title: Byla T-351/03 2007 m. liepos 11 d. Pirmosios instancijos teismo sprendimas Schneider Electric prieš Komisiją (Bendrijos deliktinė atsakomybė — Įmonės patirta žala dėl pakankamai akivaizdaus Bendrijos teisės pažeidimo vykdant koncentracijos suderinamumo su bendrąja rinka kontrolės procedūrą)

text:
               25.8.2007

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 199/29

         2007 m. liepos 11 d. Pirmosios instancijos teismo sprendimas Schneider Electric prieš Komisiją

   (Byla T-351/03) (1)

   (Bendrijos deliktinė atsakomybė - Įmonės patirta žala dėl pakankamai akivaizdaus Bendrijos teisės pažeidimo vykdant koncentracijos suderinamumo su bendrąja rinka kontrolės procedūrą)
   (2007/C 199/55)
   Proceso kalba: prancūzų
   Šalys

      Ieškovė: Schneider Electric SA (Rueil-Malmaison, Prancūzija), atstovaujama advokatų A. Winckler ir M. Pittie

      Atsakovė: Europos Bendrijų Komisiją, iš pradžių atstovaujama P. Oliver, É Gippini Fournier ir C. Ingen-Housz, vėliau — P. Oliver, O. Beynet ir R. Lyal, paskui — P. Oliver, R. Lyal ir F. Arbault

      Ieškovės pusėje į bylą įstojusi šalis: Prancūzijos Respublika, atstovaujama G. de Bergues

      Atsakovės pusėje į bylą įstojusi šalis: Vokietijos Federacinė Respublika, atstovaujama W.-D. Plessing ir M. Lumma
   Bylos dalykas
   Ieškinys dėl žalos, ieškovės tariamai patirtos dėl pažeidimų vykdant Schneider Electric SA ir Legrand SA koncentracijos suderinamumo su bendrąja rinka kontrolės procedūrą, atlyginimo.
   Rezoliucinė dalis

               1.

               Priteisti iš Europos Bendrijos atlyginti Schneider Electric SA išlaidas, susijusias su koncentracijos kontrolės procedūros pakartojimu Pirmosios instancijos teismui paskelbus 2002 m. spalio 22 d. sprendimą Electric prieš Komisiją bylose T-310/01 ir T-77/02 ir dvi trečiąsias nuostolių, kuriuos patyrė Schneider Electric dėl Legrand SA perleidimo kainos sumažinimo, kurią Schneider Electric turėjo sumokėti perleidžiančiam asmeniui už tai, kad buvo atidėtas realaus Legrand pardavimo terminas iki 2002 m. gruodžio 10 d.

               2.

               Atmesti likusią ieškinio dalį.

               3.

               Įpareigoti šalis per trijų mėnesių terminą nuo šio sprendimo paskelbimo pranešti Pirmosios instancijos teismui apie bendrai sutartą sumą, atitinkančią pirmąją nuostolių dalį, kaip tai numatyta šio sprendimo 320 punkte.

               4.

               Įpareigoti šalis nesant tokio susitarimo per tą patį terminą pateikti Pirmosios instancijos teismui jų pasiūlytas sumas.

               5.

               Atlikti ekspertizę siekiant nustatyti antrosios Schneider Electric patirtos žalos dalies, nurodytos prieš tai einančiame pirmame punkte, dydį.

               6.

                  Schneider Electric ir Komisija pateikia nuomonę dėl eksperto arba pasiūlo Pirmosios instancijos teismui sąrašą ekspertų, iš kurių vieną šiuo tikslu galėtų paskirti Pirmosios instancijos teismas.

               7.

               Įpareigoti Pirmosios instancijos kanceliariją pateikti ekspertui jo ekspertizei patvirtintas ieškinio 8 ir 29 priedo kopijas.

               8.

               Įpareigoti ekspertą pateikti savo ataskaitą per nustatytą terminą.

               9.

               Įpareigoti Pirmosios instancijos teismo kanceliariją pateikia ataskaitą šalims.

               10.

               Perskaičiuoti atlygintinus nuostolius kartu su delspinigiais remiantis šio sprendimo 345 ir 346 punktuose nustatytais kriterijais.

               11.

               Atidėti bylinėjimosi išlaidų klausimo nagrinėjimą.

      (1)  OL C 7, 2004 1 10.


title: Byla C-401/14: 2014 m. rugpjūčio 22 d.Tribunal de première instance de Namur (Belgija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Bernard Leloup/Belgijos valstybė

text:
               19.1.2015

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 16/16

      2014 m. rugpjūčio 22 d.Tribunal de première instance de Namur (Belgija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Bernard Leloup/Belgijos valstybė

      (Byla C-401/14)
      (2015/C 016/25)
      Proceso kalba: prancūzų

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

         Tribunal de première instance de Namur

         Šalys pagrindinėje byloje

         Ieškovė: Bernard Leloup

         Atsakovė: Belgijos valstybė

      2014 m. lapkričio 11 d. nutartimi Teisingumo Teismas nurodė išbraukti bylą iš registro.


title: Byla C-282/08 2008 m. birželio 27 d. pareikštas ieškinys byloje Europos Bendrijų Komisija prieš Liuksemburgo Didžiąją Hercogystę

text:
               15.8.2008

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 209/36

         2008 m. birželio 27 d. pareikštas ieškinys byloje Europos Bendrijų Komisija prieš Liuksemburgo Didžiąją Hercogystę

   (Byla C-282/08)
   (2008/C 209/56)
   Proceso kalba: prancūzų
   Šalys

      Ieškovė: Europos Bendrijų Komisija, atstovaujama W. Roels ir W. Wils

      Atsakovė: Liuksemburgo Didžioji Hercogystė
   Ieškovės reikalavimai

               —

               Pripažinti, kad nepriėmusi 2005 m. gegužės 11 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvai 2005/29/EB dėl nesąžiningos įmonių komercinės veiklos vartotojų atžvilgiu vidaus rinkoje, iš dalies keičiančiai Tarybos direktyvą 84/450/EEB, Europos Parlamento ir Tarybos direktyvas 97/7/EB, 98/27/EB bei 2002/65/EB ir Europos Parlamento ir Tarybos reglamentą (EB) Nr. 2006/2004 („Nesąžiningos komercinės veiklos direktyva“) (1), įgyvendinti būtinų įstatymų ir kitų teisės aktų, ir, bet kuriuo atveju, apie juos nepranešusi Komisijai, Liuksemburgo Didžioji Hercogystė neįvykdė įsipareigojimų pagal šią direktyvą.

               —

               Priteisti iš Liuksemburgo Didžiosios Hercogystės bylinėjimosi išlaidas.

         Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai
   Terminas perkelti direktyvą 2005/29/EB į nacionalinę teisę baigėsi 2007 m. birželio 12 dieną. Tačiau pareiškiant šį ieškinį atsakovė dar nebuvo ėmusis direktyvai perkelti būtinų priemonių, arba, bet kuriuo atveju, apie jas nebuvo pranešusi Komisijai.

      (1)  OL L 149, p. 22.


title: Byla T-846/14: 2014 m. gruodžio 29 d. pareikštas ieškinys byloje Spokey/VRDT – Leder Jaeger (SPOKEY)

text:
               23.2.2015

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 65/52

         2014 m. gruodžio 29 d. pareikštas ieškinys byloje Spokey/VRDT – Leder Jaeger (SPOKEY)

   (Byla T-846/14)
   (2015/C 065/70)
   Kalba, kuria surašytas ieškinys: lenkų

      Šalys

      Ieškovė: Spokey sp. z o.o. (Katovicai, Lenkija), atstovaujama advokato B. Matusiewicz-Kulig

      Atsakovė: Vidaus rinkos derinimo tarnyba (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui) (VRDT)

      Kita procedūros Apeliacinėje taryboje šalis: Leder Jaeger GmbH (Zygenas, Vokietija)

      Su procedūra VRDT susijusi informacija

      Prekių ženklo, dėl kurio kilo ginčas, savininkė: ieškovė.

      Prekių ženklas, dėl kurio kilo ginčas: vaizdinis Bendrijos prekių ženklas, kuriame yra žodinis elementas „SPOKEY“ – registracijos paraiška Nr. 6 777 312.

      Procedūra VRDT: registracijos pripažinimo negaliojančia procedūra.

      Ginčijamas sprendimas: 2014 m. spalio 29 d. VRDT ketvirtosios apeliacinės tarybos sprendimas byloje R 525/2014-4.

      Reikalavimai

   Ieškovė Bendrojo Teismo prašo:

               —

               panaikinti ginčijamą sprendimą,

               —

               prireikus pakeisti ginčijamą sprendimą, kiek tai susiję su tam tikromis 18 klasės prekėmis,

               —

               priteisti iš VRDT bylinėjimosi išlaidas.

      Pagrindai, kuriais remiamasi

               —

               Reglamento Nr. 207/2009 8 straipsnio 1 dalies b punkto, 75 ir 76 straipsnių pažeidimas.

               —

               Komisijos reglamento Nr. 2868/95 50 taisyklės pažeidimas.


title: Byla T-584/10: 2012 m. spalio 3 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Yilmaz prieš VRDT — Tequila Cuervo (TEQUILA MATADOR HECHO EN MEXICO) (Bendrijos prekių ženklas — Protesto procedūra — Vaizdinio Bendrijos prekių ženklo TEQUILA MATADOR HECHO EN MEXICO paraiška — Ankstesni žodiniai nacionaliniai ir tarptautiniai prekių ženklai MATADOR — Santykinis atmetimo pagrindas — Galimybės supainioti nebuvimas — Prekių panašumo nebuvimas — Reglamento (EB) Nr. 207/2009 8 straipsnio 1 dalies b punktas)

text:
               17.11.2012

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 355/26

         2012 m. spalio 3 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Yilmaz prieš VRDT — Tequila Cuervo (TEQUILA MATADOR HECHO EN MEXICO)

   (Byla T-584/10) (1)

   (Bendrijos prekių ženklas - Protesto procedūra - Vaizdinio Bendrijos prekių ženklo TEQUILA MATADOR HECHO EN MEXICO paraiška - Ankstesni žodiniai nacionaliniai ir tarptautiniai prekių ženklai MATADOR - Santykinis atmetimo pagrindas - Galimybės supainioti nebuvimas - Prekių panašumo nebuvimas - Reglamento (EB) Nr. 207/2009 8 straipsnio 1 dalies b punktas)
   2012/C 355/55
   Proceso kalba: anglų

      Šalys

      Ieškovas: Y Mustafa Yilmaz (Štutgartas, Vokietija), iš pradžių atstovaujamas advokato F. Kuschmirek, vėliau advokato F. Stangl

      Atsakovė: Vidaus rinkos derinimo tarnyba (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui), atstovaujama A. Folliard-Monguiral

      Kita procedūros VRDT Apeliacinėje taryboje šalis, įstojusi į bylą Bendrajame Teisme: Tequila Cuervo, SA de CV (Tlakepakė, Chaliskas, Meksika), atstovaujama advokato S. Salvetti

      Dalykas

   Ieškinys, pareikštas dėl 2010 m. spalio 13 d. VRDT antrosios apeliacinės tarybos sprendimo (byla R 1162/2009-2), susijusio su protesto procedūra tarp Mustafa Yilmaz ir Tequila Cuervo, SA de CV, panaikinimo.

      Rezoliucinė dalis

               1.

               Nėra poreikio priimti sprendimą tiek, kiek ieškinyje prašoma panaikinti 2010 m. spalio 13 d. Vidaus rinkos derinimo tarnybos (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui) (VRDT) antrosios apeliacinės tarybos sprendimą (byla R 1162/2009-2) dėl sutikimo įregistruoti prašomą prekių ženklą prekėms „svaigieji gėrimai“.

               2.

               Atmesti likusią ieškinio dalį.

               3.

               Mustafa Yilmaz padengia savo ir VRDT bei Tequila Cuervo, SA de CV patirtas bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 55, 2011 2 19.


title: Byla T-341/07: 2009 m. rugsėjo 30 d. Pirmosios instancijos teismo sprendimas byloje Sison prieš Tarybą (Bendroji užsienio ir saugumo politika — Ribojančios priemonės, taikomos tam tikriems asmenims ir subjektams siekiant kovoti su terorizmu — Bendroji pozicija 2001/931/BUSP ir Reglamentas Nr. (EB) 2580/2001 — Ieškinys dėl panaikinimo — Reikalavimų priderinimas — Teisminė kontrolė — Motyvavimas — Bendrijos priemonės, kuria įšaldomos lėšos, įgyvendinimo sąlygos)

text:
               21.11.2009

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 282/42

         2009 m. rugsėjo 30 d. Pirmosios instancijos teismo sprendimas byloje Sison prieš Tarybą

   (Byla T-341/07) (1)

   (Bendroji užsienio ir saugumo politika - Ribojančios priemonės, taikomos tam tikriems asmenims ir subjektams siekiant kovoti su terorizmu - Bendroji pozicija 2001/931/BUSP ir Reglamentas Nr. (EB) 2580/2001 - Ieškinys dėl panaikinimo - Reikalavimų priderinimas - Teisminė kontrolė - Motyvavimas - Bendrijos priemonės, kuria įšaldomos lėšos, įgyvendinimo sąlygos)
   2009/C 282/78
   Proceso kalba: anglų

      Šalys

      Ieškovas: Jose Maria Sison (Utrechtas, Nyderlandai), atstovaujamas advokatų J. Fermon, A. Comte, H. Schultz, D. Gürses ir W. Kaleck

      Atsakovė: Europos Sąjungos Taryba, atstovaujama M. Bishop ir E. Finnegan

      Atsakovės pusėje į bylą įstojusios šalys: Jungtinė Didžiosios Britanijos ir Šiaurės Airijos Karalystė, atstovaujama S. Behzadi Spencer ir I. Rao, Nyderlandų Karalystė, atstovaujama C. Wissels, M. de Mol, M. Noort ir Y. de Vries, ir Europos Bendrijų Komisija, atstovaujama P. Aalto ir S. Boelaert

      Dalykas

   Prašymas, pirma, iš dalies panaikinti 2007 m. birželio 28 d. Tarybos sprendimą 2007/445/EB, įgyvendinantį Reglamento (EB) Nr. 2580/2001 dėl specialių ribojančių priemonių, taikomų tam tikriems asmenims ir subjektams siekiant kovoti su terorizmu, 2 straipsnio 3 dalį ir panaikinantį Sprendimus 2006/379/EB ir 2006/1008/EB (OL L 169, p. 58), ir, antra, atlyginti žalą.

