title: Byla T-204/21: 2021 m. balandžio 14 d. pareikštas ieškinys byloje Stryker / EUIPO (RUGGED)

text:
               2021 6 7

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 217/64

      2021 m. balandžio 14 d. pareikštas ieškinys byloje Stryker / EUIPO (RUGGED)

      (Byla T-204/21)
      (2021/C 217/81)
      Kalba, kuria surašytas ieškinys: anglų

         Šalys

         Ieškovė: Stryker Corp. (Kalamazu, Mičiganas, Jungtinės Valstijos), atstovaujama advokatų I. Fowler, I. Junkar ir B. Worbes

         Atsakovė: Europos Sąjungos intelektinės nuosavybės tarnyba (EUIPO)

         Su procedūra EUIPO susijusi informacija

         Prekių ženklas, dėl kurio kilo ginčas: žodinis tarptautinis prekių ženklas RUGGED, kurio registracija galioja Europos Sąjungoje.

         Ginčijamas sprendimas: 2021 m. sausio 26 d. EUIPO penktosios apeliacinės tarybos sprendimas byloje R 370/2020-5.

         Reikalavimai

      Ieškovė Bendrojo Teismo prašo:

                  —

                  panaikinti ginčijamą sprendimą,

                  —

                  priteisti iš EUIPO bylinėjimosi išlaidas.

         Pagrindai, kuriais remiamasi

                  —

                  Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) 2017/1001 71 straipsnio 1 dalies, siejamos su jo 67 straipsniu, pažeidimas ir kompetencijos stoka, viršijus įgaliojimus.

                  —

                  Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) 2017/1001 7 straipsnio 3 dalies pažeidimas ir neteisingas teiginys, kad įrodymai dėl įgyto skiriamojo požymio yra nepakankami.

                  —

                  Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) 2017/1001 94 straipsnio 1 dalies pažeidimas sprendime nenurodžius motyvų.


title: Byla T-206/21: 2021 m. balandžio 16 d. pareikštas ieškinys byloje Kalita ir Haas / EUIPO – Kitzbühel Tourismus (Dviejų gyvūnų atvaizdas)

text:
               2021 6 7

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 217/66

      2021 m. balandžio 16 d. pareikštas ieškinys byloje Kalita ir Haas / EUIPO – Kitzbühel Tourismus (Dviejų gyvūnų atvaizdas)

      (Byla T-206/21)
      (2021/C 217/83)
      Kalba, kuria surašytas ieškinys: vokiečių

         Šalys

         Ieškovai: Oliver Kalita (Jochbergas, Austrija) ir Christian Haas (Kicbiūhelis, Austrija), atstovaujami advokato G. Donath

         Atsakovė: Europos Sąjungos intelektinės nuosavybės tarnyba (EUIPO)

         Kita procedūros Apeliacinėje taryboje šalis: Kitzbühel Tourismus, Körperschaft des öffentlichen Rechts (Kicbiūhelis, Austrija)

         Su procedūra EUIPO susijusi informacija

         Prekių ženklo, dėl kurio kilo ginčas, paraišką pateikę asmenys: ieškovai

         Prekių ženklas, dėl kurio kilo ginčas: vaizdinio Europos Sąjungos prekių ženklo (Dviejų gyvūnų atvaizdas) paraiška – Registracijos paraiška Nr. 17 997 789

         Procedūra EUIPO: protesto procedūra

         Ginčijamas sprendimas: 2021 m. vasario 2 d. EUIPO pirmosios apeliacinės tarybos sprendimas byloje R 863/2020-1

         Reikalavimai

      Ieškovai Bendrojo Teismo prašo:

                  —

                  panaikinti ginčijamą sprendimą,

            nepatenkinus pirmojo reikalavimo,

                  —

                  pakeisti ginčijamą sprendimą taip, kad visas skundas būtų atmestas ir taip vėl įsigaliotų 2020 m. balandžio 6 d. EUIPO Protestų skyriaus sprendimas,

                  —

                  priteisti iš atsakovės ir (arba) į bylą įstojusios šalies visas bylinėjimosi išlaidas.

         Pagrindai, kuriais remiamasi

                  —

                  Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) 2017/1001 8 straipsnio 1 dalies b punkto pažeidimas,

                  —

                  Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) 2017/1001 8 straipsnio 5 dalies pažeidimas.


title: Byla C-572/18 P: 2021 m. balandžio 22 d. Teisingumo Teismo (ketvirtoji kolegija) sprendimas byloje athyssenkrupp Electrical Steel GmbH, thyssenkrupp Electrical Steel Ugo / Europos Komisija (Apeliacinis skundas – Muitų sąjunga – Reglamentas (ES) Nr. 952/2013 – 211 straipsnio 6 dalis – Leidimas taikyti laikinojo įvežimo perdirbti tam tikrus orientuoto grūdėtumo elektrotechninio plieno gaminius procedūrą – Neigiamo poveikio esminiams Sąjungos gamintojų interesams grėsmė – Ekonominių sąlygų tikrinimas – Įgyvendinimo reglamentas (ES) 2015/2447 – 259 straipsnis – Europos Komisijos išvada dėl ekonominių sąlygų – SESV 263 straipsnis – Aktas, dėl kurio negalima pareikšti ieškinio)

text:
               2021 6 14

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 228/2

      2021 m. balandžio 22 d. Teisingumo Teismo (ketvirtoji kolegija) sprendimas byloje athyssenkrupp Electrical Steel GmbH, thyssenkrupp Electrical Steel Ugo / Europos Komisija

      (Byla C-572/18 P) (1)

      (Apeliacinis skundas - Muitų sąjunga - Reglamentas (ES) Nr. 952/2013 - 211 straipsnio 6 dalis - Leidimas taikyti laikinojo įvežimo perdirbti tam tikrus orientuoto grūdėtumo elektrotechninio plieno gaminius procedūrą - Neigiamo poveikio esminiams Sąjungos gamintojų interesams grėsmė - Ekonominių sąlygų tikrinimas - Įgyvendinimo reglamentas (ES) 2015/2447 - 259 straipsnis - Europos Komisijos išvada dėl ekonominių sąlygų - SESV 263 straipsnis - Aktas, dėl kurio negalima pareikšti ieškinio)
      (2021/C 228/02)
      Proceso kalba: anglų

         Šalys

         Apeliantės: thyssenkrupp Electrical Steel GmbH, thyssenkrupp Electrical Steel Ugo, atstovaujamos Rechtsanwälte M. Günes ir L. Heinisch

         Kita proceso šalis: Europos Komisija, atstovaujama J.-F. Brakeland ir F. Clotuche-Duvieusart

         Rezoliucinė dalis

                  1.

                  Atmesti apeliacinį skundą byloje C-572/18 P.

                  2.

                  thyssenkrupp Electrical Steel GmbH ir thyssenkrupp Electrical Steel Ugo padengia savo ir Europos Komisijos bylinėjimosi išlaidas.

         (1)  OL C 436, 2018 12 3.


title: Byla C-46/19 P: 2021 m. balandžio 22 d. Teisingumo Teismo (antroji kolegija) sprendimas byloje Europos Sąjungos Taryba / Kurdistan Workers' Party (PKK), Europos Komisija, Jungtinė Didžiosios Britanijos ir Šiaurės Airijos Karalystė (Apeliacinis skundas – Bendra užsienio ir saugumo politika – Kova su terorizmu – Ribojamosios priemonės, taikomos tam tikriems asmenims ir subjektams – Lėšų įšaldymas – Bendroji pozicija 2001/931/BUSP – 1 straipsnio 3, 4 ir 6 dalys – Reglamentas (EB) Nr. 2580/2001 – 2 straipsnio 3 dalis – Organizacijos palikimas su teroro aktais susijusių asmenų, grupių ir subjektų sąraše – Sąlygos – Kompetentingos institucijos sprendimas – Dalyvavimo teroristinėje veikloje pavojaus buvimas – Sprendimų įšaldyti lėšas faktinis pagrindas – Sprendimas peržiūrėti nacionalinį sprendimą, kuriuo buvo pagrįstas pirminis įtraukimas – Pareiga motyvuoti)

text:
               2021 6 14

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 228/3

      2021 m. balandžio 22 d. Teisingumo Teismo (antroji kolegija) sprendimas byloje Europos Sąjungos Taryba / Kurdistan Workers' Party (PKK), Europos Komisija, Jungtinė Didžiosios Britanijos ir Šiaurės Airijos Karalystė

      (Byla C-46/19 P) (1)

      (Apeliacinis skundas - Bendra užsienio ir saugumo politika - Kova su terorizmu - Ribojamosios priemonės, taikomos tam tikriems asmenims ir subjektams - Lėšų įšaldymas - Bendroji pozicija 2001/931/BUSP - 1 straipsnio 3, 4 ir 6 dalys - Reglamentas (EB) Nr. 2580/2001 - 2 straipsnio 3 dalis - Organizacijos palikimas su teroro aktais susijusių asmenų, grupių ir subjektų sąraše - Sąlygos - Kompetentingos institucijos sprendimas - Dalyvavimo teroristinėje veikloje pavojaus buvimas - Sprendimų įšaldyti lėšas faktinis pagrindas - Sprendimas peržiūrėti nacionalinį sprendimą, kuriuo buvo pagrįstas pirminis įtraukimas - Pareiga motyvuoti)
      (2021/C 228/03)
      Proceso kalba: anglų

         Šalys

         Apeliantė: Europos Sąjungos Taryba, atstovaujama B. Driessen ir S. Van Overmeire

         Kitos proceso šalys: Kurdistan Workers’ Party (PKK), atstovaujama advocaten A. M. van Eik ir T. M. D. Buruma; Europos Komisija, atstovaujama R. Tricot, T. Ramopoulos ir J. Norris; Jungtinė Didžiosios Britanijos ir Šiaurės Airijos Karalystė, iš pradžių atstovaujama S. Brandon, padedamo baristerio P. Nevill, vėliau F. Shibli ir S. McCrory, padedamų baristerio P. Nevill

         Apeliantės pusėje įstojusios į bylą šalys: Prancūzijos Respublika, atstovaujama A.-L. Desjonquères, B. Fodda ir J.-L. Carré; Nyderlandų Karalystė, atstovaujama M. K. Bulterman ir J. Langer

         Rezoliucinė dalis

                  1.

                  Panaikinti 2018 m. lapkričio 15 d. Europos Sąjungos Bendrojo Teismo sprendimo PKK / Taryba (T-316/14, EU:T:2018:788) rezoliucinės dalies 1–11, 13 ir 14 punktus.

                  2.

                  Grąžinti bylą Europos Sąjungos Bendrajam Teismui.

                  3.

                  Atidėti klausimo dėl bylinėjimosi išlaidų nagrinėjimą.

         (1)  OL C 103, 2019 3 18.


title: Byla C-485/19: 2021 m. balandžio 22 d. Teisingumo Teismo (pirmoji kolegija) sprendimas byloje (Krajský súd v Prešove (Slovakija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) LH / Profi Credit Slovakia s.r.o. (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą – Vartotojų apsauga – Direktyva 2008/48/EB – Vartojimo kredito sutartys – Direktyva 93/13/EEB – Nesąžiningos sąlygos – Neteisėta sąlyga grindžiamas mokėjimas – Kreditoriaus nepagrįstas praturtėjimas – Teisės į restituciją senaties terminas – Sąjungos teisės principai – Veiksmingumo principas – Direktyvos 2008/48 10 straipsnio 2 dalis – Kredito sutartyje pateiktina informacija – Tam tikrų nacionalinių reikalavimų panaikinimas remiantis Teisingumo Teismo jurisprudencija – Ankstesnės nacionalinės teisės akto redakcijos aiškinimas laikantis šios jurisprudencijos – Poveikis laiko atžvilgiu)

text:
               2021 6 14

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 228/3

      2021 m. balandžio 22 d. Teisingumo Teismo (pirmoji kolegija) sprendimas byloje (Krajský súd v Prešove (Slovakija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) LH / Profi Credit Slovakia s.r.o.

      (Byla C-485/19) (1)

      (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą - Vartotojų apsauga - Direktyva 2008/48/EB - Vartojimo kredito sutartys - Direktyva 93/13/EEB - Nesąžiningos sąlygos - Neteisėta sąlyga grindžiamas mokėjimas - Kreditoriaus nepagrįstas praturtėjimas - Teisės į restituciją senaties terminas - Sąjungos teisės principai - Veiksmingumo principas - Direktyvos 2008/48 10 straipsnio 2 dalis - Kredito sutartyje pateiktina informacija - Tam tikrų nacionalinių reikalavimų panaikinimas remiantis Teisingumo Teismo jurisprudencija - Ankstesnės nacionalinės teisės akto redakcijos aiškinimas laikantis šios jurisprudencijos - Poveikis laiko atžvilgiu)
      (2021/C 228/04)
      Proceso kalba: slovakų

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

         Krajský súd v Prešove

         Šalys pagrindinėje byloje

         Ieškovas: LH

         Atsakovė: Profi Credit Slovakia s.r.o.

         Rezoliucinė dalis

                  1.

                  Veiksmingumo principą reikia aiškinti taip, kad juo draudžiamos nacionalinės teisės nuostatos, kuriose numatyta, kad ieškiniui, vartotojo pareikštam dėl nepagrįstai sumokėtų sumų vykdant kredito sutartį grąžinimo ir grindžiamam nesąžiningomis sutarties sąlygomis, kaip jos suprantamos pagal 1993 m. balandžio 5 d. Tarybos direktyvą 93/13/EEB dėl nesąžiningų sąlygų sutartyse su vartotojais, arba 2008 m. balandžio 23 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2008/48/EB dėl vartojimo kredito sutarčių ir panaikinančios Tarybos direktyvą 87/102/EEB reikalavimams prieštaraujančiomis sąlygomis, taikomas trejų metų senaties terminas, kuris pradedamas skaičiuoti nuo tos dienos, kai buvo nepagrįstai praturtėta.

                  2.

