title: Byla T-11/17: 2017 m. sausio 6 d. pareikštas ieškinys byloje RK/Taryba

text:
               27.3.2017

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 95/13

         2017 m. sausio 6 d. pareikštas ieškinys byloje RK/Taryba

   (Byla T-11/17)
   (2017/C 095/22)
   Proceso kalba: prancūzų

      Šalys

      Ieškovė: RK, atstovaujama advokatų L. Levi ir A. Tymen

      Atsakovė: Europos Sąjungos Taryba

      Reikalavimai

   Ieškovė Bendrojo Teismo prašo:

               —

               pripažinti šį ieškinį priimtinu ir pagrįstu;

         dėl to,

               —

               panaikinti Tarybos sprendimą, kuriame nenurodyta data ir kuris priimtas remiantis Europos Sąjungos pareigūnų tarnybos nuostatų 42c straipsniu;

               —

               jeigu prireiktų, panaikinti 2016 m. rugsėjo 27 d. sprendimą, kuriuo atmestas ieškovės 2016 m. balandžio 29 d. skundas;

               —

               įpareigoti atsakovę atlyginti ieškovės patirtą turtinę žalą;

               —

               įpareigoti atsakovę sumokėti tam tikrą sumą atlyginant už ieškovės patirtą neturtinę žalą;

               —

               priteisti iš atsakovės visas bylinėjimosi išlaidas.

      Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

   Grįsdama ieškinį ieškovė remiasi keturiais pagrindais.

               1.

               Pirmajame ieškinio pagrinde nurodomas prieštaravimas dėl Pareigūnų tarnybos nuostatų 42c straipsnio teisėtumo, Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijos 20 ir 21 straipsnių pažeidimas, 2000 m. lapkričio 27 d. Tarybos direktyvos 2000/78/EB, nustatančios vienodo požiūrio užimtumo ir profesinėje srityje bendruosius pagrindus (OL L 303, 2000, p. 16; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 5 sk., 4 t., p. 79), pažeidimas ir Pareigūnų tarnybos nuostatų 1d straipsnio pažeidimas.

               2.

               Antrajame ieškinio pagrinde nurodyta, kad pažeistas Pareigūnų tarnybos nuostatų 42c straipsnis, kaip jis įgyvendintas Tarybos pranešimu personalui Nr. 71/15, taip pat ginčijamiems sprendimams būdingi netikslumai ir pažeidimai, susiję su faktinėmis ir teisinėmis aplinkybėmis.

               3.

               Trečiasis ieškinio pagrindas susijęs su teisės būti išklausytam ir teisės į gynybą pažeidimais.

               4.

               Ketvirtasis ieškinio pagrindas susijęs su rūpestingumo pareigos ir gero administravimo principo pažeidimais.


title: Byla T-218/05 Bustec Ireland Limited Partnership2005 m. birželio 7 d. pareikštas ieškinys Vidaus rinkos derinimo tarnybai (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui)

text:
               23.7.2005

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 182/44

      Bustec Ireland Limited Partnership2005 m. birželio 7 d. pareikštas ieškinys Vidaus rinkos derinimo tarnybai (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui)
   (Byla T-218/05)
   (2005/C 182/82)
   Kalba, kuria surašytas ieškinys: ispanų
   2005 m. birželio 7 d. Europos Bendrijų Pirmosios instancijos teisme buvo pareikštas Bustec Ireland Limited Partnership, atstovaujamos advokatų D. Enrique Armijo Chavarri ir D. Antonio Castán Pérez-Gómez, ieškinys Vidaus rinkos derinimo tarnybai (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui).

      Mustek, S.L. buvo proceso Apeliacinėje taryboje šalis.
   Ieškovė Pirmosios instancijos teismo prašo:

               1.

               Panaikinti 2005 m. kovo 22 d. Antrosios apeliacinės tarybos sprendimą byloje R 1125/2004-2;

               2.

               Priteisti iš VRDT bylinėjimosi išlaidas.

         Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

               Paraišką Bendrijos prekių ženklui pateikęs asmuo:

               Ieškovė

               Prašomas įregistruoti Bendrijos prekių ženklas:

               Figūrinis prekių ženklas BUSTEC — paraiška Nr. 1644939, 9, 35 ir 42 klasių prekėms

               Ženklo ar žymens, kuriuo remiamasi protesto procese, savininkas:

               Mustek, S.L.

               Ženklas ar žymuo, kuriuo remiamasi protesto procese:

               Ispanijos žodinis prekių ženklas MUSTEK (Nr. 1550684) 9 klasės prekėms

               Protestų skyriaus sprendimas:

               Patenkinti protestą

               Apeliacinės tarybos sprendimas:

               Atmesti apeliaciją, kadangi paraišką pateikęs asmuo per keturių mėnesių terminą, kuris nustatytas Reglamento (EB) Nr. 40/94 dėl Bendrijos prekių ženklo 59 straipsnyje, nepateikė rašytinio prašymo, kuriame nurodomi apeliacijos pagrindai

               Ieškinio pagrindai:

               Teisių į gynybą pažeidimas ir netinkamas Reglamento (EB) Nr. 40/94 dėl Bendrijos prekių ženklo 59 straipsnio aiškinimas


title: Byla C-402/09: 2011 m. balandžio 7 d. Teisingumo Teismo (pirmoji kolegija) sprendimas byloje ( Tribunalul Sibiu (Rumunija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Ioan Tatu prieš Statul român prin Ministerul Finanțelor și Economiei, Direcția Generală a Finanțelor Publice Sibiu, Administrația Finanțelor Publice Sibiu, Administrația Fondului pentru Mediu, Ministerul Mediului (Vidaus mokesčiai — SESV 110 straipsnis — Aplinkos taršos mokestis, imamas pirmą kartą registruojant variklines transporto priemones — Importuotoms naudotoms variklinėms transporto priemonėms ir jau esančioms nacionalinėje rinkoje panašioms transporto priemonėms taikomo mokesčio neutralumas)

text:
               28.5.2011

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 160/8

         2011 m. balandžio 7 d. Teisingumo Teismo (pirmoji kolegija) sprendimas byloje (Tribunalul Sibiu (Rumunija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Ioan Tatu prieš Statul român prin Ministerul Finanțelor și Economiei, Direcția Generală a Finanțelor Publice Sibiu, Administrația Finanțelor Publice Sibiu, Administrația Fondului pentru Mediu, Ministerul Mediului

   (Byla C-402/09) (1)

   (Vidaus mokesčiai - SESV 110 straipsnis - Aplinkos taršos mokestis, imamas pirmą kartą registruojant variklines transporto priemones - Importuotoms naudotoms variklinėms transporto priemonėms ir jau esančioms nacionalinėje rinkoje panašioms transporto priemonėms taikomo mokesčio neutralumas)
   2011/C 160/05
   Proceso kalba: rumunų

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Tribunalul Sibiu

      Šalys pagrindinėje byloje

      Pareiškėjas: Ioan Tatu

      Atsakovai: Statul român prin Ministerul Finanțelor și Economiei, Direcția Generală a Finanțelor Publice Sibiu, Administrația Finanțelor Publice Sibiu, Administrația Fondului pentru Mediu, Ministerul Mediului

      Dalykas

   Prašymas priimti prejudicinį sprendimą — Tribunalul Sibiu — Naudotų automobilių, kurie anksčiau buvo įregistruoti kitose valstybėse narėse, registravimas — Nacionalinės teisės aktai; pagal kuriuos pirmą kartą registruojant šiuos automobilius, mokamas aplinkos taršos mokestis, nors naudotų automobilių, kurie jau yra nacionalinėje rinkoje, atveju juos iš naujo registruojant tokio mokesčio mokėti nereikia — Nacionalinės teisės aktų suderinamumas su EB 90 straipsniu — Kliūtis laisvam prekių judėjimui

      Rezoliucinė dalis

   SESV 110 straipsnis turi būti aiškinamas taip, kad juo valstybei narei draudžiama įvesti aplinkos taršos mokestį už pirmą kartą šioje valstybėje narėje registruojamas variklines transporto priemones, jei ši mokestinė priemonė yra tokia, kad ja atgrasoma nuo kitose valstybėse narėse pirktų naudotų transporto priemonių eksploatavimo šioje valstybėje narėje, tačiau tiek pat neatgrasoma nuo tokio paties amžiaus ir nusidėvėjimo transporto priemonių pirkimo nacionalinėje rinkoje.

      (1)  OL C 24, 2010 1 30.


title: Byla T-222/06 2008 m. rugsėjo 11 d. Pirmosios instancijos teismo nutartis byloje Italija prieš Komisiją

text:
               22.11.2008

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 301/63

         2008 m. rugsėjo 11 d. Pirmosios instancijos teismo nutartis byloje Italija prieš Komisiją

   (Byla T-222/06) (1)

   (2008/C 301/115)

      Proceso kalba: italų

   Antrosios kolegijos pirmininkas nutartimi nurodė išbraukti bylą iš registro.

      (1)  OL C 249, 2006 10 14.


title: Byla T-2/10: 2010 m. gruodžio 15 d. Bendrojo Teismo nutartis byloje De Lucia prieš VRDT — Galbani (De Lucia La natura pratica del gusto)

text:
               19.2.2011

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 55/35

         2010 m. gruodžio 15 d. Bendrojo Teismo nutartis byloje De Lucia prieš VRDT — Galbani (De Lucia La natura pratica del gusto)

   (Byla T-2/10) (1)

   2011/C 55/64
   Proceso kalba: italų
   Pirmosios kolegijos pirmininkas nutartimi nurodė išbraukti bylą iš registro.

      (1)  OL C 51, 2010 2 27.


title: Byla C-343/08 2008 m. liepos 23 d. pareikštas ieškinys byloje Europos Bendrijų Komisija prieš Čekijos Respubliką

text:
               25.10.2008

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 272/10

         2008 m. liepos 23 d. pareikštas ieškinys byloje Europos Bendrijų Komisija prieš Čekijos Respubliką

   (Byla C-343/08)
   (2008/C 272/16)
   Proceso kalba: čekų
   Šalys

      Ieškovė: Europos Bendrijų Komisija, atstovaujama M. Šmerdová ir N. Yerrell

      Atsakovė: Čekijos Respublika
   Ieškovės reikalavimai

               —

               Pripažinti, kad nepriėmusi visų 2003 m. birželio 3 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvą 2003/41/EB dėl įstaigų, atsakingų už profesinių pensijų skyrimą, veiklos ir priežiūros (1) įgyvendinančių įstatymų ir kitų teisės aktų ir ypač visiškai neįgyvendinusi jos 8 ir 9 straipsnių bei iš dalies neįgyvendinusi jos 13, 15–18 straipsnių ir 20 straipsnio 2–4 dalių, Čekijos Respublika neįvykdė įsipareigojimų pagal šią direktyvą, ypač pagal jos 22 straipsnio 1 dalį.

               —

               Priteisti iš Čekijos Respublikos bylinėjimosi išlaidas.

         Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai
   Terminas perkelti šią direktyvą į nacionalinę teisę baigėsi 2005 m. rugsėjo 23 dieną.

      (1)  OL L 235, 2003, p. 10.


title: Byla T-312/16: 2016 m. birželio 20 d. pareikštas ieškinys byloje Walfood/EUIPO – Romanov Holding (CHATKA)

text:
               22.8.2016

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 305/42

         2016 m. birželio 20 d. pareikštas ieškinys byloje Walfood/EUIPO – Romanov Holding (CHATKA)

   (Byla T-312/16)
   (2016/C 305/57)
   Kalba, kuria surašytas ieškinys: anglų

      Šalys

      Ieškovė: Walfood SA (Liuksemburgas, Liuksemburgas), atstovaujama advokato (lawyer) E. Cornu

      Atsakovė: Europos Sąjungos intelektinės nuosavybės tarnyba (EUIPO)

      Kita procedūros Apeliacinėje taryboje šalis: Romanov Holding, SL (La Moraleja, Ispanija)

      Su procedūra EUIPO susijusi informacija

      Pareiškėja: ieškovė.

      Prekių ženklas, dėl kurio kilo ginčas: tarptautinis prekių ženklas CHATKA, kurio registracija galioja Europos Sąjungoje – Europos Sąjungoje galiojanti tarptautinė registracija Nr. 876 349.

      Procedūra EUIPO: protesto procedūra.

      Ginčijamas sprendimas: 2016 m. kovo 21 d. EUIPO penktosios apeliacinės tarybos sprendimas byloje R 2870/2014-5.

      Reikalavimai

   Ieškovė Bendrojo Teismo prašo:

               —

               panaikinti ginčijamą sprendimą,

               —

               priteisti iš EUIPO bylinėjimosi išlaidas.

      Pagrindas, kuriuo remiamasi

               —

               Reglamento Nr. 207/2009 42 straipsnio 2 ir 3 dalių pažeidimas.


title: Byla C-368/05 P 2006 m. gruodžio 8 d. Teisingumo Teismo nutartis Polyelectrolyte Producers Group prieš Europos Bendrijų Komisiją, Europos Sąjungos Tarybą (Apeliacinis skundas — Tarybos sprendimas, nustatantis Bendrijos poziciją — EEE jungtinio komiteto sprendimas, kuriuo Norvegijos Karalystei leidžiama taikyti griežtesnes cheminės medžiagos akrilamido koncentracijos normas nei yra leistinos Bendrijoje)

text:
               14.4.2007

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 82/9

         2006 m. gruodžio 8 d. Teisingumo Teismo nutartis Polyelectrolyte Producers Group prieš Europos Bendrijų Komisiją, Europos Sąjungos Tarybą

   (Byla C-368/05 P) (1)

   (Apeliacinis skundas - Tarybos sprendimas, nustatantis Bendrijos poziciją - EEE jungtinio komiteto sprendimas, kuriuo Norvegijos Karalystei leidžiama taikyti griežtesnes cheminės medžiagos akrilamido koncentracijos normas nei yra leistinos Bendrijoje)
   (2007/C 82/16)
   Proceso kalba: anglų
   Šalys

      Ieškovė: Polyelectrolyte Producers Group, atstovaujama advokatų K. Van Maldegem ir C. Mereu

      Kitos proceso šalys: Europos Sąjungos Taryba, atstovaujama G. Curmi, J.-P. Hix ir F. Florindo Gijón, ir Europos Bendrijų Komisija, atstovaujama J. Forman ir M. Wilderspin
   Dalykas
   Apeliacinis skundas dėl 2005 m. liepos 22 d. Pirmosios instancijos teismo (antroji kolegija) nutarties byloje T-376/04 Polyelectrolyte Producers Group prieš Tarybą ir Komisiją, pripažįstančios nepriimtinu ieškinį dėl 2004 m. balandžio 26 d. EEE jungtinio komiteto sprendimo Nr. 59/2004, iš dalies keičiančio EEE susitarimo II priedą (OL L 277, p. 30), panaikinimo ta dalimi, kuria Norvegijai leidžiama taikyti griežtesnes cheminės medžiagos akrilamido koncentracijos normas nei yra taikomos Bendrijoje, ir kuriuo bendra deklaracija, susijusi su EEE susitarimu, dėl peržiūros nuostatų pavojingų medžiagų srityje, kurią 1999 m. kovo 26 d. priėmė EEE jungtinis komitetas (OL C 185, p. 6), pripažįstama neteisėta, bei ieškinį dėl nuostolių atlyginimo, kuriuo siekiama priėmus ginčijamą sprendimą ieškovės tariamai patirtos žalos atlyginimo
   Rezoliucinė dalis

               1.