      Sprendimo rezoliucinė dalis

               1.

               Panaikinti 2007 m. birželio 28 d. Tarybos sprendimą 2007/445/EB, įgyvendinantį Reglamento (EB) Nr. 2580/2001 dėl specialių ribojančių priemonių, taikomų tam tikriems asmenims ir subjektams siekiant kovoti su terorizmu, 2 straipsnio 3 dalį ir panaikinantį Sprendimus 2006/379/EB ir 2006/1008/EB, 2007 m. gruodžio 20 d. Tarybos sprendimą 2007/868/EB, įgyvendinantį Reglamento (EB) Nr. 2580/2001 2 straipsnio 3 dalį ir panaikinantį Sprendimą 2007/445, 2008 m. balandžio 29 d. Tarybos sprendimą 2008/343/EB, iš dalies keičiantį Sprendimą 2007/868, 2008 m. liepos 15 d. Tarybos sprendimą 2008/583/EB, įgyvendinantį Reglamento Nr. 2580/2001 2 straipsnio 3 dalį ir panaikinantį Sprendimą 2007/868, 2009 m. sausio 26 d. Tarybos sprendimą 2009/62/EB, įgyvendinantį Reglamento Nr. 2580/2001 2 straipsnio 3 dalį ir panaikinantį Sprendimą 2008/583, ir 2009 m. birželio 15 d. Tarybos reglamentą (EB) Nr. 501/2009, įgyvendinantį Reglamento Nr. 2580/2001 2 straipsnio 3 dalį ir panaikinantį Sprendimą 2009/62, kiek šie aktai susiję su Jose Maria Sison.

               2.

               Atidėti bylinėjimosi išlaidų klausimo nagrinėjimą.

      (1)  OL C 269, 2007 11 10.


title: Byla T-287/13: 2015 m. vasario 13 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Husky CZ/VRDT – Husky of Tostock (HUSKY) (Bendrijos prekių ženklas — Registracijos panaikinimo procedūra — Žodinis Bendrijos prekių ženklas HUSKY — Prekių ženklo naudojimas iš tikrųjų — Dalinis registracijos panaikinimas — Termino pratęsimas — Reglamento (EB) Nr. 2868/95 71 taisyklės 2 dalis — Vertimas į procesinių veiksmų kalbą)

text:
               30.3.2015

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 107/25

      2015 m. vasario 13 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Husky CZ/VRDT – Husky of Tostock (HUSKY)

      (Byla T-287/13) (1)

      ((Bendrijos prekių ženklas - Registracijos panaikinimo procedūra - Žodinis Bendrijos prekių ženklas HUSKY - Prekių ženklo naudojimas iš tikrųjų - Dalinis registracijos panaikinimas - Termino pratęsimas - Reglamento (EB) Nr. 2868/95 71 taisyklės 2 dalis - Vertimas į procesinių veiksmų kalbą))
      (2015/C 107/33)
      Proceso kalba: anglų

         Šalys

         Ieškovė: Husky CZ s.r.o. (Praha, Čekijos Respublika), atstovaujama advokato L. Lorenc

         Atsakovė: Vidaus rinkos derinimo tarnyba (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui), atstovaujama P. Geroulakos ir I. Harrington

         Kita procedūros VRDT apeliacinėje taryboje šalis: Husky of Tostock Ltd (Vudbridžas, Jungtinė Karalystė)

         Dalykas

      Ieškinys, pareikštas dėl 2013 m. kovo 14 d. VRDT pirmosios apeliacinės tarybos sprendimo (byla R 748/2012-1), susijusio su registracijos panaikinimo procedūra tarp Husky CZ s.r.o. ir Husky of Tostock Ltd.

         Rezoliucinė dalis

                  1.

                  Atmesti ieškinį.

                  2.

                  Priteisti iš Husky CZ s.r.o. bylinėjimosi išlaidas.

         (1)  OL C 207, 2013 7 20.


title: Byla T-500/10: 2010 m. spalio 19 d. pareikštas ieškinys byloje Dorma prieš VRDT — Puertas Doorsa (doorsa FÁBRICA DE PUERTAS AUTOMÁTICAS)

text:
               18.12.2010

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 346/52

         2010 m. spalio 19 d. pareikštas ieškinys byloje Dorma prieš VRDT — Puertas Doorsa (doorsa FÁBRICA DE PUERTAS AUTOMÁTICAS)

   (Byla T-500/10)
   ()
   2010/C 346/103
   Kalba, kuria surašytas ieškinys: anglų

      Šalys

      Ieškovė: Dorma GmbH & Co. KG (Enepetalis, Vokietija), atstovaujama advokato P. Koch Moreno

      Atsakovė: Vidaus rinkos derinimo tarnyba (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui)

      Kita procedūros Apeliacinėje taryboje šalis: Puertas Doorsa, SL (Petrel, Ispanija)

      Ieškovės reikalavimai

               —

               Panaikinti 2010 m. rugpjūčio 17 d. Vidaus rinkos derinimo tarnybos (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui) ketvirtosios apeliacinės tarybos (byla R 542/2009-4) sprendimą.

               —

               Įpareigoti atsakovę ir kitą procedūros Apeliacinėje taryboje šalį padengti bylinėjimosi išlaidas.

      Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

      Bendrijos prekių ženklo paraišką pateikęs asmuo: kita procedūros Apeliacinėje taryboje šalis

      Prašomas įregistruoti Bendrijos prekių ženklas: vaizdinis prekių ženklas „doorsa FÁBRICA DE PUERTAS AUTOMÁTICAS“ 6, 9 ir 19 klasių prekėms — Bendrijos prekių ženklo paraiška Nr. 4884359

      Prekių ženklo ar žymens, kuriuo grindžiamas protestas, savininkas: ieškovė

      Prekių ženklas ar žymuo, kuriuo grindžiamas protestas: Vokietijos vaizdinio prekių ženklo DORMA 6, 9, 16, 19 ir 37 klasių prekėms ir paslaugoms registracijos paraiška Nr. 39525884; Jungtinės Karalystės žodinio prekių ženklo DORMA 6, 7, 9, 16 ir 19 klasių prekėms registracijos paraiška Nr. 2201691; Tarptautinio vaizdinio prekių ženklo DORMA 6, 7, 9, 16 ir 19 klasių prekėms registracijos paraiška Nr. 722009

      Protestų skyriaus sprendimas: atmesti protestą

      Apeliacinės tarybos sprendimas: atmesti apeliaciją

      Ieškinio pagrindai: Ieškovė mano, kad ginčijamu sprendimu pažeidžiamas Tarybos reglamento (EB) Nr. 207/2009 8 straipsnio 1 dalies b punktas, nes Apeliacinė taryba netinkamai taikė šio straipsnio nuostatas ginčijamo prekių ženklo atžvilgiu.


title: Byla T-666/14: 2014 m. rugsėjo 16 d. pareikštas ieškinys byloje Monster Energy/VRDT (GREEN BEANS)

text:
               20.4.2015

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 127/29

         2014 m. rugsėjo 16 d. pareikštas ieškinys byloje Monster Energy/VRDT (GREEN BEANS)

   (Byla T-666/14)
   (2015/C 127/40)
   Proceso kalba: anglų

      Šalys

      Ieškovė: Monster Energy Company (Korona, Jungtinės Amerikos Valstijos), atstovaujama solisitoriaus P. Brownlow

      Atsakovė: Vidaus rinkos derinimo tarnyba (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui) (VRDT)

      Su procedūra VRDT susijusi informacija

      Prekių ženklas, dėl kurio kilo ginčas: žodinis Bendrijos prekių ženklas GREEN BEANS – Registracijos paraiška Nr. 11 410 801

      Ginčijamas sprendimas: 2013 m. gruodžio 2 d. VRDT pirmosios apeliacinės tarybos sprendimas byloje R 1530/2013-1

      Reikalavimai

   Ieškovė Bendrojo Teismo prašo:

               —

               panaikinti ginčijamą sprendimą,

               —

               priteisti iš VRDT bylinėjimosi išlaidas.

      Pagrindas, kuriuo remiamasi

               —

               Reglamento Nr. 207/2009 7 straipsnio 1 dalies b ir c punktų pažeidimas.


title: Byla C-345/10 P: 2010 m. liepos 8 d. Freixenet, SA pateiktas apeliacinis skundas dėl 2010 m. balandžio 27 d. Bendrojo Teismo (trečioji kolegija) priimto sprendimo byloje T-110/08 Freixenet prieš VRDT

text:
               9.10.2010

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 274/9

         2010 m. liepos 8 d.Freixenet, SA pateiktas apeliacinis skundas dėl 2010 m. balandžio 27 d. Bendrojo Teismo (trečioji kolegija) priimto sprendimo byloje T-110/08 Freixenet prieš VRDT

   (Byla C-345/10 P)
   ()
   2010/C 274/13
   Proceso kalba: prancūzų

      Šalys

      Apeliantė: Freixenet, SA, atstovaujama advokatų F. de Visscher, E. Cornu ir D. Moreau

      Kita proceso šalis: Vidaus rinkos derinimo tarnyba (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui)

      Apeliantės reikalavimai

               —

               panaikinti 2010 m. balandžio 27 d. Bendrojo Teismo sprendimą, o taip pat 2007 m. lapkričio 20 d. VRDT pirmosios apeliacinės tarybos sprendimą, ir nuspręsti, kad Bendrijos prekių ženklo paraiška Nr. 32 540 tenkina sąlygas, kad būtų paskelbta pagal Reglamento Nr. 40/94 40 straipsnį (dabar — Reglamento Nr. 207/2009 39 straipsnis);

               —

               subsidiairiai, panaikinti 2010 m. balandžio 27 d. Bendrojo Teismo sprendimą;

               —

               bet kuriuo atveju priteisti iš VRDT bylinėjimosi išlaidas.

      Apeliacinio skundo pagrindai ir pagrindiniai argumentai

   Grįsdama šį ieškinį ieškovė nurodo tris pagrindus.
   Pirmuoju pagrindu ji iš esmės nurodo, kad buvo pažeistos gynybos teisės ir teisė į teisingą bylos nagrinėjimą, nurodytos Žmogaus teisių ir pagrindinių laisvių apsaugos konvencijos 6 straipsnyje, 1993 m. gruodžio 20 d. Tarybos reglamento (EB) Nr. 40/94 dėl Bendrijos prekių ženklo (1) 73 straipsnyje (antras sakinys) ir 38 (trečias sakinys) (dabar — 2009 m. vasario 26 d. Tarybos reglamento (EB) Nr. 207/2009 dėl Bendrijos prekių ženklo (2) 75 straipsnis (antras sakinys) ir 37 straipsnis (trečias sakinys).
   Pirmoji šio pagrindo dalis susijusi su rungimosi teisės pažeidimu. Ieškovės manymu, priešingai nei nustatė Bendrasis Teismas skundžiamajame sprendime, VRDT apeliacinė taryba Bendrajam Teismui perduotame sprendime atliko naują prekių ženklo skiriamojo požymio vertinimą, tačiau dėl jo ieškovei nesuteikė galimybės pateikti pastabų. Šiuo klausimu Bendrajam Teismui nurodytas Pirmosios apeliacinės tarnybos sprendimo pateisinimas yra netikslus ir nepakankamas atsižvelgiant į procesinio teisingumo principą ir gynybos teisių gerbimą. Skundžiamuoju sprendimu taip pat buvo pažeisti procesinio teisingumo ir gynybos teisių apsaugos principai, nes jame nuspręsta, kad tarnyba ieškovei gali pateikti visą eilę faktų nurodant, kad ji ketina pagrįsti savo neigiamą sprendimą šiais elementais, o paskui, gavusi ieškovės rašytines pastabas dėl šių elementų, nuspręsti jų atsisakyti, bent jau iš dalies, ir savo sprendimą grįsti kitokiu faktiniu ir konceptualiu pagrindu, nesuteikiant ieškovei galimybės pateikti kokią nors pastabą.
   Antruoju pagrindu ieškovė iš esmės nurodo Bendrojo Teismo motyvavimo pareigos pažeidimą, nes skundžiamajame sprendime nebuvo galima laikyti Pirmosios apeliacinės tarybos sprendimo dėl 7 straipsnio 1 b dalies taikymo, kuriame tiksliai nenurodomi jokie dokumentai, kuriais ji siekia vadovautis, kaip pakankamai motyvuoto nei nuspręsti, kad nebuvo būtina nurodyti įrodymų elementus, nes Pirmoji apeliacinės taryba tariamai rėmėsi „išvadomis, susijusiomis su jos praktine patirtimi“. Be to, nežinojimas, kokiais faktais ir dokumentais gali remtis tarnyba ir Teismas, pažeidžia tiek gynybos teises, tiek motyvavimo pareigą, nustatytą minėto Reglamento Nr. 40/94 73 straipsnyje.
   Antruoju pagrindu ieškovė teigia, kad Bendrasis Teismas pažeidė minėto Reglamento Nr. 40/94 73 straipsnio 7 straipsnio 1 b dalį. Nors ji, remdamasi dokumentais, nustatė, kad prašomą įregistruoti prekių ženklą sudaro labai savitų elementų derinys, kurie jį aiškiai išskiria iš kitų rinkoje esančių prekių ženklų, Bendrasis Teismas, siekdamas paneigti bet kokį prašomo įregistruoti prekių ženklo skiriamąjį požymį, tik atkartojo neaiškius ir bendrus tarnybos neigimus. Kad įvertintų prekių ženklo skiriamąjį pobūdį Bendrasis Teismas taikė griežtesnius skiriamojo pobūdžio reikalavimus, nei jis taikė tradicinių prekių ženklų atveju. Skundžiamuoju sprendimu buvo pažeistas prekių ženklo skiriamojo pažymio konkretaus vertinimo taisyklė. Be to, nuspręsdamas, kad didžioji vartotojų dalis nesuvokia prekių ženklo savito bruožo kaip naudingo elemento, kad nustatytų atitinkamo putojančio vyno kilmę, bet labiau vadovaujasi etikete, Bendrasis Teismas atmetė gaminio pakuotės formos apsaugą, nors tokia galimybė numatyta minėto reglamento 4 straipsnyje.
   Trečiuoju pagrindu įmonė ieškovė nurodo Bendrojo Teismo pažeidimą, susijusį su Reglamento Nr. 40/94 7 straipsnio 3 dalies pažeidimu, nes skundžiamu sprendimu nustatomas reikalavimas, kad prašomas įregistruoti prekės ženklas būtų įgijęs skiriamąjį požymį per jo naudojimą kiekvienoje Sąjungos valstybėje narėje. Iš tiesų, atsisakydama pripažinti skiriamąjį požymį, įgytą per naudojimą, didelėje suinteresuotų vartotojų dalyje, nors ji tuo pat metu pripažino, kad ieškovės prekių ženklas įgijo tokią galią, bent jau Ispanijos teritorijoje, Bendrasis Teismas suformulavo pernelyg griežtą ir netikslią taisyklę atsižvelgiant į minėtą reglamentą.

