title: Byla C-180/18: 2018 m. kovo 9 d. Consiglio di Stato (Italija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Agrenergy Srl / Ministero dello Sviluppo Economico

text:
               28.5.2018

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 182/12

         2018 m. kovo 9 d.Consiglio di Stato (Italija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Agrenergy Srl / Ministero dello Sviluppo Economico

   (Byla C-180/18)
   (2018/C 182/14)
   Proceso kalba: italų

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Consiglio di Stato

      Šalys pagrindinėje byloje

      Pareiškėja ir apeliantė: Agrenergy Srl

      Atsakovė ir kita apeliacinio proceso šalis: Ministero dello Sviluppo Economico

      Prejudicinis klausimas

   Ar Direktyvos 2009/28/EB (1) 3 straipsnio 3 dalies a punktas – taip pat atsižvelgiant į bendrąjį teisėtų lūkesčių apsaugos principą ir bendrą Direktyva nustatytą atsinaujinančių išteklių energijos gamybos skatinimo reguliavimo sistemą – turi būti aiškinamas atmetant nacionalinės teisės normos, kuria Italijos vyriausybei leidžiama vėlesniais įgyvendinimo dekretais sumažinti ar net visiškai panaikinti anksčiau nustatytus skatinamuosius tarifus, suderinamumo su ES teise galimybę?

      (1)  2009 m. balandžio 23 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2009/28/EB dėl skatinimo naudoti atsinaujinančių išteklių energiją, iš dalies keičianti bei vėliau panaikinanti direktyvas 2001/77/EB ir 2003/30/EB (OL L 140, p. 16).


title: Byla T-732/16 R: 2018 m. kovo 22 d. Bendrojo Teismo pirmininko nutartis byloje Valencia Club de Fútbol / Komisija (Laikinųjų apsaugos priemonių taikymas — Valstybės pagalba — Pagalba, kurią Ispanija skyrė tam tikriems profesionalų futbolo klubams — Valstybės įstaigos suteikta valstybės garantija — Sprendimas, kuriuo pagalba pripažįstama nesuderinama su vidaus rinka — Prašymas sustabdyti vykdymą — Skubos nebuvimas)

text:
               28.5.2018

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 182/21

         2018 m. kovo 22 d. Bendrojo Teismo pirmininko nutartis byloje Valencia Club de Fútbol / Komisija

   (Byla T-732/16 R)
   ((Laikinųjų apsaugos priemonių taikymas - Valstybės pagalba - Pagalba, kurią Ispanija skyrė tam tikriems profesionalų futbolo klubams - Valstybės įstaigos suteikta valstybės garantija - Sprendimas, kuriuo pagalba pripažįstama nesuderinama su vidaus rinka - Prašymas sustabdyti vykdymą - Skubos nebuvimas))
   (2018/C 182/24)
   Proceso kalba: ispanų

      Šalys

      Ieškovė: Valencia Club de Fútbol, SAD (Valensija, Ispanija), atstovaujama advokatų J. García-Gallardo Gil-Fournier ir A. Guerrero Righetto

      Atsakovė: Europos Komisija, atstovaujama G. Luengo, B. Stromsky ir P. Němečková

      Ieškovės pusėje į bylą įstojusi šalis: Ispanijos Karalystė, atstovaujama A. Gavela Llopis

      Dalykas

   SESV 278 ir 279 straipsniais grindžiamas prašymas sustabdyti 2016 m. liepos 4 d. Komisijos sprendimo (ES) 2017/365 dėl valstybės pagalbos SA.36387 (2013/C) (ex 2013/NN) (ex 2013/CP), kurią Ispanija suteikė futbolo klubams „Valencia Club de Fútbol Sociedad Anónima Deportiva“, „Hércules Club de Fútbol Sociedad Anónima Deportiva“ ir „Elche Club de Fútbol Sociedad Anónima Deportiva“ (OL L 55, 2017, p. 12) vykdymą.

      Rezoliucinė dalis

               1.

               Atmesti prašymą taikyti laikinąsias apsaugos priemones.

               2.

               Panaikinti 2016 m. lapkričio 10 d. Nutartį Valencia Club de Fútbol / Komisija (T-732/16 R).

               3.

               Atidėti bylinėjimosi išlaidų klausimo nagrinėjimą.


title: Byla T-34/18: 2018 m. sausio 24 d. pareikštas ieškinys byloje Giove Gas / EUIPO – Primagaz (KALON AL CENTRO DELLA FAMIGLIA)

text:
               28.5.2018

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 182/23

         2018 m. sausio 24 d. pareikštas ieškinys byloje Giove Gas / EUIPO – Primagaz (KALON AL CENTRO DELLA FAMIGLIA)

   (Byla T-34/18)
   (2018/C 182/28)
   Kalba, kuria surašytas ieškinys: italų

      Šalys

      Ieškovė: Giove Gas Srl (Tarkvinija, Italija), atstovaujama advokatų A. Bergonzini ir F. Dinelli

      Atsakovė: Europos Sąjungos intelektinės nuosavybės tarnyba (EUIPO)

      Kita procedūros Apeliacinėje taryboje šalis: Compagnie des gaz de petrole Primagaz (Paryžius, Prancūzija)

      Su procedūra EUIPO susijusi informacija

      Prekių ženklo, dėl kurio kilo ginčas, savininkė: ieškovė

      Prekių ženklas, dėl kurio kilo ginčas: vaizdinis Europos Sąjungos prekių ženklas, kuriame yra žodinis elementas „KALON AL CENTRO DELLA FAMIGLIA“ – Registracijos paraiška Nr. 14 740 559

      Procedūra EUIPO: protesto procedūra

      Ginčijamas sprendimas: 2017 m. lapkričio 27 d. EUIPO antrosios apeliacinės tarybos sprendimas byloje R 1271/2017-2

      Reikalavimai

   Ieškovė Bendrojo Teismo prašo:

               —

               panaikinti visą ginčijamą sprendimą,

               —

               nurodyti įregistruoti prekių ženklą.

      Pagrindas, kuriuo remiamasi

               —

               Reglamento Nr. 2017/1001 8 straipsnio 1 dalies b punkto pažeidimas.


title: Byla C-134/18: 2018 m. vasario 19 d. Arbeidsrechtbank Antwerpen (Belgija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Maria Vester / Rijksinstituut voor ziekte- en invaliditeitsverzekering (Riziv)

text:
               28.5.2018

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 182/9

         2018 m. vasario 19 d.Arbeidsrechtbank Antwerpen (Belgija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Maria Vester / Rijksinstituut voor ziekte- en invaliditeitsverzekering (Riziv)

   (Byla C-134/18)
   (2018/C 182/09)
   Proceso kalba: nyderlandų

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Arbeidsrechtbank Antwerpen

      Šalys pagrindinėje byloje

      Pareiškėja: Maria Vester

      Atsakovė: Rijksinstituut voor ziekte- en invaliditeitsverzekering (Riziv)

      Prejudiciniai klausimai

   Ar tuo atveju, kai paskiausia kompetentinga valstybė narė, nuo nedarbingumo pradžios praėjus 52 nedarbingumo savaičių laukimo laikotarpiui, už kurį buvo skirtos ligos išmokos, atsisako suteikti teisę į invalidumo išmokas remdamasi 2004 m. balandžio 29 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (EB) Nr. 883/2004 (1) dėl socialinės apsaugos sistemų koordinavimo 57 straipsniu, o kita, ne paskiausia kompetentinga valstybė narė, nagrinėdama teisę į pro rata invalidumo išmoką, pagal savo nacionalinę teisę taiko 104 savaičių laukimo laikotarpį, pažeidžiami 1957 m. kovo 25 d. Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo (SESV) 45 ir 48 straipsniai?
   Ar tai, kad atitinkamas asmuo dėl atotrūkio tarp laukimo laikotarpių buvo priverstas kreiptis dėl socialinės paramos, šiuo atveju suderinama su teise laisvai judėti, ar vis dėlto pagal SESV 45 ir 48 straipsnius ne paskiausia kompetentinga valstybė įpareigojama išnagrinėti teisę į invalidumo išmokas pasibaigus paskiausios kompetentingos valstybės teisėje numatytam laukimo laikotarpiui, net jei tai draudžiama pagal ne paskiausios kompetentingos valstybės teisę?

      (1)  OL L 166, 2004, p. 1; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 5 sk., 5 t., p. 72.


title: Byla C-184/18: 2018 m. kovo 12 d. Tribunal Central Administrativo Sul (Portugalija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Fazenda Pública / Carlos Manuel Patrício Teixeira, Maria Madalena da Silva Moreira Patrício Teixeira

text:
               28.5.2018

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 182/13

         2018 m. kovo 12 d.Tribunal Central Administrativo Sul (Portugalija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Fazenda Pública / Carlos Manuel Patrício Teixeira, Maria Madalena da Silva Moreira Patrício Teixeira

   (Byla C-184/18)
   (2018/C 182/15)
   Proceso kalba: portugalų

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Tribunal Central Administrativo Sul

      Šalys pagrindinėje byloje

      Apeliantas: Fazenda Pública

      Kitos apeliacinio proceso šalys: Carlos Manuel Patrício Teixeira, Maria Madalena da Silva Moreira Patrício Teixeira

      Prejudicinis klausimas

   Ar Europos Bendrijos sutarties 12, 56, 57 ir 58 straipsnių (dabar – Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo 18, 63, 64 ir 65 straipsniai) nuostatos turi būti aiškinamos taip, kad jomis draudžiamos nacionalinės teisės nuostatos, kaip antai nagrinėjamoji pagrindinėje byloje (1988 m. lapkričio 30 d. Dekretu-įstatymu Nr. 442-A/88 su pakeitimais, padarytais 2001 m. gruodžio 27 d. Įstatymu Nr. 109-B/2001, patvirtinto CIRS 43 straipsnio 2 dalis), pagal kurias kapitalo prieaugiui, gautam už valstybėje narėje (Portugalijoje) esantį nekilnojamąjį turtą, kurį pardavė šios valstybės narės pilietis, nuolat gyvenantis trečiojoje šalyje (Angoloje), taikoma didesnė mokestinė našta, palyginti su ta, kuri būtų taikoma, kiek tai susiję su tokiu pačiu sandoriu, kapitalo prieaugiui, jeigu jį būtų gavęs valstybės, kurioje yra šis nekilnojamasis turtas, rezidentas?


title: Byla C-83/18: 2018 m. vasario 7 d. Tribunal Supremo (Ispanija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Iberdrola Generación Nuclear S.A.U. / Administración General del Estado

text:
               28.5.2018

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 182/6

         2018 m. vasario 7 d.Tribunal Supremo (Ispanija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Iberdrola Generación Nuclear S.A.U. / Administración General del Estado

   (Byla C-83/18)
   (2018/C 182/05)
   Proceso kalba: ispanų

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Tribunal Supremo

      Šalys pagrindinėje byloje

      Kasatorė: Iberdrola Generación Nuclear S.A.U

      Kita proceso šalis: Administración General del Estado

      Prejudiciniai klausimai

               1.

               Ar principas „teršėjas moka“, kaip nustatyta Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo 191 straipsnio 2 dalyje, atsižvelgiant į Pagrindinių teisių chartijos 20 ir 21 straipsnius, kuriuose įtvirtinti pagrindiniai lygybės ir nediskriminavimo principai, taikomi kartu su Direktyvos 2009/72/EB (1) 3 straipsnio 1 ir 2 dalių nuostatomis, kiek jomis, be kitų tikslų, užtikrinama konkurencinga ir nediskriminacinė elektros energijos rinka, jei ji gali būti iškraipoma tik remiantis bendru ekonominiu interesu, įskaitant aplinkos apsaugą, prieštarauja tam, kad būtų nustatyti mokesčiai, taikomi tik įmonėms, kurios elektros energiją gamina naudodamos branduolinę energiją, kai šių mokesčių pagrindinis tikslas yra ne aplinkos apsauga, o padidinti elektros energijos finansų sistemos pajamas, taigi šios įmonės, palyginti su kitomis įmonėmis, kurios vykdo tokią pačią veiklą, prisiima didesnę naštą dėl tarifo deficito finansavimo?

               2.

               Ar konkurencingoje ir nediskriminacinėje elektros energijos rinkoje pagal Europos Sąjungos teisės aktus leidžiama nustatyti aplinkos apsaugos mokesčius, remiantis tuo, kad branduolinės energijos veiklai būdinga tarša, tačiau to nenustatant konkrečiuose teisės aktuose (tai tariamai pagrindžiama įstatymo preambulėje), todėl kalbant apie mokestį už panaudoto branduolinio kuro ir radioaktyviųjų atliekų gamybą teisinę galią turinčiame teisės akto tekste neatspindimas išlaidų, kurias reikia padengti, įtraukimas, o kalbant apie radioaktyviųjų atliekų saugojimą taip pat trūksta konkretumo, atsižvelgiant į tai, kad tvarkymo ir saugojimo išlaidos jau padengiamos kitais mokesčiais, be to, aiškiai nenustatyta surinktų mokesčių paskirtis, o nurodytos įmonės įpareigojamos prisiimti susijusią civilinę atsakomybę iki 1,2 mlrd. EUR?

               3.

               Ar vykdomas šios direktyvos 3 straipsnio 2 dalyje pateiktas reikalavimas, kad nustatomi įpareigojimai, susiję su bendru ekonominiu interesu, įskaitant aplinkos apsaugą, turi būti aiškiai apibrėžti, skaidrūs, nediskriminaciniai ir patikrinami, jei aplinkos apsaugos tikslas ir išskirtiniai aplinkos apsaugos mokesčių aspektai nėra konkrečiai nurodyti teisinę galią turinčioje teisės akto dalyje?

               4.

