title: Byla C-157/14: 2014 m. balandžio 4 d. Conseil d'État (Prancūzija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Société Neptune Distribution/Ministère de l'Économie et des Finances

text:
               16.6.2014

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 184/16

         2014 m. balandžio 4 d.Conseil d'État (Prancūzija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Société Neptune Distribution/Ministère de l'Économie et des Finances

   (Byla C-157/14)
   2014/C 184/20
   Proceso kalba: prancūzų

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Conseil d'État

      Šalys pagrindinėje byloje

      Kasatorė: Société Neptune Distribution

      Kita kasacinio proceso šalis: Ministère de l'Économie et des Finances

      Prejudiciniai klausimai

               1.

               Ar pagrindą maisto produkte esančio natrio kiekio „druskos ekvivalentui“ apskaičiuoti, kaip tai suprantama pagal Reglamento (EB) Nr. 1924/2006 (1) priedą, sudaro vien natrio, kuris kartu su chlorido jonais tampa natrio chloridu, kiekis, ar valgomoji druska, ar jis apima bendrą natrio kiekį produkte bet kokia jo forma?

               2.

               Antruoju atveju, ar Direktyvos 2000/13/EB 2 straipsnio 1 dalies ir Direktyvos 2009/54/EB (2) 9 straipsnio 1 ir 2 dalių nuostatomis, siejamomis su šios direktyvos III priedu, aiškinamomis atsižvelgiant į Reglamento (EB) Nr. 1924/2006 priede nustatytą natrio ir druskos lygiavertiškumo santykį, uždraudžiant mineralinio vandens platintojui etiketėse ir reklaminiuose pranešimuose nurodyti bet kokį teiginį dėl mažo druskos kiekio, kurį gali turėti jo produktas, be to, turintis didelį kiekį natrio bikarbonato, nes jis gali klaidinti pirkėją dėl bendro natrio kiekio vandenyje, pažeidžiama Europos Sąjungos sutarties 6 straipsnio 1 dalies pirma pastraipa, siejama su Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijos 11 straipsnio 1 dalimi (saviraiškos ir informacijos laisvė) ir 16 straipsniu (laisvė užsiimti verslu), ir Europos žmogaus teisių ir pagrindinių laisvių apsaugos konvencijos 10 straipsnis?

      (1)  2006 m. gruodžio 20 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (EB) Nr. 1924/2006 dėl teiginių apie maisto produktų maistingumą ir sveikatingumą (OL L 404, p. 9).

      (2)  2009 m. birželio 18 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2009/54/EB dėl natūralaus mineralinio vandens eksploatavimo ir pateikimo į rinką (OL L 164, p. 45).


title: Byla C-647/13: 2015 m. vasario 4 d. Teisingumo Teismo (trečioji kolegija) sprendimas byloje (Cour du travail de Bruxelles (Belgija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Office national de l'emploi/Marie-Rose Melchior (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą — Socialinė apsauga — Bedarbio pašalpų skyrimo valstybėje narėje sąlygos — Atsižvelgimas į darbo laikotarpius, išdirbtus sutartininku šioje valstybėje narėje buveinę turinčioje Europos Sąjungos institucijoje — Nedarbo dienų, už kurias remiantis Kitų Europos Bendrijų tarnautojų įdarbinimo sąlygomis išmokėta pašalpa, prilyginimas darbo dienoms — Lojalaus bendradarbiavimo principas)

text:
               30.3.2015

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 107/11

      2015 m. vasario 4 d. Teisingumo Teismo (trečioji kolegija) sprendimas byloje (Cour du travail de Bruxelles (Belgija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Office national de l'emploi/Marie-Rose Melchior

      (Byla C-647/13) (1)

      ((Prašymas priimti prejudicinį sprendimą - Socialinė apsauga - Bedarbio pašalpų skyrimo valstybėje narėje sąlygos - Atsižvelgimas į darbo laikotarpius, išdirbtus sutartininku šioje valstybėje narėje buveinę turinčioje Europos Sąjungos institucijoje - Nedarbo dienų, už kurias remiantis Kitų Europos Bendrijų tarnautojų įdarbinimo sąlygomis išmokėta pašalpa, prilyginimas darbo dienoms - Lojalaus bendradarbiavimo principas))
      (2015/C 107/14)
      Proceso kalba: prancūzų

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

         Cour du travail de Bruxelles

         Šalys pagrindinėje byloje

         Ieškovė: Office national de l'emploi

         Atsakovė: Marie-Rose Melchior

         Rezoliucinė dalis

      Pagal EB 10 straipsnį, aiškinamą kartu su Kitų Europos Bendrijų tarnautojų įdarbinimo sąlygomis, patvirtintomis 1968 m. vasario 29 d. Tarybos reglamentu (EEB, Euratomas, EAPB) Nr. 259/68, nustatančiu Europos Bendrijų pareigūnų tarnybos nuostatus ir kitų Europos Bendrijų tarnautojų įdarbinimo sąlygas bei Komisijos pareigūnams laikinai taikomas specialias priemones, iš dalies pakeistu 2004 m. kovo 22 d. Tarybos reglamentu (EB, Euratomas) Nr. 723/2004, draudžiamas toks valstybės narės teisės aktas, kaip antai nagrinėjamas pagrindinėje byloje, aiškinamas taip, jog, skiriant bedarbio pašalpą, neatsižvelgiama į laikotarpius, išdirbtus sutartininku šioje valstybėje narėje buveinę turinčioje Europos Sąjungos institucijoje, o nedarbo dienos, už kurias remiantis Kitų Europos Bendrijų tarnautojų įdarbinimo sąlygomis buvo išmokėta bedarbio pašalpa, neprilyginamos darbo dienoms, nors nedarbo dienos, už kurias bedarbio pašalpa mokama pagal šios valstybės narės teisės aktą, darbo dienoms prilyginamos.

         (1)  OL C 61, 2014 3 1.


title: Byla C-232/15 P: 2016 m. balandžio 21 d. Teisingumo Teismo (dešimtoji kolegija) nutartis byloje ultra air GmbH/Europos Sąjungos intelektinės nuosavybės tarnyba, Donaldson Filtration Deutschland GmbH (Apeliacinis skundas — Europos Sąjungos prekių ženklas — Žodinis Europos Sąjungos prekių ženklas „ultra.air ultrafilter“ — Registracijos pripažinimo negaliojančia procedūra — Absoliutus atmetimo arba pripažinimo negaliojančiu pagrindas — Aprašomasis pobūdis — Reglamentas (EB) Nr. 207/2009 — 7 straipsnio 1 dalies b ir c punktai ir 52 straipsnio 1 dalies a punktas — Apeliacinės tarybos pripažinimas negaliojančiu — Teisingumo Teismo procedūros reglamento 181 straipsnis — Iš dalies akivaizdžiai nepriimtinas ir iš dalies akivaizdžiai nepagrįstas apeliacinis skundas)

text:
               1.8.2016

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 279/4

         2016 m. balandžio 21 d. Teisingumo Teismo (dešimtoji kolegija) nutartis byloje ultra air GmbH/Europos Sąjungos intelektinės nuosavybės tarnyba, Donaldson Filtration Deutschland GmbH

   (Byla C-232/15 P) (1)

   ((Apeliacinis skundas - Europos Sąjungos prekių ženklas - Žodinis Europos Sąjungos prekių ženklas „ultra.air ultrafilter“ - Registracijos pripažinimo negaliojančia procedūra - Absoliutus atmetimo arba pripažinimo negaliojančiu pagrindas - Aprašomasis pobūdis - Reglamentas (EB) Nr. 207/2009 - 7 straipsnio 1 dalies b ir c punktai ir 52 straipsnio 1 dalies a punktas - Apeliacinės tarybos pripažinimas negaliojančiu - Teisingumo Teismo procedūros reglamento 181 straipsnis - Iš dalies akivaizdžiai nepriimtinas ir iš dalies akivaizdžiai nepagrįstas apeliacinis skundas))
   (2016/C 279/05)
   Proceso kalba: vokiečių

      Šalys

      Apeliantė: ultra air GmbH, atstovaujama advokato C. König

      Atsakovės: Europos Sąjungos intelektinės nuosavybės tarnyba, atstovaujama S. Hanne, Donaldson Filtration Deutschland GmbH, atstovaujama advokačių N. Siebertz ir M. Teworte-Vey

      Rezoliucinė dalis

               1.

               Atmesti apeliacinį skundą.

               2.

               Priteisti iš ultra air GmbH bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 262, 2015 8 10.


title: Byla T-18/07 2007 m. sausio 29 d. pareikštas ieškinys byloje Kronberger prieš Parlamentą

text:
               24.3.2007

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 69/21

         2007 m. sausio 29 d. pareikštas ieškinys byloje Kronberger prieš Parlamentą

   (Byla T-18/07)
   (2007/C 69/48)
   Proceso kalba: vokiečių
   Šalys

      Ieškovas: Hans Kronberger (Viena, Austrija), atstovaujamas advokato W. L. Weh

      Atsakovas: Europos Parlamentas
   Ieškovo reikalavimai

               —

               Panaikinti kaip negaliojantį Parlamento sprendimą dėl vieno iš jo narių mandato pripažinimo galiojančiu.

               —

               Nurodyti Parlamentui pagal tarifus atlyginti ieškovui teisinio atstovavimo išlaidas.

         Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai
   Ieškovas, siekdamas gauti Europos Parlamento nario mandatą, kaip kandidatas dalyvavo rinkimuose į Europos Parlamentą, vykusiuose 2004 m. birželio 13 d. Austrijoje.
   Šiuo ieškiniu jis prieštarauja dėl 2005 m. balandžio 28 d. Europos Parlamento nutarimo, kuriuo remiantis turi būti laikoma, kad ieškovas vieno iš Parlamento narių mandato galiojimą ginčija nepagrįstai.
   Pagrisdamas savo ieškinį, ieškovas pirmiausia tvirtina, kad Austrijos teisės aktai dėl preferencinio balsavimo yra nesuderinami su Akto dėl Europos Parlamento narių rinkimų, remiantis tiesiogine visuotine rinkimų teise (1), 1 straipsniu, ir todėl prieštarauja Bendrijos teisei.

      (1)  OL L 278, 1976 10 8, p. 5.


title: Byla T-212/08 2008 m. birželio 4 d. pareikštas ieškinys byloje Amertranseuro International Holdings ir kt. prieš Komisiją

text:
               2.8.2008

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 197/32

         2008 m. birželio 4 d. pareikštas ieškinys byloje Amertranseuro International Holdings ir kt. prieš Komisiją

   (Byla T-212/08)
   (2008/C 197/55)
   Proceso kalba: anglų
   Šalys

      Ieškovės: Amertranseuro International Holdings Ltd (Londonas, Jungtinė Karalystė), Trans Euro Ltd (Londonas, Jungtinė Karalystė) ir Team Relocations Ltd (Londonas, Jungtinė Karalystė), atstovaujamos L. Gyselen

      Atsakovė: Europos Bendrijų Komisija
   Ieškovių reikalavimai:

               —

               panaikinti 2008 m. kovo 11 d. Komisijos sprendimą byloje COM/38.543 — Tarptautinio perkraustymo paslaugos 2 straipsnio i punktą tiek, kiek juo pripažįstama solidari ieškovių atsakomybė už tariamą Team Relocations NV padarytą EB 81 ir EEE 53 straipsnių pažeidimą laikotarpiu nuo 1997 m. sausio mėn. iki 2003 m. rugsėjo mėnesio;

               —

               papildomai, panaikinti Komisijos sprendimo 2 straipsnio i punktą tiek, kiek juo veiksmingai nesumažinama Amertranseuro Ltd solidari atsakomybė iki 1,3 milijonų eurų sumos.

               —

               priteisti iš Komisijos bylinėjimosi išlaidas.

         Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai
   Ieškovės, remiantis EB 230 straipsniu, prašo iš dalies panaikinti 2008 m. kovo 11 d. Komisijos sprendimą C(2008) 926 galutinis (Byla COM/38.543 — Tarptautinio perkraustymo paslaugos (toliau — skundžiamas sprendimas), susijusį su procedūra pagal EB 81 straipsnio 1 dalį ir EEE 53 straipsnio 1 dalį. Konkrečiau, ieškovės prašo panaikinti skundžiamo sprendimo 2 straipsnio i punktą tiek, kiek juo pripažįstamų jų solidari atsakomybė už tariamą Team Relocations NV (toliau — TRNV) dalyvavimą padarant skundžiamo sprendimo 1 straipsnyje aprašytą pažeidimą.
   Ieškovės nurodo du teisinius pagrindus, pagrindžiančius jų reikalavimus.
   Pirma, jos tvirtina, kad Komisija padarė klaidą pripažindama visų jų trijų atsakomybę nepaisant to, kad jos nežinojo ir negalėjo žinoti apie TRNV dalyvavimą tariamame pažeidime. Antra, ieškovės tvirtina, kad Komisija piktnaudžiavo įgaliojimais paskirdama baudą, kurią jos negalėjo sumokėti.


title: Byla T-394/04 2008 m. sausio 30 d. Pirmosios instancijos teismo sprendimas Strack prieš Komisiją (Viešoji tarnyba — Pareigūnai — Paaukštinimas — Paaukštinimo už 2003 m. procedūra — Prioritetinių taškų skyrimas — Atsisakymas paaukštinti)

text:
               8.3.2008

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 64/34

         2008 m. sausio 30 d. Pirmosios instancijos teismo sprendimas Strack prieš Komisiją

   (Byla T-394/04) (1)

   (Viešoji tarnyba - Pareigūnai - Paaukštinimas - Paaukštinimo už 2003 m. procedūra - Prioritetinių taškų skyrimas - Atsisakymas paaukštinti)
   (2008/C 64/53)
   Proceso kalba: vokiečių
   Šalys

      Ieškovas: Guido Strack (Vaserlyšas, Vokietija), atstovaujamas iš pradžių advokato J. Mosar, vėliau advokatų F. Gengler ir P. Goergen

      Atsakovė: Europos Bendrijų Komisija, atstovaujama G. Berscheid ir H. Krämer
   Bylos dalykas
   Prašymas panaikinti ieškovo paaukštinimo už 2003 metus procedūrą, taškų skyrimą per šią procedūrą bei po šios procedūros priimtą sprendimą nepaaukštinti ieškovo.
   Rezoliucinė dalis

               1.

               Panaikinti per paaukštinimo už 2003 m. procedūrą priimtą sprendimą skirti prioritetinius taškus Guido Strack ir sprendimą jo nepaaukštinti už šiuos metus.