      (1)  OL L 11, 1994, p. 1; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 17 sk., 1 t., p. 146.

      (2)  OL L 78, p. 1.


title: Byla T-362/05  2005 m. rugsėjo 21 d.  pareikštas ieškinys byloje  Nuova Agricast prieš Komisiją

text:
               26.11.2005

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 296/33

         2005 m. rugsėjo 21 d. pareikštas ieškinys byloje Nuova Agricast prieš Komisiją

   (Byla T-362/05)
   (2005/C 296/69)
   Proceso kalba: italų
   Šalys

      Ieškovė: Nuova Agricast s.r.l. (Cerignola, Italija), atstovaujama advokato Michele Arcangelo Calabrese

      Atsakovė: Europos Bendrijų Komisiją
   Ieškovės reikalavimai
   Ieškovė, nepažeisdama proceso reikalavimų, Pirmosios instancijos teismo prašo pripažinti, kad ieškinyje nurodytais neteisėtais veiksmais Komisija sunkiai ir akivaizdžiai pažeidė Bendrijos teisę ir ieškovei padarė turtinę žalą, todėl nurodyti atsakovei:

               a)

               atlyginti 701 692,77 EUR žalą, atsiradusią dėl pirmos pagalbos dalies nesuteikimo;

               b)

               atlyginti 701 692,77 EUR žalą, atsiradusią dėl antros pagalbos dalies nesuteikimo;

               c)

               atlyginti 701 692,77 EUR žalą, atsiradusią dėl trečios pagalbos dalies nesuteikimo;

               d)

               sumokėti palūkanas nuo minėtų sumų;

               e)

               atlyginti 1 453 387,03 EUR ar kitos didesnės arba mažesnės sumos, kuri bylos nagrinėjimo metu, galimai pritarus Komisijai, bus nustatyta, žalą dėl prastesnių įmonės veiklos rezultatų finansiniais metais, pasibaigusiais 2002 m. birželio 30 d., palyginti su tais rezultatais, kurie galėjo būti, jei būtų buvusi užtikrinta investicijų programa;

               f)

               sumokėti palūkanas nuo sumos, nustatytinos remiantis e punktu;

               g)

               bylinėjimosi išlaidas, įskaičiuojant išlaidas, patirtas dėl techninės ekspertizės.

         Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai
   Ieškovė šioje byloje ta pati, kaip ir bylose T–139/03 (1), T–151/03 (2) ir T–98/04 (3), priekaištauja Komisijai, kad ši, valstybės pagalbos N 715/99 preliminaraus tyrimo metu neprieštaraujant priimdama sprendimą leisti suteikti pagalbą atliko neteisėtus veiksmus. Šis leidimas pratęsė septyneriems metams (2000 m. — 2006 m.) valstybės pagalbos schemą, numatytą Įstatymu Nr. 488/92, kuri 1997 m. jau buvo patvirtinta iki 1999 m. gruodžio 31 d.
   Šiuo klausimu primintina, kad ypatinga administracinė procedūra pagalbai gauti numatė, kad Italijos vyriausybė turėjo kas ketvirtį skelbti konkursą, kuriame būtų galėjusios dalyvauti suinteresuotos įmonės. Lėšos, skirtos konkurso finansavimui, buvo paskirstytos į sąrašą įtrauktoms įmonėms iki turimų lėšų išnaudojimo. Dalyvavusi trečiame konkurse ieškovė negalėjo gauti pagalbos, kadangi buvo išnaudotos visos sąrašui finansuoti skirtos lėšos.
   Italijos vyriausybė, siūlydama išnagrinėti pagalbą N 715/99, paprašė Komisijos leisti naujos schemos pirmam konkursui performuluoti trečiojo ir ketvirtojo konkursų reikalavimus. Komisija tai leido tik ketvirtajam konkursui.
   Grįsdama savo reikalavimus ieškovė kaltina Komisiją:

               —

               nepradėjus formalios tyrimo procedūros, nors Italijos vyriausybė jai pateikė pasiūlymą performuluoti ankstesnės pagalbos schemos trečiojo konkurso reikalavimus, ji nusprendė, kad šis pasiūlymas yra nesuderinamas su bendrąja tinką. Taip atsakovė pažeidė Sutarties 88 straipsnio 2 dalį ir teisės į gynybą principą;

               —

               pažeidus teisinio tikrumo principą;

               —

               padarius vertinimo klaidą.

         Ieškovė mano, kad atlikdama naują tyrimą dėl pasiūlymo leisti performuluoti trečiame konkurse dalyvavusioms įmonėms, atitikimo bendrajai rinkai ir nesuteikdama galimybės ginčyti atitinkamoms įmonėms bei priėmusi sprendimą dėl jo nesuderinamumo, Komisija pakeitė savo sprendimą, patvirtinantį 1997 m. schemą, kuri jau buvo patikrinta pagal Sutarties 87 straipsnį.
   Antra, nuspręsdama apie dar egzistuojančią teisinę situaciją ir ją panaikindama, atsakovė iš esmės atšaukė 1997 m. leidimą suteikiantį sprendimą, nesilaikydama procedūrinių reikalavimų, kuriuos numato Reglamentas EB Nr. 659/1999 pagalbos atšaukimo atveju.

      (1)  2005 m. birželio 8 d. Pirmosios instancijos teismo nutartis, nepaskelbta.

      (2)  2005 m. birželio 8 d. Pirmosios instancijos teismo nutartis, dar nepaskelbta Rinkinyje.

      (3)  2005 m. birželio 15 d. Pirmosios instancijos teismo nutartis, nepaskelbta.


title: Byla C-496/09: 2009 m. gruodžio 2 d. (atsiųstas faksu 2009 m. lapkričio 30 d. ) pareikštas ieškinys byloje Europos Komisija prieš Italijos Respubliką

text:
               30.1.2010

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 24/44

         2009 m. gruodžio 2 d. (atsiųstas faksu 2009 m. lapkričio 30 d.) pareikštas ieškinys byloje Europos Komisija prieš Italijos Respubliką

   (Byla C-496/09)
   2010/C 24/77
   Proceso kalba: italų

      Šalys

      Ieškovė: Europos Komisija, atstovaujama L. Pignataro ir E. Righini

      Atsakovė: Italijos Respublika

      Ieškovės reikalavimai

               —

               Paskelbti, kad, nesiėmusi visų priemonių, įgyvendinančių 2004 m. balandžio 1 d. Europos Bendrijų Teisingumo Teismo sprendimą byloje C-99/02 dėl pagalbos, kuri pagal 1999 m. gegužės 11 d. Komisijos sprendimą 2000/128/EB (1) dėl Italijos taikomos pagalbos schemos užimtumui skatinti buvo pripažinta neteisėta ir nesuderinama su bendrąja rinka, susigrąžinimo iš gavėjų, Italijos Respublika neįvykdė savo įsipareigojimų pagal minėtą sprendimą ir EB 228 straipsnio 1 dalį.

               —

               Nurodyti Italijos Respublikai sumokėti Komisijai periodinę 285 696 eurų baudą už kiekvieną dieną, kurią vėluojama įvykdyti sprendimą byloje C-99/02, susijusioje su Sprendimu 2000/128/EB, nuo šią sumą priteisiančio sprendimo paskelbimo dienos iki sprendimo byloje C-99/02 įvykdymo.

               —

               Nurodyti Italijos Respublikai sumokėti Komisijai vienkartinę sumą, kurios dydis apskaičiuotas padauginus 31 744 eurų baudą už dieną iš dienų, kiek tęsiasi įsipareigojimų neįvykdymas, skaičiaus nuo šią sumą priteisiančio sprendimo paskelbimo dienos, kiek tai susiję su Sprendimu 2000/128/EB.

               —

               Priteisti iš Italijos Respublikos bylinėjimosi išlaidas.

      Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

   Italijos Respublika nesiėmė visų priemonių, kurių reikia pagalbai, kuri sprendimu pripažinta neteisėta ir nesuderinama, susigrąžinti, nes 2009 m. birželio mėnesį susigrąžino tik 52 088 600,60 eurų palyginti su visa 281 525 686,79 eurų susigrąžintina suma. Italijos Respublika pripažįsta, kad dar reikia susigrąžinti 229 437 086,19 eurų. Taigi ji nesiėmė visų būtinų priemonių sprendimui įvykdyti, kaip numatyta sprendime byloje C-99/02.

      (1)  OL L 42, p. 1.


title: Byla C-39/12: 2012 m. birželio 18 d. Teisingumo Teismo pirmininko nutartis ( Bundesgerichtshof (Vokietija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) baudžiamojoje byloje prieš Vu Thang Dang dalyvaujant: Generalbundesanwalt beim Bundesgerichtshof

text:
               6.10.2012

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 303/21

         2012 m. birželio 18 d. Teisingumo Teismo pirmininko nutartis (Bundesgerichtshof (Vokietija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) baudžiamojoje byloje prieš Vu Thang Dang dalyvaujant: Generalbundesanwalt beim Bundesgerichtshof

   (Byla C-39/12) (1)

   2012/C 303/42
   Proceso kalba: vokiečių
   Teisingumo Teismo pirmininkas nutartimi nurodė išbraukti bylą iš registro.

      (1)  OL C 118, 2012 4 21.


title: Byla T-79/15: 2015 m. gruodžio 17 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Olympus Medical Systems/VRDT (3D) (Bendrijos prekių ženklas — Vaizdinio Bendrijos prekių ženklo „3D“ paraiška — Absoliutus atmetimo pagrindas — Apibūdinamasis pobūdis — Reglamento (EB) Nr. 207/2009 7 straipsnio 1 dalies c punktas)

text:
               15.2.2016

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 59/17

         2015 m. gruodžio 17 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Olympus Medical Systems/VRDT (3D)

   (Byla T-79/15) (1)

   ((Bendrijos prekių ženklas - Vaizdinio Bendrijos prekių ženklo „3D“ paraiška - Absoliutus atmetimo pagrindas - Apibūdinamasis pobūdis - Reglamento (EB) Nr. 207/2009 7 straipsnio 1 dalies c punktas))
   (2016/C 059/18)
   Proceso kalba: anglų

      Šalys

      Ieškovė: Olympus Medical Systems Corp. (Tokijas, Japonija), atstovaujama advokatų A. Ebert-Weidenfeller ir C. Opatz

      Atsakovė: Vidaus rinkos derinimo tarnyba (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui), atstovaujama K. Doherty ir A. Folliard-Monguiral

      Dalykas

   Ieškinys dėl 2014 m. gruodžio 11 d. VRDT antrosios apeliacinės tarybos sprendimo (byla R 1708/2014-2), susijusio su paraiška įregistruoti vaizdinį žymenį „3D“ kaip Bendrijos prekių ženklą.

      Rezoliucinė dalis

               1.

               Atmesti ieškinį.

               2.

               Priteisti iš Olympus Medical Systems Corp. bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 118, 2015 4 13.


title: Byla C-520/10: 2012 m. gegužės 3 d. Teisingumo Teismo (trečioji kolegija) sprendimas byloje ( First-tier Tribunal (Tax Chamber) (Jungtinė Karalystė) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Lebara Ltd prieš The Commissioners for Her Majesty's Revenue & Customs (Apmokestinimas — Šeštoji PVM direktyva — 2 straipsnis — Paslaugų teikimas už atlygį — Telekomunikacijų paslaugos — Išankstinio apmokėjimo telefono kortelės, kuriose yra informacija, suteikianti galimybę skambinti į užsienį — Prekyba per platintojų tinklą)

text:
               16.6.2012

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 174/9

         2012 m. gegužės 3 d. Teisingumo Teismo (trečioji kolegija) sprendimas byloje (First-tier Tribunal (Tax Chamber) (Jungtinė Karalystė) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Lebara Ltd prieš The Commissioners for Her Majesty's Revenue & Customs

   (Byla C-520/10) (1)

   (Apmokestinimas - Šeštoji PVM direktyva - 2 straipsnis - Paslaugų teikimas už atlygį - Telekomunikacijų paslaugos - Išankstinio apmokėjimo telefono kortelės, kuriose yra informacija, suteikianti galimybę skambinti į užsienį - Prekyba per platintojų tinklą)
   2012/C 174/11
   Proceso kalba: anglų

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      First-tier Tribunal (Tax Chamber)

      Šalys pagrindinėje byloje

      Ieškovė: Lebara Ltd

      Atsakovai: The Commissioners for Her Majesty's Revenue & Customs

      Dalykas

   Prašymas priimti prejudicinį sprendimą — First-tier Tribunal (Tax Chamber) — 1977 m. gegužės 17 d. Šeštosios Tarybos direktyvos dėl valstybių narių apyvartos mokesčių įstatymų derinimo — Bendra pridėtinės vertės mokesčio sistema: vienodas vertinimo pagrindas (OL L 145, p. 1; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 9 sk., 1 t., p. 23) 2 straipsnio 1 dalies aiškinimas — Telefono kortelės, kurias apmokestinamasis asmuo, valstybės narės rezidentas, parduoda platintojui, kitos valstybės narės rezidentui, o šis perparduoda jas asmenims, naudojantiems jas skambinti telefonu — Sandoris, kuris susideda iš kelių elementų — Apmokestinimo pridėtinės vertės mokesčiu taisyklės

      Rezoliucinė dalis

   1977 m. gegužės 17 d. Šeštosios Tarybos direktyvos 77/388/EEB dėl valstybių narių apyvartos mokesčių įstatymų derinimo — Bendra pridėtinės vertės mokesčio sistema: vienodas vertinimo pagrindas, iš dalies pakeistos 2003 m. spalio 7 d. Tarybos direktyva 2003/92/EB, 2 straipsnio 1 punktą reikia aiškinti taip, kad telefonijos operatorius, kuris teikia telekomunikacijų paslaugas — parduoda platintojui telefono korteles, kuriose yra visa reikalinga informacija skambinti telefonu į užsienį, naudojantis šio operatoriaus suteikta infrastruktūra, ir kurias platintojas savo vardu ir savo sąskaita perparduoda galutiniams vartotojams tiesiogiai arba per kitus apmokestinamuosius asmenis, kaip antai didmenininkai ar mažmenininkai, teikia telekomunikacijų paslaugą už atlygį platintojui. Tačiau šis operatorius neteikia antros paslaugos už atlygį galutiniam vartotojui, kai šis, įsigijęs telefono kortelę, pasinaudoja teise skambinti, naudodamasis šioje kortelėje nurodyta informacija.

