title: Byla C-420/16 P: 2019 m. kovo 7 d. Teisingumo Teismo (pirmoji kolegija) sprendimas byloje Balázs-Árpád Izsák, Attila Dabis/Europos Komisija, Vengrija, Graikijos Respublika, Rumunija, Slovakijos Respublika (Apeliacinis skundas — Institucinė teisė — Piliečių iniciatyva — Reglamentas (ES) Nr. 211/2011 — Pasiūlytos piliečių iniciatyvos registravimas — 4 straipsnio 2 dalies b punktas — Sąlyga, kuria remiantis pasiūlymas neturi akivaizdžiai nepatekti į Europos Komisijos įgaliojimus teikti pasiūlymą dėl Sąjungos teisės akto siekiant įgyvendinti Sutartis — Įrodinėjimo pareiga — Ekonominė, socialinė ir teritorinė sanglauda — SESV 174 straipsnis — Piliečių iniciatyva „Sanglaudos politika, skirta regionų lygiateisiškumui ir regionų kultūrai išsaugoti“ — Prašymas įregistruoti — Komisijos atsisakymas registruoti)

text:
               29.4.2019

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 148/2

      2019 m. kovo 7 d. Teisingumo Teismo (pirmoji kolegija) sprendimas byloje Balázs-Árpád Izsák, Attila Dabis/Europos Komisija, Vengrija, Graikijos Respublika, Rumunija, Slovakijos Respublika
      (Byla C-420/16 P) (1)

      (Apeliacinis skundas - Institucinė teisė - Piliečių iniciatyva - Reglamentas (ES) Nr. 211/2011 - Pasiūlytos piliečių iniciatyvos registravimas - 4 straipsnio 2 dalies b punktas - Sąlyga, kuria remiantis pasiūlymas neturi akivaizdžiai nepatekti į Europos Komisijos įgaliojimus teikti pasiūlymą dėl Sąjungos teisės akto siekiant įgyvendinti Sutartis - Įrodinėjimo pareiga - Ekonominė, socialinė ir teritorinė sanglauda - SESV 174 straipsnis - Piliečių iniciatyva „Sanglaudos politika, skirta regionų lygiateisiškumui ir regionų kultūrai išsaugoti“ - Prašymas įregistruoti - Komisijos atsisakymas registruoti)
      (2019/C 148/02)
      Proceso kalba: vengrų

         Šalys

         Apeliantai: Balázs-Árpád Izsák, Attila Dabis, atstovaujami advokato D. Sobor

         Kitos proceso šalys: Europos Komisija, atstovaujama K. Banks, K. Talabér-Ritz, H. Krämer ir B.-R. Killmann, Vengrija, atstovaujama Z. Fehér, Graikijos Respublika, Rumunija, atstovaujama H. Radu, C. R. Canțăr, C.-M. Florescu, L. Lițu ir E. Gane, Slovakijos Respublika, atstovaujama B. Ricziová

         Rezoliucinė dalis

                  1.

                  Panaikinti 2016 m. gegužės 10 d. Europos Sąjungos Bendrojo Teismo sprendimą Izsák ir Dabis/Komisija (T-529/13, EU:T:2016:282).

                  2.

                  Panaikinti 2013 m. liepos 25 d. Komisijos sprendimą C(2013) 4975 final dėl prašymo užregistruoti pasiūlytą Europos piliečių iniciatyvą „Sanglaudos politika, skirta regionų lygiateisiškumui ir regionų kultūrai išsaugoti“.

                  3.

                  Priteisti iš Europos Komisijos bylinėjimosi pirmojoje ir apeliacinėje instancijose išlaidas.

                  4.

                  Vengrija, Rumunija ir Slovakijos Respublika padengia savo bylinėjimosi išlaidas.

         (1)  OL C 392, 2016 10 24.


title: Byla C-728/17 P: 2019 m. kovo 7 d. Teisingumo Teismo (pirmoji kolegija) sprendimas byloje Europos Komisija/Alain Laurent Brouillard (Apeliacinis skundas — Viešoji tarnyba — Įdarbinimas — Konkursas — Leidimo dalyvauti konkurse sąlygos — Reikalaujami diplomai ir išsilavinimo lygis — Viešasis konkursas EPSO/AD/306/15 — Išankstinė atranka pagal dokumentus — Teisinio išsilavinimo, įgyto Belgijos, Prancūzijos arba Liuksemburgo aukštojo mokslo įstaigose, lygis — Teisės, ekonomikos, vadybos profesijų privatinės teisės srities teisininko-lingvisto specializacijos 2 magistro diplomas — Išdavimas „patvirtinus įgytą patirtį“ — Kandidatūros atmetimas)

text:
               29.4.2019

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 148/6

      2019 m. kovo 7 d. Teisingumo Teismo (pirmoji kolegija) sprendimas byloje Europos Komisija/Alain Laurent Brouillard
      (Byla C-728/17 P) (1)

      (Apeliacinis skundas - Viešoji tarnyba - Įdarbinimas - Konkursas - Leidimo dalyvauti konkurse sąlygos - Reikalaujami diplomai ir išsilavinimo lygis - Viešasis konkursas EPSO/AD/306/15 - Išankstinė atranka pagal dokumentus - Teisinio išsilavinimo, įgyto Belgijos, Prancūzijos arba Liuksemburgo aukštojo mokslo įstaigose, lygis - Teisės, ekonomikos, vadybos profesijų privatinės teisės srities teisininko-lingvisto specializacijos 2 magistro diplomas - Išdavimas „patvirtinus įgytą patirtį“ - Kandidatūros atmetimas)
      (2019/C 148/06)
      Proceso kalba: prancūzų

         Šalys

         Apeliantė: Europos Komisija, atstovaujama P. Mihaylova ir G. Gattinara

         Kita proceso šalis: Alain Laurent Brouillard, atstovaujamas advokato H. Brouillard

         Rezoliucinė dalis

                  1.

                  Atmesti apeliacinį skundą.

                  2.

                  Priteisti iš Europos Komisijos bylinėjimosi išlaidas.

         (1)  OL C 112, 2018 3 26.


title: Byla C-392/18: 2018 m. birželio 13 d. Mauro Bettani pateiktas apeliacinis skundas dėl 2018 m. balandžio 24 d. Bendrojo Teismo (šeštoji kolegija) priimtos nutarties byloje T-80/18 Bettani/Komisija

text:
               29.4.2019

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 148/6

      2018 m. birželio 13 d. Mauro Bettani pateiktas apeliacinis skundas dėl 2018 m. balandžio 24 d. Bendrojo Teismo (šeštoji kolegija) priimtos nutarties byloje T-80/18 Bettani/Komisija
      (Byla C-392/18)
      (2019/C 148/07)
      Proceso kalba: italų

         Šalys

         Apeliantas: Mauro Bettani, atstovaujamas advokato M. Bettani

         Kita proceso šalis: Europos Komisija
      2019 m. kovo 7 d. nutartimi Teisingumo Teismas (šeštoji kolegija) atmetė skundą ir nutarė, kad Mauro Bettani padengia savo bylinėjimosi išlaidas.


title: Byla C-757/18 P: 2018 m. gruodžio 3 d. M-Sansz Kereskedelmi, Termelő és Szolgáltató Kft. (M-Sansz Kft.) pateiktas apeliacinis skundas dėl 2018 m. rugsėjo 28 d. Bendrojo Teismo (septintoji kolegija) priimtos nutarties byloje T-709/17 M-Sansz/Komisija

text:
               29.4.2019

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 148/7

      2018 m. gruodžio 3 d. M-Sansz Kereskedelmi, Termelő és Szolgáltató Kft. (M-Sansz Kft.) pateiktas apeliacinis skundas dėl 2018 m. rugsėjo 28 d. Bendrojo Teismo (septintoji kolegija) priimtos nutarties byloje T-709/17 M-Sansz/Komisija
      (Byla C-757/18 P)
      (2019/C 148/08)
      Proceso kalba: vengrų

         Šalys

         Apeliantė: M-Sansz Kereskedelmi, Termelő és Szolgáltató Kft. (M-Sansz Kft.), atstovaujama advokato L. Ravasz

         Kita proceso šalis: Europos Komisija

         Apeliantės reikalavimai

         M-Sansz Kft. savo kasaciniame skunde prašo Teisingumo Teismo:

                  —

                  panaikinti 2018 m. rugsėjo 28 d. Bendrojo Teismo (septintoji kolegija) nutartį byloje M-Sansz/Komisija, T-709/17 ir savo sprendimu atmesti atsakovės pateiktą nepriimtinumu grindžiamą prieštaravimą, patenkinti apeliantės pirmojoje instancijoje pateiktą ieškinį, iš esmės pripažįstant — dėl Komisijos priimtų sprendimų bylose SA.29432 [CP 290/2009] ir SA.45498 [FC/2016] — kad išvada dėl valstybės pagalbos suderinamumo juose padaryta ne remiantis SESV 107 straipsnio 1 dalimi, o, nepatenkinus šio prašymo, pripažinti, kad ginčijami sprendimai, kiek tai susiję su Fővárosi Törvényszék (Sostinės apygardos teismas, Vengrija) nagrinėjama byla Nr. 23.P.25.843/2016, nėra teisės aktai, galintys turėti teisinių padarinių apeliantei (ji nėra tiesiogiai ir konkrečiai susijusi šalis), nes būtent dėl to, kad valstybės pagalba pažeista SESV 107 straipsnio 1 dalis, o ne SESV 107 straipsnio 3 dalis, apeliantė pateikė savo ieškinį dėl žalos atlyginimo; be to, patenkinti pirmojoje instancijoje pareikštą ieškinį ir pripažinti, tuo atveju, jei ginčijami sprendimai būtų, kiek tai susiję su SESV 107 straipsnio 1 dalimi grindžiamu ieškiniu, apeliantei skirti teisės aktai, kad šie sprendimai yra negaliojantys dėl to, kad Vengrijos valdžios institucijų suteikta pagalba pažeista SESV 107 straipsnio 1 dalis (panaikinimas).

                  —

                  Jei Teisingumo Teismas nuspręstų, kad nereikia priimti sprendimo dėl esmės, panaikinti minėtą Bendrojo Teismo nutartį ir grąžinti jam bylą, kaip pirmosios instancijos teismui.

                  —

                  Jei Teisingumo Teismas priimtų sprendimą dėl 1 punkte išdėstytų reikalavimų, nurodyti atsakovei padengti savo pirmojoje ir antrojoje instancijose patirtas bylinėjimosi išlaidas.

         Apeliacinio skundo pagrindai ir pagrindiniai argumentai

         SESV 263 straipsnio ir toliau išskirtų nuostatų ir jurisprudencijos pažeidimas:
      Dėl apeliantės, Vengrijos bendrovės, pateiktų skundų pradėtos bylos SA.29432 ir SA.45498. Skunduose kaltinama, kad suteikta neteisėta valstybės pagalba, diskriminuojant tam tikrą subjektų kategoriją, tarp jų ir apeliantę, nes tiek pagalbą gavusių bendrovių, tiek diskriminuojamų bendrovių veikla yra tokia pati, jų veiklos vieta yra tame pačiame Vengrijos regione ir jos įdarbina neįgaliuosius. Pasak apeliantės, tose procedūrose Komisija nepriėmė sprendimų ir ypač tokių sprendimų, kurie jai sukeltų pasekmių. Nacionaliniame teisme nagrinėjamoje byloje [byla 23.P.25.843/2016, nagrinėjama Fővárosi Törvényszék (Sostinės apygardos teismas)] apeliantė prašė atlyginti žalą, jai padarytą dėl suteiktos neteisėtos pagalbos, dėl to sprendimas šioje byloje aiškiai turės įtakos nacionalinėje byloje priimtinam sprendimui. Svarbu tai, kad aktai, kurie, kalbant teisiškai, nėra Komisijos sprendimai, nebūtų lemiami priimant sprendimą nacionalinėje byloje. Šiais sprendimais nepaskelbtas pagalbos suderinamumas, kaip tai suprantama pagal SESV 107 straipsnio 1 dalį, ir jie nėra teisės aktai, galintys sukurti teisinių pasekmių apeliantei — ji nėra tiesiogiai ir konkrečiai susijusi šalis — nes būtent dėl valstybės pagalba pažeistos SESV 107 straipsnio 1 dalies, o ne SESV 107 straipsnio 3 dalies, apeliantė pareiškė ieškinį dėl žalos atlyginimo.
      Apeliantė teigia, kad nagrinėjamu atveju ji tenkina 1963 m. liepos 15 d. Sprendime Plaumann/Komisija (25/62, EU:C:1963:17) nustatytas kriterijus. Ji įrodė, kad yra „suinteresuotoji šalis“, kaip tai suprantama pagal SESV 263 straipsnio ketvirtą pastraipą, SESV 108 straipsnio 2 dalį ir Tarybos reglamento (ES) 2015/1589 (1)
         1 straipsnio h punktą, ir kaip pareiškė Teisingumo Teismas savo 2011 m. gegužės 24 d. sprendime Komisija/Kronoply ir Kronotex (C-83/09 P, EU:C:2011:341), tam, kad būtų įrodytas konkurento statusas, nebūtinas identiškos veiklos vykdymas.

         Procesinių teisių pažeidimas (toliau išskirtų nuostatų pažeidimas):

      Be to, jei lentelė, pateikta kaip suinteresuotosios šalies statuso įrodymas, ir kiti paaiškinimai Bendrojo Teismo netenkino, jis turėjo taikyti savo procedūros reglamento 83 straipsnio 1–3 dalis, 88 straipsnio 1 dalį, 89 straipsnio 1 dalį, 2 dalies a–c punktus, 3 dalies a ir d punktus ir 4 dalį bei 92 straipsnio 1 dalį, ir pateikti apeliantei prašymą pateikti paaiškinimus ar kvietimą, susijusį su šiuo klausimu. Taigi, pažeisdamas teisę, Bendrasis Teismas neveikė savo iniciatyva. Be to, Sargentini ataskaitoje — kurioje taip pat nagrinėjamas reikšmingas laikotarpis — Vengrija kritikuojama, kiek tai susiję su teisinės valstybės principu, įskaitant teisinę valstybę ekonomikos srityje (12, 13, 22 ir 23 punktai).

