title: Byla C-339/15: 2017 m. gegužės 4 d. Teisingumo Teismo (trečioji kolegija) sprendimas (Nederlandstalige rechtbank van eerste aanleg Brussel (Belgija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) baudžiamojoje byloje prieš Luc Vanderborght (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą — SESV 56 straipsnis — Laisvė teikti paslaugas — Burnos ir dantų priežiūros paslaugos — Nacionalinės teisės aktas, pagal kurį visiškai draudžiama reklamuoti burnos ir dantų priežiūros paslaugas — Tarpvalstybinio elemento buvimas — Visuomenės sveikatos apsauga — Proporcingumas — Direktyva 2000/31/EB — Informacinės visuomenės paslauga — Reklama interneto svetainėje — Reglamentuojamos profesijos atstovas — Profesinės taisyklės — Direktyva 2005/29/EB — Nesąžininga komercinė veikla — Nacionalinės nuostatos, susijusios su sveikata — Nacionalinės nuostatos, reguliuojančios reglamentuojamas profesijas)

text:
               3.7.2017

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 213/8

         2017 m. gegužės 4 d. Teisingumo Teismo (trečioji kolegija) sprendimas (Nederlandstalige rechtbank van eerste aanleg Brussel (Belgija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) baudžiamojoje byloje prieš Luc Vanderborght
   (Byla C-339/15) (1)

   ((Prašymas priimti prejudicinį sprendimą - SESV 56 straipsnis - Laisvė teikti paslaugas - Burnos ir dantų priežiūros paslaugos - Nacionalinės teisės aktas, pagal kurį visiškai draudžiama reklamuoti burnos ir dantų priežiūros paslaugas - Tarpvalstybinio elemento buvimas - Visuomenės sveikatos apsauga - Proporcingumas - Direktyva 2000/31/EB - Informacinės visuomenės paslauga - Reklama interneto svetainėje - Reglamentuojamos profesijos atstovas - Profesinės taisyklės - Direktyva 2005/29/EB - Nesąžininga komercinė veikla - Nacionalinės nuostatos, susijusios su sveikata - Nacionalinės nuostatos, reguliuojančios reglamentuojamas profesijas))
   (2017/C 213/07)
   Proceso kalba: nyderlandų

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Nederlandstalige rechtbank van eerste aanleg Brussel

      Šalis pagrindinėje baudžiamojoje byloje

   Luc Vanderborght

      Rezoliucinė dalis

               1.

               2005 m. gegužės 11 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2005/29/EB dėl nesąžiningos įmonių komercinės veiklos vartotojų atžvilgiu vidaus rinkoje ir iš dalies keičianti Tarybos direktyvą 84/450/EEB, Europos Parlamento ir Tarybos direktyvas 97/7/EB, 98/27/EB bei 2002/65/EB ir Europos Parlamento ir Tarybos reglamentą (EB) Nr. 2006/2004 („Nesąžiningos komercinės veiklos direktyva“) turi būti aiškinama taip, kad ji nedraudžia tokio nacionalinės teisės akto, koks nagrinėjamas pagrindinėje byloje, kuriuo apsaugoma visuomenės sveikata ir gydytojo odontologo profesinė reputacija, pirma, apskritai ir visiškai draudžiant bet kokia forma reklamuoti burnos ir dantų priežiūros paslaugas ir, antra, nustatant tam tikrus saikingumo reikalavimus odontologijos kabinetų iškaboms.

               2.

               2000 m. birželio 8 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2000/31/EB dėl kai kurių informacinės visuomenės paslaugų, ypač elektroninės komercijos, teisinių aspektų vidaus rinkoje („Elektroninės komercijos direktyva“) turi būti aiškinama taip, kad ji draudžia tokį nacionalinės teisės aktą, koks nagrinėjamas pagrindinėje byloje, pagal kurį apskritai ir visiškai draudžiama bet kokia forma reklamuoti burnos ir dantų priežiūros paslaugas, tiek, kiek pagal jį draudžiama bet kokia komercinio pranešimo forma elektroninėmis priemonėmis, įskaitant gydytojo odontologo sukurtą interneto svetainę.

               3.

               SESV 56 straipsnis turi būti aiškinamas taip, kad pagal jį draudžiamas toks nacionalinės teisės aktas, kaip nagrinėjamas pagrindinėje byloje, pagal kurį apskritai ir visiškai draudžiama bet kokia forma reklamuoti burnos ir dantų priežiūros paslaugas.

      (1)  OL C 311, 2015 9 21.


title: Byla C-277/08 2008 m. birželio 26 d. Juzgado de lo Social n o 23 de Madrid (Ispanija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Francisco Vicente Pereda prieš Madrid Movilidad S.A.

text:
               30.8.2008

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 223/29

         2008 m. birželio 26 d.Juzgado de lo Social no 23 de Madrid (Ispanija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Francisco Vicente Pereda prieš Madrid Movilidad S.A.

   (Byla C-277/08)
   (2008/C 223/45)
   Proceso kalba: ispanų
   Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas
   Juzgado de lo Social no 23 de Madrid
   Šalys pagrindinėje byloje

      Ieškovas: Francisco Vicente Pereda
   Atsakovė: Madrid Movilidad SA
   Prejudicinis klausimas
   Ar Direktyvos 2003/88/EB (1) 7 straipsnio 1 dalį reikia aiškinti taip, kad kai įmonės atostogų kalendoriuje nustatytas atostogų laikotarpis sutampa su laikinu nedarbingumu dėl nelaimingo atsitikimo darbe, įvykusio prieš numatytą atostogų pradžios datą, susižeidęs darbuotojas po išrašymo iš ligoninės turi teisę pasinaudoti atostogomis kitu nei iš anksto nustatytu laikotarpiu nepaisant to, ar baigėsi kalendoriniai metai, už kuriuos atostogos buvo skirtos?