      (1)  OL C 30, 2011 1 29.


title: Byla T-673/15: 2015 m. lapkričio 19 d. pareikštas ieškinys byloje Guardian Europe/Europos Sąjunga

text:
               15.2.2016

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 59/23

         2015 m. lapkričio 19 d. pareikštas ieškinys byloje Guardian Europe/Europos Sąjunga

   (Byla T-673/15)
   (2016/C 059/26)
   Proceso kalba: anglų

      Šalys

      Ieškovė: Guardian Europe Sàrl (Bertranžas, Liuksemburgas), atstovaujama advokato F. Louis ir solisitoriaus C. O’Daly

      Atsakovė: Europos Sąjunga, atstovaujama Europos Komisijos ir Europos Sąjungos Teisingumo Teismo

      Reikalavimai

   Ieškovė Bendrojo Teismo prašo:

               —

               1) priteisti ieškovei kompensaciją už žalą, patirtą Bendrajam Teismui nepriėmus sprendimo per protingą laiką: a) 936 000 EUR garantijos išlaidas, b) 1 671 000 EUR dėl galimybės praradimo ir pelno netekimo ir c) 14,8 milijono EUR moralinę žalą,

               —

               2) pagal aplinkybes priteisti palūkanas nuo 1 punkte nurodytų sumų pagal Europos Centrinio Banko atitinkamu laikotarpiu pagrindinėms refinansavimo operacijoms taikomą vidutinę palūkanų normą, padidintą dviem procentiniais punktais,

               —

               3) priteisti ieškovei kompensaciją už žalą, patirtą Komisijai ir Bendrajam Teismui pažeidus vienodo požiūrio principą, konkrečiai šias sumas: a) 1 547 000 EUR garantijos išlaidas, b) 9 292 000 EUR dėl galimybės praradimo ir pelno netekimo ir c) 14,8 milijono EUR moralinę žalą,

               —

               4) pagal aplinkybes priteisti palūkanas nuo 3 punkte nurodytų sumų pagal Europos Centrinio Banko atitinkamu laikotarpiu pagrindinėms refinansavimo operacijoms taikomą vidutinę palūkanų normą, padidintą dviem procentiniais punktais,

               —

               5) priteisti iš atsakovų ieškovės bylinėjimosi šioje byloje išlaidas.

      Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

   Grįsdama ieškinį ieškovė remiasi dviem pagrindais.

               1.

               Pirmajame ieškinio pagrinde ieškovė teigia, kad ji pagal SESV 268 ir 340 straipsnio antrą dalį turi teisę pareikšti ieškinį Europos Sąjungai dėl žalos atlyginimo, Bendrajam Teismui pažeidus jos teises į sprendimo priėmimą per protingą terminą pagal Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijos 47 straipsnį ir Europos žmogaus teisių ir pagrindinių laisvių konvencijos 6 straipsnio 1 dalį. Nepriėmus sprendimo per protingą terminą nuo 2010 m. vasario 12 d. iki 2012 m. rugsėjo 27 d. ieškovė patyrė trijų rūšių žalą: 1) padidėjusias išlaidas, susijusias su banko garantija už baudą, kurios ieškovė nesumokėjo iš karto po 2007 m. lapkričio 28 d. Komisijos sprendimo C (2007) 5791 final (Byla COMP/39165 – Lakštinis stiklas), 2) galimybės praradimo išlaidas, nes žema palūkanų norma nuo baudos, kuri buvo pavėluotai grąžinta ieškovei Teisingumo Teismui 2014 m. priėmus sprendimą, buvo daug žemesnė nei galima grąža, kurią ieškovė būtų galėjusi gauti, jei, užuot mokėjusi šią sumą Komisijai, ji būtų tuos pinigus investavusi į savo verslą, ir 3) moralinę žalą dėl sprendimo, pagal kurį 2007 m. lapkričio mėn. ieškovei skirta didžiausia bauda ir dėl to, kad Bendrasis Teismas nepriėmė sprendimo per protingą terminą, ir šį pažeidimą 2014 m. lapkričio mėn. pavėluotai ištaisė Teisingumo Teismas.

               2.

               Antrajame ieškinio pagrinde ieškovė nurodo, kad ji pagal SESV 268 ir 340 straipsnio antrą dalį turi teisę pareikšti ieškinį Europos Sąjungai dėl žalos atlyginimo, nes Europos Komisija ir Bendrasis Teismas akivaizdžiai pažeidė vienodo požiūrio principą ir diskriminavo ieškovę. 2007 m. lapkričio 28 d. Sprendime C(2007) 5791 final (Byla COMP/39165 – Lakštinis stiklas) apskaičiuojant baudą kitiems sprendimo adresatams buvo neteisingai neatsižvelgta į vidaus pardavimus ir dėl to atsiradusi ieškovės, kuri kaip neintegruota gamintoja neturėjo vidaus pardavimų, diskriminacija nebuvo ištaisyta. Bendrasis Teismas pakartojo Komisijos klaidą ir patvirtino jos sprendimą neįtraukti šių vidaus pardavimų. Šią klaidą 2014 m. lapkričio mėn. ištaisė tik Teisingumo Teismas sumažindamas baudą 44,4 milijono EUR. Tačiau šis sumažinimas neatlygino ieškovės patirtos žalos, padarytos nuo 2007 m. lapkričio iki 2014 m. dėl to, kad jai buvo skirta didelė bauda, kuri rodė, kad ji yra labiausiai atsakinga už lakštinio stiklo kartelį, ir dėl to, kad tai lėmė papildomas finansines išlaidas. Komisijos ir Bendrojo Teismo neteisėti veiksmai sukėlė tas pačias tris žalos rūšis, kurios yra nurodytos prie pirmojo pagrindo, bet per ilgesnį laikotarpį: nuo 2007 m. lapkričio mėn. iki 2014 m. lapkričio mėn.


title: Byla C-92/05  2006 m. sausio 26 d.  Teisingumo Teismo penktosios kolegijos pirmininko nutartis byloje  Europos Bendrijų Komisija prieš Prancūzijos Respubliką

text:
               1.7.2006

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 154/13

         2006 m. sausio 26 d. Teisingumo Teismo penktosios kolegijos pirmininko nutartis byloje Europos Bendrijų Komisija prieš Prancūzijos Respubliką

   (Byla C-92/05) (1)

   (2006/C 154/32)

      Proceso kalba: prancūzų

   Penktosios kolegijos pirmininkas nutartimi nurodė išbraukti bylą iš registro.

      (1)  OL C 82, 2005 4 2.


title: Byla C-174/08 2008 m. balandžio 28 d. Østre Landsret (Danija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje NCC Construction Danmark A/S prieš Skatteministeriet

text:
               5.7.2008

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 171/25

         2008 m. balandžio 28 d.Østre Landsret (Danija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje NCC Construction Danmark A/S prieš Skatteministeriet

   (Byla C-174/08)
   (2008/C 171/37)
   Proceso kalba: danų
   Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas
   Østre Landsret
   Šalys pagrindinėje byloje

      Ieškovė: NCC Construction Danmark A/S

   Atsakovė: Skatteministeriet
   Prejudiciniai klausimai

               1.

               Ar Šeštosios PVM direktyvos (1) 19 straipsnio 2 dalies antrajame sakinyje esanti sąvoka „atsitiktiniai nekilnojamojo turto sandoriai“ turi būti aiškinama kaip taikoma statybų įmonės veiklai, kuri dėl vėlesnio savo vardu pastatyto nekilnojamojo turto pardavimo yra apmokestinama PVM kaip pilnai PVM apmokestinama veikla turint tikslą perparduoti?

               2.

               Ar atsakant į pirmąjį klausimą yra svarbi PVM apmokestinamų prekių ir paslaugų panaudojimo atskirai vertinamai pardavimų veiklai apimtis?

               3.

               3. Ar PVM teisės aktų neutralumo principui neprieštarauja tai, kad statybos įmonė, iš kurios, pagal atitinkamos valstybės narės teisės aktus remiantis Šeštosios PVM direktyvos 5 straipsnio 7 dalimi ir 6 straipsnio 3 dalimi, reikalaujama mokėti PVM už jos vidaus tiekimą statant pastatus savo vardu turint tikslą juos vėliau parduoti, turi tik dalinę teisę į PVM atskaitą bendriems statybos įmonės tikslams skirtų išlaidų atžvilgiu, turint omenyje tai, kad vėlesnis nekilnojamojo turto pardavimas, remiantis PVM reglamentuojančiais valstybės narės teisės aktais, yra atleistas nuo PVM pagal Šeštosios PVM direktyvos 28 straipsnio 3 dalies b punktą, skaitomą kartu su šios direktyvos F priedo 16 punktu?

      (1)  1977 m. gegužės 17 d. Šeštoji Tarybos direktyva 77/388/EEB dėl valstybių narių apyvartos mokesčių įstatymų derinimo — Bendra pridėtinės vertės mokesčio sistema: vienodas vertinimo pagrindas (OL L 145, p. 1).


title: Byla F-33/09: 2010 m. kovo 9 d. Tarnautojų teismo (pirmoji kolegija) sprendimas byloje Tzvetanova prieš Komisiją (Viešoji tarnyba — Laikinieji tarnautojai — Darbo užmokestis — Ekspatriacijos išmoka — Pareigūnų tarnybos nuostatų VII priedo 4 straipsnyje numatytos sąlygos — Nuolatinė gyvenamoji vieta prieš pradedant eiti pareigas — Gyvenimas referenciniu laikotarpiu įdarbinimo vietoje, turint studento statusą — Stažuotės referenciniu laikotarpiu ne įdarbinimo vietoje — Atsižvelgimas į faktinę gyvenamąją vietą)

text:
               22.5.2010

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 134/52

         2010 m. kovo 9 d. Tarnautojų teismo (pirmoji kolegija) sprendimas byloje Tzvetanova prieš Komisiją

   (Byla F-33/09) (1)

   (Viešoji tarnyba - Laikinieji tarnautojai - Darbo užmokestis - Ekspatriacijos išmoka - Pareigūnų tarnybos nuostatų VII priedo 4 straipsnyje numatytos sąlygos - Nuolatinė gyvenamoji vieta prieš pradedant eiti pareigas - Gyvenimas referenciniu laikotarpiu įdarbinimo vietoje, turint studento statusą - Stažuotės referenciniu laikotarpiu ne įdarbinimo vietoje - Atsižvelgimas į faktinę gyvenamąją vietą)
   2010/C 134/86
   Proceso kalba: prancūzų

      Šalys

      Ieškovė: Aglika Tzvetanova (Briuselis, Belgija), atstovaujama advokatų S. Orlandi, A. Coolen, J.-N. Louis ir É.. Marchal

      Atsakovė: Europos Komisija, iš pradžių atstovaujama D. Martin ir J. Baquero Cruz, vėliau — J. Currall ir J. Baquero Cruz

      Dalykas

   Prašymas panaikinti Komisijos sprendimą, kuriuo ieškovei buvo atsisakyta skirti Pareigūnų tarnybos nuostatų VII priedo 4 straipsnio 1 dalies a punkte numatytą ekspatrijacijos išmoką.

      Sprendimo rezoliucinė dalis

               1.

               Panaikinti 2008 m. liepos 10 d. Europos Komisijos sprendimą, kuriuo buvo atsisakyta A. Tzvetanova skirti Pareigūnų tarnybos nuostatų VII priedo 4 straipsnyje numatytą ekspatrijacijos išmoką.

               2.

               Europos Komisija padengia visas bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 129, 2009 6 6, p. 22.


title: Byla C-218/14: 2014 m. gegužės 5 d. High Court of Ireland (Airija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Kuldip Singh, Denzel Nnjume, Khaled Aly/Minister for Justice and Equality

text:
               14.7.2014

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 223/7

         2014 m. gegužės 5 d.High Court of Ireland (Airija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Kuldip Singh, Denzel Nnjume, Khaled Aly/Minister for Justice and Equality

   (Byla C-218/14)
   2014/C 223/10
   Proceso kalba: anglų

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      High Court of Ireland

      Šalys pagrindinėje byloje

      Ieškovai: Kuldip Singh, Denzel Nnjume, Khaled Aly

      Atsakovas: Minister for Justice and Equality

      Suinteresuotoji šalis: The Immigrant Council of Ireland

      Prejudiciniai klausimai

               1.

               Jeigu ES piliečio ir asmens, kuris nėra ES pilietis, santuoka nutraukiama po ES piliečio išvykimo iš priimančiosios valstybės narės, kurioje ES pilietis įgyvendino savo ES teises, ir jeigu taikomas Tarybos direktyvos 2004/38/EB (1) 7 straipsnis ir 13 straipsnio 2 dalies a punktas, ar asmuo, kuris nėra ES pilietis, po to išlaiko teisę gyventi priimančiojoje valstybėje narėje? Jeigu atsakymas į šį klausimą yra neigiamas, ar asmuo, kuris nėra ES pilietis, turi teisę gyventi priimančiojoje valstybėje narėje laikotarpiu iki ištuokos po ES piliečio išvykimo iš priimančiosios valstybės narės?

               2.

               Ar Direktyvos 2004/38/EB 7 straipsnio 1 dalies b punkto reikalavimai yra tenkinami, jeigu sutuoktinis ES pilietis teigia, kad turi pakankamai išteklių, kaip tai suprantama pagal direktyvos 8 straipsnio 4 dalį, iš dalies remdamasis sutuoktinio, kuris nėra ES pilietis, ištekliais?

               3.

               Jeigu atsakymas į antrąjį klausimą yra neigiamas, ar tokie asmenys kaip ieškovai pagal ES teisę (išskyrus direktyvą) turi teisę dirbti priimančiojoje valstybėje narėje, kad užsitikrintų „pakankamus išteklius“ arba prie jų prisidėtų direktyvos 7 straipsnio tikslais?