         (1)  2015 m. liepos 13 d. Tarybos reglamentas (ES) 2015/1589, nustatantis išsamias Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo 108 straipsnio taikymo taisykles (OL L 248, 2015, p. 9).


title: Byla C-809/18 P: 2018 m. gruodžio 20 d. Europos Sąjungos intelektinės nuosavybės tarnybos pateiktas apeliacinis skundas dėl 2018 m. spalio 15 d. Bendrojo Teismo (antroji kolegija) sprendimo byloje T-7/17, John Mills/EUIPO

text:
               29.4.2019

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 148/8

      2018 m. gruodžio 20 d. Europos Sąjungos intelektinės nuosavybės tarnybos pateiktas apeliacinis skundas dėl 2018 m. spalio 15 d. Bendrojo Teismo (antroji kolegija) sprendimo byloje T-7/17, John Mills/EUIPO
      (Byla C-809/18 P)
      (2019/C 148/09)
      Proceso kalba: anglų

         Šalys

         Apeliantė: Europos Sąjungos intelektinės nuosavybės tarnyba, atstovaujama A. Lukošiūtės

         Kitos proceso šalys: John Mills Ltd, Jerome Alexander Consulting Corp.

         Apeliantės reikalavimai

      Apeliantė Teisingumo Teismo prašo:

                  —

                  panaikinti skundžiamą sprendimą;

                  —

                  nurodyti John Mills Ltd padengti EUIPO bylinėjimosi išlaidas.

         Apeliacinio skundo pagrindai ir pagrindiniai argumentai

         Reglamento Nr. 207/2009 (1)
         8 straipsnio 3 dalies pažeidimas

                  —

                  Bendrasis Teismas neteisingai aiškino Reglamento Nr. 207/2009 8 straipsnio 3 dalies nuostatas, kai į jų taikymo sritį įtraukė tik sąvoką ženklų „tapatumas“ ir jai suteikė tokią reikšmę, kokia numatyta Reglamento Nr. 207/2009 8 straipsnio 1 dalies a punkte.

                  —

                  Suteikdamas pirmenybę abejotinam pažodiniam aiškinimui, Bendrasis Teismas nepakankamai atsižvelgė į Reglamento Nr. 207/2009 8 straipsnio 3 dalies nuostatų tikslą, kuris yra užkirsti kelią prekių ženklo savininko atstovo piktnaudžiavimui prekių ženklu, nes atstovas gali pasinaudoti palaikant komercinius santykius įgytomis žiniomis ir patirtimi ir taip neteisėtai pasinaudoti prekių ženklo savininko pastangomis ir investicijomis. Aiškindami Europos Sąjungos prekių ženklų teisę Europos Sąjungos teismai nuosekliai taiko teleologinį aiškinimo metodą.

                  —

                  Aiškinant pažodžiui neprieinama prie išvados, kad Reglamento Nr. 207/2009 8 straipsnio 3 dalies nuostatos taikomos tik tapatiems prekių ženklams. Pakanka, kad sutaptų minėtų prekių ženklų detalės, kurios iš esmės sudarė ankstesnio prekių ženklo skiriamąjį požymį. Todėl siekiant tinkamai išanalizuoti prekių ženklus, dėl kurių kilo ginčas, pagal Reglamento Nr. 207/2009 8 straipsnio 3 dalies nuostatas, reikia nustatyti, ar Europos Sąjungos prekių ženklo paraiškoje pakartotos esminės ankstesnio prekių ženklo detalės tokiu būdu, kad yra aišku, jog pareiškėjas neteisėtai pasisavina savininko teises į prekių ženklą. Iš tiesų, nesąžiningas atstovas sutrukdytų tikrajam ankstesnio prekių ženklo savininkui ne tik vėliau įregistruoti ankstesnį prekių ženklą Europos Sąjungoje, bet ir jį naudoti Europos Sąjungoje.

         Teisingumo Teismo statuto 36 straipsnio pažeidimas

                  —

                  Skundžiamame sprendime pateikiami vienas kitam prieštaraujantys vertinimai; viena vertus, pripažįstama, kad prekių ženklai tapatūs, jei atkartoja vienas kitą be jokių pakeitimų ar papildymų, ir, kita vertus, nurodoma, kad jie tapatūs ir tada, kai padaryti pakeitimai nepakeičia skiriamojo požymio (žr. skundžiamo sprendimo 38–40 punktus). Toks vertinimas yra prieštaringas, nes ta pati sąvoka „tapatumas“ taikoma skirtingoms teisinėms ir faktinėms situacijoms ir jai klaidingai suteikiamos dvi skirtingos reikšmės.

                  —

                  Bendrasis Teismas nepaaiškino, kodėl prekių ženklai, dėl kurių kilo ginčas, nepatenka į Reglamento Nr. 207/2009 8 straipsnio 3 dalies taikymo sritį pritaikius skundžiamo sprendimo 39 punkte nustatytus kriterijus.

         (1)  2009 m. vasario 26 d. Tarybos reglamentas (EB) Nr. 207/2009 dėl Bendrijos prekių ženklo (OL L 78, 2009, p. 1).


title: Byla C-818/18 P: 2018 m. gruodžio 21 d. The Yokohama Rubber Co. Ltd, pateiktas apeliacinis skundas dėl 2018 m. spalio 24 d. Bendrojo Teismo (septintoji kolegija) sprendimo byloje T-447/16 Pirelli Tyre/EUIPO

text:
               29.4.2019

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 148/9

      2018 m. gruodžio 21 d. The Yokohama Rubber Co. Ltd, pateiktas apeliacinis skundas dėl 2018 m. spalio 24 d. Bendrojo Teismo (septintoji kolegija) sprendimo byloje T-447/16 Pirelli Tyre/EUIPO
      (Byla C-818/18 P)
      (2019/C 148/10)
      Proceso kalba: anglų

         Šalys

         Apeliantė: The Yokohama Rubber Co. Ltd, atstovaujama avvocati D. Martucci, F. Boscariol de Roberto

         Kitos proceso šalys: Europos Sąjungos intelektinės nuosavybės tarnyba (EUIPO), Pirelli Tyre SpA

         Apeliantės reikalavimai

      Apeliantė Teisingumo Teismo prašo:

                  —

                  panaikinti skundžiamą sprendimą;

                  —

                  jei būtina, grąžinti bylą Bendrajam Teismui;

                  —

                  įpareigoti Pirelli Tyre S.p.A. padengti bylinėjimosi išlaidas, taip pat išlaidas patirtas per procesus Bendrajame Teisme ir Apeliacinėje taryboje.

         Apeliacinio skundo pagrindai ir pagrindiniai argumentai

         Pirmojo pagrindo pirma dalis: ar prekių ženklas yra prekių forma, kaip apibrėžta Reglamento Nr. 40/94 7 straipsnio 1 dalies e punkto ii papunktyje (1)
         ?

      Bendrasis Teismas patvirtino, kad nors grafinis ginčijamo žymens vaizdas neturi kontūro ir nėra pateikiamas joks šio žymens papildomas aprašymas, Pirelli neginčijo, kad kai kurių jos padangų modelių važiuojamajame paviršiuje yra tokios pačios formos, kaip ir ginčijamo prekių ženklo, griovelis. Be to, galimybė kompetentingai institucijai nustatant ginčijamo erdvinio prekių ženklo pagrindines savybes atsižvelgti į naudingus elementus buvo išplėsta ir taikyta dvimačiams žymenims. Bendrasis Teismas savo motyvus baigė patvirtindamas: „Reikia konstatuoti, kad, vertinant objektyviai ir konkrečiai, ginčijamas prekių ženklas nėra protektoriaus brėžinys. Tai daugiausia gali būti tik atskiras protektoriaus griovelis“. Bendrasis Teismas pakartojo, kad jurisprudencija, susijusi su erdviniais prekių ženklais, kuriuos sudaro prekės ar prekės dalies vaizdas, taip pat taikoma, kaip ir šioje byloje, prekių ženklui kaip vaizdiniam prekių ženklui, kurį sudaro dvimatis prekės ar prekės dalies vaizdas. Tokiu atveju prekių ženklą nesudaro žymuo, nesusijęs su prekės vaizdu. Ginčijamo prekių ženklo grafinis vaizdas tiksliai atkartoja prekės (t. y. protektoriaus rašto), kurią žymi, ar su kuria yra techniškai susijęs, formą. Bendrojo Teismo paaiškinimai, kad žymuo nėra svarbi prekės dalis, prieštarauja Teisingumo Teismo ir paties Bendrojo Teismo jurisprudencijai. Nekyla klausimo, ar žymuo sudaro svarbią prekės dalį, tačiau svarbu, ar jis yra prekės dalis.

         Pirmojo pagrindo antra dalis: ar Apeliacinė taryba pridėjo prie formos žymeniui svetimų ir jo nesudarančių elementų?

      Bendrasis Teismas tvirtina, kad Apeliacinė taryba nukrypo nuo ginčijamo žymens formos ir ją pakeitė. Kitaip tariant, Apeliacinė taryba pakeitė žymens pobūdį, susiedama ar įsivaizduodama jį su žymeniui svetimais ir jo nesudarančiais elementais. Iš tiesų, Apeliacinė taryba nepridėjo prie žymens elementų, tačiau vertino realią, o ne abstrakčią prekių formą. Jeigu žymuo, kaip patvirtino Bendrasis Teismas, realiai atrodo kaip žymimų prekių dalis, būtina nagrinėti iš grafinio vaizdo kylančios formos savybes atsižvelgiant į prekių funkciją. Mūsų nuomone, Bendrasis Teismas patvirtino, kad EUIPO bandė surasti paslėptas savybes, kurios nesimato formoje. Vertinimas, be abejo, turėtų apsiriboti prima facie formos analize, formos (griovelio) ir prekių (padangų) santykiu, reikalinga atsižvelgti į papildomą informaciją. Mes manome, kad žymeniui taikoma analizė yra pakankamai paprasta, nes prekių ženklas ant prekių yra vaizduojamas kaip serijinė žymens reprodukcija. Todėl kyla klausimas, ar vaizdavimas neabejotinai atitinka prekės dalies funkcinio elemento vaizdą ar ne, priešingai nei teigė Bendrasis Tesimas, ar vaizdavimas neabejotinai atitinka svarbios ar nedidelės prekės dalies vaizdą.

         Antrasis pagrindas: faktinių aplinkybių iškraipymas

      Bendrasis Teismas klaidingai vertino Yokohama pateiktus dokumentus ir nurodytus faktus. Mūsų atveju mes tiksliai nurodėme susijusius įrodymus, kuriuos Bendrasis Teismas iškraipė, ir nurodėme vertinimo klaidas, kurios lėmė tokį iškraipymą. Toks iškraipymas yra akivaizdus iš Teismo byloje esančių dokumentų ir nereikalinga atlikti naujo faktų ir įrodymų vertinimo.

         (1)  1993 m. gruodžio 20 d. Tarybos Reglamentas (EB) Nr. 40/94 dėl Bendrijos prekių ženklo (OL L 11, 1994 1 14, p. 1).


title: Byla C-825/18 P: 2018 m. gruodžio 28 d. Mamas and Papas Ltd pateiktas apeliacinis skundas dėl 2018 m. spalio 23 d. Bendrojo Teismo (antroji kolegija) priimto sprendimo byloje T-672/17, Mamas and Papas/EUIPO

text:
               29.4.2019

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 148/11

      2018 m. gruodžio 28 d. Mamas and Papas Ltd pateiktas apeliacinis skundas dėl 2018 m. spalio 23 d. Bendrojo Teismo (antroji kolegija) priimto sprendimo byloje T-672/17, Mamas and Papas/EUIPO
      (Byla C-825/18 P)
      (2019/C 148/11)
      Proceso kalba: anglų

         Šalys

         Apeliantė: Mamas and Papas Ltd, atstovaujama QC S. Malynicz, solisitorių B. Whitehead, J. Dainty

         Kita proceso šalis: Europos Sąjungos intelektinės nuosavybės tarnyba

         Apeliantės reikalavimai

      Apeliantė Teisingumo Teismo prašo:

                  —

                  panaikinti Bendrojo Teismo sprendimą byloje T-672/17, Mamas and Papas Ltd/EUIPO,

                  —

                  priimti sprendimą dėl klausimo, susijusio su ankstesniu atskleidimu,

                  —

                  grąžinti bylą Europos Sąjungos Bendrajam Teismui, kad jis priimtų sprendimą dėl likusių ieškinio pagrindų, kurie buvo pateikti Bendrajam Teismui, bet sprendimas dėl jų nepriimtas,

                  —

                  nurodyti Tarnybai ir į bylą įstojusiai šaliai padengti savo ir apeliantės bylinėjimosi išlaidas.

         Apeliacinio skundo pagrindai ir pagrindiniai argumentai

      Pirma, Bendrasis Teismas padarė teisės klaidą, kiek tai susiję su EUIPO įgaliojimais pagal Bendrijos dizaino reglamento (1) 63 straipsnio 1 dalį tikrinti faktus dėl ankstesnio dizaino atskleidimo. Tais atvejais, kai dizaino savininkas patvirtina ankstesnio atskleidimo faktą, EUIPO neturi galimybių šiuo klausimu prieiti prie kitokios išvados.
      Antra, Bendrasis Teismas, vertindamas ankstesnio atskleidimo įrodymus, bet kuriuo atveju iškraipė įrodymus ir neteisingai vertino faktus, o jo sprendimo išvadose yra esminių netikslumų dėl jam pateiktų dokumentų, kaip matyti iš bylos medžiagos.

         (1)  112001 m. gruodžio 12 d. Tarybos reglamentas (EB) Nr. 6/2002 dėl Bendrijos dizaino (OL L 3, 2002, p. 1; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 13 sk., 27 t., p. 142).


title: Byla C-6/19 P: 2019 m. sausio 4 d. Europos Sąjungos intelektinės nuosavybės tarnybos pateiktas apeliacinis skundas dėl 2018 m. spalio 24 d. Bendrojo Teismo (septintoji išplėstinė kolegija) priimto sprendimo byloje T-447/16, Pirelli Tyre/EUIPO

text:
               29.4.2019

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 148/12

      2019 m. sausio 4 d. Europos Sąjungos intelektinės nuosavybės tarnybos pateiktas apeliacinis skundas dėl 2018 m. spalio 24 d. Bendrojo Teismo (septintoji išplėstinė kolegija) priimto sprendimo byloje T-447/16, Pirelli Tyre/EUIPO
      (Byla C-6/19 P)
      (2019/C 148/12)
      Proceso kalba: anglų

         Šalys

         Apeliantė: Europos Sąjungos intelektinės nuosavybės tarnyba, atstovaujama J. Ivanausko
      Kitos proceso šalys: Pirelli Tyre SpA, The Yokohama Rubber Co. Ltd

         Reikalavimai

      Apeliantė Teisingumo Teismo prašo:

                  —

                  panaikinti ginčijamą sprendimą,

                  —

                  priteisti iš Pirelli Tyre SpA Europos Sąjungos intelektinės nuosavybės tarnybos patirtas bylinėjimosi išlaidas.