      (1)  2003 m. lapkričio 4 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva dėl tam tikrų darbo laiko organizavimo aspektų (OL L 299, p. 9).


title: Byla C-267/13: 2014 m. balandžio 30 d. Teisingumo Teismo (šeštoji kolegija) sprendimas byloje ( Hoge Raad der Nederlanden (Nyderlandai) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Nutricia NV/Staatssecretaris van Financiën (Kombinuotoji nomenklatūra — Tarifinės pozicijos — Medikamentai pagal 3004 poziciją — Sąvoka — Maistiniai preparatai, skirti tik asmenims, kuriems taikomas medicininis gydymas, maitinti enteriniu būdu prižiūrint medikams — Gėrimai pagal 2202 subpoziciją — Sąvoka — Maistiniai skysčiai, skirti vartoti enteriniu būdu, o ne išgerti)

text:
               24.6.2014

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 194/8

         2014 m. balandžio 30 d. Teisingumo Teismo (šeštoji kolegija) sprendimas byloje (Hoge Raad der Nederlanden (Nyderlandai) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Nutricia NV/Staatssecretaris van Financiën

   (Byla C-267/13) (1)

   ((Kombinuotoji nomenklatūra - Tarifinės pozicijos - Medikamentai pagal 3004 poziciją - Sąvoka - Maistiniai preparatai, skirti tik asmenims, kuriems taikomas medicininis gydymas, maitinti enteriniu būdu prižiūrint medikams - Gėrimai pagal 2202 subpoziciją - Sąvoka - Maistiniai skysčiai, skirti vartoti enteriniu būdu, o ne išgerti))
   2014/C 194/08
   Proceso kalba: nyderlandų

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Hoge Raad der Nederlanden

      Šalys pagrindinėje byloje

      Kasatorė: Nutricia NV

      Atsakovė kasaciniame procese: Staatssecretaris van Financiën

      Dalykas

   Prašymas priimti prejudicinį sprendimą – Hoge Raad der Nederlanden – Kombinuotoji nomenklatūra – Tarifinės pozicijos – Medikamentai pagal 3004 poziciją – Sąvoka – Maistiniai preparatai, skirti tik asmenims, kuriems taikomas medicininis gydymas, maitinti enteriniu būdu prižiūrint medikams – Gėrimai pagal 2202 subpoziciją – Sąvoka – Maistiniai skysčiai, skirti vartoti enteriniu būdu, o ne išgerti

      Rezoliucinė dalis

   1987 m. liepos 23 d. Tarybos reglamento (EEB) Nr. 2658/87 dėl tarifų ir statistinės nomenklatūros bei dėl Bendrojo muitų tarifo I priede, iš dalies pakeistame 2006 m. spalio 17 d. Komisijos reglamentu (EB) Nr. 1549/2006, esančios Kombinuotosios nomenklatūros 3004 tarifinę poziciją reikia aiškinti taip, kad „medikamentų“ sąvoka pagal šią poziciją apima maistinius preparatus, išimtinai skirtus asmenims, kuriems teikiama medicininė priežiūra, vartoti enteriniu būdu (per į skrandį įvestą zondą) prižiūrint medikams, nes kovojant su liga ar susirgimu tokiu maitinimu siekiama išvengti šių asmenų mitybos nepakankamumo ar kovoti su juo.

      (1)  OL C 207, 2013 7 20.


title: Byla T-435/11: 2012 m. gegužės 2 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Universal Display prieš VRDT (UniversalPHOLED) (Bendrijos prekių ženklas — Tarptautinė registracija, nurodant Europos bendriją — Žodinio Bendrijos prekių ženklo „UniversalPHOLED“ paraiška — Absoliutus atmetimo pagrindas — Apibūdinamasis pobūdis — Reglamento (EB) Nr. 207/2009 7 straipsnio 1 dalies c punktas)

text:
               16.6.2012

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 174/21

         2012 m. gegužės 2 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Universal Display prieš VRDT (UniversalPHOLED)

   (Byla T-435/11) (1)

   (Bendrijos prekių ženklas - Tarptautinė registracija, nurodant Europos bendriją - Žodinio Bendrijos prekių ženklo „UniversalPHOLED“ paraiška - Absoliutus atmetimo pagrindas - Apibūdinamasis pobūdis - Reglamento (EB) Nr. 207/2009 7 straipsnio 1 dalies c punktas)
   2012/C 174/33
   Proceso kalba: anglų

      Šalys

      Ieškovė: Universal Display Corp. (Juingas, Naujasis Džersis, Jungtinės Valstijos), atstovaujama solisitorių A. Poulter ir C. Lehr

      Atsakovė: Vidaus rinkos derinimo tarnyba (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui), atstovaujama P. Geroulakos

      Dalykas

   Ieškinys dėl 2011 m. gegužės 18 d. VRDT antrosios apeliacinės tarybos sprendimo (byla R 215/2011-2), susijusio su paraiška įregistruoti žodinį žymenį „UniversalPHOLED“ kaip Bendrijos prekių ženklą.