                  Direktyvos 2008/48 10 straipsnio 2 dalis ir 22 straipsnio 1 dalis, kaip jos aiškinamos 2016 m. lapkričio 9 d. Sprendime Home Credit Slovakia (C-42/15, EU:C:2016:842), taikytinos kredito sutarčiai, kuri buvo sudaryta iki to sprendimo paskelbimo ir iki nacionalinės teisės nuostatų pakeitimo, atlikto siekiant, kad jie atitiktų minėtame sprendime pateiktą aiškinimą.

         (1)  OL C 305, 2019 9 9.


title: Byla C-537/19: 2021 m. balandžio 22 d. Teisingumo Teismo (penktoji kolegija) sprendimas byloje Europos Komisija / Austrijos Respublika (Valstybės įsipareigojimų neįvykdymas – Direktyva 2004/18/EB – Viešojo darbų pirkimo sutartys – Viešojo subjekto ir privačios įmonės sutartis dėl dar nepastatyto pastato nuomos – 1 straipsnis – Darbo, atitinkančio nuomininko nustatytus reikalavimus, atlikimas – 16 straipsnis – Neįtraukimas)

text:
               2021 6 14

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 228/4

      2021 m. balandžio 22 d. Teisingumo Teismo (penktoji kolegija) sprendimas byloje Europos Komisija / Austrijos Respublika

      (Byla C-537/19) (1)

      (Valstybės įsipareigojimų neįvykdymas - Direktyva 2004/18/EB - Viešojo darbų pirkimo sutartys - Viešojo subjekto ir privačios įmonės sutartis dėl dar nepastatyto pastato nuomos - 1 straipsnis - Darbo, atitinkančio nuomininko nustatytus reikalavimus, atlikimas - 16 straipsnis - Neįtraukimas)
      (2021/C 228/05)
      Proceso kalba: vokiečių

         Šalys

         Ieškovė: Europos Komisija, atstovaujama L. Haasbeek, M. Noll-Ehlers ir P. Ondrůšek

         Atsakovė: Austrijos Respublika, iš pradžių atstovaujama M. Fruhmann, vėliau – J. Schmoll

         Rezoliucinė dalis

                  1.

                  Atmesti ieškinį.

                  2.

                  Priteisti iš Europos Komisijos bylinėjimosi išlaidas.

         (1)  OL C 295, 2019 9 2.


title: Byla C-703/19: 2021 m. balandžio 22 d. Teisingumo Teismo (pirmoji kolegija) sprendimas byloje (Naczelny Sąd Administracyjny (Lenkija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) J. K. / Dyrektor Izby Administracji Skarbowej w Katowicach (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą – Apmokestinimas – Bendra pridėtinės vertės mokesčio sistema (PVM) – Direktyva 2006/112/EB – 98 straipsnio 2 dalis – Valstybių narių galimybė tam tikram prekių tiekimui ar paslaugų teikimui taikyti vieną ar du lengvatinius PVM tarifus – Prekybos veiklos kvalifikavimas kaip „paslaugų teikimo“ – III priedo 12a punktas – Įgyvendinimo reglamentas (ES) Nr. 282/2011 – 6 straipsnis – Sąvoka „maitinimo ir aprūpinimo maistu ir gėrimais paslaugos“ – Valgis, paruoštas iš karto suvartoti vietoje pardavėjo patalpose arba maitinimo įstaigoje – Valgis, paruoštas iš karto suvartoti išsinešus)

text:
               2021 6 14

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 228/5

      2021 m. balandžio 22 d. Teisingumo Teismo (pirmoji kolegija) sprendimas byloje (Naczelny Sąd Administracyjny (Lenkija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) J. K. / Dyrektor Izby Administracji Skarbowej w Katowicach

      (Byla C-703/19) (1)

      (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą - Apmokestinimas - Bendra pridėtinės vertės mokesčio sistema (PVM) - Direktyva 2006/112/EB - 98 straipsnio 2 dalis - Valstybių narių galimybė tam tikram prekių tiekimui ar paslaugų teikimui taikyti vieną ar du lengvatinius PVM tarifus - Prekybos veiklos kvalifikavimas kaip „paslaugų teikimo“ - III priedo 12a punktas - Įgyvendinimo reglamentas (ES) Nr. 282/2011 - 6 straipsnis - Sąvoka „maitinimo ir aprūpinimo maistu ir gėrimais paslaugos“ - Valgis, paruoštas iš karto suvartoti vietoje pardavėjo patalpose arba maitinimo įstaigoje - Valgis, paruoštas iš karto suvartoti išsinešus)
      (2021/C 228/06)
      Proceso kalba: lenkų

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

         Naczelny Sąd Administracyjny

         Šalys pagrindinėje byloje

         Pareiškėja: J. K.

         Atsakovas: Dyrektor Izby Administracji Skarbowej w Katowicach

         dalyvaujant: Rzecznik Małych i Średnich Przedsiębiorców

         Rezoliucinė dalis

      2006 m. lapkričio 28 d. Tarybos direktyvos 2006/112/EB dėl pridėtinės vertės mokesčio bendros sistemos, iš dalies pakeistos 2009 m. gegužės 5 d. Tarybos direktyva 2009/47/EB dėl sumažintų pridėtinės vertės mokesčio tarifų, 98 straipsnio 2 dalį, siejamą su šios direktyvos III priedo 12a punktu, ir 2011 m. kovo 15 d. Tarybos įgyvendinimo reglamento (ES) Nr. 282/2011, kuriuo nustatomos Direktyvos 2006/112 įgyvendinimo priemonės, 6 straipsnį reikia aiškinti taip, kad sąvoka „maitinimo ir aprūpinimo maistu ir gėrimais paslaugos“ apima maisto tiekimą kartu su pakankamomis susijusiomis paslaugomis, skirtomis tam, kad galutinis klientas suvartotų šį maistą iš karto; tai turi patikrinti prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas. Kai galutinis klientas nusprendžia nepasinaudoti materialiaisiais ir žmogiškaisiais ištekliais, kuriuos apmokestinamasis asmuo jam suteikia pasinaudoti vartojant patiektą maistą, laikytina, kad kartu su šio maisto tiekimu neteikiama jokia susijusi paslauga.

         (1)  OL C 27, 2020 1 27.


title: Byla C-826/19: 2021 m. balandžio 22 d. Teisingumo Teismo (ketvirtoji kolegija) sprendimas byloje (Landesgericht Korneuburg (Austrija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) WZ / Austrian Airlines AG (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą – Oro transportas – Kompensavimas ir pagalba keleiviams atsisakymo vežti ir skrydžio atšaukimo arba atidėjimo ilgam laikui atveju – Reglamentas (EB) Nr. 261/2004 – 6 straipsnis – Atidėtas skrydis – 8 straipsnio 3 dalis – Skrydžio nukreipimas į kitą oro uostą, aptarnaujantį tą patį miestą, vietovę ar regioną – Sąvoka „atšaukimas“ – Ypatingos aplinkybės – Kompensacija oro transporto keleiviams skrydžio atšaukimo arba atvykimo atidėjimo ilgam laikui atveju – Pareiga padengti kelionės iš faktinio atvykimo oro uosto į iš pradžių numatytą paskirties oro uostą išlaidas)

text:
               2021 6 14

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 228/5

      2021 m. balandžio 22 d. Teisingumo Teismo (ketvirtoji kolegija) sprendimas byloje (Landesgericht Korneuburg (Austrija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) WZ / Austrian Airlines AG

      (Byla C-826/19) (1)

      (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą - Oro transportas - Kompensavimas ir pagalba keleiviams atsisakymo vežti ir skrydžio atšaukimo arba atidėjimo ilgam laikui atveju - Reglamentas (EB) Nr. 261/2004 - 6 straipsnis - Atidėtas skrydis - 8 straipsnio 3 dalis - Skrydžio nukreipimas į kitą oro uostą, aptarnaujantį tą patį miestą, vietovę ar regioną - Sąvoka „atšaukimas“ - Ypatingos aplinkybės - Kompensacija oro transporto keleiviams skrydžio atšaukimo arba atvykimo atidėjimo ilgam laikui atveju - Pareiga padengti kelionės iš faktinio atvykimo oro uosto į iš pradžių numatytą paskirties oro uostą išlaidas)
      (2021/C 228/07)
      Proceso kalba: vokiečių

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

         Landesgericht Korneuburg

         Šalys pagrindinėje byloje

         Ieškovas: WZ

         Atsakovė: Austrian Airlines AG

         Rezoliucinė dalis

                  1.

                  2004 m. vasario 11 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (EB) Nr. 261/2004, nustatančio bendras kompensavimo ir pagalbos keleiviams taisykles atsisakymo vežti ir skrydžių atšaukimo arba atidėjimo ilgam laikui atveju, panaikinančio Reglamentą (EEB) Nr. 295/91, 8 straipsnio 3 dalis turi būti aiškinama taip, kad tuo atveju, jei skrydis nukreipiamas į oro uostą, aptarnaujantį tą patį miestą kaip iš pradžių numatytas oro uostas, šioje nuostatoje numatytas keleivių kelionės iš vieno oro uostą į kitą išlaidų padengimas nėra siejamas su sąlyga, kad pirmasis oro uostas būtų to paties miesto, vietovės ar regiono kaip antrasis oro uostas teritorijoje.

                  2.

                  Reglamento Nr. 261/2004 5 straipsnio 1 dalies c punktas, 7 straipsnio 1 dalis ir 8 straipsnio 3 dalis turi būti aiškinami taip, kad nukreipus skrydį, kurį vykdantis orlaivis nusileidžia kitame nei iš pradžių numatytas oro uoste, tačiau aptarnaujančiame tą patį miestą, vietovę ar regioną, keleiviui nesuteikiama teisė į kompensaciją už skrydžio atšaukimą. Tačiau skrydžio, nukreipto į pakaitinį oro uostą, aptarnaujantį tą patį miestą, vietovę ar regioną kaip iš pradžių numatytas oro uostas, keleivis iš principo turi teisę į kompensaciją pagal šį reglamentą, jei į galutinę paskirties vietą atvyksta trimis ar daugiau valandų vėliau, nei iš pradžių buvo numatęs skrydį vykdantis oro vežėjas.

                  3.

                  Reglamento Nr. 261/2004 5 bei 7 straipsniai ir 8 straipsnio 3 dalis turi būti aiškinami taip, kad, siekiant nustatyti nukreipto skrydžio, kai nusileista kitame nei iš pradžių numatytas oro uoste, tačiau aptarnaujančiame tą patį miestą, vietovę ar regioną, keleivio atvykimo vėlavimo trukmę, reikia remtis laiku, kada keleivis po pervežimo faktiškai atvyksta į iš pradžių numatytą oro uostą arba, kai taikytina, į kitą netolimą su skrydį vykdančiu oro vežėju sutartą paskirties vietą.

                  4.

                  Reglamento Nr. 261/2004 5 straipsnio 3 dalis turi būti aiškinama taip, jog norėdamas, kad būtų atleistas nuo pareigos mokėti keleiviams kompensaciją skrydžio atvykimo atidėjimo ilgam laikui atveju, oro vežėjas, kuris yra skrydžio vykdytojas, gali remtis ypatinga aplinkybe, turėjusia įtakos ne minėtam atidėtam skrydžiui, bet jo paties tuo pačiu orlaiviu vykdytam ankstesniam skrydžiui atliekant trečią prieš aptariamą skrydį šio orlaivio rotaciją, jeigu tarp šios aplinkybės atsiradimo ir vėlesnio skrydžio atvykimo atidėjimo yra tiesioginis priežastinis ryšys; tai turi įvertinti prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas, be kita ko, atsižvelgdamas į tai, kaip atitinkamas oro vežėjas, kuris yra skrydžio vykdytojas, naudoja aptariamą orlaivį.

                  5.

                  Reglamento Nr. 261/2004 8 straipsnio 3 dalis turi būti aiškinama taip, kad, jeigu orlaivis, kuriuo vykdomas nukreiptas skrydis, nusileidžia kitame nei iš pradžių numatytas oro uoste, tačiau aptarnaujančiame tą patį miestą, vietovę ar regioną, oro vežėjas, kuris yra skrydžio vykdytojas, savo iniciatyva turi pasiūlyti keleiviui padengti jo kelionės į iš pradžių numatytą paskirties oro uostą arba, kai taikytina, į kitą netolimą su tuo keleiviu sutartą paskirties vietą išlaidas.

                  6.

                  Reglamento Nr. 261/2004 8 straipsnio 3 dalis turi būti aiškinama taip, kad skrydį vykdančiam oro vežėjui nevykdant pareigos padengti keleivio kelionės iš atvykimo oro uosto į iš pradžių numatytą oro uostą ar į kitą su keleiviu sutartą paskirties vietą išlaidas keleiviui nesuteikiama teisė į fiksuoto dydžio kompensaciją pagal šio reglamento 7 straipsnio 1 dalį. Tačiau šios pareigos neįvykdymas tam keleiviui suteikia teisę į jo išleistų sumų, kurios, atsižvelgiant į kiekvieno konkretaus atvejo aplinkybes, yra būtinos, tinkamos ir protingos siekiant ištaisyti šią vežėjo neįvykdytą pareigą, atlyginimą.

