title: Byla T-684/19: 2019 m. spalio 7 d. pareikštas ieškinys byloje Magyar Energetikai és Közmű-szabályozási Hivatal/ACER

text:
               2.12.2019

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 406/37

      2019 m. spalio 7 d. pareikštas ieškinys byloje Magyar Energetikai és Közmű-szabályozási Hivatal/ACER
      (Byla T-684/19)
      (2019/C 406/47)
      Proceso kalba: vengrų

         Šalys

         Ieškovė: Magyar Energetikai és Közmű-szabályozási Hivatal (Budapeštas, Vengrija), atstovaujama advokatų G. Stanka, G. Szikla ir J.M. Burai-Kovács

         Atsakovė: Energetikos reguliavimo institucijų bendradarbiavimo agentūra (ACER)

         Reikalavimai

      Ieškovė Bendrojo Teismo prašo:

                  —

                  pirmiausia,

                              —

                              remiantis SESV 263 straipsniu, panaikinti ginčijamą sprendimą;

                              —

                              remiantis SESV 277 straipsniu, pripažinti Komisijos reglamento (ES) 2017/459 (1), kuriuo pagrįstas ginčijamas sprendimas, V skyrių netaikytinu;

                              —

                              priteisti iš atsakovės bylinėjimosi išlaidas;

                  —

                  nepatenkinus ankstesnių reikalavimų,

                              —

                              tuo atveju, jei Bendrasis Teismas nuspręstų nepripažinti Reglamento 2017/459, kuriuo pagrįstas ginčijamas sprendimas, netaikytinu, panaikinti minėtą sprendimą i) pirma, dėl kompetencijos trūkumo; ii) antra, dėl esminių procedūros pažeidimų, iii) ir trečia, dėl materialinio pagrindo nebuvimo;

                              —

                              priteisti iš atsakovės bylinėjimosi išlaidas.

         Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

      Šis ieškinys pareikštas dėl 2019 m. balandžio 9 d. ACER sprendimo Nr. 05/2019, kurį 2019 m. rugpjūčio 6 d. patvirtino ACER apeliacinė taryba.
      Grįsdama ieškinį ieškovė remiasi penkiais pagrindais.

                  1.

                  Pirmasis ieškinio pagrindas grindžiamas tuo, kad visas Reglamento 2017/459 V skyrius, kuriuo pagrįstas ginčijamas sprendimas, laikytinas negaliojančiu dėl teisėkūros kompetencijos trūkumo.
                  Reglamentas 2017/459, kuriuo pagrįstas ginčijamas sprendimas, buvo priimtas pasinaudojant teisės aktų suderinimo įgaliojimais, deleguotais Europos Parlamento ir Tarybos reglamentu (EB) Nr. 715/2009 (2).
                  Remiantis Reglamentu Nr. 2017/459 suteiktais įgaliojimais, Komisija buvo kompetentinga tik parengti dujų perdavimo sistemų esamų ir didinamųjų pajėgumų paskirstymo mechanizmų tinklo kodeksą.
                  V skyriuje, kuris apima daugiau nei kad šią materealiąją reglamentavimo kompetenciją, nepateikiamos konkurencijos atžvilgiu neutralaus dujų perdavimo pajėgumų pagrindinės paskirstymo taisyklės, bet kompleksiškai reglamentuojami, peržengiant tinklo kodekso dalyką, investavimo į pajėgumų vystymą, klausimai.

                  2.

                  Antrasis ieškinio pagrindas grindžiamas tuo, kad ginčijamas sprendimas negalioja dėl to, kad ACER neturi tinkamo pagrindo, leidžiančio priimti individualų sprendimą, kurio turinys toks kaip ginčijamo sprendimo.
                  Ginčijamame sprendime ACER pasisavino kompetenciją priimti sprendimą, kurios suteikimas ACER yra nesuderinamas su išvadomis, pateiktomis Sprendime Meroni / Vyriausioji valdyba (9/56, EU:C:1958:7) ir Sprendime Jungtinė Karalystė / Taryba ir Parlamentas (C-270/12, EU:C:2014:18) bei prieštarauja SESV 114 straipsniui. Taigi ginčijamas sprendimas pagal SESV 277 straipsnį netaikytinas ieškovei pagrindinėje byloje.

                  3.

                  Trečiasis ieškinio pagrindas grindžiamas ginčijamo sprendimo neteisėtumu dėl kompetencijos trūkumo.
                  Neatsižvelgiant į Komisijos reglamento, kuriuo grindžiamas jos sprendimas, galiojimo pagal viešąją teisę klausimą, ACER negalėjo priimti sprendimo remdamasi teisės nuostatomis, kurias ji pati nurodė kaip teisinį savo sprendimo pagrindą, nes:

                              i)

                              veikdama pagal Reglamentą Nr. 2017/459, ji turi tik šio reglamento 28 straipsnio 2 dalyje aiškiai nurodytus įgaliojimus priimti sprendimą, ir

                              ii)

                              remiantis Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (EB) Nr. 713/2009 (3) 8 straipsniu, kuriame apibrėžtas ACER statusas ir kuris galiojo ginčijamo sprendimo priėmimo momentu, ACER gali priimti tik tokį atskirą sprendimą, kuris:

                                          a)

                                          priklauso nacionalinių reguliavimo institucijų kompetencijai,

                                          b)

                                          apima [tarpvalstybinės infrastruktūros] naudojimo ir veiklos saugumo sąlygas,

                                          c)

                                          priimamas dėl reguliavimo klausimų.

                  4.

                  Ketvirtasis ieškinio pagrindas grindžiamas ginčijamo sprendimo neteisėtumu dėl esminių procedūros pažeidimų.
                  ACER, neįvykdžiusi jai priklausančios pareigos motyvuoti ir nesilaikydama procesinių reikalavimų, keliamų nešališkam bylos nagrinėjimui, savo atliekamoje procedūroje pažeidė Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijos 41 straipsnio 1 dalį ir 2 dalies c punktą.

                  5.

                  Penktasis ieškinio pagrindas grindžiamas ginčijamo sprendimo neteisėtumu dėl materialinio pagrindo nebuvimo.
                  Kadangi ACER iš esmės neišnagrinėjo „galimo neigiamo tų didinamųjų pajėgumų projektų poveikio konkurencijai ir efektyviam dujų vidaus rinkos veikimui“ pagal Reglamento Nr. 2017/459 28 straipsnio 2 dalį, ginčijamas sprendimas negali būti pagrįstas materialiniu požiūriu.

         (1)  2017 m. kovo 16 d. Komisijos reglamentas (ES) 2017/459, kuriuo nustatomas dujų perdavimo sistemų pajėgumų paskirstymo mechanizmų tinklo kodeksas ir panaikinamas Reglamentas (ES) Nr. 984/2013 (OL L 72, 2017, p. 1).

         (2)  2009 m. liepos 13 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (EB) Nr. 715/2009 dėl teisės naudotis gamtinių dujų perdavimo tinklais sąlygų, panaikinantis Reglamentą (EB) Nr. 1775/2005 (OL L 211, 2009, p. 36 ir klaidų ištaisymas OL L 309, 2009, p. 87).

         (3)  2009 m. liepos 13 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (EB) Nr. 713/2009 įsteigiantis Energetikos reguliavimo institucijų bendradarbiavimo agentūrą (OL L 211, 2009, p. 1).


title: Byla T-695/19: 2019 m. spalio 11 d. pareikštas ieškinys byloje Falqui/Parlamentas

text:
               2.12.2019

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 406/39

      2019 m. spalio 11 d. pareikštas ieškinys byloje Falqui/Parlamentas
      (Byla T-695/19)
      (2019/C 406/48)
      Proceso kalba: italų

         Šalys

         Ieškovas: Enrico Falqui (Florencija, Italija), atstovaujamas advokatų F. Sorrentino ir A. Sandulli

         Atsakovas: Europos Parlamentas

         Reikalavimai

      Ieškovas Bendrojo Teismo prašo panaikinti ginčijamą pranešimą ir priteisti iš Europos Parlamento neteisėtai vykstant procesui sustabdytas mokėti sumas.

         Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

      Ieškinys dėl 2019 m. balandžio 11 d. Europos Parlamento Finansų generalinio direktorato pranešimo Nr. D (2019) 14406 dėl ieškovui kaip buvusiam Europos Parlamento nariui mokamos pensijos perskaičiavimo panaikinimo ir, prireikus, dėl 2019 m. sausio 11 d. Europos Parlamento teisės tarnybos nuomonės panaikinimo.
      Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai yra panašūs į nurodytus byloje T-347/19, Falqui/Parlamento.


title: Byla T-698/19: 2019 m. spalio 11 d. pareikštas ieškinys byloje FJ/EIVT

text:
               2.12.2019

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 406/39

      2019 m. spalio 11 d. pareikštas ieškinys byloje FJ/EIVT
      (Byla T-698/19)
      (2019/C 406/49)
      Proceso kalba: prancūzų

         Šalys

         Ieškovai: FJ ir aštuoni kiti ieškovai, atstovaujami advokato J.-N. Louis

         Atsakovė: Europos išorės veiksmų tarnyba

         Reikalavimai

      Ieškovai Bendrojo Teismo prašo:

                  —

                  panaikinti sprendimą dėl ieškovų 2018 m. gruodžio mėn. atlyginimo lapelio, kadangi jame buvo vadovaujamasi ‒ pirmą kartą ‒ naujais korekciniais koeficientais, kurie taikomi atgaline data nuo 2018 m. vasario 1 d.;

                  —

                  priteisti iš EIVT bylinėjimosi išlaidas.

         Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

      Grįsdami ieškinį ieškovai remiasi trimis pagrindais.

                  1.

                  Pirmasis ieškinio pagrindas grindžiamas Europos Sąjungos pareigūnų tarnybos nuostatų (toliau ‒ Tarnybos nuostatai) 64 ir 65straipsnių, vienodo požiūrio principo pažeidimu ir akivaizdžia vertinimo klaida. Ieškovai teigia, kad jų darbo užmokesčiui taikomi korekciniai koeficientai, kurie, beje, prieštaravo Jungtinių Tautų nustatytus korekciniams koeficientams, neužtikrino jų perkamosios galios ekvivalentiškumo.

                  2.

                  Antrasis ieškinio pagrindas grindžiamas Tarnybos nuostatų 85 straipsnio, teisinio saugumo ir rūpestingumo pareigos pažeidimu. Šiuo klausimu ieškovai teigia, kad jie negalėjo žinoti apie jiems remiantis galiojančiais korekciniais koeficientais pervedamo darbo užmokesčio neatitikimą teisės aktams.

                  3.

                  Trečiasis ieškinio pagrindas grindžiamas Tarnybos nuostatų X priedo 13 straipsnio, įpareigojančio taikyti tarpinį darbo užmokesčių atnaujinimą, kai tam tikros šalies pragyvenimo išlaidų pokytis, apskaičiuotas remiantis korekciniu koeficientu ir atitinkamu valiutų kursu, po paskutinio atnaujinimo viršijo 5 %, pažeidimu.


title: Byla T-699/19: 2019 m. spalio 11 d. pareikštas ieškinys byloje FT ir kt./Komisija

text:
               2.12.2019

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 406/40

      2019 m. spalio 11 d. pareikštas ieškinys byloje FT ir kt./Komisija
      (Byla T-699/19)
      (2019/C 406/50)
      Proceso kalba: prancūzų

         Šalys

         Ieškovai: FT ir 25 kiti ieškovai, atstovaujami advokato J.-N. Louis

         Atsakovė: Europos Komisija

         Reikalavimai

      Ieškovai Bendrojo Teismo prašo:

                  —

                  panaikinti Komisijos sprendimą pirmą kartą ir atgaline data nuo 2018 m. vasario 1 d. taikyti naujus korekcinius koeficientus ieškovų darbo užmokesčiams, kaip matyti iš ieškovų 2018 m. gruodžio mėn. darbo užmokesčio lapelių,

                  —

                  priteisti iš Komisijos bylinėjimosi išlaidas.

         Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

      Grįsdami ieškinį ieškovai remiasi trimis pagrindais.

                  1.

                  Pirmasis ieškinio pagrindas grindžiamas Europos Sąjungos pareigūnų tarnybos nuostatų (toliau - PTN) 64 ir 65 straipsnių, vienodo požiūrio principo pažeidimu ir akivaizdžia vertinimo klaida. Ieškovai teigia, kad jų darbo užmokesčiams pritaikyti korekciniai koeficientai, kurie taip pat neatitinka Jungtinių Tautų Organizacijos patvirtintų korekcinių koeficientų, neužtikrino jų vienodos perkamosios galios.

                  2.

                  Antrasis ieškinio pagrindas grindžiamas PTN 85 straipsnio, teisinio saugumo principo ir rūpestingumo pareigos pažeidimu. Ieškovai nurodo, kad negalėjo žinoti apie tai, jog darbo užmokestis, kurį jie gaudavo pritaikius galiojančius korekcinius koeficientus, buvo nepagrįstas.

                  3.

