title: Byla T-820/19: 2019 m. gruodžio 3 d. pareikštas ieškinys byloje Totalizator Sportowy/EUIPO – Lottoland Holdings (LOTTOLAND)

text:
               10.2.2020

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 45/82

      2019 m. gruodžio 3 d. pareikštas ieškinys byloje Totalizator Sportowy/EUIPO – Lottoland Holdings (LOTTOLAND)
      (Byla T-820/19)
      (2020/C 45/68)
      Kalba, kuria surašytas ieškinys: anglų

         Šalys

         Ieškovė: Totalizator Sportowy sp. z o.o. (Varšuva, Lenkija), atstovaujama advokato B. Matusiewicz-Kulig

         Atsakovė: Europos Sąjungos intelektinės nuosavybės tarnyba (EUIPO)

         Kita procedūros Apeliacinėje taryboje šalis: Lottoland Holdings Ltd (Ocean Village, Gibraltaras)

         Su procedūra EUIPO susijusi informacija

         Prekių ženklo, dėl kurio kilo ginčas, savininkė: kita procedūros Apeliacinėje taryboje šalis

         Prekių ženklas, dėl kurio kilo ginčas: žodinis Europos Sąjungos prekių ženklas LOTTOLAND – Sąjungos prekių ženklas Nr. 11 369 981

         Procedūra EUIPO: registracijos panaikinimo procedūra

         Ginčijamas sprendimas: 2019 m. spalio 2 d. EUIPO ketvirtosios apeliacinės tarybos sprendimas byloje R 97/2019-4

         Reikalavimai

      Ieškovė Bendrojo Teismo prašo:

                  —

                  panaikinti ginčijamą sprendimą, kiek jame nuspręsta palikti galioti ES prekių ženklą 11 369 981 LOTTOLAND dėl visų paslaugų, dėl kurių ginčijamas ES prekių ženklas buvo įregistruotas 42 klasėje,

                  —

                  pakeisti ginčijamą sprendimą ir pripažinti negaliojančiu visą ES prekių ženklą 11 369 981 LOTTOLAND, įskaitant paslaugas, dėl kurių ginčijamas prekių ženklas buvo įregistruotas 42 klasėje;

            subsidiairiai

                  —

                  grąžinti bylą EUIPO,

                  —

                  priteisti iš EUIPO bylinėjimosi išlaidas.

         Pagrindas, kuriuo remiamasi

                  —

                  2018 m. kovo 5 d. Komisijos deleguotojo reglamento (ES) 2018/625, kuriuo papildomas Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (ES) 2017/1001 dėl Europos Sąjungos prekių ženklo ir panaikinamas Deleguotasis reglamentas (ES) 2017/1430, 60 straipsnio 1 dalies a punkto, siejamo su 8 straipsnio 5 dalimi, pažeidimas.


title: Byla T-825/19: 2019 m. gruodžio 4 d. pareikštas ieškinys byloje Tazzetti/Komisija

text:
               10.2.2020

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 45/83

      2019 m. gruodžio 4 d. pareikštas ieškinys byloje Tazzetti/Komisija
      (Byla T-825/19)
      (2020/C 45/69)
      Proceso kalba: italų

         Šalys

         Ieškovė: Tazzetti SpA (Volpjanas, Italija), atstovaujama advokatų M. Condinanzi, E. Ferrero ir C. Vivani

         Atsakovė: Europos Komisija

         Reikalavimai

      Ieškovė Bendrojo Teismo prašo:

                  —

                  panaikinti ieškovei skirtą 2019 m. rugsėjo 27 d. Europos Komisijos sprendimą (raštą) ARES (2019) 6014426, ieškovei skirtą 2019 m. rugsėjo 27 d. Europos Komisijos sprendimą (raštą) ARES (2019) 6024220, Tazzetti SA skirtą 2019 m. rugsėjo 30 d. Europos Komisijos sprendimą (raštą) ARES (2019) 6048224, Tazzetti SpA skirtą Sprendimą (raštą) ARES (2019) 6871575 ir vėliau priimtus teisės aktus ir, prireikus, remiantis SESV 27 straipsniu konstatavus, kad 2019 m. balandžio 25 d. Komisijos įgyvendinimo reglamentas (ES) 2019/661, kuriuo užtikrinamas sklandus hidrofluorangliavandenilių pateikimo rinkai kvotų elektroninio registro veikimas (OL L 112, 2019 m. balandžio 26 d.), visų pirma jo 7 straipsnis, yra neteisėtas, konstatuoti, kad prieš tai nurodyti minėto reglamento įgyvendinimo sprendimai netaikomi, todėl juos panaikinti;

                  —

                  priteisti iš atsakovės bylinėjimosi išlaidas.

         Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

      Grįsdama ieškinį ieškovė remiasi septyniais pagrindais.

                  1.

                  Ieškinio pirmasis pagrindas grindžiamas 2014 m. balandžio 16 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) Nr. 517/2014 dėl fluorintų šiltnamio efektą sukeliančių dujų, kuriuo panaikinamas Reglamentas (EB) Nr. 842/2006 (OL L 150, 2014, p. 195) 16 straipsnio 1, 3 ir 5 dalių, 17 straipsnio, V ir VI priedų, SESV 291 straipsnio ir įgyvendinimo priemonės sąvokos pažeidimu, piktnaudžiavimu įgaliojimais nagrinėjamu atveju, SESV 296 straipsnio ir pareigos motyvuoti bei proporcingumo principo pažeidimu.

                  2.

                  Ieškinio antrasis pagrindas grindžiamas 2019 m. balandžio 25 d. Komisijos įgyvendinimo reglamento (ES) 2019/661, kuriuo užtikrinamas sklandus hidrofluorangliavandenilių pateikimo rinkai kvotų elektroninio registro veikimas (OL L 112, 2019, p. 11), 7 straipsnio, 2014 m. balandžio 16 d. Reglamento (ES) Nr. 517/2014 dėl fluorintų šiltnamio efektą sukeliančių dujų, kuriuo panaikinamas Reglamentas (EB) Nr. 842/2006, 15 ir 16 straipsnių pažeidimu ir todėl jų netaikymu.

                              —

                              Šiuo klausimu ieškovė teigia, kad minėtas 7 straipsnis, kiek juo leidžiama vieno deklaranto kontroliuojamam istoriniam ūkio subjektui nesuteikti kvotų, apskaičiuotų remiantis jo referencinėmis vertėmis arba kiek šios kvotos suteikiamos remiantis vien deklarantui, kuris yra tas pats tikrasis gavėjas, kaip ir pirmasis istorinis ūkio subjektas, lemia Reglamento (ES) 517/2014 15 ir 16 straipsnių pažeidimą.

                  3.

                  Ieškinio trečiasis pagrindas grindžiamas pagrindinių Sąjungos teisinės tvarkos principų nuosavybės ir teisės į ekonominę iniciatyvą srityje pažeidimu, ESS 6 straipsnio, siejamo su Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijos 6, 16 ir 17 straipsniais, pažeidimu, Europos žmogaus teisių ir pagrindinių laisvių apsaugos konvencijos papildomo protokolo 1 straipsnio ir SESV 11 straipsnio pažeidimu. Ieškovė taip pat nurodo piktnaudžiavimą įgaliojimais.

                              —

                              Šiuo klausimu ieškovė teigia, kad Komisijos sprendimai, kuriuo ieškovės filialui nepagrįstai nesuteikiamos hidrofluorangliavandenilių kvotos, į kurias filialas turi teisę remiantis jo referencinėmis vertėmis, kelia pavojų ieškovės pagrindinėms teisėms. Nors įgyvendinimo reglamento nuostatomis siekiama apriboti (nenumatyti) kvotų skyrimą naujiems ūkio subjektams, kurie anksčiau rinkoje neveikė, Komisija nuostatas ieškovės filialo (todėl ir pačios ieškovės) atžvilgiu taikė piktnaudžiaudama įgaliojimais. Nurodyti trūkumai ir motyvai taip pat taikytini ir tam atvejui, kai ieškovės filialui skirtos kvotos turi būti laikomos kaip skirtos ieškovei, kaip vienai deklarantei.

                  4.

                  Ieškinio ketvirtasis pagrindas grindžiamas proporcingumo principo ir pareigos motyvuoti atsižvelgiant į šį principą pažeidimu.

                              —

                              Šiuo klausimu ieškovė tvirtina, kad taikant Įgyvendinimo reglamento 2019/661 7 straipsnį buvo viršyta tai, kas būtina reglamentu siekiamiems tikslams, t. y. pagerinti elektroninio registro naudojimą ir padaryti jį veiksmingesniu, įgyvendinti. Nurodyti trūkumai ir motyvai taip pat taikytini ir tam atvejui, kai ieškovės filialui skirtos kvotos turi būti laikomos kaip skirtos ieškovei, kaip vienai deklarantei: šiuo atveju nepageidaujamas sprendimų dėl bendrovių grupės, už kurią atsakinga ieškovė, pobūdis, taip pat iš to išplaukiančios balanso, mokestinės ir ekonominės pasekmės negali būti pateisinamos ir pagrįstos atsižvelgiant į teisės aktais siekiamus tikslus.

                  5.

                  Ieškinio penktasis pagrindas grindžiamas SESV 49 ir paskesnių bei 63 ir paskesnių straipsnių pažeidimu.

                              —

                              Šiuo klausimu ieškovė teigia, kad jos veiklai padaryta žala atsisakius jos filialui skirti kvotų, nors jos skirtos ir jai, yra vidaus rinkos pagrindinių laisvių, kaip antai įsisteigimo laisvės ir laisvo kapitalo judėjimo, pažeidimas; ieškovė patikslino, kad ji yra pagal Italijos teisę įsteigta bendrovė, kuri naudojasi įsisteigimo teise ir kapitalo judėjimo laisve, kurios yra garantuojamos pagal Sąjungos teisę, tam, kad įsigytų pagal Ispanijos teisę įsteigtą bendrovę, kad galėtų šioje rinkoje vykdyti dalį savo komercinės veiklos.

                  6.

                  Ieškinio šeštasis pagrindas grindžiamas teisėtų lūkesčių apsaugos, teisinio saugumo ir privatiems asmenims teisių suteikiančių normų negaliojimu atgal principų pažeidimu.

                              —

                              Šiuo klausimu ieškovė tvirtina, kad ji turi teisę savo komercinę veiklą, taip pat jos kontroliuojamų įmonių grupės veiklą organizuoti remdamasi pagrįstai numatomu pelningumu, siejamu su kvotų suteikimo perspektyva, atsižvelgiant ir į jos Ispanijos dukterinės bendrovės referencines vertes. Sprendimu nesuteikti kvotų Tazzetti SA pažeidžiami šie principai ir SESV 296 straipsnyje numatyta pareiga motyvuoti, nesant jokio paaiškinimo dėl Komisijos pasirinkimo ir nepalyginus interesų. Pavojus taip pat kiltų ir tuo atveju, jei Ispanijos dukterinės bendrovės kvotos būtų skirtos ieškovei, kaip vienai deklarantei.

                  7.

                  Ieškinio septintasis pagrindas grindžiamas vienodo požiūrio principo pažeidimu.

                              —

                              Šiuo klausimu ieškovė tvirtina, kad dėl ginčijamų sprendimų Tazzetti SA atsiduria padėtyje, kuri nesiskiria nuo tos, kurioje yra nauji rinkos subjektai, nors Tazzetti SA, kaip ir ieškovė, yra istorinis ūkio subjektas, jau ilgą laiką veikiantis rinkoje.


title: Byla T-826/19: 2019 m. gruodžio 4 d. pareikštas ieškinys byloje Tazzetti/Komisija

text:
               10.2.2020

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 45/85

      2019 m. gruodžio 4 d. pareikštas ieškinys byloje Tazzetti/Komisija
      (Byla T-826/19)
      (2020/C 45/70)
      Proceso kalba: italų

         Šalys

         Ieškovė: Tazzetti, SA (Madridas, Ispanija), atstovaujama advokatų M. Condinanzi, E. Ferrero ir C. Vivani

         Atsakovė: Europos Komisija

         Reikalavimai

      Ieškovė Bendrojo Teismo prašo:

                  —

                  konstatavus, kad ginčijami sprendimai yra neteisėti, pripažinti juos niekiniais ir negaliojančiais ir, prireikus, konstatuoti, kad Įgyvendinimo reglamentas (ES) 2019/661, visų pirma jo 7 straipsnis, netaikomas;

                  —

                  priteisti iš atsakovės bylinėjimosi išlaidas.

         Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

      Šiuo ieškiniu prašoma panaikinti ieškovei skirtą 2019 m. rugsėjo 30 d. Europos Komisijos sprendimą (raštą) ARES (2019) 6048224, Tazzetti SpA skirtą 2019 m. rugsėjo 27 d. Europos Komisijos sprendimą (raštą) ARES (2019) 6014426, Tazzetti SpA skirtą 2019 m. rugsėjo 27 d. Europos Komisijos sprendimą (raštą) ARES (2019) 6024220 ir vėliau priimtus teisės aktus ir, prireikus, remiantis SESV 277 straipsniu Bendrajam Teismui konstatavus, kad 2019 m. balandžio 25 d. Komisijos įgyvendinimo reglamentas (ES) 2019/661, kuriuo užtikrinamas sklandus hidrofluorangliavandenilių pateikimo rinkai kvotų elektroninio registro veikimas (OL L 112, 2019 m. balandžio 26 d.), visų pirma jo 7 straipsnis, yra neteisėtas, konstatuoti, kad prieš tai nurodyti minėto reglamento įgyvendinimo sprendimai netaikomi, todėl juos panaikinti.
      Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai yra panašūs į nurodytus byloje T-825/19, Tazzetti/Komisija.


title: Byla T-833/19: 2019 m. gruodžio 6 d. pareikštas ieškinys byloje Grammer/EUIPO (Geometrinės figūros pavaizdavimas)

text:
               10.2.2020

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 45/85

      2019 m. gruodžio 6 d. pareikštas ieškinys byloje Grammer/EUIPO (Geometrinės figūros pavaizdavimas)
      (Byla T-833/19)
      (2020/C 45/71)
      Proceso kalba: vokiečių

         Šalys

         Ieškovė: Grammer AG (Ambergas, Vokietija), atstovaujama advokatų J. Bühling ir D. Graetsch

         Atsakovė: Europos Sąjungos intelektinės nuosavybės tarnyba (EUIPO)

         Su procedūra EUIPO susijusi informacija

         Prekių ženklas, dėl kurio kilo ginčas: vaizdinio Sąjungos prekių ženklo (Geometrinės figūros pavaizdavimas) paraiška – Registracijos paraiška Nr. 15 389 621

         Ginčijamas sprendimas: 2019 m. rugsėjo 19 d. EUIPO antrosios apeliacinės tarybos sprendimas byloje R 1478/2019-2

         Reikalavimai

      Ieškovė Bendrojo Teismo prašo:

                  —

                  panaikinti ginčijamą sprendimą,

                  —

                  priteisti iš EUIPO bylinėjimosi išlaidas, įskaitant apeliacinėje procedūroje patirtas išlaidas.