               2.

               Priteisti iš Komisijos bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 300, 2004 12 4.


title: Byla C-429/09: 2009 m. spalio 30 d. Verwaltungsgericht Halle (Vokietija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Günter Fuß prieš Stadt Halle (Saale)

text:
               30.1.2010

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 24/23

         2009 m. spalio 30 d.Verwaltungsgericht Halle (Vokietija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Günter Fuß prieš Stadt Halle (Saale)

   (Byla C-429/09)
   2010/C 24/41
   Proceso kalba: vokiečių

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Verwaltungsgericht Halle

      Šalys pagrindinėje byloje

      Ieškovas: Günter Fuß

      Atsakovas: Stadt Halle (Saale)

      Prejudiciniai klausimai

               1.

               Ar remiantis 2003 m. lapkričio 4 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2003/88/EB (1) dėl tam tikrų darbo laiko organizavimo aspektų (OL L 299, p. 9; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 5 sk., 4 t., p. 381) (toliau — Direktyva 2003/88/EB) kyla išvestinės teisės, jei darbdavys (viršininkas) nustato darbo laiką, kuris viršija Direktyvos 2003/88/EB 6 straipsnio b punkte nustatytą ribą?

               2.

               Jeigu atsakymas į 1 klausimą bus teigiamas: ar teisė kyla vien dėl Direktyvos 2003/88/EB pažeidimo ar Bendrijos teisė nustato papildomus reikalavimus šiai teisei atsirasti, pavyzdžiui, prašymą viršininkui dėl darbo laiko sutrumpinimo arba kaltę nustatant darbo laiką?

               3.

               Jeigu turi būti suteikiama išvestinė teisė, kyla klausimas, ar ji susijusi su papildomų poilsio dienų suteikimu ar su pinigine kompensacija ir kokie nurodymai pateikiami Bendrijos teisėje dėl reikalavimo dydžio apskaičiavimo?

               4.

               Ar Direktyvos 2003/88/EB 16 straipsnio b punkte ir (arba) 19 straipsnio antrojoje pastraipoje nustatyti pamatiniai laikotarpiai tokiu atveju, koks nagrinėjamas šioje byloje, taikomi tiesiogiai, jei nacionalinėje teisėje nustatytas darbo laikas, viršijantis Direktyvos 2003/88/EB 6 straipsnio b dalyje nurodytą maksimalų darbo laiką, nenumatant kompensacijos? Jeigu į klausimą dėl tiesioginio taikymo bus atsakyta teigiamai: ar ir prireikus kaip kompensuojama, jei viršininkas iki pamatinio laikotarpio pabaigos nesuteikia kompensacijos?

               5.

               Kaip reikėtų atsakyti į 1–4 klausimus galiojant 1993 m. lapkričio 23 d. Tarybos direktyvai 93/104/EB (2) (OL L 307, 1993 12 13, p. 18; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 5 sk., 2 t., p. 197)?

      (1)  2003 m. lapkričio 4 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2003/88/EB dėl tam tikrų darbo laiko organizavimo aspektų (OL L 299, p. 9; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 5 sk., 4 t., p. 381)

      (2)  1993 m. lapkričio 23 d. Tarybos direktyva 93/104/EB dėl tam tikrų darbo laiko organizavimo aspektų (OL L 307, p. 18; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 5 sk., 2 t., p. 197)


title: Byla F-81/12: 2012 m. liepos 27 d. pareikštas ieškinys byloje ZZ prieš Tarybą

text:
               29.9.2012

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 295/34

         2012 m. liepos 27 d. pareikštas ieškinys byloje ZZ prieš Tarybą

   (Byla F-81/12)
   2012/C 295/60
   Proceso kalba: prancūzų

      Šalys

      Ieškovas: ZZ, atstovaujamas advokatų D. Abreu Caldas, S. Orlandi, A. Coolen, J.-N. Louis ir E. Marchal

      Atsakovė: Europos Sąjungos Taryba

      Ginčo dalykas bei aprašymas

   Sprendimų nepaaukštinti ieškovo pareigų paskiriant jį į AD 12 lygį per 2010 m. ir 2011 m. pareigų paaukštinimo procedūras panaikinimas.

      Ieškovo reikalavimai

               —

               Panaikinti Paskyrimų tarnybos sprendimą nepaaukštinti ieškovo pareigų paskiriant jį į AD 12 lygį per 2010 m. pareigų paaukštinimo procedūrą;

               —

               panaikinti Paskyrimų tarnybos sprendimą nepaaukštinti ieškovo pareigų paskiriant jį į AD 12 lygį per 2011 m. pareigų paaukštinimo procedūrą;

               —

               prireikus panaikinti 2012 m. balandžio 18 d. sprendimą, kuriuo atmesti skundai dėl sprendimų nepaaukštinti ieškovo pareigų paskiriant jį į AD 12 lygį per 2010 m. ir 2011 m. pareigų paaukštinimo procedūras;

               —

               priteisti iš Tarybos bylinėjimosi išlaidas.


title: Byla C-520/16: 2016 m. spalio 5 d. Amtsgericht Hannover (Vokietija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Andrea Witzel, Jannis Witzel, Jazz Witzel/Germanwings GmbH

text:
               30.1.2017

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 30/15

         2016 m. spalio 5 d.Amtsgericht Hannover (Vokietija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Andrea Witzel, Jannis Witzel, Jazz Witzel/Germanwings GmbH

   (Byla C-520/16)
   (2017/C 030/17)
   Proceso kalba: vokiečių

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Amtsgericht Hannover

      Šalys pagrindinėje byloje

      Ieškovai: Andrea Witzel, Jannis Witzel, Jazz Witzel

      Atsakovė: Germanwings GmbH

      Prejudiciniai klausimai

               1.

               Ar Reglamento (EB) Nr. 261/2004 (1) 5 straipsnio 3 dalį reikia aiškinti taip, kad išvengiamumas susijęs tik su ypatingų aplinkybių atsiradimu, ar taip pat su ypatingų aplinkybių pasekmėmis, būtent skrydžio atšaukimu arba atidėjimu ilgam laikui?

               2.

               Jei Teisingumo Teismas į pirmąjį klausimą atsakytų taip, kad išvengiamumas susijęs su skrydžio atidėjimu: ar tuomet, kai ypatingos aplinkybės susijusios su pirmesniam skrydžiui naudojamu orlaiviu, skrydį vykdantis oro vežėjas turi jau susiklosčius su pirmesniu skrydžiu susijusioms ypatingoms aplinkybėms stengtis rasti pakaitinį orlaivį, ar jis gali palaukti, kol bus tikrai aišku, kad dėl ypatingų aplinkybių teks gerokai atidėti paskesnį skrydį?

               3.

               Jei Teisingumo Teismas į pirmąjį klausimą atsakytų taip, kad išvengiamumas susijęs su skrydžio atidėjimu: ar neracionalu užsakyti užsakomąjį reisą, jei jo išlaidos maždaug tris kartus didesnės negu savo skrydžio?

      (1)  2004 m. vasario 11 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (EB) Nr. 261/2004, nustatantis bendras kompensavimo ir pagalbos keleiviams taisykles atsisakymo vežti ir skrydžių atšaukimo arba atidėjimo ilgam laikui atveju, panaikinantis Reglamentą (EEB) Nr. 295/91 (OL L 46, 2004, p. 1; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 7 sk., 8 t., p. 10).


title: Byla T-275/15: 2016 m. kovo 8 d. Bendrojo Teismo nutartis byloje Hmicho/Taryba

text:
               2.5.2016

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 156/54

         2016 m. kovo 8 d. Bendrojo Teismo nutartis byloje Hmicho/Taryba

   (Byla T-275/15) (1)

   (2016/C 156/74)
   Proceso kalba: anglų
   Septintosios kolegijos pirmininkas nutartimi nurodė išbraukti bylą iš registro.

      (1)  OL C 294, 2015 9 7.


title: Sujungtos bylos C-482/13, C-484/13, C-485/13 ir C-487/13: 2015 m. sausio 21 d. Teisingumo Teismo (pirmoji kolegija) sprendimas byloje (Juzgado de Primera Instancia e Instrucción de Marchena (Ipsanija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Unicaja Banco, SA/José Hidalgo Rueda ir kt. (C-482/13), Caixabank SA/Manuel María Rueda Ledesma (C-484/13), Rosario Mesa Mesa (C-484/13), José Labella Crespo (C-485/13), Rosario Márquez Rodríguez (C-485/13), Rafael Gallardo Salvat (C-485/13), Manuela Márquez Rodríguez (C-485/13), Alberto Galán Luna (C-487/13), Domingo Galán Luna (C-487/13) (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą — Direktyva 93/13/EEB — Pardavėjo ar tiekėjo su vartotoju sudaromos sutartys — Hipoteka užtikrintos sutartys — Sąlygos dėl delspinigių — Nesąžiningos sąlygos — Išieškojimo iš hipoteka įkeisto turto procedūra — Palūkanų sumažinimas — Nacionalinio teismo įgaliojimai)

text:
               30.3.2015

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 107/8

      2015 m. sausio 21 d. Teisingumo Teismo (pirmoji kolegija) sprendimas byloje (Juzgado de Primera Instancia e Instrucción de Marchena (Ipsanija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Unicaja Banco, SA/José Hidalgo Rueda ir kt. (C-482/13), Caixabank SA/Manuel María Rueda Ledesma (C-484/13), Rosario Mesa Mesa (C-484/13), José Labella Crespo (C-485/13), Rosario Márquez Rodríguez (C-485/13), Rafael Gallardo Salvat (C-485/13), Manuela Márquez Rodríguez (C-485/13), Alberto Galán Luna (C-487/13), Domingo Galán Luna (C-487/13)

      (Sujungtos bylos C-482/13, C-484/13, C-485/13 ir C-487/13) (1)

      ((Prašymas priimti prejudicinį sprendimą - Direktyva 93/13/EEB - Pardavėjo ar tiekėjo su vartotoju sudaromos sutartys - Hipoteka užtikrintos sutartys - Sąlygos dėl delspinigių - Nesąžiningos sąlygos - Išieškojimo iš hipoteka įkeisto turto procedūra - Palūkanų sumažinimas - Nacionalinio teismo įgaliojimai))
      (2015/C 107/10)
      Proceso kalba: ispanų

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

         Juzgado de Primera Instancia e Instrucción de Marchena

         Šalys pagrindinėje byloje

         Ieškovės: Unicaja Banco, SA, Caixabank SA

         Atsakovai: José Hidalgo Rueda, María del Carmen Vega Martín, Gestión Patrimonial Hive SL, Francisco Antonio López Reina, Rosa María Hidalgo Vega (C-482/13), Manuel María Rueda Ledesma (C-484/13), Rosario Mesa Mesa (C-484/13), José Labella Crespo (C-485/13), Rosario Márquez Rodríguez (C-485/13), Rafael Gallardo Salvat (C-485/13), Manuela Márquez Rodríguez (C-485/13), Alberto Galán Luna (C-487/13), Domingo Galán Luna (C-487/13)

         Rezoliucinė dalis

      1993 m. balandžio 5 d. Tarybos direktyvos 93/13/EEB dėl nesąžiningų sąlygų sutartyse su vartotojais 6 straipsnio 1 dalį reikia aiškinti taip, kad ja nedraudžiama nacionalinės teisės nuostata, pagal kurią nacionalinis teismas, kuriame pradėta išieškojimo iš hipoteka įkeisto turto byla, privalo perskaičiuoti sumas, mokėtinas pagal hipoteka užtikrintos paskolos sutarties sąlygą dėl delspinigių, kurių norma yra didesnė nei triguba įstatymuose nustatyta palūkanų norma, ir pritaikyti šios ribos neviršijančią delspinigių normą, jeigu šios nacionalinės teisės nuostatos taikymas:

                  —

                  neturi įtakos teismo vertinimui dėl delspinigius įtvirtinančios sąlygos nesąžiningumo ir

                  —

                  netrukdo šiam teismui netaikyti šios sąlygos, jeigu šis nuspręstų, kad ji nesąžininga, kaip tai suprantama pagal Direktyvos 93/13 3 straipsnio 1 dalį.

         (1)  OL C 352, 2013 11 30.


title: Byla C-93/06  2006 m. vasario 14 d.  Europos Bendrijų Komisijos pareikštas ieškinys Austrijos Respublikai

text:
               8.4.2006

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 86/19

         2006 m. vasario 14 d. Europos Bendrijų Komisijos pareikštas ieškinys Austrijos Respublikai
   (Byla C-93/06)
   (2006/C 86/36)
   Proceso kalba: vokiečių
   2006 m. vasario 14 d. Europos Bendrijų Teisingumo Teisme buvo pareikštas Europos Bendrijų Komisijos, atstovaujamos María Amparo Alcover San Pedro ir Dr. Bernhard Schima, nurodžiusių adresą dokumentams įteikti Liuksemburge, ieškinys Austrijos Respublikai.
   Ieškovė Teisingumo Teismo prašo:

               1)

               pripažinti, kad nepriimdama 2003 m. liepos 24 d. Komisijos direktyvai 2003/73/EB, iš dalies keičiančiai Direktyvos 1999/94/EB III priedą (1), perkelti į nacionalinę teisę reikalingų įstatymų ir kitų teisės aktų arba nepranešdama Komisijai, Austrijos Respublika neįvykdė įsipareigojimų pagal šios direktyvos 2 straipsnio 1 dalį;

               2)

               priteisti iš Austrijos Respublikos bylinėjimosi išlaidas.

         Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai
   Direktyvos perkėlimo į nacionalinę teisę terminas baigėsi 2004 m. liepos 25 dieną.

      (1)  OL L 186, p. 34.


title: Byla C-530/14 P: 2014 m. lapkričio 21 d. Europos Komisijos pateiktas apeliacinis skundas dėl 2014 m. rugsėjo 11 d. Bendrojo Teismo (antroji kolegija) priimto sprendimo byloje T-425/11 Graikija / Komisija

text:
               26.1.2015

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 26/19

         2014 m. lapkričio 21 d. Europos Komisijos pateiktas apeliacinis skundas dėl 2014 m. rugsėjo 11 d. Bendrojo Teismo (antroji kolegija) priimto sprendimo byloje T-425/11 Graikija/Komisija

   (Byla C-530/14 P)
   (2015/C 026/23)
   Proceso kalba: graikų

      Šalys

      Apeliantė: Europos Komisija, atstovaujama A. Bouchagiar ir P.J. Loewenthal

      Kita proceso šalis: Graikijos Respublika

      Apeliantės reikalavimai

               —

               panaikinti 2014 m. rugsėjo 11 d. Bendrojo Teismo (antroji kolegija) sprendimą, apie kurį Komisijai pranešta 2014 m. rugsėjo 12 d., byloje T-425/11, Graikija/Komisija (ECLI: EU: T: 2014: 768);

               —

               grąžinti bylą Bendrajam teismui nagrinėti iš naujo;

               —

               atidėti bylinėjimosi Teisingumo Teisme išlaidų klausimo nagrinėjimą.