                  Trečiasis ieškinio pagrindas grindžiamas PTN X priedo 13 straipsnio, pagal kurį reikalaujama laikinai atnaujinti darbo užmokesčius, kai tam tikros šalies pragyvenimo išlaidų skirtumas, apskaičiuotas remiantis korekciniu koeficientu ir atitinkamu valiutų kursu, po paskutinio atnaujinimo viršijo 5 %, pažeidimu.


title: Byla T-700/19: 2019 m. spalio 11 d. pareikštas ieškinys byloje Al-Gaoud/Taryba

text:
               2.12.2019

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 406/41

      2019 m. spalio 11 d. pareikštas ieškinys byloje Al-Gaoud/Taryba
      (Byla T-700/19)
      (2019/C 406/51)
      Proceso kalba: anglų

         Šalys

         Ieškovas: Abdel Majid Al-Gaoud (Giza, Egiptas), atstovaujama baristerio S. Bafadhel

         Atsakovė: Europos Sąjungos Taryba

         Reikalavimai

      Ieškovas Bendrojo Teismo prašo:

                  —

                  panaikinti 2019 m. liepos 31 d. Tarybos įgyvendinimo sprendimą (BUSP) 2019/1299, kuriuo įgyvendinamas Sprendimas (BUSP) 2015/1333 dėl ribojamųjų priemonių atsižvelgiant į padėtį Libijoje, tiek, kiek juo ieškovo vardas ir pavardė palikti 2015 m. liepos 31 d. Tarybos sprendimo (BUSP) 2015/1333 dėl ribojamųjų priemonių atsižvelgiant į padėtį Libijoje II ir IV prieduose esančiuose sąrašuose,

                  —

                  panaikinti 2019 m. liepos 31 d. Tarybos įgyvendinimo reglamentą (ES) 2019/1292, kuriuo įgyvendinama Reglamento (ES) 2016/44 dėl ribojamųjų priemonių atsižvelgiant į padėtį Libijoje 21 straipsnio 2 dalis, tiek, kiek juo ieškovo vardas ir pavardė palikti 2016 m. sausio 18 d. Tarybos reglamento (ES) 2016/44 dėl ribojamųjų priemonių atsižvelgiant į padėtį Libijoje III priede esančiame sąraše,

                  —

                  priteisti iš atsakovės bylinėjimosi išlaidas, patirtas vykstant procesui Bendrajame Teisme, vadovaujantis Bendrojo Teismo procedūros reglamentu.

         Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

      Grįsdamas ieškinį ieškovas remiasi dviem pagrindais.

                  1.

                  Pirmasis ieškinio pagrindas grindžiamas tuo, kad 2019 m. liepos 31 d. Tarybos įgyvendinimo sprendime (BUSP) 2019/1299, kuriuo įgyvendinamas Sprendimas (BUSP) 2015/1333, ir 2019 m. liepos 31 d. Tarybos įgyvendinimo reglamente (ES) 2019/1292, kuriuo įgyvendinama Reglamento (ES) 2016/44 21 straipsnio 2 dalis, nenurodytas teisinis ieškovo vardo ir pavardės palikimo sąrašuose pagrindas, nepaisant iš esmės pasikeitusių aplinkybių Libijoje. Anot ieškovo, Taryba nepateikė individualių, specifinių ir konkrečių ginčijamų priemonių, kurios yra niekuo nepagrįstos, motyvų.

                  2.

                  Antrasis ieškinio pagrindas grindžiamas tuo, kad ginčijamos priemonės pažeidžia ieškovo pagrindines teises, įskaitant teisę į sveikatą, teisę į šeimos gyvenimą, teisę į nuosavybę ir teisę į veiksmingą gynybą, užtikrinamas Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartija. Ginčijamos priemonės nėra nei būtinos, nei tikslingos siekiant bet kokio teisėto tikslo; jomis neapibrėžtai ir neproporcingai ribojamos ieškovo pagrindinės teisės.


title: Byla T-704/19: 2019 m. spalio 15 d. pareikštas ieškinys byloje FGSZ/ACER

text:
               2.12.2019

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 406/42

      2019 m. spalio 15 d. pareikštas ieškinys byloje FGSZ/ACER
      (Byla T-704/19)
      (2019/C 406/52)
      Proceso kalba: anglų

         Šalys

         Ieškovė: Földgázszállító Zártkörűen Működő Részvénytársaság (FGSZ) (Šiofokas, Vengrija), atstovaujama advokatų M. Horányi, N. Niejahr ir S. Zakka,

         Atsakovė: Europos Sąjungos energetikos reguliavimo institucijų bendradarbiavimo agentūra (ACER)

         Reikalavimai

      Ieškovė Bendrojo Teismo prašo:

                  —

                  panaikinti 2019 m. balandžio 9 d. ACER sprendimą Nr. 5/2019 dėl didinamųjų pajėgumų projekto pasiūlymo Mašonmadiarovaro sujungimo taškui (HUAT projektas), patvirtintą 2019 m. rugpjūčio 6 d. agentūros Apeliacinės tarybos sprendimu byloje A-004-2019 (Apeliacinės tarybos sprendimas),

                  —

                  nepatenkinus šio reikalavimo, panaikinti ginčijamą sprendimą, patvirtintą Apeliacinės tarybos sprendimu, ir pripažinti negaliojančiomis ginčijamo sprendimo 1 straipsnio 1 ir 2 dalis tiek, kiek ieškovė įpareigota vykdyti saistomąjį didinamųjų pajėgumų rinkodaros etapą I ir II HUAT projekto pasiūlymo lygyje, o taip pat pripažinti negaliojančia ginčijamo sprendimo 2 straipsnio 4 dalį tiek, kiek ja ieškovė įpareigota įgyvendinti HUAT projektą, teigiamų ekonominio vertinimo rezultatų atveju,

                  —

                  nepatenkinus ir šio reikalavimo, panaikinti ir pripažinti negaliojančiu Apeliacinės tarybos sprendimą,

                  —

                  įpareigoti ACER padengti savo ir ieškovės bylinėjimosi išlaidas, patirtas šiame procese.

         Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

      Grįsdama ieškinį ieškovė remiasi dešimčia pagrindų.

                  1.

                  Pirmasis ieškinio pagrindas grindžiamas tuo, kad ACER neturėjo kompetencijos priimti ginčijamą sprendimą.

                  2.

                  Antrasis ieškinio pagrindas grindžiamas tuo, kad įpareigodama ieškovę įgyvendinti HUAT projektą ACER pažeidė Reglamento Nr. 713/2009 (1) 8 straipsnio 1 dalies a punktą.

                  3.

                  Trečiasis ieškinio pagrindas grindžiamas tuo, kad ACER pažeidė Reglamento (ES) 2017/459 (2) 28 straipsnio 1 dalies d punktą ir 22 straipsnio 1 dalį, pakeisdama ekonominio vertinimo kriterijus, nustatytus šio reglamento 22 straipsnio 1 dalyje.

                  4.

                  Ketvirtasis ieškinio pagrindas grindžiamas tuo, kad ACER pažeidė Reglamento (ES) 2017/459 22 straipsnio 1 dalies b punktą, nes neatsižvelgė į su didinamaisiais pajėgumais siejamo ieškovės leidžiamųjų arba tikslinių pajamų prognozuojamo padidėjimo dabartinę vertę.

                  5.

                  Penktasis ieškinio pagrindas grindžiamas tuo, kad ACER pažeidė Reglamento (ES) 2017/459 28 straipsnio 2 dalį, nes tinkamai neišanalizavo ir neatsižvelgė į bet kokį galimą neigiamą HUAT projekto poveikį konkurencijai ir efektyviam dujų vidaus rinkos veikimui.

                  6.

                  Šeštasis ieškinio pagrindas grindžiamas tuo, kad ACER pažeidė SESV 194 straipsnio 1 dalį, nes neatsižvelgė į energetinio solidarumo principą, dėl kurio ACER būtų turėjusi atsižvelgti į kitų dalyvių interesus ir vengti priimti tokias priemones, kurios paveiktų Sąjungos ar valstybės narės interesus.

                  7.

                  Septintasis ieškinio pagrindas grindžiamas tuo, kad priimdama ginčijamą sprendimą ACER pažeidė Pagrindinių teisių chartijos 17, 18 ir 51 straipsnius, ieškovės laisvę užsiimti verslu bei ieškovės teisę į nuosavybę.

                  8.

                  Aštuntasis ieškinio pagrindas grindžiamas tuo, kad sutikdama nagrinėti bylą, kai dokumentai dar nebuvo tinkamai paruošti, ir nenustatydama arba neatsižvelgdama į visus svarbius faktus ACER pažeidė Pagrindinių teisių chartijos 41 straipsnį.

                  9.

                  Devintasis ieškinio pagrindas grindžiamas tuo, kad nesuteikdama pakankamai laiko ieškovei pateikti dubliką ir išanalizuoti tripliką prieš žodinį bylos nagrinėjimą Apeliacinė taryba pažeidė ieškovės teisę į gynybą.

                  10.

                  Dešimtasis ieškinio pagrindas grindžiamas tuo, kad Apeliacinės tarybos sprendime yra padaryta akivaizdi Sąjungos teisės aiškinimo klaida, nes jame išsamiai neperžiūrėtas ir neįvertintas ginčijamo sprendimo teisėtumas.

         (1)  2009 m. liepos 13 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (EB) Nr. 713/2009, įsteigiantis Energetikos reguliavimo institucijų bendradarbiavimo agentūrą (OL L 211, 2009, p. 1).

         (2)  2017 m. kovo 16 d. Komisijos reglamentas (ES) 2017/459, kuriuo nustatomas dujų perdavimo sistemų pajėgumų paskirstymo mechanizmų tinklo kodeksas ir panaikinamas Reglamentas (ES) Nr. 984/2013 (OL L 72, 2017, p. 1).


title: Pranešimo Oficialiajame leidinyje apie bylą T-279/19 klaidų ištaisymas (OL C 220, 2019m. liepos 1d.)

text:
               2.12.2019

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 406/44

      Pranešimo Oficialiajame leidinyje apie bylą T-279/19 klaidų ištaisymas

         (Europos Sąjungos oficialusis leidinys C 220, 2019 m. liepos 1 d.)

      (2019/C 406/53)
      41 puslapis, pranešimas Oficialiajame leidinyje apie bylą T-279/19 Front Polisario / Taryba turi būti išdėstytas taip:

               2019 m. balandžio 27 d. pareikštas ieškinys byloje Front Polisario / Taryba

               (Byla T-279/19)

            (2019/C 406/53)
            Proceso kalba: prancūzų

               Šalys

               Ieškovas: Front populaire pour la libération de la Saguia-el-Hamra et du Rio de oro (Front Polisario), atstovaujamas advokato G. Devers

               Atsakovė: Europos Sąjungos Taryba

               Reikalavimai

            Ieškovas Bendrojo Teismo prašo:

                        —

                        pripažinti ieškinį priimtinu,

                        —

                        panaikinti ginčijamą sprendimą,

                        —

                        priteisti iš Tarybos bylinėjimosi išlaidas.

               Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

            Grįsdamas ieškinį dėl 2019 m. sausio 28 d. Tarybos sprendimo (ES) 2019/217 dėl Europos Sąjungos ir Maroko Karalystės susitarimo pasikeičiant laiškais dėl Europos ir Viduržemio jūros regiono šalių susitarimo, steigiančio Europos Bendrijų bei jų valstybių narių ir Maroko Karalystės asociaciją, 1 ir 4 protokolų pakeitimo sudarymo (OL L 34, 2019, p. 1) ieškovas nurodo dešimt pagrindų.

                        1.

                        Pirmasis ieškinio pagrindas grindžiamas Tarybos kompetencijos priimti ginčijamą sprendimą nebuvimu, nes vietoje Vakarų Sacharos tautos, kuriai atstovauja Front Polisario, Europos Sąjunga ir Maroko Karalystė nėra įgaliotos sudaryti tarptautinių susitarimų, taikomų Vakarų Sacharai.

                        2.

                        Antrasis ieškinio pagrindas grindžiamas pareigos išnagrinėti klausimą dėl pagrindinių teisių ir tarptautinės humanitarinės teisės užtikrinimo nesilaikymu, nes prieš priimdama ginčijamą sprendimą Taryba neišnagrinėjo šio klausimo.

                        3.

                        Trečiasis ieškinio pagrindas grindžiamas Tarybos pareigos įgyvendinti Teisingumo Teismo sprendimus pažeidimu, nes ginčijamame sprendime nebuvo atsižvelgta į 2016 m. gruodžio 21 d. Sprendimo Taryba / Front Polisario (C-104/16 P, EU:C:2016:973) motyvus.

                        4.

                        Ketvirtasis ieškinio pagrindas grindžiamas esminių Sąjungos principų ir vertybių, kuriomis ji turi vadovautis veikdama tarptautiniu mastu, pažeidimu, nes, pirma, ginčijamame sprendime vietoj Vakarų Sacharos tautos vartojant sąvoką „atitinkama tauta“ paneigiamas šios tautos egzistavimas ir, antra, pažeidžiant tautų teisę laisvai spręsti dėl savo gamtinių išteklių, ginčijamu sprendimu patvirtinamas tarptautinis susitarimas, kuriuo be Vakarų Sacharos tautos sutikimo organizuojamas jos gamtinių išteklių importas į Sąjungą, nurodant, kad jie kilę iš Maroko, ir, trečia, ginčijamu sprendimu patvirtinamas Vakarų Sacharai taikomas tarptautinis susitarimas su Maroko Karalyste, šiai vykdant aneksinę politiką Vakarų Sacharos atžvilgiu, o dėl šios politikos vykdomas sistemingas pagrindinių teisių pažeidinėjimas.

                        5.

                        Penktasis ieškinio pagrindas grindžiamas teisėtų lūkesčių apsaugos principo pažeidimu, nes ginčijamas sprendimas prieštarauja Sąjungos deklaracijoms, kuriose pakartotinai tvirtinama, kad reikia laikytis apsisprendimo ir tarptautinių sutarčių santykinio poveikio principų.

                        6.

                        Šeštasis ieškinio pagrindas grindžiamas netinkamu proporcingumo principo taikymu, nes, atsižvelgiant į atskirą Vakarų Sacharos tautos statusą, į nematerialų apsisprendimo teisės pobūdį ir į Vakarų Sacharos tautos trečiojo asmens statusą, Taryba neturėjo rengti proporcingumo ataskaitos dėl tariamų „privalumų Vakarų Sacharai“ ir jų įtakos Vakarų Sacharos gamtos ištekliams.

                        7.

