title: Byla T-41/17: 2018 m. liepos 12 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Lotte / EUIPO – Nestlé Unternehmungen Deutschland (Koalos atvaizdas) (Europos Sąjungos prekių ženklas — Protesto procedūra — Vaizdinio Europos Sąjungos prekių ženklo, vaizduojančio koalas, paraiška — Ankstesnis erdvinis nacionalinis prekių ženklas „KOALA-BÄREN Schöller lustige Gebäckfiguren“ — Reglamento (EB) Nr. 207/2009 42 straipsnio 2 ir 3 dalys (dabar – Reglamento (ES) 2017/1001 47 straipsnio 2 ir 3 dalys) — Ankstesnio prekių ženklo naudojimo iš tikrųjų įrodymas — Teisė pakeisti sprendimą)

text:
               17.9.2018

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 328/46

      2018 m. liepos 12 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Lotte / EUIPO – Nestlé Unternehmungen Deutschland (Koalos atvaizdas)

      (Byla T-41/17) (1)

      ((Europos Sąjungos prekių ženklas - Protesto procedūra - Vaizdinio Europos Sąjungos prekių ženklo, vaizduojančio koalas, paraiška - Ankstesnis erdvinis nacionalinis prekių ženklas „KOALA-BÄREN Schöller lustige Gebäckfiguren“ - Reglamento (EB) Nr. 207/2009 42 straipsnio 2 ir 3 dalys (dabar – Reglamento (ES) 2017/1001 47 straipsnio 2 ir 3 dalys) - Ankstesnio prekių ženklo naudojimo iš tikrųjų įrodymas - Teisė pakeisti sprendimą))
      (2018/C 328/62)
      Proceso kalba: vokiečių

         Šalys

         Ieškovė: Lotte Co. Ltd (Tokijas, Japonija), atstovaujama advokatės M. Knitter

         Atsakovė: Europos Sąjungos intelektinės nuosavybės tarnyba, atstovaujama D. Walicka

         Kita procedūros EUIPO apeliacinėje taryboje šalis, įstojusi į bylą Bendrajame Teisme: Nestlé Unternehmungen Deutschland GmbH (Frankfurtas prie Maino, Vokietija), atstovaujama advokatų A. Jaeger-Lenz, S. Cobet-Nüse ir C. Elkemann

         Dalykas

      Ieškinys dėl 2016 m. spalio 28 d. EUIPO penktosios apeliacinės tarybos sprendimo (byla R 0250/2016-5), susijusio su protesto procedūra tarp Nestlé Schöller GmbH & Co. KG ir Lotte.

         Rezoliucinė dalis

                  1.

                  Panaikinti 2016 m. spalio 28 d. Europos Sąjungos intelektinės nuosavybės tarnybos (EUIPO) penktosios apeliacinės tarybos sprendimą (byla R 250/2016-5) tiek, kiek juo apeliacinė taryba patenkino protestą dėl 30 klasei priklausančių „šokoladiniu kremu įdarytų pyragų; šokolado; konditerijos gaminių; pyragaičių; sausainių; krekerių; valgomųjų ledų; pyragaičių ir konditerijos gaminių“.

                  2.

                  Atmesti Nestlé Schöller GmbH & Co. KG, kurios teises perėmė Nestlé Unternehmungen Deutschland GmbH, protestą dėl 30 klasei priklausančių „šokoladiniu kremu įdarytų pyragų; šokolado; konditerijos gaminių; pyragaičių; sausainių; krekerių; valgomųjų ledų; pyragaičių ir konditerijos gaminių“.

                  3.

                  EUIPO padengia savo ir Lotte Co. Ltd bylinėjimosi Bendrajame Teisme išlaidas.

                  4.

                  Nestlé Unternehmungen Deutschland padengia savo bylinėjimosi išlaidas.

         (1)  OL C 95, 2017 3 27.


title: Byla C-360/18: 2018 m. birželio 4 d. Finanzgericht Düsseldorf (Vokietija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Cargill Deutschland GmbH / Hauptzollamt Krefeld

text:
               17.9.2018

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 328/25

      2018 m. birželio 4 d.Finanzgericht Düsseldorf (Vokietija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Cargill Deutschland GmbH / Hauptzollamt Krefeld

      (Byla C-360/18)
      (2018/C 328/33)
      Proceso kalba: vokiečių

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

         Finanzgericht Düsseldorf

         Šalys pagrindinėje byloje

         Pareiškėja: Cargill Deutschland GmbH

         Atsakovė: Hauptzollamt Krefeld

         Prejudicinis klausimas

      Ar cukraus sektoriaus gamybos mokesčiai, kurie pagal 2013 m. gruodžio 2 d. Tarybos reglamentą (ES) Nr. 1360/2013, kuriuo nustatomi 2001-2002, 2002–2003, 2003–2004, 2004–2005 ir 2005–2006 prekybos metų cukraus sektoriaus gamybos mokesčiai, 2001–2002 ir 2004–2005 prekybos metų papildomo mokesčio skaičiavimo koeficientas ir suma, kurią cukraus gamintojai turi sumokėti runkelių pardavėjams dėl susidariusio didžiausio mokesčio ir priskaičiuoto 2002–2003, 2003–2004 ir 2005–2006 prekybos metų mokesčio skirtumo (1), turi būti skaičiuojami kitaip nei iki šiol, turi būti grąžinami atsižvelgiant į ekvivalentiškumo ir veiksmingumo principus pagal nacionalinę teisę, visų pirma taikant joje nustatytus senaties terminus?

         (1)  OL L 343, 2013, p. 2.


title: Byla C-123/16 P: 2018 m. liepos 25 d. Teisingumo Teismo (antroji kolegija) sprendimas byloje Orange Polska SA / Europos Komisija, Polska Izba Informatyki i Telekomunikacji, European Competitive Telecommunications Association AISBL (ECTA), buvusi European Competitive Telecommunications Association (Apeliacinis skundas — Konkurencija — SESV 102 straipsnis — Piktnaudžiavimas dominuojančia padėtimi — Lenkijos didmeninės fiksuotos prieigos prie plačiajuosčio ryšio interneto rinkos — Atsisakymas suteikti prieigą prie tinklo ir tiekti didmeninius produktus — Reglamentas (EB) Nr. 1/2003 — 7 straipsnio 1 dalis — 23 straipsnio 2 dalies a punktas — Teisėtas interesas konstatuoti pasibaigusį pažeidimą — Baudos apskaičiavimas — 2006 m. pagal Reglamento Nr. 1/2003 23 straipsnio 2 dalies a punktą skirtų baudų apskaičiavimo gairės — Sunkumas — Lengvinančios aplinkybės — Pažeidimą padariusios įmonės investicijos — Teisėtumo kontrolė — Neribotos jurisdikcijos kontrolė — Motyvų pakeitimas)

text:
               17.9.2018

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 328/2

      2018 m. liepos 25 d. Teisingumo Teismo (antroji kolegija) sprendimas byloje Orange Polska SA / Europos Komisija, Polska Izba Informatyki i Telekomunikacji, European Competitive Telecommunications Association AISBL (ECTA), buvusi European Competitive Telecommunications Association

      (Byla C-123/16 P) (1)

      ((Apeliacinis skundas - Konkurencija - SESV 102 straipsnis - Piktnaudžiavimas dominuojančia padėtimi - Lenkijos didmeninės fiksuotos prieigos prie plačiajuosčio ryšio interneto rinkos - Atsisakymas suteikti prieigą prie tinklo ir tiekti didmeninius produktus - Reglamentas (EB) Nr. 1/2003 - 7 straipsnio 1 dalis - 23 straipsnio 2 dalies a punktas - Teisėtas interesas konstatuoti pasibaigusį pažeidimą - Baudos apskaičiavimas - 2006 m. pagal Reglamento Nr. 1/2003 23 straipsnio 2 dalies a punktą skirtų baudų apskaičiavimo gairės - Sunkumas - Lengvinančios aplinkybės - Pažeidimą padariusios įmonės investicijos - Teisėtumo kontrolė - Neribotos jurisdikcijos kontrolė - Motyvų pakeitimas))
      (2018/C 328/02)
      Proceso kalba: anglų

         Šalys

         Apeliantė: Orange Polska SA, atstovaujama advokato S. Hautbourg, adwokaci P. Paśnik ir M. Modzelewska de Raad, baristerės A. Howard ir QC D. Beard

         Kitos proceso šalys: Europos Komisija, atstovaujama J. Szczodrowski, L. Malferrari ir E. Gippini Fournier; Polska Izba Informatyki i Telekomunikacji, atstovaujama adwokat P. Litwiński, European Competitive Telecommunications Association AISBL (ECTA), buvusi European Competitive Telecommunications Association, atstovaujama solisitorių G. I. Moir ir J. MacKenzie

         Rezoliucinė dalis

                  1.

                  Atmesti apeliacinį skundą.

                  2.

                  Priteisti iš Orange Polska SA jos pačios ir Europos Komisijos patirtas bylinėjimosi išlaidas.

                  3.

                  Polska Izba Informatyki i Telekomunikacji ir European Competitive Telecommunications Association AISBL (ECTA) padengia savo bylinėjimosi išlaidas.

         (1)  OL C 191, 2016 5 30.


title: Byla C-139/17 P: 2018 m. liepos 25 d. Teisingumo Teismo (dešimtoji kolegija) sprendimas byloje QuaMa Quality Management GmbH / Europos Sąjungos intelektinės nuosavybės tarnyba (EUIPO), Microchip Technology, Inc. (Apeliacinis skundas — Europos Sąjungos prekių ženklas — Reglamentas (EB) Nr. 207/2009 — Reglamentas (EB) Nr. 2868/95 — Protesto procedūra — Žodinio prekių ženklo „medialbo“ registracijos paraiška — Ankstesnis prekių ženklas „MediaLB“ — Santykinis atmetimo pagrindas — Galimybė supainioti — Asmens, kuris nėra ankstesnio prekių ženklo savininkas, protestas — Oficialaus prašymo įregistruoti ankstesnio prekių ženklo perkėlimą nebuvimas prieš pasibaigiant protesto pateikimo terminui — Nepriimtinumas)

text:
               17.9.2018

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 328/15

      2018 m. liepos 25 d. Teisingumo Teismo (dešimtoji kolegija) sprendimas byloje QuaMa Quality Management GmbH / Europos Sąjungos intelektinės nuosavybės tarnyba (EUIPO), Microchip Technology, Inc.

      (Byla C-139/17 P) (1)

      ((Apeliacinis skundas - Europos Sąjungos prekių ženklas - Reglamentas (EB) Nr. 207/2009 - Reglamentas (EB) Nr. 2868/95 - Protesto procedūra - Žodinio prekių ženklo „medialbo“ registracijos paraiška - Ankstesnis prekių ženklas „MediaLB“ - Santykinis atmetimo pagrindas - Galimybė supainioti - Asmens, kuris nėra ankstesnio prekių ženklo savininkas, protestas - Oficialaus prašymo įregistruoti ankstesnio prekių ženklo perkėlimą nebuvimas prieš pasibaigiant protesto pateikimo terminui - Nepriimtinumas))
      (2018/C 328/17)
      Proceso kalba: vokiečių

         Šalys

         Apeliantė: QuaMa Quality Management GmbH, atstovaujama advokato C. Russ

         Kitos proceso šalys: Europos Sąjungos intelektinės nuosavybės tarnyba (EUIPO), atstovaujama D. Botis ir M. Fischer, Microchip Technology, Inc., atstovaujama advokato C. Bergmann

         Rezoliucinė dalis

                  1.

                  Atmesti apeliacinį skundą.

                  2.

                  Priteisti iš QuaMa Quality Management GmbH bylinėjimosi išlaidas.

         (1)  OL C 357, 2017 10 23.


title: Byla T-514/15: 2018 m. liepos 10 d. Bendrojo Teismo nutartis byloje Izba Gospodarcza Producentów i Operatorów Urządzeń Rozrywkowych / Komisija (Galimybė susipažinti su dokumentais — Reglamentas (EB) Nr. 1049/2001 — Prašymas leisti susipažinti su išsamiomis nuomonėmis, pateiktomis per pranešimo procedūrą pagal Direktyvą 98/34/EB — Su procesu dėl įsipareigojimų neįvykdymo susiję dokumentai — Atsisakymas leisti susipažinti — Atskleidimas pateikus ieškinį — Pagrindo priimti sprendimą nebuvimas)

text:
               17.9.2018

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 328/47

      2018 m. liepos 10 d. Bendrojo Teismo nutartis byloje Izba Gospodarcza Producentów i Operatorów Urządzeń Rozrywkowych / Komisija

      (Byla T-514/15) (1)

      ((Galimybė susipažinti su dokumentais - Reglamentas (EB) Nr. 1049/2001 - Prašymas leisti susipažinti su išsamiomis nuomonėmis, pateiktomis per pranešimo procedūrą pagal Direktyvą 98/34/EB - Su procesu dėl įsipareigojimų neįvykdymo susiję dokumentai - Atsisakymas leisti susipažinti - Atskleidimas pateikus ieškinį - Pagrindo priimti sprendimą nebuvimas))
      (2018/C 328/63)
      Proceso kalba: anglų

         Šalys

         Ieškovė: Izba Gospodarcza Producentów i Operatorów Urządzeń Rozrywkowych (Varšuva, Lenkija), atstovaujama advokato P. Hoffman

         Atsakovė: Europos Komisija, atstovaujama F. Clotuche-Duvieusart ir M. Konstantinidis

         Ieškovės pusėje į bylą įstojusi šalis: Švedijos Karalystė, atstovaujama C. Meyer-Seitz, A. Falk, U. Persson, N. Otte Widgren, E. Karlsson ir L. Swedenborg

         Atsakovės pusėje į bylą įstojusi šalis: Lenkijos Respublika, atstovaujama B. Majczyna, M. Kamejsza-Kozłowska ir B. Paziewska

         Dalykas

      SESV 263 straipsniu grindžiamas prašymas panaikinti 2015 m. birželio 12 d. ir liepos 17 d. Komisijos sprendimus GESTDEM 2015/1291, kuriais atsisakoma ieškovei suteikti galimybę susipažinti su Komisijos išsamia nuomone ir Maltos Respublikos išsamia nuomone, pateiktomis per pranešimo procedūrą 2014/537/PL.