         Pagrindas, kuriuo remiamasi

                  —

                  Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) 2017/1001 7 straipsnio 1 dalies b punkto pažeidimas.


title: Byla T-834/19: 2019 m. gruodžio 5 d. pareikštas ieškinys byloje e*Message Wireless Information Services/EUIPO – Apple (e*message)

text:
               10.2.2020

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 45/86

      2019 m. gruodžio 5 d. pareikštas ieškinys byloje e*Message Wireless Information Services/EUIPO – Apple (e*message)
      (Byla T-834/19)
      (2020/C 45/72)
      Kalba, kuria surašytas ieškinys: vokiečių

         Šalys

         Ieškovė: e*Message Wireless Information Services GmbH (Berlynas, Vokietija), atstovaujama advokato A. Hotz

         Atsakovė: Europos Sąjungos intelektinės nuosavybės tarnyba (EUIPO)

         Kita procedūros Apeliacinėje taryboje šalis: Apple Inc. (Kupertinas, Kalifornija, Jungtinės Valstijos)

         Su procedūra EUIPO susijusi informacija

         Prekių ženklo, dėl kurio kilo ginčas, savininkė: ieškovė

         Prekių ženklas, dėl kurio kilo ginčas: vaizdinis geltonos, oranžinės ir juodos spalvų Europos Sąjungos prekių ženklas „e*message“ – Europos Sąjungos prekių ženklas Nr. 1 548 619

         Procedūra EUIPO: registracijos panaikinimo procedūra

         Ginčijamas sprendimas: 2019 m. rugsėjo 10 d. EUIPO penktosios apeliacinės tarybos sprendimas byloje R 2454/2018-5

         Reikalavimai

      Ieškovė Bendrojo Teismo prašo:

                  —

                  panaikinti ginčijamą sprendimą,

                  —

                  panaikinti 2018 m. spalio 25 d. EUIPO Anuliavimo skyriaus sprendimą Nr. 13 800 C,

                  —

                  atmesti 2016 m. rugsėjo 22 d. prašymą pripažinti Sąjungos prekių ženklo Nr. 1 548 619 registraciją negaliojančia,

                  —

                  priteisti iš EUIPO ir į bylą įstojusios šalies, jeigu tokia būtų, bylinėjimosi išlaidas.

         Pagrindai, kuriais remiamasi

                  —

                  Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) 2017/1001 59 straipsnio 1 dalies a punkto, siejamo su šio reglamento 7 straipsniu, pažeidimas, taip pat ESS 2 straipsnio pirmojo sakinio, siejamo su SESV 1 straipsnio 2 dalimi (teisinės valstybės ir teisėto pagrindo principai), pažeidimas,

                  —

                  Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) 2017/1001 59 straipsnio 1 dalies a punkto, siejamo su šio reglamento 7 straipsnio 1 dalies b ir c punktais, pažeidimas, nes padaryta teisės klaida taikant minėto reglamento 7 straipsnio 1 dalies b ir c punktų išaiškinimą, kiek tai susiję su ginčijamo Europos Sąjungos prekių ženklo registracijos paraiškos pateikimo momentu, ir nebuvo faktinių prielaidų laikytis tam tikro Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (EB) 207/2009 7 straipsnio 1 dalies b ir c punktų aiškinimo pateikiant registracijos paraišką,

                  —

                  Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) 2017/1001 59 straipsnio 1 dalies a punkto, siejamo su šio reglamento 7 straipsnio 1 dalies c punktu, taip pat šio reglamento 64 straipsnio 5 dalies pažeidimas, nes padaryta klaida aiškinant visuomenės nuomonę registracijos pateikimo momentu, taikant ribotą įrodymų reikalavimą ir darant išvadą, kad egzistavo absoliutus registracijos paraiškos atmetimo pagrindas jos pateikimo momentu, kalbant apie seniai pradėtą registracijos procedūrą,

                  —

                  Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) 2017/1001 59 straipsnio 1 dalies a punkto, siejamo su šio reglamento 7 straipsnio 1 dalies c punktu, pažeidimas, nes buvo klaidingai įvertinti ginčijamo Europos Sąjungos prekių ženklo vaizdiniai elementai ir nurodyta nepakankamai faktinių aplinkybių dėl registracijos paraiškos pateikimo momento,

                  —

                  Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) 2017/1001 59 straipsnio 1 dalies a punkto, siejamo su šio reglamento 7 straipsnio 1 dalies b punktu, pažeidimas, nes buvo klaidingai įvertinti ginčijamo prekių ženklo skiriamieji požymiai ir nurodyta nepakankamai faktinių aplinkybių dėl registracijos paraiškos pateikimo momento,

                  —

                  Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijos 17 straipsnio, EŽTK papildomo protokolo Nr. 1 1 straipsnio, siejamo su ESS 6 straipsnio 1–3 dalimis ir SESV 2 straipsnio 1 dalimi, pažeidimas, taip pat bendrojo teisinio saugumo ir teisėtų lūkesčių principo (ESS 2 straipsnio pirmasis sakinys) pažeidimas, nes buvo klaidingai atšaukta palanki ir teisėta administracinė priemonė,

                  —

                  Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijos 17 straipsnio, EŽTK papildomo protokolo Nr. 1 1 straipsnio, siejamo su ESS 6 straipsnio 1–3 dalimis ir SESV 2 straipsnio 1 dalimi, pažeidimas, taip pat bendrojo teisinio saugumo ir teisėtų lūkesčių principo (ESS 2 straipsnio pirmasis sakinys) pažeidimas, nes buvo klaidingai atšaukta palanki ir teisėta administracinė priemonė.


title: Byla T-836/19: 2019 m. gruodžio 10 d. pareikštas ieškinys byloje Première Vision/EUIPO – Vente-Privee.com (PV)

text:
               10.2.2020

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 45/87

      2019 m. gruodžio 10 d. pareikštas ieškinys byloje Première Vision/EUIPO – Vente-Privee.com (PV)
      (Byla T-836/19)
      (2020/C 45/73)
      Kalba, kuria surašytas ieškinys: prancūzų

         Šalys

         Ieškovė: Première Vision (Lionas, Prancūzija), atstovaujama advokatės C. Champagner Katz

         Atsakovė: Europos Sąjungos intelektinės nuosavybės tarnyba (EUIPO)

         Kita procedūros Apeliacinėje taryboje šalis: Vente-Privee.com SA (Paryžius, Prancūzija)

         Su procedūra EUIPO susijusi informacija

         Prekių ženklo, dėl kurio kilo ginčas, paraišką pateikęs asmuo: ieškovė Bendrajame Teisme

         Prekių ženklas, dėl kurio kilo ginčas: vaizdinio Europos Sąjungos prekių ženklo PV paraiška – Registracijos paraiška Nr. 13 999 578

         Procedūra EUIPO: protesto procedūra

         Ginčijamas sprendimas: 2019 m. spalio 3 d. EUIPO pirmosios apeliacinės tarybos sprendimas byloje R 2125/2018-1

         Reikalavimai

      Ieškovė Bendrojo Teismo prašo:

                  —

                  panaikinti ginčijamą sprendimą,

                  —

                  priteisti iš EUIPO ir, jeigu taikytina, iš protestą padavusios šalies bylinėjimosi išlaidas.

         Pagrindas, kuriuo remiamasi

      Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) 2017/1001 8 straipsnio 1 dalies b punkto pažeidimas.


title: Byla T-838/19: 2019 m. gruodžio 10 d. pareikštas ieškinys byloje Koopman International/EUIPO – Tinnus Enterprises ir Mystic Products (Skysčių paskirstymo įranga)

text:
               10.2.2020

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 45/88

      2019 m. gruodžio 10 d. pareikštas ieškinys byloje Koopman International/EUIPO – Tinnus Enterprises ir Mystic Products (Skysčių paskirstymo įranga)
      (Byla T-838/19)
      (2020/C 45/74)
      Kalba, kuria surašytas ieškinys: anglų

         Šalys

         Ieškovė: Koopman International BV (Amsterdamas, Nyderlandai), atstovaujama advokato B. van Werven

         Atsakovė: Europos Sąjungos intelektinės nuosavybės tarnyba (EUIPO)

         Kita procedūros Apeliacinėje taryboje šalis: Tinnus Enterprises LLC (Pleinas, Teksasas, Jungtinės Valstijos) ir Mystic Products Import & Export, SL (Badalona, Ispanija)

         Su procedūra EUIPO susijusi informacija

         Dizaino, dėl kurio kilo ginčas, savininkė: Tinnus Enterprises

         Dizainas, dėl kurio kilo ginčas: Europos Sąjungos dizainas Nr. 1431829 0006

         Ginčijamas sprendimas: 2019 m. rugsėjo 18 d. EUIPO trečiosios apeliacinės tarybos sprendimas byloje R 1005/2018-3

         Reikalavimai

      Ieškovė Bendrojo Teismo prašo:

                  —

                  panaikinti ginčijamą sprendimą sustabdyti apeliacinę procedūrą Apeliacinėje taryboje ir nuspręsti, kad minėta procedūra Apeliacinėje taryboje turi būti tęsiama;

                  —

                  šią Bendrajame Teisme pradėtą bylą sujungti su kitomis Bendrojo Teismo bylomis R 1006/2018-3, R 1008/2018-3, R 1010/2018-3 ir R 1009/2018-3, kurias tuo pačiu metu paraleliai šiai bylai pradėjo Koopman International;

                  —

                  priteisti iš Tinnus Enterprises sumokėti Koopman International patirtas bylinėjimosi išlaidas.

         Pagrindai, kuriais remiamasi

                  —

                  Apeliacinė taryba neteisingai įvertino ir taikė „teisinio saugumo“ kriterijų;

                  —

                  Apeliacinė taryba neteisingai įvertino ir taikė „proceso ekonomiškumo“ kriterijų“;

                  —

                  Apeliacinė taryba neteisingai įvertino ir taikė „gero administravimo“ kriterijų;

                  —

                  Apeliacinė taryba tinkamai neįvertino visų šalių interesų.


title: Byla T-839/19: 2019 m. gruodžio 10 d. pareikštas ieškinys byloje Koopman International/EUIPO – Tinnus Enterprises ir Mystic Products (Skysčių paskirstymo įranga)

text:
               10.2.2020

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 45/89

      2019 m. gruodžio 10 d. pareikštas ieškinys byloje Koopman International/EUIPO – Tinnus Enterprises ir Mystic Products (Skysčių paskirstymo įranga)
      (Byla T-839/19)
      (2020/C 45/75)
      Kalba, kuria surašytas ieškinys: anglų

         Šalys

         Ieškovė: Koopman International BV (Amsterdamas, Nyderlandai), atstovaujama advokato B. van Werven

         Atsakovė: Europos Sąjungos intelektinės nuosavybės tarnyba (EUIPO)

         Kita procedūros Apeliacinėje taryboje šalis: Tinnus Enterprises LLC (Pleinas, Teksasas, Jungtinės Valstijos) ir Mystic Products Import & Export, SL (Badalona, Ispanija)

         Su procedūra EUIPO susijusi informacija

         Dizaino, dėl kurio kilo ginčas, savininkė: Tinnus Enterprises

         Dizainas, dėl kurio kilo ginčas: Europos Sąjungos dizainas Nr. 1431829 0002

         Ginčijamas sprendimas: 2019 m. rugsėjo 18 d. EUIPO trečiosios apeliacinės tarybos sprendimas byloje R 1006/2018-3

         Reikalavimai

      Ieškovė Bendrojo Teismo prašo:

                  —

                  panaikinti ginčijamą sprendimą sustabdyti apeliacinę procedūrą Apeliacinėje taryboje ir nuspręsti, kad minėta procedūra Apeliacinėje taryboje turi būti tęsiama;

                  —

                  šią Bendrajame Teisme pradėtą bylą sujungti su kitomis Bendrojo Teismo bylomis R 1008/2018-3, R 1005/2018-3, R 1010/2018-3 ir R 1009/2018-3, kurias tuo pačiu metu paraleliai šiai bylai pradėjo Koopman International;

                  —

                  priteisti iš Tinnus Enterprises sumokėti Koopman International patirtas bylinėjimosi išlaidas.