                        Septintasis ieškinio pagrindas grindžiamas apsisprendimo teisės pažeidimu, nes, pirma, ginčijamame sprendime vietoj Vakarų Sacharos tautos vartojant sąvoką „atitinkama tauta“, paneigiama jos, kaip apsisprendimo teisės turėtojos, tautinis vientisumas, antra, pažeidžiant Vakarų Sacharos tautos teisę laisvai disponuoti jos gamtiniais ištekliais, ginčijamu sprendimu organizuojamas jos gamtinių išteklių importas į Sąjungą, nurodant, kad jie kilę iš Maroko, ir, trečia, pažeidžiant Vakarų Sacharos teritorijos atskirą statusą, ginčijamu sprendimu patvirtinamas okupuotai Vakarų Sacharai taikomas tarptautinis susitarimas ir taip paslepiama tikroji iš šios teritorijos kilusių prekių kilmės šalis, nurodant, kad jos kilusios iš Maroko.

                        8.

                        Aštuntasis ieškinio pagrindas grindžiamas santykinio sutarčių poveikio principo pažeidimu, nes ginčijamame sprendime paneigiamas Vakarų Sacharos tautos, kaip trečiojo asmens ES-Maroko santykiuose, statusas be jos sutikimo jai nustatant tarptautinius reikalavimus, susijusius su jos teritorija ir jos gamtiniais ištekliais.

                        9.

                        Devintasis ieškinio pagrindas grindžiamas tarptautinės humanitarinės teisės ir tarptautinės baudžiamosios teisės pažeidimu, nes, pirma, ginčijamu sprendimu patvirtintas Vakarų Sacharai taikomas tarptautinis susitarimas, nors Maroko okupacinės pajėgos neturi jus tractatus šioje teritorijoje ir joms draudžiama eksploatuoti jos gamtos išteklius, ir, antra, vartojant sąvoką „atitinkama tauta“, minėtas sprendimas patvirtina neteisėtą Maroko kolonistų perkėlimą į okupuotą Sacharos teritoriją.

                        10.

                        Dešimtasis ieškinio pagrindas grindžiamas Sąjungos įsipareigojimų pagal tarptautinės atsakomybės teisę pažeidimu, nes ginčijamu sprendimu patvirtinant Vakarų Sacharai taikomą tarptautinį susitarimą, sudarytą su Maroko Karalyste, sankcionuojami Maroko okupacinių pajėgų padaryti sunkūs tarptautinės teisės pažeidimai, nuo kurių nukentėjo Vakarų Sacharos tauta, ir prisidedama prie padėties, atsiradusios dėl tokių pažeidimų, išlaikymo.


title: Byla C-791/19: 2019 m. spalio 25 d. pareikštas ieškinys byloje Europos Komisija/Lenkijos Respublika

text:
               9.12.2019

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 413/36

      2019 m. spalio 25 d. pareikštas ieškinys byloje Europos Komisija/Lenkijos Respublika
      (Byla C-791/19)
      (2019/C 413/44)
      Proceso kalba: lenkų

         Šalys

         Ieškovė: Europos Komisija, atstovaujama K. Banks, H. Krämer, S. L. Kalėda

         Atsakovė: Lenkijos Respublika

         Ieškovės reikalavimai

                  1)

                  Konstatuoti, kad:

                              —

                              leidusi, kad teismo sprendimų turinys būtų laikomas bendrosios kompetencijos teismų teisėjų „drausmės pažeidimu“ (Bendrosios kompetencijos teismų santvarkos įstatymo 107 straipsnio 1 dalis ir Aukščiausiojo Teismo įstatymo 97 straipsnio 1 ir 3 dalys),

                              —

                              neužtikrinusi Aukščiausiojo Teismo drausmės bylų kolegijos, kuriai pavesta atlikti sprendimų, priimtų teisėjų drausmės bylose, kontrolę, nepriklausomumo ir nešališkumo (Aukščiausiojo Teismo įstatymo 3 straipsnio 5 dalis, 27 straipsnis ir 73 straipsnio 1 dalis, siejami su Nacionalinės teisėjų tarybos įstatymo 9a straipsniu),

                              —

                              suteikusi Aukščiausiojo Teismo drausmės bylų kolegijos pirmininkui diskreciją paskirti drausmės bylų teismą, kuris kaip pirmoji instancija nagrinėtų bylas, susijusias su bendrosios kompetencijos teismų teisėjais (Bendrosios kompetencijos teismų santvarkos įstatymo 110 straipsnio 3 dalis ir 114 straipsnio 7 dalis), taigi, neužtikrinusi, kad drausmės bylas nagrinėtų „pagal įstatymą“ įsteigtas teismas, ir

                              —

                              suteikusi Teisingumo ministrui teisę skirti kaltintoją drausmės byloje (Bendrosios kompetencijos teismų santvarkos įstatymo 112b straipsnis), taigi, neužtikrinusi, kad bendrosios kompetencijos teismų teisėjams iškeltos drausmės bylos būtų išnagrinėtos per protingą terminą, ir numačiusi, kad aktai dėl patarėjo paskyrimo ir gynybos funkcijų jam suteikimo nesustabdo drausmės bylos nagrinėjimo (Bendrosios kompetencijos teismų santvarkos įstatymo 113a straipsnis) ir kad drausmės bylų teismas nagrinėja bylą net tuo atveju, kai teisėjas, kuriam iškelta byla, ar jo atstovas negali atvykti dėl pateisinamų priežasčių (Bendrosios kompetencijos teismų santvarkos įstatymo 115a straipsnio 3 dalis), ir taip neužtikrinusi bendrosios kompetencijos teismų teisėjų, kuriems iškeltos bylos, gynybos teisių,

                        Lenkijos Respublika neįvykdė įsipareigojimų pagal ESS 19 straipsnio 1 dalies antrą pastraipą; ir kad:

                              —

                              leidusi, jog teismų teisę kreiptis į Teisingumo Teismą su prašymais priimti prejudicinį sprendimą ribotų galimybė pradėti drausmės bylą,

                        Lenkijos Respublika neįvykdė įsipareigojimų pagal SESV 267 straipsnio antrą ir trečią pastraipas.

                  2)

                  Priteisti iš Lenkijos Respublikos bylinėjimosi išlaidas.

         Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

      Pirma, kiek tai susiję su ESS 19 straipsnio 1 dalies antros pastraipos pažeidimu, Komisija tvirtina, kad ginčijamomis nuostatomis: i) suteikiama galimybė teismų sprendimų turinį laikyti „drausmės pažeidimu“; ii) neužtikrinamas Aukščiausiojo Teismo drausmės bylų kolegijos, kuriai pavesta atlikti sprendimų, priimtų drausmės bylose, kontrolę, nepriklausomumas ir nešališkumas; iii) Aukščiausiojo Teismo drausmės bylų kolegijos pirmininkui suteikiama diskrecija paskirti drausmės bylų teismą, kuris kaip pirmoji instancija nagrinėtų bylas, susijusias su bendrosios kompetencijos teismų teisėjais, taigi neužtikrinama, kad drausmės bylas nagrinėtų „pagal įstatymą“ įsteigtas teismas; iv) neužtikrinama, kad bendrosios kompetencijos teismų teisėjams iškeltos drausmės bylos būtų išnagrinėtos per protingą terminą; taip pat neužtikrinamos bendrosios kompetencijos teismų teisėjų, kuriems iškeltos bylos, gynybos teisės.
      Antra, kiek tai susiję su SESV 267 straipsnio antros ir trečios pastraipų pažeidimu, Komisija tvirtina, kad pagal ginčijamas nacionalinės teisės nuostatas leidžiama, kad teismų teisę kreiptis į Teisingumo Teismą su prašymais priimti prejudicinį sprendimą ribotų galimybė pradėti drausmės bylą.


title: Byla C-176/18: 2019 m. gruodžio 19 d. Teisingumo Teismo (septintoji kolegija) sprendimas byloje (Tribunal Supremo (Ispanija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Club de Variedades Vegetales Protegidas/Adolfo Juan Martínez Sanchís (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą – Augalų veislių apsauga Bendrijoje – Reglamentas (EB) Nr. 2100/94 – 13 straipsnio 2 ir 3 dalys – Apsaugos poveikis – Pakopinė apsaugos sistema – Veislės dauginamosios medžiagos naudojimas ir jos vaisių rinkimas – Veiksmų, atliktų su veislės dauginamąja medžiaga, ir veiksmų, atliktų su surinkta augaline medžiaga, atskyrimas – Sąvoka „augalų veislės dauginamosios medžiagos naudojimas be leidimo“ – 95 straipsnis – Laikinoji apsauga)

text:
               24.2.2020

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 61/4

      2019 m. gruodžio 19 d. Teisingumo Teismo (septintoji kolegija) sprendimas byloje (Tribunal Supremo (Ispanija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Club de Variedades Vegetales Protegidas/Adolfo Juan Martínez Sanchís
      (Byla C-176/18) (1)

      (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą - Augalų veislių apsauga Bendrijoje - Reglamentas (EB) Nr. 2100/94 - 13 straipsnio 2 ir 3 dalys - Apsaugos poveikis - Pakopinė apsaugos sistema - Veislės dauginamosios medžiagos naudojimas ir jos vaisių rinkimas - Veiksmų, atliktų su veislės dauginamąja medžiaga, ir veiksmų, atliktų su surinkta augaline medžiaga, atskyrimas - Sąvoka „augalų veislės dauginamosios medžiagos naudojimas be leidimo“ - 95 straipsnis - Laikinoji apsauga)
      (2020/C 61/04)
      Proceso kalba: ispanų

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Tribunal Supremo

         Šalys pagrindinėje byloje

         Kasatorius: Club de Variedades Vegetales Protegidas

         Kita kasacinio proceso šalis: Adolfo Juan Martínez Sanchís

         Rezoliucinė dalis

                  1.

                  1994 m. liepos 27 d. Tarybos reglamento (EB) Nr. 2100/94 dėl augalų veislių teisinės apsaugos Bendrijoje 13 straipsnio 2 dalies a punktas ir 3 dalis turi būti aiškinami taip, kad saugomai veislei sodinti ir jos vaisiams, kurie negali būti naudojami kaip dauginamoji medžiaga, rinkti reikalingas augalų veislių apsaugos Bendrijoje savininko leidimas, susijęs su minėta augalų veisle, jei įvykdytos šio reglamento 13 straipsnio 3 dalyje numatytos sąlygos.

                  2.

                  Reglamento Nr. 2100/94 13 straipsnio 3 dalis būti aiškinama taip, kad augalų veislės vaisiai, kurie negali būti naudojami kaip dauginamoji medžiaga, neturi būti laikomi gautais „naudojant augalų veislės dauginamąją medžiagą be leidimo“, kaip tai suprantama pagal šią nuostatą, kai medelynas šią dauginamąją medžiagą padaugino ir ūkininkui pardavė laikotarpiu nuo minėtos augalų veislės apsaugos Bendrijoje paraiškos paskelbimo iki apsaugos suteikimo. Kai, suteikus šią apsaugą, minėta augalų dauginamoji medžiaga buvo dauginama ir parduodama be šios apsaugos savininko sutikimo, jis gali remtis šio reglamento 13 straipsnio 2 dalies a punkte ir 3 dalyje jam suteikta teise dėl šių vaisių, nebent jis pagrįstai galėjo pasinaudoti savo teise tos veislės dauginamosios medžiagos atžvilgiu.

         (1)  OL C 211, 2018 6 18.


title: Byla C-590/19 P: 2019 m. rugpjūčio 1 d. L'Oréal pateiktas apeliacinis skundas dėl 2019 m. birželio 19 d. Bendrojo Teismo (pirmoji kolegija) priimto sprendimo byloje T-183/16 RENV L'Oréal/EUIPO – Guinot

text:
               9.3.2020

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 77/17

      2019 m. rugpjūčio 1 d. L'Oréal pateiktas apeliacinis skundas dėl 2019 m. birželio 19 d. Bendrojo Teismo (pirmoji kolegija) priimto sprendimo byloje T-183/16 RENV L'Oréal/EUIPO – Guinot
      (Byla C-590/19 P)
      (2020/C 77/25)
      Proceso kalba: prancūzų

         Šalys

         Apeliantė: L'Oréal, atstovaujama advokatų T. de Haan, P. Péters

         Kitos proceso šalys: Europos Sąjungos intelektinės nuosavybės tarnyba, Guinot

      2019 m. spalio 7 d. nutartimi Teisingumo Teismas (prašymus priimti apeliacinį skundą nagrinėjanti kolegija) nusprendė, kad apeliacinis skundas nepriimtinas.


title: Byla C-825/19: 2019 m. lapkričio 12 d. Thüringer Finanzgericht (Vokietija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Beeren-, Wild-, Feinfrucht GmbH/Hauptzollamt Erfurt

text:
               9.3.2020

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 77/21

      2019 m. lapkričio 12 d. Thüringer Finanzgericht (Vokietija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Beeren-, Wild-, Feinfrucht GmbH/Hauptzollamt Erfurt
      (Byla C-825/19)
      (2020/C 77/31)
      Proceso kalba: vokiečių

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Thüringer Finanzgericht

         Šalys pagrindinėje byloje

         Pareiškėja: Beeren-, Wild-, Feinfrucht GmbH

         Atsakovė: Hauptzollamt Erfurt

         Prejudiciniai klausimai

                  1.

                  Ar 2013 m. spalio 9 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) Nr. 952/2013 (1), kuriuo nustatomas Sąjungos muitinės kodeksas (toliau – Sąjungos muitinės kodeksas), 211 straipsnio 2 dalis turi būti aiškinama taip, kad ši nuostata taikoma tik tokiems prašymams išduoti leidimą, kuris galiotų atgaline data nuo 2016 m. gegužės 1 d.?

                  2.

                  Jei atsakymas į pirmąjį klausimą būtų neigiamas: ar Sąjungos muitinės kodekso 211 straipsnis turi būti taikomas prašymams išduoti leidimą, kuris galiotų atgaline data iki 2016 m. gegužės 1 d., tik tuo atveju, jei prašymai išduoti leidimą atgaline data buvo pateikti iki įsigaliojant naujam teisės aktui, bet muitinės tarnybos tokius prašymus pirmą kartą atmetė po 2016 m. gegužės 1 d.?

                  3.