         Rezoliucinė dalis

                  1.

                  Nebereikia priimti sprendimo dėl ieškinio.

                  2.

                  Izba Gospodarcza Producentów i Operatorów Urządzeń Rozrywkowych ir Europos Komisija padengia savo bylinėjimosi išlaidas.

                  3.

                  Švedijos Karalystė ir Lenkijos Respublika padengia savo bylinėjimosi išlaidas.

         (1)  OL C 371, 2015 11 9.


title: Byla C-140/17: 2018 m. liepos 25 d. Teisingumo Teismo (antroji kolegija) sprendimas byloje (Naczelny Sąd Administracyjny (Lenkija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Szef Krajowej Administracji Skarbowej / Gmina Ryjewo (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą — Pridėtinės vertės mokestis (PVM) — Direktyva 2006/112/EB — 167, 168 ir 184 straipsniai — Pirkimo mokesčio atskaita — Tikslinimas — Ilgalaikis nekilnojamasis turtas — Pirminis priskyrimas prie veiklos, nesuteikiančios teisės į atskaitą, vėliau–ir prie veiklos, apmokestinamos PVM — Viešosios teisės reguliuojama įstaiga — Apmokestinamojo asmens statusas apmokestinamojo sandorio momentu)

text:
               17.9.2018

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 328/15

      2018 m. liepos 25 d. Teisingumo Teismo (antroji kolegija) sprendimas byloje (Naczelny Sąd Administracyjny (Lenkija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Szef Krajowej Administracji Skarbowej / Gmina Ryjewo

      (Byla C-140/17) (1)

      ((Prašymas priimti prejudicinį sprendimą - Pridėtinės vertės mokestis (PVM) - Direktyva 2006/112/EB - 167, 168 ir 184 straipsniai - Pirkimo mokesčio atskaita - Tikslinimas - Ilgalaikis nekilnojamasis turtas - Pirminis priskyrimas prie veiklos, nesuteikiančios teisės į atskaitą, vėliau–ir prie veiklos, apmokestinamos PVM - Viešosios teisės reguliuojama įstaiga - Apmokestinamojo asmens statusas apmokestinamojo sandorio momentu))
      (2018/C 328/18)
      Proceso kalba: lenkų

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

         Naczelny Sąd Administracyjny

         Šalys pagrindinėje byloje

         Ieškovas: Szef Krajowej Administracji Skarbowej

         Atsakovė: Gmina Ryjewo

         Rezoliucinė dalis

      2006 m. lapkričio 28 d. Tarybos direktyvos 2006/112/EB dėl pridėtinės vertės mokesčio bendros sistemos 167, 168 ir 184 straipsnius ir pridėtinės vertės mokesčio (PVM) neutralumo principą reikia aiškinti taip, kad jie nedraudžia, kad viešosios teisės reguliuojama įstaiga galėtų pasinaudoti teise į PVM, sumokėto už ilgalaikį nekilnojamąjį turtą, atskaitos tikslinimą tokiu atveju, kaip nagrinėjamas pagrindinėje byloje, kai įsigyjamas turtas, viena vertus, pagal pobūdį galėjo būti naudojamas tiek apmokestinamajai, tiek neapmokestinamajai veiklai, bet buvo naudojamas pirmiausia neapmokestinamajai veiklai, ir, kita vertus, ši viešosios teisės reguliuojama įstaiga aiškiai neišreiškė savo ketinimo priskirti šį turtą prie apmokestinamosios veiklos, bet ir neatmetė galimybės jį naudoti tuo tikslu, jei ištyrus visas faktines aplinkybes (o tai turi atlikti nacionalinis teismas) paaiškėja, kad įvykdyta Direktyvos 2006/112 168 straipsnyje nustatyta sąlyga, pagal kurią apmokestinamasis asmuo turi veikti kaip toks šio įsigijimo momentu.

         (1)  OL C 202, 2017 6 26.


title: Byla C-449/18 P: 2018 m. liepos 6 d. Europos Sąjungos intelektinės nuosavybės tarnybos pateiktas apeliacinis skundas dėl 2018 m. balandžio 26 d. Bendrojo Teismo (šeštoji kolegija) priimto sprendimo byloje T-554/14 Messi Cuccittini / EUIPO – J.M.-E.V. e hijos

text:
               29.10.2018

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 392/3

      2018 m. liepos 6 d. Europos Sąjungos intelektinės nuosavybės tarnybos pateiktas apeliacinis skundas dėl 2018 m. balandžio 26 d. Bendrojo Teismo (šeštoji kolegija) priimto sprendimo byloje T-554/14 Messi Cuccittini / EUIPO – J.M.-E.V. e hijos

      (Byla C-449/18 P)
      (2018/C 392/06)
      Proceso kalba: ispanų

         Šalys

         Apeliantė: Europos Sąjungos intelektinės nuosavybės tarnyba, atstovaujama S. Palmero Cabezas

         Kitos proceso šalys: Lionel Andrés Messi Cuccittini ir J.M.-E.V. e hijos, S.R.L.

         Apeliantės reikalavimai:

                  —

                  panaikinti skundžiamą sprendimą,

                  —

                  priteisti iš ieškovo Bendrajame Teisme bylinėjimosi išlaidas.

         Apeliacinio skundo pagrindai ir pagrindiniai argumentai

      EUIPO mano, kad skundžiamas sprendimas turi būti panaikintas, nes Bendrasis Teismas pažeidė Reglamento dėl Europos Sąjungos prekių ženklo 8 straipsnio 1 dalies b punktą, būtent:

                  —

                  Bendrasis Teismas padarė teisės klaidą, kai atliko žymenų konceptualaus panašumo analizę; tai atlikdamas jis atsižvelgė tik į didelės atitinkamos visuomenės dalies suvokimą ir neatsižvelgė į tai, kaip žymenis suvokia likusi atitinkamos visuomenės dalis, kurios požiūriu konceptualūs prekių ženklų skirtumai negali neutralizuoti jų vizualaus ar fonetinio panašumo,

                  —

                  atitinkamai Bendrasis Teismas padarė teisės klaidą, kai konstatavo, kad nėra galimybės supainioti remiantis tuo, kaip prekių ženklus, dėl kurių kilo ginčas, konceptualiu požiūriu suvokia „reikšminga“ visuomenės dalis, vietoj to, kad įvertintų, ar tokia galimybė supainioti egzistuoja didelės atitinkamos visuomenės dalies požiūriu, kaip to reikalaujama pagal jurisprudenciją.


title: Byla T-68/15: 2018 m. rugsėjo 19 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje HH Ferries ir kt. / Komisija (Valstybės pagalba — Pagalba Zundo fiksuotai geležinkelio ir kelio jungčiai — Švedijos ir Danijos valstybių teikiamas fiksuotos jungties per Zundą infrastruktūros projekto viešasis finansavimas — Valstybės garantijos — Mokestinė pagalba — Sprendimas nereikšti prieštaravimų — Sprendimas, kuriuo konstatuojamas valstybės pagalbos nebuvimas — Ieškinys dėl panaikinimo — Aktas, kurį galima ginčyti — Priimtinumas — Formalios tyrimo procedūros nepradėjimas — Dideli sunkumai — Sąvoka „pagalbos schema“ — Pagalba, skirta bendriems Europos interesams svarbaus projekto vykdymui skatinti — Garantijos pagalbos elemento vertinimas — Ribotas garantijos pagalbos elemento pobūdis — Proporcingumas — Teisėti lūkesčiai)

text:
               29.10.2018

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 392/20

      2018 m. rugsėjo 19 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje HH Ferries ir kt. / Komisija

      (Byla T-68/15) (1)

      ((Valstybės pagalba - Pagalba Zundo fiksuotai geležinkelio ir kelio jungčiai - Švedijos ir Danijos valstybių teikiamas fiksuotos jungties per Zundą infrastruktūros projekto viešasis finansavimas - Valstybės garantijos - Mokestinė pagalba - Sprendimas nereikšti prieštaravimų - Sprendimas, kuriuo konstatuojamas valstybės pagalbos nebuvimas - Ieškinys dėl panaikinimo - Aktas, kurį galima ginčyti - Priimtinumas - Formalios tyrimo procedūros nepradėjimas - Dideli sunkumai - Sąvoka „pagalbos schema“ - Pagalba, skirta bendriems Europos interesams svarbaus projekto vykdymui skatinti - Garantijos pagalbos elemento vertinimas - Ribotas garantijos pagalbos elemento pobūdis - Proporcingumas - Teisėti lūkesčiai))
      (2018/C 392/23)
      Proceso kalba: anglų

         Šalys

         Ieškovė: HH Ferries, anksčiau – Scandlines Øresund I/S, (Helsingør, Danija), HH Ferries Helsingor ApS (Helsingør), HH Ferries Helsingborg AB, anksčiau – HH-Ferries Helsingborg AB (Helsingborgas, Švedija), atstovaujamos advokatų M. Johansson, R. Azelius, P. Remnelid ir L. Sandberg-Mørch

         Atsakovė: Europos Komisija, atstovaujama L. Flynn, S. Noë, R. Sauer ir L. Armati

         Atsakovės pusėje į bylą įstojusi šalis: Danijos Karalystė, iš pradžių atstovaujama C. Thorning, vėliau – J. Nymann-Lindegren, padedamų advokato R. Holdgaard, ir Švedijos Karalystė, iš pradžių atstovaujama E. Karlsson, L. Swedenborg, A. Falk, C. Meyer-Seitz, U. Persson ir N. Otte Widgren, vėliau – A. Falk, C. Meyer-Seitz, L. Zettergren ir H. Shev

         Dalykas

      SESV 263 straipsniu grindžiamas prašymas panaikinti 2014 m. spalio 15 d. Komisijos sprendimą C(2014) 7358 final kai kurių priemonių nepripažinti pagalba ir, atlikus SESV 108 straipsnio 3 dalyje numatytą pirminio tyrimo procedūrą, nereikšti prieštaravimų dėl valstybės pagalbos SA.36558 (2014/NN) ir SA.38371 (2014/NN) – Danija ir SA.36662 (2014/NN) – Švedija, susijusios su Zundo kelio ir geležinkelio fiksuotos jungties infrastruktūros projekto viešuoju finansavimu (OL C 418, 2014, p. 1 ir OL C 437, 2014, p. 1).

         Rezoliucinė dalis

                  1.

                  Panaikinti 2014 m. spalio 15 d. Europos Komisijos sprendimą C(2014) 7358 final, kiek jame nuspręsta nereikšti prieštaravimų dėl mokestinės pagalbos, susijusios su turto vertės sumažėjimu ir nuostolių perkėlimu, kurią Danijos Karalystė suteikė Øresundsbro Konsortiet, ir dėl garantijų, kurias Danijos Karalystė ir Švedijos Karalystė suteikė Øresundsbro Konsortiet.

                  2.

                  Atmesti likusią ieškinio dalį.

                  3.

                  Komisija padengia savo ir HH Ferries I/S, HH Ferries Helsingor ApS ir HH Ferries Helsingborg AB bylinėjimosi išlaidas.

                  4.

                  Danijos Karalystė ir Švedijos Karalystė padengia savo bylinėjimosi išlaidas.

         (1)  OL C 138, 2015 4 27.


title: Byla T-715/14: 2018 m. rugsėjo 13 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Rosneft ir kt. / Taryba (Bendra užsienio ir saugumo politika — Ribojamosios priemonės atsižvelgiant į Rusijos veiksmus, kuriais destabilizuojama padėtis Ukrainoje — Pareiga motyvuoti — Akivaizdi vertinimo klaida — Teisė į gynybą ir teisė į veiksmingą teisminę apsaugą — Europos Sąjungos ir Rusijos partnerystės ir bendradarbiavimo susitarimas — Nuosavybės teisė — Vienodas požiūris — Proporcingumas — Piktnaudžiavimas įgaliojimais — Teisinis saugumas)

text:
               29.10.2018

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 392/13

      2018 m. rugsėjo 13 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Rosneft ir kt. / Taryba

      (Byla T-715/14) (1)

      ((Bendra užsienio ir saugumo politika - Ribojamosios priemonės atsižvelgiant į Rusijos veiksmus, kuriais destabilizuojama padėtis Ukrainoje - Pareiga motyvuoti - Akivaizdi vertinimo klaida - Teisė į gynybą ir teisė į veiksmingą teisminę apsaugą - Europos Sąjungos ir Rusijos partnerystės ir bendradarbiavimo susitarimas - Nuosavybės teisė - Vienodas požiūris - Proporcingumas - Piktnaudžiavimas įgaliojimais - Teisinis saugumas))
      (2018/C 392/16)
      Proceso kalba: anglų

         Šalys

         Ieškovės: PAO Rosneft Oil Company, buvusi NK Rosneft OAO (Maskva, Rusija), RN-Shelf-Arctic OOO (Maskva), AO RN-Shelf-Far East, buvusi RN-Shelf-Dalniy Vostok ZAO (Južno Sachalinskas, Rusija), RN-Exploration OOO (Maskva), Tagulskoe OOO (Krasnojarskas, Rusija), iš pradžių atstovaujamos QC T. Beazley, vėliau advokatų L. Van den Hende, J. Charles, solisitorių M. Schonberg ir K. Krissinel

         Atsakovė: Europos Sąjungos Taryba, atstovaujama S. Boelaert ir B. Driessen

         Atsakovės pusėje į bylą įstojusios šalys: Jungtinė Didžiosios Britanijos ir Šiaurės Airijos Karalystė, iš pradžių atstovaujama C. Brodie, vėliau – V. Kaye, dar vėliau –S. Brandon, dar vėliau – C. Crane, galiausiai – R. Fadoju, padedamų baristerio C. Banner, ir Europos Komisija, atstovaujama L. Havas, T. Scharf ir D. Gauci

         Dalykas

      Pagal SESV 263 straipsnį pateiktas prašymas panaikinti 2014 m. liepos 31 d. Tarybos sprendimo 2014/512/BUSP dėl ribojamųjų priemonių atsižvelgiant į Rusijos veiksmus, kuriais destabilizuojama padėtis Ukrainoje (OL L 229, 2014, p. 13), iš dalies pakeisto 2014 m. rugsėjo 8 d. Tarybos sprendimu 2014/659/BUSP (OL L 271, 2014, p. 54), 2014 m. gruodžio 4 d. Tarybos sprendimu 2014/872/BUSP (OL L 349, 2014, p. 58), 2015 m. birželio 22 d. Tarybos sprendimu (BUSP) 2015/971 (OL L 157, 2015, p. 50), 2015 m. gruodžio 21 d. Tarybos sprendimu (BUSP) 2015/2431 (OL L 334, 2015, p. 22), 2016 m. liepos 1 d. Tarybos sprendimu (BUSP) 2016/1071 (OL L 178, 2016, p. 21) ir 2016 m. gruodžio 19 d. Tarybos sprendimu (BUSP) 2016/2315 (OL L 345, 2016, p. 65), 1 straipsnio 2 dalies b–d punktus, 3 dalį bei III priedą ir 2014 m. liepos 31 d. Tarybos reglamento (ES) Nr. 833/2014 dėl ribojamųjų priemonių atsižvelgiant į Rusijos veiksmus, kuriais destabilizuojama padėtis Ukrainoje (OL L 229, 2014, p. 1), iš dalies pakeisto 2014 m. rugsėjo 8 d. Tarybos reglamentu (ES) Nr. 960/2014 (OL L 271, 2014, p. 3) ir 2014 m. gruodžio 4 d. Tarybos reglamentu (ES) Nr. 1290/2014 (OL L 349, 2014, p. 20), 3, 3a straipsnius, 4 straipsnio 3, 4 dalis, II priedą, 5 straipsnio 2 dalies b–d punktus ir 3 dalį, VI priedą ir 11 straipsnį.