         Apeliacinio skundo pagrindai ir pagrindiniai argumentai

      Europos Sąjungos intelektinės nuosavybės tarnyba remiasi vieninteliu teisiniu pagrindu — Reglamento Nr. 40/94 (1) 7 straipsnio 1 dalies e punkto ii papunkčio pažeidimu.

                  —

                  Reikalaudamas, kad, norint taikyti Reglamento Nr. 40/94 7 straipsnio 1 dalies e punkto ii papunktį, žymuo, vaizduojantis dalį prekės, turi būti kiekybiška ir kokybiška didelė šios prekės dalis, Bendrasis Teismas klaidingai aiškino sąlygas, taikomas šiam atmetimo pagrindui.

                  —

                  Bendrasis Teismas klaidingai nustatė, kad ginčijamame žymenyje nurodytas atskiras griovelis negali atlikti techninės funkcijos, kaip tai suprantama pagal Reglamento Nr. 40/94 7 straipsnio 1 dalies e punkto ii papunktį, nes padangos protektoriuje jis yra kartu su kitais elementais. Pirma, Reglamento Nr. 40/94 7 straipsnio 1 dalies e punkto ii papunktyje reikalaujama įvertinti techninį rezultatą, pasiekiamą tam tikra žymenyje vaizduojamos prekės funkcija, o ne techninį rezultatą, kuris pasiekiamas naudojant visą prekę. Antra, kiek tai susiję su Reglamento Nr. 40/94 7 straipsnio 1 dalies e punkto ii papunkčiu, nesvarbu, ar ginčijamame žymenyje nurodytas atskiras griovelis yra derinamas su kitais padangos protektoriaus elementais, nes juo pačiu yra pasiekiamas techninis rezultatas ir prisidedama prie padangos protektoriaus veikimo.

                  —

                  Bendrasis Teismas klaidingai nustatė, kad ginčijamame žymenyje vaizduojamo atskiro griovelio registracija negali užkirsti kelio Pirelli konkurentams gaminti ir parduoti padangų, ant kurių yra panašių ar identiškų griovelių. Padangų protektorius susideda iš įvairių elementų derinio ir jų sąveikos, tačiau bent dalis visuomenės galėtų nustatyti skirtingus padangų protektoriaus griovelių tipus.

         (1)  1993 m. gruodžio 20 d. Tarybos reglamentas (EB) Nr. 40/94 dėl Bendrijos prekių ženklo (OL L 11, 1994, p. 1; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 17 sk., 1 t., p. 146).


title: Byla C-13/19: 2019 m. sausio 9 d. Audiencia Provincial de Zaragoza (Ispanija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Ibercaja Banco, S.A./T. J. ir U. K.

text:
               29.4.2019

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 148/13

      2019 m. sausio 9 d. Audiencia Provincial de Zaragoza (Ispanija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Ibercaja Banco, S.A./T. J. ir U. K.
      (Byla C-13/19)
      (2019/C 148/13)
      Proceso kalba: ispanų

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Audiencia Provincial de Zaragoza

         Šalys pagrindinėje byloje

      Apeliantas: Ibercaja Banco, S.A.

         Kitos apeliacinio proceso šalys: T. J. ir U. K.

         Prejudiciniai klausimai

                  1.

                  Ar, atsižvelgiant į Direktyvos 93/13 (1) 3 straipsnį, susitarime nustatytas apatinės ribos sąlygos pakeitimas, nurodytas faktinės bylose aplinkybėse, gali būti laikomas bendrąja sutarties sąlyga?

                  2.

                  Ar tokiomis pat aplinkybėmis bendrąja sutarties sąlyga gali būti laikomas teisės pareikšti ieškinį prieš banką atsisakymas, tai yra, ar pasiūlymą teikiančio pardavėjo ar tiekėjo parengta sutarties bendrojo pobūdžio sąlyga, kurios turinys pasiūlymą priimančiajam vartotojui niekaip nepaaiškinamas, gali būti laikoma bendrąja sutarties sąlyga?

                  3.

                  Ar šiomis sąlygomis, kai minėtos bendrosios sąlygos pasekmės yra svarbios vartotojui, yra išpildomi Direktyvos 93/13 3 ir 4 straipsniuose nustatyti ekonominės naštos aiškumo, skaidrumo ir realaus suprantamumo, ikisutartinės informacijos ir atskiro derėjimosi reikalavimai?

                  4.

                  Ar reikalavimas pateikti ikisutartinę informaciją siekiant nustatyti sutarties sąlygos sąžiningumą (Direktyvos [93/13] 4 ir 5 straipsniai) turėtų būti toks pat ar net didesnis, kai susitariama pakeisti numatomai negaliojančią sąlygą (konkrečios pakeitimo ekonominės pasekmės, įspėjimas apie tam atvejui taikomą jurisprudenciją ir jos konkrečias pasekmes, ir t. t.)?

                  5.

                  Ar rankraštinis vartotojo parengtas dokumentas, kuriame pakartojamas galimai negaliojančios sąlygos pakeitimas, yra pakankamas Direktyvos [93/13] 4 ir 5 straipsniuose nustatytiems ikisutartinės informacijos ir aiškumo reikalavimams išpildyti, siekiant pakeisti numatomai negaliojančią sąlygą?

                  6.

                  Ar faktas, kad iniciatyvą pakeisti sąlygą ar sudaryti sandorį rodo banko įstaiga, ir draudimas išsinešti dokumentą iš banko biuro, nebent jį pasirašo vartotojas, turėtų būti laikomi išskirtinai svarbiais vertinant galimą pakeistos sąlygos nesąžiningumą (Direktyvos [93/13] 4 ir 5 straipsniai)?

                  7.

                  Ar galima pakeisti numatomai dėl nesąžiningumo negaliojančią sąlygą (principas, pagal kurį negaliojančios sąlygos nėra privalomos)?

                  8.

                  Ar tokiu atveju, kai sąlyga numatomai negalioja dėl nesąžiningumo vartotojo atžvilgiu, vartotojas [turėtų] atsisakyti teisės pareikšti ieškinį (Direktyvos [93/13] 3 straipsnis, kiek jis susijęs su Direktyvos 93/13 priedo 1-q) punktu, ir neprivalomumo principas, įtvirtintas šios direktyvos 6 straipsnyje)?

                  9.

                  Teigiamo atsakymo atveju, ar reikalavimas pateikti ikisutartinę informaciją turėtų būti toks pats ar net didesnis, nei reikalavimas pateikti informaciją sudarant pradinį susitarimą?

                  10.

                  Ar atsižvelgiant į reikalavimą pateikti ikisutartinę informaciją (Direktyvos [93/13] 4 ir 5 straipsniai) sąlyga atsisakyti teisės pareikšti ieškinį negali būti vertinama kaip antraeilė ir papildoma dokumente (Direktyvos [93/13] 3, 4 ir 5 straipsniai)?

                  11.

                  Ar numatomai negaliojančių sąlygų pakeitimo galiojimas ir teisės pareikšti ieškinį prašant paskelbti jos negaliojimą bei panaikinti jos pasekmes atsisakymas prieštarautų atgrasančiam poveikiui pasiūlymą teikiančio verslininko atžvilgiu (Direktyvos [93/13] 7 straipsnis ir 2016 m. gruodžio 21 d. Sprendimas Gutiérrez Naranjo ir kt., C-154/15 (2))?

                  12.

                  Ar, remiantis Direktyvos 93/13 3 ir 4 straipsniais, numatomai dėl nesąžiningumo negaliojanti sutarties sąlyga gali būti privaloma vartotojui, kuriam ji taikoma, nes po to, kai buvo sudaryta sutartis, kurioje yra aptariama sąlyga, pardavėjas ar tiekėjas susitarė su klientu, kad pardavėjas ar tiekėjas netaikys nesąžiningos sąlygos už tam tikrą kompensaciją vartotojui? Tai yra, ar negaliojanti sąlyga tampa galiojanti sudarius susitarimą su vartotoju minėtą sąlygą pakeisti kita vartotojui palankesne sąlyga? Ar tokio pobūdžio sutartis galėtų prieštarauti Direktyvos [93/13] 6 straipsnio 1 daliai?

                  13.

                  Ar toks banko įstaigos elgesys, koks aprašytas faktinėse bylos aplinkybėse, lemia nesąžiningo elgesio ir vartotojų atžvilgiu nesąžiningos komercinės veiklos draudimą, nustatytą Direktyvos 2005/29 6 ir 7 straipsniuose ir keturioliktoje konstatuojamoje dalyje (3)?

         (1)  1993 m. balandžio 5 d. Tarybos direktyva 93/13/EEB dėl nesąžiningų sąlygų sutartyse su vartotojais (OL L 95, 1993, p. 29; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 15 sk., 2 t., p. 288).

         (2)  2016 m. gruodžio 21 d. Sprendimas Gutiérrez Naranjo ir kt. (C-154/15, C-307/15 ir C-308/15, EU:C:2016:980).

         (3)  2005 m. gegužės 11 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2005/29/EB dėl nesąžiningos įmonių komercinės veiklos vartotojų atžvilgiu vidaus rinkoje ir iš dalies keičianti Tarybos direktyvą 84/450/EEB, Europos Parlamento ir Tarybos direktyvas 97/7/EB, 98/27/EB bei 2002/65/EB ir Europos Parlamento ir Tarybos reglamentą (EB) Nr. 2006/2004 („Nesąžiningos komercinės veiklos direktyva“) (OL L 149, 2005, p. 22).


title: Byla C-151/19 P: 2019 m. vasario 21 d. Europos Komisijos pateiktas apeliacinis skundas dėl 2018 m. gruodžio 12 d. Bendrojo Teismo (devintoji kolegija) priimto sprendimo byloje T-684/14 Krka/Komisija

text:
               29.4.2019

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 148/29

      2019 m. vasario 21 d. Europos Komisijos pateiktas apeliacinis skundas dėl 2018 m. gruodžio 12 d. Bendrojo Teismo (devintoji kolegija) priimto sprendimo byloje T-684/14 Krka/Komisija
      (Byla C-151/19 P)
      (2019/C 148/27)
      Proceso kalba: anglų

         Šalys

         Apeliantė: Europos Komisija, atstovaujama B. Mongin, F. Castilla Contreras, C. Vollrath, baristerio D. Bailey
      Kita proceso šalis: Krka Tovarna Zdravil d.d.

         Apeliantės reikalavimai

      Apeliantė Teisingumo Teismo prašo:

                  —

                  panaikinti Europos Sąjungos Bendrojo Teismo sprendimo byloje T–684/14 rezoliucinės dalies 1–4 punktus;

                  —

                  grąžinti bylą Bendrajam Teismui pagal Statuto 61 straipsnį;

                  —

                  įpareigoti Krka padengti Komisijos bylinėjimosi išlaidas.

         Apeliacinio skundo pagrindai ir pagrindiniai argumentai

      Pirmasis pagrindas grindžiamas tuo, kad Bendrasis Teismas padarė teisės klaidą nuspręsdamas, kad Krka nebuvo konkurencinio spaudimo Servier šaltinis minėtų susitarimų metu.
      Antrasis pagrindas grindžiamas Bendrojo Teismo teisės klaida dėl licencijos sutarties turinio ir tikslų vertinimo kaip paskatos Krka sutikti su taikos sutarties apribojimais.
      Trečiasis pagrindas grindžiamas teisės klaida dėl konkurencijos ribojimo sąvokos taikymo dėl dalyko, kaip tai suprantama pagal SESV 101 straipsnio 1 dalį.
      Ketvirtasis pagrindas grindžiamas tuo, kad Bendrasis Teismas suklydo nagrinėdamas šalių ketinimus dėl SESV 101 straipsnio taikymo.
      Penktasis pagrindas grindžiamas tuo, kad Bendrasis Teismas suklydo atsižvelgdamas į licencijos konkurenciją rinkoje skatinantį poveikį, kuris nesusijęs su SESV 101 straipsnio 1 dalies pažeidimu, konstatuotu Sprendime.
      Šeštasis pagrindas grindžiamas Bendrojo Teismo teisės klaida vertinant perleidimo susitarimo dalyką.
      Septintasis pagrindas grindžiamas Bendrojo Teismo teisės klaida dėl konkurencijos ribojimo sąvokos taikymo dėl poveikio, kaip tai suprantama pagal SESV 101 straipsnio 1 dalį.


title: Byla C-164/19 P: 2019 m. vasario 22 d. Niche Generics Ltd pateiktas apeliacinis skundas dėl 2018 m. gruodžio 12 d. Bendrojo Teismo (devintoji kolegija) priimto sprendimo byloje T-164/19 Niche Generics/Komisija

text:
               29.4.2019

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 148/31

      2019 m. vasario 22 d. Niche Generics Ltd pateiktas apeliacinis skundas dėl 2018 m. gruodžio 12 d. Bendrojo Teismo (devintoji kolegija) priimto sprendimo byloje T-164/19 Niche Generics/Komisija
      (Byla C-164/19 P)
      (2019/C 148/29)
      Proceso kalba: anglų

         Šalys

         Apeliantė: Niche Generics Ltd, atstovaujama baristerės F. Carlin, solisitorės M. Healy, advocaat B. Hoorelbeke, solisitorės S. Mobley, solisitoriaus H. Sheraton, QC A. Robertson

         Kita proceso šalis: Europos Komisija

         Apeliantės reikalavimai

      Apeliantė Teisingumo Teismo prašo:

                  —

                  panaikinti visa skundžiamą sprendimą;

                  —

                  panaikinti ginčijamą sprendimą tiek, kiek jis nusijęs su Niche; ir

                  —

                  įpareigoti Komisiją padengti savo išlaidas ir Niche patirtas išlaidas, susijusias su šiuo procesu ir procesu Bendrajame Teisme.

         Apeliacinio skundo pagrindai ir pagrindiniai argumentai

         Niche tvirtina, kad Bendrasis Teismas padarė teisės klaidų:

                  —

                  Pirma, Bendrasis Teismas suklydo, kad netaikė objektyviai būtino GPGB testo.

                  —

                  Antra, jei taikos sutartims taikomas SESV 101 straipsnis, Bendrasis Teismas suklydo, nes Niche taikos sutartį įvardijo kaip pažeidimą pagal dalyką.