               Atmesti ieškinį.

               2.

               Priteisti iš Polyelectrolyte Producers Group bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 10, 2006 1 14.


title: Byla T-200/07 2007 m. birželio 6 d. pareikštas ieškinys byloje — Agencja Wydawnicza Technopol prieš VRDT (222)

text:
               4.8.2007

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 183/35

         2007 m. birželio 6 d. pareikštas ieškinys byloje — Agencja Wydawnicza Technopol prieš VRDT (222)

   (Byla T-200/07)
   (2007/C 183/68)
   Kalba, kuria surašytas ieškinys: lenkų
   Šalys

      Ieškovė: Agencja Wydawnicza „Technopol“ Sp. z o.o., atstovaujama radca prawny D. Rzążewska

      Atsakovė: Vidaus rinkos derinimo tarnyba (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui)
   Ieškovės reikalavimai

               —

               Panaikinti visą 2007 m. kovo 22 d. Vidaus rinkos derinimo tarnybos (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui) ketvirtosios apeliacinės tarybos sprendimą R 1276/2006-4.

               —

               Priteisti iš atsakovės bylinėjimosi išlaidas.

         Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

      Prašomas įregistruoti Bendrijos prekių ženklas: žodinis prekių ženklas „333“ 16 klasės prekėms.

      Eksperto sprendimas: atmesti paraišką.

      Apeliacinės tarybos sprendimas: atmesti apeliaciją.

      Ieškinio pagrindai: klaidingas Reglamento (EB) Nr. 40/94 dėl Bendrijos prekių ženklo (1) 7 straipsnio 1 dalies b ir c punktų taikymas, nes, ieškovės nuomone, pavadinimas „222“ nėra nei aprašomasis, nei neturintis skiriamojo požymio nurodytų prekių atžvilgiu.

      (1)  1993 m. gruodžio 20 d. Tarybos reglamentas (EB) Nr. 40/94 dėl Bendrijos prekių ženklo (OL L 11, 1994, p. 1).


title: Byla T-291/17: 2017 m. gegužės 16 d. pareikštas ieškinys byloje Transdev ir kt./Komisija

text:
               17.7.2017

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 231/41

         2017 m. gegužės 16 d. pareikštas ieškinys byloje Transdev ir kt./Komisija

   (Byla T-291/17)
   (2017/C 231/50)
   Proceso kalba: prancūzų

      Šalys

      Ieškovės: Transdev (Isi le Mulino, Prancūzija), Transdev Ile de France (Isi le Mulino), Transports rapides automobiles (TRA) (Vilpentas, Prancūzija), atstovaujamos advokato F. Salat-Baroux

      Atsakovė: Europos Komisija

      Reikalavimai

   Ieškovės Bendrojo Teismo prašo:

               —

               pirmiausia iš dalies panaikinti 2017 m. vasario 2 d. Europos Komisijos sprendimą dėl valstybės pagalbos sistemų SA.26763 2014/C (ex 2012/NN), kurias Prancūzija įgyvendino Île-de-France regiono autobusų transporto įmonių atžvilgiu, tiek, kiek jo 1 straipsnyje nustatyta, kad regioninė pagalbos sistema buvo įgyvendinta „neteisėtai“, nes šiuo atveju tai – esama pagalbos sistema;

               —

               papildomai iš dalies panaikinti 2017 m. vasario 2 d. Europos Komisijos sprendimą dėl valstybės pagalbos sistemų SA.26763 2014/C (ex 2012/NN), kurias Prancūzija įgyvendino Île-de-France regiono autobusų transporto įmonių atžvilgiu, tiek, kiek jo 1 straipsnyje nustatyta, kad regioninė pagalbos schema įgyvendinta neteisėtai, kiek tai susiję su laikotarpiu iki 1998 m. lapkričio 25 d.;

               —

               priteisti iš Komisijos visas bylinėjimosi išlaidas.

      Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

   Grįsdamos ieškinį ieškovės remiasi dviem pagrindais.

               1.

               Pirmasis ir pagrindinis ieškinio pagrindas, susijęs su tuo, kad nagrinėjamos regioninės pagalbos sistemos įgyvendinimas nebuvo neteisėtas, nes jai nebuvo taikyta išankstinio pranešimo pareiga. Ši regioninė pagalbos sistema iš tiesų yra esama pagalbos sistema, kaip tai suprantama pagal SESV 108 straipsnio 1 dalį ir 2015 m. liepos 13 d. Tarybos reglamento (ES) 2015/1589, nustatančio išsamias Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo 108 straipsnio taikymo taisykles (OL L 248, 2015, p. 9; toliau – Reglamentas Nr. 2015/1589), 1 straipsnio b punkto ir VI skyriaus nuostatas. Vadovaujantis esamoms pagalbos schemoms taikytinomis taisyklėmis, jų įgyvendinimas nėra neteisėtas, nes Komisija, prireikus, gali tik nustatyti naudingas priemones, skirtas sistemų evoliucionavimui ateityje ar jų galiojimo pasibaigimui.

               2.

               Antrasis, papildomas, ieškinio pagrindas, susijęs su aplinkybe, kad regioninė pagalbos sistema nėra esama pagalbos sistema. Ieškovių teigimu, ginčijamas sprendimas yra neteisėtas, nes Komisija nusprendė, kad dešimties metų senaties terminas buvo pertrauktas, kai 2004 m. Syndicat autonome des transporteurs de voyageurs (Nepriklausoma keleivių vežėjų profesinė sąjunga; toliau – SATV) pareiškė ieškinį nacionaliniame teisme. Iš tikrųjų Reglamento Nr. 2015/1589 17 straipsnyje nustatyta, kad dešimties metų senaties terminą nutraukia tik priemonė, kurios imasi Komisija arba jos prašymu veikianti valstybė narė. Ieškovės tvirtina, kad SATV pareikštas ieškinys nacionaliniame teisme nėra priemonė, nutraukinti senaties terminą, kaip tai suprantama pagal šią nuostatą.


title: Byla T-304/13 P: 2014 m. gruodžio 11 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje van der Aat ir kt./Komisija (Apeliacinis skundas — Viešoji tarnyba — Pareigūnai — Darbo užmokestis — Kasmetinis Europos Sąjungos pareigūnų ir kitų Europos Sąjungos tarnautojų atlyginimų ir pensijų tikslinimas — Varezėje dirbančių pareigūnų ir tarnautojų atlyginimams taikomas korekcinis koeficientas — Pareigūnų tarnybos nuostatų 64 ir 65a straipsniai — Pareigūnų tarnybos nuostatų IX priedas — Reglamentas (ES) Nr. 1239/2010 — Pareiga motyvuoti — Galimybė susipažinti su dokumentais — Reglamentas (ES) Nr. 1049/2001 — Akivaizdi vertinimo klaida)

text:
               9.2.2015

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 46/48

         2014 m. gruodžio 11 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje van der Aat ir kt./Komisija

   (Byla T-304/13 P) (1)

   ((Apeliacinis skundas - Viešoji tarnyba - Pareigūnai - Darbo užmokestis - Kasmetinis Europos Sąjungos pareigūnų ir kitų Europos Sąjungos tarnautojų atlyginimų ir pensijų tikslinimas - Varezėje dirbančių pareigūnų ir tarnautojų atlyginimams taikomas korekcinis koeficientas - Pareigūnų tarnybos nuostatų 64 ir 65a straipsniai - Pareigūnų tarnybos nuostatų IX priedas - Reglamentas (ES) Nr. 1239/2010 - Pareiga motyvuoti - Galimybė susipažinti su dokumentais - Reglamentas (ES) Nr. 1049/2001 - Akivaizdi vertinimo klaida))
   (2015/C 046/59)
   Proceso kalba: prancūzų

      Šalys

      Apeliantai: Chris van der Aat (Bezocas, Italija) ir kiti Europos Komisijos pareigūnai bei tarnautojai, kurių pavardės įrašytos į sprendimo priedą, atstovaujami advokatų S. Orlandi, D. de Abreu Caldas ir J.-N. Louis

      Kitos proceso šalys: Europos Komisija, atstovaujama iš pradžių J. Currall ir D. Martin, vėliau J. Curall ir A.-C. Simon, ir Europos Sąjungos Taryba, atstovaujama M. Bauer ir J. Herrmann

      Dalykas

   Apeliacinis skundas, kuriuo prašoma panaikinti 2013 m. kovo 21 d. Europos Sąjungos tarnautojų teismo (trečioji kolegija) sprendimą Aat ir kt./Komisija (F-111/11, Rink. VT, EU:F:2013:42).

      Rezoliucinė dalis

               1.

               Atmesti apeliacinį skundą.

               2.

               M. Chris van der Aat ir kiti Europos Komisijos pareigūnai bei tarnautojai, kurių pavardės įrašytos į sprendimo priedą padengia savo ir Komisijos bylinėjimosi šiame teisme išlaidas.

               3.

               Europos Sąjungos Taryba padengia savo bylinėjimosi šiame teisme išlaidas.

      (1)  OL C 245, 2013 8 24.


title: Byla C-272/09: 2009 m. liepos 16 d. KME Germany AG, buvusios KM Europa Metal AG, KME France SAS, buvusios Tréfimétaux SA, KME Italy SpA, buvusios Europa Metalli SpA pateiktas apeliacinis skundas dėl 2009 m. gegužės 6 d. Pirmosios instancijos teismo (aštuntoji kolegija) priimto sprendimo byloje T-127/04 KME Germany AG, buvusi KM Europa Metal AG, KME France SAS, buvusi Tréfimétaux SA, KME Italy SpA, buvusi Europa Metalli SpA prieš Europos Bendrijų Komisija

text:
               12.9.2009

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 220/29

         2009 m. liepos 16 d. KME Germany AG, buvusios KM Europa Metal AG, KME France SAS, buvusios Tréfimétaux SA, KME Italy SpA, buvusios Europa Metalli SpA pateiktas apeliacinis skundas dėl 2009 m. gegužės 6 d. Pirmosios instancijos teismo (aštuntoji kolegija) priimto sprendimo byloje T-127/04 KME Germany AG, buvusi KM Europa Metal AG, KME France SAS, buvusi Tréfimétaux SA, KME Italy SpA, buvusi Europa Metalli SpA prieš Europos Bendrijų Komisija
   (Byla C-272/09)
   2009/C 220/55
   Proceso kalba: anglų

      Šalys

      Apeliantės: KME Germany AG, buvusi KM Europa Metal AG, KME France SAS, buvusi Tréfimétaux SA, KME Italy SpA, buvusi Europa Metalli SpA, atstovaujamos advokatų M. Siragusa, G. Rizza, M. Piergiovanni, advokato A. Winckler, advokato T. Graf)

      Kita proceso šalis: Europos Bendrijų Komisija

      Apeliančių reikalavimai

   Apeliantės Teisingumo Teismo prašo:

               —

               panaikinti sprendimą,

               —

               kiek įmanom atsižvelgiant į Teisingumo teismui pateiktas faktines aplinkybes iš dalies panaikinti sprendimą ir sumažinti KME skirtą baudą, ir

               —

               priteisti iš Komisijos bylinėjimosi išlaidas, patirtas per šį procesą ir per procesą Pirmosios instancijos teisme.

         arba, nepatenkinus šių prašymų, jei to padaryti negalima šiame procedūros etape,

               —

               panaikinti sprendimą (įskaitant ir dėl Pirmosios instancijos teismo sprendimo priteisti iš KME bylinėjimosi išlaidas) ir grąžinti bylą nagrinėti Pirmosios instancijos teismui.

