title: Byla C-440/19 P: 2021 m. kovo 18 d. Teisingumo Teismo (ketvirtoji kolegija) sprendimas byloje Pometon SpA / Europos Komisija (Apeliacinis skundas – Karteliai – Europos plieno abrazyvų rinka – Dvišalių ir daugiašalių ryšių palaikymas siekiant derinti kainas visoje Europos ekonominėje erdvėje – „Mišri“ procedūra, kurią užbaigus paeiliui priimtas sprendimas dėl susitarimo ir sprendimas po įprastos procedūros – Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartija – 41 straipsnis – Europos Komisijos pareiga užtikrinti nešališkumą – 48 straipsnis – Nekaltumo prezumpcija – Pareiga motyvuoti – Vienas ir tęstinis pažeidimas – Pažeidimo trukmė – Vienodas požiūris – Neribota jurisdikcija)

text:
               2021 5 10

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 182/6

      2021 m. kovo 18 d. Teisingumo Teismo (ketvirtoji kolegija) sprendimas byloje Pometon SpA / Europos Komisija

      (Byla C-440/19 P) (1)

      (Apeliacinis skundas - Karteliai - Europos plieno abrazyvų rinka - Dvišalių ir daugiašalių ryšių palaikymas siekiant derinti kainas visoje Europos ekonominėje erdvėje - „Mišri“ procedūra, kurią užbaigus paeiliui priimtas sprendimas dėl susitarimo ir sprendimas po įprastos procedūros - Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartija - 41 straipsnis - Europos Komisijos pareiga užtikrinti nešališkumą - 48 straipsnis - Nekaltumo prezumpcija - Pareiga motyvuoti - Vienas ir tęstinis pažeidimas - Pažeidimo trukmė - Vienodas požiūris - Neribota jurisdikcija)
      (2021/C 182/08)
      Proceso kalba: italų

         Šalys

         Apeliantė: Pometon SpA, atstovaujama avvocati E. Fabrizi, V. Veneziano ir A. Molinaro

         Kita proceso šalis: Europos Komisija, iš pradžių atstovaujama P. Rossi ir T. Vecchi, vėliau – P. Rossi ir C. Sjödin.

         Rezoliucinė dalis

                  1.

                  Panaikinti 2019 m. kovo 28 d. Europos Sąjungos Bendrojo Teismo sprendimo Pometon / Komisija (T-433/16, EU:T:2019:201) rezoliucinės dalies 2 ir 4 punktus.

                  2.

                  Atmesti likusią apeliacinio skundo dalį.

                  3.

                  2016 m. gegužės 25 d. Komisijos sprendimo C (2016) 3121 final dėl procedūros pagal SESV 101 straipsnį ir EEE susitarimo 53 straipsnį (byla AT.39792 – Plieno abrazyvai) 2 straipsnyje Pometon SpA skirta bauda sudaro 2 633 895 EUR.

                  4.

                  Pometon SpA ir Europos Komisija padengia savo bylinėjimosi išlaidas, patirtas apeliaciniame procese ir pirmojoje instancijoje.

         (1)  OL C 255, 2019 7 29.


title: Byla C-459/19: 2021 m. kovo 17 d. Teisingumo Teismo (penktoji kolegija) sprendimas byloje (Upper Tribunal (Tax and Chancery Chamber) (Jungtinė Karalystė) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) The Commissioners for Her Majesty's Revenue & Customs / Wellcome Trust Ltd (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą – Mokesčių teisės aktų suderinimas – Pridėtinės vertės mokestis (PVM) – Direktyva 2006/112/EB – 43 ir 44 straipsniai – Paslaugų, suteiktų apmokestinamajam asmeniui, veikiančiam kaip toks, teikimo vieta – Investicijų valdymo paslaugų, kurias gavo labdaros organizacija verslo neekonominei veiklai vykdyti iš už Sąjungos ribų įsisteigusių paslaugų teikėjų, teikimo vieta)

text:
               2021 5 10

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 182/7

      2021 m. kovo 17 d. Teisingumo Teismo (penktoji kolegija) sprendimas byloje (Upper Tribunal (Tax and Chancery Chamber) (Jungtinė Karalystė) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) The Commissioners for Her Majesty's Revenue & Customs / Wellcome Trust Ltd

      (Byla C-459/19) (1)

      (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą - Mokesčių teisės aktų suderinimas - Pridėtinės vertės mokestis (PVM) - Direktyva 2006/112/EB - 43 ir 44 straipsniai - Paslaugų, suteiktų apmokestinamajam asmeniui, veikiančiam kaip toks, teikimo vieta - Investicijų valdymo paslaugų, kurias gavo labdaros organizacija verslo neekonominei veiklai vykdyti iš už Sąjungos ribų įsisteigusių paslaugų teikėjų, teikimo vieta)
      (2021/C 182/09)
      Proceso kalba: anglų

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

         Upper Tribunal (Tax and Chancery Chamber)

         Šalys pagrindinėje byloje

         Apeliantas: The Commissioners for Her Majesty's Revenue & Customs

         Kita apeliacinio proceso šalis: Wellcome Trust Ltd

         Rezoliucinė dalis

      2006 m. lapkričio 28 d. Tarybos direktyvos 2006/112/EB dėl pridėtinės vertės mokesčio bendros sistemos, iš dalies pakeistos 2008 m. vasario 12 d. Tarybos direktyva 2008/8/EB, 44 straipsnis turi būti aiškinamas taip, kad tuo atveju, kai apmokestinamasis asmuo, vykdantis profesinę neekonominę veiklą, įsigyja paslaugų šiai veiklai vykdyti, šios paslaugos turi būti laikomos suteiktomis šiam apmokestinamajam asmeniui, „veikiančiam kaip toks“, kaip tai suprantama pagal šį straipsnį.

         (1)  OL C 280, 2019 8 19.


title: Byla C-488/19: 2021 m. kovo 17 d. Teisingumo Teismo (pirmoji kolegija) sprendimas byloje (High Court (Irlande) (Airija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą), susijusioje su Europos arešto orderio, išduoto dėl JR, vykdymu (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą – Policijos ir teismų bendradarbiavimas baudžiamosiose bylose – Europos arešto orderis – Pagrindų sprendimas 2002/584/TVR – Taikymo sritis – 8 straipsnio 1 dalies c punktas – Sąvoka „vykdytinas teismo sprendimas“ – Nusikalstama veika, dėl kurios trečiosios valstybės teismas priėmė apkaltinamąjį nuosprendį – Norvegijos Karalystė – Nuosprendis, kurį išduodančioji valstybė pripažino ir įvykdė pagal dvišalį susitarimą – 4 straipsnio 7 punkto b papunktis – Europos arešto orderio neprivalomo nevykdymo pagrindai – Nusikalstamos veikos ekstrateritorinis pobūdis)

text:
               2021 5 10

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 182/8

      2021 m. kovo 17 d. Teisingumo Teismo (pirmoji kolegija) sprendimas byloje (High Court (Irlande) (Airija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą), susijusioje su Europos arešto orderio, išduoto dėl JR, vykdymu
      (Byla C-488/19) (1)

      (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą - Policijos ir teismų bendradarbiavimas baudžiamosiose bylose - Europos arešto orderis - Pagrindų sprendimas 2002/584/TVR - Taikymo sritis - 8 straipsnio 1 dalies c punktas - Sąvoka „vykdytinas teismo sprendimas“ - Nusikalstama veika, dėl kurios trečiosios valstybės teismas priėmė apkaltinamąjį nuosprendį - Norvegijos Karalystė - Nuosprendis, kurį išduodančioji valstybė pripažino ir įvykdė pagal dvišalį susitarimą - 4 straipsnio 7 punkto b papunktis - Europos arešto orderio neprivalomo nevykdymo pagrindai - Nusikalstamos veikos ekstrateritorinis pobūdis)
      (2021/C 182/10)
      Proceso kalba: anglų

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

         High Court (Irlande)

         Šalis pagrindinėje byloje

      JR

         Rezoliucinė dalis

                  1.

                  2002 m. birželio 13 d. Tarybos pagrindų sprendimo 2002/584/TVR dėl Europos arešto orderio ir perdavimo tarp valstybių narių tvarkos, iš dalies pakeisto 2009 m. vasario 26 d. Tarybos pamatiniu sprendimu 2009/299/TVR, 1 straipsnio 1 dalis ir 8 straipsnio 1 dalies c punktas turi būti aiškinami taip, kad Europos arešto orderis gali būti išduotas remiantis išduodančiosios valstybės narės teismo sprendimu, kuriuo šioje valstybėje narėje nurodoma vykdyti trečiosios valstybės teismo paskirtą bausmę, jeigu pagal dvišalį šių valstybių susitarimą atitinkamas nuosprendis buvo pripažintas išduodančiosios valstybės narės teismo sprendimu. Vis dėlto Europos arešto orderio išdavimui taikoma sąlyga, kad, pirma, prašomam perduoti asmeniui buvo skirta bent keturių mėnesių laisvės atėmimo bausmė ir, antra, vykstant procesui, kuriam pasibaigus trečiojoje valstybėje buvo priimtas nuosprendis, vėliau pripažintas išduodančiojoje valstybėje narėje, buvo paisyta pagrindinių teisių ir ypač iš Europos Sąjungų Pagrindinių teisių chartijos 47 ir 48 straipsnių kylančių pareigų.

                  2.

                  Pagrindų sprendimo 2002/584, iš dalies pakeisto Pamatiniu sprendimu 2009/299, 4 straipsnio 7 punkto b papunktis turi būti aiškinamas taip, kad tuo atveju, kai Europos arešto orderis buvo išduotas remiantis išduodančiosios valstybės narės teismo sprendimu, pagal kurį šioje valstybėje narėje leidžiama vykdyti trečiosios valstybės teismo paskirtą bausmę, kai atitinkama nusikalstama veika buvo padaryta pastarosios valstybės teritorijoje, siekiant nustatyti, ar ši nusikalstama veika buvo įvykdyta „už išduodančiosios valstybės teritorijos ribų“, reikia atsižvelgti ne į išduodančiosios valstybės narės, bet į šios trečiosios valstybės, šiuo atveju Norvegijos Karalystės, baudžiamąją jurisdikciją, leidusią persekioti už šią nusikalstamą veiką.

         (1)  OL C 337, 2019 10 7.


title: Byla C-562/19 P: 2021 m. kovo 16 d. Teisingumo Teismo (didžioji kolegija) sprendimas byloje Europos Komisija / Lenkijos Respublika, Vengrija (Apeliacinis skundas – SESV 107 straipsnio 1 dalis – Valstybės pagalba – Lenkijos mokestis, taikomas mažmeninės prekybos sektoriui – SESV 108 straipsnio 2 dalis – Sprendimas pradėti oficialią tyrimo procedūrą – Referencinės sistemos nustatymo kriterijai – Progresiniai tarifai – Atrankiojo pranašumo buvimas – Įrodinėjimo pareiga)

text:
               2021 5 10

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 182/9

      2021 m. kovo 16 d. Teisingumo Teismo (didžioji kolegija) sprendimas byloje Europos Komisija / Lenkijos Respublika, Vengrija

      (Byla C-562/19 P) (1)

      (Apeliacinis skundas - SESV 107 straipsnio 1 dalis - Valstybės pagalba - Lenkijos mokestis, taikomas mažmeninės prekybos sektoriui - SESV 108 straipsnio 2 dalis - Sprendimas pradėti oficialią tyrimo procedūrą - Referencinės sistemos nustatymo kriterijai - Progresiniai tarifai - Atrankiojo pranašumo buvimas - Įrodinėjimo pareiga)
      (2021/C 182/11)
      Proceso kalba: lenkų

         Šalys

         Apeliantė: Europos Komisija, atstovaujama K. Herrmann, P.-J. Loewenthal ir V. Bottka

         Kitos proceso šalys: Lenkijos Respublika, atstovaujama B. Majczyna, M. Rzotkiewicz ir M. Szydło; Vengrija, atstovaujama M. Z. Fehér ir G. Koós

         Rezoliucinė dalis

                  1.

                  Atmesti apeliacinį skundą.

                  2.

                  Priteisti iš Europos Komisijos bylinėjimosi išlaidas.

                  3.

                  Vengrija padengia savo bylinėjimosi išlaidas.