         Pagrindai, kuriais remiamasi

                  —

                  Apeliacinė taryba neteisingai įvertino ir taikė „teisinio saugumo“ kriterijų;

                  —

                  Apeliacinė taryba neteisingai įvertino ir taikė „proceso ekonomiškumo“ kriterijų“;

                  —

                  Apeliacinė taryba neteisingai įvertino ir taikė „gero administravimo“ kriterijų;

                  —

                  Apeliacinė taryba tinkamai neįvertino visų šalių interesų.


title: Byla T-840/19: 2019 m. gruodžio 10 d. pareikštas ieškinys byloje Koopman International/EUIPO – Tinnus Enterprises ir Mystic Products (Skysčių paskirstymo įranga)

text:
               10.2.2020

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 45/90

      2019 m. gruodžio 10 d. pareikštas ieškinys byloje Koopman International/EUIPO – Tinnus Enterprises ir Mystic Products (Skysčių paskirstymo įranga)
      (Byla T-840/19)
      (2020/C 45/76)
      Kalba, kuria surašytas ieškinys: anglų

         Šalys

         Ieškovė: Koopman International BV (Amsterdamas, Nyderlandai), atstovaujama advokato B. van Werven

         Atsakovė: Europos Sąjungos intelektinės nuosavybės tarnyba (EUIPO)

         Kita procedūros Apeliacinėje taryboje šalis: Tinnus Enterprises LLC (Pleinas, Teksasas, Jungtinės Valstijos) ir Mystic Products Import & Export, SL (Badalona, Ispanija)

         Su procedūra EUIPO susijusi informacija

         Dizaino, dėl kurio kilo ginčas, savininkė: Tinnus Enterprises

         Dizainas, dėl kurio kilo ginčas: Europos Sąjungos dizainas Nr. 1431829 0005

         Ginčijamas sprendimas: 2019 m. rugsėjo 18 d. EUIPO trečiosios apeliacinės tarybos sprendimas byloje R 1008/2018-3

         Reikalavimai

      Ieškovė Bendrojo Teismo prašo:

                  —

                  panaikinti ginčijamą sprendimą sustabdyti apeliacinę procedūrą Apeliacinėje taryboje ir nuspręsti, kad minėta procedūra Apeliacinėje taryboje turi būti tęsiama;

                  —

                  šią Bendrajame Teisme pradėtą bylą sujungti su kitomis Bendrojo Teismo bylomis R 1006/2018-3, R 1005/2018-3, R 1010/2018-3 ir R 1009/2018-3, kurias tuo pačiu metu paraleliai šiai bylai pradėjo Koopman International;

                  —

                  priteisti iš Tinnus Enterprises sumokėti Koopman International patirtas bylinėjimosi išlaidas.

         Pagrindai, kuriais remiamasi

                  —

                  Apeliacinė taryba neteisingai įvertino ir taikė „teisinio saugumo“ kriterijų;

                  —

                  Apeliacinė taryba neteisingai įvertino ir taikė „proceso ekonomiškumo“ kriterijų“;

                  —

                  Apeliacinė taryba neteisingai įvertino ir taikė „gero administravimo“ kriterijų;

                  —

                  Apeliacinė taryba tinkamai neįvertino visų šalių interesų.


title: Byla T-841/19: 2019 m. gruodžio 10 d. pareikštas ieškinys byloje Koopman International/EUIPO – Tinnus Enterprises ir Mystic Products (Skysčių paskirstymo įranga)

text:
               10.2.2020

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 45/91

      2019 m. gruodžio 10 d. pareikštas ieškinys byloje Koopman International/EUIPO – Tinnus Enterprises ir Mystic Products (Skysčių paskirstymo įranga)
      (Byla T-841/19)
      (2020/C 45/77)
      Kalba, kuria surašytas ieškinys: anglų

         Šalys

         Ieškovė: Koopman International BV (Amsterdamas, Nyderlandai), atstovaujama advokato B. van Werven

         Atsakovė: Europos Sąjungos intelektinės nuosavybės tarnyba (EUIPO)

         Kita procedūros Apeliacinėje taryboje šalis: Tinnus Enterprises LLC (Pleinas, Teksasas, Jungtinės Valstijos) ir Mystic Products Import & Export, SL (Badalona, Ispanija)

         Su procedūra EUIPO susijusi informacija

         Dizaino, dėl kurio kilo ginčas, savininkė: Tinnus Enterprises

         Dizainas, dėl kurio kilo ginčas: Europos Sąjungos dizainas Nr. 1431829 0008

         Ginčijamas sprendimas2019 m. rugsėjo 18 d. EUIPO trečiosios apeliacinės tarybos sprendimas byloje R 1009/2018-3

         Reikalavimai

      Ieškovė Bendrojo Teismo prašo:

                  —

                  panaikinti ginčijamą sprendimą sustabdyti apeliacinę procedūrą Apeliacinėje taryboje ir nuspręsti, kad minėta procedūra Apeliacinėje taryboje turi būti tęsiama;

                  —

                  šią Bendrajame Teisme pradėtą bylą sujungti su kitomis Bendrojo Teismo bylomis R 1006/2018-3, R 1008/2018-3, R 1005/2018-3 ir R 1010/2018-3, kurias tuo pačiu metu paraleliai šiai bylai pradėjo Koopman International;

                  —

                  priteisti iš Tinnus Enterprises sumokėti Koopman International patirtas bylinėjimosi išlaidas.

         Pagrindai, kuriais remiamasi

                  —

                  Apeliacinė taryba neteisingai įvertino ir taikė „teisinio saugumo“ kriterijų;

                  —

                  Apeliacinė taryba neteisingai įvertino ir taikė „proceso ekonomiškumo“ kriterijų“;

                  —

                  Apeliacinė taryba neteisingai įvertino ir taikė „gero administravimo“ kriterijų;

                  —

                  Apeliacinė taryba tinkamai neįvertino visų šalių interesų.


title: Byla T-842/19: 2019 m. gruodžio 10 d. pareikštas ieškinys byloje Koopman International/EUIPO – Tinnus Enterprises ir Mystic Products (Skysčių paskirstymo įranga)

text:
               10.2.2020

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 45/92

      2019 m. gruodžio 10 d. pareikštas ieškinys byloje Koopman International/EUIPO – Tinnus Enterprises ir Mystic Products (Skysčių paskirstymo įranga)
      (Byla T-842/19)
      (2020/C 45/78)
      Kalba, kuria surašytas ieškinys: anglų

         Šalys

         Ieškovė: Koopman International BV (Amsterdamas, Nyderlandai), atstovaujama advokato B. van Werven

         Atsakovė: Europos Sąjungos intelektinės nuosavybės tarnyba (EUIPO)

         Kita procedūros Apeliacinėje taryboje šalis: Tinnus Enterprises LLC (Pleinas, Teksasas, Jungtinės Valstijos) ir Mystic Products Import & Export, SL (Badalona, Ispanija)

         Su procedūra EUIPO susijusi informacija

         Dizaino, dėl kurio kilo ginčas, savininkė: Tinnus Enterprises

         Dizainas, dėl kurio kilo ginčas: Europos Sąjungos dizainas Nr. 1431829 0007

         Ginčijamas sprendimas: 2019 m. rugsėjo 18 d. EUIPO trečiosios apeliacinės tarybos sprendimas byloje R 1010/2018-3

         Reikalavimai

      Ieškovė Bendrojo Teismo prašo:

                  —

                  panaikinti ginčijamą sprendimą sustabdyti apeliacinę procedūrą Apeliacinėje taryboje ir nuspręsti, kad minėta procedūra Apeliacinėje taryboje turi būti tęsiama;

                  —

                  šią Bendrajame Teisme pradėtą bylą sujungti su kitomis Bendrojo Teismo bylomis R 1006/2018-3, R 1008/2018-3, R 1005/2018-3 ir R 1009/2018-3, kurias tuo pačiu metu paraleliai šiai bylai pradėjo Koopman International;

                  —

                  priteisti iš Tinnus Enterprises sumokėti Koopman International patirtas bylinėjimosi išlaidas.

         Pagrindai, kuriais remiamasi

                  —

                  Apeliacinė taryba neteisingai įvertino ir taikė „teisinio saugumo“ kriterijų;

                  —

                  Apeliacinė taryba neteisingai įvertino ir taikė „proceso ekonomiškumo“ kriterijų“;

                  —

                  Apeliacinė taryba neteisingai įvertino ir taikė „gero administravimo“ kriterijų;

                  —

                  Apeliacinė taryba tinkamai neįvertino visų šalių interesų.


title: Byla T-843/19: 2019 m. gruodžio 12 d. pareikštas ieškinys byloje Correia/EESRK

text:
               10.2.2020

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 45/93

      2019 m. gruodžio 12 d. pareikštas ieškinys byloje Correia/EESRK
      (Byla T-843/19)
      (2020/C 45/79)
      Proceso kalba: prancūzų

         Šalys

         Ieškovė: Paula Correia (Woluwe-Saint-Étienne, Belgija), atstovaujama advokatų L. Levi ir M. Vandenbussche

         Atsakovas: Europos ekonomikos ir socialinių reikalų komitetas

         Reikalavimai

      Ieškovė Bendrojo Teismo prašo:

                  —

                  pripažinti šį ieškinį priimtinu ir pagrįstu,

            taigi:

                  —

                  panaikinti sprendimą 2019 m. nepaaukštinti jos pareigų (priskirti prie aukštesnio lygio), kurio data nežinoma ir apie kurį ieškovė sužinojo 2019 m. balandžio 12 d.,

                  —

                  priteisti neturtinės žalos, ex aequo et bono įvertintos 2 000 eurų, atlyginimą,

                  —

                  priteisti iš atsakovo visas bylinėjimosi išlaidas.

         Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

      Grįsdama ieškinį ieškovė remiasi keturiais pagrindais.

                  1.

                  Pirmasis ieškinio pagrindas grindžiamas Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijos 41 straipsnyje įtvirtintų procedūrinių garantijų ir nediskriminavimo principo pažeidimu. Ieškovė teigia, kad tai, kaip Europos ekonomikos ir socialinių reikalų komitetas priima sprendimus dėl įvairių grupių laikinųjų tarnautojų, sekretorių pareigų grupės ir konkrečiai I sekretorių pareigų grupės laikinųjų tarnautojų pareigų paaukštinimo ir priskyrimo prie aukštesnio lygio, pažeidžia Pagrindinių teisių chartijos 41 straipsnyje įtvirtintas procedūrines garantijas. Sprendimas nepaaukštinti ieškovės pareigų (priskirti prie aukštesnio lygio) per 2019 ir ankstesnių metų pareigų paaukštinimo procedūras pažeidžia šias garantijas. Pirma, jis yra nemotyvuotas. Be to, jokiame dokumente, bendro pobūdžio sprendime arba ieškovei ar apskritai įvairių pareigų grupių laikiniesiems tarnautojams arba I pareigų grupės laikiniesiems tarnautojams skirtame pranešime nenurodyti laikinųjų tarnautojų, kurių pareigos turi būti paaukštintos ar kurie turi būti priskirti prie aukštesnio lygio, nustatymo kriterijai ir jų taikymo tvarka. Tai, kad nėra tokių kriterijų, vienodo požiūrio užtikrinimo garantijų ir kad sprendimai yra nemotyvuoti, juolab prieštarauja Pagrindinių teisių chartijos 41 straipsniui dėl to, kad vieni sekretorių pareigų grupės ir konkrečiai I sekretorių pareigų grupės tarnautojai labai greitai kyla karjeros laiptais, o kiti, kaip, pavyzdžiui, ieškovė, labai lėtai.

                  2.

                  Antrasis ieškinio pagrindas grindžiamas teisinio saugumo principo pažeidimu. Ieškovė teigia, kad, nepaisant to, kad Europos ekonomikos ir socialinių reikalų komitetas turi diskreciją nustatyti KTĮS 10 straipsnio įgyvendinimo kriterijus ir tvarką, šie kriterijai ir tvarka turi atitikti Sąjungos teisėje reikalaujamą nuspėjamumo lygį ir pirmiausia teisinio saugumo principą. Tačiau taip nėra, nes nėra kriterijų, kuriais remdamiesi laikinieji tarnautajai galėtų žinoti kaip ir kokiomis sąlygomis paaukštinamos pareigos arba priskiriama prie aukštesnio lygio, dėl ko keičiama darbo sutartis.

                  3.

                  Trečiasis ieškinio pagrindas grindžiamas akivaizdžia vertinimo klaida. Ieškovė mano, kad išnagrinėjus jos vertinimo ataskaitas, parengtas po paskutinio pareigų paaukštinimo 2016 m., darytina išvada, kad sprendime nepaaukštinti jos pareigų 2019 m. padaryta akivaizdi vertinimo klaida.

                  4.

                  Ketvirtasis ieškinio pagrindas grindžiamas rūpestingumo pareigos pažeidimu. Ieškovė teigia, kad paskyrimų tarnyba, pasirinkdama tarnautojus, kurių pareigos turi būti paaukštintos arba kurie turi būti priskirti prie aukštesnio lygio, neatsižvelgė į jos interesus.


title: Byla T-844/19: 2019 m. gruodžio 12 d. pareikštas ieškinys byloje Apologistics/EUIPO – Peikert (discount-apotheke.de)

text:
               10.2.2020

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 45/94

      2019 m. gruodžio 12 d. pareikštas ieškinys byloje Apologistics/EUIPO – Peikert (discount-apotheke.de)
      (Byla T-844/19)
      (2020/C 45/80)
      Kalba, kuria surašytas ieškinys: vokiečių

         Šalys

         Ieškovė: Apologistics GmbH (Markklėbergas, Vokietija), atstovaujama advokato H. Hug

         Atsakovė: Europos Sąjungos intelektinės nuosavybės tarnyba (EUIPO)

         Kita procedūros Apeliacinėje taryboje šalis: Franz Michael Peikert (Ofenbachas, Vokietija)

         Su procedūra EUIPO susijusi informacija

         Prekių ženklo, dėl kurio kilo ginčas, paraišką pateikęs asmuo: kita procedūros Apeliacinėje taryboje šalis

         Prekių ženklas, dėl kurio kilo ginčas: vaizdinio šviesiai žalios, tamsiai žalios ir baltos spalvų Sąjungos prekių ženklo „discount-apotheke.de“ paraiška – Registracijos paraiška Nr. 14 678 007

         Procedūra EUIPO: protesto procedūra

         Ginčijamas sprendimas: 2019 m. spalio 10 d. EUIPO penktosios apeliacinės tarybos sprendimas byloje R 2309/2018-5

         Reikalavimai

      Ieškovė Bendrojo Teismo prašo:

                  —

                  panaikinti ginčijamą sprendimą ir 2018 m. spalio 5 d. Protestų skyriaus sprendimą,

                  —

                  priteisti iš EUIPO bylinėjimosi išlaidas.