               Ar pagal Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo 191 straipsnio 2 dalyje nustatytą principą „teršėjas moka“ ir ES pagrindinių teisių chartijos 20 ir 21 straipsniuose nustatytus lygybės ir nediskriminavimo principus, taip pat Direktyvos 2005/89/EB (2) 3 ir 5 straipsniai, kiek jais siekiama užtikrinti „sklandų elektros vidaus rinkos veikimą“, raginant valstybes nares užtikrinti, „kad visos pagal šią direktyvą patvirtintos priemonės būtų nediskriminuojančios ir neužkrautų pernelyg didelės naštos rinkos dalyviams“, draudžiami nacionalinės teisės aktai, pagal kuriuos tarifo deficitą finansuoja visos elektros energijos sektoriaus įmonės, tačiau branduolinės elektros energijos įmonėms (išskyrus hidroenergijos įmones, kurios laikomos atsinaujinančiųjų išteklių pobūdžio) taikomi ypač dideli mokesčiai, todėl šioms įmonėms tenka didesnė mokesčių našta nei kitoms įmonėms, kurios vykdo veiklą energetikos rinkoje ir neturi mokėti šių mokesčių, nors kai kurios jų kelia didelę taršą; šie mokesčiai grindžiami motyvais dėl aplinkos apsaugos nuo pavojų ir neapibrėžtumo, susijusių su branduolinės energijos veikla, konkrečiai nenurodant išlaidų, nenustatant, kad surinkti mokesčiai bus skirti aplinkos apsaugai, atliekų tvarkymo ir saugojimo išlaidos padengiamos kitais mokesčiais, o branduolinės elektros energijos įmonės prisiima civilinę atsakomybę, taip iškraipant laisvą konkurenciją pagal liberalizuotos vidaus rinkos reikalavimus ir sudaromos palankesnės sąlygos kitiems elektros energijos gamintojams, kuriems netaikomi aplinkos apsaugos mokesčiai, nors jie naudoja taršesnius gamybos šaltinius?

               5.

               Ar mokesčiu už panaudoto branduolinio kuro ir radioaktyviųjų atliekų, susidarančių gaminant branduolinę elektros energiją, gamybą, taikomas tik branduolinės energijos gamybos sektoriui ir netaikomas jokiems kitiems sektoriams, kuriuose galėtų susidaryti šios atliekos, taigi kitos įmonės, vykdančios veiklą, kuriai naudojama branduolinė medžiaga arba šaltiniai, nėra apmokestinamos, nors daro poveikį aplinkos apsaugai, pažeidžiama Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo 191 straipsnio 2 dalis (principą „teršėjas moka“)?

      (1)  2009 m. liepos 13 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2009/72/EB dėl elektros energijos vidaus rinkos bendrųjų taisyklių, panaikinanti Direktyvą 2003/54/EB (OL L 211, 2009, p. 55).

      (2)  2006 m. sausio 18 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2005/89/EB dėl priemonių siekiant užtikrinti elektros energijos tiekimo saugumą ir investicijas į infrastruktūrą (OL L 33, 2006, p. 22).


title: Byla T-135/18: 2018 m. kovo 5 d. pareikštas ieškinys byloje Szegedi / Parlamentas

text:
               28.5.2018

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 182/24

         2018 m. kovo 5 d. pareikštas ieškinys byloje Szegedi / Parlamentas

   (Byla T-135/18)
   (2018/C 182/29)
   Proceso kalba: vengrų

      Šalys

      Ieškovas: Csanád Szegedi (Budapeštas, Vengrija), atstovaujamas advokato Kristóf Bodó

      Atsakovas: Europos Parlamentas

      Reikalavimai

   Ieškovas Bendrojo Teismo prašo:

               —

               Panaikinti Europos Parlamento generalinio sekretoriaus debeto avizą Nr. 2017-1635.

               —

               Panaikinti 2017 m. lapkričio 30 d. Europos Parlamento generalinio sekretoriaus sprendimą dėl 264 196,11 eurų sumos sugrąžinimo.

      Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

   Grįsdamas ieškinį ieškovas remiasi septyniais pagrindais.

               1.

               Pirmasis ieškinio pagrindas grindžiamas tuo, kad Generalinio sekretoriaus sprendime išvados dėl kelionės išlaidų ir akredituotų Parlamento narių padėjėjų išlaidų atlyginimo yra nepagrįstos. Ieškovas prašė atlyginti tik tas kelionės išlaidas, kai turėjo teisę į tai pagal Europos Parlamento biuro sprendimą Nr. 2009/C 159/01, kuriame nustatytos Europos Parlamento narių statuto įgyvendinimo taisyklės.
               Akredituoti Parlamento narių padėjėjai, apie kuriuos kalbama šiame sprendime ir kuriuos su Europos Parlamentu sieja sutartiniai santykiai, atliko pagalbinius darbus, susijusias su ieškovo, kaip Parlamento nario, vaidmeniu Briuselyje ir Strasbūre.

               2.

               Antrasis ieškinio pagrindas grindžiamas procesinio lygiateisiškumo principo pažeidimu.
               Ieškovas neturėjo galimybės susipažinti su įrodymais, kuriais grindžiamos Generalinio sekretoriaus sprendime išdėstytos faktinės aplinkybės. Nors ir buvo pateiktas prašymas raštu, Generalinis sekretorius jam neatsiuntė tų įrodymų, todėl ieškovas negalėjo bet kuriuo momentu pateikti pastabų dėl esmės. Generalinio sekretoriaus sprendimas, kuriuo grindžiama debeto aviza, kaip ieškovui įtakos darantis teisės aktas, buvo priimtas pažeidžiant nešališko ir sąžiningo bylos nagrinėjimo, procesinio lygiateisiškumo ir ieškovo teisės į gynybą principus.

               3.

               Trečiasis ieškinio pagrindas grindžiamas tuo, kad Generalinio sekretoriaus sprendime padaryta teisės klaida, kiek tai susiję su įrodinėjimo našta. Priešingai, nei teigiama Generalinio sekretoriaus sprendime, 2014 m. spalio 10 d. Bendrojo Teismo sprendimo byloje T-479/13, Marchiani / Parlamentas, 54 punkte išdėstytų argumentų negalima laikyti reikšmingais šioje byloje būtent todėl, kad Parlemento nario J.-Ch. Marchiani atveju turėjo būti taikomi Europos Parlamento narių išlaidų kompensavimo ir išmokų mokėjimo nuostatai, o ieškovo, kaip Parlamento nario, mandato galiojimo metu jau galiojo Tarybos reglamentas (EB) Nr. 160/2009.

               4.

               Ketvirtasis ieškinio pagrindas grindžiamas tuo, kad nėra teisinio pagrindo grąžinti akredituotiems Parlamento nario padėjėjams išmokėtus atlyginimus. Šį pagrindą sudaro dvi dalys:
               Ketvirtojo ieškinio pagrindo pirma dalis grindžiama tuo, kad nėra teisinio ryšio tarp ieškovo ir Europos Parlamento. Įsigaliojus Reglamentui (EB) Nr. 160/2009, būtent Europos Parlamentas, o ne Parlamento narys, turi teisinius santykius su akredituotu Parlamento nario padėjėju, ir Europos Parlamentas nekompensuoja išlaidų, o moka atlyginimą. Kiek tai susiję su akredituotų Parlamento nario padėjėjų darbiniais santykiais reikia pažymėti, kad ieškovas neturi sutartinių santykių su Europos Parlementu. Europos Parlamentas ieškovui nemokėjo akredituoto Parlamento nario atlyginimui skurtų pinigų. Kadangi nėra jokių teisinių santykių ar jokio teisinio pagrindo, ieškovas negali būti įpareigotas grąžinti išmokėtas sumas Europos Parlamentui.
               Ieškinio ketvirtojo pagrindo antra dalis grindžiama tuo, kad su akredituotų Parlamento nario padėjėjų tarnyba nesusijusi veikla nesukuria teisės į jokį išmokėto atlyginimo grąžinimą. Europos Sąjungos pareigūnų tarnybos nuostatų 12 straipsnyje nedraudžiama vykdyti su tarnyba nesusijusią veiklą, tačiau reikalaujama, kad būtų gautas atitinkamas paskyrimų tarnybos leidimas. Kita vertus, jeigu neprašoma leidimo, teisės aktuose nenustatyta sankcija, kad turi būti grąžintas visas gautas atlyginimas.

               5.

               Penktasis ieškinio pagrindas grindžiamas draudimu atgaline data taikyti normą, kuria nustatomas įpareigojimas. Generalinio sekretoriaus sprendimo 8 punkte kaip dalis teisingo pagrindo sprendimui priimti nurodomas Įgyvendinimo taisyklių 39a straipsnis, nepaisant to, kad Europos Parlamento biuro Sprendimas Nr. 2015/C 397/03, kuriuo iš dalies keičiamos Europos Parlamento narių statuto įgyvendinimo taisyklės, taikomas nuo 2016 m. sausio 1 d., todėl negali būti taikomas nagrinėjant šį ginčą.

               6.

               Šeštasis ieškinio pagrindas grindžiamas pareigos motyvuoti neįvykdymu ir proporcingumo principo pažeidimu, kiek tai susiję sus sumos dydžio nustatymu. Reikalaujama suma išsamiai nepagrįsta ir neapskaičiuota, todėl daroma prielaida, kad Parlamento nario padėjėjas niekada nedirbo ieškovui.

               7.

               Septintasis ieškinio pagrindas grindžiamas tuo, kad buvo atliktas kelionės datą patvirtinančio dokumento, pridėto prie prašymo grąžinti kelionės išlaidas, vertinimas, kuriame nukrypstama nuo tikslo, todėl juo remiantis daroma neteisinga išvada.


title: Byla C-143/18: 2018 m. vasario 23 d. Landgericht Bonn (Vokietija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Antonio Romano, Lidia Romano / DSL Bank

text:
               28.5.2018

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 182/9

         2018 m. vasario 23 d.Landgericht Bonn (Vokietija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Antonio Romano, Lidia Romano / DSL Bank

   (Byla C-143/18)
   (2018/C 182/10)
   Proceso kalba: vokiečių

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Landgericht Bonn

      Šalys pagrindinėje byloje

      Ieškovai: Antonio Romano, Lidia Romano

      Atsakovas: DSL Bank

      Prejudiciniai klausimai

               1.

               Ar Direktyvos 2002/65/EB (1) 6 straipsnio 2 dalies c punktą reikia aiškinti taip, kad pagal jį draudžiama tokia nacionalinės teisės nuostata ar toks paprotys, kaip antai nagrinėjami pagrindinėje byloje, pagal kuriuos nuotoliniu būdu sudarytose paskolos sutartyse nenumatomas teisės atsisakyti sutarties netaikymas tuo atveju, kai tiesioginiu vartotojo prašymu abi šalys yra visiškai įvykdžiusios sutartį vartotojui nepasinaudojus teise atsisakyti sutarties?

               2.

               Ar Direktyvos 2002/65/EB 4 straipsnio 2 dalį, 5 straipsnio 1 dalį, 6 straipsnio 1 dalies antros pastraipos antrą įtrauką ir 6 straipsnio 6 dalį reikia aiškinti taip, kad, kiek tai susiję su nacionalinėje teisėje pagal Direktyvos 2002/65/EB 5 straipsnio 1 dalį ir 3 straipsnio 1 dalies 3 punkto a papunktį numatytos informacijos tinkamu gavimu ir teise atsisakyti sutarties, kuria vartotojas naudojasi pagal nacionalinę teisę, reikia orientuotis į pakankamai informuotą ir protingai pastabų bei nuovokų vidutinį vartotoją, atsižvelgiant į visus reikšmingus faktus bei visas šios sutarties sudarymo aplinkybes?

               3.

               Jei atsakymai į pirmąjį ir antrąjį klausimus būtų neigiami:
               Ar Direktyvos 2002/65/EB 7 straipsnio 4 dalį reikia aiškinti taip, kad pagal ją draudžiama valstybės narės nacionalinės teisės nuostata, kurioje numatyta, kad pareiškus apie nuotoliniu būdu sudarytos vartojimo paskolos sutarties atsisakymą, paslaugos teikėjas ne tik grąžina vartotojui iš jo pagal nuotolinę sutartį gautą sumą, bet ir privalo sumokėti kompensaciją už šios sumos naudojimą?

      (1)  2002 m. rugsėjo 23 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2002/65/EB dėl nuotolinės prekybos vartotojams skirtomis finansinėmis paslaugomis ir iš dalies keičianti Tarybos direktyvą 90/619/EEB ir Direktyvas 97/7/EB ir 98/27/EB (OL L 271, p. 16; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 6 sk., 4 t., p. 321).


title: Byla C-185/18: 2018 m. kovo 9 d. Tribunal Supremo (Ispanija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Oro Efectivo S.L. / Diputación Foral de Bizkaia

text:
               28.5.2018

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 182/13

         2018 m. kovo 9 d.Tribunal Supremo (Ispanija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Oro Efectivo S.L. / Diputación Foral de Bizkaia

   (Byla C-185/18)
   (2018/C 182/16)
   Proceso kalba: ispanų

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Tribunal Supremo

      Šalys pagrindinėje byloje

      Kasatorė: Oro Efectivo S.L.

      Kita kasacinio proceso šalis: Diputación Foral de Bizkaia

      Prejudicinis klausimas

   Ar remiantis 2006 m. lapkričio 28 d. Tarybos direktyva 2006/112/EB dėl pridėtinės vertės mokesčio bendros sistemos (1) ir mokesčių neutralumo principu, numatytu pagal tą direktyvą, taip pat Europos Sąjungos Teisingumo Teismo jurisprudencija, kurioje aiškinama ta direktyva, draudžiami nacionaliniai teisės aktai, pagal kuriuos valstybė narė gali reikalauti, kad verslininkas arba savarankiškos profesinės veiklos vykdytojas, be pridėtinės vertės mokesčio (PVM), mokėtų netiesioginį mokestį už kilnojamojo turto (konkrečiai, aukso, sidabro arba juvelyrinių dirbinių) įsigijimą, kai:

               1)

               įsigytas objektas, jį apdorojus ir vėliau perleidus, bus skirtas šio verslininko ūkinei veiklai;

               2)

               bus vykdoma veikla, kuriai taikomas PVM, nes įsigytas turtas grąžinamas į prekybos grandinę;

               3)

               toje valstybėje taikomais teisės aktais verslininkui arba savarankiškos profesinės veiklos vykdytojui, įgyvendinant tokius sandorius, neleidžiama atskaityti taikant tokį mokestį už pirmąjį iš minėtų įsigijimo sandorių sumokėtos sumos.