      Apeliacinio skundo pagrindai ir pagrindiniai argumentai

   Pirmuoju pagrindu apeliantė ginčija Pirmosios instancijos teismo sprendimą, nes jis nusprendė, kad Komisija pakankamai įrodė, kad Level Wound Coils susitarimai turėjo įtakos atitinkamai rinkai ir kad dėl to reikia į tai atsižvelgti nustatant pradinę KME skirtos baudos sumą. Remdamasis tokiu požiūriu ir nuspręsdamas atmesti KME ieškinio pirmąjį pagrindą, Pirmosios instancijos teismas pažeidė Bendrijos teisę ir nelogiškai bei neadekvačiai motyvavo savo sprendimą. Be to, Pirmosios instancijos teismas akivaizdžiai iškraipė faktines aplinkybes ir įrodymus, kurie jam buvo pateikti patvirtinant Komisijos išvadą, kad KME pateikti su ekonomika susiję įrodymai neįrodo, kad visas pažeidimas neturėjo jokio poveikio rinkai.
   Antruoju pagrindu ieškovės ginčija Pirmosios instancijos teismo sprendimą tiek, kiek juo patvirtinama Komisijos nuoroda, pateikta siekiant įvertinti su pažeidimu susijusią rinkos dalį, kad būtų galima nustatyti KME skirtos baudos dalį, susijusią su pažeidimo sunkumu, daroma rinkos vertę, kurią klaidingai sudaro pajamos iš pardavimo žemutinėje rinkoje, kuri skiriasi nuo „kartelio“ rinkos nepaisant to, kad kartelio nariai žemutinėje rinkoje nėra vertikaliai susiję. Taip argumentuodamas ir nuspręsdamas atmesti antrąjį KME ieškinio pagrindą Pirmosios instancijos teismas pažeidė Bendrijos teisę ir neadekvačiai motyvavo savo sprendimą.
   Trečiuoju pagrindu apeliantės ginčija Pirmosios instancijos teismo sprendimą dėl to, kad jis atmetė trečiąjį ieškinio pagrindą, kad Komisija klaidingai pritaikė 1998 m. gaires dėl baudų ir pažeidė proporcingumo bei vienodo požiūrio principus pritaikydama didžiausią pradinės baudos sumos padidinimo koeficientą dėl trukmės. Apeliantės mano, kad Pirmosios instancijos teismas pažeidė Bendrijos teisę ir neaiškiai, nelogiškai ir neadekvačiai motyvavo sprendimą patvirtindamas tą Komisijos sprendimo dalį.
   Ketvirtajame pagrinde apeliantės teigia, kad Pirmosios instancijos teismas pažeidė Bendrijos teisę atmesdamas ieškinio ketvirtojo pagrindo ketvirtą dalį ir patvirtindamas tą Komisijos sprendimo dalį, kurioje ji atsisakė KME taikyti baudos sumažinimą už bendradarbiavimą ne pagal 1996 m. pranešimą dėl bendradarbiavimo ir pažeidė 1998 m. gaires dėl baudų bei teisingumo ir vienodo požiūrio principus.
   Penktajame ir paskutiniajame pagrinde apeliantės teigia, kad Pirmosios instancijos teismas pažeidė Bendrijos teisę ir pagrindines apeliančių teises į veiksmingą ieškinio nagrinėjimą, nes KME argumentus jis išnagrinėjo neatidžiai ir nekruopščiai bei pasitikėdamas tendencinga Komisijos diskrecija.


title: Byla T-41/12: 2015 m. vasario 27 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje LS Fashion/VRDT – Gestión de Activos Isorana (L’Wren Scott) (Bendrijos prekių ženklas — Protesto procedūra — Žodinio Bendrijos prekių ženklo „L’Wren Scott“ paraiška — Ankstesnis nacionalinis žodinis prekių ženklas LOREN SCOTT — Santykinis atmetimo pagrindas — Prekių ženklo naudojimas iš tikrųjų — Reglamento (EB) Nr. 207/2009 42 straipsnio 2 ir 3 dalys — Galimybės supainioti nebuvimas — Reglamento Nr. 207/2009 8 straipsnio 1 dalies b punktas)

text:
               20.4.2015

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 127/19

         2015 m. vasario 27 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje LS Fashion/VRDT – Gestión de Activos Isorana (L’Wren Scott)

   (Byla T-41/12) (1)

   ((Bendrijos prekių ženklas - Protesto procedūra - Žodinio Bendrijos prekių ženklo „L’Wren Scott“ paraiška - Ankstesnis nacionalinis žodinis prekių ženklas LOREN SCOTT - Santykinis atmetimo pagrindas - Prekių ženklo naudojimas iš tikrųjų - Reglamento (EB) Nr. 207/2009 42 straipsnio 2 ir 3 dalys - Galimybės supainioti nebuvimas - Reglamento Nr. 207/2009 8 straipsnio 1 dalies b punktas))
   (2015/C 127/25)
   Proceso kalba: anglų

      Šalys

      Ieškovė: LS Fashion, LLC (Vilmingtonas, Delaveras, Jungtinės Valstijos), atstovaujama advokatų R. Black ir S. Davies

      Atsakovė: Vidaus rinkos derinimo tarnyba (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui), atstovaujama P. Geroulakos

      Kita procedūros VRDT Apeliacinėje taryboje šalis, įstojusi į bylą Bendrajame Teisme: Gestión de Activos Isorana, SL (La Orotava, Ispanija), atstovaujama advokatų F. Brandolini Kujman, J.-B. Devaureix ir L. Montoya Terán

      Dalykas

   Ieškinys dėl 2011 m. lapkričio 24 d. VRDT ketvirtosios apeliacinės tarybos sprendimo (byla R 1584/2009-4), susijusio su protesto procedūra tarp Gestión de Activos Isorana, SL ir LS Fashion, LLC.

      Rezoliucinė dalis

               1.

               Atmesti ieškinį.

               2.

               Priteisti iš LS Fashion, LLC bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 109, 2012 4 14.


title: Byla T-456/17: 2017 m. liepos 21 d. pareikštas ieškinys byloje Lupu/EUIPO – Dzhihangir (Djili soy original DS)

text:
               18.9.2017

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 309/35

         2017 m. liepos 21 d. pareikštas ieškinys byloje Lupu/EUIPO – Dzhihangir (Djili soy original DS)

   (Byla T-456/17)
   (2017/C 309/46)
   Kalba, kuria surašytas ieškinys: anglų

      Šalys

      Ieškovas: Victor Lupu (Bukareštas, Rumunija), atstovaujama advokato P. Acsinte

      Atsakovė: Europos Sąjungos intelektinės nuosavybės tarnyba (EUIPO)

      Kita procedūros Apeliacinėje taryboje šalis: Ibryam Dzhihangir (Silistra, Bulgarija)

      Su procedūra EUIPO susijusi informacija

      Prekių ženklo, dėl kurio kilo ginčas, savininkė: ieškovė

      Prekių ženklas, dėl kurio kilo ginčas: vaizdinis Sąjungos prekių ženklas, kuriame yra žodiniai elementai „Djili soy original DS“ – Registracijos paraiška Nr. 8 810 558

      Procedūra EUIPO: protesto procedūra

      Ginčijamas sprendimas: 2017 m. gegužės 3 d. EUIPO penktosios apeliacinės tarybos sprendimas byloje R 516/2011-5

      Reikalavimai

   Ieškovė Bendrojo Teismo prašo:

               —

               panaikinti ginčijamą sprendimą,

               —

               patvirtinti protestą dėl EUIPO registracijos 008404551 „Djili DS“ ir (arba) panaikinti EUIPO registraciją 008404551 „Djili DS“;

               —

               subsidiariai, panaikinti penktosios Apeliacinės tarybos sprendimą 03/05/2017 dėl skundo R 516/2011-5 ir įpareigoti atnaujinti procedūrą Apeliacinėje taryboje bei nurodyti Apeliacinės tarybai palikti savo procedūrą sustabdytą tol, kol jai bus pateiktas rašytinis, motyvuotas ir pasirašytas galutinis sprendimas dėl skundo Nr. 2794/1/2016 dėl panaikinimo;

               —

               priteisti iš EUIPO ir Ibryam Dzhihangir bylinėjimosi išlaidas.

      Pagrindai, kuriais remiamasi

               —

               Europos žmogaus teisių konvencijos pirmojo Protokolo 1 straipsnio pažeidimas;

               —

               1995 m. gruodžio 13 d. Komisijos Reglamento (EB) Nr. 2868/95, skirto įgyvendinti Tarybos reglamentą (EB) Nr. 40/94 dėl Bendrijos prekių ženklo 20 taisyklės 7 dalies a ir c punktų pažeidimas;

               —

                  Mutatis mutandis Tarybos reglamento 207/2009 53 straipsnio 2 dalies c ir d punktų pažeidimas, kiek tai susiję su ieškovui priklausančių autorių teisių į pakuotės „Djili“ paveikslėlį ir raudonos spalvos užrašą ant mėlynos pakuotės, ant kurios pavaizduota papūga, ir kiek tai susiję su ieškovui priklausančių autorių teisių į produktų prekių ženklo naudojimą, kaip tai suprantama pagal Europos Teisingumo Teismo sprendimą, priimtą byloje C-17/06 „Celine“;

               —

               Kitos bylai svarbios teisės nuostatos.


title: Byla C-67/07 2007 m. kovo 2 d. pareikštas ieškinys byloje Ford Motor prieš VRDT (FUN)

text:
               28.4.2007

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 95/52

         2007 m. kovo 2 d. pareikštas ieškinys byloje Ford Motor prieš VRDT (FUN)

   (Byla C-67/07)
   (2007/C 95/105)
   Proceso kalba: vokiečių
   Šalys

      Ieškovė: Ford Motor Company (Dearborn, Mičigano valstija, JAV), atstovaujama advokato R. Ingerl

      Atsakovė: Vidaus rinkos derinimo tarnyba (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui)
   Ieškovės reikalavimai

               —

               Panaikinti 2006 m. gruodžio 20 d. Vidaus rinkos derinimo tarnybos (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui) antrosios apeliacinės tarybos sprendimą (byla R 1135/2006-2).

               —

               Priteisti iš atsakovės bylinėjimosi išlaidas.

         Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

      Prašomas įregistruoti Bendrijos prekių ženklas: žodinis prekių ženklas FUN 12 klasės prekėms ir paslaugoms (paraiška Nr. 4 509 808).

      Eksperto sprendimas: atmesti paraišką.

      Apeliacinės tarybos sprendimas: atmesti apeliaciją ir paraišką.
   Ieškinio pagrindai:

               —

               Reglamento (EB) Nr. 40/94 (1) 7 straipsnio 1 dalies c punkto pažeidimas, nes absoliutus atmetimo pagrindas, susijęs su požymius apibūdinančia nuoroda, klaidingai buvo pritaikytas netiesiogiai apibūdinantiems bendrojo žodyno žodžiams,

               —

               Reglamento (EB) Nr. 40/94 7 straipsnio 1 dalies b punkto pažeidimas, nes tai, kad nėra skiriamojo požymio, buvo patvirtinta tik remiantis klaidingu Reglamento Nr. 40/94 7 straipsnio 1 dalies c punkto taikymu, ir

               —

               Reglamento (EB) Nr. 40/94 7 straipsnio 1 dalies b punkto pažeidimas, nes prašomas įregistruoti prekių ženklas neturi pakankamo skiriamojo požymio.

      (1)  1993 m. gruodžio 20 d. Tarybos reglamentas (EB) Nr. 40/94 dėl Bendrijos prekių ženklo (OL L 11, 1994, p. 1).


title: Byla C-484/16: 2016 m. rugsėjo 8 d. Giudice di pace di Taranto (Italija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą baudžiamojoje byloje prieš Antonio Semeraro

text:
               21.11.2016

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 428/12

         2016 m. rugsėjo 8 d.Giudice di pace di Taranto (Italija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą baudžiamojoje byloje prieš Antonio Semeraro
   (Byla C-484/16)
   (2016/C 428/12)
   Proceso kalba: italų

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Giudice di pace di Taranto

      Šalis pagrindinėje baudžiamojoje byloje

   Antonio Semeraro

      Prejudicinis klausimas

   Ar pagal 2012 m. spalio 25 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvą 2012/29/ES, kuria nustatomi būtiniausi nusikaltimų aukų teisių, paramos joms ir jų apsaugos standartai ir kuria pakeičiamas Tarybos pamatinis sprendimas 2001/220/TVR (1), kuri Italijoje buvo įgyvendinta 2015 m. gruodžio 15 d. Įstatyminiu dekretu Nr. 212 (2016 m. sausio 5 d.Gazzetta Ufficiale bendroji serija Nr. 3), būtent pagal minėtos Direktyvos 2012/29/ES 9, 66 ir 67 konstatuojamąsias dalis bei 2 straipsnio 1 dalies a punktą, laikantis SESV 83 straipsnio, Italijos Konstitucijos 2 ir 3 straipsnių ir Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijos 49, 51, 53 ir 54 straipsnių, draudžiama dekriminalizuoti Baudžiamojo kodekso 594 straipsnyje numatytą nusikalstamą veiką, kaip nustatyta 2016 m. sausio 15 d. Įstatyminio dekreto Nr. 7 [1] ir paskesniuose straipsniuose?

      (1)  OL L 315, p. 57.


title: Byla C-453/16: 2016 m. rugpjūčio 16 d. Rechtbank Amsterdam (Nyderlandai) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Openbaar Ministerie/Halil Ibrahim Özçelik

text:
               17.10.2016

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 383/7

         2016 m. rugpjūčio 16 d.Rechtbank Amsterdam (Nyderlandai) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Openbaar Ministerie/Halil Ibrahim Özçelik

   (Byla C-453/16)
   (2016/C 383/10)
   Proceso kalba: nyderlandų

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Rechtbank Amsterdam

      Šalys pagrindinėje byloje

      Pareiškėja: Openbaar Ministerie

      Kita šalis: Halil Ibrahim Özçelik

      Prejudiciniai klausimai

               1.

               Ar terminas „teismo sprendimas“, kaip tai suprantama pagal Pagrindų sprendimo 2002/584/TVR (1) 8 straipsnio 1 dalies pradžią ir c punktą, yra Sąjungos teisės sąvoka, kuri turi būti aiškinama savarankiškai ir vienodai?

               2.

               Jei atsakymas būtų teigiamas, ką ši sąvoka reiškia?

               3.

               Ar prokuroro atliekamas prieš tai policijos išduoto nacionalinio arešto orderio patvirtinimas, kaip antai nagrinėjamas šioje byloje, yra toks „teismo sprendimas“?

      (1)  2002 m. birželio 13 d. Tarybos pagrindų sprendimas 2002/584/TVR dėl Europos arešto orderio ir perdavimo tarp valstybių narių tvarkos (OL L 190, 2002, p. 1; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 19 sk., 6 t., p. 34).


title: Byla T-250/05 2007 m. liepos 12 d. Pirmosios instancijos teismo sprendimas Evropaïki Dynamiki prieš Komisiją (Viešieji paslaugų pirkimai — Bendrijos pirkimų procedūra — Paslaugų, susijusių su elektroninių leidinių, konkrečiai Europos Sąjungos oficialiojo leidinio priedo, surinkimu, gamyba ir platinimu, teikimas — Vienodas požiūris — Pareiga motyvuoti — Akivaizdžios vertinimo klaidos nebuvimas)

text:
               25.8.2007

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 199/35

         2007 m. liepos 12 d. Pirmosios instancijos teismo sprendimas Evropaïki Dynamiki prieš Komisiją

   (Byla T-250/05) (1)

   (Viešieji paslaugų pirkimai - Bendrijos pirkimų procedūra - Paslaugų, susijusių su elektroninių leidinių, konkrečiai Europos Sąjungos oficialiojo leidinio priedo, surinkimu, gamyba ir platinimu, teikimas - Vienodas požiūris - Pareiga motyvuoti - Akivaizdžios vertinimo klaidos nebuvimas)
   (2007/C 199/66)
   Proceso kalba: anglų
   Šalys

      Ieškovė: Evropaïki Dynamiki — Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE (Atėnai, Graikija), atstovaujama advokato N. Korogiannakis

      Atsakovė: Europos Bendrijų Komisija, atstovaujama M. Wilderspin ir M. Šimerdová
   Bylos dalykas
   Prašymas panaikinti Europos Bendrijų oficialių leidinių biuro sprendimą, kuriuo buvo atmestas ieškovės pasiūlymas konkurse dėl elektroninių leidinių, konkrečiai Europos Sąjungos oficialiojo leidinio priedo S serijos surinkimo, gamybos ir platinimo paslaugų teikimo, ir nuspręsta sudaryti sutartį su kitu rangovu.
   Sprendimo rezoliucinė dalis

               1.