         (1)  OL C 77, 2020 3 9.


title: Byla C-896/19: 2021 m. balandžio 20 d. Teisingumo Teismo (didžioji kolegija) sprendimas byloje (Prim’Awla tal-Qorti Ċivili – Ġurisdizzjoni Kostituzzjonali (Malta) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Repubblika / Il-Prim Ministru (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą – ESS 2 straipsnis – Europos Sąjungos vertybės – Teisinė valstybė – ESS 49 straipsnis – Įstojimas į Sąjungą – Nesumažėjęs Sąjungos vertybių apsaugos lygis – Veiksminga teisminė apsauga – ESS 19 straipsnis – Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijos 47 straipsnis – Taikymo sritis – Valstybės narės teisėjų nepriklausomumas – Skyrimo tvarka – Ministro Pirmininko įgaliojimai – Teisėjų skyrimo komiteto dalyvavimas)

text:
               2021 6 14

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 228/7

      2021 m. balandžio 20 d. Teisingumo Teismo (didžioji kolegija) sprendimas byloje (Prim’Awla tal-Qorti Ċivili – Ġurisdizzjoni Kostituzzjonali (Malta) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Repubblika / Il-Prim Ministru

      (Byla C-896/19) (1)

      (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą - ESS 2 straipsnis - Europos Sąjungos vertybės - Teisinė valstybė - ESS 49 straipsnis - Įstojimas į Sąjungą - Nesumažėjęs Sąjungos vertybių apsaugos lygis - Veiksminga teisminė apsauga - ESS 19 straipsnis - Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijos 47 straipsnis - Taikymo sritis - Valstybės narės teisėjų nepriklausomumas - Skyrimo tvarka - Ministro Pirmininko įgaliojimai - Teisėjų skyrimo komiteto dalyvavimas)
      (2021/C 228/08)
      Proceso kalba: maltiečių

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

         Prim’Awla tal-Qorti Ċivili – Ġurisdizzjoni Kostituzzjonali

         Šalys pagrindinėje byloje

         Ieškovė: Repubblika

         Atsakovas: Il-Prim Ministru

         dalyvaujant: WY

         Rezoliucinė dalis

                  1.

                  ESS 19 straipsnio 1 dalies antra pastraipa turi būti aiškinama taip, kad ji gali būti taikoma byloje, kurioje nacionalinis teismas nagrinėja jame pareikštą nacionalinėje teisėje numatytą ieškinį, kuriuo siekiama, kad šis teismas priimtų sprendimą dėl nacionalinės teisės nuostatų, reglamentuojančių valstybės narės, kuriai priklauso minėtas teismas, teisėjų skyrimo tvarką, atitikties Sąjungos teisei. Aiškinant šią nuostatą reikia tinkamai atsižvelgti į Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijos 47 straipsnį.

                  2.

                  ESS 19 straipsnio 1 dalies antra pastraipa turi būti aiškinama taip, kad pagal ją nedraudžiamos nacionalinės teisės nuostatos, kuriomis atitinkamos valstybės narės Ministrui Pirmininkui suteikiami įgaliojimai priimti sprendimus teisėjų skyrimo procedūroje, kartu numatant, kad šioje procedūroje dalyvauja institucija, atsakinga, be kita ko, už kandidatų eiti teisėjo pareigas įvertinimą ir nuomonės teikimą šiam Ministrui Pirmininkui.

         (1)  OL C 77, 2020 3 9.


title: Byla C-73/20: 2021 m. balandžio 22 d. Teisingumo Teismo (pirmoji kolegija) sprendimas byloje (Bundesgerichtshof (Vokietija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) ZM, veikiantis kaip Oeltrans Befrachtungsgesellschaft mbH bankroto administratorius / E. A. Frerichs (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą – Reglamentas (EB) Nr. 1346/2000 – Nemokumo bylos – 4 straipsnis – Nemokumo bylai taikytina teisė – Valstybės narės, kurios teritorijoje iškelta byla, teisė – 13 straipsnis – Visiems kreditoriams žalingi aktai – Išimtis – Sąlygos – Aktas, kuriam taikoma kitos valstybės narės nei ta, kurioje iškelta byla, teisė – Aktas, kurio negalima ginčyti remiantis šia teise – Reglamentas (EB) Nr. 593/2008 – Sutartinėms prievolėms taikytina teisė – 12 straipsnio 1 dalies b punktas – Sutarčių teisės sritis – Į šią sritį patenkančių prievolių vykdymas – Mokėjimas vykdant sutartį, kuriai taikoma kitos valstybės narės nei ta, kurioje iškelta byla, teisė – Trečiojo asmens vykdymas – Ieškinys dėl šio mokėjimo grąžinimo, pateiktas nagrinėjant nemokumo bylą – Šiam mokėjimui taikytina teisė)

text:
               2021 6 14

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 228/8

      2021 m. balandžio 22 d. Teisingumo Teismo (pirmoji kolegija) sprendimas byloje (Bundesgerichtshof (Vokietija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) ZM, veikiantis kaip Oeltrans Befrachtungsgesellschaft mbH bankroto administratorius / E. A. Frerichs

      (Byla C-73/20) (1)

      (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą - Reglamentas (EB) Nr. 1346/2000 - Nemokumo bylos - 4 straipsnis - Nemokumo bylai taikytina teisė - Valstybės narės, kurios teritorijoje iškelta byla, teisė - 13 straipsnis - Visiems kreditoriams žalingi aktai - Išimtis - Sąlygos - Aktas, kuriam taikoma kitos valstybės narės nei ta, kurioje iškelta byla, teisė - Aktas, kurio negalima ginčyti remiantis šia teise - Reglamentas (EB) Nr. 593/2008 - Sutartinėms prievolėms taikytina teisė - 12 straipsnio 1 dalies b punktas - Sutarčių teisės sritis - Į šią sritį patenkančių prievolių vykdymas - Mokėjimas vykdant sutartį, kuriai taikoma kitos valstybės narės nei ta, kurioje iškelta byla, teisė - Trečiojo asmens vykdymas - Ieškinys dėl šio mokėjimo grąžinimo, pateiktas nagrinėjant nemokumo bylą - Šiam mokėjimui taikytina teisė)
      (2021/C 228/09)
      Proceso kalba: vokiečių

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

         Bundesgerichtshof

         Šalys pagrindinėje byloje

         Kasatorius: ZM, veikiantis kaip Oeltrans Befrachtungsgesellschaft mbH bankroto administratorius

         Kita kasacinio proceso šalis: E. A. Frerichs

         Rezoliucinė dalis

      2000 m. gegužės 29 d. Tarybos reglamento (EB) Nr. 1346/2000 dėl bankroto [nemokumo] bylų 13 straipsnį ir 2008 m. birželio 17 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (EB) Nr. 593/2008 dėl sutartinėms prievolėms taikytinos teisės („Roma I“) 12 straipsnio 1 dalies b punktą reikia aiškinti taip, kad pagal pastarąjį reglamentą sutarčiai taikytina teisė reglamentuoja ir mokėjimą, kurį atlieka trečiasis asmuo, vykdydamas vienos iš sutarties šalių sutartinę mokėjimo prievolę, kai nagrinėjant nemokumo bylą šis mokėjimas yra ginčijamas kaip visiems kreditoriams žalingas aktas.

         (1)  OL C 191, 2020 6 8.


title: Byla C-75/20: 2021 m. balandžio 22 d. Teisingumo Teismo (aštuntoji kolegija) sprendimas byloje (Lietuvos vyriausiojo administracinio teismo (Lietuva) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) UAB „Lifosa“ / Muitinės departamentas prie Lietuvos Respublikos finansų ministerijos (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą – Muitų sąjunga – Bendrijos muitinės kodeksas – Reglamentas (EEB) Nr. 2913/92 – 29 straipsnio 1 dalis – 32 straipsnio 1 dalies e punkto i papunktis – Sąjungos muitinės kodeksas – Reglamentas (ES) Nr. 952/2013 – 70 straipsnio 1 dalis – 71 straipsnio 1 dalies e punkto i papunktis – Muitinės vertės nustatymas – Sandorio vertė – Patikslinimas – Kaina, apimanti pristatymo iki sienos išlaidas)

text:
               2021 6 14

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 228/8

      2021 m. balandžio 22 d. Teisingumo Teismo (aštuntoji kolegija) sprendimas byloje (Lietuvos vyriausiojo administracinio teismo (Lietuva) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) UAB „Lifosa“ / Muitinės departamentas prie Lietuvos Respublikos finansų ministerijos

      (Byla C-75/20) (1)

      (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą - Muitų sąjunga - Bendrijos muitinės kodeksas - Reglamentas (EEB) Nr. 2913/92 - 29 straipsnio 1 dalis - 32 straipsnio 1 dalies e punkto i papunktis - Sąjungos muitinės kodeksas - Reglamentas (ES) Nr. 952/2013 - 70 straipsnio 1 dalis - 71 straipsnio 1 dalies e punkto i papunktis - Muitinės vertės nustatymas - Sandorio vertė - Patikslinimas - Kaina, apimanti pristatymo iki sienos išlaidas)
      (2021/C 228/10)
      Proceso kalba: lietuvių

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Lietuvos vyriausiasis administracinis teismas

         Šalys pagrindinėje byloje

         Ieškovė: UAB „Lifosa“

         Atsakovas: Muitinės departamentas prie Lietuvos Respublikos finansų ministerijos

         dalyvaujant: Kauno teritorinei muitinei, UAB „Transchema“

         Rezoliucinė dalis

      1992 m. spalio 12 d. Tarybos reglamento (EEB) Nr. 2913/92, nustatančio Bendrijos muitinės kodeksą, 29 straipsnio 1 dalis bei 32 straipsnio 1 dalies e punkto i papunktis ir 2013 m. spalio 9 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) Nr. 952/2013, kuriuo nustatomas Sąjungos muitinės kodeksas, 70 straipsnio 1 dalis bei 71 straipsnio 1 dalies e punkto i papunktis turi būti aiškinami taip, kad, siekiant nustatyti importuojamų prekių muitinę vertę, prie jų sandorio vertės nereikia pridėti gamintojo faktiškai patirtų šių prekių vežimo iki jų įvežimo į Europos Sąjungos muitų teritoriją vietos išlaidų, kai pagal sutartas tiekimo sąlygas pareiga padengti šias išlaidas tenka gamintojui, net jei šios išlaidos viršija importuotojo faktiškai sumokėtą kainą, jeigu ši kaina atitinka realią šių prekių vertę, o tai turi patikrinti prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas.

         (1)  OL C 137, 2020 4 27.


title: Byla C-13/19: 2021 m. kovo 3 d. Teisingumo Teismo (septintoji kolegija) nutartis byloje (Audiencia Provincial de Zaragoza (Ispanija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Ibercaja Banco, SA / TJ, UK (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą – Teisingumo Teismo procedūros reglamento 53 straipsnio 2 dalis ir 99 straipsnis – Vartotojų apsauga – Direktyva 93/13/EEB – Hipoteka užtikrintos paskolos sutartis – Nesąžiningos sąlygos – Sąlyga, kuria ribojamas palūkanų normos kintamumas („apatinės ribos“ sąlyga) – Novacijos sutartis – Teisės pareikšti ieškinį dėl sutarties sąlygų atsisakymas – Privalomojo pobūdžio nebuvimas – Direktyva 2005/29/EB – Nesąžininga įmonių komercinė veikla vartotojų atžvilgiu – 6 straipsnio 1 dalis ir 7 straipsnio 1 dalis)

text:
               2021 6 14

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 228/9

      2021 m. kovo 3 d. Teisingumo Teismo (septintoji kolegija) nutartis byloje (Audiencia Provincial de Zaragoza (Ispanija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Ibercaja Banco, SA / TJ, UK

      (Byla C-13/19) (1)

      (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą - Teisingumo Teismo procedūros reglamento 53 straipsnio 2 dalis ir 99 straipsnis - Vartotojų apsauga - Direktyva 93/13/EEB - Hipoteka užtikrintos paskolos sutartis - Nesąžiningos sąlygos - Sąlyga, kuria ribojamas palūkanų normos kintamumas („apatinės ribos“ sąlyga) - Novacijos sutartis - Teisės pareikšti ieškinį dėl sutarties sąlygų atsisakymas - Privalomojo pobūdžio nebuvimas - Direktyva 2005/29/EB - Nesąžininga įmonių komercinė veikla vartotojų atžvilgiu - 6 straipsnio 1 dalis ir 7 straipsnio 1 dalis)
      (2021/C 228/11)
      Proceso kalba: ispanų

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

         Audiencia Provincial de Zaragoza

         Šalys

         Apeliantas: Ibercaja Banco, SA

         Kitos apeliacinio proceso šalys: TJ, UK

         Rezoliucinė dalis

                  1.

                  1993 m. balandžio 5 d. Tarybos direktyvos 93/13/EEB dėl nesąžiningų sąlygų sutartyse su vartotojais 6 straipsnio 1 dalis turi būti aiškinama taip, kad pagal ją nedraudžiama dėl verslininko ir vartotojo sudarytos sutarties sąlygą, kurios nesąžiningumas gali būti pripažintas teisme, šis verslininkas ir šis vartotojas sudarytų novacijos sutartį, kuria vartotojas atsisako padarinių, kurių kiltų pripažinus šią sąlygą nesąžininga, jei šis atsisakymas yra laisva ir išreikšta vartotojo valia, o tai turi patikrinti prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas. O sąlyga, kuria vartotojas atsisako teisės kreiptis į teismą ateityje kilus ginčams dėl jo teisių pagal Direktyvą 93/13, priešingai, nėra privaloma vartotojui.

                  2.

                  Direktyvos 93/13 3 straipsnis turi būti aiškinamas taip, kad verslininko ir vartotojo sudarytos hipoteka užtikrintos paskolos sutarties sąlyga, kuria iš dalies keičiama ankstesnės jų sudarytos sutarties galimai nesąžininga sąlyga arba kurioje numatyta, kad vartotojas atsisako teisės pareikšti ieškinį verslininkui, gali būti laikoma sąlyga, dėl kurios nebuvo atskirai derėtasi, jei šis vartotojas negalėjo padaryti įtakos naujos sąlygos turiniui, o tai turi patikrinti prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas.

                  3.

                  Direktyvos 93/13 3–5 straipsniai turi būti aiškinami taip, kad pagal juos verslininkui keliamas skaidrumo reikalavimas reiškia, jog sudarant novacijos sutartį, kuria iš dalies keičiama anksčiau sudarytos sutarties galimai nesąžininga sąlyga ir kurioje numatyta, kad vartotojas atsisako teisės pareikšti ieškinį verslininkui, vartotojui turi būti sudaryta galimybė suvokti visas svarbias teisines ir ekonomines pasekmes, kurių jam kils sudarius šią novacijos sutartį.