                  Jei atsakymas į antrąjį klausimą būtų neigiamas: ar Sąjungos muitinės kodekso 211 straipsnis turi būti taikomas prašymams išduoti leidimą, kuris galiotų atgaline data iki 2016 m. gegužės 1 d., ir tuo atveju, kai muitinės tarnybos tokius prašymus atmetė ir iki 2016 m. gegužės 1 d., ir po šios datos (dėl kitų motyvų)?

                  4.

                  Jei į pirmąjį ir antrąjį klausimus būtų atsakyta teigiamai, o į trečiąjį klausimą – neigiamai: ar 1993 m. liepos 2 d. Komisijos reglamento (EEB) Nr. 2454/93, išdėstančio Tarybos reglamento (EEB) Nr. 2913/92, nustatančio Bendrijos muitinės kodeksą, įgyvendinimo nuostatas (toliau – Reglamentas (EEB) Nr. 2454/93) (2), 294 straipsnio 2 dalis turi būti aiškinama taip, kad

                              a)

                              atgaline data nuo paskutinės pirminio leidimo galiojimo dienos galiojantis leidimas galėjo būti išduotas atgaline data, kaip nurodyta minėtos nuostatos 3 dalyje, ne ilgiau kaip vieniems metams iki prašymo pateikimo dienos, ir kad

                              b)

                              taip pat išduodant atnaujintą leidimą pagal 2 dalį, turi būti įrodyta, kaip numatyta nuostatos 3 dalyje, kad ekonominiu požiūriu tai būtina, ir atmestas bandymas apgauti ar akivaizdus aplaidumas?

         (1)  OL L 269, 2013, p. 1.

         (2)  OL L 253, 1993, p. 1; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 2 sk., 6 t., p. 3.


title: Byla C-844/19: 2019 m. lapkričio 15 d. Verwaltungsgerichtshof (Austrija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje CS, Finanzamt Graz-Stadt

text:
               9.3.2020

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 77/23

      2019 m. lapkričio 15 d. Verwaltungsgerichtshof (Austrija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje CS, Finanzamt Graz-Stadt
      (Byla C-844/19)
      (2020/C 77/33)
      Proceso kalba: vokiečių

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Verwaltungsgerichtshof

         Šalys pagrindinėje byloje

         Kasatorius: CS, Finanzamt Graz-Stadt

         Į bylą įstojusios šalys: Finanzamt Judenburg Liezen, technoRent International GmbH

         Prejudiciniai klausimai

                  1.

                  Ar iš Sąjungos teisės išplaukia tiesiogiai taikytina norma, kuria remdamasis apmokestinamasis asmuo, kuriam mokesčių inspekcija tokiu atveju, kaip nagrinėjamas pagrindinėje byloje, laiku negrąžina PVM kredito, turi teisę reikalauti delspinigių, pareikšdamas šį reikalavimą mokesčių inspekcijai arba administraciniams teismams, nors nacionalinės teisės aktuose tokios palūkanas reglamentuojančios normos nėra?
                  Teigiamai atsakius į pirmąjį prejudicinį klausimą:

                  2.

                  Ar ir tuo atveju, kai dėl atlygio sumažėjimo ex post, kaip tai reglamentuojama 2006 m. lapkričio 28 d. Tarybos direktyvos 2006/112/EB (1) dėl pridėtinės vertės mokesčio bendros sistemos 90 straipsnio 1 dalyje, apmokestinamasis asmuo įgijo teisę į PVM grąžinimą, pradėti skaičiuoti palūkanas yra leidžiama tik praėjus protingam laikotarpiui, kurį mokesčių inspekcija turi tam, kad patikrintų, ar apmokestinamojo asmens pareikštas reikalavimas yra teisingas?

                  3.

                  Ar aplinkybė, kad valstybės narės nacionalinės teisės aktuose nėra normos, kuri reglamentuotų palūkanas už pavėluotą PVM kredito įskaitymą, reiškia, kad nacionaliniai teismai, apskaičiuodami palūkanas, privalo taikyti 2008 m. vasario 12 d. Tarybos direktyvos 2008/9/EB (2), nustatančios Direktyvoje 2006/112/EB numatyto pridėtinės vertės mokesčio grąžinimo apmokestinamiesiems asmenims, kurie įsisteigę ne PVM grąžinančioje valstybėje narėje, o kitoje valstybėje narėje, išsamias taisykles, 27 straipsnio 2 dalies antroje pastraipoje numatytą teisinę pasekmę ir tuo atveju, kai pagrindinės bylos nepatenka į šios direktyvos taikymo sritį?

         (1)  OL L 347, 2006, p. 1.

         (2)  OL L 44, 2008, p. 23.


title: Byla C-905/19: 2019 m. gruodžio 11 d. Verwaltungsgericht Darmstadt (Vokietija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje EP/Kreis Groß-Gerau

text:
               9.3.2020

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 77/28

      2019 m. gruodžio 11 d. Verwaltungsgericht Darmstadt (Vokietija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje EP/Kreis Groß-Gerau
      (Byla C-905/19)
      (2020/C 77/39)
      Proceso kalba: vokiečių

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Verwaltungsgericht Darmstadt

         Šalys pagrindinėje byloje

         Pareiškėjas: EP

         Atsakovė: Kreis Groß-Gerau

         Prejudiciniai klausimai

      Ar iš Europos ir Viduržemio jūros regiono šalių susitarimo su Tunisu (1) 64 straipsnyje įtvirtinto nediskriminavimo principo gali būti kildinamas draudimas sutrumpinti leidimo gyventi šalyje galiojimo trukmę dėl a posteriori išnykusių šio leidimo gyventi šalyje išdavimo sąlygų, jei:

                  —

                  Tuniso pilietis pranešimo apie leidimo gyventi šalyje galiojimo trukmės sutrumpinimą a posteriori momentu dirbo,

                  —

                  sprendimas dėl sutrumpinimo nėra grindžiamas motyvais, susijusiais su teisėto valstybės intereso, kaip antai viešosios tvarkos, visuomenės saugumo ir visuomenės sveikatos, apsauga ir

                  —

                  Tuniso pilietis neturėjo atskiro, nuo leidimo gyventi šalyje nepriklausomo leidimo dirbti pagal darbo sutartį (leidimo dirbti), bet turėjo pagal įstatymą suteiktą teisę dirbti pagal darbo sutartį leidimo gyventi šalyje galiojimo laikotarpiu?

            Ar užsieniečio teisinis statusas, kylantis iš Europos ir Viduržemio jūros regiono šalių susitarimo su Tunisu 64 straipsnyje įtvirtinto nediskriminavimo principo, reiškia, kad greta leidimo gyventi šalyje turi būti išduotas administracinis leidimas dirbti pagal darbo sutartį?
      Kuriuo momentu reikia vadovautis vertinant teisinį statusą pagal leidimą gyventi šalyje ir leidimą dirbti reglamentuojančias nuostatas? Kuris momentas yra svarbus: administracinio sprendimo, kuriuo panaikinama teisė gyventi šalyje, priėmimo data ar teismo sprendimo data?

         (1)  1995 m. liepos 17 d. Europos ir Viduržemio jūros regiono šalių susitarimas, steigiantis Europos Bendrijų bei jų valstybių narių ir Tuniso Respublikos asociaciją (OL L 97, 1998, p. 1; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 11 sk., 28 t., p. 187).


title: Byla C-927/19: 2019 m. gruodžio 18 d. Lietuvos Aukščiausiojo Teismo (Lietuva) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje UAB „Klaipėdos regiono atliekų tvarkymo centras“, kitos šalys – UAB „Ecoservice Klaipėda“, UAB „Klaipėdos autobusų parkas“, UAB „Parsekas“, UAB „Klaipėdos transportas“

text:
               9.3.2020

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 77/28

      2019 m. gruodžio 18 d. Lietuvos Aukščiausiojo Teismo (Lietuva) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje UAB „Klaipėdos regiono atliekų tvarkymo centras“, kitos šalys – UAB „Ecoservice Klaipėda“, UAB „Klaipėdos autobusų parkas“, UAB „Parsekas“, UAB „Klaipėdos transportas“
      (Byla C-927/19)
      (2020/C 77/40)
      Proceso kalba: lietuvių

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Lietuvos Aukščiausiasis Teismas

         Šalys pagrindinėje byloje

         Kasatorė: UAB „Klaipėdos regiono atliekų tvarkymo centras“

         Kitos šalys: UAB „Ecoservice Klaipėda“, UAB „Klaipėdos autobusų parkas“, UAB „Parsekas“, UAB „Klaipėdos transportas“

         Prejudiciniai klausimai

                  1.

                  Ar viešojo pirkimo sąlyga, pagal kurią iš tiekėjų reikalaujama įrodyti atitinkamo dydžio vidutinės metinės veiklos pajamas, vykdant veiklą tik dėl konkrečių paslaugų (mišrių komunalinių atliekų tvarkymo), patenka į Direktyvos 2014/24 (1) 58 straipsnio 3 ar 4 dalies taikymo sritį?

                  2.

                  Ar nuo atsakymo į pirmąjį klausimą priklauso tiekėjo pajėgumo vertinimo tvarka, nustatyta Teisingumo Teismo 2017 m. gegužės 4 d. sprendime byloje Esaprojekt, C-387/14 (2)?

                  3.

                  Ar viešojo pirkimo sąlyga, pagal kurią iš tiekėjų reikalaujama įrodyti [šiukšlių tvarkymo] paslaugoms teikti reikalingų transporto priemonių atitiktį konkretiems techniniams reikalavimams, įskaitant taršos emisijos (EURO 5), GPS siųstuvo įrengimo, atitinkamos talpos ir pan., patenka į Direktyvos 2014/24: a) 58 straipsnio 4 dalies; b) 42 straipsnio kartu su VII priedo nuostatomis; c) 70 straipsnio reguliavimo sritį?

                  4.

                  Ar Direktyvos 89/665 (3) 1 straipsnio 1 dalies 3 pastraipa, kurioje įtvirtintas peržiūros procedūrų veiksmingumo principas, šio straipsnio 3 ir 5 dalys, Direktyvos 2014/24 21 straipsnis ir Direktyvos 2016/943 (4) nuostatos, ypač 18-oji konstatuojamoji dalis ir 9 straipsnio 2 dalies 3 pastraipa (kartu ar atskirai, bet jomis neapsiribojant), turi būti aiškinami taip, kad kai nacionaliniame viešųjų pirkimų teisiniame reguliavime įtvirtinta privalomoji ikiteisminė ginčų nagrinėjimo tvarka:

                              a)

                              perkančioji organizacija peržiūros procedūrą inicijavusiam tiekėjui turi suteikti visus (nepriklausomai nuo konfidencialumo pobūdžio) kito tiekėjo pasiūlymo duomenis, jei šios procedūros objektą sudaro būtent kito tiekėjo pasiūlymo vertinimo teisėtumas, o procedūrą inicijavęs tiekėjas prieš tai aiškiai jos paprašė juos suteikti;

                              b)

                              nepriklausomai nuo atsakymo į prieš tai užduotą klausimą, ar perkančioji organizacija, atmesdama tiekėjo pateiktą pretenziją dėl jo konkurento pasiūlymo vertinimo teisėtumo, bet kokiu atveju turi aiškiai, išsamiai ir konkrečiai atsakyti, nepriklausomai nuo grėsmės atskleisti jai patikėtą konfidencialią pasiūlymo informaciją?

                  5.

                  Ar Direktyvos 89/665 1 straipsnio 1 dalies 3 pastraipa, šio straipsnio 3 ir 5 dalys, 2 straipsnio 1 dalies b punktas, Direktyvos 2014/24 21 straipsnis ir Direktyvos 2016/943 nuostatos, ypač 18-oji konstatuojamoji dalis (kartu ar atskirai, bet jomis neapsiribojant) turi būti aiškinami taip, kad perkančiosios organizacijos sprendimas nesupažindinti tiekėjo su kito dalyvio pasiūlymo konfidencialiais duomenimis yra teismui atskirai skųstinas sprendimas?

                  6.

                  Jei atsakymas į prieš tai užduotą klausimą teigiamas, ar Direktyvos 89/665 1 straipsnio 5 dalis turi būti aiškinama taip, kad tiekėjas dėl tokio perkančiosios organizacijos sprendimo privalo jai teikti pretenziją ir, esant reikalui, – ieškinį teismui?

                  7.

                  Jei atsakymas į prieš tai užduotą klausimą teigiamas, ar Direktyvos 89/665 1 straipsnio 1 dalies 3 pastraipa, 2 straipsnio 1 dalies b punktas turi būti aiškinami taip, kad tiekėjas, priklausomai nuo disponuojamos informacijos apie kito tiekėjo pasiūlymo turinį apimties, ieškinį teismui gali teikti išimtinai tik dėl atsisakymo jam suteikti informaciją, atskirai nekvestionuodamas kitų perkančiosios organizacijos sprendimų teisėtumo?

                  8.

                  Nepriklausomai nuo atsakymų į prieš tai užduotus klausimus, ar Direktyvos 2016/943 9 straipsnio 2 dalies 3 pastraipa turi būti aiškinama taip, kad teismas, gavęs ieškovo prašymą išreikalauti įrodymus iš kitos ginčo šalies ir juos pateikti ieškovui susipažinti, privalo tokį prašymą tenkinti, nepriklausomai nuo perkančiosios organizacijos veiksmų pirkimo ar peržiūros procedūrų metu?

                  9.

                  Ar Direktyvos 2016/943 9 straipsnio 2 dalies 3 pastraipa turi būti aiškinama taip, kad teismas, netenkinęs ieškovo reikalavimo išviešinti konfidencialią kitos ginčo šalies informaciją, pats savo iniciatyva turėtų vertinti prašomų išslaptinti duomenų reikšmę ir padarinius viešojo pirkimo procedūros teisėtumui?

                  10.