         (1)  OL C 328, 2019 9 30.


title: Byla C-572/19 P: 2021 m. kovo 10 d. Teisingumo Teismo (penktoji kolegija) sprendimas byloje European Road Transport Telematics Implementation Coordination Organisation – Intelligent Transport Systems & Services Europe (Ertico – ITS Europe) / Europos Komisija (Apeliacinis skundas – Valstybės pagalba – Mokslo tyrimų, technologinės plėtros ir demonstracinės veiklos septintoji bendroji programa – Rekomendacija 2003/361/EB – Europos Komisijos patvirtinimo komisijos sprendimas dėl kvalifikavimo kaip labai mažų, mažų ir vidutinių įmonių (MVĮ) – Sprendimas 2012/838/ES, Euratomas – Priedas – 1.2.6 ir 1.2.7 punktai – Prašymas atlikti peržiūrą – Reglamentas (EB) Nr. 58/2003 – 22 straipsnis – Administracinio skundo nebuvimas – Prašymo atlikti peržiūrą ir administracinio skundo santykis – MVĮ statuso atsisakymas, nepaisant to, kad tenkinami Rekomendacijoje 2003/361 nustatyti formalūs reikalavimai – Teisinis saugumas – Teisėti lūkesčiai – Trukdžiai, kurių įprastai patiria MVĮ – Nebuvimas)

text:
               2021 5 10

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 182/9

      2021 m. kovo 10 d. Teisingumo Teismo (penktoji kolegija) sprendimas byloje European Road Transport Telematics Implementation Coordination Organisation – Intelligent Transport Systems & Services Europe (Ertico – ITS Europe) / Europos Komisija

      (Byla C-572/19 P) (1)

      (Apeliacinis skundas - Valstybės pagalba - Mokslo tyrimų, technologinės plėtros ir demonstracinės veiklos septintoji bendroji programa - Rekomendacija 2003/361/EB - Europos Komisijos patvirtinimo komisijos sprendimas dėl kvalifikavimo kaip labai mažų, mažų ir vidutinių įmonių (MVĮ) - Sprendimas 2012/838/ES, Euratomas - Priedas - 1.2.6 ir 1.2.7 punktai - Prašymas atlikti peržiūrą - Reglamentas (EB) Nr. 58/2003 - 22 straipsnis - Administracinio skundo nebuvimas - Prašymo atlikti peržiūrą ir administracinio skundo santykis - MVĮ statuso atsisakymas, nepaisant to, kad tenkinami Rekomendacijoje 2003/361 nustatyti formalūs reikalavimai - Teisinis saugumas - Teisėti lūkesčiai - Trukdžiai, kurių įprastai patiria MVĮ - Nebuvimas)
      (2021/C 182/12)
      Proceso kalba: anglų

         Šalys

         Apeliantė: European Road Transport Telematics Implementation Coordination Organisation – Intelligent Transport Systems & Services Europe (Ertico – ITS Europe), atstovaujama advokatų M. Wellinger ir K. T’Syen

         Kita proceso šalis: Europos Komisija, atstovaujama R. Lyal ir A. Kyratsou

         Apeliantės pusėje įstojusi į bylą šalis: Čekijos Respublika, atstovaujama M. Smolek, J. Vláčil, O. Serdula ir J. Očková

         Rezoliucinė dalis

                  1.

                  Atmesti apeliacinį skundą.

                  2.

                  European Road Transport Telematics Implementation Coordination Organisation – Intelligent Transport Systems & Services Europe (Ertico – ITS Europe) padengia ne tik savo, bet ir Europos Komisijos patirtas bylinėjimosi išlaidas.

                  3.

                  Čekijos Respublika padengia savo bylinėjimosi išlaidas.

         (1)  OL C 312, 2019 9 16.


title: Byla C-578/19: 2021 m. kovo 18 d. Teisingumo Teismo (trečioji kolegija) sprendimas byloje (Supreme Court of the United Kingdom (Jungtinė Karalystė) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) X / Kuoni Travel Ltd (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą – Direktyva 90/314/EEB – 5 straipsnio 2 dalies trečia įtrauka – Kelionių, atostogų ir organizuotų išvykų paketai – Kelionių organizatoriaus ir vartotojo sudaryta kelionės paslaugų paketo sutartis – Kelionių organizatoriaus atsakomybė už tinkamai kitų paslaugos teikėjų vykdomus įsipareigojimus pagal sutartį – Žala, atsiradusi dėl paslaugų teikėjo darbuotojo veiksmų – Atleidimas nuo atsakomybės – Įvykis, kurio nei kelionių organizatorius, nei paslaugų teikėjas negali numatyti ar išvengti – „Paslaugų teikėjo“ sąvoka)

text:
               2021 5 10

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 182/10

      2021 m. kovo 18 d. Teisingumo Teismo (trečioji kolegija) sprendimas byloje (Supreme Court of the United Kingdom (Jungtinė Karalystė) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) X / Kuoni Travel Ltd

      (Byla C-578/19) (1)

      (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą - Direktyva 90/314/EEB - 5 straipsnio 2 dalies trečia įtrauka - Kelionių, atostogų ir organizuotų išvykų paketai - Kelionių organizatoriaus ir vartotojo sudaryta kelionės paslaugų paketo sutartis - Kelionių organizatoriaus atsakomybė už tinkamai kitų paslaugos teikėjų vykdomus įsipareigojimus pagal sutartį - Žala, atsiradusi dėl paslaugų teikėjo darbuotojo veiksmų - Atleidimas nuo atsakomybės - Įvykis, kurio nei kelionių organizatorius, nei paslaugų teikėjas negali numatyti ar išvengti - „Paslaugų teikėjo“ sąvoka)
      (2021/C 182/13)
      Proceso kalba: anglų

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

         Supreme Court of the United Kingdom

         Šalys pagrindinėje byloje

         Apeliantė: X

         Kita apeliacinio proceso šalis: Kuoni Travel Ltd

         dalyvaujant: ABTA Ltd

         Rezoliucinė dalis

      1990 m. birželio 13 d. Tarybos direktyvos 90/314/EEB dėl kelionių, atostogų ir organizuotų išvykų paketų 5 straipsnio 2 dalies trečia įtrauka, kiek joje numatytas kelionės paslaugų paketo organizatoriaus atleidimo nuo atsakomybės už tinkamą įsipareigojimų vykdymą pagal šio organizatoriaus ir vartotojo dėl tokio kelionės paslaugų paketo sudarytą sutartį pagrindas, turi būti aiškinama taip, kad, kai šie įsipareigojimai nevykdomi arba netinkamai vykdomi dėl šią sutartį vykdančio paslaugų teikėjo darbuotojo veiksmų:

                  —

                  taikant šią nuostatą šis darbuotojas negali būti laikomas paslaugų teikėju ir

                  —

                  taikant šią nuostatą kelionės organizatorius negali būti atleidžiamas nuo atsakomybės, kylančios jam dėl tokio nevykdymo ar netinkamo vykdymo.

         (1)  OL C 328, 2019 9 30.


title: Byla C-580/19: 2021 m. kovo 9 d. Teisingumo Teismo (didžioji kolegija) sprendimas byloje (Verwaltungsgericht Darmstadt (Vokietija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) RJ / Stadt Offenbach am Main (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą – Darbuotojų saugos užtikrinimas ir sveikatos apsauga – Darbo laiko organizavimas – Direktyva 2003/88/EB – 2 straipsnis – Sąvoka „darbo laikas“ – Pasyvaus budėjimo laikotarpis – Profesionalūs ugniagesiai – Direktyva 89/391/EEB – 5 ir 6 straipsniai – Psichosocialiniai rizikos veiksniai – Pareiga imtis prevencijos priemonių)

text:
               2021 5 10

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 182/11

      2021 m. kovo 9 d. Teisingumo Teismo (didžioji kolegija) sprendimas byloje (Verwaltungsgericht Darmstadt (Vokietija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) RJ / Stadt Offenbach am Main

      (Byla C-580/19) (1)

      (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą - Darbuotojų saugos užtikrinimas ir sveikatos apsauga - Darbo laiko organizavimas - Direktyva 2003/88/EB - 2 straipsnis - Sąvoka „darbo laikas“ - Pasyvaus budėjimo laikotarpis - Profesionalūs ugniagesiai - Direktyva 89/391/EEB - 5 ir 6 straipsniai - Psichosocialiniai rizikos veiksniai - Pareiga imtis prevencijos priemonių)
      (2021/C 182/14)
      Proceso kalba: vokiečių

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

         Verwaltungsgericht Darmstadt

         Šalys pagrindinėje byloje

         Pareiškėjas: RJ

         Atsakovas: Stadt Offenbach am Main

         Rezoliucinė dalis

      2003 m. lapkričio 4 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2003/88/EB dėl tam tikrų darbo laiko organizavimo aspektų 2 straipsnio 1 punktą reikia aiškinti taip: visas pasyviojo budėjimo laikotarpis, kuriuo darbuotojas privalo būti pasirengęs dėvėdamas darbo aprangą darbdavio jam suteikta tarnybine transporto priemone, naudodamasis teise nesilaikyti kelių eismo taisyklių ir šiai transporto priemonei suteiktomis pirmumo teisėmis, pasiekti miesto, kuriame dirba, ribas per 20 minučių, yra „darbo laikas“, kaip tai suprantama pagal tą nuostatą, tik jeigu bendrai įvertinus visas bylos aplinkybes, t. y. tokio termino ir prireikus vidutinio faktinio iškvietimo į darbą skaičiaus per šį laikotarpį padarinius, matyti, kad šiam darbuotojui minėtu laikotarpiu nustatyti suvaržymai objektyviai ir labai stipriai paveikia jo galimybes tuo pačiu laikotarpiu laisvai valdyti laiką, kuriuo nereikalaujama atlikti profesinių funkcijų, ir skirti šį laiką savo interesams.

         (1)  OL C 372, 2019 11 4.


title: Byla C-585/19: 2021 m. kovo 17 d. Teisingumo Teismo (penktoji kolegija) sprendimas byloje (Tribunalul Bucureşti (Rumunija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Academia de Studii Economice din Bucureşti / Organismul Intermediar pentru Programul Operaţional Capital Uman – Ministerul Educaţiei Naţionale (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą – Socialinė politika – Darbuotojų sauga ir sveikatos apsauga – Darbo laiko organizavimas – Direktyva 2003/88/EB – 2 straipsnis – Sąvoka „darbo laikas“ – 3 straipsnis – Minimalus kasdienio poilsio laikas – Kelias sutartis su tuo pačiu darbdaviu sudarę darbuotojai – Taikymas kiekvienam darbuotojui)

text:
               2021 5 10

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 182/11

      2021 m. kovo 17 d. Teisingumo Teismo (penktoji kolegija) sprendimas byloje (Tribunalul Bucureşti (Rumunija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Academia de Studii Economice din Bucureşti / Organismul Intermediar pentru Programul Operaţional Capital Uman – Ministerul Educaţiei Naţionale

      (Byla C-585/19) (1)

      (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą - Socialinė politika - Darbuotojų sauga ir sveikatos apsauga - Darbo laiko organizavimas - Direktyva 2003/88/EB - 2 straipsnis - Sąvoka „darbo laikas“ - 3 straipsnis - Minimalus kasdienio poilsio laikas - Kelias sutartis su tuo pačiu darbdaviu sudarę darbuotojai - Taikymas kiekvienam darbuotojui)
      (2021/C 182/15)
      Proceso kalba: rumunų

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

         Tribunalul Bucureşti

         Šalys pagrindinėje byloje

         Pareiškėja: Academia de Studii Economice din Bucureşti

         Atsakovė: Organismul Intermediar pentru Programul Operaţional Capital Uman – Ministerul Educaţiei Naţionale

         Rezoliucinė dalis

      2003 m. lapkričio 4 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2003/88/EB dėl tam tikrų darbo laiko organizavimo aspektų 2 straipsnio 1 punktą ir 3 straipsnį reikia aiškinti taip: kai darbuotojas yra su tuo pačiu darbdaviu sudaręs kelias darbo sutartis, tame 3 straipsnyje numatytą minimalų kasdienio poilsio laiką reikia taikyti visoms toms darbo sutartimis bendrai, o ne kiekvienai iš jų atskirai.

         (1)  OL C 406, 2019 12 2.


title: Byla C-596/19 P: 2021 m. kovo 16 d. Teisingumo Teismo (didžioji kolegija) sprendimas byloje Europos Komisija / Vengrija, Lenkijos Respublika (Apeliacinis skundas – SESV 107 straipsnio 1 dalis – Valstybės pagalba – Vengrijos taikomas apyvartos iš reklamos mokestis – Referencinės sistemos nustatymo kriterijai – Progresiniai tarifai – Pereinamojo laikotarpio nuostata, pagal kurią leidžiama iš dalies atskaityti perkeltus nuostolius – Atrankiojo pranašumo buvimas – Įrodinėjimo pareiga)

text:
               2021 5 10

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 182/12

      2021 m. kovo 16 d. Teisingumo Teismo (didžioji kolegija) sprendimas byloje Europos Komisija / Vengrija, Lenkijos Respublika

      (Byla C-596/19 P) (1)

      (Apeliacinis skundas - SESV 107 straipsnio 1 dalis - Valstybės pagalba - Vengrijos taikomas apyvartos iš reklamos mokestis - Referencinės sistemos nustatymo kriterijai - Progresiniai tarifai - Pereinamojo laikotarpio nuostata, pagal kurią leidžiama iš dalies atskaityti perkeltus nuostolius - Atrankiojo pranašumo buvimas - Įrodinėjimo pareiga)
      (2021/C 182/16)
      Proceso kalba: vengrų

         Šalys

         Apeliantė: Europos Komisija, atstovaujama V. Bottka, P.-J. Loewenthal ir K. Herrmann

         Kitos proceso šalys: Vengrija, atstovaujama M. Z. Fehér ir G. Koós; Lenkijos Respublika, atstovaujama B. Majczyna

         Rezoliucinė dalis

                  1.

                  Atmesti apeliacinį skundą.

                  2.

                  Priteisti iš Europos Komisijos bylinėjimosi išlaidas, įskaitant Lenkijos Respublikos patirtas išlaidas.

         (1)  OL C 348, 2019 10 14.


title: Byla C-652/19: 2021 m. kovo 17 d. Teisingumo Teismo (antroji kolegija) sprendimas byloje (Tribunale di Milano (Italija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) KO / Consulmarketing SpA, bankrutuojanti įmonė (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą – Socialinė politika – Direktyva 1999/70/EB – Bendrasis ETUC, UNICE ir CEEP susitarimas dėl darbo pagal terminuotas sutartis – 4 punktas – Nediskriminavimo principas – Objektyvios priežastys, pateisinančios nevienodą požiūrį į pagal terminuotas sutartis dirbančius darbuotojus – Direktyva 98/59/EB – Kolektyvinis atleidimas iš darbo – Nacionalinės teisės aktai dėl darbuotojų apsaugos neteisėto kolektyvinio atleidimo iš darbo atveju – Mažiau palankios apsaugos sistemos taikymas terminuotoms sutartims, sudarytoms iki jų įsigaliojimo dienos ir po šios datos pakeistoms į neterminuotas sutartis)

text:
               2021 5 10

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 182/13

      2021 m. kovo 17 d. Teisingumo Teismo (antroji kolegija) sprendimas byloje (Tribunale di Milano (Italija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) KO / Consulmarketing SpA, bankrutuojanti įmonė

      (Byla C-652/19) (1)

      (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą - Socialinė politika - Direktyva 1999/70/EB - Bendrasis ETUC, UNICE ir CEEP susitarimas dėl darbo pagal terminuotas sutartis - 4 punktas - Nediskriminavimo principas - Objektyvios priežastys, pateisinančios nevienodą požiūrį į pagal terminuotas sutartis dirbančius darbuotojus - Direktyva 98/59/EB - Kolektyvinis atleidimas iš darbo - Nacionalinės teisės aktai dėl darbuotojų apsaugos neteisėto kolektyvinio atleidimo iš darbo atveju - Mažiau palankios apsaugos sistemos taikymas terminuotoms sutartims, sudarytoms iki jų įsigaliojimo dienos ir po šios datos pakeistoms į neterminuotas sutartis)
      (2021/C 182/17)
      Proceso kalba: italų

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

         Tribunale di Milano

         Šalys pagrindinėje byloje

         Apeliantas: KO

         Atsakovė: Consulmarketing SpA, bankrutuojanti įmonė

         dalyvaujant: Filcams CGIL, Confederazione Generale Italiana del Lavoro (CGIL)

         Rezoliucinė dalis

                  1.