                  4.

                  Audiencia Provincial de Zaragoza (Saragosos provincijos teismas, Ispanija) pateikti dešimtasis ir tryliktasis klausimai yra akivaizdžiai nepriimtini.

         (1)  OL C 148, 2019 4 29.


title: Byla C-841/19: 2021 m. kovo 3 d. Teisingumo Teismo (aštuntoji kolegija) nutartis byloje (Juzgado de lo Social n° 41 de Madrid (Ispanija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) JL / Fondo de Garantía Salarial (Fogasa) (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą – Teisingumo Teismo procedūros reglamento 99 straipsnis – Direktyva 2006/54/EB – 2 straipsnio 1 dalis ir 4 straipsnis – Bendrasis susitarimas dėl darbo ne visą darbo dieną – 4 straipsnis – Ne visą darbo dieną dirbantys darbuotojai, daugiausia moterys – Nacionalinė institucija, užtikrinanti nemokių darbdavių atitinkamiems darbuotojams nesumokėtų sumų sumokėjimą – Maksimalus šių sumų dydis – Ne visą darbo dieną dirbančių darbuotojų atveju sumažinamas maksimalus dydis, atsižvelgiant į jų dirbto darbo laiko ir visą darbo dieną dirbančių darbuotojų darbo laiko santykį – Pro rata temporis principas)

text:
               2021 6 14

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 228/10

      2021 m. kovo 3 d. Teisingumo Teismo (aštuntoji kolegija) nutartis byloje (Juzgado de lo Social no 41 de Madrid (Ispanija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) JL / Fondo de Garantía Salarial (Fogasa)

      (Byla C-841/19) (1)

      (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą - Teisingumo Teismo procedūros reglamento 99 straipsnis - Direktyva 2006/54/EB - 2 straipsnio 1 dalis ir 4 straipsnis - Bendrasis susitarimas dėl darbo ne visą darbo dieną - 4 straipsnis - Ne visą darbo dieną dirbantys darbuotojai, daugiausia moterys - Nacionalinė institucija, užtikrinanti nemokių darbdavių atitinkamiems darbuotojams nesumokėtų sumų sumokėjimą - Maksimalus šių sumų dydis - Ne visą darbo dieną dirbančių darbuotojų atveju sumažinamas maksimalus dydis, atsižvelgiant į jų dirbto darbo laiko ir visą darbo dieną dirbančių darbuotojų darbo laiko santykį - Pro rata temporis principas)
      (2021/C 228/12)
      Proceso kalba: ispanų

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

         Juzgado de lo Social no 41 de Madrid

         Šalys

         Ieškovas: JL

         Atsakovas: Fondo de Garantía Salarial (Fogasa)

         Rezoliucinė dalis

      2006 m. liepos 5 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2006/54/EB dėl moterų ir vyrų lygių galimybių ir vienodo požiūrio į moteris ir vyrus užimtumo bei profesinės veiklos srityje principo įgyvendinimo 2 straipsnio 1 dalis ir 4 straipsnis turi būti aiškinami kaip nedraudžiantys nacionalinės teisės normos, kurioje, kiek tai susiję su atsakingos nacionalinės institucijos mokamu darbo užmokesčiu ir kompensacijomis, kurių darbuotojams nesumokėjo nemokus jų darbdavys, numatytas maksimalus šio mokėjimo visą darbo laiką dirbantiems darbuotojams dydis, kuris ne visą darbo laiką dirbančių darbuotojų atveju proporcingai sumažinamas, atsižvelgiant į pastarųjų dirbtą laiką, palyginti su visą darbo laiką dirbančiais darbuotojais.

         (1)  OL C 45, 2020 2 10.


title: Byla C-507/20: 2021 m. kovo 3 d. Teisingumo Teismo (šeštoji kolegija) nutartis byloje (Pécsi Törvényszék (Vengrija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) FGSZ Földgázszállító Zrt. / Nemzeti Adó- és Vámhivatal Fellebbviteli Igazgatósága (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą – Bendra pridėtinės vertės mokesčio sistema (PVM) – Direktyva 2006/112/EB – 90 straipsnis – Apmokestinamosios vertės sumažinimas – Visos ar dalies kainos nesumokėjimas – Beviltiška pripažinta skola – Senaties terminas, numatytas siekiant prašyti vėliau sumažinti PVM apmokestinamąją vertę – Termino pradžios diena)

text:
               2021 6 14

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 228/11

      2021 m. kovo 3 d. Teisingumo Teismo (šeštoji kolegija) nutartis byloje (Pécsi Törvényszék (Vengrija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) FGSZ Földgázszállító Zrt. / Nemzeti Adó- és Vámhivatal Fellebbviteli Igazgatósága

      (Byla C-507/20) (1)

      (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą - Bendra pridėtinės vertės mokesčio sistema (PVM) - Direktyva 2006/112/EB - 90 straipsnis - Apmokestinamosios vertės sumažinimas - Visos ar dalies kainos nesumokėjimas - Beviltiška pripažinta skola - Senaties terminas, numatytas siekiant prašyti vėliau sumažinti PVM apmokestinamąją vertę - Termino pradžios diena)
      (2021/C 228/13)
      Proceso kalba: vengrų

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

         Pécsi Törvényszék

         Šalys

         Ieškovė: FGSZ Földgázszállító Zrt.

         Atsakovė: Nemzeti Adó- és Vámhivatal Fellebbviteli Igazgatósága

         Rezoliucinė dalis

      2006 m. lapkričio 28 d. Tarybos direktyvos 2006/112/EB dėl pridėtinės vertės mokesčio bendros sistemos 90 straipsnis, siejamas su mokesčių neutralumo ir veiksmingumo principais, turi būti aiškinamas taip, kad kai valstybė narė nustato senaties terminą, kuriam pasibaigus apmokestinamasis asmuo, turintis reikalavimą į beviltiška pripažintą skolą, nebegali remtis teise į apmokestinamosios vertės sumažinimą, šis terminas turi būti pradedamas skaičiuoti ne nuo iš pradžių numatytos mokėjimo prievolės įvykdymo dienos, bet nuo dienos, kai skola pripažįstama beviltiška.

         (1)  OL C 28, 2021 1 25.


title: Byla C-523/20: 2021 m. kovo 3 d. Teisingumo Teismo (dešimtoji kolegija) nutartis byloje (Győri Törvényszék (Vengrija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Koppány 2007 Kft. / Vas Megyei Kormányhivatal (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą – Teisingumo Teismo procedūros reglamento 99 straipsnis – Socialinė apsauga – Reglamentas (ES) Nr. 1231/2010 – Taikytini teisės aktai – A 1 pažyma – 1 straipsnis – A 1 pažymos galiojimo trečiųjų šalių piliečiams, teisėtai gyvenantiems valstybės narės teritorijoje, išplėtimas – Teisėtas gyvenimas – Sąvoka)

text:
               2021 6 14

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 228/11

      2021 m. kovo 3 d. Teisingumo Teismo (dešimtoji kolegija) nutartis byloje (Győri Törvényszék (Vengrija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Koppány 2007 Kft. / Vas Megyei Kormányhivatal

      (Byla C-523/20) (1)

      (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą - Teisingumo Teismo procedūros reglamento 99 straipsnis - Socialinė apsauga - Reglamentas (ES) Nr. 1231/2010 - Taikytini teisės aktai - A 1 pažyma - 1 straipsnis - A 1 pažymos galiojimo trečiųjų šalių piliečiams, teisėtai gyvenantiems valstybės narės teritorijoje, išplėtimas - Teisėtas gyvenimas - Sąvoka)
      (2021/C 228/14)
      Proceso kalba: vengrų

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

         Győri Törvényszék

         Šalys

         Ieškovė: Koppány 2007 Kft.

         Atsakovė: Vas Megyei Kormányhivatal

         Rezoliucinė dalis

      2010 m. lapkričio 24 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (ES) Nr. 1231/2010, kuriuo išplečiamas Reglamento (EB) Nr. 883/2004 ir Reglamento (EB) Nr. 987/2009 taikymas trečiųjų šalių piliečiams, kuriems tie reglamentai dar netaikomi tik dėl jų pilietybės, 1 straipsnis turi būti aiškinamas taip, kad trečiųjų šalių piliečiai, kurie laikinai gyvena valstybėje narėje pagal leidimą gyventi, turi kompetentingos institucijos patvirtintą gyvenamosios vietos deklaraciją, kiek tai susiję su užsieniečiais, ir dirba skirtingose valstybėse narėse šioje valstybėje narėje įsisteigusio darbdavio nurodymu, gali pasinaudoti koordinavimo taisyklėmis, numatytomis 2004 m. balandžio 29 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamente (EB) Nr. 883/2004 dėl socialinės apsaugos sistemų koordinavimo, iš dalies pakeistame 2012 m. gegužės 22 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentu (EB) Nr. 465/2012, ir 2009 m. rugsėjo 16 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamente (EB) Nr. 987/2009, nustatančiame Reglamento (EB) Nr. 883/2004 dėl socialinės apsaugos sistemų koordinavimo įgyvendinimo tvarką, tam, kad būtų nustatyti jiems taikytini socialinės apsaugos teisės aktai, nes jie teisėtai gyvena ir dirba valstybių narių teritorijoje.

         (1)  OL C 28, 2021 1 25.


title: Byla C-592/20: 2020 m. lapkričio 11 d. Landgericht Düsseldorf (Vokietija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje NT, RV, BS, ER / British Airways plc

text:
               2021 6 14

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 228/12

      2020 m. lapkričio 11 d.Landgericht Düsseldorf (Vokietija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje NT, RV, BS, ER / British Airways plc

      (Byla C-592/20)
      (2021/C 228/15)
      Proceso kalba: vokiečių

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

         Landgericht Düsseldorf

         Šalys pagrindinėje byloje

         Ieškovai: NT, RV, BS, ER

         Atsakovė: British Airways plc

      2021 m. balandžio 22 d. nutartyje Teisingumo Teismas (devintoji kolegija) pripažino, kad 2004 m. vasario 11 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (EB) Nr. 261/2004, nustatančio bendras kompensavimo ir pagalbos keleiviams taisykles atsisakymo vežti ir skrydžių atšaukimo arba atidėjimo ilgam laikui atveju, panaikinančio Reglamentą (EEB) Nr. 295/91 (1) 2 straipsnio b punktas ir 7 straipsnio 1 dalis turi būti aiškinami taip, kad tuo atveju, kai, vykdant iš dviejų dalių susidedantį jungiamąjį skrydį pagal vieną užsakymą, oro keleivis galutinę paskirties vietą pasiekia trimis ar daugiau valandų vėliau dėl to, kad buvo atšaukta antroji skrydžio dalis, kurią turėjo vykdyti kitas oro vežėjas nei tas, su kuriuo keleivis sudarė sutartį, šis keleivis gali pareikšti šiam oro vežėjui ieškinį pagal šio reglamento 7 straipsnio 1 dalį ir reikalauti iš jo šioje nuostatoje numatytos kompensacijos, apskaičiuojamos atsižvelgiant į visą jungiamojo skrydžio nuo pirmosios išvykimo vietos iki galutinės paskirties vietos atstumą.

         (1)  OL L 46, 2004, p. 1; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 7 sk., 8 t., p. 10.


title: Byla C-681/20 P: 2020 m. gruodžio 16 d. smart things solutions GmbH pateiktas apeliacinis skundas dėl 2020 m. spalio 15 d. Bendrojo Teismo (antroji kolegija) priimto sprendimo byloje T-48/19 smart things solutions / EUIPO – Samsung Electronics (smart:)things)

text:
               2021 6 14

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 228/12

      2020 m. gruodžio 16 d.smart things solutions GmbH pateiktas apeliacinis skundas dėl 2020 m. spalio 15 d. Bendrojo Teismo (antroji kolegija) priimto sprendimo byloje T-48/19 smart things solutions / EUIPO – Samsung Electronics (smart:)things)

      (Byla C-681/20 P)
      (2021/C 228/16)
      Proceso kalba: anglų

         Šalys

         Apeliantė: smart things solutions GmbH, atstovaujama Rechtsanwalt R. Dissmann,

         Kitos proceso šalys: Europos Sąjungos intelektinės nuosavybės tarnyba (EUIPO), Samsung Electronics GmbH

      2021 m. kovo 24 d. nutartimi Teisingumo Teismas (prašymus priimti apeliacinį skundą nagrinėjanti kolegija) nusprendė, kad apeliacinis skundas yra nepriimtinas ir kad smart things solutions GmbH turi padengti savo bylinėjimosi išlaidas.


title: Byla C-41/21 P: 2021 m. sausio 26 d. Allergan Holdings France pateiktas apeliacinis skundas dėl 2020 m. lapkričio 18 d. Bendrojo Teismo (trečioji kolegija) priimto sprendimo byloje T-664/19 Allergan Holdings France / EUIPO – Dermavita (JUVEDERM ULTRA)

text:
               2021 6 14

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 228/13

      2021 m. sausio 26 d.Allergan Holdings France pateiktas apeliacinis skundas dėl 2020 m. lapkričio 18 d. Bendrojo Teismo (trečioji kolegija) priimto sprendimo byloje T-664/19 Allergan Holdings France / EUIPO – Dermavita (JUVEDERM ULTRA)

      (Byla C-41/21 P)
      (2021/C 228/17)
      Proceso kalba: anglų

         Šalys

         Apeliantė: Allergan Holdings France, atstovaujama advokato T. de Haan ir solisitoriaus J. Day

         Kitos proceso šalys: Europos Sąjungos intelektinės nuosavybės tarnyba (EUIPO), Dermavita Co. Ltd

      2021 m. balandžio 29 d. nutartimi Teisingumo Teismas (prašymus priimti apeliacinį skundą nagrinėjanti kolegija) nusprendė, kad apeliacinis skundas nepriimtinas ir Allergan Holdings France turi padengti savo bylinėjimosi išlaidas.


title: Byla C-50/21: 2021 m. sausio 29 d. Tribunal Superior de Justicia de Cataluña (Ispanija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Prestige and Limousine, S.L. / Área Metropolitana de Barcelona

text:
               2021 6 14

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 228/13

      2021 m. sausio 29 d.Tribunal Superior de Justicia de Cataluña (Ispanija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Prestige and Limousine, S.L. / Área Metropolitana de Barcelona

      (Byla C-50/21)
      (2021/C 228/18)
      Proceso kalba: ispanų

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

         Tribunal Superior de Justicia de Cataluña

         Šalys pagrindinėje byloje

         Pareiškėja: Prestige and Limousine, S.L.