         Rezoliucinė dalis

                  1.

                  Atmesti ieškinį.

                  2.

                  PAO Rosneft Oil Company, RN-Shelf-Arctic OOO, AO RN-Shelf-Far East, RN-Exploration OOO ir Tagulskoe OOO padengia savo bylinėjimosi išlaidas ir iš jų priteisiamos Europos Sąjungos Tarybos patirtos bylinėjimosi išlaidos.

                  3.

                  Europos Komisija ir Jungtinė Didžiosios Britanijos ir Šiaurės Airijos Karalystė kiekviena padengia savo bylinėjimosi išlaidas.

         (1)  OL C 431, 2014 12 1.


title: Byla C-464/18: 2018 m. liepos 17 d. Juzgado de lo Mercantil de Gerona (Ispanija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje ZX / Ryanair DAC

text:
               29.10.2018

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 392/4

      2018 m. liepos 17 d.Juzgado de lo Mercantil de Gerona (Ispanija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje ZX / Ryanair DAC

      (Byla C-464/18)
      (2018/C 392/07)
      Proceso kalba: ispanų

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

         Juzgado de lo Mercantil de Gerona

         Šalys pagrindinėje byloje

         Ieškovė: ZX

         Atsakovė: Ryanair DAC

         Prejudiciniai klausimai

                  1.

                  Ar Reglamento (ES) Nr. 1215/2012 (1) 26 straipsnyje numatytas ir įtvirtintas numanomo susitarimo dėl jurisdikcijos pagrindas visais aspektais reikalauja savarankiško ir visoms valstybėms narėms bendro aiškinimo, kuris, dėl tos priežasties, negali priklausyti nuo valstybių narių vidaus jurisdikcijos taisyklių nustatomų apribojimų?

                  2.

                  Ar Reglamento (ES) Nr. 1215/2012 26 straipsnyje numatytas ir įtvirtintas numanomo susitarimo dėl jurisdikcijos pagrindas yra „grynoji“ tarptautinės jurisdikcijos taisyklė, išimtinai reiškianti valstybės narės teismus, tačiau teritorinę jurisdikciją turintis teismas turi būti nurodytas pagal valstybės narės proceso teisę, ar, priešingai, tai yra ir tarptautinės, ir teritorinės jurisdikcijos taisyklė?

                  3.

                  Ar tai, kad skrydį vykdo oro linijų bendrovė, turinti buveinę kitoje valstybėje narėje, tačiau išvykimo ar atvykimo vieta yra valstybėje narėje, kurioje ji turi pagalbines paslaugas bendrovei teikiantį filialą, per kurį bilietai nebuvo įsigyti, gali reikšti, atsižvelgiant į bylos aplinkybes, tokį ginčą dėl filialų, atstovybių ar dėl bet kurių kitų padalinių veiklos, kuris pateisintų Reglamento (ES) Nr. 1215/2012 7 straipsnio 5 punkte numatytą jurisdikcijos sąsajos kriterijų?

         (1)  2012 m. gruodžio 12 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (ES) Nr. 1215/2012 dėl jurisdikcijos ir teismo sprendimų civilinėse ir komercinėse bylose pripažinimo ir vykdymo (OL L 351, 2012, p. 1).


title: Byla T-266/17: 2018 m. rugsėjo 20 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Kwizda Holding / EUIPO – Dermapharm (UROAKUT) (Europos Sąjungos prekių ženklas — Protesto procedūra — Europos Sąjungos žodinio prekių ženklo UROAKUT paraiška — Ankstesni nacionalinis ir tarptautinis vaizdiniai prekių ženklai „UroCys“ — Santykinis atmetimo pagrindas — Galimybės supainioti nebuvimas — Teisė pakeisti sprendimą — Reglamento (EB) Nr. 207/2009 8 straipsnio 1 dalies b punktas (dabar – Reglamento (ES) 2017/1001 8 straipsnio 1 dalies b punktas))

text:
               5.11.2018

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 399/34

      2018 m. rugsėjo 20 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Kwizda Holding / EUIPO – Dermapharm (UROAKUT)

      (Byla T-266/17) (1)

      ((Europos Sąjungos prekių ženklas - Protesto procedūra - Europos Sąjungos žodinio prekių ženklo UROAKUT paraiška - Ankstesni nacionalinis ir tarptautinis vaizdiniai prekių ženklai „UroCys“ - Santykinis atmetimo pagrindas - Galimybės supainioti nebuvimas - Teisė pakeisti sprendimą - Reglamento (EB) Nr. 207/2009 8 straipsnio 1 dalies b punktas (dabar – Reglamento (ES) 2017/1001 8 straipsnio 1 dalies b punktas)))
      (2018/C 399/46)
      Proceso kalba: vokiečių

         Šalys

         Ieškovė: Kwizda Holding GmbH (Viena, Austrija), atstovaujama advokatų L. Wiltschek, D. Plasser ir K. Majchrzak

         Atsakovė: Europos Sąjungos intelektinės nuosavybės tarnyba, atstovaujama S. Hanne

         Kita procedūros EUIPO apeliacinėje taryboje šalis, įstojusi į bylą Bendrajame Teisme: Dermapharm GmbH (Viena), atstovaujama advokatų H. Kunz-Hallstein ir R. Kunz-Hallstein

         Dalykas

      Ieškinys dėl 2017 m. kovo 7 d. EUIPO ketvirtosios apeliacinės tarybos sprendimo (byla R 1221/2016-4), susijusio su protesto procedūra tarp Dermapharm ir Kwizda Holding.

         Rezoliucinė dalis

                  1.

                  Panaikinti 2017 m. kovo 7 d. Europos Sąjungos intelektinės nuosavybės tarnybos (EUIPO) ketvirtosios apeliacinės tarybos sprendimą (byla R 1221/2016-4).

                  2.

                  Atmesti Dermapharm GmbH protestą.

                  3.

                  EUIPO padengia savo bylinėjimosi išlaidas ir iš jos priteisiamos Kwizda Holding GmbH bylinėjimosi išlaidos, įskaitant išlaidas, kurias ši patyrė vykstant procedūrai Apeliacinėje taryboje.

                  4.

                  Dermapharm padengia savo bylinėjimosi išlaidas.

         (1)  OL C 202, 2017 6 26.


title: Byla T-536/18: 2018 m. rugsėjo 11 d. pareikštas ieškinys byloje Société des produits Nestlé / EUIPO – European Food (fitness)

text:
               5.11.2018

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 399/47

      2018 m. rugsėjo 11 d. pareikštas ieškinys byloje Société des produits Nestlé / EUIPO – European Food (fitness)

      (Byla T-536/18)
      (2018/C 399/62)
      Kalba, kuria surašytas ieškinys: anglų

         Šalys

         Ieškovė: Société des produits Nestlé SA (Vevė, Šveicarija), atstovaujama advokatų A. Jaeger-Lenz, A. Lambrecht, C. Elkemann

         Atsakovė: Europos Sąjungos intelektinės nuosavybės tarnyba (EUIPO)

         Kita procedūros Apeliacinėje taryboje šalis: European Food SA (Păntășești, Rumunija)

         Su procedūra EUIPO susijusi informacija

         Prekių ženklo, dėl kurio kilo ginčas, savininkė: ieškovė Bendrajame Teisme.

         Prekių ženklas, dėl kurio kilo ginčas: žodinis Europos Sąjungos prekių ženklas „fitness“ – Europos Sąjungos prekių ženklas Nr. 2 470 326.

         Procedūra EUIPO: registracijos panaikinimo procedūra.

         Ginčijamas sprendimas: 2018 m. birželio 6 d. EUIPO antrosios apeliacinės tarybos sprendimas byloje R 755/2018-2.

         Reikalavimai

      Ieškovė Bendrojo Teismo prašo:

                  —

                  panaikinti ginčijamą sprendimą,

                  —

                  atmesti apeliaciją dėl 2013 m. spalio 18 d. Anuliavimo skyriaus sprendimo 5802 C,

                  —

                  priteisti iš EUIPO bylinėjimosi išlaidas.

         Pagrindai, kuriais remiamasi

                  —

                  Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) 2017/1001 72 straipsnio 6 dalies pažeidimas.

                  —

                  Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) 2017/1001 95 straipsnio 2 dalies pažeidimas.

                  —

                  Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) 2017/1001 7 straipsnio 1 dalies c punkto, siejamo su 59 straipsnio 1 dalies a punktu, pažeidimas.

                  —

                  Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) 2017/1001 7 straipsnio 1 dalies b punkto, siejamo su 59 straipsnio 1 dalies a punktu, pažeidimas.


title: 2018 m. birželio 14 d. Teismo sprendimas byloje E-16/17 ELPA priežiūros institucija prieš Islandiją (ELPA valstybės įsipareigojimų nevykdymas – Neįgyvendinimas – Reglamentas (ES) Nr. 231/2013)

text:
               15.11.2018

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 414/11

      TEISMO SPRENDIMAS
      2018 m. birželio 14 d.
      byloje E-16/17

         ELPA priežiūros institucija prieš Islandiją

         (ELPA valstybės įsipareigojimų nevykdymas – Neįgyvendinimas – Reglamentas (ES) Nr. 231/2013)

      (2018/C 414/13)
      Byloje E-16/17 ELPA priežiūros institucija prieš Islandiją dėl PRAŠYMO pripažinti, kad neužtikrinusi, kad Europos ekonominės erdvės susitarimo IX priedo 31bba punkte nurodytas teisės aktas (2012 m. gruodžio 19 d. Komisijos deleguotasis reglamentas (ES) Nr. 231/2013, kuriuo papildomos Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2011/61/ES nuostatos dėl išimčių, bendrųjų veiklos sąlygų, depozitoriumų, finansinio sverto, skaidrumo ir priežiūros), Susitarimo 1 protokolu suderintas su šiuo Susitarimu, būtų perkeltas į nacionalinės teisės sistemą, Islandija neįvykdė įsipareigojimų pagal Susitarimo 7 straipsnį, Teismas, kurį sudaro pirmininkas Pállis Hreinssonas ir teisėjai Peras Christiansenas ir Berndas Hammermannas (pranešėjas), 2018 m. birželio 14 d. priėmė sprendimą, kurio rezoliucinė dalis yra tokia:
      Teismas:

                  1.

                  Pripažįsta, kad neužtikrinusi, kad Europos ekonominės erdvės susitarimo IX priedo 31bba punkte nurodytas teisės aktas (2012 m. gruodžio 19 d. Komisijos deleguotasis reglamentas (ES) Nr. 231/2013, kuriuo papildomos Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2011/61/ES nuostatos dėl išimčių, bendrųjų veiklos sąlygų, depozitoriumų, finansinio sverto, skaidrumo ir priežiūros), Susitarimo 1 protokolu suderintas su šiuo Susitarimu, būtų perkeltas į nacionalinės teisės sistemą, Islandija neįvykdė įsipareigojimų pagal Susitarimo 7 straipsnį.

                  2.

                  Nurodo Islandijai padengti bylinėjimosi išlaidas.


title: Byla C-603/18 P: 2018 m. rugsėjo 24 d.Dr. K. Chrysostomides & Co. LLC ir kt. pateiktas apeliacinis skundas dėl 2018 m. liepos 13 d. Bendrojo Teismo (ketvirtoji išplėstinė kolegija) priimto sprendimo byloje T-680/13 Dr. K. Chrysostomides & Co. LLC ir kt. / Europos Sąjungos Taryba ir kt.

text:
               26.11.2018

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 427/27

      2018 m. rugsėjo 24 d.Dr. K. Chrysostomides & Co. LLC ir kt. pateiktas apeliacinis skundas dėl 2018 m. liepos 13 d. Bendrojo Teismo (ketvirtoji išplėstinė kolegija) priimto sprendimo byloje T-680/13 Dr. K. Chrysostomides & Co. LLC ir kt. / Europos Sąjungos Taryba ir kt.

      (Byla C-603/18 P)
      (2018/C 427/35)
      Proceso kalba: anglų

         Šalys

         Apeliantai: Dr. K. Chrysostomides & Co. LLC ir kt., atstovaujami baristerio P. Tridimas

         Kitos proceso šalys: Europos Sąjungos Taryba, Europos Komisija, Europos Centrinis Bankas, Euro grupė, atstovaujama Europos Sąjungos Tarybos, Europos Sąjunga, atstovaujama Europos Komisijos

         Apeliantų reikalavimai

      Apeliantai Teisingumo Teismo prašo:

                  —

                  panaikinti Bendrojo Teismo sprendimą;

                  —

                  patenkinti Bendrajame teisme apeliantų išdėstytus reikalavimus,

                  —

                  priteisti iš atsakovų bylinėjimosi šiame apeliaciniame procese ir Bendrajame Teisme išlaidas.