      Apeliacinio skundo pagrindai ir pagrindiniai argumentai

   Apeliacinis skundas grindžiamas vieninteliu pagrindu: Bendrasis Teismas klaidingai aiškino ir taikė SESV 107 straipsnio 1 dalį nuspręsdamas, kad ginčijama priemonė nesuteikė pranašumo valstybiniams lošimo namams. Šie vienintelį Komisijos apeliacinio skundo pagrindą sudaro trys dalys.
   Pirma, skundžiamo sprendimo 52–58 punktuose Bendrasis Teismas Pažeidė SESV 107 straipsnio 1 dalį nuspręsdamas, kad valstybiniai lošimo namai neturėjo pranašumo rinkdami mažesnį įėjimo mokestį iš kiekvieno kliento, remdamiesi ginčijama priemone, nes pervedamos sumos sudarė 80 % valstybinių ir privačių lošimo namų taikomos įėjimo bilieto kainos.
   Antra, skundžiamo sprendimo 59–68 punktuose Bendrasis Teismas pažeidė SESV 107 straipsnio 1 dalį nuspręsdamas, jog nepakanka, kad Komisija įvertintų ginčijama priemone suteikiamą pranašumą kaip tiesioginė mokestinę diskriminaciją de jure, ir kad Komisija pranašumą turėjo pagrįsti ginčijamos priemonės pasekmių ekonominiais tyrimais.
   Trečia, skundžiamo sprendimo 74–80 punktuose Bendrasis Teismas pažeidė SESV 107 straipsnio 1 dalį konstatuodamas, kad, pirma, nemokamo įėjimo komercinė praktika negalėjo padidinti ginčijama priemone suteikiamo pranašumo, nes ši priemonė nesuteikia pranašumo apskritai, ir antra, kad būtų pripažintas šis argumentas, Komisija turėjo įrodyti, kad realiai suteiktų nemokamų įėjimų skaičius buvo per didelis atsižvelgiant į Graikijos teisės aktuose, kuriais buvo leidžiama tokia praktika, nustatytus tikslus, ir kad tai neatitinka nacionalinės teisės aktuose nustatytų sąlygų.


title: Byla C-221/16: 2016 m. balandžio 20 d. Tribunal Superior de Justicia de Castilla-La Mancha (Ispanija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Iberdrola Renovables Castilla La Mancha S.A./Comisión Superior de Hacienda de la Comunidad Autónoma de Castilla-La Mancha

text:
               4.7.2016

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 243/20

         2016 m. balandžio 20 d.Tribunal Superior de Justicia de Castilla-La Mancha (Ispanija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Iberdrola Renovables Castilla La Mancha S.A./Comisión Superior de Hacienda de la Comunidad Autónoma de Castilla-La Mancha

   (Byla C-221/16)
   (2016/C 243/21)
   Proceso kalba: ispanų

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Tribunal Superior de Justicia de Castilla-La Mancha, Sala Contencioso-Administrativo, Sección Segunda

      Šalys pagrindinėje byloje

      Pareiškėja: Iberdrola Renovables Castilla La Mancha S.A.

      Atsakovė: Comisión Superior de Hacienda de la Comunidad Autónoma de Castilla-La Mancha

      Prejudiciniai klausimai

               1.

               Ar, atsižvelgiant į tai, kad Direktyvos 2009/28/EB 2 straipsnio k punkte numatytos „paramos schemos“, apimančios fiskalines paskatas, kurias sudaro mokesčių sumažinimas, atleidimas nuo mokesčių ir mokesčių grąžinimas, yra priemonės, skirtos įgyvendinti Direktyvoje 2009/28/EB numatytus atsinaujinančių energijos išteklių vartojimo tikslus, tokios paskatos ar priemonės yra privalomos ir saisto valstybes nares ir yra tiesioginio veikimo, taigi, jas gali nurodyti ir jomis gali remtis atitinkami privatūs asmenys vykstant bet kokiai viešai, teisminei ar administracinei procedūrai?

               2.

               Ar, atsižvelgiant į tai, kad kaip „paramos schemos“, minimos pirmame klausime, įvardijamos fiskalinio paskatinimo priemonės, kurias, „be kita ko“, sudaro mokesčių sumažinimas, atleidimas nuo mokesčių ir mokesčių grąžinimas, reikia suprasti, kad tokios paskatos konkrečiai apima neapmokestinimą, t. y. draudimą numatyti bet kokį specifinį ar vienkartinį mokestį už energiją iš atsinaujinančių šaltinių šalia bendrų mokesčių, kuriais apmokestinama ekonominė veikla ir kurie taikomi už elektros energijos gamybą? Be to, kartu keliamas ir kitas klausimas: ar nurodytas bendras draudimas apima ir draudimą vienu metu taikyti kelis bendrus ar vienkartinius mokesčius, numatyti dvigubą apmokestinimą ar dalinį jų sutapimą įvairiose veiklos, susijusios su energijos iš atsinaujinančių išteklių gamyba, stadijose, darant poveikį pačiam apmokestinimo nagrinėjamu mokesčiu už vėjo energiją momentui?

               3.

               Jeigu į pirmesnį klausimą būtų atsakyta neigiamai ir pripažinus, kad atsinaujinančių išteklių energija gali būti apmokestinta, ar pagal Direktyvos 2008/118/EB 1 straipsnio 2 dalį sąvoką „specifiniai tikslai“ reikia aiškinti taip, kad turi būti siekiama išimtinio tikslo, ir kad, be to, mokestis, kuriuo apmokestinama atsinaujinančių išteklių energija, pagal struktūrą turi būti visiškai nefiskalinio, o ne tik biudžetinio ar pajamų surinkimo pobūdžio?

               4.

               Ar pagal Direktyvos 2003/96/EB 4 straipsnį, kuriame, nurodant apmokestinimo lygius, kuriuos valstybės narės turi taikyti energetikos produktams ir elektros energijai, atsižvelgiama į direktyvoje nustatytus minimalius apmokestinimo lygius, kurie suprantami kaip visų tiesioginių ir netiesioginių mokesčių, taikomų tokiems produktams jų atidavimo naudoti momentu, bendra suma, šią bendrą sumą reikia suprasti taip, kad nustatant pagal direktyvą reikalaujamą apmokestinimo lygį negalima įtraukti nacionalinių mokesčių, kurie nėra visiškai fiskalinio pobūdžio tiek atsižvelgiant į jų struktūrą, tiek į į specifinį tikslą, aiškinamą pagal atsakymą, kuris bus pateiktas į pirmesnį klausimą?

               5.

               Ar Direktyvos 2009/28/EB 13 straipsnio 1 dalies e punkte vartojamas terminas „mokestis“ yra autonominė Sąjungos teisės sąvoka, kurią reikia aiškinti plačiai, kaip reiškiantį mokestį bendrąja prasme ir kaip jo sinonimą?

               6.

               Jeigu į pirmesnį klausimą būtų atsakyta teigiamai, keliamas toks klausimas: ar minėto 13 straipsnio 1 dalies e punkte nurodyti mokesčiai, kuriuos turi mokėti vartotojai, gali apimti tik tokias rinkliavas ar mokesčius, kurie skirti prireikus kompensuoti žalą, kuri [energetikos produktais ir elektros energija] padaroma aplinkai, ir iš kurių surinkta suma siekiama atlyginti tokio neigiamo poveikio ar neigiamų pasekmių nulemtą žalą, tačiau negali apimti mokesčių ar sumų, kurie renkami už aplinką neteršiančią energiją ir kuriais visų pirma siekiama biudžetinio tikslo arba tikslo surinkti pajamų?


title: Byla C-202/12: 2013 m. gruodžio 19 d. Teisingumo Teismo (penktoji kolegija) sprendimas byloje ( Gerechtshof ’s-Gravenhage (Nyderlandai) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Innoweb BV prieš Wegener ICT Media BV, Wegener Mediaventions BV (Direktyva 96/9/EB — Duomenų bazių teisinė apsauga — 7 straipsnio 1 ir 5 dalys — Duomenų bazės sudarytojo sui generis teisė — Sąvoka „Naudojimas iš naujo“ — Didelė duomenų bazės dalis — Specializuota metapaieškos sistema)

text:
               22.2.2014

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 52/10

         2013 m. gruodžio 19 d. Teisingumo Teismo (penktoji kolegija) sprendimas byloje (Gerechtshof ’s-Gravenhage (Nyderlandai) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Innoweb BV prieš Wegener ICT Media BV, Wegener Mediaventions BV

   (Byla C-202/12) (1)

   (Direktyva 96/9/EB - Duomenų bazių teisinė apsauga - 7 straipsnio 1 ir 5 dalys - Duomenų bazės sudarytojo sui generis teisė - Sąvoka „Naudojimas iš naujo“ - Didelė duomenų bazės dalis - Specializuota metapaieškos sistema)
   2014/C 52/14
   Proceso kalba: olandų

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Gerechtshof Den Haag, anksčiau — Gerechtshof ’s-Gravenhage

      Šalys pagrindinėje byloje

      Apeliantė: Innoweb BV

      Kitos apeliacinio proceso šalys: Wegener ICT Media BV, Wegener Mediaventions BV

      Dalykas

   Prašymas priimti prejudicinį sprendimą — Gerechtshof te’s-Gravenhage — Nyderlandai — 1996 m. kovo 11 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 96/9/EB dėl duomenų bazių teisinės apsaugos (OL L 77, p. 20; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 13 sk., 15 t., p. 459) 7 straipsnio 1 ir 5 dalių išaiškinimas — Duomenų bazės sudarytojo teisė neleisti perkelti ir (arba) iš naujo naudoti pakankamai didelę duomenų bazės dalį — Draudimas pakartotinai ir sistemingai naudoti iš naujo nedideles duomenų bazės dalis, jei tai pasireiškia veiksmais, kurie prieštarauja normaliam duomenų bazių naudojimui arba kuriais nepagrįstai pažeidžiami teisėti duomenų bazės sudarytojo interesai — Pakartotinio naudojimo iš naujo pakankamas pobūdis arba sistemingo naudojimo iš naujo kumuliacinė sąlyga — Naudojimas iš naujo, pasitelkiant kompiuterizuotą sistemą.

      Rezoliucinė dalis

   1996 m. kovo 11 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 96/9/EB dėl duomenų bazių teisinės apsaugos 7 straipsnio 1 dalis turi būti aiškinama taip, kad operatorius, kuris tokią specializuotą metapaieškos sistemą, kaip pagrindinėje byloje, pateikia naudotis internete kompiuteriniu ryšiu, iš naujo naudoja visą pagal 7 straipsnį saugomą duomenų bazę arba didelę jos dalį, jeigu ši specializuota metapaieškos sistema:

               —

               teikia galutiniam naudotojui paieškos formą, kuri atlieka iš esmės tas pačias funkcijas kaip ir duomenų bazės paieškos forma,

               —

               „tikruoju laiku“„išverčia“ galutinių naudotojų užklausas paieškos sistemoje, kuri įdiegta duomenų bazėje, kad būtų peržiūrėti visi tos bazės duomenys, ir

               —

               rastus rezultatus galutiniam naudotojui pateikia savo interneto svetainės formatu, dubletus sugrupuodama į vieną elementą, tačiau tokia tvarka, kuri grindžiama kriterijais, panašiais į naudojamus konkrečios duomenų bazės paieškos sistemoje rezultatams parodyti.

      (1)  OL C 243, 2012 8 11.


title: Byla T-396/06 2006 m. gruodžio 21 d. pareikštas ieškinys byloje Komisija prieš TGA Technische Gebäudeausrüstung Chemnitz

text:
               24.2.2007

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 42/33

         2006 m. gruodžio 21 d. pareikštas ieškinys byloje Komisija prieš TGA Technische Gebäudeausrüstung Chemnitz

   (Byla T-396/06)
   (2007/C 42/57)
   Proceso kalba: vokiečių
   Šalys

      Ieškovė: Europos Bendrijų Komisija, atstovaujama M. Šimerdová ir advokato R. Bierwagen
   Atsakovė: TGA Technische Gebäudeausrüstung Chemnitz GmbH
   Ieškovės reikalavimai

               —

               Įpareigoti atsakovę grąžinti ieškovei 32 440,80 euro ir 4 % palūkanų skaičiuojant jas nuo 1999 m. lapkričio 30 dienos.

               —

               Priteisti iš atsakovės bylinėjimosi išlaidas.

         Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai
   Ieškovė su atsakove sudarė sutartį dėl Bendrijos veiklos nebranduolinės energijos srityje (nuo 1994 m. iki 1998 m.) (1), kurioje buvo sutarta, kad su šia sutartimi susiję ginčai bus sprendžiami Pirmosios instancijos teisme. Projekto objektu buvo odos džiovinimo įrenginio sukonstravimas ir bandomasis paleidimas.
   1999 m. vasario 18 d. laišku Komisija nutraukė šią sutartį, nes jai nebuvo pateikta tinkama baigiamoji ataskaita. Ieškovė šiuo klausimu nurodo, kad ji dėl trūkstamų pateisinančių dokumentų tik iš dalies pripažino atsakovės vėliau pateiktas ataskaitas. Likusią sumą ieškovė keletą kartų pareikalavo grąžinti, ir ši suma yra šio ieškinio objektas.