         Kita administracinio proceso šalis: Área Metropolitana de Barcelona (Barselonos metropolinė zona)

         Prejudiciniai klausimai

                  1.

                  Ar pagal SESV 49 straipsnį ir 107 straipsnio 1 dalį draudžiamos nacionalinės teisės nuostatos (įstatymų ir kitų teisės aktų), kuriose be pagrįstos priežasties VTC (1) licencijos apribojamos iki vienos licencijos trisdešimčiai taksi licencijų ar mažiau?

                  2.

                  Ar pagal SESV 49 straipsnį ir 107 straipsnio 1 dalį draudžiama nacionalinės teisės nuostata, kurioje be pagrįstos priežasties VTC transporto priemonėms, kuriomis norima teikti miesto paslaugas, nustatytas dviejų leidimų reikalavimas ir papildomi reikalavimai?

         (1)  Su vairuotoju nuomojama transporto priemonė


title: Byla C-54/21: 2021 m. sausio 29 d. Krajowa Izba Odwoławcza (Lenkija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Konsorcjum: ANTEA POLSKA S.A., „Pectore-Eco“ sp. z o.o., Instytut Ochrony Środowiska – Państwowy Instytut Badawczy / Państwowemu Gospodarstwu Wodnemu Wody Polskie

text:
               2021 6 14

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 228/14

      2021 m. sausio 29 d.Krajowa Izba Odwoławcza (Lenkija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Konsorcjum: ANTEA POLSKA S.A., „Pectore-Eco“ sp. z o.o., Instytut Ochrony Środowiska – Państwowy Instytut Badawczy / Państwowemu Gospodarstwu Wodnemu Wody Polskie

      (Byla C-54/21)
      (2021/C 228/19)
      Proceso kalba: lenkų

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

         Krajowa Izba Odwoławcza

         Šalys pagrindinėje byloje

         Pareiškėjai: Konsorcjum: ANTEA POLSKA S.A., „Pectore-Eco“ sp. z o.o., Instytut Ochrony Środowiska – Państwowy Instytut Badawczy

         Kita šalis: Państwowe Gospodarstwo Wodne Wody Polskie

         Prejudiciniai klausimai

                  1.

                  Ar, remiantis 2014 m. vasario 26 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2014/24/ES dėl viešųjų pirkimų, kuria panaikinama Direktyva 2004/18/EB (toliau – Direktyva 2014/24/ES) (1), 18 straipsnio 1 dalyje nustatytu ekonominės veiklos vykdytojų vienodo vertinimo bei nediskriminavimo principu ir skaidrumo principu, Direktyvos 2014/24/ES 21 straipsnio 1 dalį ir 2016 m. birželio 8 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos (ES) 2016/943 dėl neatskleistos praktinės patirties ir verslo informacijos (komercinių paslapčių) apsaugos nuo neteisėto jų gavimo, naudojimo ir atskleidimo (toliau – Direktyva 2016/943) (2) 2 straipsnio 1 punktą, visų pirma formuluotes „jos kaip visumos arba tikslios jos sudėties ir sudedamųjų dalių konfigūracijos apskritai nežino arba negali lengvai gauti“, „ji turi komercinės vertės, nes yra slapta“ ir „perkančioji organizacija neatskleidžia ekonominės veiklos vykdytojų jai perduotos informacijos, kurią jie nurodė kaip konfidencialią“, galima aiškinti taip, kad ekonominės veiklos vykdytojas komercine paslaptimi gali laikyti bet kokią informaciją, kurios nenori atskleisti konkuruojantiems ekonominės veiklos vykdytojams?

                  2.

                  Ar, remiantis Direktyvos 2014/24/ES 18 straipsnio 1 dalyje nustatytu ekonominės veiklos vykdytojų vienodo vertinimo bei nediskriminavimo principu ir skaidrumo principu, Direktyvos 2014/24/ES 21 straipsnio 1 dalį ir Direktyvos 2016/943 2 straipsnio 1 punktą galima aiškinti taip, kad ekonominės veiklos vykdytojai, siekiantys sudaryti viešąją sutartį, gali neatskleisti visų ar dalies dokumentų, nurodytų Direktyvos 2014/24/ES 59 ir 60 straipsniuose ir XII priede, laikydami juos komercine paslaptimi, visų pirma turimos patirties įrodymo, rekomendacijų, sutarčiai vykdyti siūlomų asmenų sąrašo ir jų profesinės kvalifikacijos, subjektų, kurių pajėgumais jie remiasi, ir subrangovų pavadinimų ir pajėgumų, jei šie dokumentai reikalingi įrodyti dalyvavimo procedūroje sąlygų įvykdymą arba atlikti vertinimą pagal pasiūlymo vertinimo kriterijus, arba nustatyti pasiūlymo atitiktį kitiems perkančiosios organizacijos reikalavimams, nurodytiems procedūros dokumentacijoje (skelbimas apie pirkimą, esminių sutarties sąlygų specifikacija)?

                  3.

                  Ar, remiantis Direktyvos 2014/24/ES 18 straipsnio 1 dalyje nustatytu ekonominės veiklos vykdytojų vienodo vertinimo bei nediskriminavimo principu ir skaidrumo principu, siejamais su Direktyvos 2014/24/ES 58 straipsnio 1 dalimi, 63 straipsnio 1 dalimi ir 67 straipsnio 2 dalies b punktu, perkančioji organizacija gali tuo pačiu metu priimti ekonominės veiklos vykdytojo deklaraciją, kad jis turi perkančiosios organizacijos reikalaujamus arba savanoriškai deklaruojamus personalo išteklius, subjektus, kurių ištekliais ketina naudotis, ar subrangovus, ką, remiantis teisės aktais, jis privalo įrodyti perkančiajai organizacijai, ir pareiškimą, kad net duomenų apie šiuos asmenis ar subjektus (pavardės, pavadinimai, patirtis, kvalifikacija) atskleidimas konkuruojantiems su juo veiklos vykdytojams gali lemti konkurentų bandymą juos „papirkti“, todėl šią informaciją būtina laikyti komercine paslaptimi? Atsižvelgiant į pirmiau nurodytą informaciją, ar toks netvirtas ryšys tarp vykdytojo ir šių asmenų bei subjektų gali būti laikomas disponavimo tokiais ištekliais įrodymu ir visų pirma suteikti pagrindą skirti ekonominės veiklos vykdytojui papildomų balų pagal pasiūlymų vertinimo kriterijus?

                  4.

                  Ar, remiantis Direktyvos 2014/24/ES 18 straipsnio 1 dalyje nustatytu ekonominės veiklos vykdytojų vienodo vertinimo bei nediskriminavimo principu ir skaidrumo principu, Direktyvos 2014/24/ES 21 straipsnio 1 dalį ir Direktyvos 2016/943 2 straipsnio 1 punktą galima aiškinti taip, kad ekonominės veiklos vykdytojams, siekiantiems sudaryti viešąją sutartį, leidžiama neatskleisti komercine paslaptimi laikomų dokumentų, reikalingų siekiant patikrinti, ar pasiūlymas atitinka perkančiosios organizacijos reikalavimus, nurodytus esminių sutarties sąlygų specifikacijoje (įskaitant pirkimo dalyko aprašymą), arba įvertinti pasiūlymą pagal pasiūlymų vertinimo kriterijus, ypač jei šie dokumentai yra susiję su perkančiosios organizacijos reikalavimų, nustatytų esminių sutarties sąlygų specifikacijoje, teisės aktuose ar kituose viešai prieinamuose ar suinteresuotosioms šalims prieinamuose dokumentuose, įvykdymu, visų pirma jei toks vertinimas vykdomas ne pagal objektyviai palyginamus modelius ir matematiškai ar fiziškai išmatuojamus ir palyginamus veiksnius, o pagal individualų perkančiosios organizacijos vertinimo metodą? Taigi, ar Direktyvos 2014/24/ES 21 straipsnio 1 dalį ir Direktyvos 2016/943 2 straipsnio 1 punktą galima aiškinti taip, kad tokio ekonominės veiklos vykdytojo komercine paslaptimi galima laikyti jo pasiūlyme pateiktą pirkimo dalyko įvykdymo deklaraciją pagal perkančiosios organizacijos nurodymus, pateiktus esminių sutarties sąlygų specifikacijoje, perkančiosios organizacijos kontroliuojamus ir vertinamus pagal atitiktį šiems reikalavimams, net jei ekonominės veiklos vykdytojas turi galimybę pasirinkti metodus, leidžiančius pasiekti perkančiosios organizacijos reikalaujamą rezultatą (pirkimo dalyką)?

                  5.

                  Ar, remiantis Direktyvos 2014/24/ES 18 straipsnio 1 dalyje nustatytu ekonominės veiklos vykdytojų vienodo vertinimo bei nediskriminavimo principu ir skaidrumo principu, siejamais su Direktyvos 2014/24/ES 67 straipsnio 4 dalimi, kurioje nustatyta, kad sutarties sudarymo kriterijais perkančiajai organizacijai nesuteikiama neribota pasirinkimo laisvė, jais užtikrinama veiksmingos konkurencijos galimybė ir jie pateikiami kartu su specifikacijomis, pagal kurias galima veiksmingai patikrinti konkurso dalyvių pateiktą informaciją, siekiant įvertinti, kokia apimtimi pasiūlymai atitinka skyrimo kriterijus, perkančiajai organizacijai leidžiama nustatyti konkretų pasiūlymų vertinimo kriterijų, vertinamą pagal individualią perkančiosios organizacijos vertinimo sistemą, dėl kurio jau jį nustatant žinoma, kad ekonominės veiklos vykdytojai su šiuo kriterijumi susijusią pasiūlymo dalį laikys komercine paslaptimi, ir tam perkančioji organizacija neprieštarauja, taigi konkuruojantys veiklos vykdytojai, negalėdami patikrinti konkurentų pasiūlymų ir palyginti jų su savo pasiūlymais, gali susidaryti įspūdį, kad perkančioji organizacija nagrinėja ir vertina pasiūlymus taip, kaip jai atrodo tinkama?

                  6.

                  Ar Direktyvos 2014/24/ES 18 straipsnio 1 dalyje nustatytas ekonominės veiklos vykdytojų vienodo vertinimo bei nediskriminavimo principas ir skaidrumo principas kartu su Direktyvos 2014/24/ES 67 straipsnio 4 dalimi, kurioje nustatyta, kad sutarties sudarymo kriterijais perkančiajai organizacijai nesuteikiama neribota pasirinkimo laisvė, jais užtikrinama veiksmingos konkurencijos galimybė ir jie pateikiami kartu su specifikacijomis, pagal kurias galima veiksmingai patikrinti konkurso dalyvių pateiktą informaciją, siekiant įvertinti, kokia apimtimi pasiūlymai atitinka skyrimo kriterijus, gali būti aiškinami taip, kad perkančiajai organizacijai leidžiama nustatyti tokius pasiūlymų vertinimo kriterijus, kaip antai nagrinėjamoje byloje taikomi „parengimo koncepcijos“ ir „sutarties vykdymo būdo aprašymo“ kriterijai?

                  7.

                  Ar 2007 m. gruodžio 11 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2007/66/EB, iš dalies keičiančios Tarybos direktyvas 89/665/EEB ir 92/13/EEB dėl viešųjų sutarčių suteikimo peržiūros procedūrų veiksmingumo didinimo (toliau – Peržiūros direktyva) (3), 1 straipsnio 1 ir 3 dalys, pagal kurias valstybės narės turi suteikti ekonominės veiklos vykdytojams galimybę veiksmingai reikalauti peržiūrėti perkančiųjų organizacijų priimtus sprendimus ir užtikrinti peržiūros procedūras, kuriomis galėtų pasinaudoti asmuo, kuris yra arba buvo suinteresuotas sudaryti konkrečią sutartį ir kuriam dėl tariamo pažeidimo buvo padaryta žalos ar kilusi tokios žalos rizika, turėtų būti aiškinamos taip, kad sprendžiančiajai organizacijai nustačius, jog ekonominės veiklos vykdytojų konfidencialiais nagrinėjamoje procedūroje laikomi dokumentai nėra komercinė paslaptis, ir pareikalavus, kad perkančioji organizacija juos atskleistų ir pateiktų konkuruojantiems ekonominės veiklos vykdytojams – jei tokia pasekmė nenumatyta teisės aktuose – atsiranda sprendžiančiosios organizacijos pareiga priimti sprendimą, suteikiantį tokiam ekonominės veiklos vykdytojui galimybę dar kartą pareikalauti peržiūrėti veiksmus, kurių peržiūros reikalauti jis negalėjo dėl pasibaigusio termino, pavyzdžiui, pripažįstant negaliojančiais pasiūlymų, su kuriais yra susiję nagrinėjami komercine paslaptimi laikomi dokumentai, nagrinėjimo ir vertinimo rezultatus, kiek šį peržiūros reikalavimą lemia šių dokumentų turinys, su kuriuo susipažinti suinteresuotasis asmuo anksčiau neturėjo galimybės ir dėl to negalėjo veiksmingai pasinaudoti teisinėmis priemonėmis?

         (1)  OL L 94, 2014, p. 65.

         (2)  OL L 157, 2016, p. 1.