                  Ar Direktyvos 2014/24 57 straipsnio 4 dalies h punkte įtvirtintas tiekėjų pašalinimo pagrindas, atsižvelgiant į Teisingumo Teismo 2019 m. spalio 3 d. sprendimą byloje Delta Antrepriză de Construcții și Montaj 93 (5), gali būti taikomas taip, kad teismas, nagrinėdamas tiekėjo ir perkančiosios organizacijos ginčą, gali, nepriklausomai nuo pastarosios vertinimo, savo iniciatyva spręsti, jog atitinkamas tiekėjas, veikdamas tyčia ar nerūpestingai, jai pateikė klaidinančią, tikrovės neatitinkančią informaciją ir dėl to turėjo būti pašalintas iš viešojo pirkimo procedūrų?

                  11.

                  Ar Direktyvos 2014/24 57 straipsnio 4 dalies h punkto nuostatos, kartu taikomos su šios direktyvos 18 straipsnio 1 dalyje įtvirtintu proporcingumo principu, turi būti aiškinamos ir taikomos taip, kad tais atvejais, kai nacionalinėje teisėje papildomai (be pašalinimo iš pirkimo procedūrų) nustatytos sankcijos už melagingos informacijos pateikimą, šios gali būti taikomos tik asmeninės atsakomybės pagrindu, ypač kai tikrovės neatitinkančią informaciją pateikia tik jungtinio viešojo pirkimo dalyvio narių dalis (pvz., vienas iš kelių partnerių)?

         (1)  2014 m. vasario 26 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2014/24/ES dėl viešųjų pirkimų, kuria panaikinama Direktyva 2004/18/EB (OL 2014, L 94, p. 65)

         (2)  ECLI:EU:C:2017:338

         (3)  1989 m. gruodžio 21 d. Tarybos Direktyva dėl įstatymų ir kitų teisės aktų, susijusių su peržiūros procedūrų taikymu sudarant viešojo prekių pirkimo ir viešojo darbų pirkimo sutartis, derinimo (OL 1989, L 395, p. 33; Specialusis leidimas lietuvių kalba: skyrius 06 tomas 001 p. 246)

         (4)  2016 m. birželio 8 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva (ES) 2016/943 dėl neatskleistos praktinės patirties ir verslo informacijos (komercinių paslapčių) apsaugos nuo neteisėto jų gavimo, naudojimo ir atskleidimo (OL 2016, L 157, p. 1)

         (5)  C-267/18, ECLI:EU:C:2019:826


title: Byla T-336/19: 2020 m. sausio 30 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje BZ/Komisija (Viešoji tarnyba – Sutartininkai – Atleidimas iš darbo dėl akivaizdaus netinkamumo eiti pareigas – Proporcingumas – KTĮS 84 straipsnis – Atsakomybė)

text:
               9.3.2020

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 77/47

      2020 m. sausio 30 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje BZ/Komisija
      (Byla T-336/19) (1)

      (Viešoji tarnyba - Sutartininkai - Atleidimas iš darbo dėl akivaizdaus netinkamumo eiti pareigas - Proporcingumas - KTĮS 84 straipsnis - Atsakomybė)
      (2020/C 77/67)
      Proceso kalba: prancūzų

         Šalys

         Ieškovė: BZ, atstovaujama advokato C. Mourato

         Atsakovė: Europos Komisija, atstovaujama G. Berscheid, B. Mongin ir M. Brauhoff

         Dalykas

      SESV 270 straipsniu grindžiamas prašymas, pirma, panaikinti 2018 m. liepos 25 d. Komisijos sprendimą atleisti ieškovę iš darbo dėl akivaizdaus netinkamumo eiti pareigas atsižvelgiant į pirmalaikę bandomojo laikotarpio ataskaitą ir, antra, atlyginti ieškovės patirtą turtinę ir neturtinę žalą.

         Rezoliucinė dalis

                  1.

                  Panaikinti 2018 m. liepos 25 d. Europos Komisijos sprendimą atleisti BZ iš darbo.

                  2.

                  Atmesti likusią ieškinio dalį.

                  3.

                  Priteisti iš Komisijos bylinėjimosi išlaidas.

         (1)  OL C 255, 2019 7 29.


title: Byla T-671/19: 2019 m. spalio 1 d. pareikštas ieškinys byloje Qualcomm/Komisija

text:
               9.3.2020

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 77/53

      2019 m. spalio 1 d. pareikštas ieškinys byloje Qualcomm/Komisija
      (Byla T-671/19)
      (2020/C 77/74)
      Proceso kalba: anglų

         Šalys

         Ieškovė: Qualcomm, Inc. (San Diegas, Kalifornija, Jungtinės Valstijos), atstovaujama advokatų M. Davilla, M. Pinto de Lemos Fermiano Rato ir M. English

         Atsakovė: Europos Komisija

         Reikalavimai

      Ieškovė Bendrojo Teismo prašo:

                  —

                  panaikinti Komisijos sprendimą C(2019) 5361 final,

                  —

                  panaikinti baudą arba iš esmės sumažinti jos dydį,

                  —

                  priteisti iš Komisijos bylinėjimosi išlaidas.

         Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

      Grįsdama ieškinį ieškovė remiasi penkiolika pagrindų.

                  1.

                  Pirmasis ieškinio pagrindas grindžiamas tuo, kad sprendimas priimtas padarius rimtų procedūros pažeidimų, dėl kurių nepataisomai pažeista Qualcomm teisė į gynybą.

                  2.

                  Antrasis ieškinio pagrindas grindžiamas tuo, kad saugant atitinkamą rinką ir pripažįstant Qualcomm dominuojančia, sprendime padaryta akivaizdžių faktų ir teisės vertinimo klaidų ir jis nepakankamai motyvuotas.

                  3.

                  Trečiasis ieškinio pagrindas grindžiamas tuo, kad sprendime netaikytas tinkamas teisinis kriterijus ir taip padaryta akivaizdžių teisės klaidų.

                  4.

                  Ketvirtasis ieškinio pagrindas grindžiamas tuo, kad sprendime nurodyta agresyvaus elgesio teorija yra nelogiška ir neparemta įrodymais.

                  5.

                  Penktasis ieškinio pagrindas grindžiamas tuo, kad atkuriant tariamai faktiškai sumokėtas kainas, sprendime padaryta akivaizdžių klaidų ir jis nepakankamai motyvuotas.

                  6.

                  Šeštasis ieškinio pagrindas grindžiamas tuo, kad sprendime nurodytas vienkartinių inžinerinių išlaidų paskirstymas yra akivaizdžiai neteisingas.

                  7.

                  Septintasis ieškinio pagrindas grindžiamas tuo, kad sprendime nenurodytas tinkamas lyginamasis išlaidų indeksas.

                  8.

                  Aštuntasis ieškinio pagrindas grindžiamas tuo, kad sprendime nurodyta kainos ir sąnaudų analizė yra akivaizdžiai neteisinga.

                  9.

                  Devintasis ieškinio pagrindas grindžiamas tuo, kad sprendime padaryta akivaizdžių teisės ir vertinimo klaidų nustatant, jog Qualcomm kainos išstūmė iš rinkos Icera ir padarė žalos vartotojams.

                  10.

                  Dešimtasis ieškinio pagrindas grindžiamas tuo, kad sprendimas akivaizdžiai klaidingas, nes jame nurodyta, kad Qualcomm kainodara buvo Icera išstūmimo plano įgyvendinimas.

                  11.

                  Vienuoliktasis ieškinio pagrindas grindžiamas tuo, kad objektyviai nepagrindus sprendimo, jame padaryta akivaizdi vertinimo klaida ir nepateikta pakankamai motyvų.

                  12.

                  Dvyliktasis ieškinio pagrindas grindžiamas tuo, kad sprendimas nepakankamai motyvuotas.

                  13.

                  Tryliktasis ieškinio pagrindas grindžiamas tuo, kad sprendime nurodyta tariamo pažeidimo trukmė yra akivaizdžiai neteisinga.

                  14.

                  Keturioliktasis ieškinio pagrindas grindžiamas tuo, kad sprendime akivaizdžiai suklysta skiriant ir apskaičiuojant baudą.

                  15.

                  Penkioliktasis ieškinio pagrindas grindžiamas tuo, kad nustatant Komisijos kompetenciją ir tariamą poveikį prekybai, sprendime padaryta akivaizdžių teisės, faktų ir vertinimo klaidų ir jis nepakankamai motyvuotas.


title: Byla T-32/20: 2020 m. sausio 14 d. pareikštas ieškinys byloje Buxadé Villalba ir kt./Parlamentas

text:
               9.3.2020

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 77/56

      2020 m. sausio 14 d. pareikštas ieškinys byloje Buxadé Villalba ir kt./Parlamentas
      (Byla T-32/20)
      (2020/C 77/78)
      Proceso kalba: ispanų

         Šalys

         Ieškovai: Jorge Buxadé Villalba, María Esperanza Araceli Aguilar Pinar ir Hermann Tertsch Del Valle-Lersundi, atstovaujami advokato M. Castro Fuertes

         Atsakovas: Europos Parlamentas

         Reikalavimai

      Ieškovai Bendrojo Teismo prašo:

                  —

                  Panaikinti sprendimą, kuriuo Carles Puigdemont i Casamajó ir Antoni Comín i Oliveres pripažįstamas Europos Parlamento nario statusas.

                  —

                  Nurodyti nutraukti visą esamą ar būsimą šio statuso poveikį.

                  —

                  Nurodyti nutraukti visas Carles Puigdemont i Casamajó ir Antoni Comín i Oliveres pasirašytas paslaugų teikimo sutartis su padėjėjais, patikėtiniais, stažuotojais ar trečiosiomis šalimis.

                  —

                  Nurodyti Carles Puigdemont i Casamajó ir Antoni Comín i Oliveres grąžinti visas jiems Europos Parlamento neteisėtai, remiantis EP nario statusu pagal bet kokius įsipareigojimus išmokėtas bet kokio dydžio sumas, taip pat nurodyti jiems grąžinti Europos Parlamento išmokas trečiosioms šalims, sumokėtas pagal paslaugų teikimo sutartis, pasirašytas su padėjėjais, patikėtiniais, stažuotojais ar trečiosiomis šalimis.

                  —

                  Nepatenkinus ankstesnių reikalavimų, paskelbti Europos Parlamento nario pareigas nesuderinamas su Autonominių sričių Teisėkūros Asamblėjos nario pareigomis ir paskelbti, kad abu netenka teisės į darbo užmokestį nuo 2019 m. liepos 2 d., t. y. nuo tada, kai pradėjo eiti savo pareigas, taip pat įpareigoti juos permokų atveju grąžinti visas sumas su delspinigiais.

                  —

                  Jei ieškinys būtų patenkintas, priteisti iš Eruopos Parlamento bylinėjimosi išlaidas.

         Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

      Grįsdami ieškinį ieškovai remiasi keturiais pagrindais.

                  1.

                  Pirmasis ieškinio pagrindas grindžiamas 1976 m. rugsėjo 20 d. Akto dėl Europos Parlamento narių rinkimų, siejamo su Ispanijos rinkimų įstatymu, 8 ir 12 straipsnių pažeidimu.

                              —

                              Šiuo klausimu tvirtinama, kad, remiantis minėtu aktu, Europos rinkimų tvarką kiekvienoje valstybėje narėje reglamentuoja nacionalinės nuostatos ir todėl šiuo atveju taikytini Ispanijos Karalystės Bendrosios rinkimų tvarkos pagrindų įstatymo 219–224 straipsniai. Būtent pastarojoje nuostatoje numatyta, kad išrinkti kandidatai per penkias dienas nuo paskelbimo apie jų išrinkimą Centrinėje rinkimų komisijoje turi prisiekti arba pažadėti laikytis Konstitucijos. Šiam terminui praėjus paskelbiama, kad atitinkami mandatai yra laisvi. Šiuo momentu C. Puigdemont ir A. Comín nėra prisiekę Centrinėje rinkimų komisijoje ar pažadėję laikytis Konstitucijos.

                  2.

                  Antrasis ieškinio pagrindas grindžiamas Europos Parlamento darbo tvarkos taisyklių 3 straipsnio 3 dalies pažeidimu.

                              —

                              Šiuo klausimu tvirtinama, kad Ispanijos kompetentinga valdžios institucija neišdavė jokių skiriamųjų raštų, patvirtinančių, kad C. Puigdemont ir A. Comín būtų buvę prisaikdinti laikytis Konstitucijos, kaip sąlygos įgyti EP nario statusą. Taigi, anot ieškovų, Europos Parlamentas savo veiksmais nepripažįsta Europos Parlamento rinkimų akto, pažeidžia valstybių narių suverenias galias ir šitaip lemia bet kokių viso Europos Parlamento ar jo komitetų, kuriuose dalyvautų C. Puigdemont ir A. Comín, priimtų aktų neteisėtumą ir negaliojimą.

                  3.

                  Trečiasis ieškinio pagrindas grindžiamas Europos Parlamento akto negaliojimo pasekmių nebuvimu 2019 m. gruodžio 19 d. Europos Sąjungos Teisingumo Teismo sprendimui byloje Junqueras Vies (C-502/19).

                              —

                              Šiuo klausimu pabrėžiama, kad C. Puigdemont ir A. Comín niekad nėra buvę kardomajame kalinime ir kad abu jie turi tik išrinktų kandidatų imunitetą, bet neturi Europos Parlamento narių statuso, nes nebuvo atlikti visi pagal Ispanijos rinkimų teisę reikalaujami procedūriniai veiksmai.

                  4.

                  Ketvirtasis, subsidiariai pateiktas ieškinio pagrindas grindžiamas Europos Parlamento rinkimų akto 7 straipsnio 3 ir 4 dalių, pažeidimu, kiek nepažeista Ispanijos rinkimų teisėje [Ispanijos Karalystės Bendrosios rinkimų tvarkos pagrindų įstatymo 211 straipsnis, 2 straipsnio d punktas] numatyta nesuderinamumo nuostata.