                  Nacionalinės teisės nuostatos, kuriose numatyta, kad per tą pačią kolektyvinio atleidimo iš darbo procedūrą kartu taikomos dvi skirtingos pagal neterminuotas darbo sutartis dirbančių darbuotojų apsaugos sistemos tuo atveju, kai kolektyvinis atleidimas iš darbo buvo įvykdytas pažeidžiant kriterijus, skirtus nustatyti darbuotojus, kuriems bus taikoma ši procedūra, nepatenka į 1998 m. liepos 20 d. Tarybos direktyvos 98/59/EB dėl valstybių narių įstatymų, susijusių su kolektyviniu atleidimu iš darbo, suderinimo taikymo sritį, todėl negali būti nagrinėjamos atsižvelgiant į Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijoje, visų pirma jos 20 ir 30 straipsniuose, garantuojamas pagrindines teises.

                  2.

                  1999 m. kovo 18 d. sudaryto Bendrojo susitarimo dėl darbo pagal terminuotas sutartis, pateikto 1999 m. birželio 28 d. Tarybos direktyvos 1999/70/EB dėl ETUC, UNICE ir CEEP bendrojo susitarimo dėl darbo pagal terminuotas sutartis priede, 4 punktas turi būti aiškinamas taip, kad pagal jį nedraudžiamos nacionalinės teisės nuostatos, pagal kurias nauja pagal neterminuotas darbo sutartis dirbančių darbuotojų apsaugos neteisėto kolektyvinio atleidimo iš darbo atveju sistema taikoma ir darbuotojams, kurių terminuota darbo sutartis, sudaryta prieš įsigaliojant šioms teisės nuostatoms, po jų įsigaliojimo datos buvo pakeista į neterminuotą darbo sutartį.

         (1)  OL C 399, 2019 11 25.


title: Byla C-708/19: 2021 m. kovo 10 d. Teisingumo Teismo (aštuntoji kolegija) sprendimas byloje (Finanzgericht Düsseldorf (Vokietija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Von Aschenbach & Voss GmbH / Hauptzollamt Duisburg (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą – Galutinis antidempingo muitas – Kinijos kilmės aliuminio folija – Nežymiai pakeista aliuminio folija – Įgyvendinimo reglamentas (ES) 2017/271 – Priimtinumas – Ieškovas pagrindinėje byloje nepareiškė ieškinio dėl panaikinimo – Teisė pareikšti ieškinį dėl panaikinimo)

text:
               2021 5 10

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 182/13

      2021 m. kovo 10 d. Teisingumo Teismo (aštuntoji kolegija) sprendimas byloje (Finanzgericht Düsseldorf (Vokietija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Von Aschenbach & Voss GmbH / Hauptzollamt Duisburg

      (Byla C-708/19) (1)

      (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą - Galutinis antidempingo muitas - Kinijos kilmės aliuminio folija - Nežymiai pakeista aliuminio folija - Įgyvendinimo reglamentas (ES) 2017/271 - Priimtinumas - Ieškovas pagrindinėje byloje nepareiškė ieškinio dėl panaikinimo - Teisė pareikšti ieškinį dėl panaikinimo)
      (2021/C 182/18)
      Proceso kalba: vokiečių

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

         Finanzgericht Düsseldorf

         Šalys pagrindinėje byloje

         Pareiškėja: Von Aschenbach & Voss GmbH

         Atsakovė: Hauptzollamt Duisburg

         Rezoliucinė dalis

      2019 m. rugpjūčio 21 d. nutartimi Finanzgericht Düsseldorf (Diuseldorfo finansų teismas, Vokietija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą yra nepriimtinas.

         (1)  OL C 413, 2019 12 9.


title: Byla C-739/19: 2021 m. kovo 10 d. Teisingumo Teismo (pirmoji kolegija) sprendimas byloje (Supreme Court (Airija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) VK / An Bord Pleanála (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą – Advokatų laisvė teikti paslaugas – Direktyva 77/249/EEB – 5 straipsnis – Vizituojančio advokato, atstovaujančio klientui nacionaliniame teisme vykstančiame procese, pareiga dirbti drauge su advokatu, kuris praktikuoja bylą nagrinėjančiame teisme – Ribos)

text:
               2021 5 10

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 182/14

      2021 m. kovo 10 d. Teisingumo Teismo (pirmoji kolegija) sprendimas byloje (Supreme Court (Airija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) VK / An Bord Pleanála

      (Byla C-739/19) (1)

      (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą - Advokatų laisvė teikti paslaugas - Direktyva 77/249/EEB - 5 straipsnis - Vizituojančio advokato, atstovaujančio klientui nacionaliniame teisme vykstančiame procese, pareiga dirbti drauge su advokatu, kuris praktikuoja bylą nagrinėjančiame teisme - Ribos)
      (2021/C 182/19)
      Proceso kalba: anglų

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

         Supreme Court

         Šalys pagrindinėje byloje

         Apeliantas: VK

         Kita apeliacinio proceso šalis: An Bord Pleanála

         dalyvaujant: The General Council of the Bar of Ireland, The Law Society of Ireland and the Attorney General,

         Rezoliucinė dalis

      1977 m. kovo 22 d. Tarybos direktyvos 77/249/EEB, skirtos padėti teisininkams veiksmingai naudotis laisve teikti paslaugas, 5 straipsnis turi būti aiškinamas taip:

                  —

                  pagal jį savaime nedraudžiama, atsižvelgiant į gero teisingumo vykdymo tikslą, įpareigoti advokatą, teikiantį kliento atstovavimo paslaugas, dirbti drauge su advokatu, kuris praktikuoja bylą nagrinėjančiame teisme ir kuriam prireikus teks atsakomybė šiame teisme už pagal galiojančią sistemą advokatams nustatytas etikos ir procesines pareigas, kaip antai pateikti bylą nagrinėjančiam teismui informaciją apie visus teisinius, teisėkūros ar jurisprudencijos aspektus, galinčius turėti poveikį tinkamai proceso eigai, nuo kurių besibylinėjantis asmuo, nusprendęs pats užtikrinti savo gynybą, yra atleidžiamas,

                  —

                  nėra neproporcinga, atsižvelgiant į gero teisingumo vykdymo tikslą, įpareigoti vizituojantį advokatą dirbti drauge su advokatu, kuris praktikuoja bylą nagrinėjančiame teisme, pagal sistemą, kurioje pastarieji turi galimybę apibrėžti savo atitinkamus vaidmenis, nes advokatas, praktikuojantis bylą nagrinėjančiame teisme, paprastai turi tik padėti vizituojančiam advokatui, kad jis galėtų gerai atstovauti klientui ir tinkamai vykdyti savo pareigas šiame teisme,

                  —

                  bendra pareiga dirbti drauge su advokatu, kuris praktikuoja bylą nagrinėjančiame teisme, pagal kurią neleidžiama atsižvelgti į vizituojančio advokato profesinę patirtį, viršija tai, kas būtina gero teisingumo vykdymo tikslui pasiekti.

         (1)  OL C 413, 2019 12 9.


title: Byla C-802/19: 2021 m. kovo 11 d. Teisingumo Teismo (septintoji kolegija) sprendimas byloje (Bundesfinanzhof (Vokietija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Įmonė Z / Finanzamt Y (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą – Apmokestinimas – Pridėtinės vertės mokestis (PVM) – Direktyva 2006/112/EB – 90 straipsnio 1 dalis – Apmokestinamosios vertės sumažinimas – 1996 m. spalio 24 d. Sprendime Elida Gibbs (C-317/94, EU:C:1996:400) nustatyti principai – Vaistų tiekimas – Nuolaidos suteikimas – Prejudicinio klausimo hipotetinis pobūdis – Prašymo priimti prejudicinį sprendimą nepriimtinumas)

text:
               2021 5 10

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 182/15

      2021 m. kovo 11 d. Teisingumo Teismo (septintoji kolegija) sprendimas byloje (Bundesfinanzhof (Vokietija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Įmonė Z / Finanzamt Y

      (Byla C-802/19) (1)

      (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą - Apmokestinimas - Pridėtinės vertės mokestis (PVM) - Direktyva 2006/112/EB - 90 straipsnio 1 dalis - Apmokestinamosios vertės sumažinimas - 1996 m. spalio 24 d. Sprendime Elida Gibbs (C-317/94, EU:C:1996:400) nustatyti principai - Vaistų tiekimas - Nuolaidos suteikimas - Prejudicinio klausimo hipotetinis pobūdis - Prašymo priimti prejudicinį sprendimą nepriimtinumas)
      (2021/C 182/20)
      Proceso kalba: vokiečių

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

         Bundesfinanzhof

         Šalys pagrindinėje byloje

         Ieškovė ir kasatorė: įmonė Z

         Atsakovė ir kita kasacinio proceso šalis: Finanzamt Y

         Rezoliucinė dalis

      2006 m. lapkričio 28 d. Tarybos direktyvos 2006/112/EB dėl pridėtinės vertės mokesčio bendros sistemos 90 straipsnio 1 dalis turi būti aiškinama taip, kad vienoje valstybėje narėje įsteigta vaistinė negali sumažinti savo apmokestinamosios vertės, kai, vykdydama šioje valstybėje narėje neapmokestinamus pridėtinės vertės mokesčiu sveikatos priežiūros produktų tiekimus Bendrijos viduje, ji tiekia farmacijos produktus kitoje valstybėje narėje įsteigtai privalomojo sveikatos draudimo kasai ir suteikia nuolaidą šiuo draudimu apdraustiems asmenims.

         (1)  OL C 45, 2020 2 10.


title: Byla C-812/19: 2021 m. kovo 11 d. Teisingumo Teismo (septintoji kolegija) sprendimas byloje (Högsta förvaltningsdomstolen (Švedija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Danske Bank A/S, Danmark, Sverige Filial / Skatteverket (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą – Apmokestinimas – Pridėtinės vertės mokestis (PVM) – Direktyva 2006/112/EB – 9 straipsnis – Apmokestinamasis asmuo – Sąvoka – 11 straipsnis – PVM grupė – Pagrindinė buveinė ir filialas, esantys skirtingose valstybėse narėje – Pagrindinė buveinė, priklausanti PVM grupei, kurios narys nėra filialas – Pagrindinė buveinė, teikianti paslaugas filialui ir priskyrusi jam šių paslaugų išlaidas)

text:
               2021 5 10

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 182/15

      2021 m. kovo 11 d. Teisingumo Teismo (septintoji kolegija) sprendimas byloje (Högsta förvaltningsdomstolen (Švedija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Danske Bank A/S, Danmark, Sverige Filial / Skatteverket

      (Byla C-812/19) (1)

      (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą - Apmokestinimas - Pridėtinės vertės mokestis (PVM) - Direktyva 2006/112/EB - 9 straipsnis - Apmokestinamasis asmuo - Sąvoka - 11 straipsnis - PVM grupė - Pagrindinė buveinė ir filialas, esantys skirtingose valstybėse narėje - Pagrindinė buveinė, priklausanti PVM grupei, kurios narys nėra filialas - Pagrindinė buveinė, teikianti paslaugas filialui ir priskyrusi jam šių paslaugų išlaidas)
      (2021/C 182/21)
      Proceso kalba: švedų

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

         Högsta förvaltningsdomstolen

         Šalys pagrindinėje byloje

         Kasatorius: Danske Bank A/S, Danmark, Sverige Filial

         Kita kasacinio proceso šalis: Skatteverket

         Rezoliucinė dalis

      2006 m. lapkričio 28 d. Tarybos direktyvos 2006/112/EB dėl pridėtinės vertės mokesčio bendros sistemos 9 straipsnio 1 dalis ir 11 straipsnis turi būti aiškinami taip, kad valstybėje narėje esanti bendrovės pagrindinė buveinė, priklausanti pridėtinės vertės mokesčio (PVM) grupei, sudarytai pagal šį 11 straipsnį, ir šios bendrovės filialas, įsteigtas kitoje valstybėje narėje, PVM tikslais turi būti laikomi atskirais apmokestinamaisiais asmenimis, kai ši pagrindinė buveinė minėtam filialui teikia paslaugas, kurių išlaidas ji jam priskyrė.