         Apeliacinio skundo pagrindai ir pagrindiniai argumentai

      Apeliantai tvirtina, kad Bendrasis Teismas padarė teisės klaidų:

                  (a)

                  kai nusprendė, kad Euro grupė nereikalavo, kad Kipras nustatytų priemones, lėmusias jų patirtą žalą arba kad tos priemonės nebuvo reikalaujamos veiksmais, priskirtinais ES,

                  (b)

                  kai nusprendė, kad 2013 m. kovo 21 d. ECB pranešimas spaudai nepadarė žalos apeliantams,

                  (c)

                  kai konstatavo, kad tam tikri kiti atsakovų aktai nereikalavo iš Kipro tęsti žalingų priemonių įgyvendinimą ir (arba) nereikalavo nustatyti žalingas priemones, įtvirtintas 2013 m. liepos 30 d. žalą sukėlusių dekretų prieduose,

                  (d)

                  kai nusprendė, kad ne visos žalingos priemonės buvo reikalaujamos Tarybos sprendimu 2013/236 (1);

                  (e)

                  kai nusprendė, kad nebuvo šiurkščiai pažeista Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijos 17 straipsnyje ir Europos žmogaus teisių ir pagrindinių laisvių apsaugos konvencijos 1 protokolo 1 straipsnyje įtvirtinta teisė į nuosavybę, teisėtų lūkesčių apsaugos principas ir diskriminacijos draudimo principas.

            Apeliantai tvirtina, kad žalingos priemonės neatitinka teisės į nuosavybę ribojimo, kuris turi būti įtvirtintas įstatymą, reikalavimų ir proporcingumo reikalavimų. Jie tvirtina, kad atsakovų elgesys sukėlė teisėtų lūkesčių, kad nebus imtasi gelbėjimo privačiomis lėšomis (bail-in) priemonių, kurios sumažintų jų indėlius. Jie mano, kad jie, kaip Bank of Cyprus ir Laïki indėlininkai ir (arba) akcininkai buvo diskriminuojami palyginti su kitų Eurozonos valstybių narių, kurioms buvo suteikta panaši pagalba, kaip ir Kiprui, bankų indėlininkais ir akcininkais.

         (1)  2013 m. balandžio 25 d. Tarybos sprendimas, skirtas Kiprui, dėl specialiųjų priemonių finansiniam stabilumui ir tvariam augimui atkurti (OL L 141, 2013, p. 32).


title: Byla T-555/18: 2018 m. rugsėjo 18 d. pareikštas ieškinys byloje Medrobotics / EUIPO (See More. Reach More. Treat More.)

text:
               26.11.2018

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 427/90

      2018 m. rugsėjo 18 d. pareikštas ieškinys byloje Medrobotics / EUIPO (See More. Reach More. Treat More.)

      (Byla T-555/18)
      (2018/C 427/118)
      Proceso kalba: anglų

         Šalys

         Ieškovė: Medrobotics Corp. (Raynham, Masačusetsas, Jungtinės Amerikos Valstijos), atstovaujama advokatų B. Bittner ir U. Heinrich

         Atsakovė: Europos Sąjungos intelektinės nuosavybės tarnyba (EUIPO)

         Su procedūra EUIPO susijusi informacija

         Prekių ženklas, dėl kurio kilo ginčas: žodinio Europos Sąjungos prekių ženklo „See More. Reach More. Treat More.“ paraiška – Registracijos paraiška Nr. 17 205 055.

         Ginčijamas sprendimas: 2018 m. liepos 18 d. EUIPO antrosios apeliacinės tarybos sprendimas byloje R 463/2018-2.

         Reikalavimai

      Ieškovė Bendrojo Teismo prašo:

                  —

                  panaikinti ginčijamą sprendimą,

                  —

                  priteisti iš EUIPO bylinėjimosi išlaidas.

         Pagrindas, kuriuo remiamasi

                  —

                  Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) 2017/1001 7 straipsnio 1 dalies b punkto pažeidimas.


title: Byla T-12/17: 2018 m. rugsėjo 27 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Mellifera / Komisija (Vartotojų apsauga — Įgyvendinimo reglamentas (ES) 2016/1056 — Įgyvendinimo reglamentas dėl „glifosato“ veikliosios medžiagos patvirtinimo galiojimo pratęsimo — Reglamentas (EB) Nr. 1367/2006 — Vidaus peržiūros prašymas — Reglamento Nr. 1367/2006 2 straipsnio 1 dalies g punktas ir 10 straipsnio 1 dalis — Individualaus taikymo priemonė — Orhuso konvencija)

text:
               26.11.2018

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 427/48

      2018 m. rugsėjo 27 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Mellifera / Komisija

      (Byla T-12/17) (1)

      (Vartotojų apsauga - Įgyvendinimo reglamentas (ES) 2016/1056 - Įgyvendinimo reglamentas dėl „glifosato“ veikliosios medžiagos patvirtinimo galiojimo pratęsimo - Reglamentas (EB) Nr. 1367/2006 - Vidaus peržiūros prašymas - Reglamento Nr. 1367/2006 2 straipsnio 1 dalies g punktas ir 10 straipsnio 1 dalis - Individualaus taikymo priemonė - Orhuso konvencija)
      (2018/C 427/61)
      Proceso kalba: vokiečių

         Šalys

         Ieškovė: Mellifera eV, Vereinigung für wesensgemäße Bienenhaltung (Rosenfeldas, Vokietija), atstovaujama advokato A. Willand

         Atsakovė: Europos Komisija, atstovaujama G. Gattinara ir C. Hermes

         Dalykas

      SESV 263 straipsniu grindžiamas prašymas, kuriuo siekiama panaikinti 2016 m. lapkričio 8 d. Komisijos sprendimą Ares(2016) 6306335 atmesti vidaus peržiūros prašymą pagal 2006 m. rugsėjo 6 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (EB) Nr. 1367/2006 dėl Orhuso konvencijos dėl teisės gauti informaciją, visuomenės dalyvavimo priimant sprendimus ir teisės kreiptis į teismus aplinkosaugos klausimais nuostatų taikymo Bendrijos institucijoms ir organams (OL L 264, 2006, p. 13) 10 straipsnį, pateiktą dėl 2016 m. birželio 29 d. Komisijos įgyvendinimo reglamento (ES) 2016/1056, kuriuo dėl veikliosios medžiagos „glifosato“ patvirtinimo galiojimo pratęsimo iš dalies keičiamas Įgyvendinimo reglamentas (ES) Nr. 540/2011 (OL L 173, 2016, p. 52).

         Rezoliucinė dalis

                  1.

                  Atmesti ieškinį.

                  2.

                  Mellifera e.V., Vereinigung für wesensgemäße Bienenhaltung padengia savo bylinėjimosi išlaidas ir iš jos priteisiamos Europos Komisijos patirtos bylinėjimosi išlaidos.

         (1)  OL C 63, 2017 2 27.


title: Byla T-17/17: 2018 m. spalio 4 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Constantinescu / Parlamentas (Viešoji tarnyba — Pareigūnai — Ugdymas — Priėmimas į darželį — Sprendimas priimti vaiką į kitą nei iki tol lankytą darželį — Ieškinyje klaidingai nurodytas atsakovas — Nepriimtinumas — Atsakomybė)

text:
               26.11.2018

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 427/49

      2018 m. spalio 4 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Constantinescu / Parlamentas

      (Byla T-17/17) (1)

      (Viešoji tarnyba - Pareigūnai - Ugdymas - Priėmimas į darželį - Sprendimas priimti vaiką į kitą nei iki tol lankytą darželį - Ieškinyje klaidingai nurodytas atsakovas - Nepriimtinumas - Atsakomybė)
      (2018/C 427/62)
      Proceso kalba: prancūzų

         Šalys

         Ieškovė: Radu Constantinescu (Kreuzweiler, Vokietija), atstovaujamas advokatų S. Rodrigues ir A. Blot

         Atsakovas: Europos Parlamentas, atstovaujamas E. Taneva ir L. Deneys

         Dalykas

      SESV 270 straipsniu grindžiamas ieškinys, kuriuo siekiama, pirma, panaikinti „Infrastruktūros ir logistikos“ biuro Liuksemburge sprendimą dėl ieškovo vaiko įrašymo į Liuksemburgo II Europos mokyklos – Bertranže-Mameryje darželį ir atsisakymo priimti į Liuksemburgo I Europos mokyklos – Kirchberge darželį ir 2016 m. spalio 7 d. Europos Parlamento sprendimą, kuriuo atmetamas ieškovo skundas, ir, antra, atlyginti ieškovo patirtą turtinę ir neturtinę žalą.

         Rezoliucinė dalis

                  1.

                  Atmesti ieškinį.

                  2.

                  Priteisti iš Europos Parlamento bylinėjimosi išlaidas.

         (1)  OL C 70, 2017 3 6.


title: Byla T-561/18: 2018 m. rugsėjo 20 d. pareikštas ieškinys byloje ITD ir Danske Fragtmænd / Komisija

text:
               26.11.2018

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 427/90

      2018 m. rugsėjo 20 d. pareikštas ieškinys byloje ITD ir Danske Fragtmænd / Komisija

      (Byla T-561/18)
      (2018/C 427/119)
      Proceso kalba: anglų

         Šalys

         Ieškovės: ITD, Brancheorganisation for den danske vejgodstransport A/S (Padborg, Danija) ir Danske Fragtmænd A/S (Åbyhøj, Danija), atstovaujamos advokato L. Sandberg-Mørch

         Atsakovė: Europos Komisija

         Reikalavimai

      Ieškovės Bendrojo Teismo prašo:

                  —

                  panaikinti 2018 m. gegužės 28 d. Komisijos sprendimą C(2018) 3169 final dėl valstybės pagalbos SA.47707 (2018/N) – Valstybės kompensacijos, suteiktos PostNord už universaliųjų pašto paslaugų teikimą – Danija (1),

                  —

                  priteisti iš Komisijos bylinėjimosi išlaidas.

         Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

      Ieškiniui pagrįsti ieškovės pateikia vienintelį pagrindą, susijusį su tuo, kad Komisija nepradėjo formalios tyrimo procedūros, numatytos SESV 108 straipsnio 2 dalyje, nors buvo didelių sunkumų, iškilusių vertinant ginčijamas priemones. Šis pagrindas grindžiamas dviejų rūšių argumentais: siejamais su preliminarios tyrimo procedūros trukme ir aplinkybėmis bei ginčijamo sprendimo turiniu.

                  —

                  Dėl ginčijamo sprendimo turinio, ieškovės, be kita ko, teigia, kad: (i) kompensaciją, susijusi su įpareigojimu teikti universaliąsias paslaugas nesuderinama su vidaus rinka; (ii) valstybės garantijos nėra esama pagalba; (iii) atleidimas nuo PVM tenka valstybei; (iv) netinkamas sąnaudų paskirstymas lemia valstybės išteklių perdavimą ir priskirtinas valstybei; (v) 2017 m. vasario 23 d. kapitalo įnašas priskirtinas valstybei ir juo Post Danmark suteikiama ekonominės naudos.

         (1)  OL C 360, 2018, p. 3.


title: Byla C-470/18: 2018 m. liepos 19 d.Hof van Cassatie (Belgija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje JM / Belgische Staat

text:
               26.11.2018

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 427/5

      2018 m. liepos 19 d.Hof van Cassatie (Belgija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje JM / Belgische Staat

      (Byla C-470/18)
      (2018/C 427/08)
      Proceso kalba: nyderlandų

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

         Hof van Cassatie

         Šalys pagrindinėje byloje

         Kasatorius: JM

         Kita kasacinio proceso šalis: Belgische Staat

         Prejudicinis klausimas

      Ar Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijos 47 straipsnis aiškintinas taip, kad kalbant apie pridėtinės vertės mokestį šis straipsnis jokiomis aplinkybėmis neleidžia naudoti įrodymų, surinktų pažeidžiant Chartijos 7 straipsniu garantuojamą teisę į tai, kad būtų gerbiamas privatus gyvenimas, o gal jis leidžia priimti (taikyti) nacionalinės teisės aktą, pagal kurį teismas, turintis nuspręsti, ar toks įrodymas gali būti naudojamas nustatomam pridėtinės vertės mokesčiui pagrįsti, turi atlikti vertinimą, kaip nurodyta sprendimo pateikti prašymą priimti prejudicinį sprendimą 4 punkte?


title: Byla T-565/18: 2018 m. rugsėjo 24 d. pareikštas ieškinys byloje P. Krücken Organic / Komisija

text:
               26.11.2018

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 427/91

      2018 m. rugsėjo 24 d. pareikštas ieškinys byloje P. Krücken Organic / Komisija

      (Byla T-565/18)
      (2018/C 427/120)
      Proceso kalba: vokiečių

         Šalys

         Ieškovė: P. Krücken Organic GmbH (Manheimas, Vokietija), atstovaujama advokato H. Schmidt

         Atsakovė: Europos Komisija

         Reikalavimai

      Ieškovė Bendrojo Teismo prašo:

                  —

                  įpareigoti atsakovę sumokėti ieškovei 216 749,02 EUR ir nuo ieškinio įteikimo dienos skaičiuojamas metines palūkanas, aštuoniais procentiniais punktais viršijančias Europos Centrinio Banko nustatytą bazinę palūkanų normą;

                  —

                  įpareigoti atsakovę pateikti ieškovei dokumentus, parengtus vykdant ECOCERT SA veiklą, susijusią su Erenhot Jinguyuan Grain and Oil Co. Ltd. (2051 Youyi Road North, Ernehot City, Xilingol League, Inner Mongolia Autonomous Region, Peoples Republic of China) ekologiškų produktų kontrole, visų pirma 2016, 2017 ir 2018 m. inspektavimo ataskaitas ir su jomis susijusius vertinimus, kuriuose būtų nurodyta ECOCERT SA išvados, įvertinimas ir sprendimai, kuriais remiantis pagal Reglamento (EB) Nr. 1935/2008 V priedą buvo išduotas 2017 m. rugsėjo 19 d. patikrinimo sertifikatas Nr. 22904CN1700w13 490 960 kg ekologinės gamybos metodais pagamintų sezamo išspaudų ir kuo remiantis vėliau šis patikrinimo sertifikatas pačios ECOCERT SA buvo panaikintas;

                  —

                  įpareigoti atsakovę,
                  kad ši nustatytų ekologiškų produktų kontrolės įstaigoms, kurioms ji patikėjo užduotis, susijusias su Europos Sąjungos ekologiškų produktų kontrole trečiosiose šalyse, įpareigojimą pateikti atitinkamam importuotojui, nurodytam pagal Komisijos reglamento (EB) Nr. 1235/2018 (1) V priedą išduoto patikrinimo sertifikato 11 langelyje, konkrečiai ieškovei, savo sprendimus dėl atitinkamam importuotojui, konkrečiai ieškovei, išduotų patikrinimo sertifikatų panaikinimo, atšaukimo arba paskelbimo negaliojančiais, taip pat įpareigojimą nagrinėti bet kokius susijusius administracinius skundus ir priimti sprendimus šiuo klausimu; taip pat
                  kad ši paragintų trečiosiose šalyse įgaliotas ekologiškų produktų kontrolės įstaigas pateikti importuotojams, konkrečiai ieškovei, su ekologiškų produktų kontrolės procedūra susijusius dokumentus, kurių pagrindu priimti tokie sprendimai, konkrečiai patikrinimo ataskaitas ir vertinimo raštus, neatskleidžiant dalių, kurioms taikoma duomenų apsauga trečiųjų šalių naudai.

         Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

      Grįsdama ieškinį ieškovė, be kita ko, nurodo, kad Komisija pažeidė įsipareigojimą tinkamomis priemonėmis kontroliuoti ECOCERT SA, kaip lygiavertiškumo nustatymo tikslais Kinijoje pripažintą ekologiškų produktų kontrolės įstaigą, ir šitaip užtikrinti, kad ši laikytųsi Tarybos reglamente (EB) Nr. 834/2007 (2) nustatytų sąlygų.

         (1)  2008 m. gruodžio 8 d. Komisijos reglamentas (EB) Nr. 1235/2008, kuriuo nustatomos išsamios Tarybos reglamento (EB) Nr. 834/2007 įgyvendinimo taisyklės dėl ekologiškų produktų importo iš trečiųjų šalių (OL L 334, 2008, p. 25).

         (2)  2007 m. birželio 28 d. Tarybos reglamentas (EB) Nr. 834/2007 dėl ekologinės gamybos ir ekologiškų produktų ženklinimo ir panaikinantis Reglamentą (EEB) Nr. 2092/91 (OL L 189, 2007, p. 1).


title: Byla T-24/17: 2018 m. spalio 10 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje LA Superquimica / EUIPO – D-Tack (D TACK) (Europos Sąjungos prekių ženklas — Protesto procedūra — Žodinio Europos Sąjungos prekių ženklo D-TACK paraiška — Ankstesnis nacionalinis žodinis prekių ženklas TACK — Ankstesnio prekių ženklo naudojimo iš tikrųjų įrodymas — Naudojimas kitokia forma — Protesto atmetimas — Reglamento (EB) Nr. 207/2009 15 straipsnio 1 dalies antros pastraipos a punktas ir 42 straipsnio 2 ir 3 dalys (dabar – Reglamento (ES) 2017/1001 18 straipsnio 1 dalies antros pastraipos a punktas ir 47 straipsnio 2 ir 3 dalys — Reglamento (EB) Nr. 2868/1995 20 taisyklės 1 dalis (dabar – Deleguotojo reglamento (ES) Nr. 2018/625 8 straipsnio 1 ir 7 dalys))

text:
               26.11.2018

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 427/50

      2018 m. spalio 10 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje LA Superquimica / EUIPO – D-Tack (D TACK)

      (Byla T-24/17) (1)

      (Europos Sąjungos prekių ženklas - Protesto procedūra - Žodinio Europos Sąjungos prekių ženklo D-TACK paraiška - Ankstesnis nacionalinis žodinis prekių ženklas TACK - Ankstesnio prekių ženklo naudojimo iš tikrųjų įrodymas - Naudojimas kitokia forma - Protesto atmetimas - Reglamento (EB) Nr. 207/2009 15 straipsnio 1 dalies antros pastraipos a punktas ir 42 straipsnio 2 ir 3 dalys (dabar – Reglamento (ES) 2017/1001 18 straipsnio 1 dalies antros pastraipos a punktas ir 47 straipsnio 2 ir 3 dalys - Reglamento (EB) Nr. 2868/1995 20 taisyklės 1 dalis (dabar – Deleguotojo reglamento (ES) Nr. 2018/625 8 straipsnio 1 ir 7 dalys))
      (2018/C 427/63)
      Proceso kalba: anglų

         Šalys

         Ieškovė: LA Superquimica, SA (Barselona, Ispanija), atstovaujama advokato A. Canela Giménez

         Atsakovė: Europos Sąjungos intelektinės nuosavybės tarnyba (EUIPO), atstovaujama D. Gája

         Kita procedūros EUIPO apeliacinėje taryboje šalis, įstojusi į bylą Bendrajame Teisme: D-Tack GmbH (Hüttlingen, Vokietija)

         Dalykas

      Ieškinys dėl 2016 m. lapkričio 15 d. EUIPO ketvirtosios apeliacinės tarybos sprendimo (byla R 1983/2015-4), susijusio su protesto procedūra tarp LA Superquimica ir D-Tack.

         Rezoliucinė dalis

                  1.

                  Atmesti ieškinį.

                  2.

                  Priteisti iš LA Superquimica, SA bylinėjimosi išlaidas.

         (1)  OL C 86, 2017 3 20.


title: Byla T-568/18: 2018 m. rugsėjo 24 d. pareikštas ieškinys byloje Local-e-motion / EUIPO – Volkswagen (WE)

text:
               26.11.2018

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 427/92

      2018 m. rugsėjo 24 d. pareikštas ieškinys byloje Local-e-motion / EUIPO – Volkswagen (WE)

      (Byla T-568/18)
      (2018/C 427/121)
      Kalba, kuria surašytas ieškinys: vokiečių

         Šalys

         Ieškovė: Local-e-motion GmbH (Dorstenas, Vokietija), atstovaujama advokato D. Sprenger

         Atsakovė: Europos Sąjungos intelektinės nuosavybės tarnyba (EUIPO)

         Kita procedūros Apeliacinėje taryboje šalis: Volkswagen AG (Volfsburgas, Vokietija)

         Su procedūra EUIPO susijusi informacija

         Pareiškėja: ieškovė.

         Prekių ženklas, dėl kurio kilo ginčas: vaizdinio Europos Sąjungos prekių ženklo WE su nuoroda į „juodos, raudonos ir pilkos“ spalvų kombinaciją, paraiška – Registracijos paraiška Nr. 15 225 675.

         Procedūra EUIPO: protesto procedūra.

         Ginčijamas sprendimas: 2018 m. liepos 12 d. EUIPO ketvirtosios apeliacinės tarybos sprendimas byloje R 128/2018-4.

         Reikalavimai

      Ieškovė Bendrojo Teismo prašo:

                  —

                  panaikinti ginčijamą sprendimą ir atmesti protestą,

                  —

                  priteisti iš EUIPO bylinėjimosi išlaidas.

         Pagrindas, kuriuo remiamasi

                  —

                  Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) 2017/1001 8 straipsnio 1 dalies b punkto pažeidimas.


title: Byla T-664/17: 2018 m. rugsėjo 18 d. Bendrojo Teismo nutartis byloje eSlovensko / Komisija (Ieškinys dėl panaikinimo — Subsidijos — Pažeidimų konstatavimas — Komisijos sprendimas skirti administracinę sankciją — Draudimas dalyvauti viešųjų pirkimų procedūrose ir finansinių subsidijų iš Sąjungos bendrojo biudžeto neteikimas dvejų metų laikotarpiu — Įtraukimas į greito aptikimo ir draudimo dalyvauti viešųjų pirkimų procedūroje sistemos duomenų bazę — Ginčijimas — Procedūros reglamento 76 straipsnio d punktas — Formos reikalavimų nepaisymas — Nepriimtinumas)

text:
               26.11.2018

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 427/71

      2018 m. rugsėjo 18 d. Bendrojo Teismo nutartis byloje eSlovensko / Komisija

      (Byla T-664/17) (1)

      (Ieškinys dėl panaikinimo - Subsidijos - Pažeidimų konstatavimas - Komisijos sprendimas skirti administracinę sankciją - Draudimas dalyvauti viešųjų pirkimų procedūrose ir finansinių subsidijų iš Sąjungos bendrojo biudžeto neteikimas dvejų metų laikotarpiu - Įtraukimas į greito aptikimo ir draudimo dalyvauti viešųjų pirkimų procedūroje sistemos duomenų bazę - Ginčijimas - Procedūros reglamento 76 straipsnio d punktas - Formos reikalavimų nepaisymas - Nepriimtinumas)
      (2018/C 427/94)
      Proceso kalba: anglų

         Šalys

         Ieškovė: eSlovensko (Lučenecas, Slovakija), atstovaujama advokato B. Fridrich

         Atsakovė: Europos Komisija, atstovaujama F. Dintilhac ir L. Flynn

         Dalykas

      SESV 263 straipsniu grindžiamas prašymas panaikinti 2017 m. liepos 21 d. Komisijos sprendimą skirti administracinę sankciją neleidžiant ieškovei dalyvauti viešųjų pirkimų procedūrose ir neteikti jai finansinių subsidijų iš Europos Sąjungos bendrojo biudžeto 24 mėnesių laikotarpiu ir atitinkamai ją įtraukti į greito aptikimo ir draudimo dalyvauti viešųjų pirkimų procedūroje sistemos duomenų bazę, numatytą 2012 m. spalio 25 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES, Euratomas) Nr. 966/2012 dėl Sąjungos bendrajam biudžetui taikomų finansinių taisyklių ir kuriuo panaikinamas Tarybos reglamentas (EB, Euratomas) Nr. 1605/2002 (OL L 298, 2012, p. 1) 108 straipsnio 1 dalyje.

         Rezoliucinė dalis

                  1.

                  Atmesti ieškinį kaip nepriimtiną.

                  2.

                  eSlovensko padengia savo ir Europos Komisijos patirtas bylinėjimosi išlaidas.

         (1)  OL C 424, 2017 12 11.


title: Byla C-191/17: 2018 m. spalio 4 d. Teisingumo Teismo (penktoji kolegija) sprendimas byloje (Oberster Gerichtshof (Austrija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Bundeskammer für Arbeiter und Angestellte / ING-DiBa Direktbank Austria Niederlassung der ING-DiBa AG (Direktyva 2007/64/EB — Mokėjimo paslaugos vidaus rinkoje — Sąvoka „mokėjimo sąskaita“ — Galimas taupomosios sąskaitos, kurios turėtojui suteikiama galimybė įmokėti ir išimti lėšų pasinaudojant savo vardu atidaryta einamąją sąskaita, įtraukimas)

text:
               3.12.2018

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 436/10

      2018 m. spalio 4 d. Teisingumo Teismo (penktoji kolegija) sprendimas byloje (Oberster Gerichtshof (Austrija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Bundeskammer für Arbeiter und Angestellte / ING-DiBa Direktbank Austria Niederlassung der ING-DiBa AG

      (Byla C-191/17) (1)

      ((Direktyva 2007/64/EB - Mokėjimo paslaugos vidaus rinkoje - Sąvoka „mokėjimo sąskaita“ - Galimas taupomosios sąskaitos, kurios turėtojui suteikiama galimybė įmokėti ir išimti lėšų pasinaudojant savo vardu atidaryta einamąją sąskaita, įtraukimas))
      (2018/C 436/10)
      Proceso kalba: vokiečių

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

         Oberster Gerichtshof

         Šalys pagrindinėje byloje

         Ieškovė: Bundeskammer für Arbeiter und Angestellte

         Atsakovas: ING-DiBa Direktbank Austria Niederlassung der ING-DiBa AG

         Rezoliucinė dalis

      2007 m. lapkričio 13 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2007/64/EB dėl mokėjimo paslaugų vidaus rinkoje, iš dalies keičiančios direktyvas 97/7/EB, 2002/65/EB, 2005/60/EB ir 2006/48/EB ir panaikinančios Direktyvą 97/5/EB, 4 straipsnio 14 punktas turi būti aiškinamas taip, kad „mokėjimo sąskaitos“ sąvoka neapima taupomosios sąskaitos, kurioje esančiomis lėšomis galima laisvai disponuoti, o lėšų įmokėjimo į ją ir išėmimo iš jos operacijas galima atlikti tik per einamąją sąskaitą.

         (1)  OL C 239, 2017 7 24.


title: Byla C-305/17: 2018 m. gruodžio 6 d. Teisingumo Teismo (ketvirtoji kolegija) sprendimas byloje (Okresný súd Bratislava (Slovakija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) FENS spol. s r.o. / Slovenská republika – Úrad pre reguláciu sieťových odvetví (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą — Laisvas prekių judėjimas — Muitai — Lygiaverčio poveikio mokėjimai — Mokestis už nacionalinėje teritorijoje pagamintos ir eksportuoti skirtos elektros energijos perdavimą — Tokių teisės nuostatų suderinamumas su laisvo prekių judėjimo principu)

text:
               4.2.2019

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 44/2

      2018 m. gruodžio 6 d. Teisingumo Teismo (ketvirtoji kolegija) sprendimas byloje (Okresný súd Bratislava (Slovakija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) FENS spol. s r.o. / Slovenská republika – Úrad pre reguláciu sieťových odvetví

      (Byla C-305/17) (1)

      ((Prašymas priimti prejudicinį sprendimą - Laisvas prekių judėjimas - Muitai - Lygiaverčio poveikio mokėjimai - Mokestis už nacionalinėje teritorijoje pagamintos ir eksportuoti skirtos elektros energijos perdavimą - Tokių teisės nuostatų suderinamumas su laisvo prekių judėjimo principu))
      (2019/C 44/02)
      Proceso kalba: slovakų

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

         Okresný súd Bratislava

         Šalys pagrindinėje byloje

         Ieškovė: FENS spol. s r.o.