      (1)  1994 m. lapkričio 23 d. Tarybos sprendimas 94/806/EB, nustatantis specialią tyrimų ir technologijų vystymo programą, įskaitant demonstravimą, nebranduolinės energijos srityje (nuo 1994 m. iki 1998 m.) (OL L 334, p. 87).


title: Byla C-400/14 P: 2015 m. liepos 16 d. Teisingumo Teismo (šeštoji kolegija) nutartis byloje Basic AG Lebensmittelhandel/Vidaus rinkos derinimo tarnyba (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui), Repsol YPF, SA (Apeliacinis skundas — Teisingumo Teismo procedūros reglamento 181 straispnis — Vaizdinio Bendrijos prekių ženklo registracijos paraiška — Žodinis elementas „basic“ — Ankstesnis vaizdinis Bendrijos prekių ženklas — Žodinis elementas „BASIC“ — Šio prekių ženklo savininko protestas — Dalinis atsisakymas įregsitruoti — „Platinimo paslaugų“ ir „mažmeninės ir didmeninės prekybos paslaugų“ sąvokos — Apimtis)

text:
               28.9.2015

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 320/10

         2015 m. liepos 16 d. Teisingumo Teismo (šeštoji kolegija) nutartis byloje Basic AG Lebensmittelhandel/Vidaus rinkos derinimo tarnyba (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui), Repsol YPF, SA

   (Byla C-400/14 P) (1)

   ((Apeliacinis skundas - Teisingumo Teismo procedūros reglamento 181 straispnis - Vaizdinio Bendrijos prekių ženklo registracijos paraiška - Žodinis elementas „basic“ - Ankstesnis vaizdinis Bendrijos prekių ženklas - Žodinis elementas „BASIC“ - Šio prekių ženklo savininko protestas - Dalinis atsisakymas įregsitruoti - „Platinimo paslaugų“ ir „mažmeninės ir didmeninės prekybos paslaugų“ sąvokos - Apimtis))
   (2015/C 320/13)
   Proceso kalba: anglų

      Šalys

      Apeliantė: Basic AG Lebensmittelhandel, atstovaujama Rechtsanwälte D. Altenburg ir T. Haug

      Atsakovės: Vidaus rinkos derinimo tarnyba (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui), atstovaujama A. Folliard-Monguiral, Repsol YPF, SA, atstovaujama abogado J.-B. Devaureix

      Rezoliucinė dalis

               1.

               Atmesti apeliacinį skundą.

               2.

               Priteisti iš Basic AG Lebensmittelhandel bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 431, 2014 12 1.


title: Sujungtos bylos T-423/13 ir T-64/14: 2016 m. gegužės 24 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Good Luck Shipping/Taryba (Bendra užsienio ir saugumo politika — Ribojamosios priemonės, nustatytos tam tikriems asmenims ir subjektams, siekiant užkirsti kelią branduolinių ginklų platinimui Irane — Lėšų įšaldymas — Teisės klaida — Teisinis pagrindas — Vertinimo klaida — Įrodymų nebuvimas)

text:
               4.7.2016

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 243/28

         2016 m. gegužės 24 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Good Luck Shipping/Taryba

   (Sujungtos bylos T-423/13 ir T-64/14) (1)

   ((Bendra užsienio ir saugumo politika - Ribojamosios priemonės, nustatytos tam tikriems asmenims ir subjektams, siekiant užkirsti kelią branduolinių ginklų platinimui Irane - Lėšų įšaldymas - Teisės klaida - Teisinis pagrindas - Vertinimo klaida - Įrodymų nebuvimas))
   (2016/C 243/28)
   Proceso kalba: anglų

      Šalys

      Ieškovė: Good Luck Shipping LLC (Dubajus, Jungtiniai Arabų Emyratai), atstovaujama QC F. Randolph, baristerės M. Lester ir solisitorės M. Taher

      Atsakovė: Europos Sąjungos Taryba, atstovaujama V. Piessevaux ir B. Driessen

      Dalykas

   Pirma, prašymas panaikinti 2013 m. birželio 6 d. Tarybos sprendimą 2013/270/BUSP, kuriuo iš dalies keičiamas Sprendimas 2010/413/BUSP dėl ribojamųjų priemonių Iranui (OL L 156, 2013, p. 10), 2013 m. birželio 6 d. Tarybos įgyvendinimo reglamentą (ES) Nr. 522/2013, kuriuo įgyvendinamas Reglamentas (ES) Nr. 267/2012 dėl ribojamųjų priemonių Iranui (OL L 156, 2013, p. 3), 2013 m. lapkričio 15 d. Tarybos sprendimą 2013/661/BUSP, kuriuo iš dalies keičiamas Sprendimas 2010/413/BUSP dėl ribojamųjų priemonių Iranui (OL L 306, 2013, p. 18), ir 2013 m. lapkričio 15 d. Tarybos įgyvendinimo reglamentą (ES) Nr. 1154/2013, kuriuo įgyvendinamas Reglamentas (ES) Nr. 267/2012 dėl ribojamųjų priemonių Iranui (OL L 306, 2013, p. 3), kiek šie aktai susiję su ieškove, ir, antra, prašymas pripažinti netaikytinais 2013 m. spalio 10 d. Tarybos sprendimą 2013/497/BUSP, kuriuo iš dalies keičiamas Sprendimas 2010/413/BUSP dėl ribojamųjų priemonių Iranui (OL L 272, 2013, p. 46), ir 2013 m. spalio 10 d. Tarybos reglamentą (ES) Nr. 971/2013, kuriuo iš dalies keičiamas Reglamentas (ES) Nr. 267/2012 dėl ribojamųjų priemonių Iranui (OL L 272, 2013, p. 1).

      Rezoliucinė dalis

               1.

               Panaikinami šie aktai, kiek jie susiję su Good Luck Shipping LLC:

                           —

                           2013 m. birželio 6 d. Tarybos sprendimas 2013/270/BUSP, kuriuo iš dalies keičiamas Sprendimas 2010/413/BUSP dėl ribojamųjų priemonių Iranui,

                           —

                           2013 m. birželio 6 d. Tarybos įgyvendinimo reglamentas (ES) Nr. 522/2013, kuriuo įgyvendinamas Reglamentas (ES) Nr. 267/2012 dėl ribojamųjų priemonių Iranui,

                           —

                           2013 m. lapkričio 15 d. Tarybos sprendimas 2013/661/BUSP, kuriuo iš dalies keičiamas Sprendimas 2010/413/BUSP dėl ribojamųjų priemonių Iranui,

                           —

                           2013 m. lapkričio 15 d. Tarybos įgyvendinimo reglamentas (ES) Nr. 1154/2013, kuriuo įgyvendinamas Reglamentas (ES) Nr. 267/2012 dėl ribojamųjų priemonių Iranui.

               2.

               Sprendimo 2013/661 padariniai tiek, kiek jie susiję su Good Luck Shipping, lieka galioti tol, kol bus panaikintas Reglamentas Nr. 1154/2013.

               3.

               Europos Sąjungos Taryba padengia savo ir Good Luck Shipping patirtas bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 325, 2013 11 9.


title: Byla C-173/14 P: 2014 m. balandžio 8 d. European Dynamics Belgium SA ir kt. pateiktas apeliacinis skundas dėl 2014 m. sausio 29 d. Bendrojo Teismo (antroji kolegija) priimto sprendimo byloje T-158/12 European Dynamics Belgium ir kt./EMA

text:
               16.6.2014

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 184/18

         2014 m. balandžio 8 d.European Dynamics Belgium SA ir kt. pateiktas apeliacinis skundas dėl 2014 m. sausio 29 d. Bendrojo Teismo (antroji kolegija) priimto sprendimo byloje T-158/12 European Dynamics Belgium ir kt./EMA

   (Byla C-173/14 P)
   2014/C 184/22
   Proceso kalba: graikų

      Šalys

      Apeliantės: European Dynamics Belgium SA, European Dynamics Luxembourg SA, Εvropaïki Dynamiki – Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE, European Dynamics UK Ltd, atstovaujamos advokato V. Christianos,

      Kita proceso šalis: Europos vaistų agentūra (EMA)

      Apeliančių reikalavimai

               —

               Panaikinti 2014 m. sausio 29 d. Bendrojo Teismo sprendimą byloje T-158/12 ir grąžinti bylą Bendrajam Teismui nagrinėti iš naujo;

               —

               priteisti iš EMA bylinėjimosi išlaidas.

      Apeliacinio skundo pagrindai ir pagrindiniai argumentai

               1.

               Apeliantės tvirtina, kad 2014 m. sausio 29 d. Bendrojo Teismo sprendime byloje T-158/12 pateikiami teisiniai vertinimai, kurie akivaizdžiai pažeidžia Europos Sąjungos teisės normas ir kurie yra ginčijami šiuo apeliaciniu skundu.

               2.

               Apeliantės mano, kad skundžiamas sprendimas turi būti panaikintas dėl akivaizdžių vertinimo klaidų, jų pateiktų argumentų iškraipymo, motyvavimo ir aiškinimo klaidos bei klaidingo Sąjungos teisės taikymo.

               3.

               Konkrečiai kalbant, apeliantės nurodo keturis apeliacinio skundo pagrindus:

                           —

                           pirmasis apeliacinio skundo pagrindas susijęs su nauju kriterijumi, kuris buvo nustatytas jau vykstant viešojo pirkimo konkursui, nors jis nebuvo numatytas techniniuose pirkimo reikalavimuose. Šiuo klausimu apeliantės nurodo jų pateiktuose dokumentuose išdėstyto pagrindo dėl panaikinimo ir argumentų iškraipymą bei netinkamą motyvavimą;

                           —

                           antrasis apeliacinio skundo pagrindas susijęs su kokybės atrankos kriterijaus kaip skyrimo kriterijaus vertinimu. Šiuo klausimu apeliantės nurodo vertinimo klaidą, Sąjungos teisės klaidingą aiškinimą ir taikymą bei netinkamą motyvavimą;

                           —

                           trečiasis apeliacinio pagrindas susijęs su pagal ankstesnes sutartis su ta pačia perkančiąja organizacija įgytos patirties vertinimu. Šiuo klausimu apeliantės nurodo, Sąjungos teisės klaidingą aiškinimą ir taikymą, vertinimo klaidą bei netinkamą motyvavimą;

                           —

                           ketvirtasis apeliacinio skundo pagrindas susijęs su kriterijaus, kurio nebuvo galima objektyviai įvertinti, vertinimu. Šiuo klausimu apeliantės nurodo akivaizdžią vertinimo klaidą, Sąjungos teisės klaidingą taikymą ir netinkamą motyvavimą.


title: Byla F-58/12: 2013 m. gruodžio 12 d. Tarnautojų teismo trečiosios kolegijos nutartis byloje Marcuccio prieš Komisiją (Viešoji tarnyba — Sprendimas išleisti į pensiją dėl invalidumo — Bendrojo Teismo atliktas panaikinimas dėl nemotyvavimo — Prašymas įvykdyti sprendimą — Reikalavimas grąžinti į pareigas — Bendrojo Teismo sprendimo panaikinimas — Suinteresuotumo pareikšti ieškinį nebuvimas — ESS 266 straipsnis — Deliktinė institucijos atsakomybė — Iš dalies akivaizdžiai nepriimtinas ir iš dalies akivaizdžiai teisiškai nepagrįstas ieškinys)

text:
               1.2.2014

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 31/20

         2013 m. gruodžio 12 d. Tarnautojų teismo trečiosios kolegijos nutartis byloje Marcuccio prieš Komisiją
   (Byla F-58/12) (1)

   (Viešoji tarnyba - Sprendimas išleisti į pensiją dėl invalidumo - Bendrojo Teismo atliktas panaikinimas dėl nemotyvavimo - Prašymas įvykdyti sprendimą - Reikalavimas grąžinti į pareigas - Bendrojo Teismo sprendimo panaikinimas - Suinteresuotumo pareikšti ieškinį nebuvimas - ESS 266 straipsnis - Deliktinė institucijos atsakomybė - Iš dalies akivaizdžiai nepriimtinas ir iš dalies akivaizdžiai teisiškai nepagrįstas ieškinys)
   2014/C 31/35
   Proceso kalba: italų

      Šalys

      Ieškovas: Luigi Marcuccio (Trikazė, Italija), atstovaujama advokato G. Cipressa

      Atsakovė: Europos Komisija, atstovaujama J. Currall, G. Gattinara ir advokato A. Dal Ferro

      Dalykas

   Prašymas panaikinti implicitinį Komisijos sprendimą, kuriuo buvo atmestas ieškovo prašymas įvykdyti 2008 m. lapkričio 4 d. Tarnautojų teismo sprendimą byloje F-41/06, Marcuccio prieš Komisiją, ir tuo remiantis patikėti jam užduotis, susijusias su jo lygį atitinkančios funkcijų grupės postu, bei prašymas atlyginti nuostolius su palūkanomis.

      Rezoliucinė dalis

               1.

               Atmesti ieškinį iš dalies kaip akivaizdžiai nepriimtiną ir iš dalies kaip akivaizdžiai teisiškai nepagrįstą.

               2.

               L. Marcuccio padengia savo ir Europos Komisijos patirtas bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 295, 2012 9 29, p. 33.


title: Byla C-372/05: 2009 m. gruodžio 15 d. Teisingumo Teismo (didžioji kolegija) sprendimas byloje Europos Komisija prieš Vokietijos Federacinę Respubliką (Valstybės įsipareigojimų neįvykdymas — Atleidžiamas nuo muitų karinės įrangos importas)

text:
               27.2.2010

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 51/3

         2009 m. gruodžio 15 d. Teisingumo Teismo (didžioji kolegija) sprendimas byloje Europos Komisija prieš Vokietijos Federacinę Respubliką

   (Byla C-372/05) (1)

   (Valstybės įsipareigojimų neįvykdymas - Atleidžiamas nuo muitų karinės įrangos importas)
   2010/C 51/04
   Proceso kalba: vokiečių

      Šalys

      Ieškovė: Europos Komisija, atstovaujama C. Cattabriga, G. Wilms, D. Triantafyllou ir H. Støvlbæk

      Atsakovė: Vokietijos Federacinė Respublika, atstovaujama M. Lumma, Rechtsanwalt C. von Donat

      Atsakovės pusėje įstojusios į bylą šalys: Danijos Karalystė, atstovaujama J. Bering Liisberg, Graikijos Respublika, atstovaujama E.-M. Mamouna, A. Samoni-Rantou ir K. Boskovits, Suomijos Respublika, atstovaujama E. Bygglin ir A. Guimaraes-Purokoski

      Dalykas

   Valstybės įsipareigojimų neįvykdymas — 1989 m. gegužės 29 d. Tarybos reglamento (EEB, Euratomas) Nr. 1552/89 dėl Sprendimo 88/376/EEB, Euratomas dėl Bendrijų nuosavų išteklių sistemos taikymo (OL L 155, p. 1), o nuo 2000 m. gegužės 31 d. — 2000 m. gegužės 22 d. Tarybos reglamento (EB, Euratomas), Nr. 1150/2000, įgyvendinančio Sprendimą 94/728/EB, Euratomas dėl Bendrijų nuosavų išteklių sistemos, (OL L 130, p. 1; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 1 sk., 3 t., p. 169) 2, 9, 10 ir 11 straipsnių pažeidimas — Karinės įrangos importas netaikant muito

      Rezoliucinė dalis

               1.