         (1)  OL C 19, 2020 1 20.


title: Byla C-941/19: 2021 m. kovo 10 d. Teisingumo Teismo (devintoji kolegija) sprendimas byloje (Krajský soud v Ostravě (Čekijos Respublika) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Samohýl group a.s. / Generální ředitelství cel (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą – Bendrasis muitų tarifas – Tarifinis klasifikavimas – Kombinuotoji nomenklatūra – Tarifinės pozicijos 3004 ir 3808 – Aiškinimas – Reglamentas (EB) Nr. 455/2007 – Katėms skirtas užlašinamasis tirpalas nuo blusų ir erkių sukeliamų užkrėtimų – Terapinis ar profilaktinis poveikiai)

text:
               2021 5 10

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 182/17

      2021 m. kovo 10 d. Teisingumo Teismo (devintoji kolegija) sprendimas byloje (Krajský soud v Ostravě (Čekijos Respublika) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Samohýl group a.s. / Generální ředitelství cel

      (Byla C-941/19) (1)

      (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą - Bendrasis muitų tarifas - Tarifinis klasifikavimas - Kombinuotoji nomenklatūra - Tarifinės pozicijos 3004 ir 3808 - Aiškinimas - Reglamentas (EB) Nr. 455/2007 - Katėms skirtas užlašinamasis tirpalas nuo blusų ir erkių sukeliamų užkrėtimų - Terapinis ar profilaktinis poveikiai)
      (2021/C 182/24)
      Proceso kalba: čekų

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

         Krajský soud v Ostravě

         Šalys pagrindinėje byloje

         Ieškovė: Samohýl group a.s.

         Atsakovas: Generální ředitelství cel

         Rezoliucinė dalis

      1987 m. liepos 23 d. Tarybos reglamento (EEB) Nr. 2658/87 dėl tarifų ir statistinės nomenklatūros bei dėl Bendrojo muitų tarifo redakcijos, išdėstytos 2014 m. spalio 16 d. Komisijos reglamente (EB) Nr. 1101/2014, I priede pateiktą Kombinuotąją nomenklatūrą reikia aiškinti taip, kad produktas, kurį sudaro katėms skirtas tirpalas, lašinamas ant odos taškiniu būdu naudojant 0,5 ml tūrio pipetes, ir kuriame yra veikliosios medžiagos fipronilo (50 mg pipetėje) bei kitų pagalbinių medžiagų, kaip antai butilinto hidroksianizolio E 320, butilinto hidroksitolueno E 321, benzilo alkoholio ir dietilenglikolio monoetileterio, priklauso šios nomeklatūros 3808 pozicijai kaip „insekticidas“, tačiau prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas turi įvertinti visas turimas faktines aplinkybes.

         (1)  OL C 68, 2020 3 2.


title: Byla C-48/20: 2021 m. kovo 18 d. Teisingumo Teismo (šeštoji kolegija) sprendimas byloje (Naczelny Sąd Administracyjny (Lenkija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) UAB „P“ / Dyrektor Izby Skarbowej w B. (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą – Apmokestinimas – Bendra pridėtinės vertės mokesčio (PVM) sistema – Direktyva 2006/112/EB – 203 straipsnis – Sąskaitoje faktūroje klaidingai nurodyti mokesčiai – Sąskaitą faktūrą išrašiusio asmens sąžiningumas – Mokestinių pajamų praradimo rizika – Valstybių narių pareigos numatyti galimybę patikslinti sąskaitoje faktūroje klaidingai nurodytą mokestį – Mokesčių neutralumo ir proporcingumo principai)

text:
               2021 5 10

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 182/19

      2021 m. kovo 18 d. Teisingumo Teismo (šeštoji kolegija) sprendimas byloje (Naczelny Sąd Administracyjny (Lenkija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) UAB „P“ / Dyrektor Izby Skarbowej w B.

      (Byla C-48/20) (1)

      (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą - Apmokestinimas - Bendra pridėtinės vertės mokesčio (PVM) sistema - Direktyva 2006/112/EB - 203 straipsnis - Sąskaitoje faktūroje klaidingai nurodyti mokesčiai - Sąskaitą faktūrą išrašiusio asmens sąžiningumas - Mokestinių pajamų praradimo rizika - Valstybių narių pareigos numatyti galimybę patikslinti sąskaitoje faktūroje klaidingai nurodytą mokestį - Mokesčių neutralumo ir proporcingumo principai)
      (2021/C 182/26)
      Proceso kalba: lenkų

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

         Naczelny Sąd Administracyjny

         Šalys pagrindinėje byloje

         Pareiškėja: UAB „P“

         Atsakovas: Dyrektor Izby Skarbowej w B.

         Rezoliucinė dalis

      2006 m. lapkričio 28 d. Tarybos direktyvos 2006/112/EB dėl pridėtinės vertės mokesčio bendros sistemos 203 straipsnis ir pridėtinės vertės mokesčio (PVM) proporcingumo bei neutralumo principai turi būti aiškinami kaip draudžiantys nacionalinės teisės aktus, pagal kuriuos sąžiningas apmokestinamasis asmuo negali patikslinti sąskaitų faktūrų su klaidingai nurodytu PVM pradėjus mokestinio patikrinimo procedūrą, net jei šių sąskaitų faktūrų gavėjas būtų turėjęs teisę kreiptis dėl šio mokesčio grąžinimo, jei minėtose sąskaitose faktūrose nurodyti sandoriai būtų buvę tinkamai deklaruoti.

         (1)  OL C 191, 2020 6 8.


title: Byla C-112/20: 2021 m. kovo 11 d. Teisingumo Teismo (dešimtoji kolegija) sprendimas byloje (Conseil d'État (Belgija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) M. A. / État belge (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą – Direktyva 2008/115/EB – 5 straipsnis – Sprendimas grąžinti – Nepilnamečio vaiko tėvas, Europos Sąjungos pilietis – Atsižvelgimas į vaiko interesus priimant sprendimą grąžinti)

text:
               2021 5 10

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 182/20

      2021 m. kovo 11 d. Teisingumo Teismo (dešimtoji kolegija) sprendimas byloje (Conseil d'État (Belgija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) M. A. / État belge

      (Byla C-112/20) (1)

      (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą - Direktyva 2008/115/EB - 5 straipsnis - Sprendimas grąžinti - Nepilnamečio vaiko tėvas, Europos Sąjungos pilietis - Atsižvelgimas į vaiko interesus priimant sprendimą grąžinti)
      (2021/C 182/28)
      Proceso kalba: prancūzų

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

         Conseil d'État

         Šalys pagrindinėje byloje

         Kasatorius: M. A.

         Kita kasacinio proceso šalis: État belge

         Rezoliucinė dalis

      2008 m. gruodžio 16 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2008/115/EB dėl bendrų nelegaliai esančių trečiųjų šalių piliečių grąžinimo standartų ir tvarkos valstybėse narėse 5 straipsnis, siejamas su Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijos 24 straipsniu, turi būti aiškinamas taip, kad prieš priimdamos sprendimą grąžinti ir jame nustatydamos draudimą atvykti valstybės narės privalo tinkamai atsižvelgti į vaiko interesus, net jei asmuo, kuriam skirtas šis sprendimas, yra ne nepilnametis, o jo tėvas.

         (1)  OL C 161, 2020 5 11.


title: Byla C-648/20 PPU: 2021 m. kovo 10 d. Teisingumo Teismo (pirmoji kolegija) sprendimas byloje (Westminster Magistrates’ Court (Jungtinė Karalystė) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) dėl Europos arešto orderio, išduoto dėl PI, vykdymo (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą – Prejudicinio sprendimo priėmimo skubos tvarka procedūra – Teismų bendradarbiavimas baudžiamosiose bylose – Europos arešto orderis – Pagrindų sprendimas 2002/584/TVR – 8 straipsnio 1 dalies c punktas – Europos arešto orderis, kurį valstybės narės prokuratūra išdavė baudžiamojo persekiojimo tikslais, remdamasi jos pačios išduota laisvės suvaržymo priemone – Teisminės kontrolės iki prašomo perduoti asmens perdavimo nebuvimas – Pasekmės – Veiksminga teisminė gynyba – Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijos 47 straipsnis)

text:
               2021 5 10

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 182/21

      2021 m. kovo 10 d. Teisingumo Teismo (pirmoji kolegija) sprendimas byloje (Westminster Magistrates’ Court (Jungtinė Karalystė) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) dėl Europos arešto orderio, išduoto dėl PI, vykdymo
      (Byla C-648/20 PPU) (1)

      (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą - Prejudicinio sprendimo priėmimo skubos tvarka procedūra - Teismų bendradarbiavimas baudžiamosiose bylose - Europos arešto orderis - Pagrindų sprendimas 2002/584/TVR - 8 straipsnio 1 dalies c punktas - Europos arešto orderis, kurį valstybės narės prokuratūra išdavė baudžiamojo persekiojimo tikslais, remdamasi jos pačios išduota laisvės suvaržymo priemone - Teisminės kontrolės iki prašomo perduoti asmens perdavimo nebuvimas - Pasekmės - Veiksminga teisminė gynyba - Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijos 47 straipsnis)
      (2021/C 182/29)
      Proceso kalba: anglų

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

         Westminster Magistrates’ Court

         Šalis pagrindinėje byloje

      PI

         Rezoliucinė dalis

      2002 m. birželio 13 d. Tarybos pagrindų sprendimo 2002/584/TVR dėl Europos arešto orderio ir perdavimo tarp valstybių narių tvarkos, iš dalies pakeisto 2009 m. vasario 26 d. Tarybos pagrindų sprendimu 2009/299/TVR, 8 straipsnio 1 dalies c punktas, siejamas su Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijos 47 straipsniu ir Teisingumo Teismo jurisprudencija, turi būti aiškinamas taip, kad veiksmingos teisminės gynybos, kuri turi būti garantuojama asmeniui, dėl kurio baudžiamojo persekiojimo tikslais išduotas Europos arešto orderis, reikalavimai nėra įvykdyti, jeigu ir Europos arešto orderį, ir teisminį sprendimą, kuriuo jis pagrįstas, išdavė prokuroras, kurį galima laikyti „išduodančiąja teismine institucija“, kaip ji suprantama pagal šio pagrindų sprendimo 6 straipsnio 1 dalį, tačiau jiems negali būti taikoma teisminė kontrolė išduodančiojoje valstybėje narėje iki tol, kol vykdančioji valstybė narė perduos prašomą perduoti asmenį.

         (1)  OL C 62, 2021 2 22.


title: Byla C-755/19: 2021 m. vasario 11 d. Teisingumo Teismo (šeštoji kolegija) nutartis byloje (Conseil d'État (Belgija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) T.H.C. / Commissaire général aux réfugiés et aux apatrides (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą – Teisingumo Teismo procedūros reglamento 99 straipsnis – Prieglobsčio politika – Tarptautinės apsaugos suteikimo ir panaikinimo bendra tvarka – Direktyva 2013/32/ES – 46 straipsnis – Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartija – 47 straipsnis – Teisė į veiksmingą teisinės gynybos priemonę – Skundas dėl sprendimo atmesti paskesnį tarptautinės apsaugos prašymą kaip nepriimtiną – Ieškinio pareiškimo terminas – Sulaikymas)

text:
               2021 5 10

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 182/22

      2021 m. vasario 11 d. Teisingumo Teismo (šeštoji kolegija) nutartis byloje (Conseil d'État (Belgija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) T.H.C. / Commissaire général aux réfugiés et aux apatrides

      (Byla C-755/19) (1)

      (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą - Teisingumo Teismo procedūros reglamento 99 straipsnis - Prieglobsčio politika - Tarptautinės apsaugos suteikimo ir panaikinimo bendra tvarka - Direktyva 2013/32/ES - 46 straipsnis - Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartija - 47 straipsnis - Teisė į veiksmingą teisinės gynybos priemonę - Skundas dėl sprendimo atmesti paskesnį tarptautinės apsaugos prašymą kaip nepriimtiną - Ieškinio pareiškimo terminas - Sulaikymas)
      (2021/C 182/31)
      Proceso kalba: prancūzų

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

         Conseil d'État

         Šalys

         Kasatorius: T.H.C.

         Kita kasacinio proceso šalis: Commissaire général aux réfugiés et aux apatrides

         Rezoliucinė dalis

      2013 m. birželio 26 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2013/32/ES dėl tarptautinės apsaugos suteikimo ir panaikinimo bendros tvarkos 46 straipsnis, siejamas su Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijos 47 straipsniu, turi būti aiškinamas taip, kad pagal jį nedraudžiamos nacionalinės teisės nuostatos, pagal kurias skundams dėl sprendimų dėl paskesnio tarptautinės apsaugos prašymo nepriimtinumo taikomas penkių dienų, įskaitant švenčių ir nedarbo dienas, naikinamasis terminas, kai atitinkamam prašytojui taikomas sulaikymas, su sąlyga, kad, pirma, paisoma lygiavertiškumo principo, ir, antra, per tokį laikotarpį prašytojams, kuriems taikomas sulaikymas, užtikrinama veiksminga galimybė naudotis pagal Sąjungos teisę jiems suteikiamomis procesinėmis garantijomis.
      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas turi patikrinti, ar pagrindinėje byloje nagrinėjamos nacionalinės teisės nuostatos atitinka šiuos reikalavimus.