                  —

                  Trečia, Bendrasis Teismas pažeidė Sąjungos Teisingumo Teismo statuto 36 straipsnyje nurodyta pareigą pateikti priežastis, kai atmetė Niche taikos sutarties aiškinimą nenurodydamas teisinių argumentų.

                  —

                  Ketvirta, Bendrasis Teismas suklydo padarydamas išvadą, kad Niche buvo potenciali Servier konkurentė.

                  —

                  Penkta, Bendrasis Teismas pažeidė bendrąjį lygybės principą, nes nevienodai vertino Niche lyginant su panašiais atitikmenimis ir klaidingai įvardijo Niche taikos sutartį kaip pažeidžiančią SESV 101 straipsnio 1 dalį pagal dalyką.

                  —

                  Šešta, Bendrasis Teismas suklydo nepripažindamas, kad taikos sutartis atitinka SESV 101 straipsnio 3 dalyje numatytus išimčių kriterijus.

                  —

                  Septinta, Bendrasis Teismas suklydo, nes netinkamai taikė teisinius kriterijus nustatydamas Niche gynybos teisės ir (ar) gero administravimo principų pažeidimą.

                  —

                  Aštunta, Bendrasis Teismas pažeidė Sąjungos teisės proporcingumo principą nustatydamas baudos dydį, kuris yra neproporcingas Niche finansiniams ištekliams.


title: Byla C-166/19 P: 2019 m. vasario 22 d. Unichem Laboratories Ltd pateiktas apeliacinis skundas dėl 2018 m. gruodžio 12 d. Bendrojo Teismo (devintoji kolegija) sprendimo byloje T-705/14 Unichem Laboratories/Komisija

text:
               29.4.2019

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 148/33

      2019 m. vasario 22 d. Unichem Laboratories Ltd pateiktas apeliacinis skundas dėl 2018 m. gruodžio 12 d. Bendrojo Teismo (devintoji kolegija) sprendimo byloje T-705/14 Unichem Laboratories/Komisija
      (Byla C-166/19 P)
      (2019/C 148/31)
      Proceso kalba: anglų

         Šalys

         Apeliantė: Unichem Laboratories Ltd, atstovaujama baristerės F. Carlin, solisitorės M. Healy, advocaat B. Hoorelbeke, solisitorių S. Mobley ir H. Sheraton, QC A. Robertson

         Kita proceso šalis: Europos Komisija

         Apeliantės reikalavimai

      Apeliantė Teisingumo Teismo prašo:

                  —

                  panaikinti visą skundžiamą teismo sprendimą;

                  —

                  panaikinti visą ginčijamą Komisijos sprendimą tiek, kiek jis susijęs su Unichem, ir

                  —

                  nurodyti Komisijai sumokėti savo ir Unichem bylinėjimosi šioje byloje ir Bendrajame Teisme vykusiame procese išlaidas.

         Apeliacinio skundo pagrindai ir pagrindiniai argumentai

         Unichem teigia, kad Bendrasis Teismas padarė teisės klaidų:

                  —

                  Pirma, Bendrasis Teismas padarė teisės klaidą nusprendęs, kad Komisija turi kompetenciją adresuoti pagal SESV 101 straipsnio 1 dalį priimtą sprendimą adresuoti Unichem, nes:
                  Bendrasis Teismas neteisingai pritaikė teisinį kriterijų nustatydamas vieną ekonominį vienetą ir
                  Bendrasis Teismas klaidingai nusprendė, kad Unichem tenka tiesioginė atsakomybė kaip vienai iš taikos sutartį pasirašiusių asmenų.

                  —

                  Antra, Bendrasis Teismas padarė teisės klaidą, nes netaikė objektyvaus būtinumo kriterijaus geriausiems prieinamiems gamybos būdams (GPGB).

                  —

                  Trečia, jeigu taikos sutartys patenka į SESV 101 straipsnio taikymo sritį, Bendrasis Teismas padarė teisės klaidą neteisingai apibūdindamas Niche sudarytą taikos sutartį kaip pažeidimą „dėl tikslo“.

                  —

                  Ketvirta, Bendrasis Teismas pažeidė Teisingumo Teismo statuto 36 straipsnyje įtvirtintą pareigą nurodyti motyvus, kai nepateikdamas teisinių argumentų atmetė bendrovės Unichem pasiūlytą taikos sutarties aiškinimą.

                  —

                  Penkta, Bendrasis Teismas padarė teisės klaidą nusprendęs, kad Niche ir Unichem yra potencialios Servier konkurentės.

                  —

                  Šešta, Bendrasis Teismas pažeidė pagrindinį vienodo požiūrio principą, skirtingai vertindamas Unichem ir Niche dėl panašių generinių vaistų ir klaidingai apibūdindamas Niche sudarytą taikos sutartį kaip SESV 101 straipsnio 1 dalies pažeidimą dėl tikslo.

                  —

                  Septinta, Bendrasis Teismas padarė teisės klaidą nepripažinęs, kad taikos sutartis atitinka SESV 101 straipsnio 3 dalyje numatytas išimtis.

                  —

                  Aštunta, Bendrasis Teismas padarė teisės klaidą neteisingai taikydamas teisinį kriterijų tam, kad nustatytų Unichem ir Niche teisės į gynybą ir (arba) gero administravimo principo pažeidimą.


title: Byla C-173/19 P: 2019 m. vasario 25 d. Scandlines Danmark ApS ir Scandlines Deutschland GmbH pateiktas apeliacinis skundas dėl 2018 m. gruodžio 13 d. Bendrojo Teismo (šeštoji kolegija) priimtos nutarties byloje T-890/16 Scandlines Danmark ir Scandlines Deutschland/Komisija

text:
               29.4.2019

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 148/34

      2019 m. vasario 25 d. Scandlines Danmark ApS ir Scandlines Deutschland GmbH pateiktas apeliacinis skundas dėl 2018 m. gruodžio 13 d. Bendrojo Teismo (šeštoji kolegija) priimtos nutarties byloje T-890/16 Scandlines Danmark ir Scandlines Deutschland/Komisija
      (Byla C-173/19 P)
      (2019/C 148/32)
      Proceso kalba: anglų

         Šalys

         Apeliantės: Scandlines Danmark ApS ir Scandlines Deutschland GmbH, atstovaujamos advokato L. Sandberg-Mørch

         Kitos proceso šalys: Europos Komisija, Danijos Karalystė

         Apeliančių reikalavimai

      Apeliantės Teisingumo Teismo prašo:

                  —

                  Panaikinti 2018 m. gruodžio 13 d. Bendrojo Teismo nutartį byloje T-890/16, kiek jis prieštarauja Bendrojo Teismo sprendimui byloje T-630/15 dėl Komisijos sprendimo, kaip priemonės, patvirtinančios papildomas statybos sektoriui taikomas priemones.

                  —

                  nurodyti atsakovėms padengti savo ir apeliančių bylinėjimosi išlaidas.

         Apeliacinio skundo pagrindai ir pagrindiniai argumentai

      Savo apeliacinį skundą apeliantės grindžia dviem pagrindais:

                  —

                  Pirmasis apeliacinio skundo pagrindas: Bendrasis Teismas padarė teisės klaidą priimdamas skundžiamą nutartį remdamasis visiškai priešinga pozicija negu jo paties pozicija byloje T-630/15 priimtame sprendime.

                  —

                  Antrasis apeliacinio skundo pagrindas: Bendrasis Teismas padarė teisės klaidą, skundžiamoje nutartyje pateikęs prieštaringus motyvus.


title: Byla C-174/19 P: 2019 m. vasario 25 d. Scandlines Danmark ApS ir Scandlines Deutschland GmbH pateiktas apeliacinis skundas dėl 2018 m. gruodžio 13 d. Bendrojo Teismo (šeštoji kolegija) priimto sprendimo byloje T-630/15 Scandlines Danmark ir Scandlines Deutschland/Komisija

text:
               29.4.2019

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 148/35

      2019 m. vasario 25 d. Scandlines Danmark ApS ir Scandlines Deutschland GmbH pateiktas apeliacinis skundas dėl 2018 m. gruodžio 13 d. Bendrojo Teismo (šeštoji kolegija) priimto sprendimo byloje T-630/15 Scandlines Danmark ir Scandlines Deutschland/Komisija
      (Byla C-174/19 P)
      (2019/C 148/33)
      Proceso kalba: anglų

         Šalys

         Apeliantės: Scandlines Danmark ApS ir Scandlines Deutschland GmbH, atstovaujamos advokato L. Sandberg-Mørch

         Kitos proceso šalys: Europos Komisija, Danijos Karalystė, Föreningen Svensk Sjöfart, Naturschutzbund Deutschland (NABU) eV

         Apeliančių reikalavimai

      Apeliantės Teisingumo Teismo prašo:

                  —

                  Panaikinti 2018 m. gruodžio 13 d. Bendrojo Teismo sprendimą byloje T-630/15, kiek jame atmesti apeliantės ieškinio pagrindai, grindžiami tuo, kad A/S Femern Landanlæg suteiktos priemonės yra pagalba, kad Hinterland Connections išlaidos nėra tinkamos finansuoti išlaidos Femern A/S suteiktos pagalbos suderinamumo su vidaus rinka aspektu; kad Femern A/S suteiktos priemonės neturi skatinamojo poveikio; kad priešingos padėties analizė yra neteisėta; kad Femern A/S suteiktos priemonės netinkamai neiškraipo konkurencijos; kad nauji apeliančių pateikti pagrindai yra nepriimtini.

                  —

                  Nurodyti kitoms proceso šalims padengti savo ir apeliančių bylinėjimosi išlaidas.

         Apeliacinio skundo pagrindai ir pagrindiniai argumentai

      Apeliantės nurodo septynis pagrindus, kuriais siekiama skundžiamo sprendimo panaikinimo:

                  —

                  Pirma, Bendrasis Teismas pažeidė SESV 107 straipsnio 1 dalį ir 108 straipsnio 2 dalį ir padarė klaidą, nuspręsdamas, kad Komisija nepadarė teisės klaidos ir nesusidūrė su dideliais sunkumais, kai nusprendė, jog A/S Femern Landanlæg suteiktos valstybės garantijos ir valstybės paskolos, skirtos Danijos geležinkelių jungčių su toliau nuo pakrantės esančiais rajonais projektui, negalėjo iškraipyti konkurencijos, nes atitinkama rinka nėra atvira konkurencijai.
                  Apeliantės tvirtina, kad klaidinga Bendrojo Teismo išvada aiškintina keturiomis teisės klaidomis, atitinkančiomis keturias šio apeliacinio skundo pagrindo dalis:

                              a)

                              Bendrasis Teismas padarė teisės klaidą nusprendęs, kad A/S Femern Landanlæg suteiktos valstybės garantijos ir valstybės paskolos negali paveikti konkurencijos, nors fiksuotos jungties projektas (vykdomas Femern A/S) ir Danijos geležinkelių jungčių su toliau nuo pakrantės esančiais rajonais projektas (vykdomas Femern Landanlæg) kartu sudaro vieną bendrą projektą ir Femern A/S suteiktos valstybės garantijos ir valstybės paskolos jau buvo pripažintos galinčiomis iškraipyti konkurenciją.

                              b)

                              Bendrasis Teismas padarė teisės klaidą nusprendęs, kad geležinkelių infrastruktūros valdymo rinka Danijoje nėra de lege atvira konkurencijai.

                              c)

                              Bendrasis Teismas padarė teisės klaidą pripažinęs, kad geležinkelių infrastruktūros valdymo rinka Danijoje nėra de facto atvira konkurencijai.

                              d)

                              Geležinkelių infrastruktūros statybos ir jos priežiūros rinkos dalys yra atviros konkurencijai ir yra atskirtos nuo geležinkelių infrastruktūros veiklos valdymo rinkos siaurąja prasme.

                  —

                  Antra, Bendrasis Teismas pažeidė SESV 107 straipsnio 1 dalį ir 108 straipsnio 2 dalį ir padarė klaidą, nuspręsdamas, kad Komisija nepadarė teisės klaidos ir nesusidūrė su dideliais sunkumais, kai nustatė, kad A/S Femern Landanlæg suteiktos valstybės garantijos ir valstybės paskolos Danijos geležinkelių jungčių su toliau nuo pakrantės esančiais rajonais projektui finansuoti negali paveikti valstybių narių tarpusavio prekybos.

                  —

                  Trečia, Bendrasis Teismas pažeidė SESV 107 straipsnio 3 dalies b punktą ir 108 straipsnio 2 dalį ir padarė klaidą, nuspręsdamas, kad geležinkelių jungčių su toliau nuo pakrantės esančiais rajonais projekto išlaidos gali būti įtrauktos skaičiuojant didžiausią leidžiamą pagalbos intensyvumą fiksuotos jungties projektui (vertinant pagalbos suderinamumą su vidaus rinka), nors, anot Bendrojo Teismo, geležinkelių jungčių su toliau nuo pakrantės esančiais rajonais projekto finansavimas nėra valstybės pagalba.

                  —

                  Ketvirta, Bendrasis Teismas pažeidė SESV 107 straipsnio 3 dalies b punktą ir 108 straipsnio 2 dalį ir padarė klaidą, nuspręsdamas, kad Komisija nepadarė teisės klaidos ir nesusidūrė su dideliais sunkumais, kai konstatavo, kad Femern A/S suteikta pagalba turėjo skatinamąjį poveikį.

                  —

                  Penkta, Bendrasis Teismas pažeidė SESV 107 straipsnio 3 dalies b punktą ir 108 straipsnio 2 dalį ir padarė klaidą, nuspręsdamas, kad Komisija nepadarė teisės klaidos ir nesusidūrė su dideliais sunkumais, kai konstatavo, kad Danijos valdžios institucijos pateikė jai tinkamą priešingos padėties scenarijų, kad ji įvertintų pagalbos būtinumą.

                  —

                  Šešta, Bendrasis Teismas padarė teisės klaidą nuspręsdamas, kad Femern A/S suteikta pagalba netinkamai neiškraipo konkurencijos.