         Pagrindas, kuriuo remiamasi

                  —

                  Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) 2017/1001 8 straipsnio 1 dalies b punkto pažeidimas.


title: Byla T-847/19: 2019 m. gruodžio 13 d. pareikštas ieškinys byloje X-cen-tek/EUIPO – Altenloh, Brinck & Co. (PAX)

text:
               10.2.2020

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 45/95

      2019 m. gruodžio 13 d. pareikštas ieškinys byloje X-cen-tek/EUIPO – Altenloh, Brinck & Co. (PAX)
      (Byla T-847/19)
      (2020/C 45/81)
      Kalba, kuria surašytas ieškinys: vokiečių

         Šalys

         Ieškovė: X-cen-tek GmbH & Co. KG (Vardenburgas, Vokietija), atstovaujama advokato H. Hillers

         Atsakovė: Europos Sąjungos intelektinės nuosavybės tarnyba (EUIPO)

         Kita procedūros Apeliacinėje taryboje šalis: Altenloh, Brinck & Co. GmbH & Co. KG (Enepetalis, Vokietija)

         Su procedūra EUIPO susijusi informacija

         Prekių ženklo, dėl kurio kilo ginčas, savininkė: ieškovė

         Prekių ženklas, dėl kurio kilo ginčas: žodinis Sąjungos prekių ženklas PAX – Registracijos paraiška Nr. 16 487 803

         Procedūra EUIPO: protesto procedūra

         Ginčijamas sprendimas: 2019 m. rugsėjo 27 d. EUIPO antrosios apeliacinės tarybos sprendimas byloje R 2324/2018-2

         Reikalavimai

      Ieškovė Bendrojo Teismo prašo:

                  —

                  panaikinti ginčijamą sprendimą,

                  —

                  priteisti iš EUIPO bylinėjimosi išlaidas.

         Pagrindas, kuriuo remiamasi

                  —

                  Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) 2017/1001 8 straipsnio 1 dalies b punkto pažeidimas.


title: Byla T-858/19: 2019 m. gruodžio 18 d. pareikštas ieškinys byloje easyCosmetic Swiss/EUIPO – U.W.I. Unternehmensberatungs- und Wirtschaftsinformations (easycosmetic)

text:
               10.2.2020

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 45/96

      2019 m. gruodžio 18 d. pareikštas ieškinys byloje easyCosmetic Swiss/EUIPO – U.W.I. Unternehmensberatungs- und Wirtschaftsinformations (easycosmetic)
      (Byla T-858/19)
      (2020/C 45/82)
      Kalba, kuria surašytas ieškinys: vokiečių

         Šalys

         Ieškovė: easyCosmetic Swiss GmbH (Baras, Šveicarija), atstovaujama advokatų D. Terheggen ir S. E. Sullivan

         Atsakovė: Europos Sąjungos intelektinės nuosavybės tarnyba (EUIPO)

         Kita procedūros Apeliacinėje taryboje šalis: U.W.I. Unternehmensberatungs- und Wirtschaftsinformations GmbH (Bad Nauheimas, Vokietija)

         Su procedūra EUIPO susijusi informacija

         Prekių ženklo, dėl kurio kilo ginčas, savininkė: ieškovė

         Prekių ženklas, dėl kurio kilo ginčas: žodinis Europos Sąjungos prekių ženklas „easycosmetic“ – Europos Sąjungos prekių ženklas Nr. 13 801 675

         Procedūra EUIPO: registracijos pripažinimo negaliojančia procedūra

         Ginčijamas sprendimas: 2019 m. spalio 4 d. EUIPO antrosios apeliacinės tarybos sprendimas byloje R 973/2019-2

         Reikalavimai

      Ieškovė Bendrojo Teismo prašo:

                  —

                  panaikinti ginčijamą sprendimą,

                  —

                  priteisti iš EUIPO bylinėjimosi išlaidas.

         Pagrindas, kuriuo remiamasi

      Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) 2017/1001 59 straipsnio 1 dalies a punkto, siejamo su šio reglamento 7 straipsnio 1 dalies b ir c punktais, pažeidimas.


title: Byla C-16/18: 2019 m. gruodžio 19 d. Teisingumo Teismo (didžioji kolegija) sprendimas byloje (Verwaltungsgerichtshof (Austrija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Michael Dobersberger/Magistrat der Stadt Wien (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą – SESV 56 ir 57 straipsniai – Laisvė teikti paslaugas – Direktyva 96/71/EB – Taikymas – 1 straipsnio 3 dalies a punktas – Darbuotojų komandiravimas paslaugų teikimo sistemoje – Paslaugų kelionės metu teikimas tarptautiniuose traukiniuose – Nacionalinės teisės normos, kuriose nustatyti su darbuotojų komandiravimu susiję administraciniai įsipareigojimai)

text:
               24.2.2020

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 61/2

      2019 m. gruodžio 19 d. Teisingumo Teismo (didžioji kolegija) sprendimas byloje (Verwaltungsgerichtshof (Austrija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Michael Dobersberger/Magistrat der Stadt Wien
      (Byla C-16/18) (1)

      (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą - SESV 56 ir 57 straipsniai - Laisvė teikti paslaugas - Direktyva 96/71/EB - Taikymas - 1 straipsnio 3 dalies a punktas - Darbuotojų komandiravimas paslaugų teikimo sistemoje - Paslaugų kelionės metu teikimas tarptautiniuose traukiniuose - Nacionalinės teisės normos, kuriose nustatyti su darbuotojų komandiravimu susiję administraciniai įsipareigojimai)
      (2020/C 61/02)
      Proceso kalba: vokiečių

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Verwaltungsgerichtshof

         Šalys pagrindinėje byloje

         Kasatorius: Michael Dobersberger

         Proceso dalyvis: Magistrat der Stadt Wien

         Rezoliucinė dalis

      1996 m. gruodžio 16 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 96/71/EB dėl darbuotojų komandiravimo paslaugų teikimo sistemoje 1 straipsnio 3 dalies a punktas turi būti aiškinamas taip, kad į jo taikymo sritį nepatenka paslaugos kelionės metu, valymo ar maitinimo paslaugos, kurias keleiviams – pagal sutartį, sudarytą tarp valstybėje narėje įsteigtos įmonės ir kitoje valstybėje narėje įsteigtos įmonės, kuri saistoma sutartiniais santykiais su toje pačioje valstybėje narėje įsteigta geležinkelio įmone, – teikia pirmosios įmonės samdomi darbuotojai arba darbuotojai, kuriuos jai išnuomojo taip pat pirmojoje valstybėje narėje įsteigta įmonė, antrosios valstybės narės teritoriją kertančiuose tarptautiniuose traukiniuose, jeigu šie darbuotojai atlieka didelę darbo dalį, susijusią su šiomis paslaugomis pirmosios valstybės narės teritorijoje, kur jie pradeda arba baigia savo darbą.

         (1)  OL C 123, 2018 4 9.


title: Byla C-752/18: 2019 m. gruodžio 19 d. Teisingumo Teismo (didžioji kolegija) sprendimas byloje (Bayerischer Verwaltungsgerichtshof (Vokietija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Deutsche Umwelthilfe eV/Freistaat Bayern (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą – Aplinka – Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijos 6 straipsnis, 47 straipsnio pirma pastraipa ir 52 straipsnio 1 dalis – Direktyva 2008/50/EB – Oro tarša – Aplinkos oro kokybė – Oro kokybės planas – Azoto dioksido ribinės vertės – Įpareigojimas imtis tinkamų priemonių, užtikrinančių, kad viršijimo laikotarpis būtų kuo trumpesnis – Nacionalinių teismų įpareigojimas imtis visų būtinų priemonių – Regioninės vyriausybės atsisakymas laikytis teismo nurodymo – Numatomas atitinkamo regiono aukštų politikos atstovų ar aukštų valdžios pareigūnų areštas – Veiksminga teisminė gynyba – Teisė į asmens laisvę – Teisinis pagrindas – Proporcingumas)

text:
               24.2.2020

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 61/17

      2019 m. gruodžio 19 d. Teisingumo Teismo (didžioji kolegija) sprendimas byloje (Bayerischer Verwaltungsgerichtshof (Vokietija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Deutsche Umwelthilfe eV/Freistaat Bayern
      (Byla C-752/18) (1)

      (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą - Aplinka - Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijos 6 straipsnis, 47 straipsnio pirma pastraipa ir 52 straipsnio 1 dalis - Direktyva 2008/50/EB - Oro tarša - Aplinkos oro kokybė - Oro kokybės planas - Azoto dioksido ribinės vertės - Įpareigojimas imtis tinkamų priemonių, užtikrinančių, kad viršijimo laikotarpis būtų kuo trumpesnis - Nacionalinių teismų įpareigojimas imtis visų būtinų priemonių - Regioninės vyriausybės atsisakymas laikytis teismo nurodymo - Numatomas atitinkamo regiono aukštų politikos atstovų ar aukštų valdžios pareigūnų areštas - Veiksminga teisminė gynyba - Teisė į asmens laisvę - Teisinis pagrindas - Proporcingumas)
      (2020/C 61/20)
      Proceso kalba: vokiečių

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Bayerischer Verwaltungsgerichtshof

         Šalys pagrindinėje byloje

         Pareiškėjas: Deutsche Umwelthilfe eV

         Atsakovė: Freistaat Bayern

         Rezoliucinė dalis

      Sąjungos teisė, konkrečiai – Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijos 47 straipsnio pirma pastraipa, turi būti aiškinama taip, kad, kai nacionalinė valdžios institucija nuolat atsisako vykdyti teismo sprendimą, kuriuo jai nurodoma vykdyti aiškią tikslią ir besąlygišką pareigą, kylančią iš minėtos teisės, konkrečiai – iš 2008 m. gegužės 21 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2008/50/EB dėl aplinkos oro kokybės ir švaresnio oro Europoje, kompetentingas nacionalinis teismas turi skirti areštą viešosios valdžios funkcijas vykdantiems pareigūnams, kai vidaus teisės nuostatose yra tokio arešto skyrimo teisinis pagrindas, kuris yra pakankamai prieinamas, tikslus ir kurio taikymą galima numatyti, ir su sąlyga, kad Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijos 6 straipsnyje įtvirtintos teisės į laisvę apribojimas dėl paskirto arešto atitinka kitus Chartijos 52 straipsnio 1 dalyje šiuo tikslu nustatytus reikalavimus. Tačiau, nesant tokio teisinio pagrindo vidaus teisėje, pagal Sąjungos teisę šis teismas negali taikyti tokios priemonės.

         (1)  OL C 54, 2019 2 11.


title: Byla C-428/19: 2019 m. birželio 4 d. Gyulai Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság (Vengrija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje OL ir kt. / Rapidsped Fuvarozási és Szállítmányozási Zrt.

text:
               23.3.2020

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 95/5

      2019 m. birželio 4 d.Gyulai Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság (Vengrija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje OL ir kt. / Rapidsped Fuvarozási és Szállítmányozási Zrt.

      (Byla C-428/19)
      (2020/C 95/04)
      Proceso kalba: vengrų

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

         Gyulai Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság

         Šalys pagrindinėje byloje

         Ieškovai: OL, PM ir RO

         Atsakovė: Rapidsped Fuvarozási és Szállítmányozási Zrt.

         Prejudiciniai klausimai

                  1.

                  Ar Direktyvos 96/71/EB (1) 1 straipsnio 1 dalies nuostatas, atsižvelgiant į šios direktyvos 3 ir 5 straipsnius ir Código del Trabajo (Darbo kodeksas) 285 ir 299 straipsnius, reikia aiškinti taip, kad Vengrijos darbuotojai šios direktyvos ir su minimaliuoju darbo užmokesčiu susijusių Prancūzijos teisės aktų pažeidimu gali remtis prieš savo Vengrijos darbdavius Vengrijos teismuose inicijuotose bylose?

                  2.

                  Ar dienpinigiai, skirti per darbuotojo komandiruotę užsienyje patirtoms išlaidoms padengti, laikytini darbo užmokesčio dalimi?

                  3.

                  Ar pagal Reglamento Nr. 561/2006/EB (2) 10 straipsnį draudžiama darbdavio praktika, kai, sutaupius degalų, proporcingai nuvažiuotam atstumui ir sunaudotų degalų santykiui jis pagal tam tikrą formulę moka kelių transporto priemonių vairuotojams priedą, kuris nėra jų darbo sutartyje nustatyto darbo užmokesčio dalis ir už kurį taip pat nemokami mokesčiai ar socialinio draudimo įmokos, nors toks degalų taupymas skatina transporto priemonių vairuotojus vairuoti taip, kad jie gali kelti pavojų eismo saugai (pvz., leidžiantis nuokalnėmis ilgiausią įmanomą laiko tarpą naudoti laisvosios eigos sistemą)?

                  4.

                  Ar Direktyva 96/71/EB taikoma tarptautiniam krovinių vežimui, ypač atsižvelgiant į tai, kad Europos Komisija pradėjo procedūrą dėl pažeidimo prieš Prancūziją ir Vokietiją dėl to, kad šios šalys kelių transporto sektoriuje taiko savo teisės aktus, susijusius su minimaliuoju darbo užmokesčiu?