         (1)  OL C 423, 2019 12 16.


title: Byla C-378/20: 2021 m. vasario 25 d. Teisingumo Teismo (aštuntoji kolegija) nutartis byloje (Landesverwaltungsgericht Oberösterreich (Austrija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Stadtapotheke E / Bezirkshauptmannschaft Linz-Land (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą – Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartija – 47 straipsnis – Teisė į nešališką teismą – Prašymas suteikti koncesiją naujai vaistinei – Pareiga prašyti farmacininkų asociacijos ekspertizės – Laisvė pasirinkti profesiją ir teisė dirbti – Laisvė užsiimti verslu – Nuosavybės teisė – Naujos vaistinės steigimo sąlygos – Proporcingumas – Sąjungos teisės įgyvendinimo nebuvimas – Teisingumo Teismo procedūros reglamento 53 straipsnio 2 dalis ir 94 straipsnis – Akivaizdus Teisingumo Teismo jurisdikcijos nebuvimas)

text:
               2021 5 10

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 182/24

      2021 m. vasario 25 d. Teisingumo Teismo (aštuntoji kolegija) nutartis byloje (Landesverwaltungsgericht Oberösterreich (Austrija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Stadtapotheke E / Bezirkshauptmannschaft Linz-Land

      (Byla C-378/20) (1)

      (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą - Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartija - 47 straipsnis - Teisė į nešališką teismą - Prašymas suteikti koncesiją naujai vaistinei - Pareiga prašyti farmacininkų asociacijos ekspertizės - Laisvė pasirinkti profesiją ir teisė dirbti - Laisvė užsiimti verslu - Nuosavybės teisė - Naujos vaistinės steigimo sąlygos - Proporcingumas - Sąjungos teisės įgyvendinimo nebuvimas - Teisingumo Teismo procedūros reglamento 53 straipsnio 2 dalis ir 94 straipsnis - Akivaizdus Teisingumo Teismo jurisdikcijos nebuvimas)
      (2021/C 182/33)
      Proceso kalba: vokiečių

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

         Landesverwaltungsgericht Oberösterreich

         Šalys

         Apeliantė: Stadtapotheke E

         Kita apeliacinio proceso šalis: Bezirkshauptmannschaft Linz-Land

         dalyvaujant: AW

         Rezoliucinė dalis

      Europos Sąjungos Teisingumo Teismas akivaizdžiai neturi jurisdikcijos atsakyti į 2020 m. rugpjūčio 10 d. sprendimu Landesverwaltungsgericht Oberösterreich (Aukštutinės Austrijos regiono administracinis teismas, Austrija) pateiktus prejudicinius klausimus.

         (1)  OL C 443, 2020 12 21.


title: Byla C-639/20 P: 2020 m. lapkričio 26 d. CEDC International sp. z o.o pateiktas apeliacinis skundas dėl 2020 m. rugsėjo 23 d. Bendrojo Teismo (devintoji kolegija) priimto sprendimo byloje T-796/16 CEDC International / EUIPO – Underberg

text:
               2021 5 10

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 182/24

      2020 m. lapkričio 26 d.CEDC International sp. z o.o pateiktas apeliacinis skundas dėl 2020 m. rugsėjo 23 d. Bendrojo Teismo (devintoji kolegija) priimto sprendimo byloje T-796/16 CEDC International / EUIPO – Underberg

      (Byla C-639/20 P)
      (2021/C 182/34)
      Proceso kalba: anglų

         Šalys

         Apeliantė: CEDC International sp. z o.o, atstovaujama radca prawny M. Fijałkowski

         Kitos proceso šalys: Europos Sąjungos intelektinės nuosavybės tarnyba (EUIPO), Underberg AG

      2021 m. kovo 23 d. Teisingumo Teismas (prašymus priimti apeliacinį skundą nagrinėjanti kolegija) nusprendė, kad apeliacinis skundas nepriimtinas ir CEDC International sp. z o.o. turi padengti savo bylinėjimosi išlaidas.


title: Byla C-697/20: 2020 m. gruodžio 21 d. Naczelny Sąd Administracyjny (Lenkija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje W.G. / Dyrektor Izby Skarbowej w L.

text:
               2021 5 10

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 182/25

      2020 m. gruodžio 21 d.Naczelny Sąd Administracyjny (Lenkija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje W.G. / Dyrektor Izby Skarbowej w L.

      (Byla C-697/20)
      (2021/C 182/35)
      Proceso kalba: lenkų

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

         Naczelny Sąd Administracyjny

         Šalys pagrindinėje byloje

         Pareiškėja: W.G.

         Atsakovas: Dyrektor Izby Skarbowej w L.

         Prejudiciniai klausimai

                  1.

                  Ar 2006 m. lapkričio 28 d. Tarybos direktyva 2006/112/EB dėl pridėtinės vertės mokesčio bendros sistemos (1), visų pirma jos 9 straipsnis, 295 straipsnis ir 296 straipsnis, turi būti aiškinama taip, kad pagal ja draudžiama pagal Ustawa z dnia 11 marca 2004 r. o podatku od towarów i usług (2004 m. kovo 11 d. Prekių ir paslaugų mokesčio įstatymas) (Dz. U. 2011, Nr. 177, 1054 pozicija, su pakeitimais) 15 straipsnio 4 ir 5 dalis suformuota nacionalinė praktika, pagal kurią atmetama galimybė pripažinti atskirais PVM apmokestinamais asmenimis sutuoktinius, vykdančius žemės ūkio veiklą žemės ūkio valdoje naudojant turtą, kuris yra jų bendras sutuoktinių turtas?

                  2.

                  Ar atsakant į pirmąjį klausimą svarbu tai, kad pagal nacionalinę praktiką vienam iš sutuoktinių pasirinkus apmokestinti savo veiklą pagal įprastines PVM taisykles kitas sutuoktinis netenka ūkininko, kuriam taikomas vienodas tarifas, statuso?

                  3.

                  Ar atsakant į pirmąjį klausimą svarbu, kad galima aiškiai atskirti turtą, kurį kiekvienas sutuoktinis naudoja nepriklausomai ir savarankiškai vykdomai verslo veiklai?

         (1)  OL L 347, 2006, p. 1.


title: Byla C-698/20: 2020 m. gruodžio 21 d. Sąd Najwyższy (Lenkija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Gmina Wieliszew / Syndyk masy upadłości Spółdzielczego Banku Rzemiosła i Rolnictwa w Wołominie w upadłości likwidacyjnej

text:
               2021 5 10

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 182/25

      2020 m. gruodžio 21 d.Sąd Najwyższy (Lenkija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Gmina Wieliszew / Syndyk masy upadłości Spółdzielczego Banku Rzemiosła i Rolnictwa w Wołominie w upadłości likwidacyjnej

      (Byla C-698/20)
      (2021/C 182/36)
      Proceso kalba: lenkų

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

         Sąd Najwyższy

         Šalys pagrindinėje byloje

         Kasatorė: Gmina Wieliszew

         Kita kasacinio proceso šalis: Syndyk masy upadłości Spółdzielczego Banku Rzemiosła i Rolnictwa w Wołominie w upadłości likwidacyjnej (likviduojamo banko Spółdzielczy Bank Rzemiosła i Rolnictwa w Wołominie turto administratorius)

         Prejudicinis klausimas

      Ar 2006 m. liepos 11 d. Tarybos reglamentas (EB) Nr. 1083/2006, nustatantis bendrąsias nuostatas dėl Europos regioninės plėtros fondo, Europos socialinio fondo ir Sanglaudos fondo bei panaikinantis Reglamentą (EB) Nr. 1260/1999 (1), visų pirma jo 2 straipsnio 5 punktas, 3, 4 straipsniai, 57 straipsnio 1 dalis, 70 ir 80 straipsniai, ir šiuo metu galiojantis 2013 m. gruodžio 17 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (ES) Nr. 1303/2013, kuriuo nustatomos Europos regioninės plėtros fondui, Europos socialiniam fondui, Sanglaudos fondui, Europos žemės ūkio fondui kaimo plėtrai ir Europos jūros reikalų ir žuvininkystės fondui bendros nuostatos ir Europos regioninės plėtros fondui, Europos socialiniam fondui, Sanglaudos fondui ir Europos jūros reikalų ir žuvininkystės fondui taikytinos bendrosios nuostatos ir panaikinamas Tarybos reglamentas (EB) Nr. 1083/2006 (2), ypač jo 2 straipsnio 15 punktas, 37 straipsnio 1 dalis, 66 straipsnis, 67 straipsnio 1 dalis, 74 straipsnio 1 dalis ir 89 straipsnio 1 dalis, turi būti aiškinami taip, kad jiems prieštarauja nacionalinės teisės aktas, pagal kurį subjektas, gavęs lėšų iš Europos Sąjungos biudžeto, negali pagrįstai kreiptis į teismą su prašymu išskirti šias lėšas iš bankroto turto, jei jos buvo pervestos į banko sąskaitą, atidarytą vėliau bankrutuojančiu paskelbtame banke, arba nacionalinės teisės aktas, pagal kurį šios lėšos neišskiriamos iš bankrutavusio banko turto?

         (1)  OL L 210, 2006, p. 25.

         (2)  OL L 347, 2013, p. 320.


title: Byla C-715/20: 2020 m. gruodžio 18 d. Sąd Rejonowy dla Krakowa – Nowej Huty w Krakowie (Lenkija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje KL / X sp. z o.o.

text:
               2021 5 10

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 182/26

      2020 m. gruodžio 18 d.Sąd Rejonowy dla Krakowa – Nowej Huty w Krakowie (Lenkija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje KL / X sp. z o.o.

      (Byla C-715/20)
      (2021/C 182/37)
      Proceso kalba: lenkų

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

         Sąd Rejonowy dla Krakowa – Nowej Huty w Krakowie

         Šalys pagrindinėje byloje

         Ieškovas: KL

         Atsakovė: X sp. z o.o.

         Prejudiciniai klausimai

                  1.

                  Ar 1999 m. birželio 28 d. Tarybos direktyvos 1999/70/EB (1) dėl Europos profesinių sąjungų konfederacijos (ETUC), Europos pramonės ir darbdavių konfederacijų sąjungos (UNICE) ir Europos įmonių, kuriose dalyvauja valstybė, centro (CEEP) bendrojo susitarimo dėl darbo pagal terminuotas sutartis 1 straipsnis, taip pat Bendrojo susitarimo 1 ir 4 punktai turi būti aiškinami taip, kad pagal juos draudžiama nacionalinė teisinio reglamentavimo tvarka, kuria įtvirtinama darbdavio pareiga raštu pagrįsti sprendimą nutraukti darbo sutartį tik jei darbo sutartis neterminuota, todėl teisminė kontrolė taikoma tikrinant neterminuotų sutarčių nutraukimo priežasties pagrįstumą, o tokia darbdavio pareiga (t. y. nurodyti sutarties nutraukimo priežastį) terminuotų darbo sutarčių atveju nenumatyta (todėl teisminė kontrolė apima tik klausimą, ar nutraukimas atitinka sutarčių nutraukimo nuostatas)?

                  2.

                  Ar Bendrojo susitarimo 4 punktu ir bendruoju Sąjungos teisės principu dėl diskriminacijos draudimo (Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijos 21 straipsnis) šalys gali remtis teisminiame ginče, kuriame abi ginčo šalys yra privatūs asmenys, taigi ar šios teisės aktų nuostatos veikia horizontaliai?

         (1)  OL L 175, 1999, p. 43; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 5 sk., 3 t., p. 368.


title: Byla C-722/20 P: 2020 m. gruodžio 31 d. Ultrasun AG pateiktas apeliacinis skundas dėl 2020 m. spalio 20 d. Bendrojo Teismo (šeštoji kolegija) priimtos nutarties byloje T-805/19 Ultrasun AG / Europos Sąjungos intelektinės nuosavybės tarnyba (EUIPO)

text:
               2021 5 10

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 182/27

      2020 m. gruodžio 31 d.Ultrasun AG pateiktas apeliacinis skundas dėl 2020 m. spalio 20 d. Bendrojo Teismo (šeštoji kolegija) priimtos nutarties byloje T-805/19 Ultrasun AG / Europos Sąjungos intelektinės nuosavybės tarnyba (EUIPO)

      (Byla C-722/20 P)
      (2021/C 182/38)
      Proceso kalba: vokiečių

         Šalys

         Apeliantė: Ultrasun AG, atstovaujama advokatų A. Mühlendahl, H. Hartwig

         Kita proceso šalis: Europos Sąjungos intelektinės nuosavybės tarnyba
      Europos Sąjungos Teisingumo Teismas (prašymus priimti apeliacinį skundą nagrinėjanti kolegija) 2021 m. kovo 25 d. nutartimi atmetė apeliacinį skundą ir nurodė apeliantei padengti savo bylinėjimosi išlaidas.


title: Byla C-28/21: 2021 m. sausio 15 d. Sąd Okręgowy w Łodzi (Lenkija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje TM / EJ

text:
               2021 5 10

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 182/27

      2021 m. sausio 15 d.Sąd Okręgowy w Łodzi (Lenkija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje TM / EJ

      (Byla C-28/21)
      (2021/C 182/39)
      Proceso kalba: lenkų

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

         Sąd Okręgowy w Łodzi

         Šalys pagrindinėje byloje

         Ieškovas: TM

         Atsakovė: EJ

         Prejudicinis klausimas

      Ar 2009 m. rugsėjo 16 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2009/103/EB (1) dėl motorinių transporto priemonių valdytojų civilinės atsakomybės draudimo ir privalomojo tokios atsakomybės draudimo patikrinimo 3 straipsnyje vartojama formuluotė „kiekviena valstybė narė <…> imasi visų tinkamų priemonių“ turi būti aiškinama taip, kad valstybė narė teisės aktuose turi numatyti, kad pagal civilinės atsakomybės draudimą draudikas turi visiškai atlyginti žalą, įskaitant įvykio padarinius, susijusius su nukentėjusiojo asmens negautu pelnu?

         (1)  OL L 263, 2009, p. 11.


title: Byla C-44/21: 2021 m. sausio 28 d. Landgericht München (Vokietija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Phoenix Contact GmbH & Co. KG / HARTING Deutschland GmbH & Co. KG, Harting Electric GmbH & Co. KG

text:
               2021 5 10

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 182/27

      2021 m. sausio 28 d.Landgericht München (Vokietija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Phoenix Contact GmbH & Co. KG / HARTING Deutschland GmbH & Co. KG, Harting Electric GmbH & Co. KG

      (Byla C-44/21)
      (2021/C 182/40)
      Proceso kalba: vokiečių

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

         Landgericht München

         Šalys pagrindinėje byloje

         Pareiškėja: Phoenix Contact GmbH & Co. KG

         Atsakovės: HARTING Deutschland GmbH & Co. KG, Harting Electric GmbH & Co. KG

         Prejudicinis klausimas

      Ar suderinama su Direktyvos 2004/48/EB (1) 9 straipsnio 1 dalimi tai, kad laikinųjų apsaugos priemonių taikymo procese paskutinės instancijos aukštesnieji apygardos teismai iš principo atsisako taikyti laikinąsias apsaugos priemones dėl patentų pažeidimų, jeigu patentas, dėl kurio vyksta ginčas, nebuvo patvirtintas pirmosios instancijos protesto procedūros arba procedūros dėl paskelbimo negaliojančiu metu?