                  —

                  Septinta, Bendrasis Teismas padarė teisės klaidą atmetęs apeliančių pateiktus naujus ieškinio pagrindus, susijusius su papildomomis statybos sektoriui taikomomis priemonėmis, motyvuodamas tuo, kad jų neleista taikyti 2015 m. liepos 23 d. Komisijos sprendimu.


title: Byla T-716/14: 2019 m. kovo 7 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Tweedale/EFSA (Galimybė susipažinti su dokumentais — Reglamentas (EB) Nr. 1049/2001 — Dokumentai, susiję su toksiškumo tyrimais, parengtais per veikliosios medžiagos glifosato patvirtinimo pratęsimo procedūrą — Dalinis atsisakymas leisti susipažinti — Su komerciniais interesais susijusi išimtis — Viršesnis viešasis interesas — Reglamentas (EB) Nr. 1367/2006 — Informacijos, susijusios su dujų ar teršalų išmetimu į aplinką, sąvoka)

text:
               29.4.2019

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 148/40

      2019 m. kovo 7 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Tweedale/EFSA
      (Byla T-716/14) (1)

      (Galimybė susipažinti su dokumentais - Reglamentas (EB) Nr. 1049/2001 - Dokumentai, susiję su toksiškumo tyrimais, parengtais per veikliosios medžiagos glifosato patvirtinimo pratęsimo procedūrą - Dalinis atsisakymas leisti susipažinti - Su komerciniais interesais susijusi išimtis - Viršesnis viešasis interesas - Reglamentas (EB) Nr. 1367/2006 - Informacijos, susijusios su dujų ar teršalų išmetimu į aplinką, sąvoka)
      (2019/C 148/36)
      Proceso kalba: anglų

         Šalys

         Ieškovas: Anthony C. Tweedale (Briuselis, Belgija), atstovaujamas advokato B. Kloostra

         Atsakovė: Europos maisto saugos tarnyba (EFSA), atstovaujama D. Detken, J. Tarazona, C. Pintado ir B. Vagenende, iš pradžių padedamų advokatų R. van der Hout ir A. Köhler, vėliau — advokatų R. van der Hout ir C. Wagner

         Ieškovės pusėje į bylą įstojusi šalis: Švedijos Karalystė, iš pradžių atstovaujama A. Falk, C. Meyer-Seitz, U. Persson, N. Otte Widgren, E. Karlsson ir L. Swedenborg, vėliau — A. Falk, C. Meyer-Seitz, H. Shev, L. Swedenborg ir F. Bergius

         Dalykas

      Pagal SESV 263 straipsnį pareikštas ieškinys, kuriuo siekiama iš dalies panaikinti 2017 m. spalio 16 d. EFSA sprendimą, kuriuo panaikinamas ir pakeičiamas 2014 m. liepos 30 d. sprendimas ir leidžiama iš dalies susipažinti su dviem toksiškumo tyrimais, susijusiais su veikliąja medžiaga glifosatu, parengtais per šios veikliosios medžiagos patvirtinimo pratęsimo procedūrą pagal 2009 m. spalio 21 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentą (EB) Nr. 1107/2009 dėl augalų apsaugos produktų pateikimo į rinką ir panaikinantį Tarybos direktyvas 79/117/EEB ir 91/414/EEB (OL L 309, 2009, p. 1)

         Rezoliucinė dalis

                  1.

                     Panaikinti 2017 m. spalio 16 d. Europos maisto saugos tarnybos (EFSA) sprendimą, kuriuo panaikinamas ir pakeičiamas 2014 m. liepos 30 d. sprendimas ir leidžiama iš dalies susipažinti su dviem toksiškumo tyrimais dėl veikliosios medžiagos glifosato, parengtais per šios veikliosios medžiagos patvirtinimo galiojimo pratęsimo procedūrą, tiek, kiek juo EFSA atsisakė atskleisti visus šiuos tyrimus, išskyrus juose nurodytų asmenų pavardes ir parašus.

                  2.

                     EFSA padengia savo ir Anthony Tweedale patirtas bylinėjimosi išlaidas.

                  3.

                     Švedijos Karalystė padengia savo bylinėjimosi išlaidas.

         (1)  OL C 448, 2014 12 15.


title: Byla T-139/15: 2019 m. kovo 12 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Vengrija/Komisija (EŽŪOGF Garantijų skyrius — EŽŪGF — Cukrus — Laikina Europos bendrijos cukraus pramonės restruktūrizavimo schema — Reglamentas (EB) Nr. 320/2006 — Reglamentas (EB) Nr. 968/2006 — Nefinansuojamos išlaidos — Vengrijos patirtos išlaidos — Pagalbos už visišką išmontavimą ir pagalbos už dalinį išmontavimą skyrimo sąlygos — Sąvoka „gamybos įrenginiai“ — Saugyklų naudojimo vertinimas paraiškos skirti pagalbą pateikimo dieną — Sąvoka „visiškas išmontavimas“ — Dokumento VI/5330/97 2 priedas — Sąjungos teisės aktų aiškinimo sunkumai — Lojalus bendradarbiavimas)

text:
               29.4.2019

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 148/42

      2019 m. kovo 12 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Vengrija/Komisija
      (Byla T-139/15) (1)

      (EŽŪOGF Garantijų skyrius - EŽŪGF - Cukrus - Laikina Europos bendrijos cukraus pramonės restruktūrizavimo schema - Reglamentas (EB) Nr. 320/2006 - Reglamentas (EB) Nr. 968/2006 - Nefinansuojamos išlaidos - Vengrijos patirtos išlaidos - Pagalbos už visišką išmontavimą ir pagalbos už dalinį išmontavimą skyrimo sąlygos - Sąvoka „gamybos įrenginiai“ - Saugyklų naudojimo vertinimas paraiškos skirti pagalbą pateikimo dieną - Sąvoka „visiškas išmontavimas“ - Dokumento VI/5330/97 2 priedas - Sąjungos teisės aktų aiškinimo sunkumai - Lojalus bendradarbiavimas)
      (2019/C 148/38)
      Proceso kalba: vengrų

         Šalys

         Ieškovė: Vengrija, iš pradžių atstovaujama M. Fehér, G. Koós, A. Pálfy, vėliau M. Fehér, G. Koós, Zs. Biró-Tóth ir E. Tóth

         Atsakovė: Europos Komisija, atstovaujama P. Ondrůšek ir B. Béres

         Ieškovės pusėje į bylą įstojusios šalys: Prancūzijos Respublika, atstovaujama D. Colas, ir Italijos Respublika, atstovaujama G. Palmieri, padedamos avvocato dello Stato C. Colelli

         Dalykas

      Pagal SESV 263 straipsnį pateiktas prašymas iš dalies panaikinti 2015 m. sausio 16 d. Komisijos įgyvendinimo sprendimą (ES) 2015/103 dėl valstybių narių patirtų tam tikrų išlaidų nefinansavimo Europos Sąjungos lėšomis iš Europos žemės ūkio garantijų fondo (EŽŪGF) ir Europos žemės ūkio fondo kaimo plėtrai (EŽŪFKP) (OL L 16, 2015, p. 33), kiek juo atsisakyta iš EŽŪGF finansuoti 11 709 400 EUR pagalbos cukraus pramonės sektoriui restruktūrizuoti, kurią suteikė Vengrija, sumą.

         Rezoliucinė dalis

                  1.

                     Atmesti ieškinį.

                  2.

                     Vengrija padengia savo bylinėjimosi išlaidas ir pusę Europos Komisijos patirtų bylinėjimosi išlaidų.

                  3.

                     Komisija padengia pusę savo bylinėjimosi išlaidų.

                  4.

                     Prancūzijos Respublika ir Italijos Respublika padengia savo bylinėjimosi išlaidas.

         (1)  OL C 190, 2015 6 8.


title: Byla T-197/19: 2019 m. balandžio 4 d. pareikštas ieškinys byloje Wiegand-Glashüttenwerke/Komisija

text:
               17.6.2019

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 206/51

      2019 m. balandžio 4 d. pareikštas ieškinys byloje Wiegand-Glashüttenwerke/Komisija
      (Byla T-197/19)
      (2019/C 206/54)
      Proceso kalba: vokiečių

         Šalys

         Ieškovė: Wiegand-Glashüttenwerke GmbH (Steinbach am Wald, Vokietija), atstovaujama advokatų F. Wagner ir N. Voß

         Atsakovė: Europos Komisija

         Reikalavimai

      Ieškovė Bendrojo Teismo prašo:

                  —

                  panaikinti 2018 m. gegužės 28 d. sprendimą dėl pagalbos schemos SA.34045 (2013/c) (ex 2012/NN) (pranešta dokumentu Nr. C(2018) 3166) (OL L 14, 2019, p. 1) dėl 2012 m. ir 2013 m.,

                  —

                  nepatenkinus pirmojo reikalavimo, panaikinti 2018 m. gegužės 28 d. sprendimą dėl pagalbos schemos SA.34045 (2013/c) (ex 2012/NN) (pranešta dokumentu Nr. C(2018) 3166) ieškovei dėl 2012 m. ir 2013 m.,

                  —

                  nepatenkinus ir šio reikalavimo, panaikinti 2018 m. gegužės 28 d. sprendimą dėl pagalbos schemos SA.34045 (2013/c) (ex 2012/NN) (pranešta dokumentu Nr. C(2018) 3166), kiek jame nurodyta, kad bazinės apkrovos vartotojams, kurių metinis energijos suvartojimas yra ne mažesnis kaip 7 000 vartojimo valandų, reikia mokėti daugiau kaip 20 % paskelbtų tinklo mokesčių, bazinės apkrovos vartotojams, kurių metinis energijos suvartojimas yra ne mažesnis kaip 7 500 vartojimo valandų — daugiau kaip 15 % paskelbtų tinklo mokesčių, o bazinės apkrovos vartotojams, kurių metinis energijos suvartojimas yra ne mažesnis kaip 8 000 vartojimo valandų, — daugiau kaip 10 % paskelbtų tinklo mokesčių,

                  —

                  nepatenkinus ir šio reikalavimo, panaikinti 2018 m. gegužės 28 d. sprendimą dėl pagalbos schemos SA.34045 (2013/c) (ex 2012/NN) (pranešta dokumentu Nr. C(2018) 3166) ieškovei, kiek jame nurodyta, kad bazinės apkrovos vartotojams, kurių metinis energijos suvartojimas yra ne mažesnis kaip 7 000 vartojimo valandų (Grosbreitenbacho ir Šloizingeno vietovės), reikia mokėti daugiau kaip 20 % paskelbtų tinklo mokesčių, bazinės apkrovos vartotojams, kurių metinis energijos suvartojimas yra ne mažesnis kaip 7 500 vartojimo valandų (Steinbach am Wald vietovė) — daugiau kaip 15 % paskelbtų tinklo mokesčių,

                  —

                  nepatenkinus ir šio reikalavimo, panaikinti 2018 m. gegužės 28 d. sprendimą dėl pagalbos schemos SA.34045 (2013/c) (ex 2012/NN) (pranešta dokumentu Nr. C(2018) 3166) ieškovei, kiek jame nurodyta, kad, kiek tai susiję su Steinbach am Wald vietove, reikia mokėti daugiau kaip 20 % paskelbtų tinklo mokesčių, ir

                  —

                  priteisti iš atsakovės bylinėjimosi išlaidas, įskaitant advokato ir kelionės išlaidas.

         Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

      Grįsdama ieškinį ieškovė remiasi šiais pagrindais.

                  1.

                  Klaidingai pripažinta, kad suteikta valstybės pagalba, kaip ji suprantama pagal SESV 107 straipsnio 1 dalį.
                  Pateikiant pirmąjį ieškinio pagrindą tvirtinama, kad vertindama ginčijamą atleidimą nuo tinklo mokesčių atsakovė klaidingai nustatė, jog buvo panaudoti valstybiniai ištekliai.
                  Be to, vertinant „atrankumo“ sąlygą klaidingai ir neišsamiai apibrėžta referencinė sistema.
                  Taip pat teigiama, kad neišsamiai apibrėžusi referencinę sistemą atsakovė neįvykdė SESV 296 straipsnio 2 dalyje numatytos pareigos motyvuoti.

                  2.

                  Vienodo požiūrio principo pažeidimas
                  Pateikiant antrąjį ieškinio pagrindą tvirtinama, kad atsakovės sprendime prievolė mokėti priemoką nustatyta tik bazinės apkrovos vartotojams, kurie 2012 m. ir 2013 m. buvo visiškai atleisti nuo tinklo mokesčio. Vadinasi, tokie bazinės apkrovos vartotojai vertinami kitaip ir nepalankiau nei tie, kurie tuo pačiu laikotarpiu naudojosi nustatytu dydžiu sumažintais tinklo mokesčiais ir neturi prievolės mokėti priemoką.
                  Taip pat tvirtinama, kad, kiek tai susiję su skirtingu požiūriu, atsakovė neįvykdė SESV 296 straipsnio 2 dalyje ir Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijos 41 straipsnio 2 dalies c punkte numatytos pareigos motyvuoti. Skirtingas požiūris taip pat pažeidė diskriminacijos draudimo principą pagal Direktyvos 2009/72/EB (1) 32 straipsnio 1 dalį.

                  3.

                  Teisėtų lūkesčių apsaugos principo pažeidimas
                  Pateikiant trečiąjį ieškinio pagrindą teigiama, kad dėl individualių aplinkybių ieškovė galėjo tikėtis, kad bus leista toliau naudotis jai nustatytais specialiais tinklo mokesčių tarifais.

         (1)  2009 m. liepos 13 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2009/72/EB dėl elektros energijos vidaus rinkos bendrųjų taisyklių, panaikinanti Direktyvą 2003/54/EB (OL L 211, 2009 8 14, p. 55).


title: Byla C-115/19 P: 2019 m. vasario 14 d. China Construction Bank Corp. apeliacinis skundas dėl 2018 m. gruodžio 6 d. Bendrojo Teismo (devintoji kolegija) sprendimo byloje T-665/17 China Construction Bank/EUIPO

text:
               2019 6 24

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 213/2

      2019 m. vasario 14 d. China Construction Bank Corp. apeliacinis skundas dėl 2018 m. gruodžio 6 d. Bendrojo Teismo (devintoji kolegija) sprendimo byloje T-665/17 China Construction Bank/EUIPO
      (Byla C-115/19 P)
      (2019/C 213/03)
      Proceso kalba: anglų

         Šalys

         Apeliantė: China Construction Bank Corp., atstovaujama solisitorių A. Carboni, J. Gibbs

         Kitos proceso šalys: Europos Sąjungos intelektinės nuosavybės tarnyba (EUIPO), Groupement des cartes bancaires

         Apeliantės reikalavimai

      Apeliantė Teisingumo Teismo prašo:

                  —

                  panaikinti 2018 m. gruodžio 6 d. Bendrojo Teismo sprendimą byloje T-665/17,

                  —

                  priimti galutinį sprendimą dėl Reglamento (ES) 2017/1001 (1) 8 straipsnio 1 dalies b punkto arba grąžinti bylą Bendrajam Teismui ir

                  —

                  nurodyti EUIPO ir bet kuriai įstojusiai į šį apeliacinį procesą šaliai padengti savo ir apeliantės bylinėjimosi išlaidas, patirtas šiame procese bei vykstant procesui Bendrajame Teisme, nagrinėjant bylą T-665/17.

