar toks mokestis, kaip pagrindinėje byloje nagrinėjamas mokestis už vandens išteklių naudojimą, taikomas tik hidroenergijos gamintojams, vykdantiems veiklą keliose autonominėse srityse esančiuose upių baseinuose, bet ne gamintojams, turintiems koncesijas vienoje autonominėje srityje esančiuose upių baseinuose, ir gamintojams, naudojantiems hidroenergijos technologiją, bet ne kitas technologijas naudojantiems energijos gamintojams, yra suderinamas su 2009 m. liepos 13 d. Direktyvos 2009/72/EB (2) dėl elektros energijos vidaus rinkos bendrųjų taisyklių 3 straipsnio 1 dalyje nustatytu įmonių nediskriminavimo principu?

               3.

               Ar SESV 107 straipsnio 1 dalis turi būti aiškinama taip, kad mokestis už vandens išteklių naudojimą, kaip nagrinėjamasis pagrindinėje byloje, taikomas hidroenergijos gamintojų, vykdančių veiklą keliose autonominėse srityse esančiuose upių baseinuose, nenaudai, yra draudžiama valstybės pagalba, nes taip diegiama asimetriška mokesčių sistema tos pačios technologijos atžvilgiu, priklausomai nuo to, kur yra elektrinė, ir mokestis netaikomas energijos gamintojams, naudojantiems kitus šaltinius?

      (1)  2000 m. spalio 23 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2000/60/EB, nustatanti Bendrijos veiksmų vandens politikos srityje pagrindus (OL L 327, 2000, p. 1; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 15 sk., 5 t., p. 275).

      (2)  2009 m. liepos 13 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2009/72/EB dėl elektros energijos vidaus rinkos bendrųjų taisyklių, panaikinanti Direktyvą 2003/54/EB (OL L 211, 2009, p. 55).


title: Byla T-181/18: 2018 m. kovo 9 d. pareikštas ieškinys byloje Multifit Tiernahrungs / EUIPO (TAKE CARE)

text:
               7.5.2018

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 161/70

         2018 m. kovo 9 d. pareikštas ieškinys byloje Multifit Tiernahrungs / EUIPO (TAKE CARE)

   (Byla T-181/18)
   (2018/C 161/87)
   Proceso kalba: vokiečių

      Šalys

      Ieškovė: Multifit Tiernahrungs GmbH (Krefeldas, Vokietija), atstovaujama advokatų N. Weber ir L. Thiel

      Atsakovė: Europos Sąjungos intelektinės nuosavybės tarnyba (EUIPO)

      Su procedūra EUIPO susijusi informacija

      Prekių ženklas, dėl kurio kilo ginčas: vaizdinis Sąjungos prekių ženklas, kuriame yra žodinis elementas TAKE CARE – Registracijos paraiška Nr. 16 254 898

      Ginčijamas sprendimas: 2018 m. sausio 4 d. EUIPO penktosios apeliacinės tarybos sprendimas byloje R 845/2017-5

      Reikalavimai

   Ieškovė Bendrojo Teismo prašo:

               —

               panaikinti ginčijamą sprendimą,

               —

               priteisti iš EUIPO bylinėjimosi išlaidas.

      Pagrindas, kuriuo remiamasi

               —

               Reglamento Nr. 2017/1001 7 straipsnio 1 dalies b punkto pažeidimas.


title: Byla C-109/18: 2018 m. vasario 13 d. Tribunal Supremo (Ispanija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Associació de Productors i Usuaris d’Energia Elèctrica / Administración General del Estado

text:
               7.5.2018

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 161/29

         2018 m. vasario 13 d.Tribunal Supremo (Ispanija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Associació de Productors i Usuaris d’Energia Elèctrica / Administración General del Estado

   (Byla C-109/18)
   (2018/C 161/32)
   Proceso kalba: ispanų

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Tribunal Supremo

      Šalys pagrindinėje byloje

      Pareiškėja: Associació de Productors i Usuaris d’Energia Elèctrica

      Atsakovė: Administración General del Estado

      Prejudiciniai klausimai

               1.

               Ar 2000 m. spalio 23 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2000/60/EB (1) 9 straipsnio 1 dalis, kuria nustatomas sąnaudų, patirtų teikiant vandens paslaugas, susigrąžinimo principas, taip pat atitinkamas vandens naudojimo sričių ekonominis subalansavimas, turi būti aiškinama taip, kad ja draudžiama nustatyti mokestį už vidaus vandenų naudojimą energijai gaminti, kaip nagrinėjamasis pagrindinėje byloje, kuriuo neskatinama tausiai naudoti vandenį, nenustatomi viešųjų vandens išteklių išsaugojimo ir apsaugos mechanizmai ir kurio dydis visiškai nesusijęs su galima žala viešiesiems vandens ištekliams ir visas dėmesys skiriamas tik tam, kiek pajamų gali gauti gamintojai?