               Atsisakiusi apskaičiuoti, nustatyti ir perduoti Europos Bendrijų Komisijai nuosavus išteklius už karinės įrangos importą 1998 m. sausio 1 d.–2002 m. gruodžio 31 d. laikotarpiu bei sumokėti delspinigius už Europos Bendrijų Komsijai neperduotus šiuos nuosavus išteklius, Vokietijos Federacinė Respublika neįvykdė įsipareigojimų pagal 1989 m. gegužės 29 d. Tarybos reglamento (EEB, Euratomas) Nr. 1552/89, įgyvendinančio Sprendimą 88/376/EEB (Euratomas) dėl Bendrijos nuosavų išteklių sistemos, iš dalies pakeisto 1996 m. liepos 8 d. Tarybos reglamentu (EB, Euratomas) Nr. 1355/96, 2 ir 9–11 straipsnius ir pagal tuos pačius 2000 m. gegužės 22 d. Tarybos reglamento (EB, Euratomas) Nr. 1150/2000, įgyvendinančio Sprendimą 94/728/EB (Euratomas) dėl Bendrijų nuosavų išteklių sistemos, straipsnius.

               2.

               Priteisti iš Vokietijos Federacinės Respublikos bylinėjimosi išlaidas.

               3.

               Danijos Karalystė, Graikijos Respublika ir Suomijos Respublika pačios padengia savo bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 296, 2005 11 26.


title: Byla C-198/11 P: 2012 m. gegužės 11 d. Teisingumo Teismo (šeštoji kolegija) nutartis byloje Lan Airlines SA prieš Vidaus rinkos derinimo tarnybą (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui), Air Nostrum, Líneas Aéreas del Mediterráneo SA (Apeliacinis skundas — Procedūros reglamento 119 straipsnis — Bendrijos prekių ženklas — Reglamentas (EB) Nr. 40/94 — 8 straipsnio 1 dalies b punktas — Žodinis Bendrijos prekių ženklas LÍNEAS AÉREAS DEL MEDITERRÁNEO LAM — Registracijos paraiška — Ankstesnių žodinio ir vaizdinio prekių ženklų LAN savininko protestas — Protesto atmetimas — Galimybės supainioti nebuvimas — Akivaizdžiai nepriimtinas apeliacinis skundas)

text:
               6.10.2012

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 303/3

         2012 m. gegužės 11 d. Teisingumo Teismo (šeštoji kolegija) nutartis byloje Lan Airlines SA prieš Vidaus rinkos derinimo tarnybą (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui), Air Nostrum, Líneas Aéreas del Mediterráneo SA

   (Byla C-198/11 P) (1)

   (Apeliacinis skundas - Procedūros reglamento 119 straipsnis - Bendrijos prekių ženklas - Reglamentas (EB) Nr. 40/94 - 8 straipsnio 1 dalies b punktas - Žodinis Bendrijos prekių ženklas LÍNEAS AÉREAS DEL MEDITERRÁNEO LAM - Registracijos paraiška - Ankstesnių žodinio ir vaizdinio prekių ženklų LAN savininko protestas - Protesto atmetimas - Galimybės supainioti nebuvimas - Akivaizdžiai nepriimtinas apeliacinis skundas)
   2012/C 303/04
   Proceso kalba: ispanų

      Šalys

      Apeliantė: Lan Airlines SA, atstovaujama abogado E. Armijo Chávarri

      Kitos proceso šalys: Vidaus rinkos derinimo tarnyba (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui), atstovaujama O. Mondéjar Ortuño, Air Nostrum, Líneas Aéreas del Mediterráneo SA

      Dalykas

   Apeliacinis skundas, pareikštas dėl 2011 m. vasario 8 d. Bendrojo Teismo (ketvirtoji kolegija) sprendimo Lan Airlines prieš VRDT — Air Nostrum, Líneas Aéreas del Mediterráneo (T-194/09), kuriuo Bendrasis Teismas atmetė ieškinį, pareikštą dėl 2009 m. vasario 19 d. VRDT ketvirtosios apeliacinės tarybos sprendimo byloje R 107/2008-4, susijusio su protesto procedūra tarp Lan Airlines, SA ir Air Nostrum, Líneas Aéreas del Mediterráneo, SA.

      Rezoliucinė dalis

               1.

               Atmesti apeliacinį skundą.

               2.

               Priteisti iš LAN Airlines SA bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 186, 2011 6 25.


title: Byla C-174/14: 2014 m. balandžio 9 d. Supremo Tribunal Administrativo (Portugalija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Saudaçor – Sociedade Gestora de Recursos e Equipamentos de Saúde dos Açores SA/Fazenda Pública

text:
               7.7.2014

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 212/15

         2014 m. balandžio 9 d.Supremo Tribunal Administrativo (Portugalija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Saudaçor – Sociedade Gestora de Recursos e Equipamentos de Saúde dos Açores SA/Fazenda Pública

   (Byla C-174/14)
   2014/C 212/16
   Proceso kalba: portugalų

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Supremo Tribunal Administrativo

      Šalys pagrindinėje byloje

      Pareiškėja ir apeliantė: Saudaçor – Sociedade Gestora de Recursos e Equipamentos de Saúde dos Açores SA

      Atsakovas: Fazenda Pública

      Prejudiciniai klausimai

               1.

               Ar sąvoką „viešosios teisės reguliuojamos įstaigos“, kaip ji suprantama pagal 2006 m. lapkričio 28 d. Tarybos direktyvos 2006/112/EB (1) 13 straipsnio 1 dalies pirmą pastraipą, nacionalinis teismas gali aiškinti atsižvelgdamas į sąvoką „įstaigos, kurių veiklą reglamentuoja viešoji teisė“, kaip ji suprantama pagal 2004 m. kovo 31 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2004/18/EB (2) 1 straipsnio 9 dalį?

               2.

               Ar viešosios teisės reguliuojamų įstaigų, veikiančių kaip valdžios institucijos, sąvoka, kaip ji suprantama pagal Direktyvos 2006/112/EB 13 straipsnio 1 dalies pirmą pastraipą, apima kaip akcinė bendrovė, kurios visas kapitalas yra viešas ir kurios 100 % akcijų priklauso Azorų autonominiam regionui (Região Autónoma dos Açores), įsteigtą subjektą, kurio paskirtis – vykdyti su šiuo regionu sudarytose bendrosiose sutartyse numatytas patariamąsias ir valdymo funkcijas regioninės sveikatos sistemos srityje, skirtas plėtoti ir racionalizuoti šią sistemą, ir kuriai suteikti šioje srityje autonominio regiono, pirmiausia užtikrinančio viešąsias sveikatos priežiūros paslaugas, turimi viešosios valdžios įgaliojimai?

               3.

               Ar šios bendrovės gaunamas atlygis, kurį sudaro finansinių išteklių, būtinų šioms bendrosioms sutartims vykdyti, suteikimas, atsižvelgiant į Direktyvos 2006/112/EB nuostatas gali būti laikomas PVM apmokestinamu atlygiu už paslaugas?

               4.

               Jei atsakymas į šį klausimą būtų teigiamas, ar ši bendrovė atitinka reikalavimus, kad galėtų remtis Direktyvos 2006/112/EB 13 straipsnio 1 dalyje numatyta taisykle dėl neapmokestinimo?

      (1)  2006 m. lapkričio 28 d. Tarybos direktyva 2006/112/EB dėl pridėtinės vertės mokesčio bendros sistemos (OL L 347, p. 1).

      (2)  2004 m. kovo 31 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2004/18/EB dėl viešojo darbų, prekių ir paslaugų pirkimo sutarčių sudarymo tvarkos derinimo (OL L 134, p. 114; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 6 sk., 7 t., p. 132).


title: Byla C-471/08: 2010 m. liepos 1 d. Teisingumo Teismo (trečioji kolegija) sprendimas byloje ( Helsingin käräjäoikeus (Suomija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Sanna Maria Parviainen prieš Finnair Oyj (Socialinė politika — Direktyva 92/85/EEB — Nėščių, neseniai pagimdžiusių arba maitinančių krūtimi darbuotojų sauga ir sveikatos apsauga — 5 straipsnio 2 dalis ir 11 straipsnio 1 punktas — Darbuotoja, nėštumo laikotarpiu laikinai paskirta į kitą darbą — Privalomas paskyrimas į kitą darbą dėl rizikos jos saugai ar jos ir vaiko sveikatai — Mažesnis atlyginimas, palyginti su vidutiniu atlyginimu, gautu prieš šį paskyrimą — Ankstesnis atlyginimas, kurį sudarė pagrindinė alga ir įvairūs priedai — Darbo užmokesčio, į kurį nėščia darbuotoja turi teisę laikino paskyrimo laikotarpiu, skaičiavimas)

text:
               28.8.2010

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 234/9

         2010 m. liepos 1 d. Teisingumo Teismo (trečioji kolegija) sprendimas byloje (Helsingin käräjäoikeus (Suomija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Sanna Maria Parviainen prieš Finnair Oyj

   (Byla C-471/08) (1)

   (Socialinė politika - Direktyva 92/85/EEB - Nėščių, neseniai pagimdžiusių arba maitinančių krūtimi darbuotojų sauga ir sveikatos apsauga - 5 straipsnio 2 dalis ir 11 straipsnio 1 punktas - Darbuotoja, nėštumo laikotarpiu laikinai paskirta į kitą darbą - Privalomas paskyrimas į kitą darbą dėl rizikos jos saugai ar jos ir vaiko sveikatai - Mažesnis atlyginimas, palyginti su vidutiniu atlyginimu, gautu prieš šį paskyrimą - Ankstesnis atlyginimas, kurį sudarė pagrindinė alga ir įvairūs priedai - Darbo užmokesčio, į kurį nėščia darbuotoja turi teisę laikino paskyrimo laikotarpiu, skaičiavimas)
   2010/C 234/13
   Proceso kalba: suomių

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Helsingin käräjäoikeus

      Šalys pagrindinėje byloje

      Ieškovė: Sanna Maria Parviainen

      Atsakovė: Finnair Oyj

      Dalykas

   Prašymas priimti prejudicinį sprendimą — Helsingin käräjäoikeus — 1992 m. spalio 19 d. Tarybos direktyvos 92/85/EEB dėl priemonių, skirtų skatinti, kad būtų užtikrinta geresnė nėščių ir neseniai pagimdžiusių arba maitinančių krūtimi darbuotojų sauga ir sveikata, nustatymo (OL L 348, p. 1; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 5 sk., 2 t., p. 110), 11 straipsnio 1 punkto išaiškinimas — Orlaivio palydovė, vykdanti vyresniosios keleivių salono įgulos narės pareigas, dėl nėštumo perkelta dirbti kitą mažiau apmokamą darbą — Iki paskyrimo mokėto atlyginimo išlaikymas

      Rezoliucinė dalis

   1992 m. spalio 19 d. Tarybos direktyvos 92/85/EEB dėl priemonių, skirtų skatinti, kad būtų užtikrinta geresnė nėščių ir neseniai pagimdžiusių arba maitinančių krūtimi darbuotojų sauga ir sveikata, nustatymo (Dešimtoji atskira direktyva Direktyvos 89/391/EEB 16 straipsnio 1 dalies prasme) 11 straipsnio 1 punktą reikia aiškinti taip, kad nėščia darbuotoja, kuri laikantis šios Direktyvos 92/85 5 straipsnio 2 dalies dėl nėštumo laikinai paskirta į kitą darbą, kuriame vykdo kitas nei anksčiau užduotis, neturi teisės į vidutinį atlyginimą, kurį gavo prieš šį paskyrimą. Remiantis šio 11 straipsnio 1 punktu, be pagrindinės algos, ši darbuotoja turi teisę į tai, kad būtų išlaikytos su jos profesiniu statusu susijusios atlyginimo dalys arba priedai, kaip antai priedai už vadovaujančias pareigas, darbo stažą ir profesinę kvalifikaciją. Nors pagal Direktyvos 92/85 11 straipsnio 1 punktą nedraudžiama taikyti tokiai darbuotojai mokėtino atlyginimo skaičiavimo metodo, kuris būtų pagrįstas tai pačiai darbo užmokesčio grupei priklausančiam visam orlaivio įgulo personalui referenciniu laikotarpiu mokamu su darbo sąlygomis susijusiu vidutiniu priedu, neatsižvelgimas į nurodytas atlyginimo dalis ar nurodytus priedus laikytinas prieštaraujančiu šiai nuostatai.

      (1)  OL C 19, 2009 1 24.


title: Byla T-38/07: 2011 m. liepos 13 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Shell Petroleum ir kt. prieš Komisiją ( „Konkurencija — Karteliai — Butadieno kaučiuko ir stireno-butadieno kaučiuko, gauto emulsinės polimerizacijos būdu, rinka — Sprendimas, kuriuo konstatuojamas EB 81 straipsnio pažeidimas — Neteisėtų veiksmų inkriminavimas — Baudos — Pažeidimo sunkumas — Sunkinančios aplinkybės“ )

text:
               10.9.2011

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 269/41

         2011 m. liepos 13 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Shell Petroleum ir kt. prieš Komisiją

   (Byla T-38/07) (1)

   (Konkurencija - Karteliai - Butadieno kaučiuko ir stireno-butadieno kaučiuko, gauto emulsinės polimerizacijos būdu, rinka - Sprendimas, kuriuo konstatuojamas EB 81 straipsnio pažeidimas - Neteisėtų veiksmų inkriminavimas - Baudos - Pažeidimo sunkumas - Sunkinančios aplinkybės)
   2011/C 269/89
   Proceso kalba: anglų

      Šalys

      Ieškovės: Shell Petroleum NV (Haga, Nyderlandai), Shell Nederland BV (Haga) ir Shell Nederland Chemie BV (Roterdamas, Nyderlandai), iš pradžių atstovaujamos advokatų T. Snoep ir J. Brockhoff, vėliau — T. Snoep ir S. Chamalaun

      Atsakovė: Europos Komisija, iš pradžių atstovaujama M. Kellerbauer, V. Bottka ir J. Samnadda, vėliau — M. Kellerbauer ir V. Bottka

      Dalykas

   Prašymas panaikinti 2006 m. lapkričio 29 d. Komisijos sprendimą C(2006) 5700 galutinis dėl procedūros pagal [EB] sutarties 81 straipsnį ir EEE susitarimo 53 straipsnį (byla COMP/F/38.638 — butadieno kaučiukas ir stireno-butadieno kaučiukas, gautas emulsinės polimerizacijos būdu), kiek jis susijęs su Shell Petroleum NV ir Shell Nederland BV, arba, nepatenkinus šio reikalavimo, panaikinti arba sumažinti Shell Petroleum, Shell Nederland ir Shell Nederland Chemie paskirtą baudą.