               Atmesti ieškinį.

               2.

                  Evropaïki Dynamiki — Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE padengia bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 217, 2005 9 3.


title: Byla T-475/15: 2016 m. balandžio 4 d. Bendrojo Teismo nutartis byloje L’Oréal/EUIPO – LR Health & Beauty Systems (LR) (Bendrijos prekių ženklas — Registracijos pripažinimo negaliojančia procedūra — Prekių ženklo atšaukimas — Pagrindo priimti sprendimą nebuvimas)

text:
               6.6.2016

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 200/22

         2016 m. balandžio 4 d. Bendrojo Teismo nutartis byloje L’Oréal/EUIPO – LR Health & Beauty Systems (LR)

   (Byla T-475/15) (1)

   ((Bendrijos prekių ženklas - Registracijos pripažinimo negaliojančia procedūra - Prekių ženklo atšaukimas - Pagrindo priimti sprendimą nebuvimas))
   (2016/C 200/31)
   Proceso kalba: anglų

      Šalys

      Ieškovė: L’Oréal SA (Paryžius, Prancūzija), atstovaujama advokato R. Dissmann

      Atsakovė: Europos Sąjungos intelektinės nuosavybės tarnyba (EUIPO), atstovaujama A. Kusturovic

      Kita procedūros EUIPO apeliacinėje taryboje šalis, įstojusi į bylą Bendrajame Teisme: LR Health & Beauty Systems GmbH (Alenas, Vokietija), atstovaujama advokatų N. Weber ir L. Thiel

      Dalykas

   Ieškinys dėl 2015 m. gegužės 21 d. EUIPO pirmosios apeliacinės tarybos sprendimo (byla R 1143/2014-1), susijusio su registracijos pripažinimo negaliojančia procedūra tarp LR Health & Beauty Systems GmbH ir L’Oréal SA.

      Rezoliucinė dalis

               1.

               Nebereikia priimti sprendimo dėl ieškinio.

               2.

               L’Oréal SA padengia savo bei Europos Sąjungos intelektinės nuosavybės tarnybos (EUIPO) ir LR Health & Beauty Systems GmbH patirtas bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 328, 2015 10 5.


title: 2005 m. vasario 15 d. Teisingumo Teismo sprendimas (didžioji kolegija), Byloje C-13/03 Europos Bendrijų Komisija prieš Tetra Laval BV („Apeliacija — Konkurencija — Reglamentas (EEB) Nr. 4064/89 — Sprendimas, skelbiantis sprendimo, įpareigojančio atskirti įmones, neteisėtumą dėl ankstesnio sprendimo, skelbiančio koncentraciją nesuderinama su bendrąja rinka, neteisėtumo“)

text:
               30.4.2005

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 106/4

      TEISINGUMO TEISMO SPRENDIMAS

   (didžioji kolegija)
   2005 m. vasario 15 d.
   Byloje C-13/03 Europos Bendrijų Komisija prieš Tetra Laval BV (1)

   („Apeliacija - Konkurencija - Reglamentas (EEB) Nr. 4064/89 - Sprendimas, skelbiantis sprendimo, įpareigojančio atskirti įmones, neteisėtumą dėl ankstesnio sprendimo, skelbiančio koncentraciją nesuderinama su bendrąja rinka, neteisėtumo“)
   (2005/C 106/07)
   Proceso kalba: anglų
   Byloje C-13/03 P Europos Bendrijų Komisija, atstovaujama M. Petite, A. Whelan ir P. Hellström, dalyvaujant kitai proceso šaliai Tetra Laval BV, įsteigtai Amsterdame (Nyderlandai), atstovaujamai advokatų A. Vandencasteele, D. Waelbroek, M. Johnsson, A. Weitbrecht ir S. Völcker, dėl apeliacijos pagal EB Teisingumo Teismo statuto 49 straipsnį, pateiktos 2003 m. sausio 8 d., Teisingumo Teismas (didžioji kolegija), kurį sudaro pirmininko pareigas einantis pirmosios kolegijos pirmininkas P. Jann, kolegijų pirmininkai C. W. A. Timmermans ir A. Rosas (pranešėjas), teisėjai C. Gulmann, J.-P. Puissochet, R. Schintgen, N. Colneric, S. von Bahr ir J. N. Cunha Rodrigues; generalinis advokatas A. Tizzano, sekretorė vyriausioji administratorė L. Hewlett, 2005 m. vasario 15 d. priėmė sprendimą, kurio rezoliucinėje dalyje nurodyta:

               1)

               Nebėra reikalo priimti sprendimą dėl apeliacijos.

               2)

               Priteisti iš Europos Bendrijų Komisijos bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 70, 2003 3 22.


title: Byla C-324/15 P: 2015 m. birželio 30 d. Hitachi Chemical Europe GmbH ir Polynt SpA pateiktas apeliacinis skundas dėl 2015 m. balandžio 30 d. Bendrojo Teismo (penktoji kolegija) priimto sprendimo byloje T-135/13 Hitachi Chemical Europe GmbH, Polynt SpA ir Sitre Srl/Europos cheminių medžiagų agentūra (ECHA)

text:
               21.9.2015

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 311/25

         2015 m. birželio 30 d.Hitachi Chemical Europe GmbH ir Polynt SpA pateiktas apeliacinis skundas dėl 2015 m. balandžio 30 d. Bendrojo Teismo (penktoji kolegija) priimto sprendimo byloje T-135/13 Hitachi Chemical Europe GmbH, Polynt SpA ir Sitre Srl/Europos cheminių medžiagų agentūra (ECHA)

   (Byla C-324/15 P)
   (2015/C 311/31)
   Proceso kalba: anglų

      Šalys

      Apeliantės: Hitachi Chemical Europe GmbH ir Polynt SpA, atstovaujamos advokato C. Mereu

      Kitos proceso šalys: Europos cheminių medžiagų agentūra (ECHA), Sitre Srl, REACh ChemAdvice GmbH, New Japan Chemical, Nyderlandų Karalystė, Europos Komisija

      Apeliančių reikalavimai

   Apeliantės Teisingumo Teismo prašo:

               —

               panaikinti Bendrojo Teismo sprendimą byloje T-135/13 ir

               —

               panaikinti ginčijamą [ECHA] sprendimą arba grąžinti bylą Bendrajam Teismui, kad jis priimtų sprendimą dėl apeliančių ieškinio dėl panaikinimo, ir

               —

               priteisti iš atsakovės visas šioje byloje patirtas bylinėjimosi išlaidas, įskaitant Bendrajame Teisme patirtas išlaidas.

      Apeliacinio skundo pagrindai ir pagrindiniai argumentai

   Apeliantės teigia, kad atmesdamas jų ieškinį dėl ginčijamo [ECHA] sprendimo panaikinimo Bendrasis Teismas pažeidė Bendrijos teisę. Konkrečiau, apeliantės tvirtina, kad Bendrasis Teismas padarė klaidų nurodydamas motyvus ir aiškindamas apeliančių situacijai taikytinus teisės aktus. Todėl Bendrasis Teismas padarė šias teisės klaidas:

               —

               Bendrasis Teismas prieštaringai ir klaidingai pasisakė dėl poreikio atsižvelgti į rizikos vertinimą pagal REACH (1) 57 straipsnio f punktą ir todėl neteisingai jį išaiškino.

               —

               Bendrasis Teismas prieštaringai pasisakė dėl rekomendacinių dokumentų statuso ir reikšmės aiškinant, ką reiškia lygiaverčio lygio susirūpinimas pagal to paties reglamento 57 straipsnio f punktą, ir nukrypo nuo nusistovėjusios teismo praktikos.

               —

               Tai, kad Bendrasis Teismas klaidingai rėmėsi REACH 60 straipsnio 2 dalimi, lėmė nepakankamą motyvavimą.

               —

               Atmesdamas argumentus, susijusius su poveikiu darbuotojams ir vartotojams, Bendrasis Teismas taikė neteisingą teisės akto tekstą, taigi netinkamai taikė 57 straipsnio f punktą.

         Dėl šių priežasčių apeliantės prašo panaikinti Bendrojo Teismo sprendimą byloje T-135/13 ir panaikinti ginčijamą [ECHA] sprendimą.

      (1)  2006 m. gruodžio 18 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (EB) Nr. 1907/2006 dėl cheminių medžiagų registracijos, įvertinimo, autorizacijos ir apribojimų (REACH), įsteigiantis Europos cheminių medžiagų agentūrą, iš dalies keičiantis Direktyvą 1999/45/EB bei panaikinantis Tarybos reglamentą (EEB) Nr. 793/93, Komisijos reglamentą (EB) Nr. 1488/94, Tarybos direktyvą 76/769/EEB ir Komisijos direktyvas 91/155/EEB, 93/67/EEB, 93/105/EB bei 2000/21/EB (OL L 396, p. 1).


title: Byla T-627/11: 2011 m. gruodžio 2 d. pareikštas ieškinys byloje ATMvision prieš Komisiją

text:
               18.2.2012

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 49/26

         2011 m. gruodžio 2 d. pareikštas ieškinys byloje ATMvision prieš Komisiją

   (Byla T-627/11)
   2012/C 49/48
   Proceso kalba: vokiečių

      Šalys

      Ieškovė: ATMvision AG (Zalemas, Vokietija), atstovaujama advokatų A. Cordewener, F. Kutt ir C. Jehke

      Atsakovė: Europos Komisija

      Reikalavimai

   Ieškovė Bendrojo Teismo prašo:

               —

               Panaikinti 2011 m. sausio 26 d. Komisijos sprendimą C(2011) 275 galutinis procedūroje dėl Vokietijos valstybės pagalbos C 7/10 (ex CP 250/09 ir NN 5/10) „KStG, Sanierungsklausel“.

               —

               Nepatenkinus pirmojo prašymo, panaikinti šį sprendimą bent tiek, kiek jame dėl tokių įmonių, kurios yra ieškovės situacijoje, nėra nustatyta teisėtų lūkesčių apsaugos principu pagrįstos 4 ir 5 straipsniuose įtvirtinto reikalavimo susigrąžinti pagalbą išimties arba nenumatyta pereinamojo laikotarpio nuostata tokių įmonių naudai.

               —

               Priteisti iš atsakovės bylinėjimosi išlaidas.

      Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

   Grįsdama ieškinį ieškovė iš esmės remiasi tokiais pagrindais:

               —

               Ginčijamame sprendime atsakovė padarė neteisingą išvadą, kad Vokietijos Körperschaftsteuergesetz (Pelno mokesčio įstatymas) 8c straipsnio 1a dalyje įtvirtinta sanavimo išlyga yra neteisėta valstybės pagalba pagal SESV 107 straipsnio 1 dalį. Šiuo klausimu ieškovė, be kita ko, teigia, kad atsakovė daro klaidingą prielaidą, jog Körperschaftsteuergesetz 8c straipsnio 1a dalies nuostata yra selektyvaus pobūdžio ir sudaro nepateisinamą Körperschaftsteuergesetz 8c straipsnio 1 dalyje įtvirtinto principo, pagal kurį savininkų pasikeitimo atveju tam tikromis sąlygomis į bendrovės patirtus nuostolius apmokestinimo tikslais nebeatsižvelgiama, išimtį. Ieškovės nuomone, atsakovė nepagrįstai mano, kad valstybės pagalbos vertinimo tikslais Körperschaftsteuergesetz 8c straipsnio 1 dalies nuostata yra reikšminga nacionalinė referencinė sistema.

               —

               Ieškovės manymu, referencinę sistemą sudaro pagal Vokietijos teisę iš principo egzistuojanti galimybė užskaityti nuostolius skirtingais laikotarpiais, kuri išplaukia iš vadinamojo objektyvaus neto apmokestinimo principo. Körperschaftsteuergesetz 8c straipsnio 1a dalyje įtvirtinta sanavimo išlyga tik patvirtina šią referencinę sistemą. Be to, anot ieškovės, Körperschaftsteuergesetz 8c straipsnio 1 dalis negali būti reikšminga referencinė sistema dar ir todėl, kad laikantis Vokietijos Konstitucijos reikalavimų ši norma yra nekonstitucinė.

               —

               Be to, ieškovė laikosi nuomonės, kad Körperschaftsteuergesetz 8c straipsnio 1a dalies nuostata yra vadinamoji bendroji priemonė, kuri potencialiai naudinga visiems nuostolius patiriantiems ūkio subjektams ir kuria nėra suteikiama privilegijų nė vienai apibrėžtai rinkos subjektų grupei. Ieškovės teigimu, dėl šios priežasties sanavimo išlyga nėra selektyvi.

               —

               Ieškovė mano, kad Körperschaftsteuergesetz 8c straipsnio 1a dalyje įtvirtinta sanavimo išlyga taip pat pateisinama Vokietijos mokesčių sistemos pobūdžiu ir vidine struktūra, nes ši norma sumažina Körperschaftsteuergesetz 8c straipsnio 1 dalyje įtvirtinto nuostolių atskaitos apribojimo poveikį. Šiuo klausimu ieškovė teigia, kad ankstesnės redakcijos Körperschaftsteuergesetz 8c straipsnis buvo tapusi pernelyg plačiai taikoma nuostata dėl piktnaudžiavimo vengimo ir kad vėlesnis (atgal galiojantis) šios nuostatos papildymas Körperschaftsteuergesetz 8c straipsnio 1a dalimi tik susiaurino pernelyg platų Körperschaftsteuergesetz 8c straipsnio 1 dalies reglamentavimo turinį bei šiuo požiūriu grąžina bendrą galimybę užskaityti nuostolius skirtingais laikotarpiais ir taip sugrįžtama prie reikšmingos referencinės sistemos.