               2.

               Ar toks mokestis, kaip pagrindinėje byloje nagrinėjamas mokestis už vandens išteklių naudojimą, taikomas tik hidroenergijos gamintojams, vykdantiems veiklą keliose autonominėse srityse esančiuose upių baseinuose, bet ne gamintojams, turintiems koncesijas vienoje autonominėje srityje esančiuose upių baseinuose, ir gamintojams, naudojantiems hidroenergijos technologiją, bet ne kitas technologijas naudojantiems energijos gamintojams, yra suderinamas su 2009 m. liepos 13 d. Direktyvos 2009/72/EB (2) dėl elektros energijos vidaus rinkos bendrųjų taisyklių 3 straipsnio 1 dalyje nustatytu įmonių nediskriminavimo principu?

               3.

               Ar SESV 107 straipsnio 1 dalis turi būti aiškinama taip, kad tai, jog mokestis už vandens išteklių naudojimą netaikomas hidroenergijos gamybai, vykdomai vienoje autonominėje srityje esančiuose upių baseinuose, taip pat kitam vandens išteklių naudojimui (kuris lemia išeikvojimą), ir taikomas tik naudojimui elektros energijai gaminti, yra draudžiama valstybės pagalba?

      (1)  2000 m. spalio 23 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2000/60/EB, nustatanti Bendrijos veiksmų vandens politikos srityje pagrindus (OL L 327, 2000, p. 1; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 15 sk., 5 t., p. 275).

      (2)  2009 m. liepos 13 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2009/72/EB dėl elektros energijos vidaus rinkos bendrųjų taisyklių, panaikinanti Direktyvą 2003/54/EB (OL L 211, 2009, p. 55).


title: Byla C-159/17: 2018 m. kovo 7 d. Teisingumo Teismo (dešimtoji kolegija) sprendimas byloje (Curtea de Apel Constanţa (Rumunija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Întreprinderea Individuală Dobre M. Marius / Ministerul Finanţelor Publice – A.N.A.F. – D.G.R.F.P. Galaţi – Serviciul Soluţionare Contestaţii, A.N.A.F – D.G.R.F.P. Galaţi – A.J.F.P. Constanţa – Serviciul Inspecţie Fiscală Persoane Fizice 2 Constanţa (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą — Bendra pridėtinės vertės mokesčio (PVM) sistema — Direktyva 2006/112/EB — PVM mokėtojo registracijos panaikinimas — Pareiga sumokėti PVM, gautą per laikotarpį, kai buvo panaikintas PVM mokėtojo kodas — Teisės į PVM, susijusio su pirkimais per šį laikotarpį, atskaitą nesuteikimas)

text:
               7.5.2018

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 161/13

         2018 m. kovo 7 d. Teisingumo Teismo (dešimtoji kolegija) sprendimas byloje (Curtea de Apel Constanţa (Rumunija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Întreprinderea Individuală Dobre M. Marius / Ministerul Finanţelor Publice – A.N.A.F. – D.G.R.F.P. Galaţi – Serviciul Soluţionare Contestaţii, A.N.A.F – D.G.R.F.P. Galaţi – A.J.F.P. Constanţa – Serviciul Inspecţie Fiscală Persoane Fizice 2 Constanţa

   (Byla C-159/17) (1)

   ((Prašymas priimti prejudicinį sprendimą - Bendra pridėtinės vertės mokesčio (PVM) sistema - Direktyva 2006/112/EB - PVM mokėtojo registracijos panaikinimas - Pareiga sumokėti PVM, gautą per laikotarpį, kai buvo panaikintas PVM mokėtojo kodas - Teisės į PVM, susijusio su pirkimais per šį laikotarpį, atskaitą nesuteikimas))
   (2018/C 161/15)
   Proceso kalba: rumunų

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Curtea de Apel Constanţa

      Šalys pagrindinėje byloje

      Apeliantė: Întreprinderea Individuală Dobre M. Marius

      Kitos proceso šalys: Ministerul Finanţelor Publice – A.N.A.F. – D.G.R.F.P. Galaţi – Serviciul Soluţionare Contestaţii, A.N.A.F – D.G.R.F.P. Galaţi – A.J.F.P. Constanţa – Serviciul Inspecţie Fiscală Persoane Fizice 2 Constanţa