         Atsakovė: Slovenská republika – Úrad pre reguláciu sieťových odvetví

         Rezoliucinė dalis

      SESV 28 ir 30 straipsniai turi būti aiškinami taip, kad jais draudžiamos valstybės narės teisės nuostatos, kuriomis nustatoma piniginė rinkliava, kaip antai nagrinėjama pagrindinėje byloje, kuri taikoma elektros energijai, eksportuojamai į kitą valstybę narę arba trečiąją valstybę narę tik tais atvejais, jei elektros energija buvo pagaminta nacionalinėje teritorijoje.

         (1)  OL C 269, 2017 8 14.


title: Byla C-378/17: 2018 m. gruodžio 4 d. Teisingumo Teismo (didžioji kolegija) sprendimas byloje (Supreme Court (Airija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) The Minister for Justice and Equality, The Commissioner of the Garda Síochána / Workplace Relations Commission (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą — Vienodas požiūris užimtumo srityje — Direktyva 2000/78/EB — Diskriminacijos dėl amžiaus draudimas — Priėmimas į policijos pareigūno pareigas — Nacionalinė įstaiga, pagal įstatymą įsteigta siekiant užtikrinti Sąjungos teisės taikymą konkrečioje srityje — Įgaliojimai netaikyti Sąjungos teisės neatitinkančių nacionalinės teisės aktų — Sąjungos teisės viršenybė)

text:
               4.2.2019

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 44/3

      2018 m. gruodžio 4 d. Teisingumo Teismo (didžioji kolegija) sprendimas byloje (Supreme Court (Airija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) The Minister for Justice and Equality, The Commissioner of the Garda Síochána / Workplace Relations Commission

      (Byla C-378/17) (1)

      ((Prašymas priimti prejudicinį sprendimą - Vienodas požiūris užimtumo srityje - Direktyva 2000/78/EB - Diskriminacijos dėl amžiaus draudimas - Priėmimas į policijos pareigūno pareigas - Nacionalinė įstaiga, pagal įstatymą įsteigta siekiant užtikrinti Sąjungos teisės taikymą konkrečioje srityje - Įgaliojimai netaikyti Sąjungos teisės neatitinkančių nacionalinės teisės aktų - Sąjungos teisės viršenybė))
      (2019/C 44/03)
      Proceso kalba: anglų

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

         Supreme Court

         Šalys pagrindinėje byloje

         Apeliantai: The Minister for Justice and Equality, The Commissioner of the Garda Síochána

         Kita apeliacinio proceso šalis: Workplace Relations Commission

         Rezoliucinė dalis

      Sąjungos teisė, visų pirma jos viršenybės principas, turi būti aiškinama kaip draudžianti nacionalinės teisės nuostatas, kaip antai nagrinėjamas pagrindinėje byloje, pagal kurias nacionalinė įstaiga, pagal įstatymą įsteigta siekiant užtikrinti Sąjungos teisės taikymą konkrečioje srityje, neturi jurisdikcijos nuspręsti netaikyti Sąjungos teisei prieštaraujančios nacionalinės teisės normos.

         (1)  OL C 283, 2018 8 28.


title: Byla C-480/17: 2018 m. gruodžio 6 d. Teisingumo Teismo (dešimtoji kolegija) sprendimas byloje (Finanzgericht Köln (Vokietija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Frank Montag / Finanzamt Köln-Mitte (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą — Įsisteigimo laisvė — Tiesioginiai mokesčiai — Pajamų mokestis — Įmokų, sumokėtų profesinei socialinio draudimo įstaigai ir privačiam pensijų fondui, atskaitymas — Netaikymas nerezidentams)

text:
               4.2.2019

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 44/3

      2018 m. gruodžio 6 d. Teisingumo Teismo (dešimtoji kolegija) sprendimas byloje (Finanzgericht Köln (Vokietija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Frank Montag / Finanzamt Köln-Mitte

      (Byla C-480/17) (1)

      ((Prašymas priimti prejudicinį sprendimą - Įsisteigimo laisvė - Tiesioginiai mokesčiai - Pajamų mokestis - Įmokų, sumokėtų profesinei socialinio draudimo įstaigai ir privačiam pensijų fondui, atskaitymas - Netaikymas nerezidentams))
      (2019/C 44/04)
      Proceso kalba: vokiečių

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

         Finanzgericht Köln

         Šalys pagrindinėje byloje

         Ieškovas: Frank Montag

         Atsakovė: Finanzamt Köln-Mitte

         Rezoliucinė dalis

                  1.

                  SESV 49 straipsnis turi būti aiškinamas taip, kad pagal jį draudžiamos valstybės narės teisės normos, kaip antai nagrinėjamos pagrindinėje byloje, pagal kurias mokesčių mokėtojas nerezidentas, šioje valstybėje narėje apmokestinamas pajamų mokesčiu taikant ribotą mokestinę prievolę, negali iš pajamų mokesčio bazės atskaityti privalomų įmokų, sumokėtų profesinei socialinio draudimo įstaigai, proporcingai šioje valstybėje narėje apmokestinamų pajamų daliai, kai jos turi tiesioginį ryšį su veikla, iš kurios gautos šios pajamos, nors mokesčių mokėtojas rezidentas, apmokestinamas pajamų mokesčiu taikant neribotą mokestinę prievolę, gali tokias įmokas atskaityti iš pajamų mokesčio bazės, taikant nacionalinės teisės aktuose nustatytas ribas.

                  2.

                  SESV 49 straipsnis turi būti aiškinamas taip, kad pagal jį nedraudžiamos valstybės narės teisės normos, kaip antai nagrinėjamos pagrindinėje byloje, pagal kurias mokesčių mokėtojas nerezidentas, šioje valstybėje narėje apmokestinamas pajamų mokesčiu taikant ribotą mokestinę prievolę, negali iš pajamų mokesčio bazės atskaityti papildomų įmokų, sumokėtų profesinei socialinio draudimo įstaigai, ir įmokų į privatų pensijų fondą, nors mokesčių mokėtojas rezidentas, apmokestinamas pajamų mokesčiu taikant neribotą mokestinę prievolę, gali tokias įmokas atskaityti iš pajamų mokesčio bazės, taikant nacionalinės teisės aktuose nustatytas ribas.

         (1)  OL C 382, 2017 11 13.


title: Byla C-629/17: 2018 m. gruodžio 6 d. Teisingumo Teismo (ketvirtoji kolegija) sprendimas byloje (Supremo Tribunal de Justiça (Portugalija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) J. Portugal Ramos Vinhos SA / Adega Cooperativa de Borba CRL (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą — Intelektinė nuosavybė — Prekių ženklų teisė — Direktyva 2008/95/EB — 3 straipsnio 1 dalies c punktas — Registracijos pripažinimo negaliojančia pagrindai — Žodinis prekių ženklas, sudarytas vien iš žymenų ar nuorodų, kurie gali būti naudojami atitinkamų prekių arba paslaugų charakteristikoms žymėti — Kitos prekių ar paslaugų charakteristikos — Prekių gamybos įrenginys — Žodinis prekių ženklas, kurį sudaro vyno produktus žymintis žymuo ir geografinis pavadinimas, kuris yra prekių ženklo savininko įmonės pavadinimo žodinis elementas)

text:
               4.2.2019

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 44/4

      2018 m. gruodžio 6 d. Teisingumo Teismo (ketvirtoji kolegija) sprendimas byloje (Supremo Tribunal de Justiça (Portugalija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) J. Portugal Ramos Vinhos SA / Adega Cooperativa de Borba CRL

      (Byla C-629/17) (1)

      ((Prašymas priimti prejudicinį sprendimą - Intelektinė nuosavybė - Prekių ženklų teisė - Direktyva 2008/95/EB - 3 straipsnio 1 dalies c punktas - Registracijos pripažinimo negaliojančia pagrindai - Žodinis prekių ženklas, sudarytas vien iš žymenų ar nuorodų, kurie gali būti naudojami atitinkamų prekių arba paslaugų charakteristikoms žymėti - Kitos prekių ar paslaugų charakteristikos - Prekių gamybos įrenginys - Žodinis prekių ženklas, kurį sudaro vyno produktus žymintis žymuo ir geografinis pavadinimas, kuris yra prekių ženklo savininko įmonės pavadinimo žodinis elementas))
      (2019/C 44/05)
      Proceso kalba: portugalų

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

         Supremo Tribunal de Justiça

         Šalys pagrindinėje byloje

         Kasatorė: J. Portugal Ramos Vinhos SA

         Kita kasacinio proceso šalis: Adega Cooperativa de Borba CRL

         Rezoliucinė dalis

      2008 m. spalio 22 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2008/95/EB valstybių narių įstatymams, susijusiems su prekių ženklais, suderinti 3 straipsnio 1 dalies c punktas turi būti aiškinamas taip, kad turi būti atsisakoma registruoti tokį prekių ženklą, sudarytą iš žodinio žymens, kaip nagrinėjamas pagrindinėje byloje, kuris nurodo vyno produktus ir kuriame yra geografinis pavadinimas, kai šiame žymenyje yra terminas, kuris, pirma, yra paprastai naudojamas įrenginiams arba patalpoms, kuriose gaminamos tokios prekės, nurodyti ir, antra, yra vienas iš žodinių elementų, sudarančių įmonės, siekiančios įregistruoti šį prekių ženklą, pavadinimą.

         (1)  OL C 32, 2018 1 29.


title: Byla C-672/17: 2018 m. gruodžio 6 d. Teisingumo Teismo (šeštoji kolegija) sprendimas byloje (Tribunal Arbitral Tributário (Centro de Arbitragem Administrativa – CAAD) (Portugalija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Tratave – Tratamento de Águas Residuais do Ave SA / Autoridade Tributária e Aduaneira (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą — Pridėtinės vertės mokestis (PVM) — Apmokestinamoji vertė — Sumažinimas — Mokesčių neutralumo principas)

text:
               4.2.2019

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 44/5

      2018 m. gruodžio 6 d. Teisingumo Teismo (šeštoji kolegija) sprendimas byloje (Tribunal Arbitral Tributário (Centro de Arbitragem Administrativa – CAAD) (Portugalija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Tratave – Tratamento de Águas Residuais do Ave SA / Autoridade Tributária e Aduaneira

      (Byla C-672/17) (1)

      ((Prašymas priimti prejudicinį sprendimą - Pridėtinės vertės mokestis (PVM) - Apmokestinamoji vertė - Sumažinimas - Mokesčių neutralumo principas))
      (2019/C 44/06)
      Proceso kalba: portugalų

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

         Tribunal Arbitral Tributário (Centro de Arbitragem Administrativa – CAAD)

         Šalys pagrindinėje byloje

         Pareiškėja: Tratave – Tratamento de Águas Residuais do Ave SA

         Kita proceso šalis: Autoridade Tributária e Aduaneira

         Rezoliucinė dalis

      2006 m. lapkričio 28 d. Tarybos direktyvos 2006/112/EB dėl pridėtinės vertės mokesčio bendros sistemos 90 ir 273 straipsnius reikia aiškinti taip, kad jais nedraudžiama nacionalinės teisės nuostata, kaip antai nagrinėjama pagrindinėje byloje, kurioje numatyta, kad nesumokėjimo atveju apmokestinamasis asmuo negali sumažinti pridėtinės vertės mokesčio (PVM) apmokestinamosios vertės, jei jis, tikslindamas atskaitomą PVM sumą, kurią galėjo atskaityti, prekės ar paslaugos įgijėjui (jei jis yra apmokestinamasis asmuo) iš anksto nepranešė apie savo ketinimą panaikinti dalį PVM ar jį visą.

         (1)  OL C 52, 2018 2 12.


title: Byla C-675/17: 2018 m. gruodžio 6 d. Teisingumo Teismo (trečioji kolegija) sprendimas byloje (Consiglio di Stato (Italija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Ministero della Salute / Hannes Preindl (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą — Profesinės kvalifikacijos pripažinimas — Direktyva 2005/36/EB — Formalios kvalifikacijos įrodymų, gautų po iš dalies sutampančių mokymo laikotarpių, pripažinimas — Priimančiosios valstybės narės kompetencija atlikti patikrinimą)

text:
               4.2.2019

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 44/5

      2018 m. gruodžio 6 d. Teisingumo Teismo (trečioji kolegija) sprendimas byloje (Consiglio di Stato (Italija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Ministero della Salute / Hannes Preindl

      (Byla C-675/17) (1)

      ((Prašymas priimti prejudicinį sprendimą - Profesinės kvalifikacijos pripažinimas - Direktyva 2005/36/EB - Formalios kvalifikacijos įrodymų, gautų po iš dalies sutampančių mokymo laikotarpių, pripažinimas - Priimančiosios valstybės narės kompetencija atlikti patikrinimą))
      (2019/C 44/07)
      Proceso kalba: italų

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

         Consiglio di Stato

         Šalys pagrindinėje byloje

         Apeliantė: Ministero della Salute

         Kita proceso šalis: Hannes Preindl

         Rezoliucinė dalis

                  1.

                  2005 m. rugsėjo 7 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2005/36/EB dėl profesinių kvalifikacijų pripažinimo 21, 22 ir 24 straipsniai turi būti aiškinami taip, kad pagal juos valstybė narė, pagal kurios įstatymus nuolatinė studijų forma yra privaloma, todėl draudžiama tuo pat metu studijuoti pagal dvi universitetinių studijų programas, privalo automatiškai pripažinti formalios kvalifikacijos įrodymus, kuriuos kita valstybė narė išdavė baigus iš dalies sutampančiais laikotarpiais vykdytas studijas.

                  2.

                  Direktyvos 2005/36 21 straipsnis ir 22 straipsnio a punktas turi būti aiškinami taip, kad pagal juos draudžiama, jog priimančioji valstybė narė tikrintų, ar įvykdyta sąlyga, kad nenuosekliojo rengimo bendra trukmė, lygis ir kokybė turi būti ne prastesni nei rengimo pagal nuolatinę studijų formą.