      (1)  2004 m. balandžio 29 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2004/38/EB dėl Sąjungos piliečių ir jų šeimos narių teisės laisvai judėti ir gyventi valstybių narių teritorijoje, iš dalies keičianti Reglamentą (EEB) Nr. 1612/68 ir panaikinanti Direktyvas 64/221/EEB, 68/360/EEB, 72/194/EEB, 73/148/EEB, 75/34/EEB, 75/35/EEB, 90/364/EEB, 90/365/EEB ir 93/96/EEB (OL L 158, 2004, p. 77; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 5 sk., 5 t., p. 46).


title: Byla T-64/06  2006 m. vasario 23 d.  pareikštas ieškinys byloje  FLS Plast prieš Europos Bendrijų Komisiją

text:
               22.4.2006

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 96/24

         2006 m. vasario 23 d. pareikštas ieškinys byloje FLS Plast prieš Europos Bendrijų Komisiją

   (Byla T-64/06)
   (2006/C 96/42)
   Proceso kalba: anglų
   Šalys

      Ieškovė: FLS Plast A/S (Kopenhaga, Danija), atstovaujama QC K. Lasok ir advokato M. Thill-Tayara

      Atsakovė: Europos Bendrijų Komisija
   Ieškovės reikalavimai

               —

               Pirma, panaikinti 2005 m. lapkričio 30 d. Komisijos sprendimo Nr. C(2005)4634 dėl procedūros pagal EB 81 straipsnį byloje COMP/F/38.354 — Pramoniniai maišai 1 straipsnio h punktą ir 2 straipsnio f punktą tiek, kiek jie taikomi ieškovei.

               —

               Nepatenkinus šio reikalavimo, vykdant Pirmosios instancijos teismo neribotą jurisdikciją, pakeisti ginčijamo sprendimo 2 straipsnio f punktą ir žymiai sumažinti baudą, už kurią FLP Plast atsako solidariai, iš dalies panaikinti 1 straipsnio 1 dalį tiek, kiek ji susijusi su ieškovėmis, ir iš dalies panaikinti 2 straipsnį, arba, nepatenkinus ir šio reikalavimo, atitinkamai sumažinti šiame straipsnyje ieškovėms nustatytą baudą.

               —

               Priteisti iš Komisijos bylinėjimosi išlaidas.

         Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai
   Ginčijamu sprendimu Komisija nustatė, kad ieškovė, dalyvaudama bendruose susitarimuose ir suderintuose veiksmuose pramoninių plastikinių maišų sektoriuje, darančiuose įtaką Belgijoje, Prancūzijoje, Vokietijoje, Liuksemburge, Nyderlanduose ir Ispanijoje dėl kainų ir vienodo kainos apskaičiavimo būdo nustatymo, rinkų pasidalijimo ir prekybos kvotų paskirstymo, klientų, sandorių ir užsakymų pasidalijimo, bendro pasiūlymų atsakant į tam tikrus kvietimus teikti pasiūlymus pateikimo ir keitimosi nustatyta informacija, pažeidė EB 81 straipsnį. Ieškovės pažeidimas buvo susijęs su kitos bendrovės Trioplast Wittenheim SA (TW) veiksmais kuri, kaip buvo nustatyta, dalyvavo nagrinėjamame kartelyje. Ieškovė turėjo TW akcijų ir didžiąją laikotarpio, kuriuo buvo nustatyta ieškovės atsakomybė, dalį TW buvo jai visiškai nuosavybės teise priklausęs filialas. Bauda buvo nustatyta TW, o ieškovė buvo solidariai atsakinga už šios baudos dalį.
   Ieškovė, neginčydama šio kartelio egzistavimo ir trukmės, nei jos buvusio filialo dalyvavimo jame, tvirtina, kad Komisija, nustatydama jai paskirtą baudą, padarė teisės klaidą. Ieškovė nurodo, kad TW paskirtos baudos dalis, už kurią atsakinga ieškovė, yra akivaizdžiai neproporcinga laikotarpiui, kuriuo ji turėjo akcijų TW.
   Be to, ieškovė tvirtina, kad ginčijamas sprendimas pažeidžia nediskriminavimo ir proporcingumo principus, nes numato, jog tiek ieškovė, tiek jos patronuojanti bendrovė yra atsakingos už TW veiksmus, nors ir buvo nuspręsta, kad ginčijamas sprendimas nebus taikomas tarpinėms kontroliuojamoms bendrovėms ir iš tiesų netaikomas tokioms bendrovėms, išskyrus ieškovę.
   Ieškovė taip pat nurodo, kad ji nežinojo apie TW neteisėtus veiksmus, nedarė įtakos jos valdymui ir nebuvo įmonės (TW), dalyvavusios ginčijamame sprendime nurodytuose pažeidimuose, dalis, ir todėl ginčijamas sprendimas yra neteisėtas ir turi būti panaikintas.
   Nepatenkinus šių reikalavimų, ieškovė Pirmosios instancijos teismo prašo vykdant neribotą jurisdikciją sumažinti baudą. Šiuo aspektu ji nurodo, kad TW nustatyta bauda buvo per didelė, nes pagrindinė baudos suma neatitinka padarytų veiksmų ir pažeidimo sunkumo, kad Komisija padarė klaidą nustatydama TW pažeidimo trukmę ir kad Komisija nenustatė, ar TW ir ieškovei paskirtos baudos atitiko 10 % ribos taisyklę.
   Dėl jai paskirtos baudos ieškovė taip pat nurodo, kad ji yra neproporcingai didelė, atsižvelgiant į tai, kad nebuvo atgrasančio poveikio, į pažeidimo trukmę ir intensyvumą. Be to, ieškovė tvirtina, kad Komisija, nesumažindama jos atsakomybės pagal pranešimą dėl bendradarbiavimo, būtent nesuteikdama jai teisės pasinaudoti TW suteikta 30 % nuolaida ir nesumažindama ieškovei baudos, padarė klaidą. Galiausiai ieškovė nurodo non bis in idem principo ir principo, pagal kurį baudos turi būti susiję su konkrečiomis kiekvieno ieškovo aplinkybėmis, pažeidimą; šiuo atžvilgiu ji pažymi, kad nors ji buvo TW patronuojanti bendrovė tik 35 % laikotarpio, kuriuo pastaroji dalyvavo kartelyje, buvo nustatyta, kad ji yra atsakinga už 85,7 % TW paskirtos baudos.


title: Byla T-593/15: 2015 m. spalio 14 d. pareikštas ieškinys byloje The Art Company B & S/VRDT – G-Star Raw (THE ART OF RAW)

text:
               14.12.2015

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 414/36

         2015 m. spalio 14 d. pareikštas ieškinys byloje The Art Company B & S/VRDT – G-Star Raw (THE ART OF RAW)

   (Byla T-593/15)
   (2015/C 414/47)
   Kalba, kuria surašytas ieškinys: anglų

      Šalys

      Ieškovė: The Art Company B & S, SA (Quel, Ispanija), atstovaujama advokatų J. Villamor Muguerza ir L. Sánchez Calderón,

      Atsakovė: Vidaus rinkos derinimo tarnyba (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui) (VRDT)

      Kita procedūros Apeliacinėje taryboje šalis: G-Star Raw CV (Amsterdamas, Nyderlandai)

      Su procedūra VRDT susijusi informacija

      Pareiškėja: kita procedūros Apeliacinėje taryboje šalis

      Prekių ženklas, dėl kurio kilo ginčas: žodinis Bendrijos prekių ženklas „THE ART OF RAW“ – Registracijos paraiška Nr. 11 093 036

      Procedūra VRDT: protesto procedūra

      Ginčijamas sprendimas: 2015 m. liepos 9 d. VRDT pirmosios apeliacinės tarybos sprendimas byloje R 1980/2014-1

      Reikalavimai

   Ieškovė Bendrojo Teismo prašo:

               —

               panaikinti ginčijamą sprendimą,

               —

               priteisti iš VRDT ir pareiškėjos, kuri prašo įregistruoti Bendrijos prekių ženklą (jei ji dalyvauja) šios apeliacinės procedūros bylinėjimosi išlaidas.

      Pagrindas, kuriuo remiamasi

               —

               Reglamento Nr. 207/2009 8 straipsnio 1 dalies b punkto pažeidimas.


title: Byla C-348/09: 2012 m. gegužės 22 d. Teisingumo Teismo (didžioji kolegija) sprendimas byloje ( Oberverwaltungsgericht für das Land Nordrhein-Westfalen (Vokietija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) P. I. prieš Oberbürgermeisterin der Stadt Remscheid (Laisvas asmenų judėjimas — Direktyva 2004/38/EB — 28 straipsnio 3 dalies a punktas — Sprendimas išsiųsti iš šalies — Nuteisimas baudžiamąja tvarka — Privalomos visuomenės saugumo priežastys)

text:
               7.7.2012

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 200/2

         2012 m. gegužės 22 d. Teisingumo Teismo (didžioji kolegija) sprendimas byloje (Oberverwaltungsgericht für das Land Nordrhein-Westfalen (Vokietija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) P. I. prieš Oberbürgermeisterin der Stadt Remscheid

   (Byla C-348/09) (1)

   (Laisvas asmenų judėjimas - Direktyva 2004/38/EB - 28 straipsnio 3 dalies a punktas - Sprendimas išsiųsti iš šalies - Nuteisimas baudžiamąja tvarka - Privalomos visuomenės saugumo priežastys)
   2012/C 200/02
   Proceso kalba: vokiečių

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Oberverwaltungsgericht für das Land Nordrhein-Westfalen

      Šalys pagrindinėje byloje

      Ieškovas: P. I.

      Atsakovė: Oberbürgermeisterin der Stadt Remscheid

      Dalykas

   Prašymas priimti prejudicinį sprendimą — Oberverwaltungsgericht für das Land Nordrhein-Westfalen, Münster — 2004 m. balandžio 29 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2004/38/EB dėl Sąjungos piliečių ir jų šeimos narių teisės laisvai judėti ir gyventi valstybių narių teritorijoje, iš dalies keičiančios Reglamentą (EEB) Nr. 1612/68 ir panaikinančios Direktyvas 64/221/EEB, 68/360/EEB, 72/194/EEB, 73/148/EEB, 75/34/EEB, 75/35/EEB, 90/364/EEB, 90/365/EEB ir 93/96/EEB, 28 straipsnio 3 dalies išaiškinimas (OL L 158, p. 77; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 5 sk., 5 t., p. 46) — Sprendimas išsiųsti iš šalies Europos pilietį, pastaruosius dešimt metų gyvenantį priimančiojoje valstybėje narėje ir nuteistą laisvės atėmimo bausme, priimtas remiantis privalomaisiais visuomenės saugumo pagrindais — Sąvoka „privalomieji visuomenės saugumo pagrindai“

      Rezoliucinė dalis

   2004 m. balandžio 29 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2004/38/EB dėl Sąjungos piliečių ir jų šeimos narių teisės laisvai judėti ir gyventi valstybių narių teritorijoje, iš dalies keičiančios Reglamentą (EEB) Nr. 1612/68 ir panaikinančios direktyvas 64/221/EEB, 68/360/EEB, 72/194/EEB, 73/148/EEB, 75/34/EEB, 75/35/EEB, 90/364/EEB, 90/365/EEB ir 93/96/EEB, 28 straipsnio 3 dalies a punktas aiškintinas taip, kad valstybėms narėms leidžiama laikyti, jog baudžiamieji pažeidimai, kaip numatytieji SESV 83 straipsnio 1 dalies antroje pastraipoje, yra pasikėsinimai ypač sunkiai pažeisti pagrindinius visuomenės interesus, galintys kelti tiesioginį pavojų gyventojų rimčiai ir fiziniam saugumui, todėl „privalomųjų visuomenės saugumo priežasčių“, kurios gali pateisinti išsiuntimo iš šalies priemonę pagal minėto 28 straipsnio 3 dalį, sąvoka gali juos apimti, jeigu šie pažeidimai buvo padaryti būdu, atitinkančiu ypač sunkių nusikaltimų požymius, o tai nagrinėdamas konkrečią bylą turi patikrinti prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas.
   Išsiuntimo priemonė taikoma atsižvelgiant į tai, ar atitinkamo asmens elgesys kelia tikrą ir pakankamai rimtą pavojų, pažeidžiantį vieną iš pagrindinių visuomenės ar priimančiosios valstybės narės interesų, o šis teiginys iš esmės reiškia, kad yra tikimybė, jog atitinkamas asmuo taip elgsis ateityje. Prieš priimdama sprendimą dėl išsiuntimo iš šalies, priimančioji valstybė narė turi atsižvelgti į tai, kiek ilgai atitinkamas asmuo gyveno jos teritorijoje, į jo amžių, sveikatos būklę, šeiminę ir ekonominę padėtį, socialinę ir kultūrinę integraciją šioje valstybėje narėje ir sąsajas su kilmės šalimi.

      (1)  OL C 282, 2009 11 21.


title: Byla T-256/06 2008 m. lapkričio 5 d. Pirmosios instancijos teismo sprendimas byloje Neoperl Servisys prieš VRDT (HONEYCOMB) (Bendrijos prekių ženklas — Bendrijos žodinio prekių ženklo HONEYCOMB paraiška — Absoliutus atmetimo pagrindas — Aprašomasis pobūdis — Reglamento (EB) Nr. 40/94 7 straipsnio 1 dalies c punktas)

text:
               20.12.2008

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 327/22

         2008 m. lapkričio 5 d. Pirmosios instancijos teismo sprendimas byloje Neoperl Servisys prieš VRDT (HONEYCOMB)

   (Byla T-256/06) (1)

   (Bendrijos prekių ženklas - Bendrijos žodinio prekių ženklo HONEYCOMB paraiška - Absoliutus atmetimo pagrindas - Aprašomasis pobūdis - Reglamento (EB) Nr. 40/94 7 straipsnio 1 dalies c punktas)
   (2008/C 327/39)
   Proceso kalba: vokiečių
   Šalys

      Ieškovė: Neoperl Servisys AG (Reinachas, Šveicarija), atstovaujama advokato H. Börjes-Pestalozza

      Atsakovė: Vidaus rinkos derinimo tarnyba (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui), atstovaujama R. Pethke
   Dalykas
   Ieškinys dėl 2006 m. liepos 17 d. VRDT ketvirtosios apeliacinės tarybos sprendimo dėl Bendrijos žodinio prekių ženklo HONEYCOMB registracijos paraiškos byloje R 1388/2005-4
   Rezoliucinė dalis

               1.