               —

               Galiausiai ieškovė tvirtina turinti teisę pasinaudoti teisėtų lūkesčių apsauga, nes neigiamo atsakovės sprendimo nebuvo galima numatyti ir atsakovė nekritikavo nei panašiai suformuluotos ankstesnės nuostatos, kuri buvo įtvirtinta Körperschaftsteuergesetz 8 straipsnio 4 dalyje, nei panašaus kitų valstybių narių reglamentavimo.


title: Byla T-387/07 R 2007 m. gruodžio 14 d. Pirmosios instancijos teismo pirmininko nutartis byloje Portugalija prieš Komisiją (Laikinosios apsaugos priemonės — Finansinės paramos sumažinimas — Prašymas sustabdyti vykdymą — Skubos nebuvimas)

text:
               23.2.2008

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 51/44

         2007 m. gruodžio 14 d. Pirmosios instancijos teismo pirmininko nutartis byloje Portugalija prieš Komisiją

   (Byla T-387/07 R)
   (Laikinosios apsaugos priemonės - Finansinės paramos sumažinimas - Prašymas sustabdyti vykdymą - Skubos nebuvimas)
   (2008/C 51/82)
   Proceso kalba: portugalų
   Šalys

      Ieškovė: Portugalijos Respublika, atstovaujama L. Fernandes, S. Rodrigues ir A. Gattini

      Atsakovė: Europos Bendrijų Komisija, atstovaujama P. Guerra e Andrade ir L. Flynn
   Dalykas
   Prašymas sustabdyti, pirma, 2007 m. liepos 31 d. Komisijos sprendimo C(2007) 3772, sumažinančio Europos regioninės plėtros fondo finansinę paramą, suteiktą 1995 m. liepos 28 d. Komisijos sprendimu C(95) 1769 skiriant visuotinę dotaciją „SGAIA“, vykdymą, ir, antra, 2007 m. rugsėjo 17 d. debeto avizoje tariamai pateikto nurodymo sumokėti vykdymą.
   Rezoliucinė dalis

               1.

               Atmesti prašymą dėl laikinųjų apsaugos priemonių taikymo.

               2.

               Atidėti bylinėjimosi išlaidų klausimo nagrinėjimą.


title: Byla T-557/12: 2013 m. spalio 2 d. Bendrojo Teismo nutartis byloje RiskMetrics Solutions prieš VRDT (RISKMANAGER)

text:
               23.11.2013

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 344/68

         2013 m. spalio 2 d. Bendrojo Teismo nutartis byloje RiskMetrics Solutions prieš VRDT (RISKMANAGER)

   (Byla T-557/12) (1)

   2013/C 344/125
   Proceso kalba: anglų
   Ketvirtosios kolegijos pirmininkas nutartimi nurodė išbraukti bylą iš registro.

      (1)  OL C 370, 2011 12 17.


title: Byla T-87/94 2006 m. gegužės 30 d. Pirmosios instancijos teismo sprendimas Blom ir kiti prieš Komisiją ( Ieškinys dėl žalos atlyginimo — Deliktinė atsakomybė — Pienas — Papildomas mokestis — Referencinis kiekis — Gamintojas, prisiėmęs įsipareigojimą neprekiauti — SLOM 1983 gamintojai — Gamybos neatnaujinimas pasibaigus įsipareigojimui )

text:
               14.10.2006

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 249/10

         2006 m. gegužės 30 d. Pirmosios instancijos teismo sprendimas Blom ir kiti prieš Komisiją

   (Byla T-87/94) (1)

   („Ieškinys dėl žalos atlyginimo - Deliktinė atsakomybė - Pienas - Papildomas mokestis - Referencinis kiekis - Gamintojas, prisiėmęs įsipareigojimą neprekiauti - SLOM 1983 gamintojai - Gamybos neatnaujinimas pasibaigus įsipareigojimui“)
   (2006/C 249/26)
   Proceso kalba: olandų
   Šalys

      Ieškovai: J. C. Blom (Blokker, Nyderlandai) ir kiti ieškovai, kurių pavardės nurodytos sprendimo priede, atstovaujami iš pradžių advokatų H. Bronkhorst ir E. Pijnacker Hordijk, vėliau E. Pijnacker Hordijk

      Atsakovės: Europos Sąjungos Taryba, atstovaujama iš pradžių A. Brautigam ir A.-M. Colaert, vėliau A.-M. Colaert, Europos Bendrijų Komisija, atstovaujama T. van Rijn, padedamo advokato H.-J. Rabe, vėliau T. van Rijn
   Bylos dalykas
   Prašymas atlyginti žalą pagal EB sutarties 178 straipsnį (dabar — EB 235 straipsnis) ir EB sutarties 215 straipsnio antrąją pastraipą (dabar — EB 288 straipsnio antroji pastraipa), kurią ieškovas tariamai patyrė dėl to, kad jis negalėjo prekiauti pienu pagal 1984 m. kovo 31 d. Tarybos reglamentą (EEB) Nr. 857/84, nustatantį Reglamento (EEB) Nr. 804/68 5c straipsnyje numatyto mokesčio taikymo pieno ir pieno produktų sektoriuje bendrąsias taisykles (OL L 90, p. 13), papildytą 1984 m. gegužės 16 d. Komisijos reglamentu (EEB) Nr. 1371/84, nustatančiu Reglamento (EEB) Nr. 804/68 5c straipsnyje numatyto papildomo mokesčio taikymo sąlygas (OL L 132, p. 11)
   Sprendimo rezoliucinė dalis

               1.

               Atmesti J. C. Blom pateiktą ieškinį.

               2.

               Priteisti iš ieškovo bylinėjimosi išlaidas.

               3.

               Sprendimo priėmimas dėl ieškinių toje pačioje byloje pateiktų ieškovų, kurių pavardės nurodytos priede, atidedamas.

      (1)  OL C 90, 1994 3 26.


title: Byla C-16/09: 2009 m. sausio 15 d. Bundesfinanzhof (Vokietija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Gudrun Schwemmer prieš Agentur für Arbeit Villingen-Schwenningen – Familienkasse

text:
               18.4.2009

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 90/7

         2009 m. sausio 15 d. Bundesfinanzhof (Vokietija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Gudrun Schwemmer prieš Agentur für Arbeit Villingen-Schwenningen – Familienkasse
   (Byla C-16/09)
   2009/C 90/11
   Proceso kalba: vokiečių

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Bundesfinanzhof

      Šalys pagrindinėje byloje

      Ieškovė: Gudrun Schwemmer

      Atsakovė: Agentur für Arbeit Villingen-Schwenningen – Familienkasse

      Prejudiciniai klausimai

               1.

               Ar 1971 m. birželio 14 d. Tarybos reglamento Nr. 1408/71 dėl socialinės apsaugos sistemų taikymo pagal darbo sutartį dirbantiems asmenims ir jų šeimos nariams, judantiems Bendrijoje (1), 76 straipsnio 2 dalis yra taikytina mutatis mutandis1972 m. kovo 21 d. Tarybos Reglamento Nr. 574/72, nustatančio Reglamento Nr. 1408/71 įgyvendinimo tvarką (2), 10 straipsnio a punktui tais atvejais, kai vienas teisę gauti išmokas šeimai turinčių tėvų nepaduoda prašymo dėl valstybėje, kurioje jis dirba, jam priklausančių išmokų šeimai mokėjimo?

               2.

               Jei Reglamento Nr. 1408/71 76 straipsnio 2 dalis yra taikoma mutatis mutandis: vadovaudamasi kokiais vertinimo kriterijais, už išmokų šeimai mokėjimą atsakinga valstybės, kurioje gyvenama, institucija gali taikyti Reglamento Nr. 574/72 10 straipsnio a punktą taip, tartum išmokos būtų suteiktos valstybėje, kurioje dirbama? Ar diskrecija preziumuoti išmokų šeimai gavimą valstybėje, kurioje dirbama, gali būti apribota, kai toje valstybėje teisę gauti išmokas šeimai turintis asmuo sąmoningai neprašo jam priklausančių išmokų, kad pakenktų asmeniui, valstybėje, kurioje pastarasis gyvena, turinčiam teisę gauti išmoką vaikams?

      (1)  OL L 149, p. 2; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 5 sk., 1 t., p. 35.

      (2)  OL L 74, p. 1; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 5 sk., 1 t., p. 83.


title: Byla T-215/10: 2012 m. spalio 4 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Graikija prieš Komisiją (EŽŪOGF — Garantijų skyrius — Bendrijos lėšomis nefinansuojamos išlaidos — Medvilnė — Pagalba labiausiai nepasiturintiems — Kaimo plėtra — Kontrolės veiksmingumas — Proporcingumas)

text:
               17.11.2012

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 355/24

         2012 m. spalio 4 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Graikija prieš Komisiją

   (Byla T-215/10) (1)

   (EŽŪOGF - Garantijų skyrius - Bendrijos lėšomis nefinansuojamos išlaidos - Medvilnė - Pagalba labiausiai nepasiturintiems - Kaimo plėtra - Kontrolės veiksmingumas - Proporcingumas)
   2012/C 355/51
   Proceso kalba: graikų

      Šalys

      Ieškovė: Graikija, atstovaujama iš pradžių I. Chalkias, G. Skiani ir E. Leftheriotou, po to — I. Chalkias, E. Leftheriotou ir X. Basakou

      Atsakovė: Europos Komisija, atstovaujama H. Tserepa-Lacombe ir A. Markoulli, padedamų advokato N. Korogiannakis

      Dalykas

   Prašymas panaikinti 2010 m. kovo 11 d. Komisijos sprendimą 2010/152/ES Europos Sąjungos lėšomis iš Europos žemės ūkio orientavimo ir garantijų fondo (EŽŪOGF) Garantijų skyriaus, Europos žemės ūkio garantijų fondo (EŽŪGF) ir Europos žemės ūkio fondo kaimo plėtrai (EŽŪFKP) nefinansuoti tam tikrų išlaidų, kurias patyrė valstybės narės (pranešta dokumentu Nr. C(2010) 1317 (OL L 63, p. 7), tiek, kiek jame numatoma nefinansuoti kai kurių Graikijos Respublikos išlaidų.

      Rezoliucinė dalis

               1.

               Atmesti ieškinį.

               2.

               Priteisti iš Graikijos Respublikos bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 195, 2010 7 17.


title: Byla C-316/15: 2015 m. birželio 26 d. Supreme Court of the United Kingdom (Jungtinė Karalystė) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje The Queen, prašoma Hemming (veikiantis pavadinimu „Simply Pleasure Ltd.“) ir kitų/Westminster City Council

text:
               21.9.2015

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 311/22

         2015 m. birželio 26 d.Supreme Court of the United Kingdom (Jungtinė Karalystė) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje The Queen, prašoma Hemming (veikiantis pavadinimu „Simply Pleasure Ltd.“) ir kitų/Westminster City Council

   (Byla C-316/15)
   (2015/C 311/27)
   Proceso kalba: anglų

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Supreme Court of the United Kingdom

      Šalys pagrindinėje byloje

      Pareiškėjai: Hemming, veikiantis pavadinimu„Simply Pleasure Ltd.“, James Alan Poulton, Harmony Ltd, Gatisle Ltd, veiianti pavadinimu„Janus“, Winart Publications Ltd, Darker Enterprises Ltd, Swish Publications Ltd.

      Atsakovė: Westminster City Council

      Prejudiciniai klausimai

   Jeigu paraiškos sekso prekių įstaigos licencijai gauti ar pratęsti teikėjas turi mokėti mokestį, kurį sudaro dvi dalys: viena dalis susijusi su paraiškos administravimu ir negrąžinama, o kita yra mokestis už licencijų išdavimo tvarkos valdymą ir grąžinama, jeigu paraiška atmetama:

               1)

               ar reikalavimas mokėti mokestį, į kurį įeina antroji grąžinama dalis, reiškia, kad, atsižvelgiant į Sąjungos teisę, pateikę paraiškas atsakovai patyrė išlaidų, prieštaraujančių Direktyvos 2006/123/EB (1) dėl paslaugų vidaus rinkoje 13 straipsnio 2 daliai, jeigu jis buvo didesnis nei Westminster City Council patirtos paraiškos tvarkymo sąnaudos?

               2)

               ar išvada, kad tokį reikalavimą reikia vertinti kaip reikalavimą, kurį vykdant tenka patirti išlaidų (arba, jeigu taip, išlaidų, viršijančių Westminster City Council patiriamas paraiškos tvarkymo sąnaudas), priklauso nuo kitų aplinkybių (ir, jeigu taip, kokių) poveikio, pavyzdžiui:

                           a)

                           įrodymų, kad sumokėjęs antrąją grąžinamą dalį, paraiškos teikėjas patirtų ar galėtų patirti išlaidų ar nuostolių,

                           b)

                           antrosios grąžinamos dalies dydžio ir laikotarpio, kurį tas mokestis laikomas prieš jį grąžinant, arba

                           c)

                              Westminster City Council patiriamų paraiškų tvarkymo sąnaudų (taip pat negrąžinamos mokesčio dalies) sumažinimo, kurį lemia reikalavimas visiems paraiškų teikėjams iš anksto sumokėti abi mokesčio dalis?