         (1)  OL C 52, 2018 2 12.


title: Byla C-92/18: 2018 m. vasario 7 d. pareikštas ieškinys byloje Prancūzijos Respublika / Europos Parlamentas

text:
               4.2.2019

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 44/6

      2018 m. vasario 7 d. pareikštas ieškinys byloje Prancūzijos Respublika / Europos Parlamentas

      (Byla C-92/18)
      (2019/C 44/08)
      Proceso kalba: prancūzų

         Šalys

         Ieškovė: Prancūzijos Respublika, atstovaujama F. Alabrune, D. Colas, E. de Moustier, B. Fodda

         Atsakovas: Europos Parlamentas

         Ieškovės reikalavimai

                  —

                  panaikinti 2017 m. lapkričio 29 d. Europos Parlamento plenarinio posėdžio darbotvarkės (dokumentas P8_OJ (2017)11-29) dalį dėl Europos Sąjungos 2018 finansinių metų bendrojo biudžeto bendro projekto svarstymo, 2017 m. lapkričio 30 d. posėdžio darbotvarkės (dokumentas P8_OJ (2017)11-30) dalį dėl balsavimo dėl bendrojo biudžeto bendro projekto, taip pat dėl su šiuo balsavimų susijusių paaiškinimų, 2017 m. lapkričio 30 d. Europos Parlamento teisėkūros rezoliuciją dėl bendrojo biudžeto bendro projekto (dokumentas P8_TA(2017)0458, laikinoji versija P8_TA-PROV(2017)0458), ir aktą, kuriuo, laikydamasis SESV 314 straipsnio 9 dalyje numatytos procedūros, Europos Parlamento pirmininkas paskelbė, kad Europos Sąjungos 2018 finansinių metų bendrasis biudžetas galutinai priimtas,

                  —

                  palikti galioti akto, kuriuo Europos Parlamento pirmininkas paskelbė, kad Europos Sąjungos 2018 finansinių metų bendrasis biudžetas galutinai priimtas, padarinius, kol šis biudžetas bus galutinai patvirtintas Sutartis atitinkančiu aktu per protingą terminą nuo Teisingumo Teismo sprendimo paskelbimo,

                  —

                  priteisti iš Europos Parlamento bylinėjimosi išlaidas.

         Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

      Šiuo ieškiniu Prancūzijos vyriausybė prašo panaikinti keturis aktus, kuriuos Europos Parlamentas priėmė įgyvendindamas savo įgaliojimus biudžeto srityje per 2017 m. lapkričio 29 ir 30 d. Briuselyje vykusias papildomas plenarines sesijas.
      Pirmasis ir antrasis aktai, kuriuos Prancūzijos vyriausybė prašo panaikinti, yra 2017 m. lapkričio 29 d. (trečiadienis) ir 30 d. (ketvirtadienis) Europos Parlamento posėdžių darbotvarkių dalys, kuriose atitinkamai numatyta plenariniuose posėdžiuose apsvarstyti 2018 finansinių metų bendrojo biudžeto bendrą projektą ir balsuoti už jį bei pateikti su šiuo balsavimų susijusius paaiškinimus.
      Trečiasis ginčijamas aktas yra 2017 m. lapkričio 30 d. Europos Parlamento teisėkūros rezoliuciją dėl šio bendrojo biudžeto bendro projekto.
      Galiausia Prancūzijos vyriausybė prašo panaikinti aktą, kuriuo, laikydamasis SESV 314 straipsnio 9 dalyje numatytos procedūros, Europos Parlamento pirmininkas paskelbė, kad Europos Sąjungos 2018 finansinių metų bendrasis biudžetas galutinai priimtas. Kaip matyti, be kita ko, iš 2017 m. lapkričio 30 d. (ketvirtadienis) Europos Parlamento posėdžio protokolo, Europos Parlamento pirmininkas paskelbė pareiškimą ir pasirašė bendrąjį biudžetą po to, kai buvo nubalsuota dėl teisėkūros rezoliucijos dėl bendrojo biudžeto bendro projekto.
      Kaip vienintelį ieškinio pagrindą Prancūzijos vyriausybė nurodo tai, kad keturi ginčijami aktai turi būti panaikinti, nes jais pažeidžiamas prie ESS ir SESV sutarčių pridėtas protokolas Nr. 6 ir prie EAEB sutarties pridėtas Protokolas Nr. 3, kurie susiję su Europos Sąjungos institucijų, tam tikrų įstaigų, organų bei padalinių būstinių vietomis.
      Tiek iš protokolų dėl institucijų būstinių, tiek iš Teisingumo Teismo jurisprudencijos matyti, kad Europos Parlamentas negali įgyvendinti pagal SESV 314 straipsnį jam suteiktų įgaliojimų biudžeto srityje per Briuselyje vykstančias papildomas plenarines sesijas, o turi juos įgyvendinti per Strasbūre vykstančias eilines plenarines sesijas.
      Vis dėlto kadangi Europos Parlamento pirmininko akto teisėtumas ginčijamas ne dėl jo tikslo ar turinio, bet dėl to, kad šis aktas turėjo būti priimtas per Strasbūre vykstančias eilines plenarines sesijas, būtinybė užtikrinti Europos viešosios tarnybos tęstinumą ir svarbūs teisinio saugumo motyvai, anot šios vyriausybės, pateisina tai, kad šio akto teisiniai padariniai būtų palikti galioti, kol bus priimtas Sutartis atitinkantis naujas aktas.


title: Byla C-412/18: 2018 m. birželio 22 d. Anthony Andrew King pateiktas apeliacinis skundas dėl 2018 m. balandžio 10 d. Bendrojo Teismo (trečioji kolegija) priimtos nutarties byloje T-810/17 King / Komisija

text:
               4.2.2019

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 44/7

      2018 m. birželio 22 d. Anthony Andrew King pateiktas apeliacinis skundas dėl 2018 m. balandžio 10 d. Bendrojo Teismo (trečioji kolegija) priimtos nutarties byloje T-810/17 King / Komisija

      (Byla C-412/18)
      (2019/C 44/09)
      Proceso kalba: anglų

         Šalys

         Apeliantas: Anthony Andrew King, atstovaujamas solisitorės P. McKenna

         Kita proceso šalis: Europos Komisija
      2018 m. lapkričio 22 d. nutartimi Teisingumo Teismas (septintoji kolegija) atmetė apeliacinį skundą kaip nepriimtiną.


title: Byla C-558/18: 2018 m. rugsėjo 3 d. Sąd Okręgowy w Łodzi (Lenkija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Miasto Łowicz / Skarbowi Państwa – Wojewodzie Łódzkiemu

text:
               4.2.2019

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 44/8

      2018 m. rugsėjo 3 d.Sąd Okręgowy w Łodzi (Lenkija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Miasto Łowicz / Skarbowi Państwa – Wojewodzie Łódzkiemu

      (Byla C-558/18)
      (2019/C 44/11)
      Proceso kalba: lenkų

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

         Sąd Okręgowy w Łodzi

         Šalys pagrindinėje byloje

         Ieškovas: Miasto Łowicz

         Atsakovas: Skarb Państwa – Wojewoda Łódzki

         Prejudicinis klausimas

      Ar Europos Sąjungos sutarties 19 straipsnio 1 dalies antra pastraipa turi būti aiškinama taip, kad joje numatytai valstybių narių pareigai nustatyti teisių gynimo priemones, būtinas užtikrinant veiksmingą teisminę apsaugą Sąjungos teisei priklausančiose srityse, prieštarauja nuostatos, kuriomis labai padidinama teisėjams Lenkijoje pradedamų drausminių procedūrų nepriklausomumo pažeidimo rizika dėl:

                  1)

                  politinio poveikio vykdant drausmines procedūras;

                  2)

                  rizikos, kad drausminės priemonės bus skiriamos siekiant vykdyti politinę teismų sprendimų turinio kontrolę, ir

                  3)

                  galimybės teisėjams pradedamuose drausminėse procedūrose naudoti neteisėtai gautus įrodymus?


title: Byla C-563/18: 2018 m. rugsėjo 5 d. Sąd Okręgowy w Warszawie (Lenkija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą baudžiamojoje byloje prieš VX, WW, XV

text:
               4.2.2019

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 44/9

      2018 m. rugsėjo 5 d.Sąd Okręgowy w Warszawie (Lenkija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą baudžiamojoje byloje prieš VX, WW, XV
      (Byla C-563/18)
      (2019/C 44/12)
      Proceso kalba: lenkų

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

         Sąd Okręgowy w Warszawie

         Šalys pagrindinėje baudžiamojoje byloje

      VX, WW, XV

         Prejudicinis klausimas

      Ar Europos Sąjungos sutarties 19 straipsnio 1 dalies antra pastraipa turi būti aiškinama taip, kad joje numatytai valstybių narių pareigai nustatyti teisių gynimo priemones, būtinas užtikrinant veiksmingą teisminę apsaugą Sąjungos teisei priklausančiose srityse, prieštarauja nuostatos, kuriomis pašalinamos Lenkijoje prieš teisėjus pradedamų drausminių procedūrų nepriklausomumo garantijos darant politinę įtaką drausminių procedūrų eigai ir didinant riziką, kad drausminės priemonės bus skiriamos siekiant vykdyti politinę teismų sprendimų turinio kontrolę?


title: Byla C-585/18: 2018 m. rugsėjo 20 d. Sąd Najwyższy (Lenkija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje A.K. / Krajowa Rada Sądownictwa

text:
               4.2.2019

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 44/9

      2018 m. rugsėjo 20 d.Sąd Najwyższy (Lenkija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje A.K. / Krajowa Rada Sądownictwa

      (Byla C-585/18)
      (2019/C 44/13)
      Proceso kalba: lenkų

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

         Sąd Najwyższy

         Šalys pagrindinėje byloje

         Pareiškėjas: A.K.

         Atsakovė: Krajowa Rada Sądownictwa

         Prejudiciniai klausimai

                  1.

                  Ar SESV 267 straipsnio trečia pastraipa, siejant ją su ESS 19 straipsnio 1 dalimi, 2 straipsniu ir Chartijos 47 straipsniu, turi būti aiškinama taip, kad naujai sudaryta valstybės narės paskutiniosios instancijos teismo teisėjų kolegija, kompetentinga nagrinėti skundą padavusio nacionalinio teismo teisėjo bylą, į kurios sudėtį įeina tik tie teisėjai, kuriuos išrinko nacionalinė institucija, turinti ginti teismų nepriklausomumą (Krajowa Rada Sądownictwa, Nacionalinė teisėjų taryba), bet dėl jos sudarymo būdo ir veiklos pobūdžio nesanti nepriklausoma nuo teisėkūros ir vykdomosios valdžios, yra nepriklausomas teismas, kaip tai suprantama pagal Europos Sąjungos teisę?

                  2.

                  Jeigu į pirmąjį klausimą būtų atsakyta neigiamai, ar SESV 267 straipsnio trečia pastraipa, siejant ją su ESS 19 straipsnio 1 dalimi, 2 straipsniu ir Chartijos 47 straipsniu, turi būti aiškinama taip, kad jurisdikcijos neturinti valstybės narės paskutinės instancijos teismo kolegija, atitinkanti Europos Sąjungos teisėje nustatytus reikalavimus teismui, kuriai yra paduotas skundas byloje, susijusioje su Sąjungos teise, privalo netaikyti nacionalinio įstatymo nuostatų, pagal kurias ji šioje byloje neturi jurisdikcijos?


title: Byla C-624/18: 2018 m. spalio 3 d. Sąd Najwyższy (Lenkija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje CP / Sąd Najwyższy

text:
               4.2.2019

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 44/10

      2018 m. spalio 3 d.Sąd Najwyższy (Lenkija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje CP / Sąd Najwyższy

      (Byla C-624/18)
      (2019/C 44/14)
      Proceso kalba: lenkų

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

         Sąd Najwyższy

         Šalys pagrindinėje byloje

         Pareiškėjas: CP

         Atsakovas: Sąd Najwyższy

         Prejudiciniai klausimai

                  1.

                  Ar Pagrindinių teisių chartijos 47 straipsnis, siejamas su 2000 m. lapkričio 27 d. Tarybos direktyvos 2000/78/EB, nustatančios vienodo požiūrio užimtumo ir profesinėje srityje bendruosius pagrindus (1), 9 straipsnio 1 dalimi, turi būti aiškinamas taip, kad, pateikus valstybės narės paskutinės instancijos teismui skundą dėl diskriminavimo dėl amžiaus draudimo pažeidimo to teismo teisėjo atžvilgiu ir prašymą taikyti reikalavimo užtikrinimo priemones, tas teismas – siekdamas apsaugoti iš Sąjungos teisės kylančias teises, taikydamas nacionalinėje teisėje nustatytas laikinąsias apsaugos priemones – privalo atsisakyti taikyti nacionalinės teisės nuostatas, suteikiančias jurisdikciją byloje, kurioje pateiktas skundas, to teismo organizaciniam vienetui, kuris neveikia, nes į jį nebuvo paskirti teisėjai?

                  2.

                  Jeigu teisėjai skiriami į organizacinį vienetą, kuris pagal nacionalinę teisę yra kompetentingas nagrinėti paduotą skundą, ar SESV 267 straipsnio trečia pastraipa, siejant ją su ESS 19 straipsnio 1 dalimi, 2straipsniu ir Chartijos 47 straipsniu, turi būti aiškinama taip, kad naujai sudaryta valstybės narės paskutiniosios instancijos teismo teisėjų kolegija, kompetentinga pirmąja ir antrąja instancija nagrinėti skundą padavusio nacionalinio teismo teisėjo bylą, į kurios sudėtį įeina tik tie teisėjai, kuriuos išrinko nacionalinė institucija, turinti ginti teismų nepriklausomumą (Krajowa Rada Sądownictwa, Nacionalinė teisėjų taryba), bet dėl jos sudarymo būdo ir veiklos pobūdžio nesanti nepriklausoma nuo teisėkūros ir vykdomosios valdžios, yra nepriklausomas teismas, kaip tai suprantama pagal Europos Sąjungos teisę?

                  3.

                  Jeigu į antrąjį klausimą būtų atsakyta neigiamai, ar SESV 267 straipsnio trečia pastraipa, siejant ją su ESS 19 straipsnio 1 dalimi, 2straipsniu ir Chartijos 47 straipsniu, turi būti aiškinama taip, kad jurisdikcijos neturinti valstybės narės paskutinės instancijos teismo kolegija, atitinkanti Europos Sąjungos teisėje nustatytus reikalavimus teismui, kuriai yra paduotas skundas byloje, susijusioje su Sąjungos teise, privalo netaikyti nacionalinio įstatymo nuostatų, pagal kurias ji šioje byloje neturi jurisdikcijos?