         Apeliacinio skundo pagrindai ir pagrindiniai argumentai

      Apeliantė, ginčydama skundžiamą sprendimą, remiasi trimis pagrindais ir nurodo, kad Bendrasis Teismas:

                  1.

                  pažeidė Reglamento (ES) 2017/1001 dėl Europos Sąjungos prekių ženklo 8 straipsnio 1 dalies b punktą ir

                  2.

                  nepagrindė savo išvados, kad įstojusios į bylą šalies ankstesnis prekių ženklas, kuriuo buvo remiamasi („ankstesnis ženklas“), turėjo sustiprėjusį skiriamąjį požymį, kiek tai susiję su „finansinėmis operacijomis, piniginėmis operacijomis, banko operacijomis“, ir (arba)

                  3.

                  iškraipė faktus, kiek tai susiję su ankstesnio ir ginčijamo prekių ženklo vertinimu ir kiek tai susiję su išvada dėl sustiprėjusio skiriamojo požymio.

            Apeliacinio skundo pagrindas dėl 8 straipsnio 1 dalies b punkto pažeidimo gali būti suskirstytas į tokias dalis pagal Bendrojo Teismo padarytas klaidas vertinant bylą:

                  1.

                  Bendrasis Teismas atsižvelgė į ankstesnio prekių ženklo reputaciją pirmajame etape vertindamas prekių ženklų panašumą ir vėliau atlikdamas visapusišką galimybės supainioti vertinimą, o tai nėra teisinga, nes reiškia nepriimtiną „dvigubą atsižvelgimą“.

                  2.

                  Bendrasis Teismas neteisingai vertino tiek ankstesnį, tiek ginčijamą prekių ženklą taip, lyg jie iš esmės būtų žodiniai prekių ženklai, todėl nepakankamai atsižvelgė į vaizdinį jų pobūdį ir tai neigiamai paveikė tiek vaizdinio, tiek fonetinio prekių ženklų panašumo vertinimą ir kiekvienam iš jų suteikiamos santykinės svarbos vertinimą.

                  3.

                  Bendrasis Teismas padarė keletą klaidų identifikuodamas 36 klasei priklausančias paslaugas, dėl kurių jis nusprendė, kad ankstesnis prekių ženklas, kiek tai susiję su tokiomis paslaugomis, turi reputaciją ir skiriamąjį požymį.

                  4.

                  Tiek dėl pirmiau minėtų klaidų, tiek dėl kitų svarbių veiksnių ignoravimo Bendrasis Teismas neatliko tinkamo visapusiško galimybės supainioti ankstesnį ir ginčijamą prekių ženklus vertinimo.

         (1)  2017 m. birželio 14 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (ES) 2017/1001 dėl Europos Sąjungos prekių ženklo (OL L 154, 2017, p. 1).


title: Byla C-116/19 P: 2019 m. vasario 14 d. Gregor Schneider pateiktas apeliacinis skundas dėl 2018 m. gruodžio 4 d. Bendrojo Teismo (ketvirtoji kolegija) priimto sprendimo byloje T-560/16, Gregor Schneider/Europos Sąjungos intelektinės nuosavybės tarnyba (EUIPO)

text:
               2019 6 24

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 213/4

      2019 m. vasario 14 d. Gregor Schneider pateiktas apeliacinis skundas dėl 2018 m. gruodžio 4 d. Bendrojo Teismo (ketvirtoji kolegija) priimto sprendimo byloje T-560/16, Gregor Schneider/Europos Sąjungos intelektinės nuosavybės tarnyba (EUIPO)
      (Byla C-116/19 P)
      (2019/C 213/04)
      Proceso kalba: vokiečių

         Šalys

         Apeliantas: Gregor Schneider, atstovaujamas advokato H. Tettenborn

         Kita proceso šalis: Europos Sąjungos intelektinės nuosavybės tarnyba (EUIPO)

         Apelianto reikalavimai

      Apeliantas prašo:

                  1.

                  visiškai panaikinti 2018 m. gruodžio 4 d. Europos Sąjungos Bendrojo Teismo (ketvirtoji kolegija) sprendimą byloje T-560/16;

                  2.

                  išnagrinėti ieškovo minėtoje byloje pateiktus reikalavimus, būtent:
                  panaikinti 2014 m. spalio 2 d. EUIPO (buvusi VRDT) sprendimą perkelti ieškovą iš Tarptautinio bendradarbiavimo ir teisės reikalų departamento į šios įstaigos Operacijų departamentą,
                  subsidiariai, panaikinus minėtą sprendimą grąžinti bylą Bendrajam Teismui;

                  3.

                  priteisti iš EUIPO visas bylinėjimosi išlaidas, patirtas šiame procese ir nagrinėjant bylą Teisingumo Teisme.

         Apeliacinio skundo pagrindai ir pagrindiniai argumentai

      Apeliacinis skundas grindžiamas devyniais pagrindais.
      Pirma, skundžiamame sprendime Bendrasis Teismas klaidingai aiškino skundo, kaip tai suprantama pagal Pareigūnų tarnybos nuostatų 91 straipsnio 2 dalį, ir paskesnio ieškinio „atitikties principą“, nes jis atmetė ieškinio pagrindą kaip nepriimtiną remdamasis atitikties principu, nors paduodamas skundą ieškovas negalėjo remtis minėtu pagrindu, kadangi dar nebuvo paskirstytos užduotys.
      Antra, skundžiamame sprendime Bendrasis Teismas klaidingai aiškino piktnaudžiavimo įgaliojimais nustatymo kriterijus, tiek kiek jis nustatė teisės maksimą, pagal kurią, jeigu perkėlimo priemonė nėra laikoma kaip prieštaraujanti tarnybos interesui, negali kilti klausimo dėl piktnaudžiavimo įgaliojimais. Ši teisės maksima negali būti teisinga, nes ja iš principo atmetami piktnaudžiavimo įgaliojimais atvejai visose situacijose, kuriose administracija remiasi esą esančiu tarnybos interesu, tačiau iš tikrųjų jo nepaiso. Būtent dėl sąmoningai suplanuotų piktnaudžiavimo įgaliojimais atvejų būtina užtikrinti, kad teisminė kontrolė būtų vykdoma taikant taip suformuluotą teisės principą.
      Trečia, Bendrasis Teismas klaidingai aiškino apklausos, kuri užtikrina tokią ieškovo teisę būti išklausytam, kaip nustatyta, be kita ko, Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijos 41 straipsnio 1 dalyje, siejamoje su 41 straipsnio 2 dalies a punktu, sąlygas, manydamas, kad apklausa būtina tik tuomet, kai, administracijos manymu, numatyta individuali priemonė gali atitinkamam asmeniui sukelti nepalankų poveikį. Taigi apklausa ir teisės būti išklausytam laikymasis konkrečiai skirti išsiaiškinti aspektus ir numatytų priemonių poveikius, kurių pati administracija dar neįvertino.
      Ketvirta, Bendrasis Teismas kelis kartus pažeidė ieškovo teisę būti išklausytam, pirmiausia, kai jis neatsižvelgė į pakartotinai teismo posėdyje pateiktą įrodymą pagal Bendrojo Teismo procedūros reglamento 85 straipsnio 3 dalį, neatsižvelgė į atitinkamą siūlymą dėl liudytojų bei nepriėmė sprendimo pagal minėto procedūros reglamento 85 straipsnio 4 dalį. Bendrasis Teismas taip pat pažeidė ieškovo teisę būti išklausytam, nes jis neapklausė ieškinyje siūlomų apklausti liudytojų ir priekaištavo ieškovui nepateikus pakankamai įrodymų.
      Taigi, penkta, Bendrasis Teismas pažeidė pagrindinius sklandaus ir teisingo bylos nagrinėjimo principus, kaip tai suprantama pagal Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijos 47 straipsnį, ir leido atsirasti abejonėms dėl teisminės apsaugos veiksmingumo.
      Šešta, Bendrasis Teismas kelis kartus iškraipė bylos aplinkybes.
      Be to, Bendrasis Teismas, septinta, netinkamai įvertino faktines aplinkybes, aštunta, nepakankamai motyvavo, ir, devinta, pažeidė logikos taisykles.


title: Byla C-299/19: 2019 m. balandžio 11 d. Tribunale ordinario di Torino (Italija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Techbau SpA/Azienda Sanitaria Locale AL

text:
               2019 6 24

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 213/16

      2019 m. balandžio 11 d. Tribunale ordinario di Torino (Italija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Techbau SpA/Azienda Sanitaria Locale AL
      (Byla C-299/19)
      (2019/C 213/15)
      Proceso kalba: italų

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

         Tribunale ordinario di Torino

         Šalys pagrindinėje byloje

         Ieškovė: Techbau SpA

         Atsakovė: Azienda Sanitaria Locale AL

         Prejudicinis klausimas

      Europos Sąjungos Teisingumo Teismo prašoma išaiškinti, ar pagal Direktyvos 2000/35/EB (1) 2 straipsnio 1 dalį yra draudžiamos tokios nacionalinės teisės nuostatos kaip 2002 m. spalio 9 d. Įstatyminio dekreto Nr. 231 2 straipsnio 1 dalies a punktas, pagal kurį sąvoka „komerciniai sandoriai“ — t. y sutartys, kurių „vienintelis ar vyraujantis dalykas yra prekių tiekimas ar paslaugų teikimas už atlygį“ neapima darbų pirkimo tiek viešajame, tiek privačiajame sektoriuose, o konkrečiai viešojo darbų pirkimo, kaip tai suprantama pagal Direktyvą 93/37/EEB (2), todėl šiems pirkimams minėtas dekretas nėra taikomas?

         (1)  2000 m. birželio 29 d. Europos Parlamento ir Tarybos Direktyva 2000/35/EB dėl kovos su pavėluotu mokėjimu komerciniuose sandoriuose (OL L 200, 2000, p. 35; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 17 sk., 1 t., p. 226).

         (2)  1993 m. birželio 14 d. Tarybos Direktyva 93/37/EEB dėl viešojo darbų pirkimo sutarčių sudarymo tvarkos derinimo (OL L 199, 1993, p. 54; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 6 sk., 2 t., p. 163).


title: Byla C-305/19: 2019 m. balandžio 12 d. pareikštas ieškinys byloje Europos Komisija/Čekijos Respublika

text:
               2019 6 24

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 213/17

      2019 m. balandžio 12 d. pareikštas ieškinys byloje Europos Komisija/Čekijos Respublika
      (Byla C-305/19)
      (2019/C 213/16)
      Proceso kalba: čekų

         Šalys

         Ieškovė: Europos Komisija, atstovaujama P. Ondrůšek, K. Talabér-Ritz

         Atsakovė: Čekijos Respublika

         Ieškovės reikalavimai

      Ieškovė Teisingumo Teismo prašo

                  —

                  pripažinti, jog neužtikrinusi, kad pastatuose, kurių bendras naudingasis plotas yra didesnis nei 500 m2, kuriems pagal 2010 m. gegužės 19 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2010/31/ES dėl pastatų energinio naudingumo (1) 12 straipsnio 1 dalį išduotas energinio naudingumo sertifikatas ir kuriuose dažnai lankosi visuomenė, būtų skelbiamas energinio naudingumo sertifikatas, Čekijos Respublika neįvykdė savo įsipareigojimų pagal šios direktyvos 13 straipsnio 2 dalį;

                  —

                  priteisti iš Čekijos Respublikos bylinėjimosi išlaidas.

         Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

                  1.

                  Direktyvos 2010/31/ES 13 straipsnio 2 dalyje numatyta pareiga pagal šios direktyvos 12 straipsnio 1 dalį išduotą energinio naudingumo sertifikatą skelbti pastatuose, kurių bendras naudingasis plotas yra didesnis nei 500 m2 ir kuriuose dažnai lankosi visuomenė.

                  2.

                  Tačiau Čekijos teisėje (Zákon č. 406/2000 Sb., o hospodaření energií (Įstatymas Nr. 406/2000 Sb., dėl energijos administravimo), su vėlesniais pakeitimais, 7a straipsnyje) yra numatyta pareiga skelbti energinio naudingumo sertifikatą arba pasą tokiuose pastatuose tik tada, kai juos naudoja valdžios institucija. Taigi, Čekijos teisėje nėra numatyta pareiga energinio naudingumo pasą skelbti tada, kai tuos pastatus naudoja kiti subjektai nei valdžios institucijos, tačiau juose dažnai lankosi visuomenė. Reikalinga teisės norma yra vis dar rengiama.

                  3.

                  Taigi, Čekijos Respublika neužtikrino, kad pastatuose, kurių bendras naudingasis plotas yra didesnis nei 500 m2, kuriems pagal Direktyvos 2010/31/ES 12 straipsnio 1 dalį išduotas energinio naudingumo sertifikatas ir kuriuose dažnai lankosi visuomenė, būtų skelbiamas energinio naudingumo sertifikatas ir taip neįvykdė savo įsipareigojimų pagal šios direktyvos 13 straipsnio 2 dalį.

         (1)  OL L 153, 2010, p. 13.


title: Byla C-704/17: 2019 m. kovo 8 d. Teisingumo Teismo pirmininko nutartis byloje (Nejvyšší správní soud (Čekijos Respublika) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) D. H./Ministerstvo vnitra

text:
               1.7.2019

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 220/28

      2019 m. kovo 8 d. Teisingumo Teismo pirmininko nutartis byloje (Nejvyšší správní soud (Čekijos Respublika) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) D. H./Ministerstvo vnitra
      (Byla C-704/17) (1)

      (2019/C 220/34)
      Proceso kalba: čekų
      Teisingumo Teismo pirmininkas nutartimi nurodė išbraukti bylą iš registro.