      Rezoliucinė dalis

               1.

               Atmesti ieškinį.

               2.

               Priteisti iš Universal Display Corp. bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 298, 2011 10 8.


title: 2004 m. gruodžio 9 d. Teisingumo Teismo sprendimas (antroji kolegija), Byloje C-36/03 (dėl The Queen vardu High Court of Justice (Anglija ir Velsas), Queen's Bench Division (Administrative Court) paduoto prašymo priimti prejudicinį sprendimą) byloje Approved Prescription Services Ltd prieš Licensing Authority (Vaistai — Leidimas prekiauti — Procedūros, susijusios su iš esmės panašiais vaistais)

text:
               19.2.2005

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 45/5

      TEISINGUMO TEISMO SPRENDIMAS

   (antroji kolegija)
   2004 m. gruodžio 9 d.
   Byloje C-36/03 (dėl
         The Queen vardu High Court of Justice
       (Anglija ir Velsas),
         Queen's Bench Division (Administrative Court)
       paduoto prašymo priimti prejudicinį sprendimą) byloje
         Approved Prescription Services Ltd prieš Licensing Authority

       (1)

   (Vaistai - Leidimas prekiauti - Procedūros, susijusios su iš esmės panašiais vaistais)
   (2005/C 45/09)
   Proceso kalba: anglų
   Byloje C-36/03 dėl High Court of Justice (Anglija ir Velsas) Queen's Bench Division (Administrative Court) (Jungtinė Karalystė) 2002 m. gruodžio 23 d. sprendimu, kurį Teisingumo Teismas gavo 2003 m. vasario 3 d., pagal EB sutarties 234 straipsnį The Queen vardu paduoto prašymo priimti prejudicinį sprendimą byloje Approved Prescription Services Ltd prieš Licensing Authority, atstovaujamą Medicines and Healthcare Products Regulatory Agency, dalyvaujant Eli Lilly & Co. Ltd, Teisingumo Teismas (antroji kolegija), kurį sudaro kolegijos pirmininkas C. W. A. Timmermans, teisėjai C. Gulmann (pranešėjas), J.-P. Puissochet, N. Colneric ir J. N. Cunha Rodrigues; generalinis advokatas: F. G. Jacobs; sekretorė: vyriausioji administratorė M. Múgica Arzamendi, 2004 m. gruodžio 9 d. priėmė sprendimą, kurio rezoliucinėje dalyje nurodyta:
   Paraiška išduoti leidimą prekiauti vaistu C gali būti paduota pagal 2001 m. lapkričio 6 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2001/83/EB dėl Bendrijos kodekso, reglamentuojančio žmonėms skirtus vaistus 10 straipsnio 1 dalies a punkto iii papunktį, jeigu šia paraiška siekiama įrodyti, kad vaistas C iš esmės yra panašus į vaistą B, kai:

               —

               vaistas B yra nauja vaisto A forma, ir

               —

               vaistu A, priešingai nei vaistu B, buvo leista prekiauti Bendrijoje prieš minėtoje nuostatoje nustatytą ne mažiau kaip šešerių arba dešimt metų laikotarpį.

      (1)  OL C 83, 2003 4 5.


title: Byla C-486/15 P: 2015 m. rugsėjo 14 d. Europos Komisijos pateiktas apeliacinis skundas dėl 2015 m. liepos 2 d. Bendrojo Teismo (šeštoji kolegija) priimto sprendimo sujungtose bylose T-425/04 RENV ir T-444/04 RENV, Prancūzija ir Orange/Komisija

text:
               16.11.2015

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 381/22

         2015 m. rugsėjo 14 d. Europos Komisijos pateiktas apeliacinis skundas dėl 2015 m. liepos 2 d. Bendrojo Teismo (šeštoji kolegija) priimto sprendimo sujungtose bylose T-425/04 RENV ir T-444/04 RENV, Prancūzija ir Orange/Komisija

   (Byla C-486/15 P)
   (2015/C 381/25)
   Proceso kalba: prancūzų

      Šalys

      Apeliantė: Europos Komisija, atstovaujama Teisės tarnybos teisininkų C. Giolito, B. Stromsky, D. Grespan ir T. Maxian Rusche
   Kitos proceso šalys: Prancūzijos Respublika, Orange, buvęs France Télécom, Vokietijos Feredacinė Respublika

      Apeliantės reikalavimai

               —

               Panaikinti 2015 m. liepos 2 d. Europos Sąjungos Bendrojo Teismo (šeštoji kolegija) sprendimą sujungtose bylose T–425/04, Prancūzijos Respublika/Komisija ir T–444/04, France Télécom/Komisija, kiek juo:

                           —

                           panaikintas 2004 m. rugpjūčio 2 d. Komisijos sprendimo 2006/621/EB dėl valstybės pagalbos, kurią Prancūzija skiria France Télécom
                               (1), 1 straipsnis;

                           —

                           nurodyta Komisijai padengti savo ir aštuonias dešimtąsias Prancūzijos Respublikos ir Orange patirtų bylinėjimosi išlaidų bylose T–425/04 ir T–444/04.

               —

               Priimti galutinį sprendimą byloje ir atmesti ieškovių ieškinius bei priteisti iš jų visose instancijose patirtas bylinėjimosi išlaidas.

               —

               Nepatenkinus pirmesnių reikalavimų, grąžinti bylą Bendrajam Teismui nagrinėti iš naujo ir atidėti bylinėjimosi išlaidų klausimą.