         (1)  OL L 303, 2000, p. 16; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 5 sk., 4 t., p. 79.


title: Byla C-625/18: 2018 m. spalio 3 d. Sąd Najwyższy (Lenkija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje DO / Sąd Najwyższy

text:
               4.2.2019

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 44/10

      2018 m. spalio 3 d.Sąd Najwyższy (Lenkija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje DO / Sąd Najwyższy

      (Byla C-625/18)
      (2019/C 44/15)
      Proceso kalba: lenkų

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

         Sąd Najwyższy

         Šalys pagrindinėje byloje

         Pareiškėjas: DO

         Atsakovas: Sąd Najwyższy

         Prejudiciniai klausimai

                  1.

                  Ar Pagrindinių teisių chartijos 47 straipsnis, siejamas su 2000 m. lapkričio 27 d. Tarybos direktyvos 2000/78/EB, nustatančios vienodo požiūrio užimtumo ir profesinėje srityje bendruosius pagrindus (1), 9 straipsnio 1 dalimi, turi būti aiškinamas taip, kad, pateikus valstybės narės paskutinės instancijos teismui skundą dėl diskriminavimo dėl amžiaus draudimo pažeidimo to teismo teisėjo atžvilgiu ir prašymą taikyti reikalavimo užtikrinimo priemones, tas teismas – siekdamas apsaugoti iš Sąjungos teisės kylančias teises, taikydamas nacionalinėje teisėje nustatytas laikinąsias apsaugos priemones – privalo atsisakyti taikyti nacionalinės teisės nuostatas, suteikiančias jurisdikciją byloje, kurioje pateiktas skundas, to teismo organizaciniam vienetui, kuris neveikia, nes į jį nebuvo paskirti teisėjai?

                  2.

                  Jeigu teisėjai skiriami į organizacinį vienetą, kuris pagal nacionalinę teisę yra kompetentingas nagrinėti paduotą skundą, ar SESV 267 straipsnio trečia pastraipa, siejant ją su ESS 19 straipsnio 1 dalimi, 2straipsniu ir Chartijos 47 straipsniu, turi būti aiškinama taip, kad naujai sudaryta valstybės narės paskutiniosios instancijos teismo teisėjų kolegija, kompetentinga pirmąja ir antrąja instancija nagrinėti skundą padavusio nacionalinio teismo teisėjo bylą, į kurios sudėtį įeina tik tie teisėjai, kuriuos išrinko nacionalinė institucija, turinti ginti teismų nepriklausomumą (Krajowa Rada Sądownictwa, Nacionalinė teisėjų taryba), bet dėl jos sudarymo būdo ir veiklos pobūdžio nesanti nepriklausoma nuo teisėkūros ir vykdomosios valdžios, yra nepriklausomas teismas, kaip tai suprantama pagal Europos Sąjungos teisę?

                  3.

                  Jeigu į antrąjį klausimą būtų atsakyta neigiamai, ar SESV 267 straipsnio trečia pastraipa, siejant ją su ESS 19 straipsnio 1 dalimi, 2straipsniu ir Chartijos 47 straipsniu, turi būti aiškinama taip, kad jurisdikcijos neturinti valstybės narės paskutinės instancijos teismo kolegija, atitinkanti Europos Sąjungos teisėje nustatytus reikalavimus teismui, kuriai yra paduotas skundas byloje, susijusioje su Sąjungos teise, privalo netaikyti nacionalinio įstatymo nuostatų, pagal kurias ji šioje byloje neturi jurisdikcijos?

         (1)  OL L 303, 2000, p. 16; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 5 sk., 4 t., p. 79.


title: Byla C-543/18: 2018 m. spalio 17 d. Naczelny Sąd Administracyjny (Lenkija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Unitel Sp. z o.o. w Warszawie / Dyrektor Izby Skarbowej w Warszawie

text:
               4.2.2019

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 44/11

      2018 m. spalio 17 d.Naczelny Sąd Administracyjny (Lenkija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Unitel Sp. z o.o. w Warszawie / Dyrektor Izby Skarbowej w Warszawie

      (Byla C-543/18)
      (2019/C 44/16)
      Proceso kalba: lenkų

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

         Naczelny Sąd Administracyjny

         Šalys pagrindinėje byloje

         Ieškovė: Unitel Sp. z o.o. w Warszawie

         Atsakovas: Dyrektor Izby Skarbowej w Warszawie

         Prejudiciniai klausimai

                  1.

                  Ar atsižvelgiant į 2006 m. lapkričio 28 d. Tarybos direktyvos 2006/112/EB dėl pridėtinės vertės mokesčio bendros sistemos (1) 146 straipsnio 1 dalies a ir b punktus ir 131 straipsnį ir vartojimo apmokestinimo, mokesčių neutralumo bei proporcingumo principus teisinga nacionalinė praktika būtų taikyti neapmokestinimą suteikiant teisę į atskaitą (Lenkijoje – 0 % tarifas) tada, kai įvykdomos dvi kumuliacinės sąlygos:

                              a)

                              prekė išvežama nenustatytam pirkėjui ne Europos Sąjungoje ir

                              b)

                              yra aiškių įrodymų, jog prekė buvo išvežta iš Europos Sąjungos teritorijos ir ši aplinkybė nėra ginčijama?

                  2.

                  Ar atsižvelgiant į Direktyvos 2006/112/EB 146 straipsnio 1 dalies a ir b punktus ir 131 straipsnį ir vartojimo apmokestinimo, mokesčių neutralumo bei proporcingumo principus draudžiama nacionalinė praktika, pagal kurią preziumuojama, jog nėra prekės, kuri neginčijamai išvežta iš Europos Sąjungos teritorijos, tiekimo, o po eksporto įvykdymo mokesčių institucijos atlikdamos tyrimą nusprendžia, kad realus prekių pirkėjas buvo ne subjektas, kuriam apmokestinamasis asmuo išrašė tiekimą patvirtinančią sąskaitą faktūrą, o kitas institucijų nenustatytas subjektas, todėl atsisako taikyti tokiam sandoriui neapmokestinimą su teise į atskaitą (Lenkijoje – 0 % tarifas)?

                  3.

                  Ar atsižvelgiant į Direktyvos 2006/112/EB 146 straipsnio 1 dalies a ir b punktus ir 131 straipsnį ir vartojimo apmokestinimo, mokesčių neutralumo bei proporcingumo principus teisinga nacionalinė praktika būtų taikyti nacionalinį tarifą prekių tiekimui, jei yra aiškių įrodymų, kad prekė išvežta iš Europos Sąjungos, bet institucijos, atsižvelgdamos į tai, kad nebuvo nustatytas gavėjas, nusprendžia, jog nebuvo prekių tiekimo, ar tokiu atveju vis dėlto reikėtų pripažinti, kad iš viso nebuvo sudarytas PVM apmokestinamas sandoris, todėl pagal Direktyvos 2006/112/EB 168 straipsnį apmokestinamasis asmuo neturi teisės atskaityti mokesčio, apskaičiuoto už eksportuotų prekių įsigijimą?

         (1)  OL L 347, p. 1.


title: Byla C-668/18: 2018 m. spalio 26 d. Sąd Najwyższy (Lenkija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje BP / UNIPARTS sarl z/s w Nyon

text:
               4.2.2019

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 44/12

      2018 m. spalio 26 d.Sąd Najwyższy (Lenkija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje BP / UNIPARTS sarl z/s w Nyon

      (Byla C-668/18)
      (2019/C 44/17)
      Proceso kalba: lenkų

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

         Sąd Najwyższy

         Šalys pagrindinėje byloje

         Kasatorius: BP

         Kita proceso šalis: UNIPARTS sarl z/s w Nyon

         Prejudiciniai klausimai

                  1.

                  Ar ESS 19 straipsnio 1 dalies 2 sakinys kartu su ESS 4 straipsnio 3 dalies 3 sakiniu ir 2 straipsniu, SESV 267 straipsnio trečia pastraipa ir Pagrindinių teisių chartijos 47 straipsnis turi būti aiškinami taip, kad teisėjų nepašalinamumo principas, kuris yra veiksmingos teisminės apsaugos principo ir teisinės valstybės principo sudedamoji dalis, yra pažeidžiamas kaskart, kai nacionalinis įstatymų leidėjas sutrumpina valstybės narės paskutinės instancijos teismo teisėjų pensinį amžių (pavyzdžiui, nuo 70 metų iki 65 metų) ir pradeda taikyti naują, trumpesnį, pensinį amžių pareigas einantiems teisėjams, neleisdamas išimtinai suinteresuotam teisėjui apsispręsti dėl galimybės pasinaudoti trumpesniu pensiniu amžiumi?

                  2.

                  Ar ESS 19 straipsnio 1 dalies 2 sakinys kartu su ESS 4 straipsnio 3 dalies 3 sakiniu ir 2 straipsniu, SESV 267 straipsnio trečia pastraipa ir Pagrindinių teisių chartijos 47 straipsnis turi būti aiškinami taip, kad nacionaliniam įstatymų leidėjui pažeidus teisėjų nepašalinamumo principą ir sutrumpinus įprastą amžių, iki kurio valstybės narės paskutinės instancijos teismo teisėjas gali eiti teisėjo pareigas, nuo 70 metų iki 65 metų, bei sprendimą dėl galimybės toliau eiti šias pareigas palikus vykdomosios valdžios institucijos diskrecijai, yra pažeidžiamas teisinės valstybės principas ir nepriklausomumo taisyklė, būtina veiksmingai teisminei apsaugai su ES teise susijusiose bylose užtikrinti?

                  3.

                  Ar 2000 m. lapkričio 27 d. Tarybos direktyvos 2000/78/EB, nustatančios vienodo požiūrio užimtumo ir profesinėje srityje bendruosius pagrindus (1), 2 straipsnis ir 6 straipsnio 1 dalis turi būti aiškinami taip, kad valstybės narės paskutinės instancijos teismo teisėjų pensinio amžiaus sutrumpinimas ir to teismo teisėjo, pasiekusio naują, trumpesnį, pensinį amžių, galimybės toliau eiti teisėjo pareigas susiejimas su vykdomosios valdžios institucijos sutikimu yra diskriminacija dėl amžiaus?

                  4.

                  Ar Direktyvos 2000/78 2, 9 ir 11 straipsniai kartu su Pagrindinių teisių chartijos 21 ir 47 straipsniais turi būti aiškinami taip, kad valstybės narės paskutinės instancijos teismo teisėjų diskriminavimo dėl amžiaus atveju, kai pensinis amžius sutrumpinamas nuo iki šiol buvusių 70 iki 65 metų, šis teismas – priimdamas sprendimą bet kurioje byloje, dalyvaujant teisėjui, kuriam galioja tokių diskriminuojančių nacionalinės teisės aktų sukelti padariniai ir kuris nepareiškė noro pasinaudoti nauju pensiniu amžiumi – spręsdamas preliminarų klausimą dėl konkrečios teismo teisėjų sudėties, privalo atsisakyti taikyti nacionalinės teisės nuostatas, prieštaraujančias Direktyvai 2000/78 ir Pagrindinių teisių chartijos 21 straipsniui, ir toliau posėdžiauti dalyvaujant tokiam teisėjui, kai tai yra vienintelis veiksmingas būdas užtikrinti veiksmingą teisėjo įgaliojimų, nustatytų Europos Sąjungos teisės aktuose, teisminę apsaugą?

         (1)  OL L 303, 2000, p. 16; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 5 sk., 4 t., p. 79.


title: Byla C-684/18: 2018 m. lapkričio 6 d. Curtea de Apel București (Rumunija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje World Comm Trading Gfz SRL / Agenția Națională de Administrare Fiscală (ANAF), Direcția Generală Regională a Finanțelor Publice Ploiești

text:
               4.2.2019

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 44/13

      2018 m. lapkričio 6 d.Curtea de Apel București (Rumunija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje World Comm Trading Gfz SRL / Agenția Națională de Administrare Fiscală (ANAF), Direcția Generală Regională a Finanțelor Publice Ploiești

      (Byla C-684/18)
      (2019/C 44/18)
      Proceso kalba: rumunų

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

         Curtea de Apel București

         Šalys pagrindinėje byloje

         Apeliantė: World Comm Trading Gfz SRL

         Kitos proceso šalys: Agenția Națională de Administrare Fiscală (ANAF), Direcția Generală Regională a Finanțelor Publice Ploiești

         Prejudiciniai klausimai

                  1.

                  Ar pagal 2006 m. lapkričio 28 d. Direktyvos 2006/112/EB dėl pridėtinės vertės mokesčio bendros sistemos (1) 90 straipsnį ir PVM neutralumo principą yra draudžiami tokie nacionalinės teisės aktai (arba neaiškiais teisės aktais grindžiama administracinė praktika), pagal kuriuos bendrovei nesuteikiama teisė atskaityti PVM proporcingai prekių pardavimui šalyje taikomos nuolaidos vertei dėl to, kad ES tiekėjo (kuris veikė kaip ekonominės grupės atstovas) išrašytoje sąskaitoje nurodyta bendra nuolaida, taikoma pagal tą pačią pagrindinę sutartį tiekiant tiek ES, tiek nacionalinius gaminius, bet šie gaminiai yra įregistruoti kaip prekės, įsigytos iš referencinės valstybės narės (iš grupės įmonės, kuriai yra priskirtas kitas PVM mokėtojo kodas nei nurodytas nuolaidos sąskaitoje)?

                  2.

                  Jeigu į pirmąjį klausimą būtų atsakyta neigiamai, ar pagal proporcingumo principą būtų draudžiama nesuteikti gavėjui teisės atskaityti PVM sumos, kuri būtų proporcinga visos ES tiekėjo suteiktos nuolaidos vertei, jeigu vietinis tiekėjas (tos pačios grupės narys) būtų nutraukęs ekonominę veiklą ir nebegalėtų, norėdamas susigrąžinti sumokėtą PVM perviršį, sumažinti parduotų prekių apmokestinamosios vertės, išrašydamas sąskaitą, kurioje būtų nurodytas jam priskirtas PVM mokėtojo kodas?

         (1)  OL L 347, 2006, p. 1.