                  5.

                  Ar tuo atveju, jeigu direktyva neperkelta į nacionalinę teisę, pagal ją privačiam asmeniui kyla tokia pareiga, kad vien ja remiantis galima pagrįstai pareikšti privačiam asmeniui ieškinį privačiam asmeniui pradedant procesą nacionaliniame teisme?

         (1)  1996 m. gruodžio 16 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 96/71/EB dėl darbuotojų komandiravimo paslaugų teikimo sistemoje (OL L 18, 1997, p. 1; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 5 sk., 2 t., p. 431).

         (2)  2006 m. kovo 15 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (EB) Nr. 561/2006 dėl tam tikrų su kelių transportu susijusių socialinių teisės aktų suderinimo ir iš dalies keičiantis Tarybos reglamentus (EEB) Nr. 3821/85 ir (EB) Nr. 2135/98 bei panaikinantis Reglamentą (EEB) Nr. 3820/85 (OL L 102, 2006, p. 1).


title: Byla C-564/19: 2019 m. liepos 24 d. Pesti Központi Kerületi Bíróság (Vengrija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą baudžiamojoje byloje prieš IS

text:
               23.3.2020

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 95/6

      2019 m. liepos 24 d.Pesti Központi Kerületi Bíróság (Vengrija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą baudžiamojoje byloje prieš IS
      (Byla C-564/19)
      (2020/C 95/05)
      Proceso kalba: vengrų

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

         Pesti Központi Kerületi Bíróság

         Šalis pagrindinėje baudžiamojoje byloje

      IS

         Prejudiciniai klausimai

                     1.A

                  Ar ESS 6 straipsnio 1 dalį ir Direktyvos 2010/64/ES (1) 5 straipsnio 2 dalį reikia aiškinti taip, kad siekiant kaltinamiesiems garantuoti teisę į teisingą bylos nagrinėjimą, kurie nemoka proceso kalbos, valstybė narė turi sukurti nepriklausomų tinkamai kvalifikuotų vertėjų raštu ir žodžiu registrą arba, jeigu tokio registro nėra, bet kuriuo kitu būdu užtikrinti galimybę kontroliuoti tinkamą vertimo kokybę vykstant teismo procesui?

                     1.B

                  Jeigu atsakymas į pirmesnį klausimą būtų teigiamas ir jeigu nagrinėjamoje byloje, neužtikrinus tinkamos vertimo kokybės, neįmanoma nustatyti, ar kaltinamasis buvo informuotas apie jam inkriminuojamo nusikaltimo ar kaltinimo dalyką, ar ESS 6 straipsnio 1 dalis ir Direktyvos 2012/13/ES (2) 4 straipsnio 5 dalis ir 6 straipsnio 1 dalis turi būti aiškinamos taip, jog tokiomis aplinkybėmis negalima tęsti proceso nedalyvaujant kaltinamajam?

                     2.A

                  Ar ESS 19 straipsnio 1 dalies antroje pastraipoje, Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijos 47 straipsnyje ir Europos Sąjungos Teisingumo Teismo jurisprudencijoje nustatytą teisminių institucijų nepriklausomumo principą reikia aiškinti taip, kad šis principas pažeidžiamas, kai Nacionalinio teisminių institucijų biuro pirmininkas, kuris yra atsakingas už centrinį teismų valdymą ir yra skiriamas parlamento, kuriam vieninteliam jis yra atskaitingas ir kuris gali jį atstatydinti, užima teismo pirmininko, turinčio, be kita ko, teisę spręsti organizuojant bylų paskirstymą, inicijuojant drausmines bylas teisėjams ir atliekant teisėjų profesinės veiklos vertinimą, darbo vietą pagal tiesioginį laikiną paskyrimą į pareigas, apeinant kvietimų teikti paraiškas paskelbimo procedūrą ir sistemingai neatsižvelgiant į kompetentingų teisėjų savivaldos organų nuomonę?

                     2.B

                  Jeigu atsakymas į pirmesnį klausimą būtų teigiamas ir jeigu konkrečią bylą nagrinėjantis teisėjas turi pagrįstų motyvų nerimauti, kad dėl teismo pirmininko vykdomos teisminės ir administracinės veiklos nagrinėjant bylą bus daromas neteisėtas poveikis, ar minėtas principas turi būti aiškinamas taip, jog šioje byloje nėra užtikrinamas teisingas bylos nagrinėjimas?

                     3.A

                  Ar ESS 19 straipsnio 1 dalies antroje pastraipoje, Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijos 47 straipsnyje ir Europos Sąjungos Teisingumo Teismo jurisprudencijoje nustatytą teisminių institucijų nepriklausomumo principą reikia aiškinti taip, kad su šiuo principu nesuderinama situacija, kai nuo 2018 m. rugsėjo 1 d., skirtingai nuo ankstesniais dešimtmečiais vykdytos praktikos, Vengrijos teisėjams pagal įstatymą mokamas mažesnis darbo užmokestis negu atitinkamos kategorijos prokurorams, turintiems tokį patį pareigybės lygį ir darbo stažą, ir kai, atsižvelgiant į šalies ekonominę situaciją, jų atlyginimai apskritai neatitinka jų vykdomų funkcijų svarbos, ypač atsižvelgiant į diskrecija grindžiamą priedų mokėjimo praktiką, taikomą aukštas pareigas užimančių tarnautojų atžvilgiu?

                     3.B

                  Jeigu atsakymas į pirmesnį klausimą būtų teigiamas, ar minėtas teisminių institucijų nepriklausomumo principas turi būti aiškinamas taip, kad tokiomis aplinkybėmis negali būti garantuojama teisė į teisingą bylos nagrinėjimą?

                     4/A.

                  Ar Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo (SESV) 267 straipsnį reikia aiškinti taip, kad šiai nuostatai prieštarauja nacionalinio teismo sprendimas, kuriuo, vykstant procesui paskutinės instancijos teisme, per kurį siekiama suvienodinti valstybės narės teismų praktiką, nedarant poveikio atitinkamos nutarties teisinei galiai, žemesnės instancijos teismo nutartis, kuria buvo pradėtas procesas dėl prejudicinio sprendimo priėmimo, pripažįstama neteisėta?

                     4/B.

                  Jeigu atsakymas į klausimą 4/A būtų teigiamas, ar Europos Sąjungos Sutarties (ESS) 267 straipsnis turi būti aiškinamas taip, kad prašymą priimti prejudicinį sprendimą teikiantis teismas turi netaikyti priešingų aukštesnės instancijos teismo sprendimų ir principinių pozicijų, suformuluotų siekiant užtikrinti teisės vienodumą?

                     4/C.

                  Jeigu į klausimą 4/A būtų atsakyta neigiamai, ar tokiu atveju sustabdytas baudžiamosios bylos nagrinėjimas gali būti tęsiamas vykstant procesui dėl prejudicinio sprendimo priėmimo?

                     5.

                  Ar ESS 19 straipsnio 1 dalies antroje pastraipoje ir Pagrindinių teisių chartijos 47 straipsnyje įtvirtintą teismų nepriklausomumo principą ir Teisingumo Teismo jurisprudenciją reikia aiškinti taip, kad, atsižvelgiant į SESV 267 straipsnį, iškeliant drausmės bylą teisėjui dėl to, kad jis pradėjo procesą dėl prejudicinio sprendimo priėmimo, šis principas yra pažeidžiamas?

         (1)  2010 m. spalio 20 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2010/64/ES dėl teisės į vertimo žodžiu ir raštu paslaugas baudžiamajame procese (OL L 280, 2010, p. 1).

         (2)  2012 m. gegužės 22 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2012/13/ES dėl teisės į informaciją baudžiamajame procese (OL L 142, 2012, p. 1).


title: Byla C-610/19: 2019 m. rugpjūčio 13 d. Fővárosi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság (Vengrija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Vikingo Fővállalkozó Kft. / Nemzeti Adó- és Vámhivatal Fellebbviteli Igazgatósága

text:
               23.3.2020

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 95/7

      2019 m. rugpjūčio 13 d.Fővárosi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság (Vengrija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Vikingo Fővállalkozó Kft. / Nemzeti Adó- és Vámhivatal Fellebbviteli Igazgatósága

      (Byla C-610/19)
      (2020/C 95/06)
      Proceso kalba: vengrų

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

         Fővárosi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság

         Šalys pagrindinėje byloje

         Pareiškėja: Vikingo Fővállalkozó Kft.

         Atsakovė: Nemzeti Adó- és Vámhivatal Fellebbviteli Igazgatósága

         Prejudiciniai klausimai

                  1.

                  Ar nacionalinis teisinis aiškinimas ir praktika, pagal kuriuos, jei yra tenkinami materialiniai teisės į atskaitą reikalavimai, nepakanka vien turėti sąskaitos faktūros, kurios turinys atitinka 2006 m. lapkričio 28 d. Tarybos direktyvos 2006/112/EB dėl pridėtinės vertės mokesčio bendros sistemos (1) 226 straipsnio reikalavimus, o tam, kad teisėtai įgyvendintų savo teisę į mokesčio atskaitą pagal aptariamą sąskaitą faktūrą, apmokestinamasis asmuo turi turėti papildomus dokumentinius įrodymus, kurie ne tik turi atitikti Direktyvos 2006/112 nuostatas, bet ir atitikti nacionalinės teisės aktų dėl buhalterinės apskaitos principus ir specialias nuostatas patvirtinamųjų dokumentų srityje, pagal kuriuos reikalaujama, kad kiekvienas sandorių grandinės narys fiksuotų ir kartu pateiktų išsamią informaciją apie ekonominį sandorį, kuris pagrindžiamas tais patvirtinamaisiais dokumentais, yra suderinami su Direktyvos 2006/112 168 straipsnio a punktu ir 178 straipsnio a punktu, siejamais su tos pačios direktyvos 220 straipsnio a punktu ir 226 straipsniu, ir su veiksmingumo principu?

                  2.

                  Ar nacionalinis teisinis aiškinimas ir praktika, pagal kuriuos vykdant grandininį sandorį, neatsižvelgiant į jokias kitas aplinkybes, vien dėl to, kad sandoris yra toks, kiekvienas iš grandinės narių privalo tikrinti jų vykdomo ekonominio sandorio elementus ir padaryti iš šio tikrinimo išvadas apie kitą apmokestinamąjį asmenį, veikiantį kitoje grandinės stadijoje, ir atsisakoma suteikti apmokestinamajam asmeniui teisę [į PVM atskaitą] vien dėl to, kad grandinės sukūrimas, nors tai nedraudžiama pagal nacionalinę teisę, nebuvo pagrįstas ekonominiu požiūriu, yra suderinami su Direktyvos 2006/112 nuostatomis [dėl PVM atskaitos] ir su mokesčių neutralumo bei veiksmingumo principais? Ar šiomis aplinkybėmis grandininio sandorio atveju kai nagrinėjamos objektyvios aplinkybės, kurios galėtų pateisinti atsisakymą suteikti teisę [į PVM atskaitą], nustatant ir vertinant įrodymų, kuriais grindžiamas atsisakymas suteikti teisę į PVM atskaitą, reikšmingumą ir įrodomąją galią, gali būti taikomos tik Direktyvos 2006/112 ir nacionalinės teisės nuostatos dėl atskaitos kaip materialinės normos, kuriose nurodytos faktinės aplinkybės, svarbios nustatant faktinį pagrindą, ar taip pat turi būti taikomos atitinkamos valstybės narės nuostatos buhalterinės apskaitos srityje, kaip specialiosios normos?

                  3.

                  Ar nacionalinis teisinis aiškinimas ir praktika, pagal kuriuos atsisakoma suteikti teisę [į PVM atskaitą] apmokestinamajam asmeniui, kuris naudoja prekes savo apmokestinamiesiems sandoriams valstybėje narėje, kurioje jis įvykdo tuos sandorius, ir kuris turi Direktyvą 2006/112 atitinkančią sąskaitą faktūrą, remiantis tuo, kad jis nežino visų kitų grandinės narių įvykdyto [sandorio] elementų, arba aplinkybėmis, kurios susijusios su grandinės nariais, veikiančiais anksčiau nei sąskaitą faktūrą išrašęs asmuo, ir kurioms apmokestinamasis asmuo negalėjo daryti jokios įtakos dėl ne su juo susijusių priežasčių, ir pasinaudoti teise į [PVM atskaitą] taikomas reikalavimas, kad apmokestinamasis asmuo, remdamasis pagrįstai jo turimomis priemonėmis, įgyvendintų bendrą tikrinimo pareigą, kuri turi būti vykdoma ne tik sudarant sutartį, bet ir ją vykdant bei įvykdžius, yra suderinami su Direktyvos 2006/112 nuostatomis [dėl PVM atskaitos] ir su mokesčių neutralumo bei veiksmingumo principais? Ar šiuo atveju apmokestinamasis asmuo privalo susilaikyti nuo pasinaudojimo teise [į PVM atskaitą], kai dėl kažkokio sąskaitoje faktūroje nurodyto ekonominio sandorio elemento jau sudarius sutartį, ją vykdant arba įvykdžius paaiškėja pažeidimas arba jis sužino apie aplinkybę, dėl kurios atsisakoma suteikti teisę [į PVM atskaitą] pagal mokesčių institucijos praktiką?

                  4.