      Sprendimo rezoliucinė dalis

               1.

               Atmesti ieškinį.

               2.

               Priteisti iš Shell Petroleum NV, Shell Nederland BV ir Shell Nederland Chemie BV bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 82, 2007 4 14.


title: Byla C-16/10: 2011 m. vasario 17 d. Teisingumo Teismo (trečioji kolegija) sprendimas byloje ( Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division) (Jungtinė Karalystė) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) The Number Ltd, Conduit Enterprises Ltd prieš Office of Communications, British Telecommunications plc (Teisės aktų derinimas — Telekomunikacijos — Tinklai ir paslaugos — Direktyva 2002/22/EB — Įmonių paskyrimas teikti universaliąsias paslaugas — Specialūs įpareigojimai paskirtai įmonei — Informacijos apie abonentus teikimo paslaugos ir abonentų knygos)

text:
               2.4.2011

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 103/8

         2011 m. vasario 17 d. Teisingumo Teismo (trečioji kolegija) sprendimas byloje (Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division) (Jungtinė Karalystė) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) The Number Ltd, Conduit Enterprises Ltd prieš Office of Communications, British Telecommunications plc

   (Byla C-16/10) (1)

   (Teisės aktų derinimas - Telekomunikacijos - Tinklai ir paslaugos - Direktyva 2002/22/EB - Įmonių paskyrimas teikti universaliąsias paslaugas - Specialūs įpareigojimai paskirtai įmonei - Informacijos apie abonentus teikimo paslaugos ir abonentų knygos)
   2011/C 103/11
   Proceso kalba: anglų

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division)

      Šalys pagrindinėje byloje

      Ieškovės: The Number Ltd, Conduit Enterprises Ltd

      Atsakovės: Office of Communications, British Telecommunications plc

      Dalykas

   Prašymas priimti prejudicinį sprendimą — Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division) — 2002 m. kovo 7 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2002/22/EB dėl universaliųjų paslaugų ir paslaugų gavėjų teisių, susijusių su elektroninių ryšių tinklais ir paslaugomis (Universaliųjų paslaugų direktyva) (OL L 108, p. 51; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 13 sk., 29 t., p. 367), 2002 m. kovo 7 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2002/21/EB dėl elektroninių ryšių tinklų ir paslaugų bendrosios reguliavimo sistemos (Pagrindų direktyva) (OL L 108, p. 33; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 13 sk., 29 t., p. 349) ir 2002 m. kovo 7 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2002/20/EB dėl elektroninių ryšių tinklų ir paslaugų leidimo (Leidimų direktyva) (OL L 108, p. 21; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 13 sk., 29 t., p. 337) aiškinimas — Įmonių paskyrimas teikti universaliąsias paslaugas — Specifiniai įpareigojimai, kuriuos galima nustatyti paskirtajai įmonei.

      Rezoliucinė dalis

   Pagal 2002 m. kovo 7 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2002/22/EB dėl universaliųjų paslaugų ir paslaugų gavėjų teisių, susijusių su elektroninių ryšių tinklais ir paslaugomis (Universaliųjų paslaugų direktyva) 8 straipsnio 1 dalį valstybės narės, nusprendusios pagal šią nuostatą paskirti vieną arba kelias įmones užtikrinti universaliųjų paslaugų arba atskirų jų elementų teikimą, kaip nurodyta tos pačios direktyvos 4–7 straipsniuose ir 9 straipsnio 2 dalyje, gali joms nustatyti tik šios direktyvos nuostatose numatytus specifinius įpareigojimus, kurie susiję su pačių paskirtų įmonių vykdomu minėtų paslaugų arba jų elementų teikimu galutiniams vartotojams.

      (1)  OL C 63, 2010 3 13.


title: Byla T-63/16: 2016 m. vasario 15 d. pareikštas ieškinys byloje E-Control/ACER

text:
               2.5.2016

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 156/49

         2016 m. vasario 15 d. pareikštas ieškinys byloje E-Control/ACER

   (Byla T-63/16)
   (2016/C 156/67)
   Proceso kalba: anglų

      Šalys

      Ieškovė: Energie Control Austria für die Regulierung der Elektrizitäts und Erdgaswirtschaft (E-Control) (Viena, Austrija), atstovaujama advokato F. Schuhmacher

      Atsakovė: Energetikos reguliavimo institucijų bendradarbiavimo agentūra (ACER)

      Reikalavimai

   Ieškovė Bendrojo Teismo prašo:

               —

               panaikinti 2015 m. gruodžio 16 d. ACER apeliacinės tarybos sprendimą byloje A-001-2015 ir

               —

               priteisti iš atsakovės bylinėjimosi išlaidas.

      Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

   Grįsdama ieškinį ieškovė remiasi keturiais pagrindais.

               1.

               Pirmasis ieškinio pagrindas susijęs su pagrindinių procedūrinių reikalavimų pažeidimu.
               Per procedūrą, kurioje buvo priimtas ginčijamas sprendimas, buvo neatsižvelgta į esminius procedūrinius reikalavimus, t. y. į E-Control pagrindinę procesinę teisę ginčyti 2015 m. rugsėjo 23 d. ACER nuomonės Nr. 09/2015 dėl nacionalinių reguliavimo institucijų sprendimų, kuriais patvirtinami tarpvalstybinio perdavimo Centrinėje ir Rytų Europoje pajėgumų paskirstymo metodai, suderinamumo su Reglamentu (EB) Nr. 714/2009 (1) ir ypač šio reglamento I priede pateiktomis gairėmis dėl turimų nacionalinių sistemų sujungimo perdavimo pajėgumų valdymo ir paskirstymo (toliau – nuomonė) teisėtumą ir E-Control teisę, kad jos teisinė nuomonė būtų išklausyta.

               2.

               Antrasis ieškinio pagrindas susijęs su teisės klaida nusprendus, kad nuomonė nėra sprendimas pagal Reglamento (EB) Nr. 713/2009 (2) 19 straipsnį.
               ACER apeliacinė taryba padarė teisės klaidą, kai nusprendė, kad E-Control apeliacinis skundas dėl nuomonės yra nepriimtinas, nes ACER nuomonė nėra sprendimas pagal Reglamento (EB) Nr. 713/2009 19 straipsnį; iš E-Control buvo atimta teisė pateikti apeliacinį skundą. Nuomonė, dėl kurios pateiktas apeliacinis skundas, yra sprendimas pagal Reglamento (EB) Nr. 713/2009 19 straipsnį, nes ji sukelia tiesioginių teisinių padarinių E-Control. Taigi teisė pateikti apeliacinį skundą egzistuoja ir Apeliacinė taryba turėjo iš esmės išnagrinėti E-Control apeliacinį skundą.

               3.

               Trečiasis ieškinio pagrindas susijęs su tinkamų motyvų nepateikimu.
               ACER apeliacinė tarnyba netinkamai motyvavo ginčijamą sprendimą, nes jos atliktame teisiniame vertinime iš esmės tik konstatuojama, kad nuomonė yra tarpinė priemonė ir parengiamasis etapas galimiems tolimesniems Komisijos veiksmams. Ginčijamas sprendimas negrindžiamas E-Control teisinių argumentų analize ir jame nepateiktas tinkamas (galimai priešingos) ACER apeliacinės tarybos nuomonės pagrindimas.

               4.

               Ketvirtasis ieškinio pagrindas susijęs su neteisingu susijusių teisės principų taikymu.
               Atlikdama teisinį E-Control apeliacijos vertinimą ACER apeliacinė taryba tik padarė išvadą, kad ACER nuomonė yra laikina tarpinė priemonė ir parengiamasis etapas galimiems tolimesniems Komisijos veiksmams. Dėl to, ACER apeliacinės tarnybos požiūriu, dėl nuomonės kaip tarpinės priemonės negali būti pateikiamas apeliacinis skundas. Šis teisinis požiūris yra neteisingas. Nuomonė yra nepriklausomas, galutinis ir atskiras Europos Sąjungos agentūros teisės aktas, todėl jis pats savaime yra ieškinio dėl panaikinimo, taigi ir apeliacinio skundo dalykas pagal Reglamento (EB) Nr. 713/2009 19 straipsnį. Jeigu Apeliacinė tarnyba būtų teisingai pritaikiusi susijusius teisės principus, nuomonė būtų buvusi panaikinta.

      (1)  2009 m. liepos 13 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (EB) Nr. 714/2009 dėl prieigos prie tarpvalstybinių elektros energijos mainų tinklo sąlygų, panaikinantis Reglamentą (EB) Nr. 1228/2003 (OL L 211, 2009, p. 15).

      (2)  2009 m. liepos 13 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (EB) Nr. 713/2009 įsteigiantis Energetikos reguliavimo institucijų bendradarbiavimo agentūrą (OL L 211, 2009, p. 1)


title: 2005 m. sausio 20 d. Teisingumo Teismo sprendimas (antroji kolegija), Byloje C-464/01 (dėl Oberster Gerichtshof (Austrija) prašymo priimti prejudicinį sprendimą): Johann Gruber prieš Bay Wa AG (Briuselio konvencija — 13 straipsnio pirma pastraipa — Taikymo sąlygos — Sąvoka „vartotojo sutartis“ — Ūkininko atliktas čerpių, skirtų fermos, naudojamos tiek privatiems, tiek profesiniams tikslams, stogui dengti, pirkimas)

text:
               5.3.2005

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 57/1

      TEISINGUMO TEISMO SPRENDIMAS

   (antroji kolegija)
   2005 m. sausio 20 d.
   Byloje C-464/01 (dėl Oberster Gerichtshof (Austrija) prašymo priimti prejudicinį sprendimą): Johann Gruber prieš Bay Wa AG (1)

   (Briuselio konvencija - 13 straipsnio pirma pastraipa - Taikymo sąlygos - Sąvoka „vartotojo sutartis“ - Ūkininko atliktas čerpių, skirtų fermos, naudojamos tiek privatiems, tiek profesiniams tikslams, stogui dengti, pirkimas)
   (2005/C 57/02)
   Proceso kalba: vokiečių
   Byloje C-464/01 dėl Oberster Gerichtshof (Austrija) 2001 m. lapkričio 8 d. sprendimu, kurį Teisingumo Teismas gavo 2001 m. gruodžio 4 d., pagal 1971 m. birželio 3 d. Protokolą dėl Teisingumo Teismo įgaliojimų aiškinti 1968 m. rugsėjo 27 d. Konvenciją dėl jurisdikcijos ir teismo sprendimų civilinėse ir komercinėse bylose vykdymo pateikto prašymo priimti prejudicinį sprendimą šio teismo nagrinėjamoje byloje Johann Gruber prieš Bay Wa AG, Teisingumo Teismas (antroji kolegija), kurį sudaro kolegijos pirmininkas C. W. A. Timmermans, teisėjai C. Gulmann, R. Schintgen (pranešėjas), G. Arestis ir J. Klučka; generalinis advokatas F. G. Jacobs; sekretorė vyriausioji administratorė M.-F. Contet, 2005 m. sausio 20 d. priėmė sprendimą, kurio rezoliucinėje dalyje nurodyta:
   1968 m. rugsėjo 27 d. Konvencijos dėl jurisdikcijos ir teismų sprendimų civilinėse ir komercinėse bylose vykdymo, iš dalies pakeistos 1978 m. spalio 9 d. Konvencija dėl Danijos Karalystės, Airijos ir Jungtinės Didžiosios Britanijos ir Šiaurės Airijos Karalystės prisijungimo, 1982 m. spalio 25 d. Konvencija dėl Graikijos Respublikos prisijungimo, 1989 m. gegužės 26 d. Konvencija dėl Ispanijos Karalystės ir Portugalijos Respublikos prisijungimo ir 1996 lapkričio 29 d. Konvencija dėl Austrijos Respublikos, Suomijos Respublikos ir Švedijos Karalystės prisijungimo, jurisdikcijos taisyklės aiškintinos taip:

               —

               Asmuo, kuris sudarė sutartį dėl prekių, iš dalies skirtų profesiniam, o iš dalies su profesija nesusijusiam naudojimui, negali remtis Briuselio konvencijos 13–15 straipsnių jurisdikcijos taisyklėmis, išskyrus tuos atvejus, kai naudojimas profesiniams tikslams yra šalutinis ir todėl visiškai nereikšmingas bendrame atitinkamo sandorio kontekste, tačiau tai, kad privataus naudojimo tikslas yra svarbesnis, neturi reikšmės;

               —

               Ar nagrinėjama sutartis buvo sudaryta siekiant patenkinti suinteresuoto asmens su verslu susijusius poreikius, kurių negalima laikyti nežymiais, ar, priešingai, verslo ir profesiniai tikslai buvo nereikšmingi, turi nuspręsti bylą nagrinėjantis teismas;

               —

               Tai darydamas teismas turi atsižvelgti į visas byloje pateikiamas faktines aplinkybes, tačiau nereikia atsižvelgti į aplinkybes ar požymius, kuriuos galėjo žinoti kita sutarties šalis, išskyrus tuos atvejus, kai asmuo, kuris remiasi vartotojo statusu, savo elgesiu kitai sutarties šaliai sudarė pagrįstą įspūdį, kad veikia savo verslo interesais.

      (1)  OL C 56, 2002 3 2.


title: Byla T-349/12: 2012 m. rugpjūčio 1 d. pareikštas ieškinys byloje Leiner prieš VRDT — Recaro (REVARO)

text:
               22.9.2012

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 287/39

         2012 m. rugpjūčio 1 d. pareikštas ieškinys byloje Leiner prieš VRDT — Recaro (REVARO)

   (Byla T-349/12)
   2012/C 287/70
   Kalba, kuria surašytas ieškinys: vokiečių

      Šalys

      Ieškovė: Rudolf Leiner GmbH (Sankt Peltenas, Austrija), atstovaujama advokatų W. Emberger, I. Rudnay ir L. Emberger

      Atsakovė: Vidaus rinkos derinimo tarnyba (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui)

      Kita procedūros Apeliacinėje taryboje šalis: Recaro Beteiligungs GmbH (Kaizerslauternas, Vokietija)

      Reikalavimai

   Ieškovė Bendrojo Teismo prašo:

               —

               Pakeisti 2012 m. gegužės 16 d. Vidaus rinkos derinimo tarnybos (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui) pirmosios apeliacinės tarybos sprendimą byloje R 482/2011-1 taip, kad būtų tenkinama apeliacija arba panaikinti sprendimą.