      (1)  OL L 347, 2006, p. 1.


title: Byla T-198/18: 2018 m. kovo 16 d. pareikštas ieškinys byloje Chrysses Demetriades & Co. ir Provident Fund of the Employees of Chrysses Demetriades & Co / Taryba ir kt.

text:
               28.5.2018

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 182/26

         2018 m. kovo 16 d. pareikštas ieškinys byloje Chrysses Demetriades & Co. ir Provident Fund of the Employees of Chrysses Demetriades & Co / Taryba ir kt.

   (Byla T-198/18)
   (2018/C 182/30)
   Proceso kalba: anglų

      Šalys

      Ieškovės: Chrysses Demetriades & Co. LLC (Limasolis, Kipras), Provident Fund of the Employees of Chrysses Demetriades & Co LLC (Limasolis), atstovaujamos baristerio P. Tridimas

      Atsakovai: Europos Sąjungos Taryba, Europos Komisija, Europos Centrinis Bankas, Euro grupė ir Europos Sąjunga

      Reikalavimai

   Ieškovės Bendrojo Teismo prašo:

               —

               nurodyti atsakovams sumokėti ieškovėms ieškinio priedo lentelėje nurodytas sumas ir palūkanas, susikaupusias nuo 2013 m. kovo 26 d. iki Teisingumo Teismo sprendimo,

               —

               priteisti iš atsakovų bylinėjimosi išlaidas.

         Šio prašymo nepatenkinus, ieškovės Bendrojo Teismo prašo:

               —

               pripažinti, kad kyla deliktinė Europos Sąjungos ir (arba) atsakovėmis patrauktų institucijų atsakomybė;

               —

               nustatyti procedūrą, kurios turi būti laikomasi siekiant nustatyti ieškovių faktiškai patirtą atlygintiną žalą, ir

               —

               priteisti iš atsakovų bylinėjimosi išlaidas.

      Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

   Grįsdamos ieškinį ieškovės remiasi keturiais pagrindais, kurie iš esmės yra tokie patys arba panašūs į tuos, kuriais remiamasi byloje JV Voscf ir kt. / Taryba ir kt., T-197/18.


title: Byla C-97/18: 2018 m. vasario 12 d. Rechtbank Noord-Nederland, locatie Leeuwarden (Nyderlandai) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Openbaar Ministerie / ET

text:
               28.5.2018

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 182/7

         2018 m. vasario 12 d.Rechtbank Noord-Nederland, locatie Leeuwarden (Nyderlandai) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Openbaar Ministerie / ET

   (Byla C-97/18)
   (2018/C 182/06)
   Proceso kalba: nyderlandų

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Rechtbank Noord-Nederland, locatie Leeuwarden

      Šalys pagrindinėje byloje

      Pareiškėja: Openbaar Ministerie

      Kita šalis: ET

      Prejudiciniai klausimai

               1.

               Ar Pamatinio sprendimo 2006/783/TVR (1) 12 straipsnio 1 dalis gali būti aiškinama taip, kad tuo atveju, kai priimančiosios valstybės perduotas nutarimas konfiskuoti yra vykdomas Nyderlanduose, gali būti taikomas administracinis areštas, kaip jis suprantama pagal Wetboek van Strafvordering (Baudžiamojo proceso kodeksas) 577c straipsnį, taip pat atsižvelgiant į 2011 m. gruodžio 20 d.Hoge Raad (2) sprendimą, pagal kurį administracinis areštas turi būti laikomas bausme pagal EŽTK 7 straipsnio 1 dalį?

               2.

               Ar galimybei taikyti administracinį areštą turi reikšmės tai, ar priimančiosios valstybės teisėje taip pat numatyta galimybė taikyti administracinį areštą?

      (1)  2006 m. spalio 6 d. Tarybos pamatinis sprendimas 2006/783/TVR dėl tarpusavio pripažinimo principo taikymo nutarimams konfiskuoti (OL L 328, 2006, p. 59).

      (2)  NL:HR:2011:BP9449.


title: Byla T-203/18: 2018 m. kovo 23 d. pareikštas ieškinys byloje VQ / ECB

text:
               28.5.2018

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 182/26

         2018 m. kovo 23 d. pareikštas ieškinys byloje VQ / ECB

   (Byla T-203/18)
   (2018/C 182/31)
   Proceso kalba: anglų

      Šalys

      Ieškovė: VQ, atstovaujama baristerio G. Cahill

      Atsakovas: Europos Centrinis Bankas

      Reikalavimai

   Ieškovė Bendrojo Teismo prašo:

               —

               remiantis SESV 263 straipsniu panaikinti 2018 m. kovo 14 d.; Europos Centrinio Banko sprendimą SNC-2016-0026,

               —

               remiantis SESV 277 straipsniu pripažinti, kad Reglamento Nr. 1024/2013 (1) 18 straipsnio 6 dalis negalioja, todėl panaikinti minėtą sprendimą, ir

               —

               priteisti iš ECB bylinėjimosi išlaidas.

      Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

   Grįsdama ieškinį ieškovė remiasi trimis pagrindais.

               1.

               Pirmasis ieškinio pagrindas grindžiamas tuo, kad ECB pažeidė Reglamento Nr. 1024/2013 18 straipsnio 1 dalį ir Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijos 49 straipsnio 1 dalį, kai remdamasi teisiniu pagrindu, kurį sudaro netiesioginio veikimo Sąjungos teisės nuostatos ir nacionalinės teisės nuostatos, skyrė administracinę piniginę sankciją.

                           —

                           Ieškovė tvirtina, kad nuo 2014 m. sausio 1 d. iki 2015 m. gruodžio 31 d. vykdytas akcijų pardavimas negali būti laikomas pažeidusiu Reglamento Nr. 575/2013 (2) 77 straipsnio a punktą ir 78 straipsnį, nes iki 2016 m. sausio 1 d. negaliojo ir nebuvo nustatytas kapitalo apsaugos rezervas.

                           —

                           Remdamasi tuo, kad ECB sprendimas grindžiamas kapitalo apsaugos rezervą reglamentuojančiomis Direktyvoje 2013/36, (3) nustatytomis taisyklėmis, kurios nebuvo privalomos, negaliojo ir nebuvo nustatytos iki 2016 m. sausio 1 d., ieškovė atitinkamai nurodo, kad administracinę piniginę sankciją ECB skyrė vadovaudamasis netiesioginio veikimo Sąjungos teisės nuostatomis ir nacionalinės teisės nuostatomis.

                           —

                           Tai reiškia, kad ginčijamu sprendimu buvo pažeista Reglamento Nr. 1024/2013 18 straipsnio 1 dalis ir ypač Pagrindinių teisių chartijos 49 straipsnio 1 dalyje įtvirtintas teisėtumo principas.

               2.

               Antrasis ieškinio pagrindas grindžiamas tuo, kad ECB pažeidė Reglamento Nr. 468/2014 (4) 132 straipsnio 1 dalies b punktą, nes ECB nurodė paviešinti informaciją apie administracinę piniginę sankciją neužtikrinęs anonimiškumo.

               3.

               Trečiasis ieškinio pagrindas grindžiamas tuo, kad Reglamento Nr. 1024/2013 18 straipsnio 6 dalis yra neteisėta ir prieštarauja SESV 263 straipsnio šeštai pastraipai, nes minėto 18 straipsnio 6 dalyje įtvirtinta pareiga skelbti informaciją apie administracines pinigines sankcijas, nepaisant to, kad ieškovė ketino pateikti ieškinį Bendrajam Teismui per SESV 263 straipsnio šeštoje pastraipoje numatytą terminą.

                           —

                           Įtvirtinusi taisyklę, kokia yra Reglamento Nr. 1024/2013 18 straipsnio 6 dalis, Taryba atėmė iš ieškovės, suinteresuotos pateikti ieškinį dėl sprendimo paskelbti informaciją apie administracinę piniginę sankciją neužtikrinant anonimiškumo, galimybę pasinaudoti SESV 263 straipsnio šeštoje dalyje numatytu terminu.

                           —

                           Ginčijama teisės nuostata nukrypstama nuo dviejų mėnesių termino taikymo ieškiniui dėl panaikinimo pateikti taisyklės ir ECB suteikiama teisė vienašališkai nuspręsti dėl laiko, kada kredito įstaiga gali pareikšti ieškinį.

                           —

                           Kadangi ECB gali paskelbti informaciją apie administracinę piniginę sankciją, suinteresuota kredito įstaiga privalo pateikti skundą prieš ECB sprendimą paskelbti informaciją apie sankciją. Tokia situacija sukuria kredito įstaigai nepagrįstą netikrumą ir tai gali apriboti jos galimybes pareikšti ieškinį ir galiausiai pažeidžia jos teisė į veiksmingą teisinę gynybą.

                           —

                           Todėl Reglamento Nr. 1024/2013 18 straipsnio 6 dalis prieštarauja SESV 263 straipsnio šeštai pastraipai ir Pagrindinių teisių chartijos 47 straipsniui.

                           —

                           Kadangi ECB atėmė iš ieškovės teisę į veiksmingą teisinę gynybą, ginčijamas sprendimas turi būti panaikintas.

      (1)  2013 m. spalio 15 d. Tarybos reglamentas (ES) Nr. 1024/2013, kuriuo Europos Centriniam Bankui pavedami specialūs uždaviniai, susiję su rizikos ribojimu pagrįstos kredito įstaigų priežiūros politika (OL L 287, 2013, p. 63).

      (2)  2013 m. birželio 26 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (ES) Nr. 575/2013 dėl prudencinių reikalavimų kredito įstaigoms ir investicinėms įmonėms ir kuriuo iš dalies keičiamas Reglamentas (ES) Nr. 648/2012 (OL L 176, 2013, p. 1).

      (3)  2013 m. birželio 26 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2013/36/ES dėl galimybės verstis kredito įstaigų veikla ir dėl riziką ribojančios kredito įstaigų ir investicinių įmonių priežiūros, kuria iš dalies keičiama Direktyva 2002/87/EB ir panaikinamos direktyvos 2006/48/EB bei 2006/49/EB (OL L 176, 2013, p. 338).

      (4)  2014 m. balandžio 16 d. Europos Centrinio Banko reglamentas (ES) Nr. 468/2014, kuriuo sukuriama Europos Centrinio Banko, nacionalinių kompetentingų institucijų ir nacionalinių paskirtųjų institucijų bendradarbiavimo Bendrame priežiūros mechanizme struktūra (ECB/2014/17) (OL L 141, 2014, p. 1).


title: Byla C-160/18: 2018 m. vasario 28 d. Hoge Raad der Nederlanden (Nyderlandai) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje X BV / Staatssecretaris van Financiën

text:
               28.5.2018

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 182/10

         2018 m. vasario 28 d.Hoge Raad der Nederlanden (Nyderlandai) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje X BV / Staatssecretaris van Financiën

   (Byla C-160/18)
   (2018/C 182/11)
   Proceso kalba: nyderlandų

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Hoge Raad der Nederlanden

      Šalys pagrindinėje byloje

      Ieškovė ir kasatorė: X BV

      Atsakovas ir kita kasacinio proceso šalis: Staatssecretaris van Financiën

      Prejudiciniai klausimai

               1.

               Ar Reglamento Nr. 1484/95 (1) 3 straipsnio 2, 4 ir 5 dalys, siejamos su Reglamento (EB) Nr. 1234/2007 (2) 141 straipsniu, aiškintinos taip, kad tose nuostatose aprašytu kontrolės mechanizmu – ir a posteriori patikrinimo atveju – siekiama vien tik užtikrinti, kad kompetentingos institucijos laiku sužinotų apie faktus ir aplinkybes, susijusias su seka sandorių, kurių atveju gali kilti abejonių dėl nurodytų CIF importo kainų teisingumo ir kurie gali duoti pagrindą išsamesniam patikrinimui?
               Ar vis dėlto teisinga priešinga samprata, t. y. kad Reglamento Nr. 1484/95 3 straipsnio 2, 4 ir 5 dalyse aprašytas kontrolės mechanizmas – ir a posteriori patikrinimo atveju – aiškintinas taip, kad tuo atveju, kai importuotojas vieną ar kelis kartus perparduoda Bendrijos rinkoje už žemesnę kainą nei nurodyta siuntos CIF kaina su mokėtina importo muitų suma, tai neatitinka reikalaujamų (pardavimo) Bendrijos rinkoje sąlygų, tad vien todėl mokėtini papildomi muitai? Ar atsakymui į paskutinį klausimą svarbu tai, ar importuotojas vieną ar kelis kartus perparduoda už kainą, kuri yra mažesnė už galiojančią tipinę kainą? Ar šiame kontekste reikšminga tai, kad tipinė kaina iki 2009 m. rugsėjo 11 d. buvo nustatoma kitaip nei paskesniu laikotarpiu? Ar atsakymui į šiuos klausimus svarbu ir tai, ar pirkėjai Sąjungoje ir importuotojas yra susijusios įmonės?

               2.

               Jeigu iš atsakymo į pirmame punkte nurodytus klausimus išplaukia, kad nuostolingas perpardavimas yra pakankamas požymis, jog turi būti atmesta nurodyta CIF importo kaina, kaip tuomet reikia nustatyti mokėtinų papildomų muitų dydį? Ar mokesčio bazė turi būti nustatoma pagal metodus, kuriuos pagal Tarybos reglamento (EEB) Nr. 2913/92 (3), nustatančio Bendrijos muitinės kodeksą, 29–31 straipsnius reikalaujama taikyti nustatant muitinę vertę? Ar mokesčio bazė vis dėlto turi būti nustatoma išimtinai pagal galiojančią tipinę kainą? Ar Reglamento (EB) Nr. 1234/2007 141 straipsnio 3 dalis draudžia iki 2009 m. rugsėjo 11 d. remtis tuo laikotarpiu nustatyta tipine kaina?

               3.