         (3)  OL L 335, 2007, p. 31.


title: Byla C-63/21 P: 2021 m. vasario 2 d. Laure Camerin pateiktas apeliacinis skundas dėl 2020 m. lapkričio 24 d. Bendrojo Teismo (septintoji kolegija) priimtos nutarties byloje T-367/19 Camerin / Komisija

text:
               2021 6 14

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 228/16

      2021 m. vasario 2 d. Laure Camerin pateiktas apeliacinis skundas dėl 2020 m. lapkričio 24 d. Bendrojo Teismo (septintoji kolegija) priimtos nutarties byloje T-367/19 Camerin / Komisija

      (Byla C-63/21 P)
      (2021/C 228/20)
      Proceso kalba: prancūzų

         Šalys

         Apeliantė: Laure Camerin, atstovaujama advokatės M. Casado García-Hirschfeld

         Kita proceso šalis: Europos Komisija

         Apeliantės reikalavimai

                  —

                  Panaikinti 2020 m. lapkričio 24 d. Bendrojo Teismo nutartį byloje T-367/19.

                  —

                  Priteisti iš Komisijos bylinėjimosi išlaidas, įskaitant išlaidas, patirtas Bendrajame Teisme.

         Apeliacinio skundo pagrindai ir pagrindiniai argumentai

      Apeliaciniu skundu prašoma panaikinti skundžiamą nutartį tiek, kiek joje Bendrasis Teismas nusprendė, kad nėra poreikio priimti sprendimą ir kad ieškinys, kuriuo buvo prašoma iš dalies panaikinti 2019 m. balandžio 17 d. Individualių išmokų administravimo ir mokėjimo biuro (PMO) sprendimą bei atlyginti neturtinę žalą, patirtą dėl PMO padarytų pažeidimų, neleidžiančių ieškovei oriai gyventi, yra nepriimtinas.
      Savo apeliaciniame skunde ieškovė ypač ginčija skundžiamos nutarties 50–52, 54, 57–62, 67, 73 ir 74 punktus.
      Grįsdama apeliacinį skundą, ieškovė pateikia vieną pagrindą, siejamą su faktinių aplinkybių iškraipymu ir akivaizdžiomis vertinimo klaidomis, dėl kurių motyvai yra teisiškai neteisingi.


title: Byla C-90/21 P: 2021 m. vasario 12 d. Vincent Thunus, Jaime Barragán, Marc D’hooge, Alexandra Felten, Christophe Nègre, Patrick Vanhoudt pateiktas apeliacinis skundas dėl 2020 m. gruodžio 2 d. Bendrojo Teismo (pirmoji kolegija) priimto sprendimo byloje T-247/19 Thunus ir kt. / EIB

text:
               2021 6 14

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 228/16

      2021 m. vasario 12 d.Vincent Thunus, Jaime Barragán, Marc D’hooge, Alexandra Felten, Christophe Nègre, Patrick Vanhoudt pateiktas apeliacinis skundas dėl 2020 m. gruodžio 2 d. Bendrojo Teismo (pirmoji kolegija) priimto sprendimo byloje T-247/19 Thunus ir kt. / EIB

      (Byla C-90/21 P)
      (2021/C 228/21)
      Proceso kalba: prancūzų

         Šalys

         Apeliantai: Vincent Thunus, Jaime Barragán, Marc D’hooge, Alexandra Felten, Christophe Nègre, Patrick Vanhoudt, atstovaujami advokatės L. Levi

         Kita proceso šalis: Europos investicijų bankas

         Apeliantų reikalavimai

                  —

                  Panaikinti 2020 m. gruodžio 2 d. Bendrojo Teismo sprendimą byloje T-247/19,

                  —

                  atitinkamai, patenkinti apeliantų reikalavimus pirmojoje instancijoje ir todėl:

                              —

                              panaikinti 2018 m. vasario mėn. apeliantų atlyginimo lapeliuose esantį sprendimą, kuriuo nustatoma tik 0,7 % metinė atlyginimų korekcija už 2018 m., panaikinti panašius sprendimus, esančius vėlesniuose atlyginimo lapeliuose;

                              —

                              priteisti iš atsakovo kompensaciją siekiant atlyginti turtinę žalą: i) neišmokėtą atlyginimo dalį, kuri susidaro taikant metinę korekciją už 2018 m., t. y. 1,4 % padidinimą už laikotarpį nuo 2018 m. sausio 1 d. iki 2018 m. gruodžio 31 d.; ii) neišmokėtą atlyginimo dalį, kuri susidaro taikant 2018 m. 0,7 % metinę korekciją atlyginimams, kurie bus mokami nuo 2018 m sausio mėn. iii) palūkanas, mokamas nuo neišmokėtos atlyginimo dalies ir skaičiuojamas iki kol bus išmokėtos priklausančios mokėti sumos; taikytina palūkanų norma turi būti apskaičiuota remiantis Europos centrinio banko pagrindinėms refinansavimo operacijoms atitinkamu laikotarpiu taikoma norma, padidinta trimis punktais;

                  —

                  priteisti iš atsakovo visas bylinėjimosi išlaidas.

         Apeliacinio skundo pagrindai ir pagrindiniai argumentai

                  1)

                  Teisės konsultuotis su kolegija pažeidimas – Bylos medžiagos iškraipymas

                  2)

                  Pareigos motyvuoti pažeidimas – Bylos medžiagos iškraipymas – Teismo pareigos motyvuoti pažeidimas

                  3)

                  Rūpestingumo pareigos ir proporcingumo principo pažeidimas


title: Byla C-91/21 P: 2021 m. vasario 12 d. Vincent Thunus, Jaime Barragán, Marc D’hooge, Alexandra Felten, Christophe Nègre, Patrick Vanhoudt pateiktas apeliacinis skundas dėl 2020 m. gruodžio 2 d. Bendrojo Teismo (pirmoji kolegija) priimto sprendimo byloje T-318/19 Thunus ir kt. / EIB

text:
               2021 6 14

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 228/17

      2021 m. vasario 12 d.Vincent Thunus, Jaime Barragán, Marc D’hooge, Alexandra Felten, Christophe Nègre, Patrick Vanhoudt pateiktas apeliacinis skundas dėl 2020 m. gruodžio 2 d. Bendrojo Teismo (pirmoji kolegija) priimto sprendimo byloje T-318/19 Thunus ir kt. / EIB

      (Byla C-91/21 P)
      (2021/C 228/22)
      Proceso kalba: prancūzų

         Šalys

         Apeliantai: Vincent Thunus, Jaime Barragán, Marc D’hooge, Alexandra Felten, Christophe Nègre, Patrick Vanhoudt, atstovaujami advokatės L. Levi

         Kita proceso šalis: Europos investicijų bankas

         Apeliantų reikalavimai

                  —

                  Panaikinti 2020 m. gruodžio 2 d. Bendrojo Teismo sprendimą byloje T-318/19;

                  —

                  atitinkamai, patenkinti apeliantų reikalavimus pirmojoje instancijoje ir todėl:

                              —

                              pripažinti ieškinį priimtinu ir pagrįstu, įskaitant jame esantį prieštaravimą dėl neteisėtumo;

                              —

                              taigi:

                  —

                  panaikinti apeliantų atlyginimo lapeliuose esantį sprendimą, kuriuo nustatoma tik 0,8 % metinė atlyginimų korekcija už 2019 m., ir, taigi, panaikinti panašius sprendimus, esančius vėlesniuose atlyginimo lapeliuose;

                  —

                  atitinkamai, priteisti iš atsakovo kompensaciją siekiant atlyginti turtinę žalą (i) neišmokėtą atlyginimo dalį, kuri susidaro taikant metinę korekciją už 2019 m., t. y. 1,2 % padidinimą už laikotarpį nuo 2019 m. sausio 1 d. iki 2019 m. gruodžio 31 d.; ii) neišmokėtą atlyginimo dalį, kuri susidaro taikant 2019 m. 0,8 % metinę korekciją atlyginimams, kurie bus mokami nuo 2019 m sausio mėn.; (iii) palūkanas, mokamas nuo neišmokėtos atlyginimo dalies ir skaičiuojamas iki kol bus išmokėtos priklausančios mokėti sumos; taikytina palūkanų norma turi būti apskaičiuota remiantis Europos centrinio banko pagrindinėms refinansavimo operacijoms atitinkamu laikotarpiu taikoma norma, padidinta trimis punktais;

                  —

                  Priteisti iš atsakovo visas bylinėjimosi išlaidas.

         Apeliacinio skundo pagrindai ir pagrindiniai argumentai

                  1)

                  Akto rengėjo kompetencijos taisyklių pažeidimas – Vidaus reglamento 18 straipsnio pažeidimas – Bylos medžiagos iškraipymas – Teismo pareigos motyvuoti pažeidimas

                  2)

                  Teisės konsultuotis su kolegija pažeidimas – Bylos medžiagos iškraipymas

                  3)

                  Pareigos motyvuoti pažeidimas – Bylos medžiagos iškraipymas – Teismo pareigos motyvuoti pažeidimas

                  4)

                  Rūpestingumo pareigos ir proporcingumo principo pažeidimas


title: Byla C-111/21: 2021 m. vasario 25 d. Oberster Gerichtshof (Austrija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje BT / Laudamotion GmbH

text:
               2021 6 14

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 228/18

      2021 m. vasario 25 d.Oberster Gerichtshof (Austrija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje BT / Laudamotion GmbH

      (Byla C-111/21)
      (2021/C 228/23)
      Proceso kalba: vokiečių

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

         Oberster Gerichtshof

         Šalys pagrindinėje byloje

         Ieškovė ir kasatorė: BT

         Atsakovė ir kita kasacinio proceso šalis: Laudamotion GmbH

         Prejudiciniai klausimai

                  1.

                  Ar keleiviui dėl nelaimingo atsitikimo padarytas psichinis pažeidimas, kuris laikytinas liga, yra „kūno sužalojimas“, kaip tai suprantama pagal 1999 m. gegužės 28 d. Monrealyje priimtos Konvencijos dėl tam tikrų tarptautinio vežimo oru taisyklių suvienodinimo, kurią Europos bendrija pasirašė 1999 m. gruodžio 9 d. ir savo vardu patvirtino 2001 m. balandžio 5 d. Tarybos sprendimu 2001/539/EB (1), 17 straipsnio 1 dalį?

                  2.

                  Jeigu į pirmąjį klausimą būtų atsakyta neigiamai:
                  Ar minėtos konvencijos 29 straipsniui prieštarauja teisė į žalos atlyginimą, kuri egzistuotų pagal taikytinus nacionalinės teisės aktus?

         (1)  2001 m. balandžio 5 d. Tarybos sprendimas 2001/539/EB dėl Europos bendrijos priimamos Konvencijos dėl tam tikrų tarptautinio vežimo oru taisyklių suvienodinimo (Monrealio konvencija) (OL L 194, 2001, p. 38; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 7 sk., 5 t., p. 491).


title: Byla C-146/21: 2021 m. kovo 3 d. Curtea de Apel Bucureşti (Rumunija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Direcţia Generală Regională a Finanţelor Publice Bucureşti – Administraţia Sector 1 a Finanţelor Publice / VB, Direcţia Generalā Regionalā a Finanţelor Publice Bucureşti -Serviciul Soluţionare Contestaţii 1

text:
               2021 6 14

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 228/19

      2021 m. kovo 3 d.Curtea de Apel Bucureşti (Rumunija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Direcţia Generală Regională a Finanţelor Publice Bucureşti – Administraţia Sector 1 a Finanţelor Publice / VB, Direcţia Generalā Regionalā a Finanţelor Publice Bucureşti -Serviciul Soluţionare Contestaţii 1

      (Byla C-146/21)
      (2021/C 228/24)
      Proceso kalba: rumunų

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

         Curtea de Apel Bucureşti

         Šalys pagrindinėje byloje

         Apeliantas: Direcţia Generală Regională a Finanţelor Publice Bucureşti – Administraţia Sector 1 a Finanţelor Publice

         Kitos apeliacinio proceso šalys: VB, Direcţia Generalā Regionalā a Finanţelor Publice Bucureşti – Serviciul Soluţionare Contestaţii 1

         Prejudicinis klausimas

      Ar pagal Direktyvą 2006/112/EB (1) ir neutralumo principą tokiomis aplinkybėmis, kokios susiklostė pagrindinėje byloje, draudžiami tokie nacionalinės teisės aktai arba tokia apmokestinimo praktika, pagal kuriuos atvirkštinio apmokestinimo mechanizmas (supaprastinimo priemonės) – privalomai numatytas nenukirsto miško pardavimo atveju – negali būti taikomas asmeniui, dėl kurio buvo atliktas patikrinimas ir kuris po patikrinimo buvo įregistruotas kaip PVM mokėtojas, motyvuojant tuo, kad prieš vykdydamas sandorius ar kai viršijo nustatytą viršutinę ribą patikrintas asmuo nebuvo pateikęs prašymo įregistruoti jį kaip PVM mokėtoją ir nebuvo įregistruotas?

         (1)  2006 m. lapkričio 28 d. Tarybos direktyva 2006/112/EB dėl pridėtinės vertės mokesčio bendros sistemos (OL L 347, 2006, p. l).


title: Byla C-159/21: 2021 m. kovo 11 d. Fővárosi Törvényszék (Vengrija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje GM / Országos Idegenrendészeti Főigazgatóság ir kt.

text:
               2021 6 14

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 228/19

      2021 m. kovo 11 d.Fővárosi Törvényszék (Vengrija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje GM / Országos Idegenrendészeti Főigazgatóság
         ir kt.

      (Byla C-159/21)
      (2021/C 228/25)
      Proceso kalba: vengrų

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

         Fővárosi Törvényszék

         Šalys pagrindinėje byloje

         Pareiškėjas: GM

         Atsakovai: Országos Idegenrendészeti Főigazgatóság, Alkotmányvédelmi Hivatal, Terrorelhárítási Központ

         Prejudiciniai klausimai

                  1.