      Apeliacinio skundo pagrindai ir pagrindiniai argumentai

   Komisija nurodė keturis apeliacinio skundo pagrindus.
   Pirma, jos nuomone, Bendrojo Teismo sprendime nurodyta nepakankamai motyvų, be to, jie prieštaringi. Bendrasis Teismas iš tiesų neatsižvelgė į apeliacinėje instancijoje priimtame sprendime išdėstytus principus (2) ir nepakankamai atsakė į Komisijos per grąžinus bylą Bendrajam Teismui vykusį procesą išdėstytus argumentus.
   Antra, Komisija priekaištauja, kad Bendrasis Teismas padarė daug SESV 107 straipsnio 1 dalies pažeidimų. Dėl šių pažeidimų Bendrasis Teismas, analizuodamas pagal privataus investuotojo kriterijų negalėjo atsižvelgti į viešosios valdžios nuo 2002 m. liepos iki gruodžio mėn. pareiškimus ir 2002 m. gruodžio 4 d. pranešimo dalį „dėl rinkų užtikrinimo“. Pirma, taikęs atsargaus privataus investuotojo testą konkrečiu momentu, Bendrasis Teismas neatsižvelgė į Teisingumo Teismo poziciją, kad nagrinėtinas tuo metu, kai buvo priimtos pagalbos priemonės, buvęs kontekstas ir kad atsižvelgtina į visas reikšmingas aplinkybes. Komisijos nuomone, Bendrasis Teismas, atrodo, nežinojo, kad pagalbos priemonę gali sudaryti kelios neatskiriamai susijusios intervencijos. Antra, Bendrasis Teismas padarė kelias teisės klaidas dėl ryšio, siejančio sąvoką „nauda“ ir apdairaus privataus investuotojo kriterijų. Komisija konkrečiai Bendrajam Teismui priekaištauja, kad šis apdairaus privataus investuotojo testą taikė tik tam tikram laikotarpiui, kuriuo pasireiškė nauda. Trečia, Komisija priekaištauja Bendrajam Teismui nagrinėjant bylą neatsižvelgus į kontekstą. Ketvirta, Bendrasis Teismas tyčia apsiribojo ir nagrinėjo tik vieno, o ne įvairių pobūdžių naudą. Penkta, Bendrasis Teismas netaikė Teisingumo Teismo nurodyto kriterijaus, kad nustatytų, ar valstybės priemonės neatskiriamai susijusios, tad nagrinėtinos kartu. Šešta, Komisija ginčija tai, kad Bendrasis Teismas pripažino tam tikrus įvykius „nutraukiančiais“ valstybinių priemonių eigą nuo 2002 m. rugsėjo iki gruodžio mėn. Komisijos nuomone, dėl tokių „nutrūkimų“ negalima pateisinti to, kad iki šios datos ir po jos priimtos priemonės būtų nagrinėjamos atskirai. Galiausiai, Komisija ginčija Bendrojo Teismo motyvus dėl reputacijos rizikos.
   Trečia, Komisija priekaištauja, kad Bendrasis Teismas viršijo administracinių aktų teisėtumo kontrolės ribas.
   Galiausiai, Komisija mano, kad Bendrasis Teismas klaidingai aiškino Komisijos sprendimą ir net jį iškraipė.

      (1)  OL L 257, 2006, p. 11.

      (2)  Sprendimas Bouygues ir kt./Komisija ir kt., C-399/10 P ir C-401/10 P, EU:C:2013:175.


title: Byla T-308/00 RENV: 2013 m. sausio 22 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Salzgitter prieš Komisiją (Valstybės pagalba — Juodoji metalurgija — Mokestinės paskatos siekiant prisidėti prie pasienio zonos su buvusia Vokietijos Demokratine Respublika ir buvusia Čekoslovakijos Respublika plėtros — Pagalba, apie kurią nepranešta — Sprendimas, kuriuo pagalba pripažįstama nesuderinama su bendrąja rinka — Susigrąžinimas — Vėlavimas — Teisinis saugumas — Grąžintinos pagalbos apskaičiavimas — Pagalba, kuriai taikoma EAPB sutartis — Aplinkos apsaugos investicijos — Diskonto norma)

text:
               2.3.2013

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 63/17

         2013 m. sausio 22 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Salzgitter prieš Komisiją

   (Byla T-308/00 RENV) (1)

   (Valstybės pagalba - Juodoji metalurgija - Mokestinės paskatos siekiant prisidėti prie pasienio zonos su buvusia Vokietijos Demokratine Respublika ir buvusia Čekoslovakijos Respublika plėtros - Pagalba, apie kurią nepranešta - Sprendimas, kuriuo pagalba pripažįstama nesuderinama su bendrąja rinka - Susigrąžinimas - Vėlavimas - Teisinis saugumas - Grąžintinos pagalbos apskaičiavimas - Pagalba, kuriai taikoma EAPB sutartis - Aplinkos apsaugos investicijos - Diskonto norma)
   2013/C 63/32
   Proceso kalba: vokiečių

      Šalys

      Ieškovė: Salzgitter AG (Zalcgiteris), atstovaujama advokatų J. Sedemund ir T. Lübbig

      Atsakovė: Europos Komisija, atstovaujama iš pradžių V. Kreuschitz ir M. Niejahr, vėliau — V. Kreuschitz ir T. Maxian Rusche

      Ieškovės pusėje į bylą įstojusi šalis: Vokietijos Federacinė Respublika, atstovaujama M. Lumma ir A. Wiedmann, padedamų advokato U. Karpenstein

      Dalykas

   Prašymas pripažinti negaliojančiu 2000 m. birželio 28 d. Komisijos sprendimą 2000/797/EAPB dėl Vokietijos suteiktos valstybės pagalbos Salzgitter AG, Preussag Stahl AG ir grupės dukterinėms juodosios metalurgijos įmonėms, šiuo metu sujungtoms į grupę Salzgitter AG — Stahl und Technologie (SAG) (OL L 323, p. 5).