               —

               Priteisti iš atsakovės ir kitos procedūros Apeliacinėje taryboje šalies bylinėjimosi išlaidas.

      Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

      Bendrijos prekių ženklo paraišką pateikęs asmuo: ieškovė.

      Prašomas įregistruoti Bendrijos prekių ženklas: vaizdinis prekių ženklas, kuriame yra žodinis elementas REVARO, skirtas 11, 20 ir 24 klasių prekėms.

      Prekių ženklo ar žymens, kuriuo remtasi per protesto procedūrą, savininkė: Recaro Beteiligungs-GmbH.

      Prekių ženklas ar žymuo, kuriuo grindžiamas protestas: tarptautiniu lygiu registruotas prekių ženklas RECARO, skirtas 10, 12, 14, 20, 25 ir 28 klasių prekėms.

      Protestų skyriaus sprendimas: patenkinti protestą.

      Apeliacinės tarybos sprendimas: atmesti apeliaciją.

      Ieškinio pagrindai: Reglamento (EB) Nr. 207/2009 8 straipsnio 1 dalies b punkto pažeidimas.


title: Byla C-197/10: 2010 m. balandžio 23 d. Tribunal Supremo (Ispanija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Unio de Pagesos de Catalunya prieš Administración del Estado y Coordinadora de Organizaciones de Agricultores y Ganaderos — Iniciativa Rural del Estado Español

text:
               17.7.2010

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 195/4

         2010 m. balandžio 23 d.Tribunal Supremo (Ispanija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Unio de Pagesos de Catalunya prieš Administración del Estado y Coordinadora de Organizaciones de Agricultores y Ganaderos — Iniciativa Rural del Estado Español

   (Byla C-197/10)
   2010/C 195/07
   Proceso kalba: ispanų

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Tribunal Supremo

      Šalys pagrindinėje byloje

      Ieškovė: Unio de Pagesos de Catalunya

      Atsakovės: Administración del Estado ir Coordinadora de Organizaciones de Agricultores y Ganaderos — Iniciativa Rural del Estado Español

      Prejudicinis klausimas

   Ar 2007 m. lapkričio 2 d. Karaliaus dekreto Nr. 1470/2007 9 straipsnio 2 dalis, kurioje siekiant gauti bendrąją išmoką iš nacionalinio rezervo nustatoma sąlyga, kad ji skiriama tiems jauniesiems ūkininkams, kurie pirmą kartą įsikūrė pagal Žemės ūkio plėtros programą, sudarytą vadovaujantis 2005 m. rugsėjo 20 d. Tarybos reglamentu Nr. 1698/2005 (1), atitinka 2003 m. rugsėjo 29 d. Tarybos reglamento (EB) Nr. 1782/2003 (2) 42 straipsnio 3 dalį?

      (1)  Reglamentas dėl Europos žemės ūkio fondo kaimo plėtrai (EŽŪFKP) paramos kaimo plėtrai (OL L 277, p. 1).

      (2)  Reglamentas, nustatantis bendrąsias tiesioginės paramos schemų pagal bendrą žemės ūkio politiką taisykles ir nustatantis tam tikras paramos schemas ūkininkams bei iš dalies keičiantis Reglamentus (EEB) Nr. 2019/93, (EB) Nr. 1452/2001, (EB) Nr. 1453/2001, (EB) Nr. 1454/2001, (EB) Nr. 1868/94, (EB) Nr. 1251/1999, (EB) Nr. 1254/1999, (EB) Nr. 1673/2000, (EEB) Nr. 2358/71 ir (EB) Nr. 2529/2001 (OL L 270, p. 1; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 3 sk., 4 t., p. 269).


title: Byla C-387/14: 2014 m. rugpjūčio 14 d. Krajowa Izba Odwoławcza (Lenkija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Esaprojekt sp. z o.o./Województwo Łódzkie

text:
               1.12.2014

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 431/7

         2014 m. rugpjūčio 14 d.Krajowa Izba Odwoławcza (Lenkija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Esaprojekt sp. z o.o./Województwo Łódzkie

   (Byla C-387/14)
   (2014/C 431/13)
   Proceso kalba: lenkų

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Krajowa Izba Odwoławcza

      Šalys pagrindinėje byloje

      Ieškovė: Esaprojekt sp. z o.o.

      Atsakovė: Województwo Łódzkie

      Prejudiciniai klausimai

               1.

               Ar pagal 2004 m. kovo 31 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2004/18/EB dėl viešojo darbų, prekių ir paslaugų pirkimo sutarčių sudarymo tvarkos derinimo (toliau – Direktyva 2004/18/EB) (1) 51 straipsnį, siejant jį su šios direktyvos 2 straipsnyje pripažįstamu vienodo ir nediskriminacinio ūkio subjektų vertinimo principu bei skaidrumo principu, leidžiama, kad ūkio subjektas, patikslindamas arba papildydamas dokumentus, galėtų nurodyti kitų sutarčių įvykdymą (t. y. atliktą prekių tiekimą ar paslaugų teikimą) nei jis nurodė prie pasiūlymo pridėtame sąraše, o konkrečiai – ar jis gali nurodyti kito subjekto įvykdytas sutartis, jeigu pasiūlyme jis nenurodė, kad naudojasi šio subjekto ištekliais?

               2.

               Ar, atsižvelgiant į 2013 m. spalio 10 d. Teisingumo Teismo sprendimą Manova (C-336/12), iš kurio matyti, kad „vienodo požiūrio principą reikia aiškinti taip, kad pagal jį perkančiajai organizacijai nedraudžiama, pasibaigus paraiškų dalyvauti konkurse pateikimo terminui, prašyti kandidato pateikti jo situaciją apibūdinančius dokumentus, kaip antai paskelbtos balanso ataskaitos, kai aplinkybę, kad tokie dokumentai egzistavo prieš pasibaigiant paraiškų dalyvauti konkurse pateikimo terminui, galima objektyviai patikrinti, jei minėto konkurso dokumentuose nebuvo aiškiai nustatyta pareiga pateikti tokius dokumentus, kurios neįvykdžius paraiška bus atmesta“, Direktyvos 2004/18/EB 51 straipsnį reikia aiškinti taip, kad dokumentus papildyti galima tik jeigu įmanoma objektyviai nustatyti, kad šie dokumentai egzistavo prieš pasibaigiant pasiūlymų ar paraiškų leisti dalyvauti konkurse pateikimo terminui, o gal Teisingumo Teismas nurodė tik vieną iš galimybių, ir dokumentus galima papildyti ir kitais atvejais, pvz., pridedant dokumentus, kurių iki to termino pabaigos nebuvo, tačiau kurie gali objektyviai patvirtinti, kad sąlyga yra tenkinama?

               3.

               Jeigu į 2 klausimą būtų atsakyta taip, kad galima papildyti ir kitokius dokumentus nei nurodytieji Sprendime Manova (C-336/12), ar galima papildomai pateikti ūkio subjekto, subrangovų ar kitų subjektų, kurių gebėjimais ūkio subjektas remiasi, parengtus dokumentus, jeigu jie nebuvo pateikti kartu su pasiūlymu?

               4.

               Ar pagal Direktyvos 2004/18/EB 44 straipsnį, siejant jį su šios direktyvos 48 straipsnio 2 dalies a punktu ir jos 2 straipsnyje pripažįstamu ūkio subjektų vienodo vertinimo principu, leidžiama remtis kito subjekto pajėgumais, apie kuriuos kalbama 48 straipsnio 3 dalyje, sudedant dviejų subjektų, pavieniui neturinčių perkančiosios organizacijos reikalaujamų žinių ir patirties, žinias ir patirtį, tuo atveju, kai ši patirtis yra nedaloma (t. y. ūkio subjektas turi būti įvykdęs visą dalyvavimo procedūroje sąlygą) ir sutarties vykdymas yra nedalomas (sudaro vieną visumą)?

               5.

               Ar pagal Direktyvos 2004/18/EB 44 straipsnį, siejant jį su šios direktyvos 48 straipsnio 2 dalies a punktu ir jos 2 straipsnyje pripažįstamu ūkio subjektų vienodo vertinimo principu, ūkio subjektų grupės patirtimi leidžiama remtis taip, kad ūkio subjektas, įvykdęs sutartį kaip vienas iš ūkio subjektų grupės narių, gali remtis šios grupės įvykdyta sutartimi, nepaisydamas savo indėlio vykdant šią sutartį, o gal jis gali remtis tik savo paties realiai įgyta patirtimi, kurią jis įgijo vykdydamas konkrečią sutarties dalį, jam priskirtą grupėje?

               6.

               Ar Direktyvos 2004/18/EB 45 straipsnio 2 dalies g punktą, kuriame nurodyta, kad iš konkurso galima pašalinti ūkio subjektą, jeigu jis yra pripažintas kaltu dėl rimto melagingos informacijos pateikimo arba nepateikimo, galima aiškinti taip, kad iš konkurso turi būti pašalinamas ūkio subjektas, pateikęs melagingos informacijos, kuri daro arba gali daryti įtaką konkurso rezultatui, pripažįstant, kad suklaidinimą lėmė pats perdavimas perkančiajai organizacijai faktinių aplinkybių neatitinkančios informacijos, turinčios poveikį perkančiosios organizacijos sprendimui dėl ūkio subjekto pašalinimo (ir jo pasiūlymo atmetimo) neatsižvelgiant į tai, ar ūkio subjektas tai padarė apgalvotai ir tyčia, ar netyčia, dėl nerūpestingumo, aplaidumo ar dėl to, kad nebuvo deramai stropus? Ar „kaltu dėl rimto melagingos informacijos pateikimo arba nepateikimo“ galima pripažinti tik tokį ūkio subjektą, kuris pateikė melagingos informacijos (neatitinkančios faktinių aplinkybių), ar ir ūkio subjektą, kuris, nors ir pateikė teisingą informaciją, tačiau pateikė ją taip, kad perkančioji organizacija manytų, jog ūkio subjektas atitinka jos nustatytas sąlygas, nors jis jų neatitinka?

               7.

               Ar pagal Direktyvos 2004/18/EB 44 straipsnį, siejant jį su šios direktyvos 48 straipsnio 2 dalies a punktu ir jos 2 straipsnyje pripažįstamu ūkio subjektų vienodo vertinimo principu, ūkio subjektui leidžiama remtis turima patirtimi, jeigu ūkio subjektas dviem ar daugiau sutarčių kartu remiasi kaip vienu pirkimu, nors perkančioji organizacija nei skelbime, nei pirkimo specifikacijose nenurodė tokios galimybės?

      (1)  OL L 134, p. 114–120; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 6 sk., 7 t., p. 132–262.


title: Byla C-136/14: 2014 m. kovo 21 d. pareikštas ieškinys byloje Europos Parlamentas/Europos Sąjungos Taryba

text:
               10.6.2014

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 175/27

         2014 m. kovo 21 d. pareikštas ieškinys byloje Europos Parlamentas/Europos Sąjungos Taryba

   (Byla C-136/14)
   2014/C 175/34
   Proceso kalba: prancūzų

      Šalys

      Ieškovas: Europos Parlamentas, atstovaujamas J. Rodrigues ir L. Visaggio

      Atsakovė: Europos Sąjungos Taryba

      Ieškovo reikalavimai

               —

               Panaikinti 2013 m. gruodžio 17 d. Tarybos direktyvą 2013/64/ES, kuria dėl Majoto statuso dalinio pakeitimo Europos Sąjungos atžvilgiu iš dalies keičiamos Tarybos direktyvos 91/271/EEB ir 1999/74/EB bei Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2000/60/EB, 2006/7/EB, 2006/25/EB ir 2011/24/ES (1).

               —

               Priteisti iš Europos Sąjungos Tarybos bylinėjimosi išlaidas.

      Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

   Europos Parlamentas prašo panaikinti Direktyvą 2013/64/ES, kurią Taryba priėmė kaip teisinį pagrindą pasirinkusi SESV 349 straipsnį.
   Parlamento nuomone, Taryba klaidingai pasirinko teisinį pagrindą, nes ginčijamoje direktyvoje numatytos priemonės priklauso Sąjungos įgaliojimams vykdant įvairias bendras politikas. Todėl šios priemonės turėjo būti priimtos remiantis konkrečių sektorių, susijusių su aplinkosaugos, žemės ūkio, socialinės politikos ir visuomenės sveikatos sritimis, teisiniais pagrindais, būtent SESV 43 straipsnio 2 dalimi, 114 straipsniu, 153 straipsnio 2 dalimi, 168 straipsniu ir 192 straipsnio 1 dalimi, o ne remiantis SESV 349 straipsniu.
   Anot Parlamento, priemonės, kuriomis nesiekiama reaguoti į ekonominio ar socialinio pobūdžio sunkumus, su kuriais susiduria atokus regionas, nukrypstant nuo visiško Sąjungos teisės taikymo atitinkamame regione, negali būti tinkamai pagrįstos kaip teisinį pagrindą pasirinkus SESV 349 straipsnį. Todėl į šio straipsnio taikymo sritį taip pat nepatenka priemonės, kuriomis siekiama tik atidėti tam tikrų Sąjungos teisės nuostatų taikymą atokiam regionui.