                  Ar Direktyvos dėl prieglobsčio tvarkos (1) 11 straipsnio 2 dalis, 12 straipsnio 1 dalies d punktas ir 2 dalis, 23 straipsnio 1 dalies b punktas ir 45 straipsnio 1 dalis bei 3–5 dalys, siejant su Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijos (toliau – Chartija) 47 straipsniu, turi būti aiškinami taip, kad pagal juos reikalaujama, jog šios direktyvos 23 straipsnio 1 dalyje nurodytos išimties, susijusios su nacionaliniu saugumu, atveju valstybės narės institucija, priėmusi sprendimą nesuteikti tarptautinės apsaugos statuso ar jį panaikinti, pagrįstą nacionalinio saugumo sumetimais, ir specializuota institucija, kuri nustatė konfidencialumo pobūdį, privalo užtikrinti, kad prašytojui, pabėgėliui ar užsieniečiui, kuris yra papildomos apsaugos gavėjas, arba jo teisiniam atstovui bet kuriuo atveju būtų užtikrinta teisė susipažinti bent jau su esmine konfidencialia ar įslaptinta informacija ar duomenimis, kuriais grindžiamas minėtais motyvais paremtas sprendimas, ir panaudoti tokią informaciją ar duomenis su sprendimu susijusioje procedūroje tuo atveju, jei atsakinga institucija teigtų, jog šios informacijos pateikimas prieštarautų nacionaliniam saugumui?

                  2.

                  Jei taip, kas konkrečiai turi būti suprantama kaip esminiai konfidencialūs motyvai, kuriais grindžiamas toks sprendimas, taikant Direktyvos dėl prieglobsčio tvarkos 23 straipsnio 1 dalies b punktą, atsižvelgiant į Chartijos 41 ir 47 straipsnius?

                  3.

                  Ar Direktyvos dėl prieglobsčio reikalavimų (2) 14 straipsnio 4 dalies a punktas ir 17 straipsnio 1 dalies d punktas bei Direktyvos dėl prieglobsčio tvarkos 45 straipsnio 1 dalies a punktas ir 3–4 dalys bei 49 konstatuojamoji dalis turi būti aiškinami taip, kad jie draudžia tokias nacionalinės teisės nuostatas, pagal kurias pabėgėlio ar užsieniečio, kuris yra papildomos apsaugos gavėjas, statusas panaikinamas arba atsisakoma jį suteikti remiantis nepagrįstu sprendimu, automatiškai darančiu nuorodą į privalomojo pobūdžio imperatyvią specializuotos institucijos išvadą, kuri taip pat nemotyvuota ir tik nustato, jog egzistuoja pavojus nacionaliniam saugumui?

                  4.

                  Ar Direktyvos dėl prieglobsčio tvarkos 20 ir 34 konstatuojamosios dalys bei 4 straipsnis ir 10 straipsnio 2 dalis bei 3 dalies d punktas ir Direktyvos dėl prieglobsčio reikalavimų 14 straipsnio 4 [dalies] a punktas bei 17 straipsnio 1 [dalies] d punktas turi būti aiškinami taip, kad jie draudžia tokias nacionalinės teisės nuostatas, pagal kurias minėta specializuota institucija išnagrinėja atsisakymo suteikti pagrindus ir priima sprendimą iš esmės tokioje procedūroje, kuri neatitinka Direktyvos dėl prieglobsčio tvarkos ir Direktyvos dėl prieglobsčio reikalavimų materialinių ir procedūrinių nuostatų?

                  5.

                  Ar Direktyvos dėl prieglobsčio reikalavimų 17 straipsnio 1 dalies b punktas turi būti aiškinamas taip, kad jis draudžia tokį atsisakymą suteikti, kuris yra pagrįstas tam tikra aplinkybe ar nusikaltimu, kuris jau buvo žinomas iki teismo sprendimo ar galutinio sprendimo dėl pabėgėlio statuso pripažinimo priėmimo, tačiau kurie nepagrindė pagrindo atsisakyti pripažinti pabėgėlio statusą ar suteikti papildomą apsaugą?

         (1)  2013 m. birželio 26 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2013/32/ES dėl tarptautinės apsaugos suteikimo ir panaikinimo bendros tvarkos (OL L 180, 2013, p. 60).

         (2)  2011 m. gruodžio 13 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2011/95/ES dėl trečiųjų šalių piliečių ar asmenų be pilietybės priskyrimo prie tarptautinės apsaugos gavėjų, vienodo statuso pabėgėliams arba papildomą apsaugą galintiems gauti asmenims ir suteikiamos apsaugos pobūdžio reikalavimų (OL L 337, 2011, p. 9).


title: Byla C-168/21: 2021 m. kovo 16 d. Cour de cassation (Prancūzija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Anžė apeliacinio teismo generalinis prokuroras / KL

text:
               2021 6 14

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 228/20

      2021 m. kovo 16 d.Cour de cassation (Prancūzija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Anžė apeliacinio teismo generalinis prokuroras / KL

      (Byla C-168/21)
      (2021/C 228/26)
      Proceso kalba: prancūzų

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

         Cour de cassation

         Šalys pagrindinėje byloje

         Kasatorius: Anžė apeliacinio teismo generalinis prokuroras

         Kita kasacinio proceso šalis: KL

         Prejudiciniai klausimai

                  1.

                  Ar Pagrindų sprendimo 2002/584 (1) 2 straipsnio 4 dalis ir 4 straipsnio 1 dalis turi būti aiškinamos taip, kad abipusio baudžiamumo sąlyga yra įvykdyta tokiu atveju, kaip nagrinėjamas pagrindinėje byloje, kai asmenį prašoma perduoti dėl veiksmų, kurie išduodančiojoje valstybėje laikomi nuniokojimu ir plėšimu, t. y. nuniokojimo ir plėšimo veika, kuria gali būti pažeista viešoji tvarka, kai vykdančiojoje valstybėje inkriminuojama vagystė sugadinant turtą, sunaikinimas, sugadinimas, kurių atveju nereikalaujama pažeisti viešąją tvarką?

                  2.

                  Jeigu į pirmąjį klausimą būtų atsakyta teigiamai, ar Pagrindų sprendimo 2002/584 2 straipsnio 4 dalį ir 4 straipsnio 1 dalį reikia aiškinti taip, kad vykdančiosios valstybės teismas gali atsisakyti vykdyti Europos arešto orderį, išduotą siekiant įvykdyti bausmę, kai jis konstatuoja, kad išduodančiosios valstybės teisminės institucijos atitinkamą asmenį nuteisė skiriant šią bausmę už vieną nusikalstamą veiką, pagal kurią buvo inkriminuojamos kitokios veikos, ir kad tik dalis šių veikų laikomos nusikalstama veika vykdančiojoje valstybėje? Ar vertinimas turėtų būti skirtingas, atsižvelgiant į tai, ar išduodančiosios valstybės narės teisminės institucijos šias įvairias veikas laikė dalomomis ar ne?

                  3.

                  Ar pagal Pagrindinių teisių chartijos 49 straipsnio 3 dalį reikalaujama, kad vykdančiosios valstybės narės teisminė institucija atsisakytų vykdyti Europos arešto orderį, kai, viena vertus, jis buvo išduotas, siekiant įvykdyti vieną bausmę už vieną nusikalstamą veiką, ir kai, kita vertus, tam tikros veikos, už kurias ši bausmė buvo skirta, nelaikomos nusikalstamomis veikomis pagal vykdančiosios valstybės narės teisę, todėl asmenį gali būti leista perduoti tik už dalį šių veikų?

         (1)  2002 m. birželio 13 d. Tarybos pagrindų sprendimas dėl Europos arešto orderio ir perdavimo tarp valstybių narių tvarkos (OL L 190, 2002, p. 1; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 19 sk., 6 t., p. 34).


title: Byla C-172/21: 2021 m. kovo 19 d. Landgericht Köln (Vokietija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje EF / Deutsche Lufthansa AG

text:
               2021 6 14

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 228/21

      2021 m. kovo 19 d.Landgericht Köln (Vokietija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje EF / Deutsche Lufthansa AG

      (Byla C-172/21)
      (2021/C 228/27)
      Proceso kalba: vokiečių

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

         Landgericht Köln

         Šalys pagrindinėje byloje

         Ieškovė ir apeliantė: EF

         Atsakovė ir kita apeliacinio proceso šalis: Deutsche Lufthansa AG

         Prejudiciniai klausimai

                  1.

                  Ar, lyginant su standartiniu tarifu, bendrovei taikomas palankesnis tarifas (šiuo atveju 152,00 EUR vietoje 169,00 EUR), grindžiamas pagrindų susitarimu tarp oro vežėjo ir kitos bendrovės ir taikomas tik atitinkamų bendrovių darbuotojų profesinių kelionių užsakymams, yra mažesnis tarifas, kuriuo tiesiogiai ar netiesiogiai negali pasinaudoti visuomenė, kaip tai suprantama pagal Reglamento (EB) Nr. 261/2004 (1) 3 straipsnio 3 dalies pirmą sakinį?

                  2.

                  Jei į pirmąjį klausimą būtų atsakyta teigiamai: ar toks bendrovei taikomas tarifas taip pat nėra keleivių lojalumo programa arba kita oro vežėjo ar turizmo kelionių organizatoriaus komercinė programa, kaip tai suprantama pagal Reglamento (EB) Nr. 261/2004 3 straipsnio 3 dalies antrą sakinį?

         (1)  2004 m. vasario 11 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (EB) Nr. 261/2004, nustatantis bendras kompensavimo ir pagalbos keleiviams taisykles atsisakymo vežti ir skrydžių atšaukimo arba atidėjimo ilgam laikui atveju, panaikinantis Reglamentą (EEB) Nr. 295/91 (OL L 46, 2004, p. 1; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 7 sk., 8 t., p. 10).


title: Byla C-183/21: 2021 m. kovo 23 d. Landgericht Saarbrücken (Vokietija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Maxxus Group GmbH & Co. KG / Globus Holding GmbH & Co. KG

text:
               2021 6 14

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 228/21

      2021 m. kovo 23 d.Landgericht Saarbrücken (Vokietija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Maxxus Group GmbH & Co. KG / Globus Holding GmbH & Co. KG

      (Byla C-183/21)
      (2021/C 228/28)
      Proceso kalba: vokiečių

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

         Landgericht Saarbrücken

         Šalys pagrindinėje byloje

         Ieškovė: Maxxus Group GmbH & Co. KG

         Atsakovė: Globus Holding GmbH & Co. KG

         Prejudiciniai klausimai

      Ar Sąjungos teisės aktai, visų pirma susiję su Prekių ženklų direktyva (-omis), taigi Direktyvas 2008/95/EB (1), visų pirma jos 12 straipsnis, ir Direktyva (ES) 2015/2436 (2), visų pirma jos 16, 17, 19 straipsniai, turi būti aiškinami taip, kad, remiantis šių normų effet utile, draudžiama aiškinti nacionalinės proceso teisės nuostatas taip,

                  1)

                  kad pagal jas civilinėje byloje, kurioje prašoma iš registro išbraukti įregistruotą nacionalinį prekių ženklą todėl, kad dėl nenaudojimo jis tapo negaliojantis, ieškovui pripažįstama faktų pateikimo našta, kuri nėra tas pat kaip įrodinėjimo našta, ir

                  2)

                  kad pagal jas, pripažinus ieškovui šią faktų pateikimo naštą, ieškovui nurodoma

                              a.

                              tokioje byloje pateikti įrodymų, kad atsakovas nenaudoja prekių ženklo, kiek ieškovui tai įmanoma padaryti, ir

                              b.

                              tuo tikslu atlikti savo rinkos tyrimą, kuris būtų proporcingas prašymui išbraukti prekių ženklą iš registro ir atitinkamo ženklo ypatumams.

         (1)  2008 m. spalio 22 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2008/95/EB valstybių narių teisės aktams, susijusiems su prekių ženklais, suderinti (OL L 299, 2008 11 8, p. 25).

         (2)  2015 m. gruodžio 16 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva (ES) 2015/2436 valstybių narių teisės aktams, susijusiems su prekių ženklais, suderinti.


title: Byla C-187/21: 2021 m. kovo 25 d. Kúria (Vengrija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje FAWKES Kft. / Nemzeti Adó- és Vámhivatal Fellebbviteli Igazgatósága

text:
               2021 6 14

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 228/22

      2021 m. kovo 25 d.Kúria (Vengrija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje FAWKES Kft. / Nemzeti Adó- és Vámhivatal Fellebbviteli Igazgatósága

      (Byla C-187/21)
      (2021/C 228/29)
      Proceso kalba: vengrų

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

         Kúria

         Šalys pagrindinėje byloje

         Pareiškėja: FAWKES Kft.

         Atsakovė: Nemzeti Adó- és Vámhivatal Fellebbviteli Igazgatósága (Nacionalinio mokesčių ir muitų administratoriaus apeliacinė taryba)

         Prejudiciniai klausimai

                  1.

                  Ar Tarybos reglamento (EEB) Nr. 2913/92, nustatančio Bendrijos muitinės kodeksą (1), 30 straipsnio 2 dalies a ir b punktai turi būti aiškinami taip, kad pagal juos muitine verte gali ir turi būti laikomos tik tos vertės, kurios nurodytos duomenų bazėje, sukurtoje pačios valstybės narės muitinės atliekant muitinės formalumus?

                  2.

                  Jei atsakymas į pirmąjį prejudicinį klausimą būtų neigiamas, ar norint nustatyti muitinę vertę pagal šio 30 straipsnio 2 dalies a ir b punktus, reikia kreiptis į kitų valstybių narių muitines, kad būtų galima sužinoti jų duomenų bazėse esančių panašių prekių muitinę vertę, ir / ar reikia vykdyti užklausą Bendrijos duomenų bazėje ir gauti joje nurodytas muitines vertes?

                  3.

                  Ar Reglamento Nr. 2913/92 30 straipsnio 2 dalies a ir b punktus galima aiškinti taip, kad siekiant nustatyti muitinę vertę, negalima atsižvelgti į sandorio vertes, kurias sandoriams nustatė pats muitinės formalumus vykdantis asmuo, net jei jų neginčijo nei nacionalinė muitinė, nei kitų valstybių narių nacionalinės institucijos?

                  4.