               Jeigu iš atsakymo į pirmame ir antrame punktuose pateiktus klausimus išplaukia, kad įpareigojimui mokėti papildomus muitus lemiamos reikšmės turi tai, jog importuoti gaminiai Bendrijos rinkoje buvo perparduoti nuostolingai, o apskaičiuojant mokėtinų papildomų muitų dydį tipine kaina reikia remtis kaip mokesčio baze, ar tokiu atveju Reglamento (EB) Nr. 1484/95 3 straipsnio 2, 4 ir 5 dalys, atsižvelgiant į 2001 m. gruodžio 13 d. Europos Sąjungos Teisingumo Teismo sprendimą Kloosterboer Rotterdam B.V., C-317/99, EU:C:2001:681, yra suderinamos su Reglamento (EB) Nr. 1234/2007 141 straipsniu?

      (1)  1995 m. birželio 28 d. Komisijos reglamentas (EB) Nr. 1484/95, nustatantis išsamias papildomų importo muitų sistemos taikymo taisykles ir papildomus importo muitus paukštienos bei kiaušinių sektoriams bei kiaušinių albuminui ir panaikinantis Reglamentą Nr. 163/67/EEB (OL L 145, 1995, p. 47; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 3 sk., 17 t., p. 437).

      (2)  2007 m. spalio 22 d. Tarybos reglamentas (EB) Nr. 1234/2007, nustatantis bendrą žemės ūkio rinkų organizavimą ir konkrečias tam tikriems žemės ūkio produktams taikomas nuostatas (Bendras bendro žemės ūkio rinkų organizavimo reglamentas) (OL L 299, 2007, p. 1).

      (3)  OL L 302, 1992, p. 1; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 2 sk., 4 t., p. 307.


title: Byla T-219/18: 2018 m. kovo 30 d. pareikštas ieškinys byloje – Piaggio & C. / EUIPO – Zhejiang Zhongneng Industry Group (Ciclomotori)

text:
               28.5.2018

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 182/28

         2018 m. kovo 30 d. pareikštas ieškinys byloje – Piaggio & C. / EUIPO – Zhejiang Zhongneng Industry Group (Ciclomotori)

   (Byla T-219/18)
   (2018/C 182/32)
   Kalba, kuria surašytas ieškinys: italų

      Šalys

      Ieškovė: Piaggio & C. SpA (Pontedera, Italija), atstovaujama advokato F. Jacobacci

      Atsakovė: Europos Sąjungos intelektinės nuosavybės tarnyba (EUIPO)

      Kita procedūros Apeliacinėje taryboje šalis: Zhejiang Zhongneng Industry Group Co. Ltd (Taidžou, Kinija)

      Su procedūra EUIPO susijusi informacija

      Dizaino, dėl kurio kilo ginčas, savininkė: kita procedūros Apeliacinėje taryboje šalis.

      Dizainas, dėl kurio kilo ginčas: Sąjungos dizainas Nr. 1 783 655-0002.

      Ginčijamas sprendimas: 2018 m. sausio 19 d. EUIPO trečiosios apeliacinės tarybos sprendimas byloje R 1496/2015-3.

      Reikalavimai

   Ieškovė Bendrojo Teismo prašo:

               —

               panaikinti ginčijamą sprendimą,

               —

               pripažinti savininkės registruoto Bendrijos dizaino Nr. 1 783 655-0002 registraciją negaliojančia, remiantis visais šiame ieškinyje nurodytais pagrindais,

               —

               remiantis Bendrojo Teismo procedūros reglamento 190 straipsniu nurodyti atsakovei ir savininkei padengti procedūros Apeliacinėje taryboje išlaidas,

               —

               priteisti iš EUIPO ir galimų į bylą įstojusiųjų šalių visas su šia procedūra susijusias bylinėjimosi išlaidas.

      Pagrindai, kuriais remiamasi

               —

               Klaidingas Reglamento Nr. 6/2002 6 straipsnio aiškinimas ir taikymas.

               —

               Reglamento Nr. 6/2002 25 straipsnio 1 dalies e punkto pažeidimas.

               —

               Reglamento Nr. 6/2002 25 straipsnio 1 dalies f punkto pažeidimas.


title: Byla C-163/18: 2018 m. kovo 1 d. Rechtbank Noord-Nederland (Nyderlandai) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje HQ, taip pat kaip įstatyminė savo nepilnamečio vaiko IP atstovė, JO / Aegean Airlines SA

text:
               28.5.2018

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 182/11

         2018 m. kovo 1 d.Rechtbank Noord-Nederland (Nyderlandai) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje HQ, taip pat kaip įstatyminė savo nepilnamečio vaiko IP atstovė, JO / Aegean Airlines SA

   (Byla C-163/18)
   (2018/C 182/12)
   Proceso kalba: nyderlandų

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Rechtbank Noord-Nederland

      Šalys pagrindinėje byloje

      Ieškovai: HQ, taip pat kaip įstatyminė savo nepilnamečio vaiko IP atstovė, JO

      Atsakovė: Aegean Airlines SA

      Prejudiciniai klausimai

               1.

               Ar Reglamento Nr. 261/2004 (1) 8 straipsnio 2 dalis turi būti aiškinama taip, kad keleivis, kuris pagal (į nacionalinę teisę perkeltą) Direktyvą 90/314/EEB dėl kelionių, atostogų ir organizuotų išvykų paketų (2) turi teisę atgauti už lėktuvo bilietus sumokėtą sumą iš savo kelionių organizatoriaus, nebegali reikalauti šios sumos iš oro vežėjo?

               2.

               Jeigu į pirmąjį klausimą būtų atsakyta teigiamai: ar keleivis vis dėlto galėtų reikalauti už lėktuvo bilietus sumokėtos sumos grąžinimo iš oro vežėjo, jeigu reikėtų manyti, kad, kilus kelionių organizatoriaus atsakomybei, jis finansiškai negalėtų atlyginti už lėktuvo bilietus sumokėtos sumos ir nėra ėmęsis jokių atsargumo priemonių, kad užtikrintų šios sumos grąžinimą?

      (1)  2004 m. vasario 11 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (EB) Nr. 261/2004, nustatantis bendras kompensavimo ir pagalbos keleiviams taisykles atsisakymo vežti ir skrydžių atšaukimo arba atidėjimo ilgam laikui atveju, panaikinantis Reglamentą (EEB) Nr. 295/91 (OL L 46, 2004, p. 1; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 7 sk., 8 t., p. 10).

      (2)  1990 m. birželio 13 d. Tarybos direktyva 90/314/EEB dėl kelionių, atostogų ir organizuotų išvykų paketų (OL L 158, 1990, p. 59; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 13 sk., 10 t., p. 132).


title: Byla C-192/18: 2018 m. kovo 15 d. pareikštas ieškinys byloje Europos Komisija / Lenkijos Respublika

text:
               28.5.2018

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 182/14

         2018 m. kovo 15 d. pareikštas ieškinys byloje Europos Komisija / Lenkijos Respublika

   (Byla C-192/18)
   (2018/C 182/17)
   Proceso kalba: lenkų

      Šalys

      Ieškovė: Europos Komisija, atstovaujama A. Szmytkowska, K. Banks, H. Krämer ir C. Valero

      Atsakovė: Lenkijos Respublika

      Ieškovės reikalavimai

               —

               Pripažinti, kad, 2017 m. liepos 12 d. Įstatymo, iš dalies keičiančio Įstatymą dėl bendrosios kompetencijos teismų sistemos struktūros (Prawo o ustroju sądów powszechnych) 13 straipsnio 1–3 punktuose nustačiusi skirtingą vyrų ir moterų, dirbančių bendrosios kompetencijos teismų ar Aukščiausiojo Teismo teisėjais, taip pat prokurorais, pensinį amžių, Lenkijos Respublika neįvykdė įsipareigojimų pagal Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo 157 straipsnį, taip pat pagal 2006 m. liepos 5 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2006/54/EB dėl moterų ir vyrų lygių galimybių ir vienodo požiūrio į moteris ir vyrus užimtumo bei profesinės veiklos srityje principo įgyvendinimo (nauja redakcija) (1) 5 straipsnio a punktą ir 9 straipsnio 1 dalies f punktą.

               —

               Pripažinti, kad, minėto įstatymo 13 straipsnio 1 punkte sumažinusi bendrosios kompetencijos teismų teisėjų pensinį amžių ir kartu suteikusi teisingumo ministrui teisę pagal šio įstatymo 1 straipsnio 26 punktą priimti sprendimą pratęsti teisėjų tarnybos laiką, Lenkijos Respublika neįvykdė įsipareigojimų pagal Europos Sąjungos sutarties 19 straipsnio 1 dalies antrą pastraipą, siejamą su Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijos 47 straipsniu.

               —

               Priteisti iš Lenkijos Respublikos bylinėjimosi išlaidas.

      Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

   Komisija kaltina Lenkijos Respubliką, kad, 2017 m. liepos 12 d. Įstatymo, iš dalies keičiančio Įstatymą dėl bendrosios kompetencijos teismų sistemos struktūros 13 straipsnio 1–3 punktuose nustačiusi skirtingą vyrų ir moterų, dirbančių bendrosios kompetencijos teismų ar Aukščiausiojo Teismo teisėjais, taip pat prokurorais, pensinį amžių ir šio įstatymo 13 straipsnio 1 punkte sumažinusi bendrosios kompetencijos teismų teisėjų pensinį amžių ir kartu suteikusi teisingumo ministrui teisę pagal šio įstatymo 1 straipsnio 26 punkto b ir c papunkčius, ji neįvykdė įsipareigojimų pagal Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo 157 straipsnį, taip pat pagal 2006 m. liepos 5 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2006/54/EB dėl moterų ir vyrų lygių galimybių ir vienodo požiūrio į moteris ir vyrus užimtumo bei profesinės veiklos srityje principo įgyvendinimo (nauja redakcija) 5 straipsnio a punktą ir 9 straipsnio 1 dalies f punktą, taip pat pagal Europos Sąjungos sutarties 19 straipsnio 1 dalies antrą pastraipą, siejamą su Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijos 47 straipsniu.

      (1)  OL L 204, p. 23.


title: Byla T-228/18: 2018 m. balandžio 5 d. pareikštas ieškinys byloje Transtec / Komisija

text:
               28.5.2018

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 182/29

         2018 m. balandžio 5 d. pareikštas ieškinys byloje Transtec / Komisija

   (Byla T-228/18)
   (2018/C 182/33)
   Proceso kalba: prancūzų

      Šalys

      Ieškovė: Transtec (Briuselis, Belgija), atstovaujama advokatų L. Levi ir N. Flandin

      Atsakovė: Europos Komisija

      Reikalavimai

   Ieškovė Bendrojo Teismo prašo:

               —

               pripažinti šį ieškinį priimtinu ir pagrįstu,

         todėl:

               —

               panaikinti 2018 m. kovo 26 d. sprendimą, kuriuo Europos Komisija atmetė ieškovės vadovaujamo pirkimo daliai Nr. 3 konsorciumo pasiūlymą, pateiktą vykstant konkursui „Framework contract for the implementation of external aid 2018“ (SIEA EUROPAID/138778/DH/SER/MULTI, toliau – konkursas), organizuotam siekiant sudaryti preliminariąją sutartį dėl paslaugų teikimo trečiosioms šalims, ES išorės pagalbos gavėjoms, ir nusprendė sutartį dėl pirkimo dalies Nr. 3 sudaryti su kitais dešimt dalyvių,

               —

               taikant proceso organizavimo priemonę (žr. Bendrojo Teismo procedūros reglamento 55 straipsnį) paprašyti atsakovės pateikti: i) pirkimo dalį Nr. 3 laimėjusių 10 pasiūlymų charakteristikas ir pranašumus, taip pat jiems skirtus balus už punkto „Bendra organizacija ir metodika“ („Global Organisation and Methodology“) 1.1, 1.2, 1.3, 1.4, 1.5 ir 1.6 papunkčius ir balus, pirkimo dalies Nr. 3 atveju gautus už techninę dalį („Technical score“) bei finansinę dalį („Financial score“) ir ii) išsamią vertinimo komiteto ataskaitą;

               —

               pripažinti priimtinu ir pagrįstu prašymą atlyginti iš viso 2 400 000 eurų dydžio žalą;

               —

               priteisti iš atsakovės visas bylinėjimosi išlaidas.

      Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

   Grįsdama ieškinį ieškovė remiasi šešiais pagrindais.

               1.

               Pirmasis ieškinio pagrindas susijęs su 2012 m. spalio 25 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES, Euratomas) Nr. 966/2012 dėl Sąjungos bendrajam biudžetui taikomų finansinių taisyklių ir kuriuo panaikinamas Tarybos reglamentas (EB, Euratomas) Nr. 1605/2002 (OL L 298, p. 1) (toliau – finansinis reglamentas) 106 straipsnio ir Nurodymų konkurso dalyviams („Instructions to Tenderers“, toliau – Nurodymai) 4 straipsnio pažeidimu. Šį pažeidimą Komisija padarė dėl to, kad dėl pažeidimų iš konkurso nepašalino dalyvio, priklausančio vienam iš konkursą laimėjusių konsorciumų.

               2.

               Antrasis ieškinio pagrindas susijęs su Komisijos padaryta akivaizdžia vertinimo klaida ir finansinio reglamento 110 straipsnio 5 dalies, 2012 m. spalio 29 d. Komisijos deleguotojo reglamento (ES) Nr. 1268/2012 dėl Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES, Euratomas) Nr. 966/2012 dėl Sąjungos bendrajam biudžetui taikomų finansinių taisyklių taikymo taisyklių (OL L 362, p. 1) (toliau – įgyvendinimo reglamentas) 151 straipsnio, pagal Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijos (toliau – Chartija) 41 straipsnio 2 dalį kylančios pareigos paisyti gero administravimo principo ir Nurodymų 15 straipsnio 3 dalies pažeidimu tiek, kiek Komisija nepakankamai atidžiai išnagrinėjo neįprastai mažos kainos pasiūlymus.

               3.

               Trečiasis ieškinio pagrindas susijęs su pareigos motyvuoti, kylančios pagal finansinio reglamento 113 straipsnio 2 dalį ir įgyvendinimo reglamento 161 straipsnio 1 dalį, pažeidimu.