      Rezoliucinė dalis

               1.

               Atmesti ieškinį.

               2.

               Salzgitter AG padengia savo ir Europos Komisijos bylinėjimosi Bendrajame Teisme ir Teisingumo Teisme išlaidas.

               3.

               Vokietijos Federacinė Respublika padengia savo bylinėjimosi Bendrajame Teisme ir Teisingumo Teisme išlaidas.

      (1)  OL C 335, 2000 11 25.


title: Byla C-112/10: 2010 m. kovo 1 d. Hof van Cassatie van België (Belgija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Procureur-Generaal bij het Hof van Beroep te Antwerpen prieš Zaza Retail BV (Phillippe ir Cécile Noelmans, veikiantys kaip Zaza Retail BV (Belgija) bankroto administratoriai), atsakovės pagal kasacinį skundą pusėje į bylą įstojusi šalis: Zaza Retail BV (Manon Cordewener, veikianti kaip Zaza Retail BV (Nyderlandai) bankroto administratorė)

text:
               1.5.2010

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 113/33

         2010 m. kovo 1 d.Hof van Cassatie van België (Belgija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Procureur-Generaal bij het Hof van Beroep te Antwerpen prieš Zaza Retail BV (Phillippe ir Cécile Noelmans, veikiantys kaip Zaza Retail BV (Belgija) bankroto administratoriai), atsakovės pagal kasacinį skundą pusėje į bylą įstojusi šalis: Zaza Retail BV (Manon Cordewener, veikianti kaip Zaza Retail BV (Nyderlandai) bankroto administratorė)
   (Byla C-112/10)
   2010/C 113/51
   Proceso kalba: olandų

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Hof van Cassatie van Belgie

      Šalys pagrindinėje byloje

      Kasatorius: Procureur-Generaal bij het Hof van Beroep te Antwerpen

      Kita kasacinio proceso šalia: Zaza Retail BV (Phillippe ir Cécile Noelmans, veikiantys kaip Zaza Retail BV (Belgija) bankroto administratoriai)

      Į bylą įstojusi šalis: Zaza Retail BV (Manon Cordewener, veikianti kaip Zaza Retail BV (Nyderlandai) bankroto administratorė)

      Prejudiciniai klausimai

               1.

               Ar Bankroto reglamento (1) 3 straipsnio 4 dalies a punkte esanti frazė „sąlygos, nustatytos <…>“ apima ir sąlygas, susijusias su prašymui iškelti bankroto bylą būtinu asmens — kaip antai kitos valstybės narės prokuratūros — statusu ar interesu, ar turimos omenyje tik tokios bylos iškėlimui ir nagrinėjimui nustatytos esminės sąlygos?

               2.

               Ar Bankroto reglamento 3 straipsnio 4 dalies b punkte vartojamą „kreditoriaus“ sąvoką galima aiškinti plačiai, kad nagrinėjamu atveju teisėtai prašyti iškelti teritorinę bankroto bylą pagal Bankroto reglamento 3 straipsnio 4 dalies b punktą galėtų taip pat nacionalinė institucija, kuri pagal savo valstybės narės vidaus teisę yra kompetentinga kreiptis dėl bankroto bylos iškėlimo ir veikia dėl viešojo intereso bei kaip visų kreditorių atstovė?

               3.

               Jei „kreditoriaus“ sąvoka apima ir nacionalinę instituciją, kompetentingą kreiptis dėl bankroto bylos iškėlimo, ar Bankroto reglamento 3 straipsnio 4 dalies b punkto taikymui būtina, kad ši nacionalinė institucija įrodytų veikianti kreditorių, kurių gyvenamoji, buveinės ar įprasto buvimo vieta yra šios institucijos valstybėje narėje, interesais?

      (1)  2000 m. gegužės 29 d. Tarybos reglamentas (EB) Nr. 1346/2000 dėl bankroto bylų (OL L 160, p. 1; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 19 sk., 1 t., p. 191).


title: Byla C-562/07 2007 m. gruodžio 19 d. pareikštas ieškinys byloje Europos Bendrijų Komisija prieš Ispanijos Karalystę

text:
               8.3.2008

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 64/22

         2007 m. gruodžio 19 d. pareikštas ieškinys byloje Europos Bendrijų Komisija prieš Ispanijos Karalystę

   (Byla C-562/07)
   (2008/C 64/33)
   Proceso kalba: ispanų
   Šalys

      Ieškovė: Europos Bendrijų Komisija, atstovaujama R. Lyal ir I. Martinez del Peral Cagigal

      Atsakovė: Ispanijos Karalystė
   Ieškovės reikalavimai

               —

               Pripažinti, kad iki 2006 m. gruodžio 31 d. nerezidentų Ispanijoje gautą kapitalo prieaugį vertindama skirtingai nei tą, kurį gavo rezidentai, Ispanijos Karalystė neįvykdė įsipareigojimų pagal EB 39 ir 56 straipsnius bei EEE susitarimo 28 ir 40 straipsnius;

               —

               Priteisti iš Ispanijos Karalystės bylinėjimosi išlaidas.

         Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai
   Pagal iki 2006 m. gruodžio 31 d. galiojusius Ispanijos teisės aktus, nerezidentų gautas kapitalo prieaugis buvo apmokestinamas proporciniu 35 % dydžio tarifu, o rezidentų gautam kapitalo prieaugiui buvo taikoma progresinė schema, jeigu kapitalas nuosavybės teise jiems priklausė trumpiau nei vienerius metus, ir proporciniu 15 % dydžio tarifu, jeigu nuosavybės laikotarpis viršijo vienerius metus. Todėl nerezidentams tenkanti mokestinė prievolė, jeigu jie pardavė savo kapitalą praėjus vieneriems metams po jo įsigijimo, visada buvo didesnė. Tuo atveju, jeigu nerezidentai kapitalą perleido nepraėjus metams nuo jo įsigijimo, jiems taip pat teko didesnė mokesčių našta, išskyrus atvejį, kai mokesčių mokėtojams rezidentams taikomo vidutinio tarifo dydis viršijo 35 % (o tai reikštų labai didelį kapitalo prieaugį).
   Komisija mano, kad nėra objektyvaus skirtumo tarp šių dviejų mokesčių mokėtojų kategorijų padėties, todėl nerezidentams taikoma didesnė mokestinė prievolė yra diskriminacija, kuri neteisėtai apriboja EB 39 ir 59 straipsniuose bei EEE susitarimo 28 ir 40 straipsniuose numatytą darbuotojų judėjimo laisvę bei laisvą kapitalo judėjimą.


title: Byla C-35/11: 2011 m. sausio 21 d. High Court of Justice (England and Wales) (Chancery Division) (Jungtinė Karalystė) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Test Claimants in the FII Group Litigation prieš Commissioners of Inland Revenue, Commissioners for Her Majesty's Revenue & Customs

text:
               2.4.2011

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 103/15

         2011 m. sausio 21 d.High Court of Justice (England and Wales) (Chancery Division) (Jungtinė Karalystė) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Test Claimants in the FII Group Litigation prieš Commissioners of Inland Revenue, Commissioners for Her Majesty's Revenue & Customs

   (Byla C-35/11)
   2011/C 103/27
   Proceso kalba: anglų

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      High Court of Justice (England and Wales) (Chancery Division)

      Šalys pagrindinėje byloje

      Ieškovai: Test Claimants in the FII Group Litigation

      Atsakovai: Commissioners of Inland Revenue, Commissioners for Her Majesty's Revenue & Customs

      Prejudiciniai klausimai

               1.

               Ar 2006 m. gruodžio 12 d. Teisingumo Teismo sprendimo Test Claimants in the FII Group Litigation prieš Commissioners of Inland Revenue, C-446/04, Rink. p. I 11753, 56 punkto formuluotės „apmokestinimo tarifas“ ir „skirtingi apmokestinimo tarifai“:

                           a)

                           reiškia tik įstatyminius arba nominalius apmokestinimo tarifus; ar

                           b)

                           reiškia tiek faktinius apmokestinimo tarifus, tiek įstatyminius arba nominalius apmokestinimo tarifus; ar

                           c)

                           turi kažkokią kitą reikšmę ir, jeigu taip, tai kokią?

               2.

               Ar atsakymas į prašyme priimti prejudicinį sprendimą byloje C-446/04 pateiktus antrąjį ir ketvirtąjį klausimus būtų kitoks, jeigu:

                           a)

                           bendrovė ne rezidentė, išmokanti dividendus bendrovei rezidentei, pati nemokėtų pelno mokesčio užsienyje (arba mokėjo tik iš dalies), o dividendai būtų išmokėti iš pelno, susidedančio iš dividendų, kuriuos išmokėjo jos tiesioginė ar netiesioginė dukterinė bendrovė, kitos valstybės narės rezidentė, ir kurie buvo išmokėti iš pelno, nuo kurio šioje valstybėje buvo sumokėtas mokestis; ir (arba)

                           b)

                           avansinį pelno mokestį (advance corporation tax, toliau — ACT) mokėtų ne bendrovė rezidentė, gavusi dividendus iš bendrovės ne rezidentės, o pirmosios bendrovės tiesioginė ar netiesioginė patronuojanti bendrovė rezidentė, vėliau skirstydama bendrovės gavėjos pelną, tiesiogiai ar netiesiogiai susidedantį iš dividendų?

               3.

               Ar antrojo klausimo b punkte minėtomis aplinkybėmis ACT sumokėjusi bendrovė turi teisę reikalauti grąžinti neteisėtai surinktą mokestį (Sprendimas San Giorgio
                   (1)), ar tik teisę reikalauti žalos atlyginimo (Sprendimas Brasserie du Pêcheur ir Factortame
                   (2))?

               4.

               Ar tuo atveju, jeigu nagrinėjami nacionalinės teisės aktai yra taikomi ne vien tik tokiomis aplinkybėmis, kai patronuojanti bendrovė turi lemiamos įtakos dividendus mokančiai bendrovei, bendrovė rezidentė gali remtis SESV 63 straipsniu (buvęs EB 56 straipsnis) dividendų, gautų iš dukterinės bendrovės, kuriai ji turi lemiamos įtakos ir kuri yra trečiosios valstybės rezidentė, atžvilgiu?