      (1)  OL L 376, p. 6.


title: 2004 m. birželio 24 d. Teisingumo Teismo (trečioji kolegija) sprendimas Byloje C-269/02: Europos Bendrijų Komisija prieš Prancūzijos Respubliką (Valstybės įsipareigojimų neįvykdymas — Direktyvos 98/24/EB neįgyvendinimas nustatytu terminu — Darbuotojų saugos ir sveikatos apsauga — Rizika, susijusi su cheminiais veiksniais, darbe)

text:
               28.8.2004

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 217/3

      TEISINGUMO TEISMO (trečioji kolegija)

      SPRENDIMAS

   2004 m. birželio 24 d.
   Byloje C-269/02: Europos Bendrijų Komisija prieš Prancūzijos Respubliką (1)

   (Valstybės įsipareigojimų neįvykdymas - Direktyvos 98/24/EB neįgyvendinimas nustatytu terminu - Darbuotojų saugos ir sveikatos apsauga - Rizika, susijusi su cheminiais veiksniais, darbe)
   (2004/C 217/04)
   Bylos kalba: prancūzų
   Byloje C-269/02 Europos Bendrijų Komisija (atstovas D.Martin) prieš Prancūzijos Respubliką (atstovai G. de Bergues, C.Lemaire ir C.Bergeot-Nunes) dėl pripažinimo, jog nepriimdama įstatymų ir kitų teisės aktų, būtinų 1998 m. balandžio 7 d. Tarybos direktyvos 98/24/EB dėl darbuotojų saugos ir sveikatos apsaugos nuo rizikos, susijusios su cheminiais veiksniais darbe (keturioliktoji atskira direktyva, kaip numatyta Direktyvos 89/391/EEB 16 straipsnio 1 dalyje) (OL L 131, p.11) įgyvendinimui arba, bet kuriuo atveju, nepateikdama Komisijai jų tekstų Prancūzijos Respublika neįvykdė savo įsipareigojimų pagal šią Direktyvą Teisingumo Teismas (trečioji kolegija), susidedantis iš vykdančio trečiosios kolegijos pirmininko funkcijas A.Rosas, teisėjų R.Schintgen ir K.Schiemenn (pranešėjas), generalinis advokatas A.Tizzano, sekretorius R. Grass, 2004 m. birželio 24 d. priėmė sprendimą, kurio rezoliucinėje dalyje nurodyta:

               1)

               Nepriimdama įstatymų ir kitų teisės aktų, būtinų 1998 m. balandžio 7 d. Tarybos direktyvos 98/24/EB dėl darbuotojų saugos ir sveikatos apsaugos nuo rizikos, susijusios su cheminiais veiksniais darbe (keturioliktoji atskira direktyva, kaip numatyta Direktyvos 89/391/EEB 16 straipsnio 1 dalyje) įgyvendinimui arba, bet kuriuo atveju, nepateikdama Komisijai jų tekstų Prancūzijos Respublika neįvykdė savo įsipareigojimų pagal šią Direktyvą.

               2)

               Priteisti iš Prancūzijos Respublikos bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 219, 2002 9 14.


title: Byla F-119/06 2006 m. spalio 9 d. pareikštas ieškinys byloje Kerstens prieš Komisiją

text:
               2.12.2006

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 294/68

         2006 m. spalio 9 d. pareikštas ieškinys byloje Kerstens prieš Komisiją
   (Byla F-119/06)
   (2006/C 294/134)
   Proceso kalba: prancūzų
   Šalys

      Ieškovas: Petrus J. F. Kerstens (Overijse, Belgija), atstovaujamas advokato C. Mourato

      Atsakovė: Europos Bendrijų Komisija
   Ieškovo reikalavimai

               —

               Panaikinti 2005 m. gruodžio 8 d. Privačių išmokų administravimo ir mokėjimų biuro (PMO) sprendimą, susijusį su PMO struktūros pakeitimu.

               —

               Panaikinti 2006 m. liepos 6 d. Paskyrimų tarnybos eksplicitinį sprendimą atmesti ieškovo skundą Nr. R/167/06.

               —

               Priteisti iš Komisijos sumokėti ieškovui ex aequo et bono5 000 eurų žalai atlyginti.

               —

               Priteisti iš Europos Bendrijų Komisijos bylinėjimosi išlaidas.

         Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai
   Ieškovas, buvęs PMO „Išteklių“ skyriaus vadovas, skundžia ginčijamą 2005 m. gruodžio 8 d. Sprendimą, dėl kurio jis buvo paskirtas į mokslo ir tyrimo pareigas. Jis tvirtina, kad pažeistas Pareigūnų tarnybos nuostatų 7 straipsnis tiek, kiek nagrinėjamas paskyrimas prieštarauja tarnybos interesams ir nebuvo laikomasi pareigų lygiavertiškumo principo. Ieškovas teigia, jog buvo pažeistos Nuostatų normos dėl drausminių sankcijų. Taip pat jis nurodo, kad buvo piktnaudžiauta įgaliojimais.


title: Byla C-116/06 2007 m. rugsėjo 20 d. Teisingumo Teismo (ketvirtoji kolegija) sprendimas ( Tampereen käräjäoikeus (Suomija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Sari Kiiski prieš Tampereen kaupunki (Vienodas požiūris į vyrus ir moteris — Nėščių darbuotojų apsauga — Direktyvos 76/207/EEB 2 straipsnis — Teisė į motinystės atostogas — Direktyvos 92/85/EEB 8 ir 11 straipsniai — Įtaka teisei pakeisti vaiko priežiūros atostogų trukmę)

text:
               10.11.2007

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 269/12

         2007 m. rugsėjo 20 d. Teisingumo Teismo (ketvirtoji kolegija) sprendimas (Tampereen käräjäoikeus (Suomija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Sari Kiiski prieš Tampereen kaupunki

   (Byla C-116/06) (1)

   (Vienodas požiūris į vyrus ir moteris - Nėščių darbuotojų apsauga - Direktyvos 76/207/EEB 2 straipsnis - Teisė į motinystės atostogas - Direktyvos 92/85/EEB 8 ir 11 straipsniai - Įtaka teisei pakeisti vaiko priežiūros atostogų trukmę)
   (2007/C 269/24)
   Proceso kalba: suomių
   Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas
   Tampereen käräjäoikeus
   Šalys pagrindinėje byloje

      Ieškovė: Sari Kiiski

      Atsakovė: Tampereen kaupunki
   Dalykas
   Prašymas priimti prejudicinį sprendimą — 1976 m. vasario 9 d. Tarybos direktyvos dėl vienodo požiūrio į vyrus ir moteris principo taikymo įsidarbinimo, profesinio mokymo, pareigų paaukštinimo ir darbo sąlygų atžvilgiu (OL L 39, 1976, p. 40), iš dalies pakeistos 2002 m. rugsėjo 23 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2002/73/EB (OL L 269, 2002, p. 15), 2 straipsnio ir 1992 m. spalio 19 d. Tarybos direktyvos 92/85/EEB dėl priemonių, skirtų skatinti, kad būtų užtikrinta geresnė nėščių ir neseniai pagimdžiusių arba maitinančių krūtimi darbuotojų sauga ir sveikata, nustatymo (OL L 348, 1992, p. 1) 8 ir 11 straipsnių išaiškinimas — Darbdavio atsisakymas pakeisti vaiko priežiūros atostogų trukmę — Prieš atostogų pradžią pateiktas suinteresuotosios prašymas, pagrįstas nauju nėštumu — Nacionalinės teisės aktai, numatantys, kad atostogų trukmės pakeitimą galima pagrįsti nenumatomomis ir pagrįstomis priežastimis; pagal kolektyvinę sutartį taikoma praktika, prie tokių priežasčių nepriskirianti neštumo
   Rezoliucinė dalis
   1976 m. vasario 9 d. Tarybos direktyvos dėl vienodo požiūrio į vyrus ir moteris principo taikymo įsidarbinimo, profesinio mokymo, pareigų paaukštinimo ir darbo sąlygų atžvilgiu, iš dalies pakeistos 2002 m. rugsėjo 23 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2002/73/EB, 2 straipsnis, draudžiantis bet kurią, tiesioginę ar netiesioginę, diskriminaciją dėl lyties darbo sąlygų atžvilgiu, ir 1992 m. spalio 19 d. Tarybos direktyvos 92/85/EEB dėl priemonių, skirtų skatinti, kad būtų užtikrinta geresnė nėščių ir neseniai pagimdžiusių arba maitinančių krūtimi darbuotojų sauga ir sveikata, nustatymo (dešimtoji atskira direktyva, kaip numatyta Direktyvos 89/391/EEB 16 straipsnio 1 dalyje) 8 ir 11 straipsniai dėl motinystės atostogų draudžia vaiko priežiūros atostogas reglamentuojančias nacionalines nuostatas, kuriose neatsižvelgiama į atitinkamai darbuotojai nėštumo sukeltus pokyčius bent 14 savaičių laikotarpiu iki ir po gimdymo, ir dėl to atmetamas prašant suteikti motinystės atostogas suinteresuotosios pateiktas prašymas pakeisti jos vaiko priežiūros atostogų laikotarpį ir ji netenka su pastarosiomis susijusių teisių.

      (1)  OL C 121, 2006 5 20.


title: Byla C-117/13: 2014 m. rugsėjo 11 d. Teisingumo Teismo (ketvirtoji kolegija) sprendimas byloje ( Bundesgerichtshof (Vokietija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Technische Universität Darmstadt/Eugen Ulmer KG (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą — Direktyva 2001/29/EB — Autorių teisė ir gretutinės teisės — Išimtys ir apribojimai — 5 straipsnio 3 dalies n punktas — Kūrinių ir kitų saugomų objektų naudojimas mokslo tyrimų ir privačių studijų tikslais — Atskiriems visuomenės nariams tam skirtuose viešosios bibliotekos terminaluose prieinama knyga — Kūrinio, kuriam netaikomos „pirkimo ar licencijos sąlygos“ , sąvoka — Bibliotekos teisė skaitmeninti jos kolekcijoje esantį kūrinį, siekiant jį padaryti prieinamą tam skirtuose terminaluose — Kūrinio padarymas prieinamo tam skirtuose terminaluose, kuriuose leidžiama jį atspausdinti popieriuje arba išsaugoti USB atmintuke)

text:
               17.11.2014

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 409/11

         2014 m. rugsėjo 11 d. Teisingumo Teismo (ketvirtoji kolegija) sprendimas byloje (Bundesgerichtshof (Vokietija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Technische Universität Darmstadt/Eugen Ulmer KG

   (Byla C-117/13) (1)

   ((Prašymas priimti prejudicinį sprendimą - Direktyva 2001/29/EB - Autorių teisė ir gretutinės teisės - Išimtys ir apribojimai - 5 straipsnio 3 dalies n punktas - Kūrinių ir kitų saugomų objektų naudojimas mokslo tyrimų ir privačių studijų tikslais - Atskiriems visuomenės nariams tam skirtuose viešosios bibliotekos terminaluose prieinama knyga - Kūrinio, kuriam netaikomos „pirkimo ar licencijos sąlygos“, sąvoka - Bibliotekos teisė skaitmeninti jos kolekcijoje esantį kūrinį, siekiant jį padaryti prieinamą tam skirtuose terminaluose - Kūrinio padarymas prieinamo tam skirtuose terminaluose, kuriuose leidžiama jį atspausdinti popieriuje arba išsaugoti USB atmintuke))
   2014/C 409/15
   Proceso kalba: vokiečių

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Bundesgerichtshof

      Šalys pagrindinėje byloje

      Kasatorė: Technische Universität Darmstadt

      Kita kasacinio proceso šalis: Eugen Ulmer KG

      Rezoliucinė dalis

               1.

               2001 m. gegužės 22 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2001/29/EB dėl autorių teisių ir gretutinių teisių informacinėje visuomenėje tam tikrų aspektų suderinimo 5 straipsnio 3 dalies n punkte vartojama sąvoka „pirkimo ar licencijos sąlygos“ turi būti suprantama taip, kad teisių turėtojas ir toje nuostatoje nurodyta įstaiga, kaip antai viešoji biblioteka, dėl atitinkamo kūrinio turi būti sudarę licencinę arba naudojimo sutartį su nustatytomis sąlygomis, kuriomis ta įstaiga gali jį naudoti.

               2.

               Direktyvos 2001/29 5 straipsnio 3 dalies n punktas kartu su jos 5 straipsnio 2 dalies c punktu turi būti aiškinami kaip nedraudžiantys valstybei narei suteikti tose nuostatose nurodytoms viešosioms bibliotekoms teisės skaitmeninti jų kolekcijose esančius kūrinius, kai juos atgaminti reikia, kad taptų prieinami jų naudotojams tam skirtuose terminaluose, esančiuose tų įstaigų patalpose.

               3.

               Direktyvos 2001/29 5 straipsnio 3 dalies n punktas turi būti aiškinamas taip, kad jis neapima tokių veiksmų, kaip antai kūrinio atspausdinimo popieriuje arba išsaugojimo USB atmintuke, kuriuos toje nuostatoje nurodytose viešosiose bibliotekose įrengtuose tam skirtuose terminaluose atlieka naudotojai. Tačiau tokie veiksmai tam tikrais atvejais gali būti leidžiami pagal nacionalinę teisę, kuria perkeliamos šios direktyvos 5 straipsnio 2 dalies a arba b punktuose numatytos išimtys ar apribojimai, jeigu kiekvienu konkrečiu atveju įvykdomos šiose nuostatose nustatytos sąlygos.

      (1)  OL C 171, 2013 6 15.


title: Byla T-439/12: 2012 m. spalio 5 d. pareikštas ieškinys byloje Trefilerías Quijano prieš Komisiją

text:
               1.12.2012

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 373/11

         2012 m. spalio 5 d. pareikštas ieškinys byloje Trefilerías Quijano prieš Komisiją

   (Byla T-439/12)
   2012/C 373/18
   Proceso kalba: ispanų

      Šalys

      Ieškovė: Trefilerías Quijano, SA (Los Korales de Buelna, Ispanija), atstovaujama advokato F. González Díaz ir advokatės P. Herrero Prieto

      Atsakovė: Europos Komisija

      Reikalavimai

   Ieškovė Bendrojo Teismo prašo:

               —

               Panaikinti, remiantis SESV 264 straipsniu, 2012 m. liepos 25 d. Europos Komisijos sprendimą byloje COMP/38.344 — Įtempiamojiarmatūra;

               —

               remiantis Europos Sąjungos Teisingumo Teismo statuto 24 straipsniu ir Bendrojo Teismo procedūros reglamento 64 straipsnio 3 dalies d punktu įpareigoti Komisiją pateikti dokumentus, skaičiavimus ir nurodyti kitas faktines ir (arba) teisines aplinkybes, kuriomis ji rėmėsi patenkindama Proderac, CB, ITAS, OriMartin, Siderúrgica Latina Martin prašymus, grindžiamus nepajėgumu sumokėti baudą, ir (arba) prašymą sumažinti ArcelorMittal baudos dydį;

               —

               bet kuriuo atveju priteisti iš Europos Komisijos bylinėjimosi išlaidas.

      Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

   Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai yra tokie patys, kaip nurodytieji byloje T-438/12, Global Steel Wire prieš Komisiją.


title: Byla T-51/15: 2015 m. vasario 3 d. pareikštas ieškinys byloje PAN Europe/Komisija

text:
               13.4.2015

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 118/33

         2015 m. vasario 3 d. pareikštas ieškinys byloje PAN Europe/Komisija

   (Byla T-51/15)
   (2015/C 118/42)
   Proceso kalba: anglų

      Šalys

      Ieškovė: Pesticide Action Network Europe (PAN Europe) (Briuselis, Belgija), atstovaujama advokato B. Kloostra

      Atsakovė: Europos Komisija

      Reikalavimai

   Ieškovė Bendrojo Teismo prašo:

               —

               panaikinti 2014 m. lapkričio 24 d. Komisijos sprendimą Ares(2014)3900631 (toliau – ginčijamas sprendimas), kuriame Komisija didžiąja dalimi patvirtino savo 2014 m. birželio 3 d. Sprendimą Ares(2014)2150615, kuriuo nusprendė dėl 2014 m. sausio 3 d.PAN Europe prašymo suteikti informaciją (Komisijos įregistruoto 2014 m. sausio 6 d.),

               —

               priteisti iš Komisijos bylinėjimosi išlaidas.

      Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

   Grįsdama ieškinį ieškovė remiasi dviem pagrindais.

               1.

               Pirmasis ieškinio pagrindas susijęs su kaltinimu, kad, priėmusi ginčijamą sprendimą, Komisija pažeidė Reglamentą (EB) Nr. 1367/2006 ir neteisėtai jo netaikė arba taikė tik iš dalies, nes:

                           —

                           neatsižvelgusi į tai, kad prašoma informacija laikytina informacija apie aplinką, Komisija pažeidė Reglamento (EB) Nr. 1367/2006 2 straipsnio 1 dalies d punktą,

                           —

                           Reglamento (EB) Nr. 1049/2001 4 straipsnio 3 dalies atsisakymo pagrindą aiškinusi neatsižvelgdama į Orhuso konvencijos 4 straipsnio 3 dalies antrą pastraipą ir (arba) nepakankamai siaurai, tarpusavyje nepasvėrusi Komisijos nurodyto specialaus sprendimų priėmimo proceso apsaugos intereso ir bendrojo intereso atskleisti informaciją apie aplinką ir pakankamai nemotyvavusi prašymo atmetimo, Komisija pažeidė Reglamento (EB) Nr. 1367/2006 6 straipsnio 1 dalį ir Reglamento (EB) Nr. 1049/2001 4 straipsnio 3 dalį,

                           —

                           konkrečiai ir individualiai neišnagrinėjusi dokumentų, nurodytų prašyme suteikti prieigą, ir kiekvieno konkretaus dokumento atveju nepagrindusi, dėl kokių priežasčių jis negali būti atskleistas, Komisija pažeidė Reglamento (EB) Nr. 1367/2006 6 straipsnio 1 dalį ir Reglamento Nr. 1049/2001 4 straipsnį.

               2.

               Antrasis ieškinio pagrindas susijęs su kaltinimu, kad, priėmusi ginčijamą sprendimą, Komisija pažeidė Reglamentą (EB) Nr. 1049/2001, ypač jo 4 straipsnį ir (arba) 4 straipsnio 3 dalį, nes neįrodė, jog turi būti taikomas atsisakymo pagrindas, kuriuo remtasi, neteisėtai nepasvėrė interesų, kuriems naudingas atskleidimas, ir neteisėtai ir pažeisdama Reglamento (EB) Nr. 1049/2001 4 straipsnį konkrečiai ir individualiai neišnagrinėjo dokumentų, nurodytų prašyme suteikti prieigą.


title: Byla C-379/05  Gerechtshof te Amsterdam 2005 m. rugsėjo 21 d.  nutartimi pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje  Amurta S.G.P.S. prieš Inspecteur van de Belastingdienst/Amsterdam

text:
               28.1.2006

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 22/3

      Gerechtshof te Amsterdam2005 m. rugsėjo 21 d. nutartimi pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Amurta S.G.P.S. prieš Inspecteur van de Belastingdienst/Amsterdam

   (Byla C-379/05)
   (2006/C 22/06)
   Proceso kalba: olandų

      Gerechtshof te Amsterdam2005 m. rugsėjo 21 d. nutartimi kreipėsi į Europos Bendrijų Teisingumo Teismą su prašymu, kurį Teisingumo Teismo sekretoriatas gavo 2005 m. spalio 17 d., priimti prejudicinį sprendimą byloje Amurta S.G.P.S. prieš Inspecteur van de Belastingdienst/Amsterdam.

      Gerechtshof te Amsterdam prašo Teisingumo Teismo atsakyti į šiuos klausimus:

               1.

               Ar toks atleidimas nuo mokesčio pagal Wet op de dividendbelasting 1965 (1965 m. dividendų apmokestinimo įstatymo) 4 straipsnį, koks nurodytas šios nutarties 5.3–5.5 punktuose, kartu su atleidimu nuo mokesčio pagal šio įstatymo 4a straipsnį atitinka EB sutarties laisvo kapitalo judėjimo nuostatas (anksčiau — EB sutarties 73b–73d straipsniai, dabar — EB 56–58 straipsniai), atsižvelgiant į tai, kad šis atleidimas nuo mokesčio yra taikomas tik tiems dividendams, kurie išmokami akcininkams, apmokestinamiems bendrovių mokesčiu Nyderlanduose, arba akcininkams užsieniečiams, turintiems nuolatinę įmonę Nyderlanduose, kai šios nuolatinės įmonės turimos akcijos yra jo turtas, kurie atleidžiami nuo mokesčio pagal Wet op de vennootschapsbelasting 1969 (1969 m. Bendrovių mokesčio įstatymo) 13 straipsnį?

               2.

               Ar atsakymas į 6.1 punkte pateiktą klausimą priklauso nuo to, ar valstybė, kurioje yra įsisteigusi užsienio akcininku esanti įmonė, kuriai atleidimas nuo mokesčio pagal dividendų apmokestinimo įstatymo 4 straipsnį netaikomas, leidžia šiai akcininke esančiai bendrovei įskaičiuoti visą už Nyderlanduose išmokėtus dividendus sumokėtą mokestį?


title: Byla F-98/07 2007 m. spalio 3 d. pareikštas ieškinys byloje Petrilli prieš Komisiją

text:
               8.12.2007

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 297/48

         2007 m. spalio 3 d. pareikštas ieškinys byloje Petrilli prieš Komisiją

   (Byla F-98/07)
   (2007/C 297/96)
   Proceso kalba: prancūzų
   Šalys

      Ieškovė: Nicole Petrilli (Sint Stevens Woluwe, Belgija), atstovaujama advokato J. L. Lodomez

      Atsakovė: Europos Bendrijų Komisija
   Ieškovės reikalavimai

               —

               pripažinti šį ieškinį dėl panaikinimo priimtinu ir pagrįstu;

               —

               panaikinti 2007 m. liepos 20 d. Sprendimą, kuriuo Paskyrimų tarnyba atmetė ieškovės prašymą pagal Europos Bendrijų pareigūnų tarnybos nuostatų 90 straipsnio 1 dalį dėl jos darbo sutarties atnaujinimo Komisijos mokslinių tyrimų generaliniame direktorate;

               —

               panaikinti sprendimą, kurį Komisija galėtų priimti dėl ieškovo skundo, pateikto lygiagrečiai šiam ieškiniui ir ieškiniui dėl 2007 m. liepos 20 d. Paskyrimų tarnybos sprendimo vykdymo sustabdymo;

               —

               pripažinti šį ieškinį dėl žalos atlyginimo priimtinu ir pagrįstu;

               —

               įpareigoti Komisiją leisti ieškovei 18 mėnesių grįžti į darbą kaip sutartininkei Mokslinių tyrimų generalinio direktorato „T2“ skyriuje; kartu su šiuo įpareigojimu paskirti periodinę 1 000 EUR baudą už kiekvieną uždelstą dieną;

               —

               nurodyti Komisijai atlyginti ieškovei turtinę žalą, patirtą dėl negauto darbo užmokesčio atsisakius atnaujinti jos darbo sutartį, atitinkančią darbo užmokestį, kurį ji būtų gavusi, jei būtų galėjusi pagal sutartį dirbti trejus metus;

               —

               nurodyti Komisijai atlyginti ieškovei papildomą žalą, kurią ji patyrė dėl galimybės sudaryti neterminuotą sutartį su būsimąja Vykdomąja mokslinių tyrimų įstaiga (REA) praradimo, neatnaujinus jos darbo sutarties ir nesant galimybės įvykdyti pavestų užduočių Komisijoje ir įgyti daugiau patirties jas vykdant;

               —

               nurodyti Komisijai atlyginti ieškovei neturtinę žalą, patirtą dėl sprendimo atsisakyti atnaujinti jos darbo sutartį, kurios dydį įvertins Pirmosios instancijos teismas, ir kuri preliminariai lygi 1 EUR, su galimybe ją padidinti vykstant procesui;

               —

               priteisti iš Europos Bendrijų Komisijos visas bylinėjimosi išlaidas.

         Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai
   Grįsdama savo ieškinį, ieškovė nurodo keturis ieškinio pagrindus, kurių pirmasis yra susijęs su teisėtumo principo ir Kitų tarnautojų įdarbinimo sąlygų (KTĮS) 88 straipsnio pažeidimu. Ieškovė teigia, jog sprendimas atsisakyti atnaujinti jos darbo sutartį, priimtas 2004 m. balandžio 28 d. Komisijos sprendimo dėl maksimalaus nenuolatinių darbuotojų įdarbinimo Komisijos tarnybose laikotarpio pagrindu, užkerta kelią KTĮS 88 straipsnio veikimui, kuris leistų atnaujinti jos sutartį naujam 18 mėnesių terminui. 2004 m. balandžio 28 d. Sprendimas yra neteisėtas tiek, kiek jis apriboja teises, kylančias iš Europos Bendrijų pareigūnų tarnybos nuostatų.
   Antrasis ieškinio pagrindas yra susijęs su gero administravimo principo, administracijos rūpestingumo pareigos ir tarnybos interesų pažeidimu. Ieškovė teigia, jog skundžiamame sprendime nėra atsižvelgiama nei į jos asmeninę situaciją, nei į tarnybos interesus, nei į ateityje steigiamos Agentūros interesus.
   Trečiasis ieškinio pagrindas yra susijęs su motyvų stoka ir KTĮS 3 b straipsnio pažeidimu. Ieškovė teigia, jog automatinis atsisakymas atnaujinti jos darbo sutartį dėl to, jog ji dirbo maksimalų 6 metų laikotarpį, numatytą 2004 m. balandžio 28 d. Sprendime, pažeidžia KTĮS 3 b straipsnio esmę, t. y. siekį įdarbinti asmenis, pagal terminuotą sutartį tam, kad būtų įvykdytos užduotys specializuotose srityse tam tikros užduoties įvykdymui reikalingam laikotarpiui.
   Remiantis ketvirtuoju ieškinio pagrindu, 2004 m. balandžio 28 d. Sprendimas pažeidžia 1999 m. birželio 28 d. Tarybos direktyvą 1999/70 EB (OL L 175, p. 43), bendruosius Europos darbo teisės pricipus, darbuotojų socialines teises ir, ypač, pastovaus darbo bei nediskriminavimo principus. Dėl pastarojo principo ieškovė pabrėžia, jog 6 metų laikotarpis, taikomas tik sutartininkams, patenkantiems į KTĮS 3 b straipsnio reguliavimo sritį, tuo tarpu tie, kurie patenka į KTĮS 3 a straipsnio reguliavimo sritį, turi galimybę pasirašyti neterminuotą darbo sutartį.


               10.11.2007

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 269/3

         Naujų Pirmosios instancijos teismo narių priesaika
   (2007/C 269/06)
   2007 m. balandžio 25 d. (1) ir gegužės 23 d. (2) Europos Bendrijų valstybių narių vyriausybių atstovų sprendimais Europos Bendrijų Pirmosios instancijos teismo teisėjais laikotarpiui nuo 2007 m. rugsėjo 1 d. iki 2013 m. rugpjūčio 31 d. paskirti A. Dittrich, S. Soldevila Fragoso ir L. Truchot 2007 m. rugsėjo 17 d. prisiekė Teisingumo Teisme.
   2007 m. balandžio 25 d. (3) Europos Bendrijų valstybių narių vyriausybių atstovų sprendimu Europos Bendrijų Pirmosios instancijos teismo teisėju laikotarpiui nuo 2007 m. rugsėjo 17 d. iki 2010 m. rugpjūčio 31 d. paskirtas S. Frimodt Nielsen 2007 m. rugsėjo 17 d. prisiekė Teisingumo Teisme.

      (1)  OL L 114, 2007 5 1, p. 27.

      (2)  OL L 139, 2007 5 31, p. 32.

      (3)  OL L 114, 2007 5 1, p. 26.


title: Byla C-419/14: 2015 m. gruodžio 17 d. Teisingumo Teismo (trečioji kolegija) sprendimas byloje (Fővárosi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság (Vengrija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) WebMindLicenses kft/Nemzeti Adó- és Vámhivatal Kiemelt Adó- és Vám Főigazgatóság (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą — Pridėtinės vertės mokestis — Direktyva 2006/112/EB — 2, 24, 43, 250 ir 273 straipsniai — Elektroniniu būdu teikiamų paslaugų teikimo vieta — Dirbtinis šios vietos nustatymas naudojant ekonomiškai nepagrįstą susitarimą — Piktnaudžiavimas teise — Reglamentas (ES) Nr. 904/2010 — Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartija — 7, 8, 41, 47, 48 straipsniai, 51 straipsnio 1 dalis, 52 straipsnio 1 ir 3 dalys — Teisė į gynybą — Teisė būti išklausytam — Mokesčių administratoriaus naudojami įrodymai, gauti be apmokestinamojo asmens žinios per tuo pačiu metu vykstantį ir dar neužbaigtą baudžiamąjį procesą — Telekomunikacijų tinklais perduodamos informacijos perėmimas ir elektroninių laiškų poėmis)

text:
               22.2.2016

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 68/16

         2015 m. gruodžio 17 d. Teisingumo Teismo (trečioji kolegija) sprendimas byloje (Fővárosi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság (Vengrija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) WebMindLicenses kft/Nemzeti Adó- és Vámhivatal Kiemelt Adó- és Vám Főigazgatóság

   (Byla C-419/14) (1)

   ((Prašymas priimti prejudicinį sprendimą - Pridėtinės vertės mokestis - Direktyva 2006/112/EB - 2, 24, 43, 250 ir 273 straipsniai - Elektroniniu būdu teikiamų paslaugų teikimo vieta - Dirbtinis šios vietos nustatymas naudojant ekonomiškai nepagrįstą susitarimą - Piktnaudžiavimas teise - Reglamentas (ES) Nr. 904/2010 - Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartija - 7, 8, 41, 47, 48 straipsniai, 51 straipsnio 1 dalis, 52 straipsnio 1 ir 3 dalys - Teisė į gynybą - Teisė būti išklausytam - Mokesčių administratoriaus naudojami įrodymai, gauti be apmokestinamojo asmens žinios per tuo pačiu metu vykstantį ir dar neužbaigtą baudžiamąjį procesą - Telekomunikacijų tinklais perduodamos informacijos perėmimas ir elektroninių laiškų poėmis))
   (2016/C 068/20)
   Proceso kalba: vengrų

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Fővárosi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság

      Šalys pagrindinėje byloje

      Ieškovė: WebMindLicenses kft

      Atsakovė: Nemzeti Adó- és Vámhivatal Kiemelt Adó- és Vám Főigazgatóság

      Rezoliucinė dalis

               1.