                              —

                              Šiuo klausimu tvirtinama, kad, remiantis ES teisės aktais, kiekviena valstybė narė rinkimams į Europos Parlamentą gali išplėsti nacionaliniu lygmeniu nustatytas pareigų nesuderinamumo taisykles, kad anksčiau minėtoje nacionalinės teisės nuostatoje autonominių sričių teisės aktų leidybos asamblėjų nario statusas apibrėžiamas kaip nesuderinamas su EP nario statusu, ir kad C. Puigdemont ir A. Comín nebėra Katalonijos parlamento nariai nuo 2020 m. sausio 7 d.


title: Byla C-921/19: 2019 m. gruodžio 16 d. Rechtbank Den Haag, Sitzungsort ’s Hertogenbosch (Nyderlandai) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje LH / Staatssecretaris van Justitie en Veiligheid

text:
               30.3.2020

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 103/9

      2019 m. gruodžio 16 d.Rechtbank Den Haag, Sitzungsort ’s Hertogenbosch (Nyderlandai) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje LH / Staatssecretaris van Justitie en Veiligheid

      (Byla C-921/19)
      (2020/C 103/15)
      Proceso kalba: nyderlandų

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

         Rechtbank Den Haag, Sitzungsort ’s Hertogenbosch

         Šalys pagrindinėje byloje

         Pareiškėjas: LH

         Atsakovas: Staatssecretaris van Justitie en Veiligheid

         Prejudiciniai klausimai

                  1.

                  Ar Procedūrų direktyvos (1) 40 straipsnio 2 daliai, atsižvelgiant į Priskyrimo direktyvos (2) 4 straipsnio 2 dalį ir Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijos 47 ir 52 straipsnius, neprieštarauja tai, kad valstybės narės sprendžiančioji institucija nustato, jog originalūs dokumentai niekada negali būti laikomi nauja informacija arba duomenimis, jei neįmanoma įrodyti šių dokumentų autentiškumo? Jei prieštarauja: ar šiuo atveju yra skirtumas, kai teikdamas paskesnį prašymą pareiškėjas pateikia dokumentus arba jų kopijas, kurių šaltinio neįmanoma objektyviai patikrinti?

                  2.

                  Ar Procedūrų direktyvos 40 straipsnį, atsižvelgiant į Priskyrimo direktyvos 4 straipsnio 2 dalį, reikia aiškinti taip, kad valstybės narės sprendžiančiajai institucijai leidžiama tikrinant dokumentus ir pripažįstant jų įrodomąją galią juos diferencijuoti pagal tai, ar jie buvo pateikti su pirmu ar su paskesniu prašymu? Ar valstybei narei leidžiama nebevykdyti pareigos bendradarbiauti, kai neįmanoma įrodyti su paskesniu prašymu pateiktų dokumentų autentiškumo?

         (1)  2013 m. birželio 26 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2013/32/ES dėl tarptautinės apsaugos suteikimo ir panaikinimo bendros tvarkos (OL L 180, 2013, p. 60).

         (2)  2011 m. gruodžio 13 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2011/95/ES dėl trečiųjų šalių piliečių ar asmenų be pilietybės priskyrimo prie tarptautinės apsaugos gavėjų, vienodo statuso pabėgėliams arba papildomą apsaugą galintiems gauti asmenims ir suteikiamos apsaugos pobūdžio reikalavimų (OL L 337, 2011, p. 9).


title: Byla C-35/20: 2020 m. sausio 24 d. Korkein oikeus (Suomija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Syyttäjä / A

text:
               30.3.2020

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 103/14

      2020 m. sausio 24 d.Korkein oikeus (Suomija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Syyttäjä / A

      (Byla C-35/20)
      (2020/C 103/21)
      Proceso kalba: suomių

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

         Korkein oikeus

         Šalys pagrindinėje byloje

         Kasatorius: Syyttäjä

         Kita kasacinio proceso šalis: A

         Prejudiciniai klausimai

                  1.

                  Ar pagal Sąjungos teisę, pirmiausia Direktyvos 2004/38/EB (1) 4 straipsnio 1 dalį, Reglamento (EB) Nr. 562/2006 (2) (Šengeno sienų kodeksas) 21 straipsnį arba Sąjungos piliečių teisę laisvai judėti Sąjungos teritorijoje, draudžiama nacionalinės teisės nuostata, pagal kurią asmeniui (neatsižvelgiant į tai, ar jis yra Europos Sąjungos pilietis) nustatoma prievolė nešiotis galiojantį pasą ar kitą galiojantį kelionės dokumentą, priešingu atveju numatant baudžiamąsias sankcijas, jeigu jis pramoginiu laivu keliauja tarptautiniais vandenimis iš vienos valstybės narės į kitą, bet nepatenka į trečiosios šalies teritoriją?

                  2.

                  Ar pagal Sąjungos teisę, pirmiausia Direktyvos 2004/38/EB 5 straipsnio 1 dalį, Reglamento (EB) Nr. 562/2006 (Šengeno sienų kodeksas) 21 straipsnį arba Sąjungos piliečių teisę laisvai judėti Sąjungos teritorijoje, draudžiama nacionalinės teisės nuostata, pagal kurią asmeniui (neatsižvelgiant į tai, ar jis yra Europos Sąjungos pilietis) nustatoma prievolė nešiotis galiojantį pasą ar kitą galiojantį kelionės dokumentą, priešingu atveju numatant baudžiamąsias sankcijas, jeigu jis pramoginiu laivu tarptautiniais vandenimis atvyksta į atitinkamą valstybę narę iš kitos valstybės narės, bet nepatenka į trečiosios šalies teritoriją?

                  3.

                  Jeigu pagal Sąjungos teisę nedraudžiamos 1 ir 2 klausimuose nurodytos nuostatos: ar paprastai Suomijoje už Suomijos valstybės sienos kirtimą be galiojančio kelionės dokumento skiriama už dieną mokėtina bauda suderinama su proporcingumo principu, įtvirtintu Direktyvos 2004/38/EB 27 straipsnio 2 dalyje?

         (1)  2004 m. balandžio 29 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2004/38/EB dėl Sąjungos piliečių ir jų šeimos narių teisės laisvai judėti ir gyventi valstybių narių teritorijoje, iš dalies keičianti Reglamentą (EEB) Nr. 1612/68 ir panaikinanti Direktyvas 64/221/EEB, 68/360/EEB, 72/194/EEB, 73/148/EEB, 75/34/EEB, 75/35/EEB, 90/364/EEB, 90/365/EEB ir 93/96/EEB (OL L 158, 2004, p. 77; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 5 sk., 5 t., p. 46).

         (2)  2006 m. kovo 15 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (EB) Nr. 562/2006, nustatantis taisyklių, reglamentuojančių asmenų judėjimą per sienas, Bendrijos kodeksą (Šengeno sienų kodeksas) (OL L 105, 2006, p. 1).


title: Byla T-166/18: 2020 m. vasario 12 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Ilunga Luyoyo / Taryba (Bendra užsienio ir saugumo politika – Ribojamosios priemonės, taikomos atsižvelgiant į padėtį Kongo Demokratinėje Respublikoje – Lėšų įšaldymas – Ieškovo pavardės palikimas atitinkamų asmenų sąraše – Pareiga motyvuoti – Teisė į gynybą – Tarybos pareiga pranešti apie naujus duomenis, pateisinančius ribojamųjų priemonių taikymo atnaujinimą – Teisės klaida – Akivaizdi vertinimo klaida – Nuosavybės teisė – Teisė į privataus ir šeimos gyvenimo gerbimą – Proporcingumas – Nekaltumo prezumpcija – Neteisėtumu grindžiamas prieštaravimas)

text:
               30.3.2020

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 103/20

      2020 m. vasario 12 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Ilunga Luyoyo / Taryba

      (Byla T-166/18) (1)

      (Bendra užsienio ir saugumo politika - Ribojamosios priemonės, taikomos atsižvelgiant į padėtį Kongo Demokratinėje Respublikoje - Lėšų įšaldymas - Ieškovo pavardės palikimas atitinkamų asmenų sąraše - Pareiga motyvuoti - Teisė į gynybą - Tarybos pareiga pranešti apie naujus duomenis, pateisinančius ribojamųjų priemonių taikymo atnaujinimą - Teisės klaida - Akivaizdi vertinimo klaida - Nuosavybės teisė - Teisė į privataus ir šeimos gyvenimo gerbimą - Proporcingumas - Nekaltumo prezumpcija - Neteisėtumu grindžiamas prieštaravimas)
      (2020/C 103/27)
      Proceso kalba: prancūzų

         Šalys

         Ieškovas: Ferdinand Ilunga Luyoyo (Kinšasa, Kongo Demokratinė Respublika), atstovaujamas advokatų T. Bontinck, P. De Wolf, M. Forgeois ir A. Guillerme

         Atsakovė: Europos Sąjungos Taryba, atstovaujama J.-P. Hix, H. Marcos Fraile ir S. Van Overmeire

         Dalykas

      SESV 263 straipsniu grindžiamas prašymas panaikinti 2017 m. gruodžio 11 d. Tarybos sprendimą (BUSP) 2017/2282, kuriuo iš dalies keičiamas Sprendimas 2010/788/BUSP dėl ribojamųjų priemonių Kongo Demokratinei Respublikai (OL L 328, 2017, p. 19), kiek jis susijęs su ieškovu.

         Rezoliucinė dalis

                  1.

                  Atmesti ieškinį.

                  2.

                  Priteisti iš Ferdinand Ilunga Luyoyo bylinėjimosi išlaidas.

         (1)  OL C 161, 2018 5 7.


title: Byla T-167/18: 2020 m. vasario 12 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Kanyama / Taryba (Bendra užsienio ir saugumo politika – Ribojamosios priemonės, taikomos atsižvelgiant į padėtį Kongo Demokratinėje Respublikoje – Lėšų įšaldymas – Ieškovo pavardės palikimas atitinkamų asmenų sąraše – Pareiga motyvuoti – Teisė į gynybą – Tarybos pareiga pranešti apie naujus duomenis, pateisinančius ribojamųjų priemonių taikymo atnaujinimą – Teisės klaida – Akivaizdi vertinimo klaida – Nuosavybės teisė – Teisė į privataus ir šeimos gyvenimo gerbimą – Proporcingumas – Nekaltumo prezumpcija – Neteisėtumu grindžiamas prieštaravimas)

text:
               30.3.2020

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 103/20

      2020 m. vasario 12 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Kanyama / Taryba

      (Byla T-167/18) (1)

      (Bendra užsienio ir saugumo politika - Ribojamosios priemonės, taikomos atsižvelgiant į padėtį Kongo Demokratinėje Respublikoje - Lėšų įšaldymas - Ieškovo pavardės palikimas atitinkamų asmenų sąraše - Pareiga motyvuoti - Teisė į gynybą - Tarybos pareiga pranešti apie naujus duomenis, pateisinančius ribojamųjų priemonių taikymo atnaujinimą - Teisės klaida - Akivaizdi vertinimo klaida - Nuosavybės teisė - Teisė į privataus ir šeimos gyvenimo gerbimą - Proporcingumas - Nekaltumo prezumpcija - Neteisėtumu grindžiamas prieštaravimas)
      (2020/C 103/28)
      Proceso kalba: prancūzų

         Šalys

         Ieškovas: Célestin Kanyama (Kinšasa, Kongo Demokratinė Respublika), atstovaujamas advokatų T. Bontinck, P. De Wolf, M. Forgeois ir A. Guillerme

         Atsakovė: Europos Sąjungos Taryba, atstovaujama J.-P. Hix, H. Marcos Fraile ir S. Van Overmeire

         Dalykas

      SESV 263 straipsniu grindžiamas prašymas panaikinti 2017 m. gruodžio 11 d. Tarybos sprendimą (BUSP) 2017/2282, kuriuo iš dalies keičiamas Sprendimas 2010/788/BUSP dėl ribojamųjų priemonių Kongo Demokratinei Respublikai (OL L 328, 2017, p. 19), kiek jis susijęs su ieškovu.

         Rezoliucinė dalis

                  1.

                  Atmesti ieškinį.

                  2.

                  Priteisti iš Célestin Kanyama bylinėjimosi išlaidas.

         (1)  OL C 161, 2018 5 7.


title: Byla T-170/18: 2020 m. vasario 12 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Kande Mupompa / Taryba (Bendra užsienio ir saugumo politika – Ribojamosios priemonės, taikomos atsižvelgiant į padėtį Kongo Demokratinėje Respublikoje – Lėšų įšaldymas – Ieškovo pavardės palikimas atitinkamų asmenų sąraše – Pareiga motyvuoti – Teisė į gynybą – Tarybos pareiga pranešti apie naujus duomenis, pateisinančius ribojamųjų priemonių taikymo atnaujinimą – Teisės klaida – Akivaizdi vertinimo klaida – Nuosavybės teisė – Teisė į privataus ir šeimos gyvenimo gerbimą – Proporcingumas – Nekaltumo prezumpcija – Neteisėtumu grindžiamas prieštaravimas – Reikalavimų patikslinimas)

text:
               30.3.2020

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 103/22

      2020 m. vasario 12 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Kande Mupompa / Taryba

      (Byla T-170/18) (1)

      (Bendra užsienio ir saugumo politika - Ribojamosios priemonės, taikomos atsižvelgiant į padėtį Kongo Demokratinėje Respublikoje - Lėšų įšaldymas - Ieškovo pavardės palikimas atitinkamų asmenų sąraše - Pareiga motyvuoti - Teisė į gynybą - Tarybos pareiga pranešti apie naujus duomenis, pateisinančius ribojamųjų priemonių taikymo atnaujinimą - Teisės klaida - Akivaizdi vertinimo klaida - Nuosavybės teisė - Teisė į privataus ir šeimos gyvenimo gerbimą - Proporcingumas - Nekaltumo prezumpcija - Neteisėtumu grindžiamas prieštaravimas - Reikalavimų patikslinimas)
      (2020/C 103/31)
      Proceso kalba: prancūzų

         Šalys

         Ieškovas: Alex Kande Mupompa (Kinšasa, Kongo Demokratinė Respublika), atstovaujamas advokatų T. Bontinck, P. De Wolf, M. Forgeois ir A. Guillerme

         Atsakovė: Europos Sąjungos Taryba, atstovaujama J.-P. Hix, S. Lejeune ir H. Marcos Fraile

         Dalykas

      SESV 263 straipsniu grindžiamas prašymas panaikinti 2017 m. gruodžio 11 d. Tarybos sprendimą (BUSP) 2017/2282, kuriuo iš dalies keičiamas Sprendimas 2010/788/BUSP dėl ribojamųjų priemonių Kongo Demokratinei Respublikai (OL L 328, 2017, p. 19), 2018 m. balandžio 12 d. Tarybos įgyvendinimo sprendimą (BUSP) 2018/569, kuriuo įgyvendinamas Sprendimas 2010/788/BUSP dėl ribojamųjų priemonių Kongo Demokratinei Respublikai (OL L 95, 2018, p. 21), ir 2018 m. balandžio 12 d. Tarybos įgyvendinimo reglamentą (ES) 2018/566, kuriuo įgyvendinamas Reglamento (EB) Nr. 1183/2005, nustatančio tam tikras konkrečias ribojančias priemones asmenims, kurie savo veiksmais pažeidžia ginklų embargą Kongo Demokratinei Respublikai, 9 straipsnis (OL L 95, 2018, p. 9), kiek šie teisės aktai susiję su ieškovu.