               4.

               Ketvirtasis ieškinio pagrindas susijęs su Chartijos 47 straipsnyje įtvirtintos teisės į veiksmingą teisinę gynybą pažeidimu.

               5.

               Penktasis ieškinio pagrindas susijęs su vienodo požiūrio principo, nediskriminavimo ir sąžiningos konkurencijos užtikrinimo principų, finansinio reglamento 102 straipsnio 1 ir 2 dalių pažeidimu dėl Nurodymų 7 straipsnio nuostatų neteisėtumo.

               6.

               Šeštasis ieškinio pagrindas susijęs su Chartijos 41 straipsnyje įtvirtinto gero administravimo principo pažeidimu dėl Nurodymų 7 straipsnio 3 dalies nuostatų neteisėtumo.


title: Byla C-201/18: 2018 m. kovo 19 d. Cour d’appel de Mons (Belgija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Mydibel SA / État belge

text:
               28.5.2018

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 182/15

         2018 m. kovo 19 d.Cour d’appel de Mons (Belgija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Mydibel SA / État belge

   (Byla C-201/18)
   (2018/C 182/18)
   Proceso kalba: prancūzų

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Cour d’appel de Mons

      Šalys pagrindinėje byloje

      Apeliantė: Mydibel SA

      Kita apeliacinio proceso šalis: État belge

      Prejudicinis klausimas

   Ar 2006 m. lapkričio 28 d. Tarybos direktyvos dėl pridėtinės vertės mokesčio bendros sistemos (1) 14, 15, 168, 184, 185, 187 ir 188 straipsnius reikia aiškinti ir taikyti taip, kad su ilgą laiką gamybos procese naudojamu nekilnojamuoju turtu susijęs PVM, kuris iš pradžių buvo tinkamai atskaitytas, turi būti tikrinamas ir (ar) perskaičiuotas, jeigu šis ilgą laiką gamybos procese naudojamu nekilnojamasis turtas buvo „sale and lease back“ (atgalinė nuoma) sandorio dalykas, kai:

               —

               „sale lease back“ sandorį sudaro kartu ir tuo pat metu apmokestinamojo asmens dviem finansų institucijoms suteikta ilgalaikės nuomos teisė (t. y. laikinai suteikiama daiktinė teisė) ir šių dviejų finansų institucijų apmokestinamajam asmeniui suteikta išperkamoji nuoma;

               —

               šis „sale lease back“ sandoris yra tik finansinis sandoris, kuriuo siekiama padidinti apmokestinamojo asmens likvidųjį turtą;

               —

               „sale lease back“ (atgalinė nuoma) sandoris nebuvo apmokestintas PVM;

               —

               ilgą laiką gamybos procese naudojamas nekilnojamasis turtas liko apmokestinamojo asmens nuosavybėje ir buvo nepertraukiamai bei ilgai naudojamas prieš sandorio sudarymą ir po jo apmokestinamojo asmens apmokestinamajai veiklai vykdyti.

         Ar minėtų nuostatų aiškinimas ir taikymas, lemiantis iš pradžių atskaityto PVM tikrinimą ir (ar) perskaičiavimą, atitinka PVM neutralumo principą ir (ar) vienodo požiūrio principą?

      (1)  OL L 347, p. 1.


title: 2017 m. spalio 31 d. Teismo sprendimas byloje E-16/16 Fosen-Linjen AS prieš AtB AS (Viešieji pirkimai – Direktyva 89/665/EEB – Direktyva 2004/18/EB – Reikalavimas atlyginti žalą – Kaltė – Pažeidimo sunkumas – Įrodinėjimo našta – Pateikto pasiūlymo tikrinimas – Veiksmingumo, vienodo požiūrio, skaidrumo ir proporcingumo principai)

text:
               31.5.2018

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 186/12

         TEISMO SPRENDIMAS
   2017 m. spalio 31 d.
   byloje E-16/16
   Fosen-Linjen AS prieš AtB AS

      (Viešieji pirkimai – Direktyva 89/665/EEB – Direktyva 2004/18/EB – Reikalavimas atlyginti žalą – Kaltė – Pažeidimo sunkumas – Įrodinėjimo našta – Pateikto pasiūlymo tikrinimas – Veiksmingumo, vienodo požiūrio, skaidrumo ir proporcingumo principai)

   (2018/C 186/06)
   Byloje E-16/16 Fosen-Linjen AS prieš AtB AS dėl Frostatingo apeliacinio teismo (Frostating lagmannsrett, Norvegija) PRAŠYMO Teismui pagal ELPA valstybių susitarimo dėl Priežiūros institucijos ir Teisingumo Teismo įsteigimo 34 straipsnį išaiškinti 1989 m. gruodžio 21 d. Tarybos direktyvą 89/665/EEB dėl įstatymų ir kitų teisės aktų, susijusių su peržiūros procedūrų taikymu sudarant viešojo prekių pirkimo ir viešojo darbų pirkimo sutartis, derinimo, ypač jos 1 straipsnio 1 dalį ir 2 straipsnio 1 dalies c punktą, Teismas, kurį sudaro pirmininkas Carlas Baudenbacheris (pranešėjas) ir teisėjai Peras Christiansenas ir Benediktas Bogasonas (ad hoc teisėjas), 2017 m. spalio 31 d. priėmė sprendimą, kurio rezoliucinė dalis yra tokia:

               1.

               Pagal Direktyvos 89/665/EEB 2 straipsnio 1 dalies c punktą žalos atlyginimo priteisimas nepriklauso nuo to, ar viešųjų pirkimų teisės nuostatų pažeidimo priežastis buvo kaltė ir veiksmai, aiškiai nukrypstantys nuo pagrįstos veiksmų eigos, nei nuo to, ar pažeidimas įvykdytas dėl esminės klaidos, arba padarius esminę, didelę ir akivaizdžią klaidą. Paprastas viešųjų pirkimų teisės nuostatų pažeidimas savaime yra pakankamas, kad būtų galima reikalauti perkančiosios organizacijos atlyginti nukentėjusiam asmeniui dėl to patirtą žalą pagal Direktyvos 89/665/EEB 2 straipsnio 1 dalies c punktą, jei tenkinamos kitos žalos atlyginimo priteisimo sąlygos, ypač priežastinio ryšio sąlyga.

               2.

               Direktyva 89/665/EEB neužkerta kelio taikyti reikalavimą, pagal kurį priteisti žalos atlyginimą įmanoma tik jeigu nukentėjęs konkurso dalyvis aiškiai įrodo, t. y. pateikia įrodymų, patvirtinančių esant didesnę tikimybę, kad sutartis būtų buvusi sudaryta su juo, jeigu perkančioji organizacija nebūtų padariusi klaidos, su sąlyga, kad laikomasi lygiavertiškumo ir veiksmingumo principų.

               3.

               Direktyva 89/665/EEB neužkerta kelio taikyti nacionalinės teisės nuostatas, pagal kurias perkančiajai organizacijai gali būti netaikoma atsakomybė dėl negautų pajamų tuo atveju, jei dėl perkančiosios organizacijos padarytos klaidos viešųjų pirkimų procedūra buvo atšaukta laikantis EEE viešųjų pirkimų teisės nuostatų, net jeigu procedūros metu nebuvo remiamasi tuo, kad padaryta klaida nėra klaida, kuria ieškovas grindžia savo reikalavimą. Pareiga įrodyti, kad tokia klaida buvo padaryta, ir pagrįsti savo sprendimą atšaukti viešųjų pirkimų procedūrą, tenka perkančiajai organizacijai.

               4.

               Viešųjų pirkimų sutarties sudarymo kriterijai turi būti suformuluoti taip, kad visi pakankamai gerai informuoti ir įprastai rūpestingi konkurso dalyviai galėtų juos vienodai aiškinti. Perkančioji organizacija taip pat privalo patikrinti, ar konkurso dalyvio pateikta informacija yra patikima, t. y. ar atitinkamas konkurso dalyvis gali užtikrinti tai, kas nurodyta jo pasiūlyme, ir ar pasiūlymas atitinka perkančiosios organizacijos nustatytus kriterijus. Patikrinimo reikalavimas turi atitikti proporcingumo principą. Jei visiems konkurso dalyviams sudaromos vienodos sąlygos, perkančioji organizacija gali atsižvelgti į pasiūlyme pateiktą informaciją tam, kad veiksmingai patikrintų informaciją, susijusią su sutarties sudarymo kriterijais. Nustatyti, ar atliekant minėtą viešųjų pirkimų procedūrą buvo laikomasi šių sąlygų, turi prašymą pateikęs teismas, atsižvelgdamas į vienodo požiūrio, skaidrumo ir proporcingumo principus.


title: Byla C-605/16 P: 2018 m. vasario 16 d. Teisingumo Teismo pirmininko nutartis byloje Europos Sąjungos Taryba / PT Ciliandra Perkasa, Europos Komisija, European Biodiesel Board (EBB)

text:
               4.6.2018

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 190/18

         2018 m. vasario 16 d. Teisingumo Teismo pirmininko nutartis byloje Europos Sąjungos Taryba / PT Ciliandra Perkasa, Europos Komisija, European Biodiesel Board (EBB)

   (Byla C-605/16 P) (1)

   (2018/C 190/26)
   Proceso kalba: anglų
   Teisingumo Teismo pirmininkas nutartimi nurodė išbraukti bylą iš registro.

      (1)  OL C 30, 2017 1 30.


title: Byla C-606/16 P: 2018 m. vasario 16 d. Teisingumo Teismo pirmininko nutartis byloje Europos Sąjungos Taryba / PT Perindustrian dan Perdagangan Musim Semi Mas (PT Musim Mas), Europos Komisija, European Biodiesel Board (EBB)

text:
               4.6.2018

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 190/18

         2018 m. vasario 16 d. Teisingumo Teismo pirmininko nutartis byloje Europos Sąjungos Taryba / PT Perindustrian dan Perdagangan Musim Semi Mas (PT Musim Mas), Europos Komisija, European Biodiesel Board (EBB)

   (Byla C-606/16 P) (1)

   (2018/C 190/27)
   Proceso kalba: anglų
   Teisingumo Teismo pirmininkas nutartimi nurodė išbraukti bylą iš registro.

      (1)  OL C 30, 2017 1 30.


title: Byla C-252/17: 2018 m. kovo 21 d. Teisingumo Teismo (aštuntoji kolegija) nutartis byloje (Juzgado de lo Social n° 2 de Cádiz (Ispanija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Moisés Vadillo González / Alestis Aerospace SL (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą — Teisingumo Teismo procedūros reglamento 53 straipsnio 2 dalis ir 94 straipsnis — Pakankamų paaiškinimų dėl pagrindinėje byloje nagrinėjamo ginčo faktinių ir teisinių aplinkybių nepateikimas ir priežasčių, pateisiančių būtinybę gauti atsakymą į prejudicinius klausimus, nenurodymas — Akivaizdus nepriimtinumas)

text:
               4.6.2018

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 190/2

         2018 m. kovo 21 d. Teisingumo Teismo (aštuntoji kolegija) nutartis byloje (Juzgado de lo Social no 2 de Cádiz (Ispanija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Moisés Vadillo González / Alestis Aerospace SL

   (Byla C-252/17) (1)

   ((Prašymas priimti prejudicinį sprendimą - Teisingumo Teismo procedūros reglamento 53 straipsnio 2 dalis ir 94 straipsnis - Pakankamų paaiškinimų dėl pagrindinėje byloje nagrinėjamo ginčo faktinių ir teisinių aplinkybių nepateikimas ir priežasčių, pateisiančių būtinybę gauti atsakymą į prejudicinius klausimus, nenurodymas - Akivaizdus nepriimtinumas))
   (2018/C 190/02)
   Proceso kalba: ispanų

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Juzgado de lo Social no 2 de Cádiz

      Šalys

      Ieškovas: Moisés Vadillo González

      Atsakovė: Alestis Aerospace SL

      dalyvaujant: Ministerio Fiscal

      Rezoliucinė dalis

   Juzgado de lo Social no 2 de Cádiz (Kadiso darbo bylų teismas Nr. 2, Ispanija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą, pateiktas 2017 m. gegužės 18 d. sprendimu, yra akivaizdžiai nepriimtinas

      (1)  OL C 256, 2017 8 7.


title: Byla C-170/17: 2018 m. vasario 2 d. Teisingumo Teismo devintosios kolegijos pirmininko nutartis byloje Europos Komisija / Portugalijos Respublika

text:
               4.6.2018

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 190/19

         2018 m. vasario 2 d. Teisingumo Teismo devintosios kolegijos pirmininko nutartis byloje Europos Komisija / Portugalijos Respublika

   (Byla C-170/17) (1)

   (2018/C 190/29)
   Proceso kalba: portugalų
   Devintosios kolegijos pirmininkas nutartimi nurodė išbraukti bylą iš registro.

      (1)  OL C 161, 2017 5 22.


title: Byla T-178/18: 2018 m. kovo 8 d. pareikštas ieškinys byloje Région de Bruxelles-Capitale / Komisija

text:
               4.6.2018

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 190/32

         2018 m. kovo 8 d. pareikštas ieškinys byloje Région de Bruxelles-Capitale / Komisija

   (Byla T-178/18)
   (2018/C 190/55)
   Proceso kalba: prancūzų

      Šalys

      Ieškovas: Région de Bruxelles-Capitale (Briuselis, Belgija), atstovaujamas advokatų A. Bailleux ir B. Magarinos Rey

      Atsakovė: Europos Komisija

      Reikalavimai

   Ieškovas Bendrojo Teismo prašo:

               —

               pripažinti šį ieškinį priimtinu ir pagrįstu,

               —

               panaikinti ginčijamą [2017 m. gruodžio 12 d. Komisijos įgyvendinimo] reglamentą [(ES) Nr. 2017/2324, kuriuo pagal Europos Parlamento ir Tarybos reglamentą (EB) Nr. 1107/2009 dėl augalų apsaugos produktų pateikimo į rinką pratęsiamas veikliosios medžiagos glifosato patvirtinimo galiojimas ir iš dalies keičiamas Komisijos įgyvendinimo reglamento (ES) Nr. 540/2011 priedas (OL L 333, 2017, p. 10)], tačiau palikti galioti jo pasekmes iki tol, kol per pagrįstą laiką, bet ne vėliau kaip iki 2021 m. gruodžio 16 d., jis bus pakeistas kitų reglamentu.