               Sąjungos teisę reikia aiškinti taip, kad siekiant įvertinti, ar tokiomis aplinkybėmis, kaip pagrindinėje byloje, licencijos sutartis, kurios dalykas buvo know-how nuoma, leidžianti eksploatuoti interneto svetainę, per kurią buvo teikiamos interaktyvios vaizdo ir garso paslaugos, sudaryta su kitoje valstybėje narėje nei ta, kurioje įsteigta licenciją suteikusi bendrovė, įsteigta bendrove, yra piktnaudžiavimas teise, kuriuo siekiama pasinaudoti aplinkybe, kad šioms paslaugoms toje kitoje valstybėje narėje buvo taikomas mažesnis PVM tarifas, faktai, kad licenciją suteikusios bendrovės vadovas ir vienintelis akcininkas buvo šio know-how kūrėjas, šis asmuo darė įtaką to know-how vystymui ir eksploatacijai ir teikiant juo pagrįstas paslaugas arba jas kontroliavo, taip pat tai, kad šioms paslaugoms teikti būtinų finansinių sandorių, personalo ir techninių priemonių valdymą užtikrino subrangovai, ir priežastys, kurios galėjo paskatinti licenciją suteikusią bendrovę išnuomoti nagrinėjamą know-how šioje kitoje valstybėje narėje įsteigtai bendrovei ir neeksploatuoti jo pačiai, nėra savaime lemiami.
               Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas turi išnagrinėti visas pagrindinės bylos aplinkybes, kad nustatytų, ar ši sutartis buvo visiškai fiktyvus susitarimas, nuslepiantis faktą, kad nagrinėjamo paslaugų teikimo iš tiesų neatliko licenciją gavusi bendrovė, o tokias paslaugas faktiškai teikė licenciją suteikusi bendrovė, išsiaiškindamas, be kita ko, ar licenciją gavusi bendrovė realiai nebuvo įsisteigusi verslo ar nuolatinio padalinio, arba ar ši bendrovė, siekdama vykdyti atitinkamą ekonominę veiklą, neturėjo tinkamos struktūros, kiek tai susiję su patalpomis, žmogiškaisiais ir techniniais ištekliais, arba ar ši bendrovė nevykdė šios ekonominės veiklos savo vardu, savo sąskaita, savo atsakomybe ir savo rizika.

               2.

               Sąjungos teisė turi būti aiškinama taip, kad nustačius piktnaudžiavimą, dėl kurio paslaugų teikimo vieta nustatoma kitoje valstybėje narėje, nei būtų nustatyta nesant šio piktnaudžiavimo, faktas, kad pridėtinės vertės mokestis buvo sumokėtas šioje kitoje valstybėje narėje pagal jos teisės aktus, nekliudo išieškoti šio mokesčio valstybėje narėje, kurioje iš tiesų suteiktos šios paslaugos.

               3.

               2010 m. spalio 7 d. Tarybos reglamentą (ES) Nr. 904/2010 dėl administracinio bendradarbiavimo ir kovos su sukčiavimu pridėtinės vertės mokesčio srityje reikia aiškinti taip, kad valstybės narės mokesčių administratorius, kuris nagrinėja pridėtinės vertės mokesčio taikymą teikiamoms paslaugoms, jau apmokestintoms pridėtinės vertės mokesčiu kitose valstybėse narėse, turi pateikti prašymą suteikti informacijos šių kitų valstybių narių mokesčių administratoriams, jei toks prašymas yra naudingas ar net būtinas nustatant, kad pridėtinės vertės mokestis yra mokėtinas pirmoje valstybėje narėje.

               4.

               Sąjungos teisę reikia aiškinti taip, kad, siekiant taikyti ESS 4 straipsnio 3 dalį, SESV 325 straipsnį, 2006 m. lapkričio 28 d. Tarybos direktyvos 2006/112/EB dėl pridėtinės vertės mokesčio bendros sistemos 2 straipsnį, 250 straipsnio 1 dalį ir 273 straipsnį, ji nedraudžia mokesčių administratoriui, kuris siekia nustatyti piktnaudžiavimą pridėtinės vertės mokesčio srityje, naudoti įrodymus, gautus be apmokestinamojo asmens žinios per tuo pačiu metu vykstantį dar neužbaigtą baudžiamąjį procesą, pavyzdžiui, telekomunikacijų tinklais perduodamos informacijos perėmimo ir elektroninių laiškų poėmio būdu, su sąlyga, kad šie įrodymai, surinkti per baudžiamąjį procesą ir panaudoti per mokestinę administracinę procedūrą, nepažeidžia pagal Sąjungos teisę užtikrintų teisių.

               5.

               Tokiomis aplinkybėmis, kaip pagrindinėje byloje, pagal Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijos 7, 47 straipsnius ir 52 straipsnio 1 dalį nacionalinis teismas, kuris atlieka tokais įrodymais pagrįsto sprendimo dėl pridėtinės vertės mokesčio išieškojimo teisėtumo kontrolę, turi patikrinti, pirma, ar telekomunikacijų tinklais perduodamos informacijos perėmimas ir elektroninių laiškų poėmis buvo tyrimo priemonės, numatytos įstatyme ir būtinos vykdant baudžiamąjį procesą, ir, antra, ar įstatymas taip pat leido šiam administratoriui šiomis priemonėmis gautus įrodymus naudoti ir ar toks naudojimas buvo būtinas. Be to, jis turi patikrinti, ar pagal bendrąjį teisės į gynybą laikymosi principą apmokestinamasis asmuo per administracinę procedūrą galėjo susipažinti su šiais įrodymais ir būti dėl jų išklausytas. Konstatavęs, kad šis apmokestinamasis asmuo tokios galimybės neturėjo arba kad šie įrodymai per baudžiamąjį procesą buvo surinkti ar per administracinę procedūrą naudojami pažeidžiant Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijos 7 straipsnį, toks nacionalinis teismas neturi atsižvelgti į šiuos įrodymus ir privalo panaikinti šį sprendimą, jei dėl šio fakto jis yra nepagrįstas. Taip pat į šiuos įrodymus nereikia atsižvelgti, jei teismas neturi teisės patikrinti, ar per baudžiamąjį procesą šie įrodymai buvo surinkti nepažeidžiant Sąjungos teisės, arba remdamasis baudžiamųjų bylų teismo per rungimosi principu pagrįstą procedūrą jau atlikta kontrole negali bent jau įsitikinti, kad įrodymai buvo gauti laikantis šios teisės.

      (1)  OL C 439, 2014 12 8.


title: Byla C-78/14 P: 2014 m. vasario 13 d. Europos Komisijos pateiktas apeliacinis skundas dėl 2013 m. gruodžio 12 d. Bendrojo Teismo (penktoji kolegija) priimto sprendimo byloje T-117/12 ANKO prieš Komisiją

text:
               7.4.2014

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 102/26

         2014 m. vasario 13 d. Europos Komisijos pateiktas apeliacinis skundas dėl 2013 m. gruodžio 12 d. Bendrojo Teismo (penktoji kolegija) priimto sprendimo byloje T-117/12 ANKO prieš Komisiją

   (Byla C-78/14 P)
   2014/C 102/36
   Proceso kalba: graikų

      Šalys

      Apeliantė: Europos Komisija, atstovaujama D. Triantafyllou ir B. Conte

      Kita proceso šalis: ANKO AE Antiprosopeion, Emporiou kai Viomichanias

      Apeliantės reikalavimai

               —

               Panaikinti Bendrojo Teismo sprendimą;

               —

               priteisti iš atsakovės bylinėjimosi išlaidas.

      Apeliacinio skundo pagrindai ir pagrindiniai argumentai

   Komisija su dviem atskirais konsorciumais, tarp kurių buvo atsakovė apeliacinėje byloje ANKO, sudarė sutartis dėl subsidijų finansuoti projektus „OASIS“ ir „PERFORM“, įgyvendinant Europos bendrijos mokslinių tyrimų, technologinės plėtros ir demonstracinės veiklos septintąją bendrąją programą.
   Kalbant apie aptariamą sutarti, Komisija tvirtina, kad Bendrasis Teismas klaidingai aiškino bendrąsias sutarties sąlygas, o konkrečiai – jos II.5 straipsnio 3 dalies d punktą [todėl ir II.14 straipsnio 1 dalies antrą pastraipą].
   Sutarties bendrųjų sąlygų aiškinimo klaidingumas grindžiamas šiais apeliacinio skundo pagrindais:

               1)

               klaidingas pažeidimų sunkumo ir pakartotinumo, kaip sutarties sustabdymo pagrindo vertinimas,

               2)

               klaidingas pažeidimų pasikartojimo galimybės ar rizikos vertinimas,

               3)

               klaidinga indukcija remiantis ad hoc pataisymais,

               4)

               klaidingas galimybės panaudoti vidutinius kaštus aiškinimas ir šios galimybės klaidingas taikymas fiktyviems kaštams – įrodymų iškraipymas,

               5)

               sustabdymo sąlygų (įtarimas) ir tinkamumo sąlygų (tikrumas) painiojimas.


title: Byla C-596/13 P: 2013 m. lapkričio 21 d. Europos Komisijos pateiktas apeliacinis skundas dėl 2013 m. rugsėjo 6 d. Bendrojo Teismo (ketvirtoji kolegija) priimto sprendimo byloje T-465/11 Globula prieš Europos Komisiją

text:
               1.3.2014

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 61/2

         2013 m. lapkričio 21 d. Europos Komisijos pateiktas apeliacinis skundas dėl 2013 m. rugsėjo 6 d. Bendrojo Teismo (ketvirtoji kolegija) priimto sprendimo byloje T-465/11 Globula prieš Europos Komisiją
   (Byla C-596/13 P)
   2014/C 61/03
   Proceso kalba: anglų

      Šalys

      Apeliantė: Europos Komisija, atstovaujama K. Herrmann, L. Armati

      Kitos proceso šalys: Globula a.s., Čekijos Respublika

      Apeliantės reikalavimai

   Apeliantė Teisingumo Teismo prašo:

               —

               panaikinti 2013 m. rugsėjo 6 d. Bendrojo Teismo (ketvirtoji kolegija) sprendimą byloje T-465/11 Globula prieš Europos Komisiją, apie kurį Komisijai pranešta 2013 m. rugsėjo 11 d.,

               —

               nuspręsti, kad pirmasis pagrindas yra nepagrįstas ir grąžinti bylą Bendrajam Teismui, kad šis išnagrinėtų antrąjį ir trečiąjį pagrindus, ir

               —

               atidėti bylinėjimosi išlaidų pirmojoje ir apeliacinėje instancijose klausimą.

      Apeliacinio skundo pagrindai ir pagrindiniai argumentai

   Komisijos teigimu, ginčijamas sprendimas turėtų būti panaikintas šiais pagrindais:

               Pirma, dėl SESV 288 straipsnio ir 297 straipsnio 1 dalies pažeidimo, nusprendžiant, kad nagrinėjamoje byloje taikytinos Antrosios dujų direktyvos (1) nuostatos: pirmoji Komisijos pateiktų argumentų grupė skirta klausimui, ar Bendrasis Teismas teisingai (netiesiogiai) nusprendė, kad Komisija Trečiąją dujų direktyvą (2) taikė atgaline tvarka.

               Antra, Bendrasis Teismas suklydo teisiškai vertindamas faktus ir netinkamai pritaikė teisinį kriterijų, kurį buvo pats nustatęs: darant prielaidą, jog Bendrasis Teismas teisingai nusprendė, kad Trečiosios dujų direktyvos materialinių normų taikymas būtų buvęs atgalinis (quod non), klausimas, ar Trečiosios dujų direktyvos 36 straipsnio nuostatos yra nedaloma visuma, atsižvelgiant į jų įsigaliojimo momentą, bus nagrinėjamas siekiant įvertinti, ar Bendrasis Teismas taip pat teisingai nusprendė, kad panašiai draudžiamas ir šioje direktyvoje įtvirtintų procesinių teisės normų taikymas atgaline tvarka.

               Komisijos nuomone, tai, kad nagrinėjamas sprendimas suteikti išimtį, apie kurį buvo pranešta, buvo vertinimas vadovaujantis Trečiojoje dujų direktyvoje įtvirtintomis procesinėmis ir materialinėmis teisės normomis, nereiškia, kad šis teisės aktas buvo taikytas atgaline tvarka; priešingai, toks vertinimas atitinka taikymo nedelsiant principą, pagal kurį Sąjungos teisės nuostata taikoma nuo jos įsigaliojimo būsimiems situacijos, susiklosčiusios galiojant ankstesnei teisės normai, padariniams.

      (1)  2003 m. birželio 26 d. Europos Parlamento ir tarybos Direktyva 2003/55/EB dėl gamtinių dujų vidaus rinkos bendrųjų taisyklių, panaikinanti Direktyvą 98/30/EB (OL L 176, p. 57; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 12 sk., 2 t., p. 230).

      (2)  2009 m. liepos 13 d. Europos Parlamento ir Tarybos Direktyva 2009/73/EB dėl gamtinių dujų vidaus rinkos bendrųjų taisyklių, panaikinanti Direktyvą 2003/55/EB (OL L 211, p. 94).