         (1)  2004 m. balandžio 29 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2004/48/EB dėl intelektinės nuosavybės teisių gynimo (OL L 157, 2004, p. 45; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 17 sk., 2 t., p. 32).


title: Byla C-76/21: 2021 m. vasario 8 d. Verwaltungsgericht Berlin (Vokietija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Wacker Chemie AG / Bundesrepublik Deutschland vertreten durch das Umweltbundesamt

text:
               2021 5 10

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 182/28

      2021 m. vasario 8 d.Verwaltungsgericht Berlin (Vokietija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Wacker Chemie AG / Bundesrepublik Deutschland vertreten durch das Umweltbundesamt

      (Byla C-76/21)
      (2021/C 182/42)
      Proceso kalba: vokiečių

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

         Verwaltungsgericht Berlin

         Šalys pagrindinėje byloje

         Pareiškėja: Wacker Chemie AG

         Atsakovė: Vokietijos Federacinė Respublika, atstovaujama Umweltbundesamt Deutsche Emissionshandelsstelle (Vokietijos prekybos apyvartiniais taršos leidimais tarnyba prie Federalinės aplinkos agentūros)

         Prejudiciniai klausimai

                  1.

                  Ar pajėgumų išplėtimo apibrėžtis Europos Komisijos apyvartinių taršos leidimų prekybos sistemos gairėse (1), pagal kurią įrenginys gali veikti bent 10 % didesniu pajėgumu, palyginti su pradiniu įrengtuoju pajėgumu prieš pakeitimą, o šis didesnis pajėgumas gautas iš fizinio kapitalo investicijų (arba kelių laipsniškai didinamų fizinio kapitalo investicijų), turi būti aiškinama taip:

                              a)

                              svarbus yra priežastinis ryšys tarp fizinio kapitalo investicijos ir techniškai bei teisiškai galimų maksimalių pajėgumų išplėtimo, arba

                              b)

                              pagal 2011 m. balandžio 27 d. Komisijos sprendimo 2011/278/ES (2) 3 straipsnio i ir l punktus yra svarbus palyginimas su 2 mėnesių, per kuriuos produkcija buvo didžiausia, produkcijos vidurkiu per pirmuosius 6 mėnesius po eksploatacijos (atlikus pakeitimus) pradžios?

                  2.

                  Pirmojo klausimo b punkto atveju: ar 2011 m. balandžio 27 d. Komisijos sprendimo 2011/278/ES 3 straipsnio i punktas turi būti aiškinamas taip, kad techniškai bei teisiškai galimų maksimalių pajėgumų išplėtimo mastas neturi reikšmės, o svarbus tik vidurkių pagal Sprendimo 2011/278 3 straipsnio l punktą vertinimas neatsižvelgiant į tai, ar ir kokia apimtimi pastarieji išplaukia iš atlikto fizinio pakeitimo arba iš didesnės apkrovos?

                  3.

                  Ar pradinio įrengtojo pajėgumo sąvoka Apyvartinių taršos leidimų prekybos sistemos gairių I priede turi būti aiškinama atsižvelgiant į Sprendimo 2011/278/ES 7 straipsnio 3 dalį?

                  4.

                  Ar Europos Komisijos sprendimas nereikšti prieštaravimų dėl valstybės pagalbos schemos, apie kurią buvo pranešta, turi būti aiškinamas taip:

                              a)

                              šiuo sprendimu visapusiškai nustatomas nacionalinės schemos suderinamumas su valstybės pagalbos gairėmis taip pat atsižvelgiant į kitas nacionalinėje pagalbos schemoje pateiktas nuorodas į kitus nacionalinės teisės aktus, ar

                              b)

                              nacionalinė pagalbos schema ir kiti nacionalinės teisės aktai savo ruožtu turi būti aiškinami taip, kad jie galiausiai turi atitikti valstybės pagalbos gaires?

                  5.

                  Ketvirtojo klausimo a punkto atveju: ar Europos Komisijos sprendimas nereikšti prieštaravimų dėl valstybės pagalbos schemos, apie kurią buvo pranešta, kiek jame konstatuojama atitiktis taikytinoms valstybės pagalbos gairėms, nacionaliniam teismui yra privalomas?

                  6.

                  Ar Europos Komisijos valstybės pagalbos gairės tampa privalomos valstybei narei aiškinant ir taikant patvirtintą pagalbos schemą dėl to, kad Komisija daro į jas nuorodą sprendime nereikšti prieštaravimų dėl valstybės pagalbos schemos, apie kurią buvo pranešta, ir vertina pagalbos, apie kurią pranešta, suderinamumą remdamasi gairėmis?

                  7.

                  Ar Direktyvos 2003/87/EB (3), iš dalies pakeistos Direktyva (ES) 2018/410, 10a straipsnio 6 dalis, pagal kurią valstybės narės turi priimti finansines priemones anglies dioksido netiesioginėms išlaidoms kompensuoti, yra svarbi aiškinant Apyvartinių taršos leidimų prekybos sistemos gairių 5 punktą, pagal kurį pagalba turi būti ne didesnė nei būtina tam tikram aplinkos apsaugos lygiui užtikrinti?

         (1)  Komisijos komunikatas – Tam tikrų valstybės pagalbos priemonių, susijusių su šiltnamio efektą sukeliančių dujų apyvartinių taršos leidimų prekybos sistema po 2012 m., gairės (OL C 158, 2012, p. 4).

         (2)  2011 m. balandžio 27 d. Komisijos sprendimas 2011/278/ES, kuriuo nustatomos suderinto nemokamo apyvartinių taršos leidimų suteikimo pagal Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2003/87/EB 10a straipsnį pereinamojo laikotarpio Sąjungos taisyklės (pranešta dokumentu Nr. C(2011) 2772) (OL L 130, 2011, p. 1).

         (3)  2003 m. spalio 13 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2003/87/EB, nustatanti šiltnamio efektą sukeliančių dujų emisijos leidimų sistemą Bendrijoje ir iš dalies keičianti Tarybos direktyvą 96/61/EB (OL L 275, 2013, p. 32; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 15 sk., 7 t., p. 631).


title: Byla C-83/21: 2021 m. vasario 9 d. Consiglio di Stato (Italija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Airbnb Ireland UC, Airbnb Payments UK Ltd / Agenzia delle Entrate

text:
               2021 5 10

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 182/30

      2021 m. vasario 9 d.Consiglio di Stato (Italija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Airbnb Ireland UC, Airbnb Payments UK Ltd / Agenzia delle Entrate

      (Byla C-83/21)
      (2021/C 182/44)
      Proceso kalba: italų

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

         Consiglio di Stato

         Šalys pagrindinėje byloje

         Pareiškėjos: Airbnb Ireland UC, Airbnb Payments UK Ltd

         Atsakovė: Agenzia delle Entrate

         Prejudiciniai klausimai

                  1.

                  Teisingumo Teismo prašoma atsakyti, kaip reikia aiškinti Direktyvoje (ES) 2015/1535 (1) esančias sąvokas: informacinės visuomenės „techninis reglamentas“ ir informacinės visuomenės „paslaugų taisyklė“, visų pirma nurodyti, ar šios sąvokos turi būti aiškinamos kaip apimančios ir mokestines priemones, kuriomis tiesiogiai nereglamentuojama konkreti informacinės visuomenės paslauga, tačiau jos bet kuriuo atveju gali nulemti konkretų jos įgyvendinimą valstybėje narėje, visų pirma nustatant nekilnojamojo turto tarpininkams – taigi ir šalyje neįsisteigusiems internetu paslaugas teikiantiems ūkio subjektams – papildomas pareigas, padedančias veiksmingai rinkti nuomotojų mokėtinus mokesčius, kaip antai:

                              a)

                              rinkti ir po to pateikti valstybės narės mokesčių institucijoms duomenis apie vykdant tarpininko veiklą sudarytas trumpalaikės nuomos sutartis;

                              b)

                              išskaičiuoti mokesčių administratoriui mokėtiną mokestį nuo sumų, kurias nuomininkai moka nuomotojams, ir vėliau pervesti šias sumas į valstybės iždą?

                  2.

                  Teisingumo Teismo prašoma atsakyti:

                              a)

                              ar pagal SESV 56 straipsnyje įtvirtintą laisvės teikti paslaugas principą ir, jeigu jie taikytini šioje srityje, pagal direktyvose 2006/123/EB (2) ir 2000/31/EB (3) netiesiogiai nustatytus analogiškus principus draudžiama tokia nacionalinė priemonė, pagal kurią Italijoje veikiantiems nekilnojamojo turto tarpininkams – įskaitant Italijoje neįsisteigusius paslaugas internetu teikiančius ūkio subjektus – tenka pareiga rinkti duomenis apie trumpalaikės nuomos sutartis ir vėliau pateikti pranešimą apie tai mokesčių administratoriui, kad surinktų paslaugos gavėjų mokėtinus tiesioginius mokesčius;

                              b)

                              ar pagal SESV 56 straipsnyje įtvirtintą laisvės teikti paslaugas principą ir, jeigu jie taikytini šioje srityje, pagal direktyvose 2006/123/EB ir 2000/31/EB netiesiogiai nustatytus analogiškus principus draudžiama tokia nacionalinė priemonė, pagal kurią Italijoje veiklą vykdantiems nekilnojamojo turto tarpininkams – įskaitant Italijoje neįsisteigusius paslaugas internetu teikiančius ūkio subjektus, – kurie dalyvauja atliekant mokėjimus pagal jiems tarpininkaujant sudarytas trumpalaikės nuomos sutartis, tenka pareiga, siekiant surinkti paslaugos gavėjų mokėtinus tiesioginius mokesčius, juos išskaičiuoti ir vėliau pervesti į valstybės iždą;

                              c)

                              jei į pirmus du klausimus būtų atsakyta teigiamai, ar SESV 56 straipsnyje įtvirtintas laisvės teikti paslaugas principas ir, jeigu jie taikytini šioje srityje, direktyvose 2006/123/EB ir 2000/31/EB netiesiogiai nustatyti analogiški principai vadovaujantis [Europos Sąjungos] teise vis dėlto galėtų būti ribojami a ir b punktuose aprašytomis nacionalinės teisės nuostatomis, nes priešingu atveju paslaugos gavėjų mokėtinų tiesioginių mokesčių rinkimas būtų neveiksmingas;

                              d)

                              ar SESV 56 straipsnyje įtvirtintas laisvės teikti paslaugas principas ir, jeigu jie taikytini šioje srityje, direktyvose 2006/123/EB ir 2000/31/EB netiesiogiai nustatyti analogiški principai vadovaujantis [Europos Sąjungos] teise vis dėlto galėtų būti ribojami nacionalinės teisės nuostata, pagal kurią Italijoje neįsisteigusiems nekilnojamojo turto tarpininkams tenka pareiga paskirti fiskalinį agentą, kuris privalo neįsisteigusio tarpininko vardu ir sąskaita taikyti b punkte aprašytas nacionalines priemones, nes priešingu atveju paslaugos gavėjų mokėtinų tiesioginių mokesčių rinkimas būtų neveiksmingas?

                  3.

                  Teisingumo Teismo prašoma atsakyti, ar SESV 267 straipsnio 3 dalis turi būti aiškinama taip, kad tuo atveju, kai viena iš šalių pateikia klausimą dėl [Europos Sąjungos] teisės (pirminės ar antrinės) išaiškinimo, teismas vis tiek išsaugo teisę savarankiškai suformuluoti šį klausimą, savo nuožiūra ir sąmoningai nurodydamas [Europos Sąjungos] teisės gaires, joms galimai prieštaraujančias nacionalinės teisės nuostatas ir pažodinį prašymo priimti prejudicinį sprendimą turinį, neperžengdamas ginčo objekto ribų, ar privalo priimti pareiškėjo suformuluotą klausimą.

         (1)  2015 m. rugsėjo 9 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva (ES) 2015/1535, kuria nustatoma informacijos apie techninius reglamentus ir informacinės visuomenės paslaugų taisykles teikimo tvarka (OL L 241, 2015, p. 1).

         (2)  2006 m. gruodžio 12 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2006/123/EB dėl paslaugų vidaus rinkoje (OL L 376, 2006, p. 1).

         (3)  2000 m. birželio 8 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2000/31/EB dėl kai kurių informacinės visuomenės paslaugų, ypač elektroninės komercijos, teisinių aspektų vidaus rinkoje (Elektroninės komercijos direktyva) (OL L 178, 2000, p. 1; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 13 sk., 25 t., p. 399).


title: Byla C-99/21 P: 2021 m. vasario 17 d. Danske Slagtermestre pateiktas apeliacinis skundas dėl 2020 m. gruodžio 1 d. Bendrojo Teismo (trečioji kolegija) priimtos nutarties byloje T-486/18, Danske Slagtermestre / Europos Komisija

text:
               2021 5 10

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 182/32

      2021 m. vasario 17 d.Danske Slagtermestre pateiktas apeliacinis skundas dėl 2020 m. gruodžio 1 d. Bendrojo Teismo (trečioji kolegija) priimtos nutarties byloje T-486/18, Danske Slagtermestre / Europos Komisija

      (Byla C-99/21 P)
      (2021/C 182/46)
      Proceso kalba: danų

         Šalys

         Apeliantė: Danske Slagtermestre, atstovaujama advokato H. Sønderby Christensen

         Kitos proceso šalys: Europos Komisija ir Danijos Karalystė

         Apeliantės reikalavimai

      Apeliantė Teisingumo Teismo prašo:

                  —

                  panaikinti 2020 m. gruodžio 1 d. Bendrojo Teismo nutartį byloje T-486/18.