               —

               priteisti iš Komisijos bylinėjimosi šioje instancijoje išlaidas.

      Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

   Grįsdamas ieškinį ieškovas remiasi dviem pagrindais.

               1.

               Pirmasis ieškinio pagrindas yra susijęs su aukšto žmonių sveikatos ir aplinkos apsaugos lygio principų pažeidimu. Šį pagrindą sudaro dvi dalys.

                           —

                           Pirmoji dalis, susijusi su pareigos užtikrinti aukštą sveikatos ir aplinkos apsaugos lygį per rizikos mokslinio vertinimo stadiją pažeidimu, nes ginčijamas reglamentas pagrįstas atsargumo principo reikalavimų neatitinkančiu moksliniu rizikos sveikatai ir aplinkai vertinimu. Ieškovo teigimu, konstatuota trūkumų, susijusių su duomenų nustatymu, atranka, vertinimu, apdorojimo metodu ir jų aiškinimu ir su prieinamais moksliniais tyrimais.

                           —

                           Antroji dalis, susijusi su pareigos užtikrinti aukštą sveikatos ir aplinkos apsaugos lygį per politinio vertinimo ir rizikos valdymo stadiją pažeidimu, nes pagal ginčijamą reglamentą nėra atliekama atsargumo principą atitinkančių politinio vertinimo ir rizikos valdymo. Ieškovas mano, kad, pirma, patvirtinimas pratęstas, nors rizikos vertinime buvo didelių spragų ir neaiškumų, ir, antra, kartu su šiuo pratęsimu nėra numatyta adekvačių rizikos sušvelninimo ar sumažinimo priemonių plačiąja prasme.

               2.

               Antrasis ieškinio pagrindas, susijęs su pareigos motyvuoti ir gero administravimo principo pažeidimu, nes ginčijamas reglamente yra vidinių prieštaravimų. Ieškovas teigia, kad šio reglamento preambulė ir straipsnių nuostatos sudaro įspūdį, kad glifosatas neturi nei kenksmingo poveikio žmonių ir gyvūnų sveikatai, nei nepriimtino poveikio aplinkai, nors iš jo I priede esančių konkrečių nuostatų galima numanyti apie tokio poveikio buvimą. Dėl tokio prieštaravimo visuomenei būtų neaišku, ar glifosatas kelia ar ne pavojų sveikatai ir aplinkai.


title: Byla T-439/16: 2018 m. balandžio 20 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje holyGhost / EUIPO – CBM (holyGhost) (Europos Sąjungos prekių ženklas — Protesto procedūra — Žodinio Europos Sąjungos prekių ženklo „holyGhost“ paraiška — Ankstesnis žodinis Europos Sąjungos prekių ženklas HOLY — Santykinis atmetimo pagrindas — Galimybė supainioti — Reglamento (EB) Nr. 207/2009 8 straipsnio 1 dalies b punktas (dabar – Reglamento (ES) 2017/1001 8 straipsnio 1 dalies b punktas))

text:
               4.6.2018

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 190/24

         2018 m. balandžio 20 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje holyGhost / EUIPO – CBM (holyGhost)

   (Byla T-439/16) (1)

   ((Europos Sąjungos prekių ženklas - Protesto procedūra - Žodinio Europos Sąjungos prekių ženklo „holyGhost“ paraiška - Ankstesnis žodinis Europos Sąjungos prekių ženklas HOLY - Santykinis atmetimo pagrindas - Galimybė supainioti - Reglamento (EB) Nr. 207/2009 8 straipsnio 1 dalies b punktas (dabar – Reglamento (ES) 2017/1001 8 straipsnio 1 dalies b punktas)))
   (2018/C 190/43)
   Proceso kalba: vokiečių

      Šalys

      Ieškovė: holyGhost GmbH (Miunchenas, Vokietija), atstovaujama advokatų M. Wiedemann ir D. Engbrink

      Atsakovė: Europos Sąjungos intelektinės nuosavybės tarnyba (EUIPO), atstovaujama iš pradžių A. Schifko, vėliau D. Walicka

      Kita procedūros EUIPO apeliacinėje taryboje šalis, įstojusi į bylą Bendrajame Teisme: CBM Creative Brands Marken GmbH (Ciurichas, Šveicarija)

      Dalykas

   Ieškinys dėl 2016 m. gegužės 30 d. EUIPO penktosios apeliacinės tarybos sprendimo (byla R 2867/2014-5), susijusio su protesto procedūra tarp CBM ir holyGhost.

      Rezoliucinė dalis

               1.

               Atmesti ieškinį.

               2.

               Priteisti iš HolyGhost GmbH bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 350, 2016 9 26.


title: Byla C-604/17: 2018 m. sausio 16 d. Teisingumo Teismo (šeštoji kolegija) nutartis byloje (Varhoven kasatsionen sad (Bulgarija) (Bulgarija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) PM / AH (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą — Teisingumo Teismo procedūros reglamento 99 straipsnis — Laisvės, saugumo ir teisingumo erdvė — Teismų bendradarbiavimas civilinėse bylose — Jurisdikcija bylose dėl tėvų pareigų — Reglamentas (EB) Nr. 2201/2003 — Valstybės narės teismo jurisdikcija nagrinėti ieškinį dėl tėvų pareigų tuo atveju, kai vaikas negyvena tos valstybės teritorijoje — Jurisdikcija išlaikymo prievolių srityje — Reglamentas (EB) Nr. 4/2009)

text:
               4.6.2018

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 190/3

         2018 m. sausio 16 d. Teisingumo Teismo (šeštoji kolegija) nutartis byloje (Varhoven kasatsionen sad (Bulgarija) (Bulgarija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) PM / AH

   (Byla C-604/17) (1)

   ((Prašymas priimti prejudicinį sprendimą - Teisingumo Teismo procedūros reglamento 99 straipsnis - Laisvės, saugumo ir teisingumo erdvė - Teismų bendradarbiavimas civilinėse bylose - Jurisdikcija bylose dėl tėvų pareigų - Reglamentas (EB) Nr. 2201/2003 - Valstybės narės teismo jurisdikcija nagrinėti ieškinį dėl tėvų pareigų tuo atveju, kai vaikas negyvena tos valstybės teritorijoje - Jurisdikcija išlaikymo prievolių srityje - Reglamentas (EB) Nr. 4/2009))
   (2018/C 190/04)
   Proceso kalba: bulgarų

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Varhoven kasatsionen sad (Bulgarija)

      Šalys

      Kasatorius: PM

      Kita proceso šalis: AH

      Rezoliucinė dalis

   2003 m. lapkričio 27 d. Tarybos reglamentą (EB) Nr. 2201/2003 dėl jurisdikcijos ir teismo sprendimų, susijusių su santuoka ir tėvų pareigomis, pripažinimo bei vykdymo, panaikinantį Reglamentą (EB) Nr. 1347/2000, reikia aiškinti taip, kad valstybės narės teismas, kuris pagal šio reglamento 3 straipsnio 1 dalies b punktą turi jurisdikciją nagrinėti sutuoktinių, turinčių šios valstybės narės pilietybę, santuokos nutraukimo prašymą, neturi jurisdikcijos spręsti dėl sutuoktinių vaiko globos teisių ir bendravimo teisių, jeigu tuo momentu, kai buvo kreiptasi į šį teismą, to vaiko nuolatinė gyvenamoji vieta buvo kitoje valstybėje narėje ir jeigu nėra įvykdytos sąlygos dėl jurisdikcijos tam teismui suteikimo pagal minėto reglamento 12 straipsnį; iš pagrindinės bylos aplinkybių taip pat nematyti, kad ši jurisdikcija galėtų būti pagrįsta to paties reglamento 9, 10 ar 15 straipsniais. Be to, šis teismas neatitinka 2008 m. gruodžio 18 d. Tarybos reglamento (EB) Nr. 4/2009 dėl jurisdikcijos, taikytinos teisės, teismo sprendimų pripažinimo ir vykdymo bei bendradarbiavimo išlaikymo prievolių srityje 3 straipsnio d punkte įtvirtintų sąlygų, kurios turi būti įvykdytos siekiant nagrinėti prašymą dėl išlaikymo prievolės.

      (1)  OL C 22, 2018 1 22.


title: Byla C-651/17 P: 2017 m. lapkričio 21 d. Grupo Osborne S.A. pateiktas apeliacinis skundas dėl 2017 m. rugsėjo 20 d. Bendrojo Teismo (septintoji kolegija) priimto sprendimo byloje T-350/13 Jordi Nogués / EUIPO – Grupo Osborne (BADTORO)

text:
               4.6.2018

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 190/4

         2017 m. lapkričio 21 d.Grupo Osborne S.A. pateiktas apeliacinis skundas dėl 2017 m. rugsėjo 20 d. Bendrojo Teismo (septintoji kolegija) priimto sprendimo byloje T-350/13 Jordi Nogués / EUIPO – Grupo Osborne (BADTORO)

   (Byla C-651/17 P)
   (2018/C 190/05)
   Proceso kalba: ispanų

      Šalys

      Apeliantė: Grupo Osborne S.A., atstovaujama advokato J. M. Iglesias Monravá

      Kitos proceso šalys: Jordi Nogués S.L. ir Europos Sąjungos intelektinės nuosavybės tarnyba
   2018 m. balandžio 12 d. nutartimi Teisingumo Teismas (šeštoji kolegija) atmetė apeliacinį skundą ir nusprendė, kad Grupo Osborne S.A. padengia savo pačios bylinėjimosi išlaidas.


title: Byla C-198/18: 2018 m. kovo 20 d. Högsta domstolen (Švedija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje CeDe Group AB / bankrutuojanti KAN Sp. z o.o.

text:
               4.6.2018

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 190/11

         2018 m. kovo 20 d.Högsta domstolen (Švedija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje CeDe Group AB / bankrutuojanti KAN Sp. z o.o.

   (Byla C-198/18)
   (2018/C 190/15)
   Proceso kalba: švedų

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Högsta domstolen

      Šalys pagrindinėje byloje

      Apeliantė: CeDe Group AB

      Kita apeliacinio proceso šalis: bankrutuojanti KAN Sp z o.o.

      Prejudiciniai klausimai

               1.

               Ar Reglamento Nr. 1346/2000 (1) 4 straipsnis turi būti aiškinamas taip, kad jis taikomas ieškiniui, kurį Lenkijos bendrovės, kuriai iškelta bankroto byla Lenkijoje, likvidatorius pateikė Švedijos teismui prieš Švedijos bendrovę dėl apmokėjimo už pagal sutartį, kurią iki bankroto bylos iškėlimo sudarė bendrovės, pristatytas prekes?

               2.

               Jeigu į pirmąjį klausimą būtų atsakyta teigiamai, ar svarbu tai, kad bylas nagrinėjant teismuose aptariamą reikalavimą likvidatorius perduoda bendrovei, kuri į bylą įstoja vietoje likvidatoriaus?

               3.

               Jeigu į antrąjį klausimą būtų atsakyta teigiamai, ar svarbu, jeigu bendrovei, kuri įstojo į bylą, vėliau iškeliama bankroto byla?

               4.

               Jeigu atsakovas teismuose nagrinėjamose bylose pirmajame klausime nurodytomis aplinkybėmis reikalauja, kad būtų atliktas likvidatoriaus reikalavimo patenkinti mokėjimo reikalavimą ir tos pačios sutarties pagrindu kaip ir šis reikalavimas pateikto priešpriešinio reikalavimo tarpusavio įskaitymas, ar šiam įskaitymui taikomas 4 straipsnio 2 dalies d punktas?

               5.

               Ar Reglamento Nr. 1346/2000 4 straipsnio 2 dalies d punkto ir 6 straipsnio 1 dalies tarpusavio santykį reikia aiškinti taip, kad 6 straipsnio 1 dalis taikoma tik tuomet, jeigu pagal valstybės, kurioje iškelta byla, teisę nėra galimybės taikyti įskaitymo, ar 6 straipsnio 1 dalis taip pat taikoma kitais atvejais, pavyzdžiui, kai aptariamose teisės sistemose šiek tiek skiriasi įskaitymo galimybės arba kai galimybės yra visiškai vienodos, tačiau valstybėje, kurioje iškelta byla, įskaitymai neleidžiami?

      (1)  2000 m. gegužės 29 d. Tarybos Reglamentas (EB) Nr. 1346/2000 dėl bankroto bylų (OL L 160, 2000, p. 1; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 19 sk., 1 t., p. 191).


title: Byla C-652/17 P: 2017 m. lapkričio 21 d. Grupo Osborne S.A. pateiktas apeliacinis skundas dėl 2017 m. rugsėjo 20 d. Bendrojo Teismo (septintoji kolegija) priimto sprendimo byloje T-386/15 Jordi Nogués / EUIPO – Grupo Osborne (BADTORO)

text:
               4.6.2018

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 190/4

         2017 m. lapkričio 21 d.Grupo Osborne S.A. pateiktas apeliacinis skundas dėl 2017 m. rugsėjo 20 d. Bendrojo Teismo (septintoji kolegija) priimto sprendimo byloje T-386/15 Jordi Nogués / EUIPO – Grupo Osborne (BADTORO)

   (Byla C-652/17 P)
   (2018/C 190/06)
   Proceso kalba: ispanų

      Šalys

      Apeliantė: Grupo Osborne S.A., atstovaujama advokato J. M. Iglesias Monravá

      Kitos proceso šalys: Jordi Nogués S.L. ir Europos Sąjungos intelektinės nuosavybės tarnyba
   2018 m. balandžio 12 d. nutartimi Teisingumo Teismas (šeštoji kolegija) atmetė apeliacinį skundą ir nurodė Grupo Osborne S.A. padengti savo bylinėjimosi išlaidas.


title: Byla C-209/18: 2018 m. kovo 23 d. pareikštas ieškinys byloje Europos Komisija / Austrijos Respublika

text:
               4.6.2018

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 190/12

         2018 m. kovo 23 d. pareikštas ieškinys byloje Europos Komisija / Austrijos Respublika

   (Byla C-209/18)
   (2018/C 190/16)
   Proceso kalba: vokiečių

      Šalys

      Ieškovė: Europos Komisija, atstovaujama G. Braun ir H. Tserepa-Lacombe

      Atsakovė: Austrijos Respublika

      Ieškovės reikalavimai

               1.