                  Ar Reglamento Nr. 2913/92 30 straipsnio 2 dalies a ir b punktuose nustatytas tuo paties arba maždaug to paties momento reikalavimas turi būti aiškinamas taip, kad jis gali būti ribojamas +/- 45 dienų laikotarpiui prieš ir po muitinės įforminimo?

         (1)  OL L 302, 1992, p. 1; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 2 sk., 4 t., p. 307.


title: Byla C-188/21: 2021 m. kovo 25 d. Kúria (Vengrija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Megatherm-Csillaghegy Kft. / Nemzeti Adó- és Vámhivatal Fellebbviteli Igazgatósága

text:
               2021 6 14

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 228/23

      2021 m. kovo 25 d.Kúria (Vengrija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Megatherm-Csillaghegy Kft. / Nemzeti Adó- és Vámhivatal Fellebbviteli Igazgatósága

      (Byla C-188/21)
      (2021/C 228/30)
      Proceso kalba: vengrų

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

         Kúria

         Šalys pagrindinėje byloje

         Pareiškėja: Megatherm-Csillaghegy Kft.

         Kita administracinio proceso šalis: Nemzeti Adó- és Vámhivatal Fellebbviteli Igazgatósága

         Prejudiciniai klausimai

                  1.

                  Ar pridėtinės vertės mokesčio neutralumo principas, taip pat PVM direktyvos (1) 30 konstatuojamoji dalis ir 63, 167, 168, 178–180, 182 ir 273 straipsniai turi būti aiškinami taip, kad pagal juos yra draudžiamas nuo 2015 m. sausio 1 d. iki 2017 m. gruodžio 31 d. galiojusios redakcijos az általános forgalmi adóról szóló 2007. évi CXXVII. törvény (2007 m. Įstatymas Nr. CXXVII dėl pridėtinės vertės mokesčio) 137 straipsnio 3 dalies paskutinis sakinys „jei mokesčių administratorius panaikina apmokestinamojo asmens mokesčių mokėtojo identifikacinį numerį prieš tai nesustabdęs jo galiojimo, apmokestinamasis asmuo taip pat netenka teisės į mokesčio atskaitą tą dieną, kai įsigalioja sprendimas panaikinti tą numerį“ ir nuo 2018 m. sausio 1 d. iki 2020 m. lapkričio 26 d. galiojusios redakcijos 137 straipsnis „jeigu valstybės mokesčių ir muitų administratorius panaikina apmokestinamojo asmens mokesčio mokėtojo identifikacinį numerį, šis netenka teisės į mokesčio atskaitą tą dieną, kai sprendimas panaikinti tą numerį tampa galutinis“?

                  2.

                  Ar PVM direktyvos 273 straipsnis turi būti aiškinamas taip, kad teisės į mokesčio atskaitą netekimas, kaip privaloma teisinė pasekmė, (neproporcingai) viršija tai, kas būtina pasiekti tikslui surinkti mokestį ir kovoti su mokestiniu sukčiavimu?

         (1)  2006 m. lapkričio 28 d. Tarybos direktyva 2006/112/EB dėl pridėtinės vertės mokesčio bendros sistemos (OL L 347, 2006, p. 1).


title: Byla C-189/21: 2021 m. kovo 26 d. College van Beroep voor het bedrijfsleven (Nyderlandai) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje R. en R. / Minister van Landbouw, Natuur en Voedselkwaliteit

text:
               2021 6 14

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 228/23

      2021 m. kovo 26 d.College van Beroep voor het bedrijfsleven (Nyderlandai) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje R. en R. / Minister van Landbouw, Natuur en Voedselkwaliteit

      (Byla C-189/21)
      (2021/C 228/31)
      Proceso kalba: nyderlandų

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

         College van Beroep voor het bedrijfsleven

         Šalys pagrindinėje byloje

         Pareiškėja: R. en R.

         Atsakovas: Minister van Landbouw, Natuur en Voedselkwaliteit

         Prejudicinis klausimas

      Ar 2013 m. gruodžio 17 d. Europos Parlamento ir Tarybos Reglamento (ES) Nr. 1306/2013 dėl bendros žemės ūkio politikos finansavimo, valdymo ir stebėsenos, kuriuo panaikinami Tarybos reglamentai (EEB) Nr. 352/78, (EB) Nr. 165/94, (EB) Nr. 2799/98, (EB) Nr. 814/2000, (EB) Nr. 1290/2005 ir (EB) Nr. 485/2008 (1), II priede įtvirtintą 10 teisės aktais nustatytą valdymo reikalavimą (VR), kuriame teikiama nuoroda į 2009 m. spalio 21 d. Europos Parlamento ir Tarybos Reglamento (EB) Nr. 1107/2009 dėl augalų apsaugos produktų pateikimo į rinką ir panaikinančio Tarybos direktyvas 79/117/EEB ir 91/414/EEB (2), 55 straipsnio pirmą ir antrą sakinius, reikia aiškinti taip, kad šis reikalavimas susijęs taip pat su situacija, kai naudojamas pagal pastarąjį reglamentą atitinkamoje valstybėje narėje neautorizuotas augalų apsaugos produktas?

         (1)  OL L 347, 2013, p. 549.

         (2)  OL L 309, 2009, p. 1.


title: Byla C-194/21: 2021 m. kovo 29 d. Hoge Raad der Nederlanden (Nyderlandai) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Staatssecretaris van Financiën / X

text:
               2021 6 14

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 228/24

      2021 m. kovo 29 d.Hoge Raad der Nederlanden (Nyderlandai) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Staatssecretaris van Financiën / X

      (Byla C-194/21)
      (2021/C 228/32)
      Proceso kalba: nyderlandų

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

         Hoge Raad der Nederlanden

         Šalys pagrindinėje byloje

         Kasatorius: Staatssecretaris van Financiën

         Kita kasacinio proceso šalis: X

         Prejudiciniai klausimai

                  1.

                  Ar PVM direktyvos (1) 184 ir 185 straipsniai turi būti aiškinami taip, kad apmokestinamasis asmuo, kuris įsigydamas prekę arba paslaugą neatliko apyvartos mokesčio atskaitos (pirminė atskaita) per pagal nacionalinės teisės aktus taikomą atskaitos atlikimo terminą pagal apmokestinamą naudojimo tikslą, turi teisę ją atlikti – vėliau pirmą kartą panaudodamas šią prekę arba pasinaudodamas šia paslauga – per tikslinimo procedūrą, kai faktinis naudojimas šiuo tikslinimo momentu atitinka naudojimo tikslą?

                  2.

                  Ar atsakant į pirmąjį klausimą turi reikšmės tai, kad pirminės atskaitos neatlikimas nesusijęs su sukčiavimu ar piktnaudžiavimu teise ir nebuvo padaryta žalos valstybės biudžetui?

         (1)  2006 m. lapkričio 28 d. Tarybos direktyva 2006/112/EB dėl pridėtinės vertės mokesčio bendros sistemos (OL L 347, 2006, p. 1).


title: Byla C-195/21: 2021 m. kovo 26 d. Rayonen sad Lukovit (Bulgarija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje LB / Smetna palata na Republika Bulgaria

text:
               2021 6 14

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 228/24

      2021 m. kovo 26 d.Rayonen sad Lukovit (Bulgarija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje LB / Smetna palata na Republika Bulgaria

      (Byla C-195/21)
      (2021/C 228/33)
      Proceso kalba: bulgarų

            Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

         Rayonen sad Lukovit

         Šalys pagrindinėje byloje

         Pareiškėjas: LB

         Atsakovė: Smetna palata na Republika Bulgaria

         Prejudiciniai klausimai

                  1.

                  Ar Direktyvos 2014/24/ES (1) 58 straipsnio 4 dalį reikia aiškinti taip, kad atrankos kriterijais nustatyti reikalavimai dėl ekonominės veiklos vykdytojų personalo profesinių pajėgumų, reikalingų konkrečiai statybos sutarčiai įvykdyti, gali būti griežtesni nei specialiajame nacionaliniame įstatyme (ZUT 163a straipsnio 4 dalyje) nustatyti būtinieji reikalavimai dėl išsilavinimo ir profesinės kvalifikacijos ir a priori nelaikytini ribojančiais konkurenciją, konkrečiau kalbant: ar numatyta reikalavimų dėl dalyvavimo konkurse „proporcingumo“ atsižvelgiant į pirkimo sutarties dalyką sąlyga reiškia, a) kad nacionalinis teismas turi atlikti proporcingumo vertinimą remdamasis surinktais įrodymais ir konkrečiais pirkimo sutarties parametrais, taip pat net ir tais atvejais, kai nacionaliniame įstatyme nurodyta daugybė specialistų, kurie iš esmės yra kvalifikuoti vykdyti veiklą pagal pirkimo sutartį, arba b) kad leidžiama teisminę kontrolę apriboti tikrinimu, ar dalyvavimo konkurse sąlygos nėra per siauros, palyginti su iš esmės numatytosiomis specialiajame nacionaliniame įstatyme?

                  2.

                  Ar Reglamento Nr. 2988/95 (2) II dalies „Administracinės priemonės ir nuobaudos“ nuostatas reikia aiškinti taip, kad tas pats Zakon za obshtestvenite porachki (Viešųjų pirkimų įstatymas), kuriuo į nacionalinę teisę perkelta Direktyva 2014/24/ES, pažeidimas (įskaitant nustatant atrankos kriterijus padarytą pažeidimą, už kurį pareiškėjas buvo nubaustas) gali turėti skirtingas teisines pasekmes, priklausomai nuo to, ar jis buvo padarytas nekaltai, tyčia, ar dėl aplaidumo?

                  3.

                  Ar pagal teisinio saugumo ir veiksmingumo principus, atsižvelgiant į Reglamento Nr. 2988/95 8 straipsnio 3 dalyje nustatytą tikslą ir Reglamento Nr. 1303/13 (3) 43 ir 122 konstatuojamąsias dalis, leidžiama tai, kad įvairios nacionalinės institucijos, turinčios ginti Europos Sąjungos finansinius interesus, per viešojo pirkimo procedūrą skirtingai vertina tuos pačius faktus, konkrečiau kalbant: ar leidžiama tai, kad veiklos programos administravimo institucija nenustato pažeidimo nustatant atrankos kriterijus, o Audito rūmai per paskesnę kontrolę – nors nesusiklostė ypatingų ar naujų aplinkybių – preziumuoja, kad šie kriterijai yra ribojantys konkurenciją ir už tai perkančiajai organizacijai skiria administracinę nuobaudą?

                  4.

                  Ar pagal proporcingumo principą draudžiama tokia nacionalinės teisės nuostata, kaip įtvirtinta Viešųjų pirkimų įstatymo 247 straipsnio 1 dalyje, pagal kurią numatyta, kad perkančioji organizacija, formaliai pažeidusi šio įstatymo 2 straipsnio 2 dalyje nustatytą draudimą, baudžiama 2 proc. sutarties vertės (įskaitant pridėtinės vertės mokestį) dydžio, tačiau ne didesne kaip 10 000 levų, bauda ir tam neturi būti nustatytas pažeidimo rimtumas ir jo faktinis arba galimas poveikis Sąjungos interesams?

         (1)  2014 m. vasario 26 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2014/24/ES dėl viešųjų pirkimų, kuria panaikinama Direktyva 2004/18/EB (OL L94, 2014, p. 65).

         (2)  1995 m. gruodžio 18 d. Tarybos reglamento (EB, Euratomas) Nr. 2988/95 dėl Europos Bendrijų finansinių interesų apsaugos (OL L 312, 1995, p. 1).

         (3)  2013 m. gruodžio 17 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) Nr. 1303/2013, kuriuo nustatomos Europos regioninės plėtros fondui, Europos socialiniam fondui, Sanglaudos fondui, Europos žemės ūkio fondui kaimo plėtrai ir Europos jūros reikalų ir žuvininkystės fondui bendros nuostatos ir Europos regioninės plėtros fondui, Europos socialiniam fondui, Sanglaudos fondui ir Europos jūros reikalų ir žuvininkystės fondui taikytinos bendrosios nuostatos ir panaikinamas Tarybos reglamentas (EB) Nr. 1083/2006 (OL L 347, 2013, p. 320).


title: Byla C-203/21: 2021 m. kovo 31 d. Okrazhen sad Burgas (Bulgarija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Strafverfahren / die „DELTA STROY 2003“ EOOD

text:
               2021 6 14

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 228/25

      2021 m. kovo 31 d.Okrazhen sad Burgas (Bulgarija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Strafverfahren / die „DELTA STROY 2003“ EOOD

      (Byla C-203/21)
      (2021/C 228/34)
      Proceso kalba: bulgarų

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

         Okrazhen sad Burgas

         Šalis pagrindinėje byloje

      „DELTA STROY 2003“ EOOD

         Prejudiciniai klausimai

                  1.

                  Ar Pamatinio sprendimo 2005/212/TVR 4 ir 5 straipsniai ir Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijos 49 straipsnis turi būti aiškinami taip, kad pagal juos leidžiama valstybės narės teisės norma, pagal kurią nacionalinis teismas tokioje byloje, kaip pagrindinė, gali skirti bausmę juridiniam asmeniui už konkrečią nusikalstamą veiką, kai dar nėra konstatuota, kad ta veika buvo padaryta, nes ji yra neužbaigto lygiagretaus baudžiamojo proceso dalykas?

                  2.

                  Ar Pamatinio sprendimo 2005/212/TVR 4 ir 5 straipsniai ir Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijos 49 straipsnis turi būti aiškinami taip, kad pagal juos leidžiama valstybės narės teisės norma, pagal kurią nacionalinis teismas tokioje byloje, kaip pagrindinė, gali skirti bausmę juridiniam asmeniui už konkrečią nusikalstamą veiką, kai šios bausmės dydis atitinka pajamų, kurios būtų gautos iš konkrečios nusikalstamos veikos, sumą, ir kai dar nėra konstatuota, kad ta veika buvo padaryta, nes ji yra neužbaigto lygiagretaus baudžiamojo proceso dalykas?