                  Atsižvelgiant į Direktyvos 2006/112 nuostatas [dėl PVM atskaitos] ir veiksmingumo principą, ar mokesčių institucija turi išsamiai nurodyti kas sudaro sukčiavimą mokesčiais? Ar pagrįsta tai, kad mokesčių institucija mano, jog grandinės narių klaidos ir pažeidimai, neturintys pagrįsto priežastinio ryšio su teise į [PVM atskaitą], yra įrodymai, kad sukčiauta mokesčiais, kuo remiantis, atsižvelgiant į tai, jog dėl šių klaidų ir pažeidimų sąskaitos faktūros turinys pasirodo esąs mažai tikėtinas, darytina išvada, kad apmokestinamasis asmuo žinojo arba turėjo žinoti apie sukčiavimą mokesčiais? Sukčiavimo mokesčiais atveju, ar pateisinama tai, kad apmokestinamasis asmuo privalo atlikti pirmiau nurodytos apimties ir išsamumo patikrinimą, ar vis dėlto šia pareiga viršijami veiksmingumo principo reikalavimai?

                  5.

                  Ar sankcija, kurią sudaro atsisakymas suteikti teisę [į PVM atskaitą] ir įpareigojimas sumokėti mokestinę baudą, lygią 200 % mokestinio skirtumo, yra proporcinga, kai tiesiogiai dėl apmokestinamojo asmens teisės [į PVM atskaitą] nebuvo prarasta jokių iždo lėšų? Ar reikia įvertinti kurios nors iš az adózás rendjéről szóló 2003. évi XCII. törvény (2003 m. Bendrasis mokesčių administravimo įstatymas XCII; toliau – BMAĮ) 170 straipsnio 1 dalies trečiame sakinyje nurodytų aplinkybių buvimą, kai apmokestinamasis asmuo pateikė mokesčių institucijai savo turimus dokumentus ir į mokesčių deklaraciją įtraukė savo išrašytas sąskaitas faktūras?

                  6.

                  Jei iš pateiktų atsakymų į prejudicinius klausimus matyti, kad nacionalinės teisės aiškinimas po bylos, kurioje priimta 2016 m. lapkričio 10 d. Nutartis Signum Alfa Sped (C-446/15, EU:C:2016:869), ir remiantis šia byla taikoma praktika yra nesuderinami su Direktyvos 2006/112 nuostatomis [dėl PVM atskaitos] ir atsižvelgiant į tai, kad pirmosios instancijos teismas negali pateikti prašymo priimti prejudicinį sprendimą kiekvienoje byloje, ar remiantis Pagrindinių teisių chartijos 47 straipsniu galima teigti, kad apmokestinamųjų asmenų teisė pareikšti ieškinį teisme dėl nuostolių ir žalos atlyginimo užtikrina jų tame straipsnyje įtvirtintą teisę į veiksmingą teisminę gynybą ir nešališką teismą? Ar šiomis aplinkybėmis reikia aiškinti taip, kad byloje Signum Alfa Sped priimtos nutarties formos pasirinkimas reiškia, jog klausimas jau yra išspręstas Bendrijos teisėje ir išaiškintas Europos Sąjungos Teisingumo Teismo jurisprudencijoje ir kad todėl jis yra akivaizdus, ar, jeigu pradėtas naujas procesas, tai reiškia, jog klausimas liko nevisiškai aiškus ir dėl to vis dar reikia kreiptis į Teisingumo Teismą, kad jis priimtų prejudicinį sprendimą?

         (1)  2006 m. lapkričio 28 d. Tarybos direktyvos 2006/112/EB dėl pridėtinės vertės mokesčio bendros sistemos (OL L 347, 2006, p. 1).


title: Byla C-611/19: 2019 m. rugpjūčio 13 d. Fővárosi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság (Vengrija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Crewprint Kft. / Nemzeti Adó- és Vámhivatal Fellebbviteli Igazgatósága

text:
               23.3.2020

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 95/9

      2019 m. rugpjūčio 13 d.Fővárosi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság (Vengrija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Crewprint Kft. / Nemzeti Adó- és Vámhivatal Fellebbviteli Igazgatósága

      (Byla C-611/19)
      (2020/C 95/07)
      Proceso kalba: vengrų

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

         Fővárosi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság

         Šalys pagrindinėje byloje

         Pareiškėja: Crewprint Kft.

         Atsakovė: Nemzeti Adó- és Vámhivatal Fellebbviteli Igazgatósága

         Prejudiciniai klausimai

                  1.

                  Ar nacionalinis aiškinimas ir praktika, pagal kuriuos mokesčių institucija atsisako suteikti [teisę į PVM atskaitą] dėl šalių sudaryto ekonominio sandorio, motyvuodama tuo, kad laiko, jog šių šalių santykių forma yra sukčiaujama (rangos sutartis), nes dėl jos atsiranda teisė į atskaitą, todėl pagal [Bendrojo mokesčių kodekso] 1 straipsnio 7 dalį šį sandorį kvalifikuoja kaip veiklą, dėl kurios neatsiranda teisė į atskaitą (tarpininko veikla), manydama, kad šalių elgesiu siekiama išvengti mokesčių, atsižvelgiant į tai, kad sąskaitos faktūros gavėjo vykdoma veikla nebūtinai turėjo turėti [tokią verslo formą], nes galėjo būti vykdoma ir kaip tarpininko, atitinka Direktyvos 2006/112 (1) nuostatas [dėl PVM atskaitos] ir mokesčio neutralumo principą? Ar šiomis aplinkybėmis tam, kad būtų taikoma [PVM atskaita], apmokestinamieji asmenys privalo pasirinkti ekonominę veiklą, dėl kurios jiems tenka didesnė mokesčių našta, ir ar tai yra piktnaudžiavimas, jei naudodamiesi savo sutarčių sudarymo laisve kitais nei mokesčių teisėje įtvirtinti tikslais pasirenka sutartinę šių apmokestinamųjų asmenų vykdomos ekonominės veiklos formą, dėl kurios kartu atsiranda jų nesiektas poveikis, t. y. teisė į mokesčio atskaitą?

                  2.

                  Ar nacionalinis aiškinimas ir praktika, pagal kuriuos tais atvejais, kai apmokestinamasis asmuo, siekiantis pasinaudoti teise [į PVM atskaitą], atitinka materialines ir formalias sąlygas [šiai atskaitai taikyti] ir ėmėsi reikalaujamų priemonių prieš sudarydamas sutartį, mokesčių institucija atsisako suteikti teisę į PVM atskaitą motyvuodama tuo, kad, jos nuomone, grandinės kūrimas yra nereikalingas ekonominiu požiūriu ir dėl to yra nesąžininga praktika, nes subrangovas, nors ir pajėgus teikti paslaugas, joms teikti pasitelkė kitus subrangovus dėl priežasčių, nesusijusių su mokesčiais, ir kad apmokestinamasis asmuo, norintis pasinaudoti teise [į PVM atskaitą], tuo metu, kai priėmė paslaugas, žinojo, kad jo subrangovas dėl darbuotojų ir materialinių išteklių trūkumo teiks paslaugas pasitelkdamas savo subrangovus, atitinka Direktyvos 2006/112 nuostatas [dėl PVM atskaitos] ir mokesčio neutralumo principą? Ar atsakymui turi įtakos tai, kad apmokestinamasis asmuo arba jo subrangovas įtraukė į grandinę subrangovą, su kuriuo jie turi tiesioginių santykių arba juos sieja asmeniniai ar organizaciniai santykiai (asmeninė pažintis, giminystės ryšiai arba tas pats savininkas)?

                  3.

                  Jeigu į pirmiau pateiktą klausimą būtų atsakyta teigiamai, ar reikalavimas nustatyti faktus remiantis objektyviais faktais yra įvykdytas tuo atveju, kai mokesčių institucija mano, kad apmokestinamojo asmens, kuris nori pasinaudoti teise [į PVM atskaitą], ir jo subrangovo ekonominiai ryšiai yra neracionalūs ir nepateisinami, remdamasi vien tuo, jog tai patvirtino subrangovo darbuotojas, ir pagal objektyvius faktus nenustatė ekonominės veiklos, kuri yra sutarties objektas, požymių, konkrečių aplinkybių ir su ja susijusio ekonominio konteksto, ir neišklausė apmokestinamojo asmens ir įmonių subrangovių, kurios sudaro grandinę, direktorių, kurie turi sprendimų priėmimo įgaliojimus, ir ar šiuo atveju reikšminga tai, kad apmokestinamasis asmuo ir grandinės nariai yra pajėgūs teikti paslaugas ir ar yra būtina įtraukti ekspertą šioje srityje?

                  4.

                  Ar nacionalinis aiškinimas ir praktika, pagal kuriuos tais atvejais, kai tenkinamos materialinės ir formalios sąlygos [tam, kad būtų galima pasinaudoti teise į PVM atskaitą] ir buvo imtasi [pagrįstai] reikalaujamų priemonių, mokesčių institucija, remdamasi tokiomis aplinkybėmis, kurios pagal Teisingumo Teismo sprendimus nėra pagrindas [atsisakyti suteikti teisę į PVM atskaitą] ir nėra objektyvios, mano, kad sukčiavimas mokesčiais yra nustatytas ir atsisako suteikti teisę į PVM atskaitą vien dėl to, jog šios aplinkybės buvo nustatytos pakankamai dažnai tiriamų visos grandinės narių atveju, atitinka Direktyvos 2006/112 nuostatas [dėl PVM atskaitos] ir mokesčio neutralumo principą?

         (1)  2006 m. lapkričio 28 d. Tarybos direktyvos 2006/112/EB dėl pridėtinės vertės mokesčio bendros sistemos (OL L 347, 2006, p. 1).


title: Byla C-656/19: 2019 m. rugsėjo 4 d. Szegedi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság (Vengrija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje BAKATI PLUS Kereskedelmi és Szolgáltató Kft. / Nemzeti Adó- és Vámhivatal Fellebbviteli Igazgatósága

text:
               23.3.2020

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 95/10

      2019 m. rugsėjo 4 d.Szegedi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság (Vengrija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje BAKATI PLUS Kereskedelmi és Szolgáltató Kft. / Nemzeti Adó- és Vámhivatal Fellebbviteli Igazgatósága

      (Byla C-656/19)
      (2020/C 95/09)
      Proceso kalba: vengrų

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

         Szegedi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság

         Šalys pagrindinėje byloje

         Pareiškėja: BAKATI PLUS Kereskedelmi és Szolgáltató Kft.

         Atsakovė: Nemzeti Adó- és Vámhivatal Fellebbviteli Igazgatósága

         Prejudiciniai klausimai

                  1.

                  Ar valstybės narės praktika, pagal kurią „asmeninio bagažo“ sąvoka, suprantama kaip pridėtinės vertės mokesčiu neapmokestinamas prekių tiekimas užsienio keleiviams, apibrėžiama kaip 1954 m. birželio 4 d. Niujorke priimtoje Konvencijoje dėl turizmui taikytinų muitinės lengvatų ir jo Papildomame protokole vartojama sąvoka „asmeninio naudojimo daiktai“ ir Komisijos deleguotojo reglamento (ES) 2015/2446, kuriuo Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (ES) Nr. 952/2013 papildomas išsamiomis taisyklėmis, kuriomis patikslinamos kai kurios Sąjungos muitinės kodekso nuostatos, 1 straipsnio 5 punkte vartojama sąvoka „bagažas“, suderinama su 2006 m. lapkričio 28 d. Tarybos direktyvos 2006/112/EB dėl pridėtinės vertės mokesčio bendros sistemos (toliau – PVM direktyva) (1) 147 straipsniu?

                  2.

                  Jei į pirmesnį klausimą būtų atsakyta neigiamai, kaip turėtų būti suprantama PVM direktyvos 147 straipsnyje vartojama sąvoka „asmeninis bagažas“, atsižvelgiant į tai, kad PVM direktyvoje šios sąvokos apibrėžtis nepateikta? Ar suderinama su Bendrijos teisės nuostatomis nacionalinio mokesčių administratoriaus praktika, kai atsižvelgiama tik į „bendrą žodžių reikšmę“?

                  3.

                  Ar PVM direktyvos 146 ir 147 straipsniai turi būti aiškinami taip, kad tais atvejais, kai apmokestinamasis asmuo neturi teisės būti neapmokestintas už užsieniečiams patiektas prekes pagal PVM direktyvos 147 straipsnį, reikia nagrinėti, ar neapmokestinimas už pardavimą eksportuoti taikytinas pagal PVM direktyvos 146 straipsnį, nepaisant to, kad nebuvo atliktos formalios muitinės procedūros, nustatytos Sąjungos muitinės kodekse ir jį įgyvendinančiuose teisės aktuose?

                  4.

                  Jeigu į ankstesnį klausimą būtų atsakyta, kad kai užsienio keleiviui netaikomas atleidimas nuo mokesčio, sandoriui gali būti taikomas atleidimas nuo PVM dėl eksporto, ar prekių tiekimo eksportui teisinis sandoris laikytinas neapmokestinamu PVM, priešingai pirkėjo pirkimo metu išreikštam ketinimui?

                  5.

                  Jeigu į 3 ir 4 klausimus būtų atsakyta teigiamai, tokiomis, kokios šioje byloje nagrinėjamos, aplinkybėmis, kai sąskaitą faktūrą išrašęs asmuo tiekiant prekes žinojo, kad jos įgytos siekiant perparduoti, tačiau pirkėjas kaip užsienio keleivis norėjo išvežti jas iš teritorijos, taigi sąskaitą faktūrą išrašęs asmuo nesąžiningai pateikė prašymą dėl mokesčio grąžinimo ir jį susigrąžino tuo pagrindu, kad užsienio keleiviai neapmokestinami, ar valstybės narės praktika, kai mokesčių administratorius neleidžia susigrąžinti neteisingai deklaruoto ir sumokėto mokesčio už prekių tiekimą užsienio keliautojui, tokių sandorių nepripažįsta su eksportu susijusiu prekių tiekimu ir mokesčio neperskaičiuoja, nors neginčijama, kad prekės buvo išgabentos iš Vengrijos keleivio bagaže, yra suderinama su PVM direktyvos 146 ir 147 straipsniais, taip pat su Sąjungos teisės mokesčių neutralumo ir proporcingumo principais?