      Rezoliucinė dalis

   2006 m. lapkričio 28 d. Tarybos direktyvos 2006/112/EB dėl pridėtinės vertės mokesčio bendros sistemos 167–169, 179 straipsnius, 213 straipsnio 1 dalį, 214 straipsnio 1 dalį ir 273 straipsnį reikia aiškinti taip, kad jais nedraudžiamos nacionalinės teisės nuostatos, kaip nagrinėjamos pagrindinėje byloje, kurios leidžia mokesčių administratoriui nesuteikti apmokestinamajam asmeniui teisės į pridėtinės vertės mokesčio atskaitą, jei nustatyta, kad dėl šio asmens padarytų pažeidimų mokesčių administratorius negali gauti duomenų, būtinų nustatyti, kad esminiai reikalavimai, suteikiantys teisę į pirkimo pridėtinės vertės mokesčio atskaitą, yra įvykdyti arba kad šis asmuo sukčiavo, siekdamas pasinaudoti šia teise, o tai turi patikrinti prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas.

      (1)  OL C 221, 2017 7 10.


title: Byla T-185/18: 2018 m. kovo 14 d. pareikštas ieškinys byloje Lucchini / Komisija

text:
               7.5.2018

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 161/70

         2018 m. kovo 14 d. pareikštas ieškinys byloje Lucchini / Komisija

   (Byla T-185/18)
   (2018/C 161/88)
   Proceso kalba: italų

      Šalys

      Ieškovė: Lucchini SpA (Livorno, Italija), atstovaujama advokato G. Belotti

      Atsakovė: Europos Komisija

      Reikalavimai

   Ieškovė Bendrojo Teismo prašo:

               —

               pripažinus Teisingumo Teismo sprendimuose, kuriais buvo panaikintas 2009 m. rugsėjo 30 d. Komisijos sprendimas C (2009) 7492
                     final
                   dėl procedūros pagal AP 65 straipsnį (byla COMP/37.956 – Gelžbetonio armatūra, pakartotinis sprendimas), konstatuotus pažeidimus, panaikinti Komisijos sprendimą atmesti, išdėstytą 2018 m. sausio 17 d. rašte, ir nurodyti Komisijai grąžinti ieškovei neteisėtai skirtą ir sumokėtą baudą su palūkanomis,

               —

               panaikinti Komisijos sprendimą atmesti, išdėstytą 2018 m. kovo 9 d. rašte ir nurodyti Komisijai leisti ieškovei dalyvauti byloje COMP/37.956, kurią Komisija turėtų atnaujinti vykdydama teismo sprendimus.

               —

               nepatenkinus pirmiau išdėstytų reikalavimų, priteisti ieškovei mažiausiai 10 mln. EUR arba kita sumą, kuri bus nustatytą vykstant procesui arba Bendrojo Teismo nuomone bus teisinga tinkamai nubausti už nustatytą Chartijos 41 straipsnio pažeidimą.

      Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

   Ieškovė primena, kad Teisingumo Teismas panaikino 2009 m. rugsėjo 30 d. Komisijos sprendimą C (2009) 7492 final dėl procedūros pagal AP 65 straipsnį (byla COMP/37.956 – Gelžbetonio armatūra) (1) ir pažymi, kad nepaisant šio panaikinimo atsakovė atsisakė jai grąžinti sumokėtą baudą ir leisti dalyvauti atnaujintoje administracinėje byloje.
   Grįsdama ieškinį ieškovė remiasi dviem pagrindais.

               1.

               Pirmasis ieškinio pagrindas susijęs su 2004 m. balandžio 7 d. Komisijos reglamento (EB) Nr. 773/2004 dėl bylų nagrinėjimo Komisijoje pagal Sutarties 81 ir 82 straipsnius tvarkos (Tekstas svarbus EEE) (2) 10–14 straipsnių pažeidimu, konkrečiai su ieškovės teisės į teisingą procesą ir, visų pirmą jos teisė į gynybą pažeidimu.

                           —

                           Šiuo klausimu nurodoma, kad valstybių narių dalyvavimas klausymuose nėra paprastas formalumas, nes konkurencijos priežiūros institucijos priklauso komitetui, kurio nuomonės Komisija turi išklausyti prieš priimdama bet kokį sprendimą. Minėtos institucijos turi visada dalyvauti plenariniuose klausymuose, t. y. esminiame procedūros etape, per kurį atsakovai sutelkia visas savo gynybines pastangas ginčuose su Komisija.

               2.

               Antrasis ieškinio pagrindas susijęs su Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijos 41 straipsnio, t. y. teisės į gerą administravimą pažeidimu.