               Pripažinti, kad palikusi galioti PatAnwG 29a straipsnio 7 punkte, siejamame su 2 straipsnio 1 dalies c punktu, įtvirtintus advokatų kontorų patentų srityje buveinėms taikomus reikalavimus, ZTG 25 straipsnio 1 dalyje įtvirtintus statybos inžinerijos bendrovių buveinėms taikomus reikalavimus, ZTG 26 straipsnio 1 dalyje ir 28 straipsnio 1 dalyje įtvirtintus statybos inžinerijos bendrovių teisinės formos ir dalyvavimo valdant šių bendrovių kapitalą reikalavimus, PatAnwG 29a straipsnio 1, 2 ir 11 punktuose įtvirtintus advokatų kontorų patentų srityje teisinės formos ir dalyvavimo valdant šių kontorų kapitalą reikalavimus ir TÄG 15a straipsnio 1 dalyje įtvirtintus veterinarijos gydytojų bendrijų teisinės formos ir dalyvavimo valdant šių bendrijų kapitalą reikalavimus, taip pat ZTG 21 straipsnio 1 dalyje numatytą statybos inžinerijos bendrovėms taikomą ir PatAnwG 29a straipsnio 6 punkte numatytą advokatų kontoroms patentų srityje taikomą ribojimą vykdyti veiklą keliose srityse, Austrijos Respublika neįvykdė įsipareigojimų pagal Paslaugų direktyvos (1) 14 straipsnio 1 dalį, 15 straipsnio 1 dalį, 2 dalies b ir c punktus, 3 dalį ir 25 straipsnį, taip pat pagal SESV 49 ir 56 straipsnius.

               2.

               Priteisti iš Austrijos Respublikos bylinėjimosi išlaidas.

      Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

   Grįsdama savo ieškinį ieškovė pateikia šiuos argumentus:
   Austrijos teisėje vis dar galioja statybos inžinierių ir advokatų patentų srityje profesinių bendrijų buveinėms taikomi reikalavimai, kurie prieštarauja Paslaugų direktyvos 14 straipsnio 1 dalies b punktui. Šios nuostatos tiesiogiai diskriminuoja dėl įstatuose numatytos bendrijos buveinės vietos ir netiesiogiai dėl jos narių pilietybės.
   Statybos inžinerijos bendrovių, advokatų patentų srityje kontorų ir veterinarijos gydytojų bendrijų teisinės formos ir dalyvavimo valdant jų kapitalą reikalavimai kliudo Austrijos paslaugų teikėjams ir trukdo steigtis paslaugų teikėjams iš kitų valstybių narių, nes apribojamos jų galimybės įsteigti antrinę buveinę Austrijoje, jei savo struktūros jie nepritaiko prie šių nuostatų.
   Austrijos teisės nuostatos, pagal kurias atitinkamos profesinės bendrijos privalo apsiriboti advokato patentų srityje ar statybos inžinieriaus veikla, prieštarauja Paslaugų direktyvos 25 straipsniui, nes jomis apribojama veiklą keliose srityse vykdančių profesinių bendrijų iš kitų valstybių narių galimybė steigti antrinę buveinę Austrijoje, taip pat apribojama Austrijos profesinių bendrijų galimybė įsisteigti pirmą kartą. Taip užkertamas kelias plėtoti naujus, inovatyvius verslo modelius, kurie leistų įmonėms siūlyti daugiau įvairių paslaugų.

      (1)  2006 m. gruodžio 12 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2006/123/EB dėl paslaugų vidaus rinkoje (OL L 376, 2006, p. 36).


title: Byla C-660/17 P: 2017 m. lapkričio 24 d. RF pateiktas apeliacinis skundas dėl 2017 m. rugsėjo 13 d. Bendrojo Teismo (šeštoji kolegija) priimtos nutarties byloje T-880/16, RF / Komisija

text:
               4.6.2018

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 190/5

         2017 m. lapkričio 24 d. RF pateiktas apeliacinis skundas dėl 2017 m. rugsėjo 13 d. Bendrojo Teismo (šeštoji kolegija) priimtos nutarties byloje T-880/16, RF / Komisija

   (Byla C-660/17 P)
   (2018/C 190/07)
   Proceso kalba: lenkų

      Šalys

      Apeliantė: RF, atstovaujama radca prawny K. Komar-Komarowski

      Kita proceso šalis: Europos Komisija

      Apeliantės reikalavimai

               —

               panaikinti skundžiamą sprendimą ir perduoti bylą Bendrajam Teismui, kad jis iš naujo išnagrinėtų bylą ir priimtų sprendimą iš esmės, kurį būtų galima apskųsti,

               —

               šio prašymo nepatenkinus: jeigu Teisingumo Teismas pripažintų, kad įvykdytos sąlygos galutiniam sprendimui byloje priimti, panaikinti skundžiamą sprendimą ir visiškai patenkinti visus pirmojoje instancijose pareikštus reikalavimus,

               —

               priteisti iš atsakovės bylinėjimosi išlaidas.

      Apeliacinio skundo pagrindai ir pagrindiniai argumentai

               1.

               Dėl klaidingo aiškinimo buvo pažeista Europos Sąjungos Teisingumo Teismo statuto 45 straipsnio 2 dalis, siejama su jo 53 straipsniu. Pripažinęs, kad sąvoka „force majeure“ ir „aplinkybės, kurių nebuvo galima numatyti“ turi tą pačią reikšmę, Bendrasis Teismas pažeidė teisės aktų leidėjo racionalumo principą. Tokia abiejų sąvokų samprata taip pat prieštarauja Statuto 45 straipsnio, pagal kurį siekiama kompensuoti skirtumą, atsirandantį dėl nuotolio (tarp šalies gyvenamosios vietos ir Teisingumo Teismo būstinės), tikslui. Todėl Bendrasis Teismas nepagrįstai neatsižvelgė į aplinkybes, kurių nebuvo galima numatyti, dėl kurių apeliantė negalėjo laiku įteikti ieškinio popierinės versijos (originalo).

               2.

               Dėl klaidingo aiškinimo buvo pažeistas 2015 m. kovo 4 d. Bendrojo Teismo procedūros reglamento 126 straipsnis. Nors sąlygos nebuvo įvykdytos, Bendrasis Teismas taikė Procedūros reglamento 126 straipsnį ir apeliantės ieškinį atmetė kaip akivaizdžiai nepriimtiną. Bendrojo Teismo padarytas Procedūros reglamento 126 straipsnio pažeidimas buvo neišvengiama ir akivaizdi Statuto 45 straipsnio, siejamo su jo 53 straipsniu, pažeidimo pasekmė.

               3.

               Klaidingai pripažinta, kad apeliantė neįrodė, jog susiklostė aplinkybės, kurių nebuvo galima numatyti, kaip jos suprantamos pagal Statuto 45 straipsnio 2 dalį. Apeliantė įrodė, kad susiklostė aplinkybės, kurių nebuvo galima numatyti. Dėl šių aplinkybių apeliantė pateikė ne tik daugiau įrodymų nei reikalaujama, bet ir apskritai visus jai prieinamus įrodymus. Apeliantė rūpestingai ėmėsi priemonių, kurių iš jos buvo galima pagrįstai tikėtis, kad pašto siunta su ieškiniu būtų pristatyta laiku. Pašto siuntos atidavimo momentu apeliantė nebeturėjo įtakos jos pristatymo procesui; nuo to momento pristatymo terminą įtakojančios aplinkybės visiškai nebepriklausė nuo apeliantės valios.

               4.

               Buvo pažeisti 1950 m. lapkričio 4 d. Romoje pasirašytos Žmogaus teisių ir pagrindinių laisvių apsaugos konvencijos 1 straipsnis, 6 straipsnio 1 dalis ir 14 straipsnis, nes Bendrasis Teismas apsunkino galimybes kreiptis į teismą ir šalį diskriminavo dėl jos gyvenamosios vietos arba buveinės. Tai, kad Bendrasis Teismas visoms Europos Sąjungos valstybėms narėms nustatė vienodą terminą dėl nuotolių, lemia, kad šalims, kurių gyvenamoji vieta arba buveinė yra toli nuo Bendrojo Teismo buveinės, ypač šalims, kurių gyvenamoji vieta arba buveinė yra šalies provincijoje, apsunkinamos galimybės kreiptis į teismą, todėl tai yra bylos šalių diskriminacija dėl jų gyvenamosios vietos.


title: Byla T-648/16: 2018 m. balandžio 17 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Şölen Çikolata Gıda Sanayi ve Ticaret / EUIPO – Zaharieva (BOBO cornet) (Europos Sąjungos prekių ženklas — Protesto procedūra — Vaizdinio Europos Sąjungos prekių ženklo „BOBO cornet“ paraiška — Ankstesnis vaizdinis Europos Sąjungos prekių ženklas „OZMO cornet“ — Galimybės supainioti nebuvimas — Reglamento (EB) Nr. 207/2009 8 straipsnio 1 dalies b punktas (dabar – Reglamento (ES) 2017/1001 8 straipsnio 1 dalies b punktas))

text:
               4.6.2018

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 190/25

         2018 m. balandžio 17 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Şölen Çikolata Gıda Sanayi ve Ticaret / EUIPO – Zaharieva (BOBO cornet)

   (Byla T-648/16) (1)

   ((Europos Sąjungos prekių ženklas - Protesto procedūra - Vaizdinio Europos Sąjungos prekių ženklo „BOBO cornet“ paraiška - Ankstesnis vaizdinis Europos Sąjungos prekių ženklas „OZMO cornet“ - Galimybės supainioti nebuvimas - Reglamento (EB) Nr. 207/2009 8 straipsnio 1 dalies b punktas (dabar – Reglamento (ES) 2017/1001 8 straipsnio 1 dalies b punktas)))
   (2018/C 190/44)
   Proceso kalba: anglų

      Šalys

      Ieškovė: Şölen Çikolata Gıda Sanayi ve Ticaret AŞ (Şehitkamil Gaziantep, Turkija), atstovaujama advokatės T. Tsenova

      Atsakovė: Europos Sąjungos intelektinės nuosavybės tarnyba (EUIPO), atstovaujama A. Folliard-Monguiral

      Kita procedūros EUIPO apeliacinėje taryboje šalis, įstojusi į bylą Bendrajame Teisme: Elka Zaharieva (Plovdivas, Bulgarija), atstovaujama advokato A. Kostov

      Dalykas

   Ieškinys dėl 2016 m. liepos 20 d. EUIPO ketvirtosios apeliacinės tarybos sprendimo (byla R 906/2015-4), susijusio su protesto procedūra tarp Şölen Çikolata Gıda Sanayi ve Ticaret ir E. Zaharieva.

      Rezoliucinė dalis

               1.

               Atmesti ieškinį.

               2.

               Priteisti iš Şölen Çikolata Gıda Sanayi ve Ticaret AŞ bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 402, 2016 10 31.


title: Byla C-135/18: 2018 m. vasario 20 d. Bundesgerichtshof (Vokietija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Logistik XXL GmbH / CMR Transport & Logistik

text:
               4.6.2018

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 190/6

         2018 m. vasario 20 d.Bundesgerichtshof (Vokietija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Logistik XXL GmbH / CMR Transport & Logistik

   (Byla C-135/18)
   (2018/C 190/08)
   Proceso kalba: vokiečių

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Bundesgerichtshof

      Šalys pagrindinėje byloje

      Ieškovė ir atskirąjį skundą pateikęs asmuo: Logistik XXL GmbH

      Atsakovė: CMR Transport & Logistik

      Prejudiciniai klausimai

               1.

               Ar sprendime, kuriuo atsakovei buvo neribotai ir besąlygiškai nustatyta prievolė ir kuris buvo apskųstas apeliacine tvarka kilmės valstybėje narėje arba dar nepasibaigė jo apskundimo terminas, kilmės teismo nurodymas, kad sprendimas skubiai vykdytinas prieš sprendimui įsiteisėjant, tik jeigu pateikiama garantija, laikytinas reikalavimu pagal 2012 m. gruodžio 12 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) Nr. 1215/2012 dėl jurisdikcijos ir teismo sprendimų civilinėse ir komercinėse bylose pripažinimo ir vykdymo (1) I priedo formos 4.4 punktą?

               2.

               Jei atsakymas į pirmąjį klausimą būtų teigiamas: Ar tai galioja ir tuo atveju, kai kilmės valstybėje narėje galima užtikrinti įvykdymą pagal skubiai vykdytinu pripažintą sprendimą nepateikus garantijos?

               3.

               Jei atsakymas į antrąjį klausimą būtų teigiamas:

                           a)

                           Kaip turi elgtis kilmės teismas tokiu atveju, kai priimamas sprendimas, kuriuo nustatytas vykdytinas įpareigojimas ir kuris buvo apskųstas apeliacine tvarka kilmės valstybėje narėje arba dar nepasibaigė jo apskundimo terminas, atsižvelgdamas į 2012 m. gruodžio 12 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) Nr. 1215/2012 dėl jurisdikcijos ir teismo sprendimų civilinėse ir komercinėse bylose pripažinimo ir vykdymo I priedo formą, jei kilmės valstybėje narėje vykdyti sprendimą remiantis jo paskelbimu arba įstatymo nuostata galima tik po to, kai pateikiama garantija?

                           b)

                           Ar kilmės teismas tokiu atveju turi išduoti pažymą, naudodamas 2012 m. gruodžio 12 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) Nr. 1215/2012 dėl jurisdikcijos ir teismo sprendimų civilinėse ir komercinėse bylose pripažinimo ir vykdymo I priedo formą, nenurodydamas 4.4.1–4.4.4 punktuose numatytų duomenų?