      (1)  OL L 353, p. 8.


title: Byla C-484/10: 2010 m. spalio 7 d. Tribunal Supremo (Ispanija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Asociación para la Calidad de los Forjados (ASCAFOR), Asociación de Importadores y Distribuidores de Acero para la Construcción (ASIDAC) prieš Administración del Estado, Calidad Siderúrgica SL, Colegio de Ingenieros Técnicos Industriales, Asociación Española de Normalización y Certificación (AENOR), Consejo General de Colegios Oficiales de Aparejadores y Arquitectos Técnicos, Asociación de Investigación de las Industrias de la Construcción (AIDICO) Instituto Tecnológico de la Construcción, Asociación Nacional Española de Fabricantes de Hormigón Preparado (ANEFHOP), Ferrovial Agromán SA, Agrupación de Fabricantes de Cemento de España (OFICEMEN), Asociación de Aceros Corrugados Reglamentarios y su Tecnología y Calidad (ACERTEQ)

text:
               18.12.2010

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 346/32

         2010 m. spalio 7 d.Tribunal Supremo (Ispanija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Asociación para la Calidad de los Forjados (ASCAFOR), Asociación de Importadores y Distribuidores de Acero para la Construcción (ASIDAC) prieš Administración del Estado, Calidad Siderúrgica SL, Colegio de Ingenieros Técnicos Industriales, Asociación Española de Normalización y Certificación (AENOR), Consejo General de Colegios Oficiales de Aparejadores y Arquitectos Técnicos, Asociación de Investigación de las Industrias de la Construcción (AIDICO) Instituto Tecnológico de la Construcción, Asociación Nacional Española de Fabricantes de Hormigón Preparado (ANEFHOP), Ferrovial Agromán SA, Agrupación de Fabricantes de Cemento de España (OFICEMEN), Asociación de Aceros Corrugados Reglamentarios y su Tecnología y Calidad (ACERTEQ)

   (Byla C-484/10)
   ()
   2010/C 346/54
   Proceso kalba: ispanų

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Tribunal Supremo

      Šalys pagrindinėje byloje

      Pareiškėjos: Asociación para la Calidad de los Forjados (ASCAFOR), Asociación de Importadores y Distribuidores de Acero para la Construcción (ASIDAC)

      Atsakovai: Administración del Estado, Calidad Siderúrgica SL, Colegio de Ingenieros Técnicos Industriales, Asociación Española de Normalización y Certificación (AENOR), Consejo General de Colegios Oficiales de Aparejadores y Arquitectos Técnicos, Asociación de Investigación de las Industrias de la Construcción (AIDICO) Instituto Tecnológico de la Construcción, Asociación Nacional Española de Fabricantes de Hormigón Preparado (ANEFHOP), Ferrovial Agromán SA, Agrupación de Fabricantes de Cemento de España (OFICEMEN), Asociación de Aceros Corrugados Reglamentarios y su Tecnología y Calidad (ACERTEQ)

      Prejudicinis klausimas

   Ar 2008 m. liepos 18 d. Karaliaus dekreto 1247/08 Priede Nr. 19 ir 81 straipsnyje numatytas išsamus kokybės rodiklių oficialaus pripažinimo reglamentavimas yra pernelyg griežtas, neproporcingas siekiamam tikslui ir todėl sudaro nepateisinamą apribojimą, apsunkinantį sertifikatų lygiavertiškumo pripažinimą, bei prekybos nacionaliniais arba importuotais produktais kliūtį ar apribojimą, prieštaraujantį EB 28 ir 30 straipsniams?


title: Byla C-80/12: 2012 m. vasario 15 d. First-tier Tribunal (Tax Chamber) (Jungtinė Karalystė) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Felixstowe Dock and Railway Company Ltd, Savers Health and Beauty Ltd, Walton Container Terminal Ltd, AS Watson card Services (UK) Ltd, Hutchison Whampoa (Europe) Ltd, Kruidvat UK Ltd, Superdrug Stores plc prieš The Commissioners for Her Majesty's Revenue & Customs

text:
               23.6.2012

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 184/2

         2012 m. vasario 15 d.First-tier Tribunal (Tax Chamber) (Jungtinė Karalystė) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Felixstowe Dock and Railway Company Ltd, Savers Health and Beauty Ltd, Walton Container Terminal Ltd, AS Watson card Services (UK) Ltd, Hutchison Whampoa (Europe) Ltd, Kruidvat UK Ltd, Superdrug Stores plc prieš The Commissioners for Her Majesty's Revenue & Customs

   (Byla C-80/12)
   2012/C 184/02
   Proceso kalba: anglų

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      First-tier Tribunal (Tax Chamber)

      Šalys pagrindinėje byloje

      Ieškovės: Felixstowe Dock and Railway Company Ltd, Savers Health and Beauty Ltd, Walton Container Terminal Ltd, AS Watson card Services (UK) Ltd, Hutchison Whampoa (Europe) Ltd, Kruidvat UK Ltd, Superdrug Stores plc

      Atsakovė: The Commissioners for Her Majesty's Revenue & Customs

      Prejudiciniai klausimai

               1.

               Kai:

                           1.

                           pagal valstybės narės (pavyzdžiui, Jungtinės Karalystės) teisę bendrovė (prašančioji bendrovė) gali reikalauti grupės lengvatos dėl bendrovės, kuri priklauso konsorciumui (konsorciumo bendrovė), patirtų nuostolių su sąlyga, kad bendrovė, kuri yra tos pačios kaip ir prašančioji bendrovė bendrovių grupės narė, kartu yra ir konsorciumo narė (jungiančioji bendrovė) ir

                           2.

                           bendrovių grupės patronuojanti bendrovė, kuri pati nėra nei prašančioji bendrovė, nei konsorciumo bendrovė, nei jungiančioji bendrovė, nėra Jungtinės Karalystės ar kitos valstybės narės bendrovė,

                     ar pagal SESV 49 ir 54 straipsnius negalima taikyti reikalavimo, kad jungiančioji bendrovė būtų Jungtinės Karalystės rezidentė arba vykdytų ekonominę veiklą Jungtinėje Karalystėje per joje įsteigtą nuolatinį padalinį?

               2.

               Jei atsakymas į pirmąjį klausimą teigiamas, ar Jungtinė Karalystė privalo suteikti prašančiajai bendrovei teisės gynimo priemonę (pavyzdžiui, teisę reikalauti lengvatos dėl konsorciumo bendrovės patirtų nuostolių), kai

                           1.

                           jungiančioji bendrovė įgyvendino savo įsisteigimo laisvę, bet konsorciumo bendrovė ir prašančioji bendrovė neįgyvendino nė vienos Europos Sąjungos teisėje ginamos laisvės,

                           2.

                           ryšį (ryšius) tarp bendrovės perleidėjos ir prašančiosios bendrovės sudaro ne vien ES (EEE) įsteigtos bendrovės ?


title: Byla C-468/07 P 2008 m. rugsėjo 11 d. Teisingumo Teismo nutartis byloje Coats Holding Ltd, J&P Coats Ltd prieš Europos Bendrijų Komisiją (Apeliacinis skundas — Procedūros reglamento 119 straipsnis — Konkurencija — Karteliai — Bauda — Prašymas sumažinti Pirmosios instancijos teismo skirtos baudos dydį)

text:
               21.3.2009

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 69/11

         2008 m. rugsėjo 11 d. Teisingumo Teismo nutartis byloje Coats Holding Ltd, J&P Coats Ltd prieš Europos Bendrijų Komisiją

   (Byla C-468/07 P) (1)

   (Apeliacinis skundas - Procedūros reglamento 119 straipsnis - Konkurencija - Karteliai - Bauda - Prašymas sumažinti Pirmosios instancijos teismo skirtos baudos dydį)
   (2009/C 69/17)
   Proceso kalba: anglų
   Šalys

      Apeliantės: Coats Holding Ltd, J&P Coats Ltd, atstovaujama solisitorių W. Sibree ir C. Jeffs

      Kita proceso šalis: Europos Bendrijų Komisija, atstovaujama F. Castillo de la Torre ir K. Mojzesowicz
   Dalykas
   Apeliacinis skundas dėl 2007 m. rugsėjo 12 d. Pirmosios instancijos teismo antrosios kolegijos sprendimo Coats Holdings Ltd ir J&P Coats Ltd prieš Europos Bendrijų Komisiją (T-36/05), kuriuo Pirmosios instancijos teismas iš dalies panaikino 2004 m. spalio 26 d. Komisijos sprendimą C(2004) 4221 galutinis, susijusį su 81 straipsnio procedūra (byla COMP/F 1/38.338 — PO/Adatos), dėl susitarimų pasidalinti galanterijos produktų rinkas bei geografinio rinkos padalijimo, ir ieškovėms nustatė 20 milijonų eurų dydžio baudą — Prašymas sumažinti baudos dydį
   Rezoliucinė dalis

               1.

               Atmesti apeliacinį skundą.

               2.

               Priteisti iš Coats Holding Ltd, J&P Coats Ltd bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 297, 2007 12 8.


title: Byla C-54/13 P: 2013 m. sausio 31 d. Vokietijos Federacinės Respublikos pateiktas apeliacinis skundas dėl 2012 m. lapkričio 21 d. Bendrojo Teismo (trečioji kolegija) priimto sprendimo byloje T-270/08, Vokietijos Federacinė Respublika prieš Europos Komisiją

text:
               23.3.2013

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 86/14

         2013 m. sausio 31 d. Vokietijos Federacinės Respublikos pateiktas apeliacinis skundas dėl 2012 m. lapkričio 21 d. Bendrojo Teismo (trečioji kolegija) priimto sprendimo byloje T-270/08, Vokietijos Federacinė Respublika prieš Europos Komisiją

   (Byla C-54/13 P)
   2013/C 86/22
   Proceso kalba: vokiečių

      Šalys

      Apeliantė: Vokietijos Federacinė Respublika, atstovaujama T. Henze, advokatų C. von Donat, J. Lipinsky

      Kitos proceso šalys: Europos Komisija, Ispanijos Karalystė, Nyderlandų Karalystė, Prancūzijos Respublika

      Apeliantės reikalavimai

   Apeliantė Teisingumo Teismo prašo:

               1.

               Panaikinti, pirma, 2012 m. lapkričio 21 d. Europos Sąjungos Bendrojo Teismo sprendimą byloje T-270/08 (Vokietijos Federacinė Respublika, Ispanijos Karalystė (į bylą įstojusi šalis), Prancūzijos Respublika (į bylą įstojusi šalis) ir Nyderlandų Karalystė (į bylą įstojusi šalis) prieš Europos Komisiją) dėl 2008 m. balandžio 29 d. Komisijos sprendimo C(2008) 1615 galutinis, kuriuo sumažinamas Europos regioninės plėtros fondo (ERPF) finansavimas, 1994 m. rugpjūčio 5 d. Komisijos sprendimu C(94) 1973 skirtas veiksmų programai Berlynas — Rytai (Vokietija), susijusiai su tikslu Nr. 1 (1994–1999), ir, antra, minėtą sprendimą C(2008) 1615 galutinis.

               2.

               Priteisti iš Komisijos bylinėjimosi išlaidas.

      Apeliacinio skundo pagrindai ir pagrindiniai argumentai

   Apeliantė, pagrįsdama savo apeliacinį skundą, nurodo keturis pagrindus.

                  Pirmas pagrindas: Bendrasis Teismas pažeidė Reglamento Nr. 4253/88 (1) 24 straipsnio2 dalies ir Reglamento Nr. 2988/952 (2) 1 straipsnio nuostatas bei jurisdikcijos priskyrimo principą (buvęs EB 5 straipsnis, dabar — ESS 5 straipsnio 2 dalis, SESV 7 straipsnis), nes jis neteisingai nusprendė, jog nacionalinės institucijos padarytos vien administracinės klaidos gali būti „pažeidimai“, leidžiantys Komisijai taikyti finansinius koregavimus pagal Reglamento Nr. 4253/88 24 straipsnio 2 dalį.

                  Antras pagrindas: Bendrasis Teismas taip pat pažeidė Reglamento Nr. 4253/88 24 straipsnio 2 dalį ir jurisdikcijos priskyrimo principą (ESS 5 straipsnio 2 dalis, SESV 7 straipsnis), nes neteisingai nusprendė, kad Komisija buvo įgaliota atlikti finansinius koregavimus ekstrapoliacijos forma (antro pagrindo pirma dalis). Net jei iš Reglamento Nr. 4253/88 24 straipsnio 2 dalies galėtų išplaukti tai, kad Komisija yra įgaliota atlikti sumažinimą ekstrapoliacijos būdu, Bendrasis Teismas vis tiek padarė teisės klaidą patvirtinęs aptariamos ekstrapoliacijos atlikimo tvarką. Pirma, Komisija neturėjo kvalifikuoti klaidų, siejamų su visa veiksmų programa, kaip sisteminės klaidos ir neekstrapoliuoti taip apskaičiuoto klaidų dažnio visai programai. Antra, Komisija neturėjo naudoti atrankos būdo atlikdama sumažinimą ekstrapoliacijos būdu visos programos atžvilgiu (antro pagrindo antra dalis). Galiausiai Komisija, ekstrapoliavusi nereprezentatyvias klaidas ir atlikusi vienodo dydžio koregavimus, neproporcingai sumažino savo dalį veiksmų programos finansavime (antro pagrindo trečia dalis).

                  Trečias pagrindas: skundžiamu sprendimu taip pat pažeidžiama Reglamento Nr. 4253/88 24 straipsnio 2 dalis ir jurisdikcijos priskyrimo principas, nes atrodo, kad Bendrasis Teismas neteisingai nusprendė, jog Komisija buvo įgaliota atlikti vienodo dydžio finansinius koregavimus (trečio pagrindo pirma dalis). Net jei Komisija buvo įgaliota atlikti tokius koregavimus, Bendrasis Teismas vis tiek padarė teisės klaidą patvirtinęs neproporcingus Komisijos šioje byloje atliktus finansinius koregavimus (trečio pagrindo antra dalis).

                  Ketvirtas pagrindas: galiausiai Bendrasis Teismas pažeidė pareigą motyvuoti, jam nustatytą pagal jo Procedūros reglamento 81 straipsnį ir pagal Europos Sąjungos Teisingumo Teismo statuto 36 straipsnį ir 53 straipsnio pirmą pastraipą, nes iš skundžiamo sprendimo motyvų nematyti, jog Bendrasis Teismas būtų išnagrinėjęs apeliantės argumentą dėl vienodo dydžio finansinių koregavimų neteisėto pobūdžio (apeliacinio skundo antro pagrindo pirma dalis), ir neįmanoma nustatyti Bendrojo Teismo svarstymų, kuriais remdamasis jis atmetė šį argumentą.

      (1)  1988 m. gruodžio 19 d. Tarybos reglamentas (EEB) Nr. 4253/88, nustatantis Reglamento (EEB) Nr. 2052/88 įgyvendinimo nuostatas dėl struktūrinių fondų uždavinių, jų efektyvumo bei jų veiklos koordinavimo tarpusavyje, taip pat su Europos investicijų banko operacijomis ir kitais esamais finansiniais instrumentais (OL L 374, p. 1).

      (2)  1995 m. gruodžio 18 d. Tarybos reglamentas (EB, Euratomas) Nr. 2988/95 dėl Europos Bendrijų finansinių interesų apsaugos (OL L 312, p. 1; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 1 sk., 1 t., p. 340).