         Apeliacinio skundo pagrindai ir pagrindiniai argumentai

                  —

                  Pirmasis apeliacinio skundo pagrindas: Bendrasis Teismas klaidingai taikė tiesioginės sąsajos reikalavimą. Grįsdama šį pagrindą apeliantė teigia, jog tam, kad būtų tiesioginė sąsaja, pakanka, jog Danske Slagtermestre paaiškino priežastis, kodėl dėl pakopinės sistemos jos nariai yra nepalankioje konkurencinėje padėtyje (žr. sprendimo byloje C-622/16 P–C-624/16 P 47 ir 50 punktus) (1). Todėl Bendrasis Teismas suklydo, kai skundžiamos nutarties 103 punkte laikėsi nuomonės, kad Danske Slagtermestre turi nurodyti, kurie konkretūs nariai buvo paveikti ir kaip konkrečiai pakopinė sistema daro poveikį jų konkurencinei padėčiai.

                  —

                  Antrasis apeliacinio skundo pagrindas: Bendrasis Teismas neatsižvelgia į tai, kad konkrečios sąsajos reikalavimas netaikomas bylose, kurioms taikoma SESV 263 straipsnio ketvirtos pastraipos trečia dalis. Todėl apeliantė teigia, kad Bendrojo Teismo nutartyje yra padaryta klaida, nes jos 103 punkte vertindamas tiesioginę sąsają jis pateikia nuorodą į 71–77 punktuose pateiktus argumentus dėl konkrečios sąsajos. Bendrasis Teismas tiek 63 punkte, kuriuo pradedamas skirsnis, tiek 82 punkte, kuriuo jis užbaigiamas, aiškiai nurodo, kad 71–77 punktai yra susiję tik su konkrečios sąsajos kriterijais.

                  —

                  Trečiasis apeliacinio skundo pagrindas: Bendrasis Teismas neatsižvelgia į tai, kad kriterijai, kuriuos Teisingumo Teismas taikė bylose C-622/16 P–C-624/16 P, patvirtina, kad šioje byloje yra įvykdytas tiesioginės sąsajos reikalavimas. Taigi apeliantė tvirtina, kad Danske Slagtermestre tinkamai nurodė, jog i) veikla yra panaši; ii) jos nariai vykto veiklą toje pačioje prekių ir paslaugų rinkoje kaip ir pagalbą gavusi bendrovė ir iii) jos nariai vykdo veiklą toje pačioje geografinėje rinkoje kaip ir pagalbą gavusi bendrovė. Šioje byloje jos narių veikla yra ne tik panaši, bet ir identiška pagalbos gavėjo veiklai.

                  —

                  Ketvirtasis apeliacinio skundo pagrindas: Bendrasis Teismas 103 punkte netinkamai vartoja žodį „parodė“, nes šis žodis yra daug intensyvesnė žodžių „paaiškino“ arba „nurodė“ forma. Šiuo atžvilgiu apeliantė tvirtina, kad nėra taip, kad Danske Slagtermestre nepaaiškino priežasčių, dėl kurių nariai susiduria su konkurencija, kuri buvo iškraipyta dėl pakopinės sistemos. Reikalavimas, kad pagalbos gavėjas nepatirtų išlaidų, kurių jis paprastai turėtų patirti vykdydamas kasdieninį valdymą ar normalią veiklą, jau yra įvykdytas. Tai matyti iš Teisingumo Teismo jurisprudencijos (žr., be kita ko, bylą C-172/03, Heiser, 55 punktas) (2).

                  —

                  Penktasis apeliacinio skundo pagrindas: bet kuriuo atveju Bendrasis Teismas klaidingai vertina bylos faktus, todėl 71–77 punktuose yra teisės klaidų. Apeliantė teigia, kad, pirma, Bendrasis Teismas suklydo abejodamas informacija, kurią pateikė Danske Slagtermestre, nepaisant to, kad šios informacijos neginčijo Komisija ar Danijos vyriausybė, ir, antra, Bendrasis Teismas suklydo neatsižvelgdamas į tam tikras svarbias detales, kurias Danske Slagtermestre kelis kartus nurodė savo ieškinyje, atsiliepime ir prieduose.

         (1)  2018 m. lapkričio 6 d. Teisingumo Teismo sprendimas Scuola Elementare Maria Montessori / Komisija, Komisija / Scuola Elementare Maria Montessori ir Komisija / Ferracci (C-622/16 P–C-624/16 P, EU:C:2018:873).

         (2)  2005 m. kovo 3 d. Teisingumo Teismo sprendimas (C-172/03, EU:C:2005:130).


title: Byla C-106/21: 2021 m. vasario 22 d. Landgericht Köln (Vokietija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Deutsche Lufthansa AG / BC

text:
               2021 5 10

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 182/33

      2021 m. vasario 22 d.Landgericht Köln (Vokietija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Deutsche Lufthansa AG / BC

      (Byla C-106/21)
      (2021/C 182/47)
      Proceso kalba: vokiečių

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

         Landgericht Köln

         Šalys pagrindinėje byloje

         Ieškovė: Deutsche Lufthansa AG

         Atsakovė: BC

         Prejudicinis klausimas

      Ar profesinės sąjungos raginimo nulemtas savų oro vežėjo darbuotojų streikas laikomas ypatingomis aplinkybėmis, kaip tai suprantama pagal Reglamento (EB) Nr. 261/2004 (1) 5 straipsnio 3 dalį?

         (1)  2004 m. vasario 11 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (EB) Nr. 261/2004, nustatantis bendras kompensavimo ir pagalbos keleiviams taisykles atsisakymo vežti ir skrydžių atšaukimo arba atidėjimo ilgam laikui atveju, panaikinantis Reglamentą (EEB) Nr. 295/91 (OL L 46, 2004m. p. 1; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 7 sk., 8 t., p. 10).


title: Byla C-107/21: 2021 m. vasario 22 d. Landgericht Köln (Vokietija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Deutsche Lufthansa AG / ZR

text:
               2021 5 10

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 182/34

      2021 m. vasario 22 d.Landgericht Köln (Vokietija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Deutsche Lufthansa AG / ZR

      (Byla C-107/21)
      (2021/C 182/48)
      Proceso kalba: vokiečių

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

         Landgericht Köln

         Šalys pagrindinėje byloje

         Ieškovė: Deutsche Lufthansa AG

         Atsakovė: ZR

         Prejudicinis klausimas

      Ar profesinės sąjungos raginimo nulemtas savų oro vežėjo darbuotojų streikas laikomas ypatingomis aplinkybėmis, kaip tai suprantama pagal Reglamento (EB) Nr. 261/2004 (1) 5 straipsnio 3 dalį?

         (1)  2004 m. vasario 11 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (EB) Nr. 261/2004, nustatantis bendras kompensavimo ir pagalbos keleiviams taisykles atsisakymo vežti ir skrydžių atšaukimo arba atidėjimo ilgam laikui atveju, panaikinantis Reglamentą (EEB) Nr. 295/91 (OL L 46, 2004 m. p. 1; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 7 sk., 8 t., p. 10).


title: Byla C-110/21 P: 2021 m. vasario 23 d. Universität Bremen pateiktas apeliacinis skundas dėl 2020 m. gruodžio 16 d. Bendrojo Teismo (aštuntoji kolegija) priimtos nutarties byloje T-660/19, Universität Bremen / Mokslinių tyrimų vykdomoji įstaiga

text:
               2021 5 10

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 182/34

      2021 m. vasario 23 d.Universität Bremen pateiktas apeliacinis skundas dėl 2020 m. gruodžio 16 d. Bendrojo Teismo (aštuntoji kolegija) priimtos nutarties byloje T-660/19, Universität Bremen / Mokslinių tyrimų vykdomoji įstaiga

      (Byla C-110/21 P)
      (2021/C 182/49)
      Proceso kalba: vokiečių

         Šalys

         Apeliantas: Universität Bremen, atstovaujamas universiteto dėstytojo C. Schmid

         Kita proceso šalis: Mokslinių tyrimų vykdomoji įstaiga

         Apelianto reikalavimai

      Apeliantas Teisingumo Teismo prašo:

                  1.

                  Panaikinti 2020 m. gruodžio 16 d. Europos Sąjungos Bendrojo Teismo (aštuntoji kolegija) nutartį byloje T-660/19, Universität Bremen / Mokslinių tyrimų vykdomoji įstaiga.

                  2.

                  Grąžinti bylą Bendrajam Teismui (jei galima, kitai kolegijai), kad jis priimtų sprendimą.

                  3.

                  Pripažinti, kad Universität Bremen atstovavimas jo dėstytojo Christoph Schmid byloje T–660/19 neprieštarauja Europos Sąjungos Teisingumo Teismo statuto 19 straipsnio septintai pastraipai.

                  4.

                  Subsidiariai, jei nebūtų laikoma, kad tai, jog aptariamam universitetui atstovauja minėtas dėstytojas, yra teisėta, konstatuoti, kad Universität Bremen leidžiama tęsti bylą T-660/19 dabartinėje proceso stadijoje Bendrajame Teisme su advokatu, kuris tenkintų Statuto 19 straipsnio trečios ir ketvirtos pastraipos reikalavimus.

                  5.

                  Atidėti bylinėjimosi išlaidų klausimą iki kol Bendrasis Teismas priims sprendimą byloje, turint omenyje tai, kad nepriklausomai nuo Bendrojo Teismo galutinio sprendimo atsakovė padengs ankstesnes bylinėjimosi išlaidas Bendrajame Teisme ir dėl apeliacinio skundo, arba, subsidiariai, kad kiekviena šalis padengs savo bylinėjimosi išlaidas, kiek tai susiję su ankstesniu procesu; įpareigoti, kad ieškovo padengtos bylinėjimosi išlaidos atsakovei už procesą Bendrajame Teisme abiem atvejais būtų jam grąžintos nedelsiant.

         Apeliacinio skundo pagrindai ir pagrindiniai argumentai

      Apeliantas tvirtina, kad skundžiamoje nutartyje buvo padaryta klaida tiek, kiek ja buvo atmestas jo ieškinys dėl 2019 m. liepos 16 d. Mokslinių tyrimų vykdomosios įstaigos sprendimo Ares (2019) 4590599 panaikinimo, nes jis buvo pripažintas nepriimtinu pagal Bendrojo Teismo procedūros reglamento 126 straipsnį, motyvuojant tuo, kad jam negalėjo teisėtai atstovauti universiteto dėstytojas Christoph Schmid. Apelianto teigimu, Bendrojo Teismo nutartyje yra teisės klaidų. Pirma, jis mano, kad Bendrasis Teismas neatsižvelgė į tai, kad pagal Europos Sąjungos Teisingumo Teismo statuto 19 straipsnio septintos pastraipos formuluotę ir turinį dėstytojams, kuriems pagal nacionalinės teisės aktus pripažįstama teisė atstovauti, suteikiamas privilegijuotas statusas ir nereikalaujama tenkinti su advokato savarankiškumu susijusius reikalavimus, numatytus to paties statuto 19 straipsnio trečioje ir ketvirtoje pastraipose. Antra, subsidiariai, apeliantas mano, kad pagal pagrindinę teisę būti išklausytam, įtvirtintą Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijos 47 straipsnyje ir Pagrindinių teisių ir laisvių apsaugos konvencijos 6 straipsnio 1 dalyje, ir pagal proporcingumo principą Bendrasis Teismas bet kuriuo atveju turėjo įspėti apie su priimtinumu susijusias problemas; bent jau ši informacija turėjo būti pateikta Bendrojo Teismo interneto svetainėje, pavyzdžiui, skiltyje „Atmintinė: ieškinys“.


title: Byla C-116/21 P: 2021 m. vasario 25 d. Europos Komisijos pateiktas apeliacinis skundas dėl 2020 m. gruodžio 16 d. Bendrojo Teismo (septintoji kolegija) sprendimo byloje T-243/18 VW / Komisija

text:
               2021 5 10

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 182/35

      2021 m. vasario 25 d. Europos Komisijos pateiktas apeliacinis skundas dėl 2020 m. gruodžio 16 d. Bendrojo Teismo (septintoji kolegija) sprendimo byloje T-243/18 VW / Komisija

      (Byla C-116/21 P)
      (2021/C 182/50)
      Proceso kalba: prancūzų

         Šalys

         Apeliantė: Europos Komisija, atstovaujama B. Schima, B. Mongin, G. Gattinara

         Kitos proceso šalys: VW, Europos Parlamentas, Europos Sąjungos Taryba

         Apeliantės reikalavimai

                  —

                  Panaikinti 2020 m. gruodžio 16 d. Bendrojo Teismo (septintoji kolegija) sprendimą VW / Komisija byloje T-243/18,

                  —

                  atmesti pirmoje instancijoje pareikštą ieškinį,

                  —

                  priteisti iš atsakovės apeliaciniame procese bylinėjimosi pirmojoje instancijoje išlaidas,

                  —

                  priteisti iš atsakovės apeliaciniame procese bylinėjimosi apeliacinėje instancijoje išlaidas.

         Apeliacinio skundo pagrindai ir pagrindiniai argumentai

      Pirmasis pagrindas grindžiamas teisės klaida, susijusia su kriterijais, taikytais vertinant teisės aktų leidėjo pasirinkimo teisėtumą, ir pareigos motyvuoti pažeidimu (skundžiamo sprendimo 46–49 ir 58 punktai). Komisija teigia, kad:

                  —

                  Bendrasis Teismas nukrypo nuo principo, pagal kurį, vertinant Sąjungos teisės akto teisėtumą pagrindinių teisių požiūriu, negalima remtis teiginiais dėl šio akto pavieniu atveju sukeltų padarinių,

                  —

                  Pareigūnų tarnybos nuostatų konkrečios taisyklės neteisėtumas negali būti grindžiamas „neprotingu“ teisės akto leidėjo pasirinkimu,

                  —

                  Bendrasis Teismas neatsižvelgė į visus elementus, apibūdinančius dvi palygintinas situacijas, ir taip pažeidė Sprendime HK / Komisija (C-460/18P) įtvirtintus principus.