         (1)  OL L 347, 2006, p. 1.


title: Byla C-717/19: 2019 m. rugsėjo 27 d. Fővárosi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság (Vengrija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Boehringer Ingelheim RCV GmbH & Co. KG Magyarországi Fióktelepe / Nemzeti Adó- és Vámhivatal Fellebbviteli Igazgatósága

text:
               23.3.2020

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 95/11

      2019 m. rugsėjo 27 d.Fővárosi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság (Vengrija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Boehringer Ingelheim RCV GmbH & Co. KG Magyarországi Fióktelepe / Nemzeti Adó- és Vámhivatal Fellebbviteli Igazgatósága

      (Byla C-717/19)
      (2020/C 95/10)
      Proceso kalba: vengrų

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

         Fővárosi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság

         Šalys pagrindinėje byloje

         Pareiškėja: Boehringer Ingelheim RCV GmbH & Co. KG Magyarországi Fióktelepe

         Atsakovė: Nemzeti Adó- és Vámhivatal Fellebbviteli Igazgatósága

         Prejudiciniai klausimai

                  1.

                  Ar 2006 m. lapkričio 28 d. Tarybos direktyvos 2006/112/EB dėl pridėtinės vertės mokesčio bendros sistemos (1) 90 straipsnio 1 dalis turi būti aiškinama taip, kad pagal ją draudžiamos nacionalinės teisės nuostatas, kaip antai nagrinėjamos pagrindinėje byloje, pagal kurias, remiantis sutartimi, kurios sudarymas nėra privalomas, farmacijos įmonė, kuri atlieka mokėjimus valstybės sveikatos draudimo įstaigai pagal farmacijos produktų apyvartą ir jai nelieka viso atlygio už šias prekes, neturi teisės a posteriori sumažinti apmokestinamosios vertės vien dėl to, kad mokėjimai neatliekami kaip nustatyta jos prekybos politikoje arba iš principo reklamos tikslais?

                  2.

                  Jeigu į pirmąjį klausimą būtų atsakyta teigiamai, ar 2006 m. lapkričio 28 d. Tarybos direktyvos 2006/112/EB dėl pridėtinės vertės mokesčio bendros sistemos 273 straipsnis turi būti aiškinamas taip, kad pagal jį draudžiamos nacionalinės teisės nuostatos, kaip antai nagrinėjamos pagrindinėje byloje, pagal kurias siekiant a posteriori sumažinti apmokestinamąją vertę, turi būti išrašyta sąskaita faktūra asmeniui, kuris turi teisę į grąžinimą, ir kuri patvirtina sandorio, dėl kurio atsiranda teisė į tokį grąžinimą, įvykdymą, nors sandoris, dėl kurio galima a posteriori sumažinti apmokestinamąją vertę, yra tinkamai pagrįstas dokumentais ir gali būti vėliau patikrintas, nes iš esmės yra paremtas viešais ir tikrais duomenimis bei dėl jo galima teisingai surinkti mokestį?

         (1)  OL L 347, 2006, p. 1.


title: Byla C-740/19: 2019 m. lapkričio 9 d. Fővárosi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság (Vengrija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje NJ / Országos Idegenrendészeti Főigazgatóság

text:
               23.3.2020

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 95/12

      2019 m. lapkričio 9 d.Fővárosi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság (Vengrija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje NJ / Országos Idegenrendészeti Főigazgatóság

      (Byla C-740/19)
      (2020/C 95/11)
      Proceso kalba: vengrų

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

         Fővárosi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság

         Šalys pagrindinėje byloje

         Pareiškėjas: NJ

         Atsakovė: Országos Idegenrendészeti Főigazgatóság

         Prejudiciniai klausimai

                  1.

                  Ar Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijos 47 straipsnis ir Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2013/32/ES (1) (vadinamoji „Prieglobsčio procedūrų direktyva“) 31 straipsnis, atsižvelgiant į Europos žmogaus teisių ir pagrindinių laisvių apsaugos konvencijos 6 ir 13 straipsnių nuostatas, gali būti aiškinami taip, kad valstybė narė gali užtikrinti teisę į veiksmingą teisinę gynybą ir tada, kai ji neleidžia teismams pakeisti vykdant prieglobsčio procedūras priimtų sprendimų, o tik leidžia tokius sprendimus panaikinti ir įpareigoti vykdyti naują procedūrą?

                  2.

                  Ar Europos Sąjungos žmogaus teisių ir pagrindinių laisvių apsaugos konvencijos 47 straipsnis ir Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2013/32/ES (vadinamoji „Prieglobsčio procedūrų direktyva“) 31 straipsnis, atsižvelgiant į Europos žmogaus teisių ir pagrindinių laisvių apsaugos konvencijos 6 ir 13 straipsnių nuostatas, turi būti aiškinami taip, kad [šias teisės normas] atitinka valstybės narės teisės aktai, kuriuose prieglobsčio byloms numatytas vienas imperatyvus 60 dienų terminas, nepaisant visų asmeninių aplinkybių ir neatsižvelgiant į bylos ypatybes bei galimus įrodinėjimo sunkumus?

         (1)  2013 m. birželio 26 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2013/32/ES dėl tarptautinės apsaugos suteikimo ir panaikinimo bendros tvarkos (OL L 180, 2013, p. 60).


title: Byla C-819/19: 2019 m. lapkričio 6 d. Rechtbank Amsterdam (Nyderlandai) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Stichting Cartel Compensation, Equilib Netherlands BV, Equilib Netherlands BV / Koninklijke Luchtvaart Maatschappij NV ir kt.

text:
               23.3.2020

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 95/13

      2019 m. lapkričio 6 d.Rechtbank Amsterdam (Nyderlandai) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Stichting Cartel Compensation, Equilib Netherlands BV, Equilib Netherlands BV / Koninklijke Luchtvaart Maatschappij NV ir kt.

      (Byla C-819/19)
      (2020/C 95/12)
      Proceso kalba: nyderlandų

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

         Rechtbank Amsterdam

         Šalys pagrindinėje byloje

         Ieškovės: Stichting Cartel Compensation, Equilib Netherlands BV, Equilib Netherlands BV

         Atsakovai: Koninklijke Luchtvaart Maatschappij NV, Martinair Holland NV, Deutsche Lufthansa AG, Lufthansa Cargo AG, British Airways plc, Société Air France SA, Singapore Airlines Ltd, Singapore Airlines Cargo Pte Ltd, Koninklijke Luchtvaart Maatschappij NV, Martinair Holland NV, Société Air France SA, Singapore Airlines Cargo Pte Ltd, Singapore Airlines Ltd, Lufthansa Cargo AG, Deutsche Lufthansa AG, Swiss International Air Lines AG, British Airways plc, Air Canada, Cathay Pacific Airways Ltd, SAS AB, Scandinavian Airlines System Denmark-Norway-Sweden, SAS Cargo Group A/S, Koninklijke Luchtvaart Maatschappij NV, Martinair Holland NV, Société Air France SA, Lufthansa Cargo AG, Deutsche Lufthansa AG, British Airways plc

         Prejudicinis klausimas

      Ar nacionaliniai teismai nukentėjusiųjų (šiuo atveju krovimo bendrovių ir krovinių vežimo oro transportu paslaugų gavėjų) ir oro vežėjų byloje – remdamiesi tiesiogiai taikomu SESV 101 straipsniu ar bet kuriuo atveju EEE susitarimo 53 straipsniu arba (netiesiogiai taikomu) Reglamento Nr. 1/2003 (1) 6 straipsniu – turi teisę SESV 101 straipsnį ar bet kuriuo atveju EEE susitarimo 53 straipsnį neribotai taikyti oro vežėjų susitarimams ar suderintiems veiksmams dėl krovinių vežimo skrydžiais, kurie buvo vykdomi tarp ES oro uostų ir ne EEE esančių oro uostų iki 2004 m. gegužės 1 d., tarp Islandijos, Lichtenšteino, Norvegijos ir ne EEE esančių oro uostų iki 2005 m. gegužės 19 d. ir tarp ES ir Šveicarijos oro uostų iki 2002 m. birželio 1 d., paslaugų, net jei šiais laikotarpiais buvo taikoma SESV 104 ir 105 straipsniuose numatyta pereinamojo laikotarpio nuostata, ar vis dėlto ši pereinamojo laikotarpio nuostata neleidžia to daryti?

         (1)  2002 m. gruodžio 16 d. Tarybos reglamentas (EB) Nr. 1/2003 dėl konkurencijos taisyklių, nustatytų Sutarties 81 ir 82 straipsniuose, įgyvendinimo (OL L 1, 2003, p. 1; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 8 sk., 2 t., p. 205).


title: Byla C-867/19 P: 2019 m. lapkričio 25 d. Confédération nationale du Crédit Mutuel pateiktas apeliacinis skundas dėl 2019 m. rugsėjo 24 d. Bendrojo Teismo (antroji kolegija) priimto sprendimo byloje T-13/18 Crédit mutuel Arkéa / EUIPO – Confédération nationale du Crédit mutuel (Crédit Mutuel)

text:
               23.3.2020

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 95/13

      2019 m. lapkričio 25 d.Confédération nationale du Crédit Mutuel pateiktas apeliacinis skundas dėl 2019 m. rugsėjo 24 d. Bendrojo Teismo (antroji kolegija) priimto sprendimo byloje T-13/18 Crédit mutuel Arkéa / EUIPO – Confédération nationale du Crédit mutuel (Crédit Mutuel)

      (Byla C-867/19 P)
      (2020/C 95/13)
      Proceso kalba: prancūzų

         Šalys

         Apeliantė: Confédération nationale du Crédit Mutuel, atstovaujama advokatų B. Moreau-Margotin, M. Merli, C. Thomas-Raquin, M. Le Guerer

         Kita proceso šalis: Crédit Mutuel Arkéa, Europos Sąjungos intelektinės nuosavybės tarnyba (EUIPO)
      2020 m. vasario 13 d. nutartimi Teisingumo Teismas (prašymus priimti apeliacinį skundą nagrinėjanti kolegija) nutarė nepriimti apeliacinio skundo.


title: Byla C-887/19 P: 2019 m. gruodžio 4 d. Susanne Rutzinger-Kurpas pateiktas apeliacinis skundas dėl 2019 m. spalio 3 d. Bendrojo Teismo (trečioji kolegija) priimto sprendimo byloje T-491/18 Vafo Praha / Europos Sąjungos intelektinės nuosavybės tarnyba – Rutzinger-Kurpas

text:
               23.3.2020

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 95/14

      2019 m. gruodžio 4 d.Susanne Rutzinger-Kurpas pateiktas apeliacinis skundas dėl 2019 m. spalio 3 d. Bendrojo Teismo (trečioji kolegija) priimto sprendimo byloje T-491/18 Vafo Praha / Europos Sąjungos intelektinės nuosavybės tarnyba – Rutzinger-Kurpas

      (Byla C-887/19 P)
      (2020/C 95/14)
      Proceso kalba: anglų

         Šalys

         Apeliantė: Susanne Rutzinger-Kurpas, atstovaujama Rechtsanwalt F. Lichtnecker.

         Kitos proceso šalys: Europos Sąjungos intelektinės nuosavybės tarnyba, Vafo Praha s.r.o.

      2020 m. vasario 11 d. nutartimi Teisingumo Teismas (Kolegija, sprendžianti dėl apeliacinių skundų priimtinumo) nutarė, kad apeliacinis skundas nepriimtinas ir kad Susanne Rutzinger-Kurpas turi padengti savo bylinėjimosi išlaidas.


title: Byla C-910/19: 2019 m. gruodžio 12 d. Tribunal Supremo (Ispanija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Bankia S.A. / Unión Mutua Asistencial de Seguros (UMAS)

text:
               23.3.2020

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 95/14

      2019 m. gruodžio 12 d.Tribunal Supremo (Ispanija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Bankia S.A. / Unión Mutua Asistencial de Seguros (UMAS)

      (Byla C-910/19)
      (2020/C 95/15)
      Proceso kalba: ispanų

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

         Tribunal Supremo

         Šalys pagrindinėje byloje

         Kasatorius: Bankia S.A.

         Kita kasacinio proceso šalis: Unión Mutua Asistencial de Seguros (UMAS)

         Prejudiciniai klausimai

      Dėl 2003 m. lapkričio 4 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2003/71/EB (1) dėl prospekto, kuris turi būti skelbiamas, kai vertybiniai popieriai siūlomi visuomenei ar įtraukiami į prekybos sąrašą, ir iš dalies keičiančios Direktyvą 2001/34/EB 3 straipsnio 2 dalies ir 6 straipsnio aiškinimo:

                  1.

                  Kai viešas pasiūlymas pasirašyti akcijas skirtas tiek mažmeniniams investuotojams, tiek kvalifikuotiems investuotojams, ir mažmenininkams paskelbiamas prospektas, ar su prospektu susijusi atsakomybė taikoma abiejų tipų investuotojams, ar tik tiems mažmenininkams?

                  2.

                  Jei į ankstesnį klausimą būtų atsakyta taip, kad minėta atsakomybė taip pat taikoma kvalifikuotiems investuotojams, ar galima atsižvelgti į jų žinių apie OPS emitento ekonominę padėtį, apie kurią prospekte informacija nepateikiama, lygį, atsižvelgiant į jų teisinius ar komercinius santykius su minėtu emitentu (dalyvavimą jo akcininkų ar administracinių organų veikloje ir kt.)?

         (1)  OL L 345, 2003, p. 64; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 6 sk., 6 t., p. 356.


title: Byla C-912/19: 2019 m. gruodžio 13 d. Oberlandesgericht Düsseldorf (Vokietija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Agrimotion S.A. / ADAMA Deutschland GmbH

text:
               23.3.2020

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 95/15

      2019 m. gruodžio 13 d.Oberlandesgericht Düsseldorf (Vokietija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Agrimotion S.A. / ADAMA Deutschland GmbH

      (Byla C-912/19)
      (2020/C 95/16)
      Proceso kalba: vokiečių

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

         Oberlandesgericht Düsseldorf

         Šalys pagrindinėje byloje

         Atsakovė ir apeliantė: Agrimotion S.A.