         Rezoliucinė dalis

                  1.

                  Atmesti ieškinį.

                  2.

                  Priteisti iš Alex Kande Mupompa bylinėjimosi išlaidas.

         (1)  OL C 161, 2018 5 7.


title: Byla C-156/17: 2020 m. sausio 30 d. Teisingumo Teismo (septintoji kolegija) sprendimas byloje (Hoge Raad der Nederlanden (Nyderlandai) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Köln-Aktienfonds Deka / Staatssecretaris van Financiën (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą – Laisvas kapitalo judėjimas ir mokėjimų laisvė – Apribojimai – Kolektyvinio investavimo į perleidžiamus vertybinius popierius subjektams (KIPVPS) išmokėtų dividendų apmokestinimas – Išskaityto dividendų mokesčio grąžinimas – Sąlygos – Objektyvūs diferencijavimo kriterijai – Kriterijai, kurie dėl savo pobūdžio arba de facto yra palankūs mokesčių mokėtojams rezidentams)

text:
               27.4.2020

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 137/2

      2020 m. sausio 30 d. Teisingumo Teismo (septintoji kolegija) sprendimas byloje (Hoge Raad der Nederlanden (Nyderlandai) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Köln-Aktienfonds Deka / Staatssecretaris van Financiën

      (Byla C-156/17) (1)

      (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą - Laisvas kapitalo judėjimas ir mokėjimų laisvė - Apribojimai - Kolektyvinio investavimo į perleidžiamus vertybinius popierius subjektams (KIPVPS) išmokėtų dividendų apmokestinimas - Išskaityto dividendų mokesčio grąžinimas - Sąlygos - Objektyvūs diferencijavimo kriterijai - Kriterijai, kurie dėl savo pobūdžio arba de facto yra palankūs mokesčių mokėtojams rezidentams)
      (2020/C 137/02)
      Proceso kalba: nyderlandų

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

         Hoge Raad der Nederlanden

         Šalys pagrindinėje byloje

         Pareiškėjas: Köln-Aktienfonds Deka

         Atsakovas: Staatssecretaris van Financiën

         Dalyvaujant: Nederlandse Orde van Belastingadviseurs, Loyens en Loeff NV

         Rezoliucinė dalis

                  1.

                  SESV 63 straipsnis turi būti aiškinamas taip, kad pagal jį nedraudžiamas valstybės narės teisės aktas, kuriame numatyta, kad investicinis fondas nerezidentas negali susigrąžinti dividendų mokesčio, išskaityto iš šioje valstybėje narėje įsteigtų subjektų gautų dividendų, dėl to, kad neįrodo, jog jo akcininkai ar dalyviai atitinka šiame teisės akte nustatytas sąlygas, jeigu šios sąlygos iš tikrųjų nėra nepalankios investiciniams fondams nerezidentams ir jeigu mokesčių institucijos reikalauja, kad investiciniai fondai rezidentai taip pat pateiktų įrodymų, jog laikomasi minėtų sąlygų, o tai turi patikrinti prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas.

                  2.

                  SESV 63 straipsnis turi būti aiškinamas taip, kad pagal jį draudžiamas valstybės narės teisės aktas, kuriame numatyta, jog investicinis fondas nerezidentas negali susigrąžinti šioje valstybėje narėje sumokėto dividendų mokesčio dėl to, kad jis neatitinka tokiam grąžinimui taikomų sąlygų, t. y. jis visos investicijų grąžos savo akcininkams ar dalyviams nepaskirsto kasmet ne vėliau kaip aštuntą mėnesį po finansinių metų pabaigos, net jeigu toje valstybėje narėje, kurioje jis yra įsisteigęs, pagal ten galiojančius teisės aktus jo investicijų grąža, kuri nebuvo paskirstyta, laikoma paskirstyta arba toje valstybėje narėje, kurioje jis yra įsisteigęs, akcininkai ar dalyviai apmokestinami taip, tarsi jiems pelnas būtų buvęs paskirstytas, ir kai, atsižvelgiant į tikslą, pagrindžiantį šias sąlygas, tokio fondo situacija yra panaši į fondo rezidento, kuris susigrąžina šį mokestį, situaciją, o tai turi patikrinti prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas.

         (1)  OL C 168, 2017 5 29.


title: Sujungtos bylos C-515/17 P ir C-561/17 P: 2020 m. vasario 4 d. Teisingumo Teismo (didžioji kolegija) sprendimas byloje Uniwersytet Wrocławski / Mokslinių tyrimų vykdomoji įstaiga (REA) (C-515/17 P), Lenkijos Respublika / Uniwersytet Wrocławski, Mokslinių tyrimų vykdomoji įstaiga (REA) (C-561/17 P) (Apeliacinis skundas – Ieškinys dėl panaikinimo – Europos Sąjungos Teisingumo Teismo statuto 19 straipsnis – Atstovavimas šalims Sąjungos teismų nagrinėjamose bylose dėl tiesioginių ieškinių – Advokatas, kuris yra trečiasis asmuo ieškovo atžvilgiu – Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijos 47 straipsnis)

text:
               27.4.2020

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 137/3

      2020 m. vasario 4 d. Teisingumo Teismo (didžioji kolegija) sprendimas byloje Uniwersytet Wrocławski / Mokslinių tyrimų vykdomoji įstaiga (REA) (C-515/17 P), Lenkijos Respublika / Uniwersytet Wrocławski, Mokslinių tyrimų vykdomoji įstaiga (REA) (C-561/17 P)

      (Sujungtos bylos C-515/17 P ir C-561/17 P) (1)

      (Apeliacinis skundas - Ieškinys dėl panaikinimo - Europos Sąjungos Teisingumo Teismo statuto 19 straipsnis - Atstovavimas šalims Sąjungos teismų nagrinėjamose bylose dėl tiesioginių ieškinių - Advokatas, kuris yra trečiasis asmuo ieškovo atžvilgiu - Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijos 47 straipsnis)
      (2020/C 137/03)
      Proceso kalba: lenkų

         Šalys

         (Byla C-515/17 P)

         Apeliantas: Uniwersytet Wrocławski, atstovaujamas advokatų A. Krawczyk-Giehsmann ir K. Szarek, taip pat radca prawny K. Słomka

         Kita proceso šalis: Mokslinių tyrimų vykdomoji įstaiga (REA), atstovaujama S. Payan-Lagrou ir V. Canetti, padedamų advokato M. Le Berre, ir radca prawny M. G. Materna

         Apeliantės pusėje įstojusi į bylą šalis: Čekijos Respublika, atstovaujama M. Smolek, J. Vláčil ir A. Kasalická

         (Byla C-561/17 P)

         Apeliantė: Lenkijos Respublika, atstovaujama B. Majczyna, D. Lutostańska ir A. Siwek-Slusarek

         Kitos proceso šalys: Uniwersytet Wrocławski, atstovaujamas advokatų A. Krawczyk-Giehsmann ir K. Szarek, taip pat radca prawny K. Słomka, Mokslinių tyrimų vykdomoji įstaiga (REA), atstovaujama S. Payan-Lagrou ir V. Canetti, padedamų advokato M. Le Berre, ir radca prawny M. G. Materna

         Apeliantės pusėje įstojusios į bylą šalys: Čekijos Respublika, atstovaujama M. Smolek, J. Vláčil ir A. Kasalická, Krajowa Izba Radców Prawnych, atstovaujama radcowie prawni P. K. Rosiak ir S. Patyra

         Rezoliucinė dalis

                  1.

                  Panaikinti 2017 m. birželio 13 d. Europos Sąjungos Bendrojo Teismo nutartį Uniwersytet Wrocławski / REA (T-137/16, nepaskelbta Rink., EU:T:2017:407).

                  2.

                  Grąžinti bylą T-137/16 Europos Sąjungos Bendrajam Teismui.

                  3.

                  Atidėti klausimo dėl bylinėjimosi išlaidų nagrinėjimą.

         (1)  OL C 5, 2018 1 8.


title: Byla C-75/18: 2020 m. kovo 3 d. Teisingumo Teismo (didžioji kolegija) sprendimas byloje (Fővárosi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság (Vengrija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Vodafone Magyarország Mobil Távközlési Zrt. / Nemzeti Adó- és Vámhivatal Fellebbviteli Igazgatósága (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą – Įsisteigimo laisvė – Telekomunikacijų operatorių apyvartos mokestis – Progresinis mokestis, veikiau taikomas kitų valstybių narių fizinių ar juridinių asmenų turimoms įmonėms nei nacionalinėms įmonėms – Visiems apmokestinamiesiems asmenims taikomi progresinio mokesčio segmentai – Apyvartos sumos neutralumas kaip atskyrimo kriterijus – Apmokestinamojo asmens pajėgumas mokėti mokesčius – Valstybės pagalba – Bendra pridėtinės vertės mokesčio sistema (PVM) – Apyvartos mokesčiai – Sąvoka)

text:
               27.4.2020

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 137/4

      2020 m. kovo 3 d. Teisingumo Teismo (didžioji kolegija) sprendimas byloje (Fővárosi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság (Vengrija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Vodafone Magyarország Mobil Távközlési Zrt. / Nemzeti Adó- és Vámhivatal Fellebbviteli Igazgatósága

      (Byla C-75/18) (1)

      (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą - Įsisteigimo laisvė - Telekomunikacijų operatorių apyvartos mokestis - Progresinis mokestis, veikiau taikomas kitų valstybių narių fizinių ar juridinių asmenų turimoms įmonėms nei nacionalinėms įmonėms - Visiems apmokestinamiesiems asmenims taikomi progresinio mokesčio segmentai - Apyvartos sumos neutralumas kaip atskyrimo kriterijus - Apmokestinamojo asmens pajėgumas mokėti mokesčius - Valstybės pagalba - Bendra pridėtinės vertės mokesčio sistema (PVM) - Apyvartos mokesčiai - Sąvoka)
      (2020/C 137/04)
      Proceso kalba: vengrų

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

         Fővárosi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság

         Šalys pagrindinėje byloje

         Ieškovė: Vodafone Magyarország Mobil Távközlési Zrt.

         Atsakovė: Nemzeti Adó- és Vámhivatal Fellebbviteli Igazgatósága

         Rezoliucinė dalis

                  1.

                  SESV 49 ir 54 straipsniai turi būti aiškinami taip, kad pagal juos nedraudžiami valstybės narės teisės aktai, kuriais nustatomas progresinis apyvartos mokestis, kurio faktinę naštą iš esmės patiria kitų valstybių narių piliečių arba bendrovių, turinčių buveinę kitoje valstybėje narėje, tiesiogiai arba netiesiogiai kontroliuojamos įmonės, nes šios įmonės atitinkamoje rinkoje gauna didžiausią apyvartą.

                  2.

                  2006 m. lapkričio 28 d. Tarybos direktyvos 2006/112/EB dėl pridėtinės vertės mokesčio bendros sistemos 401 straipsnis turi būti aiškinamas taip, kad pagal jį nedraudžiama nustatyti mokesčio, kurio bazė yra bendra apmokestinamojo asmens apyvarta ir kuris renkamas periodiškai, o ne kiekviename gamybos ir paskirstymo proceso etape, be teisės į per ankstesnį šio proceso etapą sumokėto mokesčio atskaitą.

         (1)  OL C 221, 2018 6 25.


title: Byla C-122/18: 2020 m. sausio 28 d. Teisingumo Teismo (didžioji kolegija) sprendimas byloje Europos Komisija / Italijos Respublika (Valstybės įsipareigojimų neįvykdymas – Direktyva 2011/7/ES – Kova su pavėluotu mokėjimu, atliekamu pagal komercinius sandorius – Komerciniai sandoriai, kai skolininkas yra viešosios valdžios institucija – Valstybių narių pareiga užtikrinti, kad viešosios valdžios institucijoms nustatytas mokėjimo terminas neviršytų 30 ar 60 dienų – Pareiga pasiekti rezultatą)

text:
               27.4.2020

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 137/4

      2020 m. sausio 28 d. Teisingumo Teismo (didžioji kolegija) sprendimas byloje Europos Komisija / Italijos Respublika

      (Byla C-122/18) (1)

      (Valstybės įsipareigojimų neįvykdymas - Direktyva 2011/7/ES - Kova su pavėluotu mokėjimu, atliekamu pagal komercinius sandorius - Komerciniai sandoriai, kai skolininkas yra viešosios valdžios institucija - Valstybių narių pareiga užtikrinti, kad viešosios valdžios institucijoms nustatytas mokėjimo terminas neviršytų 30 ar 60 dienų - Pareiga pasiekti rezultatą)
      (2020/C 137/05)
      Proceso kalba: italų

         Šalys

         Ieškovė: Europos Komisija, atstovaujama G. Gattinara ir C. Zadra

         Atsakovė: Italijos Respublika, atstovaujama G. Palmieri, padedamos avvocati dello Stato S. Fiorentino ir F. De Luca

         Rezoliucinė dalis

                  1.