               5.

               Ar Teisingumo Teismo atsakymas į prašyme priimti prejudicinį sprendimą byloje C-446/04 pateiktą trečiąjį klausimą galioja ir tais atvejais, kai dukterinės bendrovės ne rezidentės, kurioms negalima perkelti ACT, neapmokestinamos pelno mokesčiu patronuojančios bendrovės valstybėje narėje?

      (1)  1983 m. lapkričio 9 d. Sprendimas Amministrazione delle Finanze della Stata prieš SpA San Giorgio, 199/82, Rink. p. 3595.

      (2)  1996 m. kovo 5 d. Sprendimas Brasserie du Pêcheu: SA prieš Vokietijos Federacinę Respubliką ir The Queen priešv Secretary of State far Transport, ex parte Factortame Ltd ir kt., sujungtos bylos C-46/93 ir C-48/93, Rink. p. I-1029.


title: Byla C-421/06 2006 m. spalio 16 d. Consiglio di Stato (Italija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Fratelli Martini & C. SpA, Cargill Srl prieš Ministero delle Politiche Agricole e Forestali, Ministero della Salute, Ministero delle Attività Produttive

text:
               30.12.2006

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 326/27

         2006 m. spalio 16 d. Consiglio di Stato (Italija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Fratelli Martini & C. SpA, Cargill Srl prieš Ministero delle Politiche Agricole e Forestali, Ministero della Salute, Ministero delle Attività Produttive

   (Byla C-421/06)
   (2006/C 326/56)
   Proceso kalba: italų
   Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas
   Consiglio di Stato
   Šalys pagrindinėje byloje
   Ieškovės: Fratelli Martini & C. SpA, Cargill Srl
   Atsakovės: Ministero delle Politiche Agricole e Forestali, Ministero della Salute, Ministero delle Attività Produttive
   Prejudiciniai klausimai

               1.

               Ar priėmus 2005 m. gruodžio 6 d. Teisingumo Teismo sprendimą sujungtose bylose C-453/03, C-11/04, C-12/04 ir C-194/04, kuris Direktyvą 2002/2/EB (1) paskelbė iš dalies negaliojančia, šią direktyvą priėmusios Europos institucijos, atsižvelgdamos į EB sutarties 233 straipsnį (dėl panaikintų teisės aktų), „privalo imtis būtinų priemonių Teisingumo Teismo sprendimui įvykdyti“?

               2.

               Jei į pirmąjį klausimą būtų atsakyta teigiamai, ar nuostatos, kurias turi priimti Europos institucijos, kad Direktyva 2002/2/EB atitiktų minėtą Teisingumo Teismo sprendimą, Bendrijos teisės sistemoje turi įsigalioti pirmiau, kad valstybės narės galėtų perkelti juos į savo teisės sistemą?

               3.

               Ar antrajame klausime nurodytas nuostatas Bendrijos institucijos turi priimti, o valstybės narės perkelti į savo teisės sistemą, atsižvelgdamos į priimtą Reglamentą Nr. 183/2005 (2)?

               4.

               Ar Reglamentas Nr. 183/2005, skaitomas kartu su Reglamento Nr. 178/2002 (3) 8 ir 16 straipsniais, turi būti aiškinimas ta prasme, kad pašarų gamintojams draudžiama ženklinti savo gaminius etiketėmis, kurios gali suklaidinti vartotojus?

               5.

               Ar ant pašarų esančios etiketės, kuriose sudėtinių dalių procentinę išraišką gamintojai gali tyčia nurodyti su 15 % nuokrypiu kiekvienos gaminyje esančios sudėtinės dalies atžvilgiu, turi būti laikomos klaidinančiomis vartotojus?

      (1)  OL L 63, p. 23.

      (2)  OL L 35, p. 1.

      (3)  OL L 31, p. 1.


title: Byla F-103/08 2008 m. gruodžio 23 d. pareikštas ieškinys byloje Katrakasas prieš Komisiją

text:
               21.2.2009

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 44/77

         2008 m. gruodžio 23 d. pareikštas ieškinys byloje Katrakasas prieš Komisiją

   (Byla F-103/08)
   (2009/C 44/139)
   Proceso kalba: prancūzų
   Šalys

      Ieškovas: Nicolas Katrakasas (Briuselis, Belgija), atstovaujamas advokatų L. Levi, M. Vandenbussche

      Atsakovė: Europos Bendrijų Komisija
   Ginčo dalykas bei aprašymas
   Konkurso EPSO/AD/116/08 atrankos komisijos sprendimo neįtraukti ieškovo į kandidatų, kuriems leista laikyti konkurso testą raštu, sąrašą bei kitų po to priimtų sprendimų, įskaitant sprendimą dėl rezervo sąrašo ir visus sprendimus dėl paskyrimo, panaikinimas.
   Ieškovo reikalavimai

               —

               Panaikinti konkurso EPSO/AD/116/08 atrankos komisijos 2008 m. rugsėjo 23 d. sprendimą neįtraukti ieškovo į kandidatų, kuriems leista laikyti testą raštu, sąrašą;

               —

               Panaikinti visus po 2008 m. rugsėjo 23 d. sprendimo priimtus sprendimus, įskaitant sprendimą dėl rezervo sąrašo ir visus sprendimus dėl paskyrimo;

               —

               Priteisti iš Europos Bendrijų Komisijos bylinėjimosi išlaidas.


title: Byla C-190/17: 2017 m. balandžio 12 d. Tribunal Superior de Justicia de Madrid (Ispanija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Lu Zheng/Ministerio de Economía y Competitividad

text:
               10.7.2017

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 221/8

         2017 m. balandžio 12 d.Tribunal Superior de Justicia de Madrid (Ispanija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Lu Zheng/Ministerio de Economía y Competitividad

   (Byla C-190/17)
   (2017/C 221/11)
   Proceso kalba: ispanų

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Tribunal Superior de Justicia de Madrid

      Šalys pagrindinėje byloje

      Pareiškėjas: Lu Zheng

      Atsakovė: Ministerio de Economía y Competitividad

      Prejudiciniai klausimai

               1.