         Ieškovė ir kita apeliacinio proceso šalis: ADAMA Deutschland GmbH

         Prejudicinis klausimas

      Ar įmonė, kuri kilmės valstybėje narėje autorizuotą augalų apsaugos produktą pateikia importo valstybės narės rinkai, gali remtis importo valstybės narės kompetentingos institucijos trečiajai įmonei suteiktu lygiagrečios prekybos leidimu, kai ant kanistrų, į kuriuos supiltas augalų apsaugos produktas ir kuriuose jis pateikiamas importo valstybės narės rinkai, nurodytas leidimo turėtojas ir importuojanti įmonė? Ar taikytini papildomi reikalavimai, jei taip, kokie? (1)

         (1)  pagal 2009 m. spalio 21 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (EB) Nr. 1107/2009 dėl augalų apsaugos produktų pateikimo į rinką ir panaikinančio Tarybos direktyvas 79/117/EEB ir 91/414/EEB (OL L 309, 2009, p. 1) 52 straipsnį.


title: Byla C-915/19: 2019 m. gruodžio 12 d. Consiglio di Stato (Italija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Eco Fox Srl / Fallimento Mythen Spa ir kt.

text:
               23.3.2020

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 95/15

      2019 m. gruodžio 12 d.Consiglio di Stato (Italija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Eco Fox Srl / Fallimento Mythen Spa ir kt.

      (Byla C-915/19)
      (2020/C 95/17)
      Proceso kalba: italų

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

         Consiglio di Stato

         Šalys pagrindinėje byloje

         Apeliantė: Eco Fox Srl

         Kitos apeliacinio proceso šalys: Fallimento Mythen Spa, Ministero dell’Economia e delle Finanze, Ministero dell’Ambiente e della Tutela del Territorio e del Mare, Ministero delle Politiche agricole, alimentari e forestali, Ministero dello Sviluppo Economico, Agenzia delle Dogane e dei Monopoli

         Prejudicinis klausimas

      Europos Sąjungos Teisingumo Teismo prašoma atsakyti, ar, atsižvelgiant į SESV 107 ir 108 straipsnius, 1999 m. kovo 22 d. Tarybos reglamentą (EB) Nr. 659/1999 (1) ir paskesnius jo pakeitimus, 2004 m. balandžio 21 d. Komisijos reglamentą (EB) Nr. 794/2004 (2) ir galimas paskesnes reikšmingas [Europos Sąjungos] teisės nuostatas, valstybės pagalba, apie kurią privaloma iš anksto pranešti Europos Komisijai, laikytinas toks poįstatyminis norminis aktas, kaip šiuo atveju ginčijamos Ministro dekretu Nr. 37/2015 patvirtintos taisyklės, kurios, tiesiogiai įgyvendinant Consiglio di Stato (Valstybės Taryba) sprendimus, kuriais iš dalies panaikintos Komisijai jau pateiktos ankstesnės taisyklės, atgaline data padarė poveikį lengvatinio akcizo mokesčio už biodyzeliną mokėjimo tvarkai, atgaline data pakeisdamos šios lengvatos paskirstymo prašymus pateikusioms įmonėms kriterijus, bet nepratęsdamos mokesčių lengvatų programos taikymo trukmės?

         (1)  1999 m. kovo 22 d. Tarybos reglamentas (EB) Nr. 659/1999, nustatantis išsamias EB sutarties 93 straipsnio taikymo taisykles (OL L 83, 1999, p. 1; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 8 sk., 1 t., p. 339).

         (2)  2004 m. balandžio 21 d. Komisijos reglamentas (EB) Nr. 794/2004, įgyvendinantis Tarybos reglamentą (EB) Nr. 659/1999, nustatantį išsamias EB sutarties 93 straipsnio taikymo taisykles (OL L 140, 2004, p. 1; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 8 sk., 4 t., p. 3).


title: Byla C-916/19: 2019 m. gruodžio 12 d. Consiglio di Stato (Italija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Alpha Trading SpA unipersonale / Ministero dell’Economia e delle Finanze ir kt.

text:
               23.3.2020

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 95/16

      2019 m. gruodžio 12 d.Consiglio di Stato (Italija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Alpha Trading SpA unipersonale / Ministero dell’Economia e delle Finanze ir kt.

      (Byla C-916/19)
      (2020/C 95/18)
      Proceso kalba: italų

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

         Consiglio di Stato

         Šalys pagrindinėje byloje

         Apeliantė: Alpha Trading SpA inipersonale

         Atsakovės: Ministero dell’Economia e delle Finanze, Ministero dell’Ambiente e della Tutela del Territorio e del Mare, Ministero delle Politiche agricole, alimentari e forestali, Ministero dello Sviluppo Economico

         Prejudicinis klausimas

      Europos Sąjungos Teisingumo Teismo prašoma atsakyti, ar, atsižvelgiant į SESV 107 ir 108 straipsnius, 1999 m. kovo 22 d. Tarybos reglamentą (EB) Nr. 659/1999 (1) ir paskesnius jo pakeitimus, 2004 m. balandžio 21 d. Komisijos reglamentą (EB) Nr. 794/2004 (2) ir galimas paskesnes reikšmingas [Europos Sąjungos] teisės nuostatas, valstybės pagalba, apie kurią privaloma iš anksto pranešti Europos Komisijai, laikytinas toks poįstatyminis norminis aktas, kaip šiuo atveju ginčijamos Ministro dekretu Nr. 37/2015 patvirtintos taisyklės, kurios, tiesiogiai įgyvendinant Consiglio di Stato (Valstybės Taryba) sprendimus, kuriais iš dalies panaikintos Komisijai jau pateiktos ankstesnės taisyklės, atgaline data padarė poveikį lengvatinio akcizo mokesčio už biodyzeliną mokėjimo tvarkai, atgaline data pakeisdamos šios lengvatos paskirstymo prašymus pateikusioms įmonėms kriterijus, bet nepratęsdamos mokesčių lengvatų programos taikymo trukmės?

         (1)  1999 m. kovo 22 d. Tarybos reglamentas (EB) Nr. 659/1999, nustatantis išsamias EB sutarties 93 straipsnio taikymo taisykles (OL L 83, 1999, p. 1; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 8 sk., 1 t., p. 339).

         (2)  2004 m. balandžio 21 d. Komisijos reglamentas (EB) Nr. 794/2004, įgyvendinantis Tarybos reglamentą (EB) Nr. 659/1999, nustatantį išsamias EB sutarties 93 straipsnio taikymo taisykles (OL L 140, 2004, p. 1; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 8 sk., 4 t., p. 3).


title: Byla C-917/19: 2019 m. gruodžio 12 d. Consiglio di Stato (Italija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Novaol Srl / Ministero dell’Economia e delle Finanze ir kt.

text:
               23.3.2020

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 95/17

      2019 m. gruodžio 12 d.Consiglio di Stato (Italija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Novaol Srl / Ministero dell’Economia e delle Finanze ir kt.

      (Byla C-917/19)
      (2020/C 95/19)
      Proceso kalba: italų

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

         Consiglio di Stato

         Šalys pagrindinėje byloje

         Apeliantė: Novaol Srl

         Atsakovės: Ministero dell’Economia e delle Finanze, Ministero dell’Ambiente e della Tutela del Territorio e del Mare, Ministero delle Politiche Agricole, Alimentari e Forestali e del Turismo, Ministero dello Sviluppo Economico

         Prejudicinis klausimas

      Europos Sąjungos Teisingumo Teismo prašoma atsakyti, ar, atsižvelgiant į SESV 107 ir 108 straipsnius, 1999 m. kovo 22 d. Tarybos reglamentą (EB) Nr. 659/1999 (1) ir paskesnius jo pakeitimus, 2004 m. balandžio 21 d. Komisijos reglamentą (EB) Nr. 794/2004 (2) ir galimas paskesnes reikšmingas [Europos Sąjungos] teisės nuostatas, valstybės pagalba, apie kurią privaloma iš anksto pranešti Europos Komisijai, laikytinas toks poįstatyminis norminis aktas, kaip šiuo atveju ginčijamos Ministro dekretu Nr. 37/2015 patvirtintos taisyklės, kurios, tiesiogiai įgyvendinant Consiglio di Stato (Valstybės Taryba) sprendimus, kuriais iš dalies panaikintos Komisijai jau pateiktos ankstesnės taisyklės, atgaline data padarė poveikį lengvatinio akcizo mokesčio už biodyzeliną mokėjimo tvarkai, atgaline data pakeisdamos šios lengvatos paskirstymo prašymus pateikusioms įmonėms kriterijus, bet nepratęsdamos mokesčių lengvatų programos taikymo trukmės?

         (1)  1999 m. kovo 22 d. Tarybos reglamentas (EB) Nr. 659/1999, nustatantis išsamias EB sutarties 93 straipsnio taikymo taisykles (OL L 83, 1999, p. 1; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 8 sk., 1 t., p. 339).

         (2)  2004 m. balandžio 21 d. Komisijos reglamentas (EB) Nr. 794/2004, įgyvendinantis Tarybos reglamentą (EB) Nr. 659/1999, nustatantį išsamias EB sutarties 93 straipsnio taikymo taisykles (OL L 140, 2004, p. 1; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 8 sk., 4 t., p. 3).


title: Byla C-918/19: 2019 m. gruodžio 16 d. Landgericht Hamburg (Vokietija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje GDVI Verbraucherhilfe GmbH / Swiss International Air Lines AG

text:
               23.3.2020

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 95/17

      2019 m. gruodžio 16 d.Landgericht Hamburg (Vokietija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje GDVI Verbraucherhilfe GmbH / Swiss International Air Lines AG

      (Byla C-918/19)
      (2020/C 95/20)
      Proceso kalba: vokiečių

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

         Landgericht Hamburg

         Šalys pagrindinėje byloje

         Ieškovė ir apeliantė: GDVI Verbraucherhilfe GmbH

         Atsakovė ir kita apeliacinio proceso šalis: Swiss International Air Lines AG

         Prejudiciniai klausimai

                  1.

                  Ar 1999 m. birželio 21 d. Europos bendrijos ir Šveicarijos Konfederacijos susitarimą dėl oro transporto (1), iš dalies pakeistą 2010 m. lapkričio 26 d. Bendrijos ir Šveicarijos oro transporto komiteto sprendimu Nr. 2/2010 (2), reikia aiškinti taip, kad 2004 m. vasario 11 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (EB) Nr. 261/2004, nustatantis bendras kompensavimo ir pagalbos keleiviams taisykles atsisakymo vežti ir skrydžių atšaukimo arba atidėjimo ilgam laikui atveju, panaikinantis Reglamentą (EEB) Nr. 295/91 (3), pagal jo 3 straipsnio 1 dalies [b] punktą taikomas ir keleiviams, kurie į vieną iš Šveicarijos oro uostų atvyksta skrydžiu iš trečiosios valstybės, ketindami skristi į vieną iš valstybių narių?

                  2.

                  Jeigu atsakymas į pirmąjį klausimą būtų teigiamas: ar valstybės narės teismų pareiga tokiu atveju taikyti reglamentą apima ir Teisingumo Teismo jurisprudenciją, pagal kurią teisės į kompensaciją taikymo tikslais atidėtų skrydžių keleiviai gali būti prilyginti atšauktų skrydžių keleiviams (2009 m. lapkričio 19 d. Teisingumo Teismo sprendimas bylose C-402/07 ir C-432/07, Sturgeon ir kt. (4))?

                  3.

                  Ar teisė į kompensaciją pagal reglamento 7 straipsnį gali būti taikoma ir tada, kai keleivis dėl palyginti nedidelio atvykimo vėlavimo nespėja į tiesioginį jungiamąjį skrydį ir todėl pasiekti galutinę paskirties vietą vėluoja tris ir daugiau valandų, tačiau skrydžiai buvo vykdomi dviejų skirtingų oro vežėjų, o rezervavimą buvo patvirtinęs kelionių organizatorius, sugrupavęs savo klientų skrydžius?

         (1)  OL L 114, 2002, p. 73, 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 11 sk., 41 t., p. 94.

         (2)  OL L 347, 2010, p. 54.

         (3)  OL L 46, 2004, p. 1; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 7 sk., 8 t., p. 10.

         (4)  EU:C:2009:716.


title: Byla C-937/19: 2019 m. gruodžio 23 d. Amtsgericht Köln (Vokietija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje KA

text:
               23.3.2020

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 95/18

      2019 m. gruodžio 23 d.Amtsgericht Köln (Vokietija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje KA

      (Byla C-937/19)
      (2020/C 95/21)
      Proceso kalba: vokiečių

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

         Amtsgericht Köln

         Šalys pagrindinėje byloje

         Suinteresuotoji šalis: KA

         Įstojusios į bylą šalys: Staatsanwaltschaft Köln, Bundesamt für Güterverkehr

         Prejudicinis klausimas

      Ar 2009 m. spalio 21 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (EB) Nr. 1072/2009 (1) 8 straipsnio 2 dalies pirmas sakinys turi būti aiškinamas taip, kad vežimas laikomas tarptautiniu, kaip tai suprantama pagal minėtą nuostatą, taip pat ir tuo atveju, kai šis vežimas vykdomas kaip vežimas pagal Reglamento Nr. 1072/2009 1 straipsnio 5 dalies d punktą?

         (1)  2009 m. spalio 21 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (EB) Nr. 1072/2009 dėl bendrųjų patekimo į tarptautinio krovinių vežimo kelių transportu rinką taisyklių (OL L 300, 2009, p. 72).