         (1)  OL C 83, 2018 3 5.


title: Byla T-791/16: 2019 m. gegužės 22 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Real Madrid Club de Fútbol/Komisija (Valstybės pagalba — Ispanijos valdžios institucijų profesionaliam futbolo klubui suteikta pagalba — Kompensacija už žemės sklypo, dėl kurio perdavimo buvo susitarę savivaldybė ir futbolo klubas, neperdavimą — Pernelyg didelė kompensacijos futbolo klubui suma — Sprendimas, kuriuo pagalba pripažįstama nesuderinama su vidaus rinka — Pranašumas)

text:
               8.7.2019

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 230/27

      2019 m. gegužės 22 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Real Madrid Club de Fútbol/Komisija
      (Byla T-791/16) (1)

      (Valstybės pagalba - Ispanijos valdžios institucijų profesionaliam futbolo klubui suteikta pagalba - Kompensacija už žemės sklypo, dėl kurio perdavimo buvo susitarę savivaldybė ir futbolo klubas, neperdavimą - Pernelyg didelė kompensacijos futbolo klubui suma - Sprendimas, kuriuo pagalba pripažįstama nesuderinama su vidaus rinka - Pranašumas)
      (2019/C 230/33)
      Proceso kalba: ispanų

         Šalys

         Ieškovas: Real Madrid Club de Fútbol (Madridas, Ispanija), atstovaujamas advokatų J. Pérez-Bustamante Köster ir F. Löwhagen

         Atsakovė: Europos Komisija, atstovaujama P.-J. Loewenthal, G. Luengo ir P. Němečková

         Rezoliucinė dalis

                  1.

                  Panaikinti 2016 m. liepos 4 d. Komisijos sprendimą (ES) 2016/2393 dėl valstybės pagalbos SA.33754 (2013/C) (ex 2013/NN), kurią Ispanija suteikė Real Madrid CF.

                  2.

                  Europos Komisija padengia savo ir Real Madrid Club de Fútbol patirtas bylinėjimosi išlaidas.

         (1)  OL C 243, 2016 7 4.


title: Byla T-37/17: 2019 m. gegužės 16 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Bank Tejarat/Taryba (Deliktinė atsakomybė — Bendra užsienio ir saugumo politika — Iranui taikomos ribojamosios priemonės — Lėšų įšaldymas — Atvykimo į valstybių narių teritoriją ribojimas — Ieškovo tariamai patirtos žalos atlyginimas dėl įtraukimo į asmenų ir subjektų, kuriems taikomos ginčijamos ribojamosios priemonės, sąrašą ir palikimo jame — Pakankamai akivaizdus teisės normos, suteikiančios teisių privatiems asmenims, pažeidimas)

text:
               8.7.2019

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 230/29

      2019 m. gegužės 16 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Bank Tejarat/Taryba
      (Byla T-37/17) (1)

      (Deliktinė atsakomybė - Bendra užsienio ir saugumo politika - Iranui taikomos ribojamosios priemonės - Lėšų įšaldymas - Atvykimo į valstybių narių teritoriją ribojimas - Ieškovo tariamai patirtos žalos atlyginimas dėl įtraukimo į asmenų ir subjektų, kuriems taikomos ginčijamos ribojamosios priemonės, sąrašą ir palikimo jame - Pakankamai akivaizdus teisės normos, suteikiančios teisių privatiems asmenims, pažeidimas)
      (2019/C 230/35)
      Proceso kalba: anglų

         Šalys

         Ieškovas: Bank Tejarat (Teheranas, Iranas), atstovaujamas solisitorių S. Zaiwalla, P. Reddy, K. Mittal, A. Meskarian, QC T. Otty, baristerių R. Blakeley, V. Zaiwalla, H. Leith ir QC T. de la Mare

         Atsakovė: Europos Sąjungos Taryba, atstovaujama M. Bishop ir A. Vitro

         Atsakovės pusėje į bylą įstojusi šalis: Europos Komisija, atstovaujama L. Havas ir J. Norris

         Dalykas

      SESV 268 straipsniu grindžiamas prašymas atlyginti žalą, kurią ieškovas tariamai patyrė priėmus 2012 m. sausio 23 d. Tarybos įgyvendinimo reglamentą (ES) Nr. 54/2012, kuriuo įgyvendinamas Reglamentas (ES) Nr. 961/2010 dėl ribojamųjų priemonių Iranui (OL L 19, 2012, p. 1), 2012 m. kovo 23 d. Tarybos reglamentą (ES) Nr. 267/2012 dėl ribojamųjų priemonių Iranui, kuriuo panaikinamas Reglamentas (ES) Nr. 961/2010 (OL L 88, 2012, p. 1), ir 2012 m. rugpjūčio 2 d. Tarybos įgyvendinimo reglamentą (ES) Nr. 709/2012, kuriuo įgyvendinamas Reglamentas (ES) Nr. 267/2012 dėl ribojamųjų priemonių Iranui (OL L 208, 2012, p. 2).

         Rezoliucinė dalis

                  1.

                  Atmesti ieškinį.

                  2.

                  Bank Tejarat padengia savo ir Europos Sąjungos Tarybos patirtas bylinėjimosi išlaidas.

                  3.

                  Europos Komisija padengia savo bylinėjimosi išlaidas.

         (1)  OL C 104, 2017 4 3.


title: Byla T-107/17: 2019 m. gegužės 23 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Steinhoff ir kt./ECB (Deliktinė atsakomybė — Ekonominė ir pinigų politika — ECB — Nacionaliniai centriniai bankai — Graikijos valstybės skolos restruktūrizavimas — Privačiojo sektoriaus dalyvavimas — Bendrų veiksmų sąlygos — Graikijos skolos vertybinių popierių privalomas keitimas — Privatūs kreditoriai — ECB nuomonė — Pakankamai aiškus teisės normos, suteikiančios teisių privatiems asmenims, pažeidimas — Principas pacta sunt servanda — Pagrindinių teisių chartijos 17 straipsnio 1 ir 2 dalys — SESV 63 straipsnio 1 dalis — SESV 124 straipsnis)

text:
               8.7.2019

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 230/30

      2019 m. gegužės 23 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Steinhoff ir kt./ECB
      (Byla T-107/17) (1)

      (Deliktinė atsakomybė - Ekonominė ir pinigų politika - ECB - Nacionaliniai centriniai bankai - Graikijos valstybės skolos restruktūrizavimas - Privačiojo sektoriaus dalyvavimas - Bendrų veiksmų sąlygos - Graikijos skolos vertybinių popierių privalomas keitimas - Privatūs kreditoriai - ECB nuomonė - Pakankamai aiškus teisės normos, suteikiančios teisių privatiems asmenims, pažeidimas - Principas pacta sunt servanda - Pagrindinių teisių chartijos 17 straipsnio 1 ir 2 dalys - SESV 63 straipsnio 1 dalis - SESV 124 straipsnis)
      (2019/C 230/36)
      Proceso kalba: vokiečių

         Šalys

         Ieškovai: Frank Steinhoff (Hamburgas, Vokietija), Ewald Filbry (Dortmundas, Vokietija), Vereinigte Raiffeisenbanken Gräfenberg-Forchheim-Eschenau-Heroldsberg eG (Grėfenbergas, Vokietija), Werner Bäcker (Rodgau, Vokietija), EMB Consulting SE (Miūltalis, Vokietija), atstovaujami advokatų O. Hoepner ir D. Unrau

         Atsakovas: Europos Centrinis Bankas, atstovaujamas O. Heinz ir G. Várhelyi, padedamų advokato H.-G. Kamann

         Dalykas

      SESV 268 straipsniu grindžiamas prašymas atlyginti žalą, kurią ieškovai tariamai patyrė dėl to, kad ECB 2012 m. vasario 17 d. nuomonėje (CON/2012/12) neatkreipė Graikijos Respublikos dėmesio į numatyto Graikijos valstybės skolos restruktūrizavimo privalomai keičiant skolos vertybinius popierius neteisėtumą.

         Rezoliucinė dalis

                  1.

                  Atmesti ieškinį.

                  2.

                  Priteisti iš Frank Steinhoff, Ewald Filbry, Vereinigte Raiffeisenbanken Gräfenberg-Forchheim-Eschenau-Heroldsberg eG, Werner Bäcker ir EMB Consulting SE bylinėjimosi išlaidas.

         (1)  OL C 129, 2017 4 24.


title: Byla T-728/17: 2019 m. gegužės 14 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Marinvest ir Porting/Komisija (Valstybės pagalba — Uostų pramoginių laivų infrastruktūra — Uosto valdymo koncesija ir sąlygų naudotis infrastruktūra ir paslaugomis neatlygintinai sudarymas — Sprendimas, kuriuo konstatuojamas valstybės pagalbos nebuvimas — Poveikis valstybių narių tarpusavio prekybai)

text:
               8.7.2019

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 230/30

      2019 m. gegužės 14 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Marinvest ir Porting/Komisija
      (Byla T-728/17) (1)

      (Valstybės pagalba - Uostų pramoginių laivų infrastruktūra - Uosto valdymo koncesija ir sąlygų naudotis infrastruktūra ir paslaugomis neatlygintinai sudarymas - Sprendimas, kuriuo konstatuojamas valstybės pagalbos nebuvimas - Poveikis valstybių narių tarpusavio prekybai)
      (2019/C 230/37)
      Proceso kalba: italų

         Šalys

         Ieškovės: Marinvest d.o.o. (Izola, Slovėnija) ir Porting d.o.o. (Izola), atstovaujamos advokatų G. Cecovini Amigoni ir L. Daniele

         Atsakovė: Europos Komisija, atstovaujama P. Stancanelli, S. Noë ir D. Recchia

         Atsakovės pusėje į bylą įstojusios šalys: Vokietijos Federacinė Respublika, iš pradžių atstovaujama T. Henze ir R. Kanitz, vėliau R. Kanitz, Javno podjetje komunala Izola d.o.o. (Izola, Slovėnija), atstovaujama advokato A. Mužina

         Dalykas

      SESV 263 straipsniu grindžiamas prašymas panaikinti 2017 m. liepos 20 d. Europos Komisijos sprendimą C(2017) 5049 final dėl valstybės pagalbos SA. 45220 (2016/FC) — Slovėnija — Tariama pagalba Komunala Izola d.o.o.

         Rezoliucinė dalis

                  1.

                  Atmesti ieškinį.

                  2.

                  Marinvest d.o.o. ir Porting d.o.o. padengia savo pačių ir Europos Komisijos patirtas bylinėjimosi išlaidas.

                  3.

                  Vokietijos Federacinė Respublika ir Javno podjetje komunala Izola d.o.o. padengia kiekviena savo bylinėjimosi išlaidas.

         (1)  OL C 22, 2018 1 22.


title: Byla T-733/17: 2019 m. gegužės 16 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje GMPO/Komisija (Žmonėms skirti vaistai — Reglamento (EB) Nr. 141/2000 3 straipsnio 1 dalies b punktas — Sąvoka „akivaizdi nauda“ — Retojo vaisto prieinamumas — Reglamento (EB) Nr. 141/2000 5 straipsnio 12 dalies b punktas — Komisijos sprendimas išbraukti vaistą iš retųjų vaistų registro — Vertinimo klaida — Teisės klaida — Teisėti lūkesčiai)

text:
               8.7.2019

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 230/31

      2019 m. gegužės 16 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje GMPO/Komisija
      (Byla T-733/17) (1)

      (Žmonėms skirti vaistai - Reglamento (EB) Nr. 141/2000 3 straipsnio 1 dalies b punktas - Sąvoka „akivaizdi nauda“ - Retojo vaisto prieinamumas - Reglamento (EB) Nr. 141/2000 5 straipsnio 12 dalies b punktas - Komisijos sprendimas išbraukti vaistą iš retųjų vaistų registro - Vertinimo klaida - Teisės klaida - Teisėti lūkesčiai)
      (2019/C 230/38)
      Proceso kalba: anglų

         Šalys

         Ieškovė: GMP-Orphan (GMPO) (Paryžius, Prancūzija), atstovaujama QC M. Demetriou, baristerio E. Mackenzie, solisitorių L. Tsang ir J. Mulryne

         Atsakovė: Europos Komisija, atstovaujama K. Petersen ir A. Sipos

         Dalykas

      SESV 263 straipsniu grindžiamas prašymas iš dalies panaikinti 2017 m. rugsėjo 5 d. Komisijos įgyvendinimo sprendimą C(2017)6102 final, kuriuo pagal Europos Parlamento ir Tarybos reglamentą (EB) Nr. 726/2004 išduodamas leidimas pateikti rinkai žmonėms skirtą vaistą Cuprior–trientine, kiek šio sprendimo 5 straipsnyje Komisija nusprendė, kad minėtas vaistas nebeatitinka 1999 m. gruodžio 16 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamente (EB) Nr. 141/2000 dėl retųjų vaistų (OL L 18, 2000, p. 1; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k. 15 sk., 5 t., p. 21) nustatytų priskyrimo prie retųjų vaistų kategorijos kriterijų, todėl reikia atnaujinti Europos Sąjungos retųjų vaistų registrą.

         Rezoliucinė dalis

                  1.

                  Atmesti ieškinį.

                  2.

                  Priteisti iš GMP-Orphan (GMPO) bylinėjimosi išlaidas, įskaitant susijusias su laikinųjų apsaugos priemonių taikymo procedūra.

         (1)  OL C 13, 2018 1 15.


title: Byla T-751/17: 2019 m. gegužės 14 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Commune de Fessenheim ir kt./Komisija (Galimybė susipažinti su dokumentais — Reglamentas (EB) Nr. 1049/2001 — Komisijos raštas Prancūzijos valdžios institucijoms dėl kompensacijos EDF grupei vykstant leidimo eksploatuoti Fesenheimo atominę elektrinę panaikinimo procesui protokolo projekto — Atsisakymas suteikti galimybę susipažinti — Išimtis, susijusi su trečiojo asmens komercinių interesų apsauga — Išimtis, susijusi su inspekcijų, tyrimų ir audito tikslų apsauga — Bendroji konfidencialumo prezumpcija — Viršesnis viešasis interesas)

text:
               8.7.2019

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 230/32

      2019 m. gegužės 14 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Commune de Fessenheim ir kt./Komisija
      (Byla T-751/17) (1)

      (Galimybė susipažinti su dokumentais - Reglamentas (EB) Nr. 1049/2001 - Komisijos raštas Prancūzijos valdžios institucijoms dėl kompensacijos EDF grupei vykstant leidimo eksploatuoti Fesenheimo atominę elektrinę panaikinimo procesui protokolo projekto - Atsisakymas suteikti galimybę susipažinti - Išimtis, susijusi su trečiojo asmens komercinių interesų apsauga - Išimtis, susijusi su inspekcijų, tyrimų ir audito tikslų apsauga - Bendroji konfidencialumo prezumpcija - Viršesnis viešasis interesas)
      (2019/C 230/39)
      Proceso kalba: prancūzų

         Šalys

         Ieškovės: Commune de Fessenheim (Prancūzija), Communauté de communes Pays Rhin-Brisach (Volgelsheim, Prancūzija), Conseil départemental du Haut-Rhin (Kolmaras, Prancūzija), Conseil régional Grand Est Alsace Champagne-Ardenne Lorraine (Strasbūras, Prancūzija), atstovaujamos advokato G. de Rubercy

         Atsakovė: Europos Komisija, atstovaujama A. Buchet ir B. Stromsky

         Atsakovės pusėje į bylą įstojusi šalis: Prancūzijos Respublika, atstovaujama E. de Moustier, B. Fodda ir J.-L. Carré

         Dalykas

      SESV 263 straipsniu grindžiamas prašymas panaikinti 2017 m. spalio 18 d. Komisijos sprendimą, kuriuo atsisakoma suteikti galimybę susipažinti su jos 2017 m. kovo 22 d. Prancūzijos valdžios institucijoms išsiųstu raštu dėl kompensacijos Électricité de France (EDF) grupei dėl Fesenheimo atominės elektrinės uždarymo protokolo projekto.