      (1)  Feralpi / Komisija, C-85/15 P (EU:C:2017:709); sujungtos bylos C-86/15 P, Ferriera Valsabbia / Komisija, C-87/15 P, Alfa Acciai / Komisija (EU:C:2017:717), C-88/15, Ferriere Nord / Komisija (EU:C:2017:716) ir C-89/15 P, Riva Fire (EU:C:2017:713)

      (2)  OL L 123, 2004, p. 18.


title: Byla C-642/17 P: 2017 m. lapkričio 15 d. Arrigoni SpA pateiktas apeliacinis skundas dėl 2017 m. rugsėjo 22 d. Bendrojo Teismo (septintoji kolegija) priimto sprendimo byloje T-454/16 Arrigoni / EUIPO – Arrigoni Battista (Arrigoni Valtaleggio)

text:
               7.5.2018

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 161/14

         2017 m. lapkričio 15 d.Arrigoni SpA pateiktas apeliacinis skundas dėl 2017 m. rugsėjo 22 d. Bendrojo Teismo (septintoji kolegija) priimto sprendimo byloje T-454/16 Arrigoni / EUIPO – Arrigoni Battista (Arrigoni Valtaleggio)

   (Byla C-642/17 P)
   (2018/C 161/16)
   Proceso kalba: italų

      Šalys

      Apeliantė: Arrigoni SpA, atstovaujama advokato P. Di Gravio

      Kitos proceso šalys: Europos Sąjungos intelektinės nuosavybės tarnyba, Arrigoni Battista SpA

   2018 m. kovo 22 d. nutartimi Teisingumo Teismas (dešimtoji kolegija) atmetė apeliacinį skundą ir nurodė, kad Arrigoni SpA padengia savo bylinėjimosi išlaidas.


title: Byla T-191/18: 2018 m. kovo 16 d. pareikštas ieškinys byloje Rietze / EUIPO – Volkswagen (Automobiliai)

text:
               7.5.2018

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 161/71

         2018 m. kovo 16 d. pareikštas ieškinys byloje Rietze / EUIPO – Volkswagen (Automobiliai)

   (Byla T-191/18)
   (2018/C 161/89)
   Kalba, kuria surašytas ieškinys: vokiečių

      Šalys

      Ieškovė: Rietze GmbH & Co. KG (Altdorfas, Vokietija), atstovaujama advokato M. Krogmann

      Atsakovė: Europos Sąjungos intelektinės nuosavybės tarnyba (EUIPO)

      Kita procedūros Apeliacinėje taryboje šalis: Volkswagen AG (Volfsburgas, Vokietija)

      Su procedūra EUIPO susijusi informacija

      Dizaino, dėl kurio kilo ginčas, savininkė: kita procedūros Apeliacinėje taryboje šalis

      Dizainas, dėl kurio kilo ginčas: Bendrijos dizainas Nr. 762851-0001

      Ginčijamas sprendimas: 2018 m. sausio 11 d. EUIPO trečiosios apeliacinės tarybos sprendimas byloje R 1203/2016-3

      Reikalavimai

   Ieškovė Bendrojo Teismo prašo:

               —

               panaikinti trečiosios Apeliacinės tarybos sprendimą ir pripažinti negaliojančiu Bendrijos dizainą Nr. 762851-0001,

               —

               priteisti iš EUIPO bylinėjimosi išlaidas.

      Pagrindai, kuriais remiamasi

               —

               Reglamento Nr. 6/2002 4 straipsnio 1 dalies ir 6 straipsnio 1 dalies b punkto pažeidimas,

               —

               Reglamento Nr. 6/2002 6 straipsnio 2 dalies pažeidimas.


title: Byla C-110/18: 2018 m. vasario 13 d. Tribunal Supremo (Ispanija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje José Manuel Burgos Pérez ir María del Amor Guinea Bueno / Administración General del Estado

text:
               7.5.2018

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 161/30

         2018 m. vasario 13 d.Tribunal Supremo (Ispanija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje José Manuel Burgos Pérez ir María del Amor Guinea Bueno / Administración General del Estado

   (Byla C-110/18)
   (2018/C 161/33)
   Proceso kalba: ispanų

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Tribunal Supremo

      Šalys pagrindinėje byloje

      Pareiškėjai: José Manuel Burgos Pérez ir María del Amor Guinea Bueno

      Atsakovė: Administración General del Estado

      Prejudiciniai klausimai

               1.