            Antrasis pagrindas grindžiamas teisės klaida, padaryta aiškinant nediskriminavimo principą, nes Bendrasis Teismas pripažino Pareigūnų tarnybos nuostatų VIII priedo 18 ir 20 straipsniuose numatytas situacijas panašiomis (skundžiamo sprendimo 50–61 punktai). Komisija mano, kad:

                  —

                  santuokos sudarymo data nėra vienintelis kriterijus, skiriantis Pareigūnų tarnybos nuostatų VIII priedo 18 ir 20 straipsnius. Jų skirtumai grindžiami keliais elementais, į kuriuos Bendrasis Teismas atsisakė atsižvelgti,

                  —

                  Bendrasis Teismas turėjo atsižvelgti į tikslą, kurio siekiama abiejose nuostatose numatyta minimalia santuokos trukme, tuomet paaiškėtų jų skirtumai,

                  —

                  nebuvo įrodytas diskriminacijos dėl amžiaus faktas.

            Trečiasis pagrindas susijęs su teisės klaida aiškinant Pagrindinių teisių chartijos 52 straipsnio 1 dalį ir keliais pareigos motyvuoti pažeidimais (skundžiamo sprendimo 65–80 ir 81–88 punktai):

                  —

                  šio pagrindo pirma dalis susijusi su sprendimo dėl maitintojo netekimo pensijos, apie kurią kalbama Pareigūnų tarnybos nuostatų VIII priedo 18 ir 20 straipsniuose, nepriėmimu,

                  —

                  antra pagrindo dalis susijusi su teisės klaida aiškinant tikslą užkirti kelią sukčiavimui ir pareigos motyvuoti pažeidimu (skundžiamo sprendimo 65–80 punktai),

                  —

                  trečia to paties pagrindo dalis susijusi su teisės klaida aiškinant tikslą išsaugoti Sąjungos pensijų sistemos finansinę pusiausvyrą (skundžiamo sprendimo 81–88 punktai).


title: Byla C-117/21 P: 2021 m. vasario 25 d. Europos Komisijos pateiktas apeliacinis skundas dėl 2020 m. gruodžio 16 d. Bendrojo Teismo (septintoji kolegija) sprendimo byloje T-315/19 BT / Komisija

text:
               2021 5 10

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 182/36

      2021 m. vasario 25 d. Europos Komisijos pateiktas apeliacinis skundas dėl 2020 m. gruodžio 16 d. Bendrojo Teismo (septintoji kolegija) sprendimo byloje T-315/19 BT / Komisija

      (Byla C-117/21 P)
      (2021/C 182/51)
      Proceso kalba: prancūzų

         Šalys

         Apeliantė: Europos Komisija, atstovaujama B. Schima, B. Mongin, G. Gattinara

         Kitos proceso šalys: BT, Europos Parlamentas, Europos Sąjungos Taryba, Association internationale des anciens de l’Union européenne (AIACE Internationale)

         Apeliantės reikalavimai

                  —

                  Panaikinti 2020 m. gruodžio 16 d. Sprendimą BT / Komisija (T-315/19),

                  —

                  atmesti pirmoje instancijoje pareikštą ieškinį,

                  —

                  priteisti iš atsakovės apeliaciniame procese bylinėjimosi pirmojoje instancijoje išlaidas,

                  —

                  priteisti iš atsakovės apeliaciniame procese bylinėjimosi apeliacinėje instancijoje išlaidas.

         Apeliacinio skundo pagrindai ir pagrindiniai argumentai

      Pirmasis pagrindas grindžiamas teisės klaida, susijusia su kriterijais, taikytais vertinant teisės aktų leidėjo pasirinkimo teisėtumą, ir pareigos motyvuoti pažeidimu (skundžiamo sprendimo 42, 49 ir 57 punktai). Komisija teigia, kad:

                  —

                  Bendrasis Teismas nukrypo nuo principo, pagal kurį, vertinant Sąjungos teisės akto teisėtumą pagrindinių teisių požiūriu, negalima remtis teiginiais dėl šio akto pavieniu atveju sukeltų padarinių,

                  —

                  Pareigūnų tarnybos nuostatų konkrečios taisyklės neteisėtumas negali būti grindžiamas „neprotingu“ teisės akto leidėjo pasirinkimu,

                  —

                  Bendrasis Teismas neatsižvelgė į visus elementus, apibūdinančius dvi palygintinas situacijas, ir taip pažeidė Sprendime HK / Komisija (C-460/18P) įtvirtintus principus.

            Antrasis pagrindas grindžiamas teisės klaida, padaryta aiškinant nediskriminavimo principą, nes Bendrasis Teismas pripažino Pareigūnų tarnybos nuostatų VIII priedo 18 ir 20 straipsniuose numatytas situacijas panašiomis (skundžiamo sprendimo 51–63 punktai). Komisija mano, kad:

                  —

                  santuokos sudarymo data nėra vienintelis kriterijus, skiriantis Pareigūnų tarnybos nuostatų VIII priedo 18 ir 20 straipsnius. Jų skirtumai grindžiami keliais elementais, į kuriuos Bendrasis Teismas atsisakė atsižvelgti,

                  —

                  Bendrasis Teismas turėjo atsižvelgti į tikslą, kurio siekiama abiejose nuostatose numatyta minimalia santuokos trukme, tuomet paaiškėtų jų skirtumai,

                  —

                  nebuvo įrodytas diskriminacijos dėl amžiaus faktas.

            Trečiasis pagrindas susijęs su teisės klaida aiškinant Pagrindinių teisių chartijos 52 straipsnio 1 dalį ir keliais pareigos motyvuoti pažeidimais (skundžiamo sprendimo 66–93 punktai):

                  —

                  šio pagrindo pirma dalis susijusi su teisės klaida, padaryta aiškinant Pagrindinių teisių chartijos 52 straipsnio 1 dalį: buvo atsisakyta atskirti pasekmes, dėl pareigūno mirties kylančias jo našliu likusiam sutuoktiniui, nelygu, ar santuoka sudaryta prieš tarnybos pabaigą ar po jos (skundžiamo sprendimo 87–88 punktai);

                  —

                  antra pagrindo dalis susijusi su teisės klaida aiškinant tikslą užkirti kelią sukčiavimui ir pareigos motyvuoti pažeidimu (skundžiamo sprendimo 66– 84 punktai),

                  —

                  trečia to paties pagrindo dalis susijusi su teisės klaida aiškinant tikslą išsaugoti Sąjungos pensijų sistemos finansinę pusiausvyrą (skundžiamo sprendimo 85–93 punktai).


title: Byla C-118/21 P: 2021 m. vasario 25 d. Europos Komisijos pateiktas apeliacinis skundas dėl 2020 m. gruodžio 16 d. Bendrojo Teismo (septintoji kolegija) sprendimo byloje T-442/17 RENV RN / Komisija

text:
               2021 5 10

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 182/37

      2021 m. vasario 25 d. Europos Komisijos pateiktas apeliacinis skundas dėl 2020 m. gruodžio 16 d. Bendrojo Teismo (septintoji kolegija) sprendimo byloje T-442/17 RENV RN / Komisija
      (Byla C-118/21 P)
      (2021/C 182/52)
      Proceso kalba: prancūzų

         Šalys

         Apeliantė: Europos Komisija, atstovaujama B. Schima, B. Mongin, G. Gattinara

         Kitos proceso šalys: RN, Europos Parlamentas

         Apeliantės reikalavimai

                  —

                  Panaikinti 2020 m. gruodžio 16 d. sprendimą RN / Komisija (T-442/17 RENV),

                  —

                  atmesti pirmoje instancijoje pareikštą ieškinį,

                  —

                  priteisti iš atsakovės apeliaciniame procese bylinėjimosi pirmojoje instancijoje išlaidas,

                  —

                  priteisti iš atsakovės apeliaciniame procese bylinėjimosi apeliacinėje instancijoje išlaidas.

         Apeliacinio skundo pagrindai ir pagrindiniai argumentai

      Pirmasis pagrindas grindžiamas teisės klaida, nes Bendrasis Teismas išplėtė jo atliekamo nagrinėjimo apimtį ir viršijo apeliacinės instancijos teismo apibrėžtą grąžintos bylos dalyką (skundžiamo sprendimo 41–46 punktai). Komisija teigia, kad:

                  —

                  ginčo dalyką grąžinus bylą nustato ne ją iš naujo nagrinėjantis teismas,

                  —

                  apeliacinės instancijos teismas konstatavo, kad Pareigūnų tarnybos nuostatų VIII priedo 18 ir 20 straipsniuose numatytos skirtingos situacijos. Kadangi šios situacijos reglamentuojamos skirtingai, jis numanomai, bet neišvengiamai paneigė vienodo vertinimo principo pažeidimo buvimą,

                  —

                  išnagrinėjus grąžintą bylą priimtas Bendrojo Teismo sprendimas prieštarauja apeliacinės instancijos teismo sprendimui, kiek tai susiję su galutiniu diskriminacijos buvimo pripažinimu.

            Antrasis pagrindas susijęs su teisės klaida susijusia su kriterijais, taikytais vertinant teisės aktų leidėjo pasirinkimo teisėtumą, ir pareigos motyvuoti pažeidimu (skundžiamo sprendimo 68–71 ir 79 punktai). Anot Komisijos:

                  —

                  Bendrasis Teismas nukrypo nuo principo, pagal kurį, vertinant Sąjungos teisės akto teisėtumą pagrindinių teisių požiūriu, negalima remtis teiginiais dėl šio akto pavieniu atveju sukeltų padarinių,

                  —

                  Pareigūnų tarnybos nuostatų konkrečios taisyklės neteisėtumas negali būti grindžiamas „neprotingu“ teisės akto leidėjo pasirinkimu,

                  —

                  Bendrasis Teismas neatsižvelgė į visus elementus, apibūdinančius dvi palygintinas situacijas, ir taip pažeidė Sprendime HK / Komisija (C-460/18P) įtvirtintus principus.

            Trečiasis pagrindas grindžiamas teisės klaida, padaryta aiškinant nediskriminavimo principą, nes Bendrasis Teismas pripažino Pareigūnų tarnybos nuostatų VIII priedo 18 ir 20 straipsniuose numatytas situacijas panašiomis (skundžiamo sprendimo 72–85 punktai). Komisija teigia, kad:

                  —

                  santuokos sudarymo data nėra vienintelis kriterijus, skiriantis Pareigūnų tarnybos nuostatų VIII priedo 18 ir 20 straipsnius. Jų skirtumai grindžiami keliais elementais, į kuriuos Bendrasis Teismas atsisakė atsižvelgti,

                  —

                  Bendrasis Teismas turėjo atsižvelgti į tikslą, kurio siekiama abiejose nuostatose numatyta minimalia santuokos trukme, tuomet paaiškėtų jų skirtumai,

                  —

                  nebuvo įrodytas diskriminacijos dėl amžiaus faktas.

            Ketvirtasis pagrindas susijęs su teisės klaida aiškinant Pagrindinių teisių chartijos 52 straipsnio 1 dalį ir keliais pareigos motyvuoti pažeidimais (skundžiamo sprendimo 87–88 ir 90–113 punktai):

                  —

                  šio pagrindo pirma dalis susijusi su teisės klaida, padaryta aiškinant Pagrindinių teisių chartijos 52 straipsnio 1 dalį: buvo atsisakyta atskirti pasekmes, dėl pareigūno mirties kylančias jo našliu likusiam sutuoktiniui, nelygu, ar santuoka sudaryta prieš tarnybos pabaigą ar po jos (skundžiamo sprendimo 87 ir 88 punktai),

                  —

                  antra pagrindo dalis susijusi su teisės klaida aiškinant tikslą užkirti kelią sukčiavimui ir pareigos motyvuoti pažeidimu (skundžiamo sprendimo 90–105 punktai),

                  —

                  trečia to paties pagrindo dalis susijusi su teisės klaida aiškinant tikslą išsaugoti Sąjungos pensijų sistemos finansinę pusiausvyrą (skundžiamo sprendimo 106 – 113 punktai).


title: Byla C-120/21: 2021 m. vasario 26 d. Bundesarbeitsgericht (Vokietija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje LB / TO

text:
               2021 5 10

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 182/39

      2021 m. vasario 26 d.Bundesarbeitsgericht (Vokietija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje LB / TO

      (Byla C-120/21)
      (2021/C 182/53)
      Proceso kalba: vokiečių

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

         Bundesarbeitsgericht

         Šalys pagrindinėje byloje

         Kasatorius: LB

         Kita kasacinio proceso šalis: TO

         Prejudicinis klausimas

      Ar pagal 2003 m. lapkričio 4 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2003/88/EB dėl tam tikrų darbo laiko organizavimo aspektų (1) 7 straipsnį ir Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijos 31 straipsnio 2 dalį draudžiama taikyti nacionalinės teisės nuostatą, tokią kaip BGB (Bürgerliches Gesetzbuch, Civilinis kodeksas) 194 straipsnio 1 dalis, aiškinama kartu su 195 straipsniu, pagal kurią teisei į mokamas kasmetines atostogas taikomas įprastas trejų metų senaties terminas, kuris prasideda BGB 199 straipsnio 1 dalyje nustatytomis sąlygomis pasibaigus atostogų metams, kai darbdavys atitinkamai neparagino ir neinformavo darbuotojo ir taip nesuteikė jam galimybės faktiškai pasinaudoti teise į atostogas?

         (1)  OL L 299, 2003, p. 9.