                           c)

                           Ar kilmės teismas tokiu atveju turi teisę išduoti pažymą, naudodamas 2012 m. gruodžio 12 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) Nr. 1215/2012 dėl jurisdikcijos ir teismo sprendimų civilinėse ir komercinėse bylose pripažinimo ir vykdymo I priedo formą, pvz., formos 4.4.1 ar 4.4.3 punktuose įrašydamas papildomus duomenis apie reikalaujamą garantiją ir prie formos pridėdamas įstatymo nuostatos tekstą?

               4.

               Jei į antrąjį klausimą būtų atsakyta neigiamai:

                           a)

                           Ką kilmės teismas turi daryti su 2012 m. gruodžio 12 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) Nr. 1215/2012 dėl jurisdikcijos ir teismo sprendimų civilinėse ir komercinėse bylose pripažinimo ir vykdymo I priedo forma, jei kilmės valstybėje narėje pagal įstatymo nuostatą užtikrintas įvykdymas galimas tik pasibaigus terminui?

                           b)

                           Ar kilmės teismas tokiu atveju turi teisę išduoti pažymą, naudodamas 2012 m. gruodžio 12 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) Nr. 1215/2012 dėl jurisdikcijos ir teismo sprendimų civilinėse ir komercinėse bylose pripažinimo ir vykdymo I priedo formą, pvz., 4.4.1 ar 4.4.3 formos punktuose įrašydamas papildomus duomenis apie šį terminą ir prie formos pridėdamas įstatymo nuostatos tekstą?

      (1)  OL L 351, 2012, p. 1.


title: Byla T-190/18: 2018 m. kovo 15 d. pareikštas ieškinys byloje Solwindet las Lomas / Komisija

text:
               4.6.2018

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 190/33

         2018 m. kovo 15 d. pareikštas ieškinys byloje Solwindet las Lomas / Komisija

   (Byla T-190/18)
   (2018/C 190/56)
   Proceso kalba: anglų

      Šalys

      Ieškovė: Solwindet las Lomas, SL (Cherona, Ispanija), atstovaujama advokato L. Sandberg-Mørch

      Atsakovė: Europos Komisija

      Reikalavimai

   Ieškovė Bendrojo Teismo prašo:

               —

               panaikinti 2017 m. lapkričio 10 d. Europos Komisijos sprendimą su valstybės pagalba susijusioje byloje SA.40348 (2015/NN) – Ispanija – Parama elektros energijos gamybai iš atsinaujinančių energijos šaltinių, kogeneracijos ir atliekų (1),

               —

               priteisti iš Komisijos bylinėjimosi išlaidas.

      Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

   Ieškovė savo ieškinį grindžia trimis pagrindais.

               1.

               Pirmasis ieškinio pagrindas grindžiamas tuo, kad Komisija nesilaikė savo pareigos pradėti oficialią tyrimo procedūrą. Ieškovė teigia, kad yra įrodymų apie didelius sunkumus, susijusius su pirminės tyrimo procedūros trukme ir aplinkybėmis, kuriomis ji vyko.

               2.

               Antrasis ieškinio pagrindas grindžiamas tuo, kad Komisija padarė teisės klaidą ir akivaizdžią vertinimo klaidą, kiek tai susiję su mokėjimų, kuriuos pagal ankstesnę schemą gavo egzistuojančios gamyklos, vertinimu.

               3.

               Trečiasis ieškinio pagrindas grindžiamas tuo, kad Komisija nesilaikė savo pareigos nurodyti motyvus, dėl kurių mano, kad egzistuoja pagalba, susijusi su mokėjimais, kuriuos pagal ankstesnę schemą gavo egzistuojančios gamyklos.

      (1)  OL C 442, 2017, p. 1.


title: Byla C-161/18: 2018 m. vasario 27 d. Tribunal Superior de Justicia de Castilla y León (Ispanija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Violeta Villar Láiz / Instituto Nacional de la Seguridad Social (INSS) ir Tesorería General de la Seguridad Social (TGSS)

text:
               4.6.2018

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 190/7

         2018 m. vasario 27 d.Tribunal Superior de Justicia de Castilla y León (Ispanija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Violeta Villar Láiz / Instituto Nacional de la Seguridad Social (INSS) ir Tesorería General de la Seguridad Social (TGSS)

   (Byla C-161/18)
   (2018/C 190/09)
   Proceso kalba: ispanų

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Tribunal Superior de Justicia de Castilla y León

      Šalys pagrindinėje byloje

      Ieškovė: Violeta Villar Láiz

      Atsakovai: Instituto Nacional de la Seguridad Social (INSS) ir Tesorería General de la Seguridad Social (TGSS)

      Prejudiciniai klausimai

               1.

               Remiantis Ispanijos teise, apskaičiuojant senatvės pensiją, baziniam dydžiui, apskaičiuojamam pagal paskutiniais metais gautą atlyginimą, taikytinas koeficientas, kuris priklauso nuo to, kiek iš viso metų per visą profesinę karjerą buvo mokamos įmokos. Ar galima teigti, kad nacionalinės teisės norma, kaip antai įtvirtinta Ley General de la Securidad Social (Bendrasis socialinio draudimo įstatymas) 247 straipsnio a punkte ir 248 straipsnio 3 dalyje, pagal kurią sumažinamas metų, į kuriuos atsižvelgiama nustatant koeficientą už ne visą darbo dieną dirbtus laikotarpius, skaičius, prieštarauja 1978 m. gruodžio 19 d. Tarybos direktyvos 79/7/EEB (1) dėl vienodo požiūrio į vyrus ir moteris principo nuoseklaus įgyvendinimo socialinės apsaugos srityje 4 straipsnio 1 daliai? Ar Direktyvos 79/7/EEB 4 straipsnio 1 dalyje reikalaujama, kad metų, kuriais mokėtos įmokos ir į kuriuos atsižvelgiama nustatant koeficientą, taikomą apskaičiuojant senatvės pensiją, skaičius būtų nustatomas vienodai visą ir ne visą darbo dieną dirbusiems darbuotojams?

               2.

               Ar galima teigti, kad nacionalinės teisės nuostata, kaip antai nagrinėjama šioje byloje, taip pat prieštarauja Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijos 21 straipsniui, todėl prašymą priimti prejudicinį sprendimą teikiantis teismas privalo užtikrinti Chartijos veiksmingumą ir netaikyti nagrinėjamų nacionalinės teisės nuostatų ir dėl to neturi prašyti ir laukti, kol teisės aktų leidėjas jas panaikins ar bus pasinaudota kita konstitucine procedūra?

      (1)  OL L 6, 1979, p. 24; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 5 sk., 1 t., p. 215.


title: Byla T-197/18: 2018 m. kovo 16 d. pareikštas ieškinys byloje JV Voscf ir kt. / Taryba ir kt.

text:
               4.6.2018

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 190/34

         2018 m. kovo 16 d. pareikštas ieškinys byloje JV Voscf ir kt. / Taryba ir kt.

   (Byla T-197/18)
   (2018/C 190/57)
   Proceso kalba: anglų

      Šalys

      Ieškovai: JV Voscf LTD (Limasolis, Kipras) ir 9 kiti ieškovai, atstovaujami baristerio P. Tridimas ir advokatų K. Kakoulli, P. Panayides ir C. Pericleous

      Atsakovai: Europos Sąjungos Taryba, Europos Komisija, Europos Centrinis Bankas, Euro grupė ir Europos Sąjunga

      Reikalavimai

   Ieškovai Bendrojo Teismo prašo:

               —

               nurodyti atsakovams sumokėti ieškovams sumas, nurodytas prie šio ieškinio pateiktoje lentelėje, kartu su palūkanomis, skaičiuojamomis nuo 2013 m. kovo 26 d. iki Teisingumo Teismo sprendimo priėmimo dienos,

               —

               nurodyti atsakovams padengti bylinėjimosi išlaidas.

         Alternatyviai, jei nebus įvykdyti pirmesni reikalavimai, ieškovai Teisingumo Teismo prašo:

               —

               pripažinti Europos Sąjungos ir (arba) institucijų atsakovių nesutartinę atsakomybę,

               —

               nurodyti, kokios procedūros turi būti laikomasi siekiant nustatyti atlygintiną ieškovų patirtą žalą ir

               —

               nurodyti atsakovams padengti bylinėjimosi išlaidas.

      Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

   Grįsdami ieškinį ieškovai remiasi keturiais pagrindais. Ieškovai mano, kad Kipro Respublikos priimtos gelbėjimo privačiomis lėšomis priemonės buvo įvestos vien tam, kad būtų įgyvendintos atsakovų priimtos priemonės, ir jos buvo patvirtintos atsakovais patrauktų institucijų. Ieškovų nuomone, gelbėjimo privačiomis lėšomis tvarka yra sunkus pažeidimas.

               1.

               Pirmasis ieškinio pagrindas susijęs su teisės į nuosavybę, saugomos ES pagrindinių teisių chartijos 17 straipsnio 1 dalyje ir Europos žmogaus teisių ir pagrindinių laisvių apsaugos konvencijos protokolo Nr. 1 1 straipsnyje, pažeidimu.

               2.

               Antrasis ieškinio pagrindas susijęs su proporcingumo principo pažeidimu.

               3.

               Trečiasis ieškinio pagrindas susijęs su teisėtų lūkesčių apsaugos principo pažeidimu.

               4.

               Ketvirtasis ieškinio pagrindas susijęs su nediskriminavimo principo pažeidimu.


title: Byla C-171/18: 2018 m. kovo 5 d. Court of Appeal (Jungtinė Karalystė) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Safeway Ltd / Andrew Richard Newton, Safeway Pension Trustees Ltd

text:
               4.6.2018

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 190/8

         2018 m. kovo 5 d.Court of Appeal (Jungtinė Karalystė) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Safeway Ltd / Andrew Richard Newton, Safeway Pension Trustees Ltd

   (Byla C-171/18)
   (2018/C 190/10)
   Proceso kalba: anglų

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Court of Appeal

      Šalys pagrindinėje byloje

      Apeliantė: Safeway Ltd

      Kitos apeliacinio proceso šalys: Andrew Richard Newton, Safeway Pension Trustees Ltd

      Prejudicinis klausimas

   Ar tais atvejais, kai pagal nacionalinę teisę pensijos sistemos taisyklėmis suteikiami įgaliojimai pakeitus patikos dokumentą atgaline data sumažinti vyrų ir moterų įgytų teisių į pensiją vertę laikotarpiu nuo rašytinio paskelbimo apie ketinimą įgyvendinti sistemos pakeitimus iki faktinio patikos dokumento pakeitimo, Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo 157 straipsniu (anksčiau ir tuo metu, kai klostėsi šios bylos aplinkybės – Romos sutarties 119 straipsnis) reikalaujama, kad tuo laikotarpiu vyrų ir moterų įgytos teisės į pensiją būtų laikomos neatimamomis, o būtent kad jų teisės į pensiją būtų saugomos nuo sumažinimo atgaline data pasinaudojant nacionaline teise suteiktais įgaliojimais?


title: Byla C-439/17: 2018 m. vasario 7 d. Teisingumo Teismo pirmininko nutartis byloje (Verwaltungsgericht Hamburg (Vokietija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) British American Tobacco (Germany) GmbH / Freie und Hansestadt Hamburg

text:
               4.6.2018

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 190/20

         2018 m. vasario 7 d. Teisingumo Teismo pirmininko nutartis byloje (Verwaltungsgericht Hamburg (Vokietija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) British American Tobacco (Germany) GmbH / Freie und Hansestadt Hamburg

   (Byla C-439/17) (1)

   (2018/C 190/34)
   Proceso kalba: vokiečių
   Teisingumo Teismo pirmininkas nutartimi nurodė išbraukti bylą iš registro.

      (1)  OL C 347, 2017 10 16.


title: Byla T-15/17: 2018 m. balandžio 20 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Mitrakos / EUIPO – Belasco Baquedano (YAMAS) (Europos Sąjungos prekių ženklas — Protesto procedūra — Vaizdinio Europos Sąjungos prekių ženklo YAMAS paraiška — Ankstesnis žodinis Europos Sąjungos prekių ženklas LLAMA — Santykinis atmetimo pagrindas — Galimybė supainioti — Reglamento Nr. 207/2009 8 straipsnio 1 dalies b punktas (dabar Reglamento (ES) 2017/1001 8 straipsnio 1 dalies b punktas)

text:
               4.6.2018

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 190/25

         2018 m. balandžio 20 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Mitrakos / EUIPO – Belasco Baquedano (YAMAS)

   (Byla T-15/17) (1)

   ((Europos Sąjungos prekių ženklas - Protesto procedūra - Vaizdinio Europos Sąjungos prekių ženklo YAMAS paraiška - Ankstesnis žodinis Europos Sąjungos prekių ženklas LLAMA - Santykinis atmetimo pagrindas - Galimybė supainioti - Reglamento Nr. 207/2009 8 straipsnio 1 dalies b punktas (dabar Reglamento (ES) 2017/1001 8 straipsnio 1 dalies b punktas))
   (2018/C 190/45)
   Proceso kalba: anglų

      Šalys

      Ieškovas: Dimitrios Mitrakos (Senasis Falironas, Graikija), atstovaujamas advokatės D. Bakopanou

      Atsakovė: Europos Sąjungos intelektinės nuosavybės tarnyba (EUIPO), atstovaujama A. Kusturovic ir J. Crespo Carrillo

      Kita procedūros EUIPO apeliacinėje taryboje šalis, įstojusi į bylą Bendrajame Teisme: Juan Ignacio Belasco Baquedano (Viana, Ispanija), atstovaujamas advokato P. Merino Baylos

      Dalykas

   Ieškinys dėl 2016 m. spalio 11 d. EUIPO antrosios apeliacinės tarybos sprendimo (byla R 532/2016-2), susijusio su protesto procedūra tarp J. I. Belasco Baquedano ir D. Mitrakos.

      Rezoliucinė dalis

               1.

               Atmesti ieškinį.

               2.

               Priteisti iš Dimitrios Mitrakos bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 63, 2017 2 27.