         Rezoliucinė dalis

                  1.

                  Atmesti ieškinį.

                  2.

                  „Commune de Fessenheim“, „Communauté de communes Pays Rhin-Brisach“, „Conseil départemental du Haut-Rhin“ ir „Conseil régional Grand Est Alsace Champagne-Ardenne Lorraine“ padengia savo ir Europos Komisijos bylinėjimosi išlaidas.

                  3.

                  Prancūzijos Respublika padengia savo bylinėjimosi išlaidas.

         (1)  OL C 32, 2018 1 29.


title: Byla T-813/17: 2019 m. gegužės 16 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Nerantzaki/Komisija (Viešoji tarnyba — Pareigūnai — Įdarbinimas — Pranešimas apie konkursą — Atviras konkursas EPSO/AD/331/16 — Dalyvavimo konkurse reikalavimai — Atrankos komisijos sprendimas neleisti ieškovei dalyvauti kitame konkurso etape — Teisės klaida)

text:
               8.7.2019

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 230/33

      2019 m. gegužės 16 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Nerantzaki/Komisija
      (Byla T-813/17) (1)

      (Viešoji tarnyba - Pareigūnai - Įdarbinimas - Pranešimas apie konkursą - Atviras konkursas EPSO/AD/331/16 - Dalyvavimo konkurse reikalavimai - Atrankos komisijos sprendimas neleisti ieškovei dalyvauti kitame konkurso etape - Teisės klaida)
      (2019/C 230/41)
      Proceso kalba: anglų

         Šalys

         Ieškovė: Eleni Nerantzaki (Briuselis, Belgija), iš pradžių atstovaujama advokato N. Korogiannakis, vėliau advokato L. Levi

         Atsakovė: Europos Komisija, iš pradžių atstovaujama P. Mihaylova ir L. Radu Bouyon, vėliau L. Radu Bouyon, D. Milanowska ir B. Mongin

         Dalykas

      SESV 270 straipsniu grindžiamas prašymas panaikinti, pirma, 2017 m. gegužės 15 d. atrankos komisijos sprendimą neleisti ieškovei dalyvauti kitame atviro konkurso EPSO/AD/331/16 etape ir, antra, 2017 m. rugsėjo 14 d. paskyrimo tarnybos sprendimą, kuriuo atmestas ieškovės dėl atrankos komisijos sprendimo, kuriuo jai neleidžiama dalyvauti kitame minėto konkurso etape, pateiktas skundas.

         Rezoliucinė dalis

                  1.

                  Panaikinti 2017 m. gegužės 15 d. atrankos komisijos sprendimą neleisti Eleni Nerantzaki dalyvauti kitame atviro konkurso EPSO/AD/331/16 etape.

                  2.

                  Priteisti iš Europos Komisijos bylinėjimosi išlaidas.

         (1)  OL C 52, 2018 2 12.


title: Sujungtos bylos T-3/18 ir T-4/18: 2019 m. gegužės 23 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Holzer y Cia/EUIPO — Annco (ANN TAYLOR ir AT ANN TAYLOR) (Europos Sąjungos prekių ženklas — Registracijos pripažinimo negaliojančia procedūra — Žodinis Europos Sąjungos prekių ženklas ANN TAYLOR ir vaizdinis prekių ženklas AT ANN TAYLOR — Absoliutus negaliojimo pagrindas — Reglamento (ES) 2017/1001 59 straipsnio 1 dalies b punktas — Nesąžiningumas)

text:
               8.7.2019

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 230/34

      2019 m. gegužės 23 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Holzer y Cia/EUIPO — Annco (ANN TAYLOR ir AT ANN TAYLOR)
      (Sujungtos bylos T-3/18 ir T-4/18) (1)

      (Europos Sąjungos prekių ženklas - Registracijos pripažinimo negaliojančia procedūra - Žodinis Europos Sąjungos prekių ženklas ANN TAYLOR ir vaizdinis prekių ženklas AT ANN TAYLOR - Absoliutus negaliojimo pagrindas - Reglamento (ES) 2017/1001 59 straipsnio 1 dalies b punktas - Nesąžiningumas)
      (2019/C 230/42)
      Proceso kalba: anglų

         Šalys

         Ieškovė: Holzer y Cia, SA de CV (Meksikas, Meksika), atstovaujama advokatų N. Fernández Fernández-Pacheco ir A. Fernández Fernández-Pacheco

         Atsakovė: Europos Sąjungos intelektinės nuosavybės tarnyba (EUIPO), atstovaujama A. Lukošiūtės ir H. O’Neill

         Kita procedūros EUIPO apeliacinėje taryboje šalis, įstojusi į bylą Bendrajame Teisme: Annco, Inc. (Niujorkas, Niujorkas, Jungtinės Amerikos Valstijos), atstovaujama solisitorių D. Rose, J. Warner, E. Preston ir QC P. Roberts

         Dalykas

      Du ieškiniai, pareikšti dėl 2017 m. lapkričio 2 d. EUIPO antrosios apeliacinės tarybos sprendimo (byla R 2370/2016-2) ir 2017 m. lapkričio 8 d. sprendimo (byla R 2371/2016-2), susiję su dviem registracijos pripažinimo negaliojančia procedūromis tarp Annco ir Holzer y Cia.

         Rezoliucinė dalis

                  1.

                  Atmesti ieškinius.

                  2.

                  Holzer y Cia, SA de CV padengia savo, Europos Sąjungos intelektinės nuosavybės tarnybos (EUIPO) ir Annco, Inc. bylinėjimosi išlaidas.

         (1)  OL C 72, 2018 2 26.


title: Byla T-12/18: 2019 m. gegužės 14 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Zweirad-Center Stadler/EUIPO — Triumph Designs (Triumph) (Europos Sąjungos prekių ženklas — Protesto procedūra — Žodinio Europos Sąjungos prekių ženklo „Triumph“ paraiška — Ankstesnis žodinis Europos Sąjungos prekių ženklas TRIUMPH — Dalinis registracijos paraiškos atmetimas — Santykinis atmetimo pagrindas — Galimybė supainioti — Žymenų tapatumas — Dėl ankstesnio prekių ženklo naudojimo sustiprėjęs skiriamasis požymis — Prekių panašumas — Reglamento (ES) 2017/1001 8 straipsnio 1 dalies b punktas)

text:
               8.7.2019

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 230/35

      2019 m. gegužės 14 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Zweirad-Center Stadler/EUIPO — Triumph Designs (Triumph)
      (Byla T-12/18) (1)

      (Europos Sąjungos prekių ženklas - Protesto procedūra - Žodinio Europos Sąjungos prekių ženklo „Triumph“ paraiška - Ankstesnis žodinis Europos Sąjungos prekių ženklas TRIUMPH - Dalinis registracijos paraiškos atmetimas - Santykinis atmetimo pagrindas - Galimybė supainioti - Žymenų tapatumas - Dėl ankstesnio prekių ženklo naudojimo sustiprėjęs skiriamasis požymis - Prekių panašumas - Reglamento (ES) 2017/1001 8 straipsnio 1 dalies b punktas)
      (2019/C 230/43)
      Proceso kalba: anglų

         Šalys

         Ieškovė: Zweirad-Center Stadler GmbH (Regensburgas, Vokietija), iš pradžių atstovaujama advokatų P. Ruess ir A. Doepner-Thiele, vėliau — P. Ruess

         Atsakovė: Europos Sąjungos intelektinės nuosavybės tarnyba, atstovaujama D. Walicka ir H. O’Neill

         Kita procedūros EUIPO apeliacinėje taryboje šalis, įstojusi į bylą Bendrajame Teisme: Triumph Designs Ltd (Svodlinkotas, Jungtinė Karalystė), atstovaujama QC S. Malynicz

         Dalykas

      Ieškinys dėl 2017 m. lapkričio 2 d. EUIPO penktosios apeliacinės tarybos sprendimo (byla R 665/2017-5), susijusio su protesto procedūra tarp Triumph Designs ir Zweirad-Center Stadler.

         Rezoliucinė dalis

                  1.

                  Atmesti ieškinį.

                  2.

                  Zweirad-Center Stadler GmbH padengia savo ir Europos Sąjungos intelektinės nuosavybės tarnybos (EUIPO) patirtas bylinėjimosi išlaidas.

                  3.

                  Triumph Designs Ltd padengia savo bylinėjimosi išlaidas.

         (1)  OL C 72, 2018 2 26.


title: Byla T-37/18: 2019 m. gegužės 8 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Stirlinx Arkadiusz Kamusiński/EUIPO — Heinrich Bauer Verlag (Brave Paper) (Europos Sąjungos prekių ženklas — Protesto procedūra — Žodinio Europos Sąjungos prekių ženklo „Brave Paper“ paraiška — Ankstesnis žodinis nacionalinis prekių ženklas BRAVO — Santykinis atmetimo pagrindas — Galimybė supainioti — Reglamento (ES) 2017/1001 8 straipsnio 1 dalies b punktas — Konceptualus panašumas)

text:
               8.7.2019

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 230/36

      2019 m. gegužės 8 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Stirlinx Arkadiusz Kamusiński/EUIPO — Heinrich Bauer Verlag (Brave Paper)
      (Byla T-37/18) (1)

      (Europos Sąjungos prekių ženklas - Protesto procedūra - Žodinio Europos Sąjungos prekių ženklo „Brave Paper“ paraiška - Ankstesnis žodinis nacionalinis prekių ženklas BRAVO - Santykinis atmetimo pagrindas - Galimybė supainioti - Reglamento (ES) 2017/1001 8 straipsnio 1 dalies b punktas - Konceptualus panašumas)
      (2019/C 230/44)
      Proceso kalba: anglų

         Šalys

         Ieškovė: Stirlinx Arkadiusz Kamusiński (Varšuva, Lenkija), atstovaujama advokato M. Pruszczyk

         Atsakovė: Europos Sąjungos intelektinės nuosavybės tarnyba (EUIPO), atstovaujama J. Ivanausko

         Kita procedūros EUIPO apeliacinėje taryboje šalis, įstojusi į bylą Bendrajame Teisme: Heinrich Bauer Verlag KG (Hamburgas, Vokietija), atstovaujama advokatų U. Grübler, S. Engels ir C. Engelmann

         Dalykas

      Ieškinys dėl 2017 m. lapkričio 15 d. EUIPO ketvirtosios apeliacinės tarybos sprendimo (byla R 391/2017-4), susijusio su protesto procedūra tarp Heinrich Bauer Verlag ir Stirlinx Arkadiusz Kamusiński.

         Rezoliucinė dalis

                  1.

                  Atmesti ieškinį.

                  2.

                  Priteisti iš „Stirlinx Arkadiusz Kamusiński“ bylinėjimosi išlaidas.

         (1)  OL C 104, 2018 3 19.


title: Sujungtos bylos T-89/18 ir T-90/18: 2019 m. gegužės 14 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Guiral Broto/EUIPO — Gastro & Soul (Café del Sol ir CAFE DEL SOL) (Europos Sąjungos prekių ženklas — Protesto procedūra — Žodinio ir vaizdinio Europos Sąjungos prekių ženklų „Café del Sol“ ir „CAFE DEL SOL“ paraiškos — Ankstesnis nacionalinis vaizdinis prekių ženklas „Café del Sol“ — Ankstesnio prekių ženklo egzistavimo, galiojimo ir apsaugos apimties įrodymai — Vertimas — Teisė į gynybą — Reglamento 2017/1001 95 straipsnio 2 dalis)

text:
               8.7.2019

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 230/36

      2019 m. gegužės 14 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Guiral Broto/EUIPO — Gastro & Soul (Café del Sol ir CAFE DEL SOL)
      (Sujungtos bylos T-89/18 ir T-90/18) (1)

      (Europos Sąjungos prekių ženklas - Protesto procedūra - Žodinio ir vaizdinio Europos Sąjungos prekių ženklų „Café del Sol“ ir „CAFE DEL SOL“ paraiškos - Ankstesnis nacionalinis vaizdinis prekių ženklas „Café del Sol“ - Ankstesnio prekių ženklo egzistavimo, galiojimo ir apsaugos apimties įrodymai - Vertimas - Teisė į gynybą - Reglamento 2017/1001 95 straipsnio 2 dalis)
      (2019/C 230/45)
      Proceso kalba: anglų

         Šalys

         Ieškovas: Ramón Guiral Broto (Marbelja, Ispanija), atstovaujamas advokato J. L. de Castro Hermida

         Atsakovė: Europos Sąjungos intelektinės nuosavybės tarnyba (EUIPO), atstovaujama P. Sipos

         Kita procedūros EUIPO apeliacinėje taryboje šalis: Gastro & Soul GmbH (Hildesheimas, Vokietija)

         Dalykas

      Ieškiniai, pateikti dėl 2017 m. gruodžio 4 d. EUIPO ketvirtosios apeliacinės tarybos sprendimų (bylos R 1095/2017-4 ir R 1096/2017-4), susijusių su protesto procedūromis tarp R. Guiral Broto ir Gastro & Soul.

         Rezoliucinė dalis

                  1.

                  Panaikinti 2017 m. gruodžio 4 d. Europos Sąjungos intelektinės nuosavybės tarnybos (EUIPO) ketvirtosios apeliacinės tarybos sprendimus (bylos R 1095/2017-4 ir R 1096/2017-4), susijusius su protesto procedūromis tarp Ramón Guiral Broto ir Gastro & Soul GmbH.

                  2.

                  Atmesti likusią ieškinių dalį.

                  3.

                  Nurodyti EUIPO ir R. Guiral Broto padengti kiekvienam savo bylinėjimosi išlaidas.

         (1)  OL C 134, 2018 4 16.