               Atmesti ieškinį.

               2.

                  Priteisti iš Neoperl Servisys AG bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 261, 2006 10 28.


title: Byla C-119/12: 2012 m. lapkričio 22 d. Teisingumo Teismo (trečioji kolegija) sprendimas byloje ( Bundesgerichtshof (Vokietija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Josef Probst prieš mr.nexnet GmbH (Elektroniniai ryšiai — Direktyva 2002/58/EB — 6 straipsnio 2 ir 5 dalys — Asmens duomenų tvarkymas — Srauto duomenys, reikalingi sąskaitoms pateikti ir mokėjimams išieškoti — Trečiosios bendrovės atliekamas skolinio reikalavimo išieškojimas — Asmenys, veikiantys pagal viešųjų ryšių tinklo ar viešai prieinamų elektroninių ryšių paslaugų teikėjų įgaliojimą)

text:
               26.1.2013

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 26/15

         2012 m. lapkričio 22 d. Teisingumo Teismo (trečioji kolegija) sprendimas byloje (Bundesgerichtshof (Vokietija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Josef Probst prieš mr.nexnet GmbH

   (Byla C-119/12) (1)

   (Elektroniniai ryšiai - Direktyva 2002/58/EB - 6 straipsnio 2 ir 5 dalys - Asmens duomenų tvarkymas - Srauto duomenys, reikalingi sąskaitoms pateikti ir mokėjimams išieškoti - Trečiosios bendrovės atliekamas skolinio reikalavimo išieškojimas - Asmenys, veikiantys pagal viešųjų ryšių tinklo ar viešai prieinamų elektroninių ryšių paslaugų teikėjų įgaliojimą)
   2013/C 26/26
   Proceso kalba: vokiečių

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Bundesgerichtshof

      Šalys pagrindinėje byloje

      Ieškovas: Josef Probst

      Atsakovė: mr.nexnet GmbH

      Dalykas

   Prašymas priimti prejudicinį sprendimą — Bundesgerichtshof — 2002 m. liepos 12 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2002/58/EB dėl asmens duomenų tvarkymo ir privatumo apsaugos elektroninių ryšių sektoriuje (Direktyva dėl privatumo ir elektroninių ryšių) (OL L 201, p. 37; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 13 sk., 29 t., p. 514) 6 straipsnio 2 ir 5 dalių išaiškinimas — Su abonentais ir naudotojais susijusių srauto duomenų, kuriuos tvarko ir saugo viešųjų ryšių tinklo teikėjas, perdavimas — Nacionalinės teisės aktai, pagal kuriuos toks perdavimas skolinio reikalavimo, susijusio su atlyginimu už telekomunikacijų paslaugas, perėmėjui yra leidžiamas, jei sutartyje yra sąlygos, leidžiančios užtikrinti, kad perduoti duomenys bus tvarkomi konfidencialiai, ir galimybę kitai sutarties šaliai patikrinti, ar laikomasi šių duomenų apsaugos

      Rezoliucinė dalis

   2002 m. liepos 12 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2002/58/EB dėl asmens duomenų tvarkymo ir privatumo apsaugos elektroninių ryšių sektoriuje (Direktyva dėl privatumo ir elektroninių ryšių) 6 straipsnio 2 ir 5 dalys turi būti aiškinamos taip, kad pagal jas viešųjų ryšių tinklo ar viešai prieinamų elektroninių ryšių paslaugų teikėjui leidžiama perduoti srauto duomenis jo skolinių reikalavimų, susijusių su atlyginimu už telekomunikacijų paslaugas, perėmėjui tam, kad šis juos išieškotų, o šiam perėmėjui leidžiama šiuos duomenis tvarkyti su sąlyga, kad, pirma, tvarkydamas šiuos duomenis jis veiks pagal paslaugų teikėjo įgaliojimą ir, antra, šis perėmėjas tvarkys tik tuos srauto duomenis, kurių reikia perleistiems skoliniams reikalavimams išieškoti.
   Kad ir kaip būtų kvalifikuota perleidimo sutartis, laikytina, kad perėmėjas veikia pagal paslaugų teikėjo įgaliojimą, kaip tai suprantama pagal Direktyvos 2002/58 6 straipsnio 5 dalį, tuomet, kai tvarkydamas srauto duomenis jis veikia vien pagal šio teikėjo nurodymus ir jam prižiūrint. Konkrečiai tariant, jų sudarytoje sutartyje turi būti numatytos nuostatos, leidžiančios užtikrinti, kad perėmėjas teisėtai tvarkys srauto duomenis, ir ja paslaugų teikėjui turi būti sudarytos sąlygos bet kuriuo momentu patikrinti, kaip perėmėjas laikosi šių nuostatų.

      (1)  OL C 174, 2012 6 16.


title: 2005 m. rugsėjo 8 d. Teisingumo Teismo sprendimas (šeštoji kolegija), Byloje C-57/05 Europos Bendrijų Komisija prieš Prancūzijos Respubliką (Valstybės įsipareigojimų neįvykdymas — Direktyva 2002/46/EB — Valstybių narių įstatymų, susijusių su maisto papildais, suderinimas — Neperkėlimas per nustatytą terminą)

text:
               29.10.2005

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 271/11

      TEISINGUMO TEISMO SPRENDIMAS

   (šeštoji kolegija)
   2005 m. rugsėjo 8 d.
   Byloje C-57/05 Europos Bendrijų Komisija prieš Prancūzijos Respubliką
       (1)

   (Valstybės įsipareigojimų neįvykdymas - Direktyva 2002/46/EB - Valstybių narių įstatymų, susijusių su maisto papildais, suderinimas - Neperkėlimas per nustatytą terminą)
   (2005/C 271/21)
   Proceso kalba: prancūzų
   Byloje C-57/05 dėl 2005 m. vasario 9 d. pagal EB 226 straipsnį pareikšto ieškinio dėl įsipareigojimų neįvykdymo, Europos Bendrijų Komisija, atstovaujama J.-P. Keppenne, prieš Prancūzijos Respubliką, atstovaujamą G. de Bergues, E. Belliard ir R. Loosli-Surrans, Teisingumo Teismas (šeštoji kolegija), kurį sudaro kolegijos pirmininkas A. Borg Barthet, teisėjai S. von Bahr ir A. Ó. Caoimh (pranešėjas); generalinis advokatas L. A. Geelhoed, sekretorius R. Grass, 2005 m. rugsėjo 8 d. priėmė sprendimą, kurio rezoliucinėje dalyje nurodyta:

               1.

               Nepriimdama 2002 m. birželio 10 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvą 2002/46/EB dėl valstybių narių įstatymų, susijusių su maisto papildais, suderinimo įgyvendinančių įstatymų ir kitų teisės aktų, Prancūzijos Respublika neįvykdė savo įsipareigojimų pagal šią direktyvą.

               2.

               Priteisti iš Prancūzijos Respublikos bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 82, 2005 4 2.


title: 2006 m. lapkričio 15 d. ELPA priežiūros institucijos ieškinys Lichtenšteino Kunigaikštystei, (Byla E-5/06)

text:
               29.3.2007

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 72/48

         2006 m. lapkričio 15 d. ELPA priežiūros institucijos ieškinys Lichtenšteino Kunigaikštystei
   (Byla E-5/06)
   (2007/C 72/23)
   ELPA priežiūros institucija, atstovaujama Niels Fenger ir Arne Torsten Andersen, atliekančių ELPA priežiūros institucijos, 35, Rue Belliard, B-1040 Bruxelles, įgaliotinių funkcijas, 2006 m. lapkričio 15 d. pateikė ieškinį Lichtenšteino Kunigaikštystei ELPA teisme.
   Ieškovė reikalauja, kad Teismas:

               1.

               paskelbtų, kad Lichtenšteino Kunigaikštystė, taikydama reikalavimą, kad asmenys, siekiantys gauti bejėgiškumo pašalpą, turi gyventi Lichtenšteino Kunigaikštystėje, neįvykdė įsipareigojimų pagal EEE susitarimo VI priedo 1 punkte minimo akto, suderinto su EEE susitarimu 1 protokolu, 19 straipsnio 1 ir 2 dalis, 25 straipsnio 1 dalį ir 28 straipsnio 1 dalį (1971 m. birželio 14 d. Tarybos reglamentas (EEB) Nr. 1408/71 dėl socialinės apsaugos sistemų taikymo pagal darbo sutartį dirbantiems asmenims ir jų šeimos nariams, judantiems Bendrijoje); ir

               2.

               nurodytų Lichtenšteino Kunigaikštystei padengti bylinėjimosi išlaidas.

         Teisinės bei faktinės aplinkybės ir teismui pateikti ieškinio pagrindai:

               —

               Ši byla susijusi su Lichtenšteine mokama bejėgiškumo pašalpa (vok. „Hilflosenentschädigung“) asmenims, kuriems nuolat reikia didelės trečiojo asmens pagalbos arba asmeninės priežiūros, kad galėtų atlikti kasdienes užduotis. Pašalpa nepapildo jokios kitos socialinės išmokos ir yra mokama neatsižvelgiant į pajamas. Pašalpa nėra susijusi su įmokomis valstybei, taip pat nėra reikalavimo, kad ją gali gauti tik sergantis asmuo.

               —

               Pagal Lichtenšteino įstatymus pašalpos gavėjas turi gyventi Lichtenšteine.

               —

               Lichtenšteine mokama bejėgiškumo pašalpa nurodyta Reglamento (EEB) Nr. 1408/71 IIa priede (plg. reglamento 4 straipsnio 2a dalies c punktą ir 10a straipsnį) kaip speciali su įmokomis nesusijusi piniginė išmoka, kuri pagal reglamentą negalėtų būti mokama į užsienį.

               —

               Tačiau ELPA priežiūros institucija teigia, kad bejėgiškumo pašalpą teisinga būtų priskirti piniginėms išmokoms dėl ligos (plg. reglamento 4 straipsnio 1 dalį), kurios gali būti mokamos į užsienį pagal reglamento 19 straipsnio 1 ir 2 dalis, 25 straipsnio 1 dalį ir 28 straipsnio 1 dalį.

               —

               Teisingas pašalpos klasifikavimas yra svarbus siekiant nustatyti, ar Lichtenšteino Kunigaikštystė privalo suteikti pašalpą jos siekiantiems asmenims, negyvenantiems Lichtenšteine, bet atitinkantiems reglamente nustatytus reikiamus kriterijus.


title: Byla T-208/17: 2017 m. balandžio 5 d. pareikštas ieškinys byloje Senetic/EUIPO – HP Hewlett Packard Group (HP)

text:
               29.5.2017

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 168/31

         2017 m. balandžio 5 d. pareikštas ieškinys byloje Senetic/EUIPO – HP Hewlett Packard Group (HP)

   (Byla T-208/17)
   (2017/C 168/41)
   Kalba, kuria surašytas ieškinys: anglų

      Šalys

      Ieškovė: Senetic S.A. (Katovicai, Lenkija), atstovaujama advokatės M. Krekora

      Atsakovė: Europos Sąjungos intelektinės nuosavybės tarnyba (EUIPO)

      Kita procedūros Apeliacinėje taryboje šalis: HP Hewlett Packard Group LLC (Hjustonas, Teksasas, Jungtinės Valstijos)

      Su procedūra EUIPO susijusi informacija

      Prekių ženklo, dėl kurio kilo ginčas, savininkė: kita procedūros Apeliacinėje taryboje šalis

      Prekių ženklas, dėl kurio kilo ginčas: vaizdinis Sąjungos prekių ženklas, kuriame yra raidės „HP“ – Europos Sąjungos prekių ženklas Nr. 52 449

      Procedūra EUIPO: registracijos pripažinimo negaliojančia procedūra

      Ginčijamas sprendimas: 2017 m. vasario 1 d. EUIPO penktosios apeliacinės tarybos sprendimas byloje R 1002/2016-5

      Reikalavimai

   Ieškovė Bendrojo Teismo prašo:

               —

               panaikinti ginčijamą sprendimą,

               —

               priteisti iš įstojusios į bylą šalies Bendrajame Teisme ir EUIPO patirtas bylinėjimosi išlaidas.

      Pagrindai, kuriais remiamasi

               —

               Reglamento Nr. 207/2009 52 straipsnio 1 dalies a punkto, siejamo su 7 straipsniu, pažeidimas,

               —

               Reglamento Nr. 207/2009 52 straipsnio 1 dalies b punkto pažeidimas.


title: Byla T-673/13: 2013 m. gruodžio 9 d. pareikštas ieškinys byloje European Coalition to End Animal Experiments prieš ECHA

text:
               14.4.2014

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 112/36

         2013 m. gruodžio 9 d. pareikštas ieškinys byloje European Coalition to End Animal Experiments prieš ECHA

   (Byla T-673/13)
   2014/C 112/48
   Proceso kalba: anglų

      Šalys

      Ieškovė: European Coalition to End Animal Experiments (Londonas, Jungtinė Karalystė), atstovaujama solisitoriaus D. Thomas

      Atsakovė: Europos cheminių medžiagų agentūra (ECHA)

      Reikalavimai

   Ieškovė Bendrojo Teismo prašo:

               —

               panaikinti 2013 m. spalio 10 d. Europos cheminių medžiagų agentūros apeliacinės komisijos sprendimą byloje A-004-2012 dėl Reglamento (EB) Nr. 1907/2006 (1) X priedo 8.7.2 skirsnio (toksiškumo vystymuisi tyrimas, atliekamas su antros rūšies gyvūnais) tiek, kiek jis susiję su toksiškumo prenataliniam vystymuisi tyrimu, atliekamu su antros rūšies gyvūnais,

               —

               grąžinti bylą ECHA ir nurodyti, kad dėl poreikio atlikti prenatalinio vystymosi tyrimą su registruotojo medžiaga būtų sprendžiama remiantis pirmojo bandymo rezultatais ir visais kitais turimais atitinkamais duomenimis.

      Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

   Grįsdama ieškinį ieškovė remiasi keturiais pagrindais.

               1.