                  Neužtikrinusi, kad viešosios valdžios institucijos veiksmingai laikytųsi mokėjimo terminų, nustatytų 2011 m. vasario 16 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2011/7/ES dėl kovos su pavėluotu mokėjimu, atliekamu pagal komercinius sandorius, 4 straipsnio 3 ir 4 dalyse, Italijos Respublika neįvykdė įsipareigojimų pagal šias nuostatas.

                  2.

                  Italijos Respublika padengia bylinėjimosi išlaidas.

         (1)  OL C 123, 2018 4 9.


title: Byla C-298/18: 2020 m. vasario 27 d. Teisingumo Teismo (ketvirtoji kolegija) sprendimas byloje (Arbeitsgericht Cottbus – Kammern Senftenberg (Vokietija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Reiner Grafe, Jürgen Pohle / Südbrandenburger Nahverkehrs GmbH, OSL Bus GmbH (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą – Direktyva 2001/23/EB – 1 straipsnio 1 dalis – Įmonės perdavimas – Darbuotojų teisių apsauga – Autobusų transporto veikla – Darbuotojų perėmimas – Veiklos priemonių neperėmimas – Motyvai)

text:
               27.4.2020

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 137/5

      2020 m. vasario 27 d. Teisingumo Teismo (ketvirtoji kolegija) sprendimas byloje (Arbeitsgericht Cottbus – Kammern Senftenberg (Vokietija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Reiner Grafe, Jürgen Pohle / Südbrandenburger Nahverkehrs GmbH, OSL Bus GmbH

      (Byla C-298/18) (1)

      (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą - Direktyva 2001/23/EB - 1 straipsnio 1 dalis - Įmonės perdavimas - Darbuotojų teisių apsauga - Autobusų transporto veikla - Darbuotojų perėmimas - Veiklos priemonių neperėmimas - Motyvai)
      (2020/C 137/06)
      Proceso kalba: vokiečių

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

         Arbeitsgericht Cottbus – Kammern Senftenberg

         Šalys pagrindinėje byloje

         Ieškovai: Reiner Grafe, Jürgen Pohle

         Atsakovai: Südbrandenburger Nahverkehrs GmbH, OSL Bus GmbH

         Rezoliucinė dalis

      2001 m. kovo 12 d. Tarybos direktyva 2001/23/EB dėl valstybių narių įstatymų, skirtų darbuotojų teisių apsaugai įmonių, verslo arba įmonių ar verslo dalių perdavimo atveju, suderinimo 1 straipsnio 1 dalis turi būti aiškinama taip, kad ūkio subjektui pagal viešojo pirkimo procedūrą perėmus veiklą, kuriai vykdyti reikia tinkamų veiklos priemonių, tai, kad dėl perkančiosios organizacijos nustatytų teisinių, aplinkosaugos ir techninių reikalavimų šis subjektas šių priemonių, priklausančių anksčiau šią veiklą vykdžiusiam ūkio subjektui, neperima, nebūtinai reiškia, kad tokio veiklos perdavimo negalima pripažinti įmonės perdavimu, kai kitos faktinės aplinkybės, kaip daugumos darbuotojų perėmimas ir tolesnis minėtos veiklos vykdymas be pertraukos, leidžia konstatuoti, kad atitinkamas ūkio subjektas išlaiko tapatybę; tai turi įvertinti prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas.

         (1)  OL C 276, 2018 8 6.


title: Byla C-307/18: 2020 m. sausio 30 d. Teisingumo Teismo (ketvirtoji kolegija) sprendimas byloje (Competition Appeal Tribunal, London (Jungtinė Karalystė) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Generics (UK) Ltd ir kt. / Competition and Markets Authority (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą – Konkurencija – Farmacijos produktai – Generinių vaistų patekimo į rinką kliūtys, kurias lemia susitarimai dėl taikaus ginčų, susijusių su gamybos proceso patentais, sprendimo, sudaryti originalių vaistų gamintojo, kuriam priklauso šie patentai, ir generinių vaistų gamintojo – SESV 101 straipsnis – Potenciali konkurencija – Ribojimas dėl tikslo – Kvalifikacija – Ribojimas dėl poveikio – Poveikio vertinimas – SESV 102 straipsnis – Atitinkama rinka – Generinių vaistų įtraukimas į atitinkamą rinką – Piktnaudžiavimas dominuojančia padėtimi – Kvalifikacija – Pateisinimai)

text:
               27.4.2020

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 137/6

      2020 m. sausio 30 d. Teisingumo Teismo (ketvirtoji kolegija) sprendimas byloje (Competition Appeal Tribunal, London (Jungtinė Karalystė) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Generics (UK) Ltd ir kt. / Competition and Markets Authority

      (Byla C-307/18) (1)

      (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą - Konkurencija - Farmacijos produktai - Generinių vaistų patekimo į rinką kliūtys, kurias lemia susitarimai dėl taikaus ginčų, susijusių su gamybos proceso patentais, sprendimo, sudaryti originalių vaistų gamintojo, kuriam priklauso šie patentai, ir generinių vaistų gamintojo - SESV 101 straipsnis - Potenciali konkurencija - Ribojimas dėl tikslo - Kvalifikacija - Ribojimas dėl poveikio - Poveikio vertinimas - SESV 102 straipsnis - Atitinkama rinka - Generinių vaistų įtraukimas į atitinkamą rinką - Piktnaudžiavimas dominuojančia padėtimi - Kvalifikacija - Pateisinimai)
      (2020/C 137/07)
      Proceso kalba: anglų

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

         Competition Appeal Tribunal, London

         Šalys pagrindinėje byloje

         Apeliantės: Generics (UK) Ltd, GlaxoSmithKline plc, Xellia Pharmaceuticals ApS, Alpharma, LLC, buvusi Zoetis Products LLC, Actavis UK Ltd, Merck KGaA

         Kita apeliacinio proceso šalis: Competition and Markets Authority

         Rezoliucinė dalis

                  1.

                  SESV 101 straipsnio 1 dalis turi būti aiškinama taip, kad potencialiai konkuruoja, viena vertus, originalių vaistų gamintojas, kuris yra viešai pradėtos naudoti veikliosios medžiagos gamybos proceso patento savininkas, ir, kita vertus, generinių vaistų gamintojai, norintys patekti į vaisto, kurio sudėtyje yra šios veikliosios medžiagos, rinką, kai tarp jų kyla ginčas dėl šio patento galiojimo arba dėl to, ar atitinkamais generiniais vaistais pažeidžiamas patentas, jei nustatyta, kad generinių vaistų gamintojas iš tikrųjų yra tvirtai apsisprendęs ir turi galimybę patekti į rinką ir nesusiduria su neįveikiamomis patekimo į rinką kliūtimis, o tai turi įvertinti prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas.

                  2.

                  SESV 101 straipsnio 1 dalis turi būti aiškinama taip, kad susitarimu, kuriuo siekiama trukdyti, riboti ar iškraipyti konkurenciją, laikytinas susitarimas taikiai išspręsti ginčą nagrinėjamoje byloje tarp potencialiai konkuruojančių originalių vaistų gamintojo ir generinių vaistų gamintojo, susijusį su viešai pradėtos naudoti originalaus vaisto veikliosios medžiagos gamybos proceso patento, kuris priklauso pirmajam gamintojui, galiojimu, taip pat su tuo, ar šio vaisto generinė versija pažeidžia patentą, pagal kurį šis generinių vaistų gamintojas įsipareigoja neiti į vaisto, kurio sudėtyje yra šios veikliosios medžiagos, rinką ir šio susitarimo galiojimo laikotarpiu nereikšti ieškinio dėl šio patento galiojimo, o originalių vaistų gamintojas už tai jam perduoda tam tikras vertes:

                              —

                              jei iš visos turimos informacijos matyti, kad originalių vaistų gamintojo generinių vaistų gamintojui perduotų verčių teigiamą balansą galima paaiškinti tik susitarimo šalių komerciniu interesu nekonkuruoti pranašumais,

                              —

                              nebent atitinkamas susitarimas dėl taikaus ginčų sprendimo turi įrodytą konkurenciją skatinantį poveikį, dėl kurio kyla pagrįstų abejonių jo pakankamu žalingumu konkurencijai.

                  3.

                  SESV 101 straipsnio 1 dalis turi būti aiškinama taip, kad didelio potencialaus ar realaus poveikio, kurį toks susitarimas dėl taikaus ginčų sprendimo, kokie nagrinėjami pagrindinėje byloje, daro konkurencijai, įrodymas ir jo kvalifikavimas kaip „ribojimo dėl poveikio“ nereiškia konstatavimo, kad, nesant šio susitarimo, arba generinių vaistų gamintojas, kuris yra šio susitarimo šalis, tikriausiai būtų laimėjęs bylą, susijusią su atitinkamu gamybos proceso patentu, arba šio susitarimo šalys tikriausiai būtų sudariusios mažiau ribojantį susitarimą dėl taikaus ginčų sprendimo.

                  4.

                  SESV 102 straipsnis turi būti aiškinamas taip, kad tuo atveju, kai originalių vaistų, turinčių viešai pradėtos naudoti veikliosios medžiagos, kurios gamybos procesas saugomas patento, kurio galiojimas yra ginčijamas, gamintojas, remdamasis šiuo patentu, užkerta kelią šio vaisto generinių versijų pateikimui rinkai, apibrėžiant atitinkamą prekių rinką reikia atsižvelgti ne tik į šio vaisto originalią versiją, bet ir į jo generines versijas, net jeigu teisiškai gali nebūti galimybės jas pateikti rinkai prieš baigiant galioti minėtam gamybos proceso patentui, jeigu atitinkamų generinių vaistų gamintojai turi galimybę per trumpą laiką patekti į atitinkamą rinką ir yra pakankamai pajėgūs sudaryti rimtą atsvarą šioje rinkoje jau esančiam originalių vaistų gamintojui, o tai turi patikrinti prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas.

                  5.

                  SESV 102 straipsnis turi būti aiškinamas taip, kad dominuojančią padėtį užimančios įmonės, kuri yra viešai pradėtos naudoti veikliosios medžiagos gamybos proceso patento savininkė, strategija prevenciškai arba po to, kai buvo iškelta byla, kurioje ginčijamas šio patento galiojimas, sudaryti grupę susitarimų dėl taikaus ginčų sprendimo, kurių bent jau poveikis yra toks, kad į rinką laikinai negali patekti potencialūs konkurentai, gaminantys generinius vaistus, kuriuose naudojama ši veiklioji medžiaga, yra piktnaudžiavimas dominuojančia padėtimi, kaip tai suprantama pagal šį straipsnį, jeigu ši strategija gali apriboti konkurenciją ir, konkrečiai kalbant, turi išstūmimo iš rinkos poveikį, viršijantį kiekvieno prie jos prisidėjusio susitarimo dėl taikaus ginčų sprendimo antikonkurencinį poveikį, o tai turi patikrinti prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas.

         (1)  OL C 240, 2018 7 9.


title: Byla C-323/18: 2020 m. kovo 3 d. Teisingumo Teismo (didžioji kolegija) sprendimas byloje (Fővárosi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság (Vengrija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Tesco-Global Áruházak Zrt. / Nemzeti Adó- és Vámhivatal Fellebbviteli Igazgatósága (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą – Įsisteigimo laisvė – Apyvartos mokestis mažmeninės prekybos parduotuvėse sektoriuje – Progresinis mokestis, veikiau taikomas kitų valstybių narių fizinių ar juridinių asmenų turimoms įmonėms nei nacionalinėms įmonėms – Visiems apmokestinamiesiems asmenims taikomi progresinio mokesčio segmentai – Apyvartos sumos neutralumas kaip atskyrimo kriterijus – Apmokestinamojo asmens pajėgumas mokėti mokesčius – Valstybės pagalba)

text:
               27.4.2020

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 137/7

      2020 m. kovo 3 d. Teisingumo Teismo (didžioji kolegija) sprendimas byloje (Fővárosi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság (Vengrija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Tesco-Global Áruházak Zrt. / Nemzeti Adó- és Vámhivatal Fellebbviteli Igazgatósága

      (Byla C-323/18) (1)

      (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą - Įsisteigimo laisvė - Apyvartos mokestis mažmeninės prekybos parduotuvėse sektoriuje - Progresinis mokestis, veikiau taikomas kitų valstybių narių fizinių ar juridinių asmenų turimoms įmonėms nei nacionalinėms įmonėms - Visiems apmokestinamiesiems asmenims taikomi progresinio mokesčio segmentai - Apyvartos sumos neutralumas kaip atskyrimo kriterijus - Apmokestinamojo asmens pajėgumas mokėti mokesčius - Valstybės pagalba)
      (2020/C 137/08)
      Proceso kalba: vengrų

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

         Fővárosi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság

         Šalys pagrindinėje byloje

         Ieškovė: Tesco-Global Áruházak Zrt.

         Atsakovė: Nemzeti Adó- és Vámhivatal Fellebbviteli Igazgatósága

         Rezoliucinė dalis

      SESV 49 ir 54 straipsniai turi būti aiškinami taip, kad pagal juos nedraudžiami valstybės narės teisės aktai, nustatantys labai progresinį apyvartos mokestį, kurio faktinę naštą iš esmės patiria kitų valstybių narių piliečių arba bendrovių, turinčių buveinę kitoje valstybėje narėje, tiesiogiai arba netiesiogiai kontroliuojamos įmonės, nes šios įmonės atitinkamoje rinkoje gauna didžiausią apyvartą.

         (1)  OL C 311, 2018 9 3.