               Ar aplinkos apsaugos principas „teršėjas moka“, numatytas SESV 191 straipsnio 2 dalyje, ir 2000 m. spalio 23 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2000/60/EB (1) 9 straipsnio 1 dalis, kuria nustatomas sąnaudų, patirtų teikiant vandens paslaugas, susigrąžinimo principas, taip pat atitinkamas vandens naudojimo sričių ekonominis subalansavimas, turi būti aiškinami taip, kad jais draudžiama nustatyti mokestį už vidaus vandenų naudojimą energijai gaminti, kaip nagrinėjamasis pagrindinėje byloje, kuriuo neskatinama tausiai naudoti vandenį, nenustatomi viešųjų vandens išteklių išsaugojimo ir apsaugos mechanizmai ir kurio dydis visiškai nesusijęs su galima žala viešiesiems vandens ištekliams ir visas dėmesys skiriamas tik tam, kiek pajamų gali gauti gamintojai?

               2.

               Ar toks mokestis, kaip pagrindinėje byloje nagrinėjamas mokestis už vandens išteklių naudojimą, taikomas tik hidroenergijos gamintojams, vykdantiems veiklą keliose autonominėse srityse esančiuose upių baseinuose, bet ne gamintojams, turintiems koncesijas vienoje autonominėje srityje esančiuose upių baseinuose, ir gamintojams, naudojantiems hidroenergijos technologiją, bet ne kitas technologijas naudojantiems energijos gamintojams, yra suderinamas su 2009 m. liepos 13 d. Direktyvos 2009/72/EB (2) dėl elektros energijos vidaus rinkos bendrųjų taisyklių 3 straipsnio 1 dalyje nustatytu įmonių nediskriminavimo principu?

               3.

               Ar SESV 107 straipsnio 1 dalis turi būti aiškinama taip, kad mokestis už vandens išteklių naudojimą, kaip nagrinėjamasis pagrindinėje byloje, taikomas hidroenergijos gamintojų, vykdančių veiklą keliose autonominėse srityse esančiuose upių baseinuose, nenaudai, yra draudžiama valstybės pagalba, nes taip diegiama asimetriška mokesčių sistema tos pačios technologijos atžvilgiu, priklausomai nuo to, kur yra elektrinė, ir mokestis netaikomas energijos gamintojams, naudojantiems kitus šaltinius?

      (1)  2000 m. spalio 23 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2000/60/EB, nustatanti Bendrijos veiksmų vandens politikos srityje pagrindus (OL L 327, 2000, p. 1; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 15 sk., 5 t., p. 275).

      (2)  2009 m. liepos 13 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2009/72/EB dėl elektros energijos vidaus rinkos bendrųjų taisyklių, panaikinanti Direktyvą 2003/54/EB (OL L 211, 2009, p. 55).


title: Byla T-192/18: 2018 m. kovo 16 d. pareikštas ieškinys byloje Rietze / EUIPO (Motorinės transporto priemonės)

text:
               7.5.2018

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 161/72

         2018 m. kovo 16 d. pareikštas ieškinys byloje Rietze / EUIPO (Motorinės transporto priemonės)

   (Byla T-192/18)
   (2018/C 161/90)
   Kalba, kuria surašytas ieškinys: vokiečių

      Šalys

      Ieškovė: Rietze GmbH & Co. KG (Altdorfas, Vokietija), atstovaujama advokato M. Krogmann

      Atsakovė: Europos Sąjungos intelektinės nuosavybės tarnyba (EUIPO)

      Kita procedūros Apeliacinėje taryboje šalis: Volkswagen AG (Volfsburgas. Vokietija)

      Su procedūra EUIPO susijusi informacija

      Dizaino, dėl kurio kilo ginčas, savininkė: kita procedūros Apeliacinėje taryboje šalis

      Dizainas, dėl kurio kilo ginčas: Tarptautinis dizainas Nr. DM/073118-3, kurio registracija galioja Europos Sąjungoje

      Ginčijamas sprendimas: 2018 m. sausio 11 d. EUIPO trečiosios apeliacinės tarybos sprendimas byloje R 1244/2016-3

      Reikalavimai

   Ieškovė Bendrojo Teismo prašo:

               —

               panaikinti trečiosios apeliacinės tarybos sprendimą ir tarptautinio dizaino DM/073118 3 registraciją Europos Sąjungoje pripažinti negaliojančia,

               —

               priteisti iš EUIPO bylinėjimosi išlaidas.

      Pagrindai, kuriais remiamasi

               —

               Reglamento Nr. 6/2002 4 straipsnio 1 dalies, siejamos su 6 straipsnio 1 dalies b punktu, pažeidimas,

               —

               Reglamento Nr. 6/2002 6 straipsnio 2 dalies pažeidimas.