               Pirmajame ieškinio pagrinde Apeliacinė komisija kaltinama neteisingai nurodžiusi, kad kumuliacinis principas REACH prieduose, skirtuose bandymams, reiškia, jog antra rūšis arba medžiagos kiekis buvo standartinis Reglamento (EB) Nr. 1907/2006 X priedo reikalavimas. Grįsdama šį pagrindą ieškovė tvirtina:

                           —

                           Apeliacinės komisijos argumentams būdinga non sequitur logika. Bandymams keliami reikalavimai nebūtinai griežtėja didėjant medžiagos kiekiui: kumuliacinis principas dažnai nereikšmingas konkretiems parametrams, be kita ko, ir toksiškumo vystymui tyrimui;

                           —

                           remiantis X priedo 8.7.2 skirsnio 1 skilties formuluote, reikalaujama atlikti tyrimą ne su dviejų rūšių, o su „vienos rūšies gyvūnais“ – lygiai taip pat kaip ir IX priedo 8.7.2 skirsnio 1 skiltyje;

                           —

                           Apeliacinės komisijos argumentuose neatsižvelgiama į aiškią IX priedo 8.7.2 skirsnio 2 skilties formuluotę, pagal kurią poreikis atlikti tyrimą su antra gyvūnų rūšimi esant IX priede arba X priede nurodytam medžiagos kiekiui priklauso nuo tyrimo su pirma rūšimi rezultatų ir visų kitų turimų atitinkamų duomenų: taigi jis atliekamas ne automatiškai;

                           —

                           Apeliacinės komisijos išvada neprasminga politikos požiūriu: REACH autoriams priskiriamas ketinimas poreikį atlikti tyrimą su antra gyvūnų rūšimi žemesnio lygio priede (IX priedas) susieti su moksliniu vertinimu, kuris aukštesnio lygio priede (X priedas) nebevaidina jokios reikšmės.

               2.

               Antrajame ieškinio pagrinde Apeliacinė komisija kaltinama neteisingai nurodžiusi, kad teisės aktų leidėjai X priedo reikalavimą – kaip standartinį reikalavimą su antra gyvūnų rūšimi atlikti toksiškumo vystymuisi tyrimą – perkėlė IX priedui. Grįsdama šį pagrindą ieškovė tvirtina:

                           —

                           motyvai grindžiami neteisinga prielaida: X priedo 8.7.2 skirsnio 1 skiltyje nenustatytas standartinis reikalavimas atlikti tyrimą su antra gyvūnų rūšimi (žr. pirmą ieškinio pagrindą), o tai reiškia, kad toks reikalavimas negali būti perkeltas IX priedui (net ir preziumuojant, kad kitu atveju toks metodas yra teisingas).

               3.

               Trečiajame ieškinio pagrinde Apeliacinė komisija kaltinama neteisingai nurodžiusi, kad IX priedo 8.7.2 skirsnio 2 skirsnio reikalavimas (įvertinti poreikį atlikti tyrimą su antra gyvūnų rūšimi) negali būti perkeliamas X priedui. Grįsdama šį pagrindą ieškovė tvirtina:

                           —

                           kad būtent tai nurodyta IX priedo 8.7.2 skirsnio 2 skilties formuluotėje „ar [esant] didesniam“. Abiem priedams taikomas identiškas metodas.

               4.

               Ketvirtajame ieškinio pagrinde Apeliacinė komisija kaltinama neteisingai nurodžiusi, kad tik atlikus X priedo 8.7 skirsnio 2 skilties arba XI priedo pritaikymą gali būti paneigtas poreikis atlikti tyrimą su antra gyvūnų rūšimi esant X priede nurodytam medžiagos kiekiui. Grįsdama šį pagrindą ieškovė tvirtina:

                           —

                           pritaikymas pagal 2 skiltį arba XI priedą gali būti reikšmingas tik tada, kai pirmiausia yra nustatytas reikalavimas atlikti bandymą pagal 1 skiltį. X priedo 8.7.2 skirsnio 1 skiltyje nereikalaujama atlikti toksiškumo vystymuisi tyrimo su antra gyvūnų rūšimi, kol pirmas tyrimas su viena gyvūnų rūšimi arba kiti turimi duomenys nepatvirtina poreikio atlikti tyrimą su antros rūšies gyvūnu (žr. pirmiau).

      (1)  2006 m. gruodžio 18 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (EB) Nr. 1907/2006 dėl cheminių medžiagų registracijos, įvertinimo, autorizacijos ir apribojimų (REACH), įsteigiantis Europos cheminių medžiagų agentūrą, iš dalies keičiantis Direktyvą 1999/45/EB bei panaikinantis Tarybos reglamentą (EEB) Nr. 793/93, Komisijos reglamentą (EB) Nr. 1488/94, Tarybos direktyvą 76/769/EEB ir Komisijos direktyvas 91/155/EEB, 93/67/EEB, 93/105/EB bei 2000/21/EB (OL L 396, 2006, p. 1).


title: Byla C-486/12: 2012 m. spalio 31 d. Gerechtshof te's Hertogenbosch (Nyderlandai) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje X prieš savivaldybės Z rinkliavų skyriaus pareigūną

text:
               26.1.2013

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 26/24

         2012 m. spalio 31 d.Gerechtshof te's Hertogenbosch (Nyderlandai) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje X prieš savivaldybės Z rinkliavų skyriaus pareigūną

   (Byla C-486/12)
   2013/C 26/45
   Proceso kalba: olandų

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Gerechtshof te's Hertogenbosch

      Šalys pagrindinėje byloje

      Apeliantė: X

      Atsakovas: savivaldybės Z rinkliavų skyriaus pareigūnas

      Prejudiciniai klausimai

               1.

               Ar suteikiant informaciją (pagal GBA įstatymo 79 straipsnio 2 dalį) yra laikomasi direktyvos (1) 12 straipsnio a punkto antroje įtraukoje nurodyto reikalavimo pateikti pranešimą apie tvarkomus duomenis?

               2.

               Ar pagal direktyvos 12 straipsnio a punktą draudžiama imti rinkliavas už pranešimą apie tvarkomus asmens duomenis, kai išduodama GBA kopija?

               3.

               Jei atsakymas į 2 klausimą būtų neigiamas: ar apskaičiuotos nagrinėjamos rinkliavos yra pernelyg didelės, kaip tai suprantama pagal direktyvos 12 straipsnio a punktą?

      (1)  1995 m. spalio 24 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva (95/46/EB) dėl asmenų apsaugos tvarkant asmens duomenis ir dėl laisvo tokių duomenų judėjimo (OL L 281, p. 31; specialusis leidimas lietuvių k., 13 sk., 15 t., p. 355)


title: Byla T-644/11 P: 2014 m. liepos 4 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Kimman/Komisija (Apeliacinis skundas — Priešpriešinis apeliacinis skundas — Viešoji tarnyba — Pareigūnai — Vertinimas — Vertinimo ataskaita — Vertinimas už 2009 m. — Ieškinio ir skundo sutapties taisyklė — Pareigūnų tarnybos nuostatų 91 straipsnio 2 dalis — Ad hoc grupės išvada — Iškraipymas — Pareiga motyvuoti — Akivaizdi vertinimo klaida)

text:
               25.8.2014

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 282/26

         2014 m. liepos 4 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Kimman/Komisija

   (Byla T-644/11 P) (1)

   ((Apeliacinis skundas - Priešpriešinis apeliacinis skundas - Viešoji tarnyba - Pareigūnai - Vertinimas - Vertinimo ataskaita - Vertinimas už 2009 m. - Ieškinio ir skundo sutapties taisyklė - Pareigūnų tarnybos nuostatų 91 straipsnio 2 dalis - Ad hoc grupės išvada - Iškraipymas - Pareiga motyvuoti - Akivaizdi vertinimo klaida))
   2014/C 282/33
   Proceso kalba: prancūzų

      Šalys

      Apeliantė: Eugène Emile Marie Kimman (Overeisė, Belgija), atstovaujama advokatų L. Levi ir M. Vandenbussche

      Kita proceso šalis: Europos Komisija, atstovaujama C. Berardis-Kayser ir G. Berscheid

      Dalykas

   Apeliacinis skundas dėl 2011 m. rugsėjo 29 d. Tarnautojų teismo (antroji kolegija) sprendimo Kimman prieš Komisiją (F-74/10, dar nepaskelbtas Rinkinyje) panaikinimo.

      Rezoliucinė dalis

               1.

               Panaikinti 2011 m. rugsėjo 29 d. Tarnautojų teismo (antroji kolegija) sprendimą Kimman prieš Komisiją (F-74/10), pirma, kiek juo priimtinais pripažinti antrasis ieškinio pagrindas, trys pirmos trečiojo ieškinio pagrindo dalys ir ketvirtasis ieškinio pagrindas, išskyrus ieškovo pirmojoje instancijoje pateiktą kaltinimą, kad neatsižvelgta į ieškovo darbą, atliktą institucijos interesais, ir, antra, kiek juo Europos Komisijai be jos pačios bylinėjimosi išlaidų nurodoma padengti ketvirtadalį ieškovo bylinėjimosi išlaidų, susijusių su šiuo procesu.

               2.

               Atmesti pagrindinį apeliacinį skundą.

               3.

               Atmesti Eugène Emile Marie Kimman Tarnautojų teisme pareikštą ieškinį.

               4.

               Priteisti iš E. M. Kimman padengti visas bylinėjimosi išlaidas, susijusias su pirmąja instancija ir su pagrindiniu apeliaciniu skundu.

               5.

               Kiekviena šalis padengia savo bylinėjimosi išlaidas, susijusias su priešpriešiniu apeliaciniu skundu.

      (1)  OL C 65, 2012 3 3


title: Byla C-84/09: 2009 m. vasario 26 d. Regeringsrätten (Švedija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje X prieš Skatteverket

text:
               18.4.2009

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 90/19

         2009 m. vasario 26 d. Regeringsrätten (Švedija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje X prieš Skatteverket
   (Byla C-84/09)
   2009/C 90/30
   Proceso kalba: švedų

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Regeringsrätten

      Šalys pagrindinėje byloje

      Ieškovas: X

      Atsakovas: Skatteverket

      Prejudiciniai klausimai

               1.

               Ar Tarybos direktyvos (2006/112/EB) dėl pridėtinės vertės mokesčio bendros sistemos (1) 138 ir 20 straipsnius reikia aiškinti taip, kad jie reiškia, jog gabenimas iš kilmės valstybės teritorijos turi prasidėti per tam tikrą laikotarpį, kad pardavimas būtų neapmokestinamas ir tai būtų įsigijimas Bendrijos viduje?

               2.

               Panašiai, ar šiuos straipsnius reikia aiškinti taip, kad jie reiškia, jog gabenimas turi pasibaigti paskirties valstybėje per tam tikrą laikotarpį, kad pardavimas būtų neapmokestinamas ir tai būtų įsigijimas Bendrijos viduje?

               3.

               Ar atsakymai į 1 ir 2 klausimus pasikeistų, jeigu tai, kas įsigyjama, būtų nauja transporto priemonė, o prekę įsigyjantis asmuo būtų privatus asmuo, galiausiai ketinantis naudoti transporto priemonę konkrečioje valstybėje narėje?

               4.

               Kiek tai susiję su įsigijimu Bendrijos viduje, kada turi būti atliekamas vertinimas, ar transporto priemonė yra nauja remiantis Tarybos direktyvos (2006/112/EB) dėl pridėtinės vertės mokesčio bendros sistemos 2 straipsnio 2 dalies b punktu?

      (1)  2006 m. lapkričio 28 d. Tarybos direktyva 2006/112/EB dėl pridėtinės vertės mokesčio bendros sistemos (OL L 347, 2006, p. 1)


title: Byla T-197/09: 2009 m. gegužės 20 d. pareikštas ieškinys byloje Slovėnija prieš Komisiją

text:
               1.8.2009

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 180/54

         2009 m. gegužės 20 d. pareikštas ieškinys byloje Slovėnija prieš Komisiją
   (Byla T-197/09)
   2009/C 180/101
   Proceso kalba: slovėnų

      Šalys

      Ieškovė: Slovėnijos Respublika, atstovaujama avvocato dello Stato Ž. Cilenšek Bončina

      Atsakovė: Europos Bendrijų Komisija

      Ieškovės reikalavimai

               —

               Panaikinti 2009 m. kovo 19 d. Komisijos sprendimą C (2009) 1945 (1) dėl Bendrijos atsisakymo Europos žemės ūkio orientavimo ir garantijų fondo (EŽŪOGF) Garantijų skyriaus ir Europos žemės ūkio garantijų fondo (EŽŪGF) lėšomis finansuoti tam tikras valstybių narių patirtas išlaidas, tiek, kiek jame neįtrauktos tam tikros Slovėnijos patirtos išlaidos.

               —

               Priteisti iš Komisijos bylinėjimosi išlaidas.

               —

               Priteisti iš Komisijos Slovėnijos Respublikos patirtas išlaidas procese.

      Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

   Ginčijamu sprendimu Komisija į Bendrijos skiriamą finansavimą 2005 ir 2006 finansiniams metams neįtraukė tam tikrų Slovėnijos Respublikos išlaidų dėl pagrindinės kontrolės trūkumų ir netinkamos kontrolės strategijos bei priemonių ir taip pat nurodė atlikti tiesioginių išmokų finansinį koregavimą vienodu 5 % dydžiu, kuriuo ji rėmėsi vykdydama savo tarnybų toje valstybėje narėje 2005 m. kovo mėnesį atlikto patikrinimo auditą.
   Savo reikalavimams pagrįsti ieškovė visų pirma teigia, kad Komisija:

               —

               neteisingai įvertinusi faktines bylos aplinkybes, klaidingai pritaikė Komisijos reglamento (EB) Nr. 2419/2001 (2) 15 straipsnį arba Komisijos reglamento (EB) Nr. 796/2004 (3) 23 straipsnį, nes auditą atliko per vėlai; auditui atlikti pasirinko netipinį regioną ir patikrino akivaizdžiai nedidelius jo plotus; atlikdama auditą neatsižvelgė į Tarptautinį audito standartą 530 ir be priežasties uždraudė ieškovei naudoti šį standartą kaip kriterijų;

               —

               pažeidė nevienodo požiūrio į valstybes nares draudimo principą, nes kitose valstybėse narėse atlikto patikrinimo auditą vykdė remdamasi žymiai platesniu ir todėl reprezentatyvesniu pavyzdžiu;

               —

               pritaikė priemonę, t. y. 5 % finansinį koregavimą, kuri dėl ribotos Fondui tenkančios rizikos, atsižvelgiant į skirtas lėšas, yra akivaizdžiai neproporcinga konstatuotų pažeidimų laipsniui ir apimčiai;

               —

               veikė pažeisdama sąžiningumo ir teisingumo principus, nes jos tarnybos neginčijo instrukcijų, kuriose numatytas kriterijaus naudojimas, teisingumo ir iki 2005 m. rudens neatkreipė ieškovės dėmesio į problemas.

      (1)  2009 m. kovo 21 d. OL L 75, p. 15.

      (2)  2001 m. gruodžio 11 d. Komisijos reglamentas (EB) Nr. 2419/2001, nustatantis išsamias integruotos administravimo ir kontrolės sistemos taikymo tam tikroms Tarybos reglamente (EEB) Nr. 3508/92 nustatytoms Bendrijos pagalbos schemoms taisykles (OL L 327, 2001 12 12, p. 11; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 3 sk., 34 t., p. 308).

      (3)  2004 m. balandžio 21 d. Komisijos reglamentas (EB) Nr. 796/2004, nustatantis išsamias kompleksinio paramos susiejimo, moduliavimo ir integruotos administravimo ir kontrolės sistemos, numatytų Tarybos reglamente (EB) Nr. 1782/2003, nustatančiame bendrąsias tiesioginės paramos schemų pagal bendrąją žemės ūkio politiką taisykles ir nustatančiame tam tikras paramos schemas ūkininkams, įgyvendinimo taisykles (OL L 141, 2004 4 30, p. 18; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 3 sk., 4 t., p. 243).


title: Byla F-94/07: 2009 m. rugsėjo 24 d. Tarnautojų teismo (antroji kolegija) sprendimas byloje Rebizant, Vlandas ir Vocino prieš Komisiją (Viešoji tarnyba — Pareigūnai — Pareigų paaukštinimas — 2006 m. procedūra — Koeficientas — Pareigūnų tarnybos nuostatų 6 straipsnio 2 dalis — Pareigūnų tarnybos nuostatų XIII priedo 9 straipsnis — Pareigų paaukštinimo riba)

text:
               30.1.2010

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 24/71

         2009 m. rugsėjo 24 d. Tarnautojų teismo (antroji kolegija) sprendimas byloje Rebizant, Vlandas ir Vocino prieš Komisiją

   (Byla F-94/07) (1)

   (Viešoji tarnyba - Pareigūnai - Pareigų paaukštinimas - 2006 m. procedūra - Koeficientas - Pareigūnų tarnybos nuostatų 6 straipsnio 2 dalis - Pareigūnų tarnybos nuostatų XIII priedo 9 straipsnis - Pareigų paaukštinimo riba)
   2010/C 24/129
   Proceso kalba: prancūzų

      Šalys

      Ieškovai: Jean Rebizant (Karlsrūhė, Vokietija), Georges Vlandas (Briuselis, Belgija) ir Vinceno Vocino (Varezė, Italija), atstovaujami advokatų S. Orlandi, A. Coolen, J.-N. Louis ir É. Marchal

      Atsakovė: Europos Bendrijų Komisija, atstovaujama C. Berardis-Kayser ir G. Berscheid

      Dalykas

   Panaikinti sprendimą nepaaukštinti ieškovų į AD 13 lygį per 2006 m. pareigų paaukštinimo procedūrą ir pripažinti neteisėtu sprendimą, nustatantį pareigūnų, kuriems apmokama iš Mokslinių tyrimų ir Jungtinio tyrimų centro biudžetų, pareigų paaukštinimo ribą

      Sprendimo rezoliucinė dalis

               1.

               Atmesti ieškinį.

               2.

               Kiekviena šalis padengia savo bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 283, 2007 11 24, p. 45.


title: Byla T-457/07: 2012 m. gruodžio 12 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Evropaïki Dynamiki prieš EFSA (Viešieji paslaugų pirkimai — Konkurso procedūra — Konsultacinės pagalbos paslaugų, susijusių su informacinėmis technologijomis, teikimas — Pasiūlymo atmetimas ir sprendimas sudaryti sutartį su kitu konkurso dalyviu — Priimtinumas — Pareiga motyvuoti — Atrankos kriterijai — Sutarties sudarymo kriterijai — Specifikacijose nustatytų sutarties sudarymo kriterijų laikymasis — Akivaizdi vertinimo klaida)

text:
               2.2.2013

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 32/15

         2012 m. gruodžio 12 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Evropaïki Dynamiki prieš EFSA

   (Byla T-457/07) (1)

   (Viešieji paslaugų pirkimai - Konkurso procedūra - Konsultacinės pagalbos paslaugų, susijusių su informacinėmis technologijomis, teikimas - Pasiūlymo atmetimas ir sprendimas sudaryti sutartį su kitu konkurso dalyviu - Priimtinumas - Pareiga motyvuoti - Atrankos kriterijai - Sutarties sudarymo kriterijai - Specifikacijose nustatytų sutarties sudarymo kriterijų laikymasis - Akivaizdi vertinimo klaida)
   2013/C 32/20
   Proceso kalba: anglų

      Šalys

      Ieškovė: Evropaïki Dynamiki — Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE (Atėnai, Graikija), atstovaujama advokato N. Korogiannakis

      Atsakovė: Europos maisto saugos tarnyba (EFSA), iš pradžių atstovaujama A. Cuvillier, vėliau S. Gabbi ir D. Detken ir galiausiai M. Detken, agents, padedamų advokatų J. Stuyck ir A. M. Vandromme

      Dalykas

   Prašymas pripažinti negaliojančiu 2007 m. spalio 1 d. EFSA sprendimą, kuriuo atmestas ieškovės pasiūlymas, pateiktas vykstant konkurso procedūrai EFSA/IT/2007/14 dėl konsultacinės pagalbos paslaugų, susijusių su informacinėmis technologijomis, teikimo (OL 2007/S 97-118626), ir nuspręsta sutartį sudaryti su kitu konkurso dalyviu.

      Rezoliucinė dalis

               1.

               Pripažinti negaliojančiu Europos maisto saugos tarnybos (EFSA) sprendimą, kuriuo atmestas Evropaïki Dynamiki — Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE pasiūlymas, pateiktas vykstant konkurso procedūrai EFSA/IT/2007/14 dėl konsultacinės pagalbos paslaugų, susijusių su informacinėmis technologijomis, teikimo, ir nuspręsta sutartį sudaryti su kitu konkurso dalyviu.

               2.

               Priteisti iš EFSA bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 51, 2008 2 23.


title: Byla T-488/04 2006 m. gegužės 19 d. Pirmosios instancijos teismo nutartis byloje Falcon Sporting Goods prieš VRDT (BIN LADIN) ( Bendrijos prekių ženklas — Atsisakymas įregistruoti — Prekių ženklo registracijos paraiškos atsiėmimas — Nereikalingumas priimti sprendimą )

text:
               12.8.2006

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 190/21

         2006 m. gegužės 19 d. Pirmosios instancijos teismo nutartis byloje Falcon Sporting Goods prieš VRDT (BIN LADIN)

   (Byla T-488/04) (1)

   („Bendrijos prekių ženklas - Atsisakymas įregistruoti - Prekių ženklo registracijos paraiškos atsiėmimas - Nereikalingumas priimti sprendimą“)
   (2006/C 190/38)
   Proceso kalba: prancūzų
   Šalys

      Ieškovė: Falcon Sporting Goods AG (Zug, Šveicarija), atstovaujama advokato J. Weigell

      Atsakovė: Vidaus rinkos derinimo tarnyba (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui), atstovaujama A. Folliard-Monguiral
   Dalykas
   Ieškinys dėl 2004 m. rugsėjo 29 d. VRDT antros apeliacinės kolegijos sprendimo (byloje R 177/2004-2), susijusio su atsisakymu įregistruoti žodinį prekių ženklą „BIN LADIN“.
   Rezoliucinė dalis

               1.

               Dėl ieškinio sprendimo priimti nebereikia.

               2.

               Priteisti iš ieškovės bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 57, 2005 3 5.


title: Byla C-267/14 P: 2014 m. gegužės 30 d. Buzzi Unicem SpA pateiktas apeliacinis skundas dėl 2014 m. kovo 14 d. Bendrojo Teismo (septintoji kolegija) sprendimo byloje T-297/11 Buzzi Unicem SpA / Europos Komisija

text:
               25.8.2014

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 282/20

         2014 m. gegužės 30 d.Buzzi Unicem SpA pateiktas apeliacinis skundas dėl 2014 m. kovo 14 d. Bendrojo Teismo (septintoji kolegija) sprendimo byloje T-297/11 Buzzi Unicem SpA/Europos Komisija

   (Byla C-267/14 P)
   2014/C 282/26
   Proceso kalba: italų

      Šalys

      Apeliantė: Buzzi Unicem SpA, atstovaujama advokatų C. Osti, A. Prastaro ir A. Sodano

      Kita proceso šalis: Europos Komisija

      Reikalavimai

   Panaikinti skundžiamą sprendimą visiškai ar iš dalies, taigi:

               —

               panaikinti visą skundžiamą sprendimą dėl nemotyvavimo ar nepakankamo motyvavimo, dėl ko buvo pažeista bendrovės teisė į gynybą ir gero administravimo principas,

               —

               panaikinti visą skundžiamą sprendimą dėl įgaliojimų viršijimo ir piktnaudžiavimo jais, dėl ko buvo perkelta įrodinėjimo našta,

               —

               panaikinti visą skundžiamą sprendimą ar jo dalį dėl 18 straipsnyje Komisijai suteiktų įgaliojimų viršijimo, proporcingumo ir gero administravimo principų pažeidimo, išankstinės rungtyniškos procedūros neorganizavimo, taip pažeidžiant Komisijos Best Practices,

               —

               panaikinti skundžiamą sprendimą tiek, kiek jis susijęs su bylinėjimosi pirmojoje instancijoje išlaidų priteisimu iš Buzzi Unicem,

               —

               priteisti iš Komisijos bylinėjimosi šioje instancijoje ir byloje T-297/11 išlaidas.

      Apeliacinio skundo pagrindai ir pagrindiniai argumentai

               A.

               Pirmasis apeliacinio skundo pagrindas – Teisės klaida, kaltinimų dėl gynybos teisių ir gero administravimo principo pažeidimo nemotyvavimas ar nepakankamas motyvavimas
               Pirmajame apeliacinio skundo pagrinde Buzzi Unicem tvirtina, kad skundžiamame sprendime padaryta teisės klaida ir jis yra visiškai nemotyvuotas ar nepakankamai motyvuotas, nes jame padaryta išvada, kad sprendime pradėti procedūrą pateikta bendra nuoroda į tariamus pažeidimus yra pakankamas pagrindas prašyti informacijos pagal 18 straipsnio 3 dalį, atitinkantis „minimalų aiškumo lygį“, kurio reikalaujama iš šios nuostatos dėl prašymo dalyko ir tikslo.

               B.

               Antrasis apeliacinio skundo pagrindas – Akivaizdi vertinimo klaida ir teisės klaida, kiek tai susiję su Komisijos įgaliojimų viršijimu ir piktnaudžiavimu jais, dėl ko buvo perkelta įrodinėjimo našta
               Antrajame apeliacinio skundo pagrinde Buzzi Unicem teigia, kad atmetęs kaltinimą dėl Komisijos piktnaudžiavimo įgaliojimais, pasireiškusio tuo, kad Komisija, nepaisydama to, jog nėra įrodymų apie pažeidimą, pateikė prašymą pagal Reglamento Nr. 1/2003 (1) 18 straipsnį, Bendrasis Teismas padarė akivaizdžią vertinimo ir teisės klaidą, nes nurodė, kad Buzzi Unicem nepateikė aiškaus ir motyvuoto prašymo, kuriuo remiantis būtų buvę galima atlikti patikrinimą, ar yra pakankamai įrodymų, ir nenurodęs motyvų atmetė kaltinimą dėl įrodinėjimo naštos perkėlimo.

               C.

               Trečiasis apeliacinio skundo pagrindas – Fakto ir teisės klaida, motyvavimo nelogiškumas, kiek tai susiję su kaltinimu viršijus Reglamento Nr. 1/2003 18 straipsnyje suteiktus įgaliojimus
               Trečiajame apeliacinio skundo pagrinde Buzzi Unicem tvirtina, kad klaidingai buvo pritaikyti su įmonių pareigomis bendradarbiauti susiję principai, nes nuspręsta, kad Komisija teisėtai įpareigojo įmones atsakyti ne vien į fakto klausimus ir pateikti informaciją, kurios, Komisijos žiniomis, įmonė neturėjo, bei kitą informaciją, kurią Komisija galėjo gauti savarankiškai.

               D.

               Ketvirtasis apeliacinio skundo pagrindas – Teisės klaida ir motyvavimo klaida, kiek tai susiję su kaltinimais dėl proporcingumo principo pažeidimo ir 18 straipsnyje nurodytų įgaliojimų viršijimo
               Ketvirtajame apeliacinio skundo pagrinde apeliantė nurodo, kad skundžiamas sprendimas yra nemotyvuotas arba nepakankamai motyvuotas ir jame padaryta teisės klaida, kiek tai susiję su proporcingumo principo pažeidimu ir iš to išplaukiančia pernelyg didele našta šalims dėl prašymų pateikti informaciją, jų pakartojimo ir performulavimo, pasiūlymų dėl naujų kintamųjų ir prašymų, atsisakymo apriboti pateiktiną informaciją, pasirinkimo sprendimu reikalauti ir jau prieš tai pateiktos informacijos.

               E.

               Penktasis apeliacinio skundo pagrindas – Teisės klaida ir nemotyvavimas, kiek tai susiję su Komisijos Best Practices pažeidimu ir gero administravimo principo pažeidimu
               Penktajame apeliacinio skundo pagrinde Buzzi Unicem nurodo teisės klaidą, padarytą dėl to, kad Bendrasis Teismas nusprendė, jog Komisijos Best Practices šiai institucijai neprivaloma, kai, nusprendusi įmonių paprašyti pastabų dėl sprendimo projekto pagal 18 straipsnio 3 dalį, Komisija visiškai neatsižvelgė į gautas pastabas ir labai pakeitė galutinio sprendimo tekstą. Taip pat nurodomas nemotyvavimas, kiek tai susiję su Komisijos padarytu gero administravimo principo pažeidimu dėl būdo, kaip ši įgyvendino savo įgaliojimus prašyti informacijos.

      (1)  2002 m. gruodžio 16 d. Tarybos reglamentas (EB) Nr. 1/2003 dėl konkurencijos taisyklių, nustatytų Sutarties 81 ir 82 straipsniuose, įgyvendinimo (Tekstas svarbus EEE) (OL L 1, 2003, p. 1; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 8 sk., 2 t., p. 205).