               Ar 2005 m. spalio 26 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (EB) Nr. 1889/2005 dėl grynųjų pinigų, įvežamų į Bendriją ar išvežamų iš jos, kontrolės (1) 9 straipsnio 1 dalis aiškintina kaip draudžianti nacionalinės teisės nuostatas, kaip antai nagrinėjamas pagrindinėje byloje, pagal kurias baudžiant už šio reglamento 3 straipsnyje nustatytos prievolės deklaruoti neįvykdymą leidžiama skirti baudą, kurios dydis gali siekti iki dvigubos naudotų mokėjimo priemonių vertės?

               2.

               Ar 2005 m. spalio 26 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (EB) Nr. 1889/2005 dėl grynųjų pinigų, įvežamų į Bendriją ar išvežamų iš jos, kontrolės 9 straipsnio 1 dalis aiškintina kaip draudžianti nacionalinės teisės nuostatas, kaip antai nagrinėjamas pagrindinėje byloje, pagal kurias sunkinančiomis prievolės deklaruoti neįvykdymo aplinkybėmis laikoma negalėjimas įrodyti, kad mokėjimo priemonių kilmė yra teisėta, ir suinteresuotojo asmens vykdomos veiklos ir [gabentos sumos] neatitikimas?

               3.

               Jeigu į pirmesnius klausimus būtų atsakyta teigiamai, ar 2005 m. spalio 26 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (EB) Nr. 1889/2005 dėl grynųjų pinigų, įvežamų į Bendriją ar išvežamų iš jos, kontrolės 9 straipsnio 1 dalis aiškintina taip, kad proporcingumo reikalavimą atitinka ekonominės sankcijos, pagal kurią neatsižvelgiant į gabenamą sumą, nustatoma bauda, sudaranti iki 25 proc. nedeklaruotos sumos, skyrimas?

      (1)  OL L 309, 2005, p. 9.


title: Byla C-439/04 Cour de cassation de Belgique (pirmoji kolegija) 2004 m. spalio 7 d. sprendimu pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Axel Kittel prieš Belgijos valstybę

text:
               8.1.2005

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 6/25

         Cour de cassation de Belgique (pirmoji kolegija) 2004 m. spalio 7 d. sprendimu pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Axel Kittel prieš Belgijos valstybę
   (Byla C-439/04)
   (2005/C 6/47)
   Proceso kalba: prancūzų
   Cour de cassation de Belgique (pirmoji kolegija) 2004 m. spalio 7 d. sprendimu kreipėsi į Europos Bendrijų Teisingumo Teismą su prašymu, kurį Sekretoriatas gavo 2004 m. spalio 19 d. priimti prejudicinį sprendimą byloje Axel Kittel prieš Belgijos valstybę.
   Cour de cassation de Belgique prašo Teisingumo Teismo atsakyti į šiuos klausimus:

               1)

               Jeigu prekės tiekiamos apmokestinamam asmeniui, kuris sąžiningai sudarė sutartį nežinodamas apie pardavėjo sukčiavimą, ar pridėtinės vertės mokesčio fiskalinio neutralumo principas prieštarauja tam, kad panaikinus pirkimo sutartį pagal nacionalinę civilinę teisę, kuri numato, kad sutartis, prieštaraujanti viešajai tvarkai dėl neteisėtų pardavėjo veiksmų yra absoliučiai negaliojanti, apmokestinamas asmuo praranda teisę į mokesčio išskaitymą?

               2)

               Ar atsakymas būtų kitoks, jeigu absoliutus negaliojimas būtų susijęs su sukčiavimu pačiu pridėtinės vertės mokesčiu?

               3)

               Ar atsakymas būtų kitoks, jei pirkimo sutarties neteisėtumas sąlygojantis absoliutų negaliojimą pagal nacionalinę teisę, yra sukčiavimas pridėtinės vertės mokesčiu, apie kurį žinojo abi sutarties šalys?


title: Byla C-438/10: 2011 m. liepos 13 d. Teisingumo Teismo nutartis byloje ( Curtea de Apel Bacău (Rumunija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Direcția Generală a Finanțelor Publice Bacău, Administrația Finanțelor Publice Bacău prieš Lilia Druțu (Procedūros reglamento 104 straipsnio 3 dalies pirma pastraipa — Vidaus mokesčiai — SESV 110 straipsnis — Taršos mokestis, renkamas už pirmą kartą registruojamas motorines transporto priemones)

text:
               22.10.2011

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 311/13

         2011 m. liepos 13 d. Teisingumo Teismo nutartis byloje (Curtea de Apel Bacău (Rumunija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Direcția Generală a Finanțelor Publice Bacău, Administrația Finanțelor Publice Bacău prieš Lilia Druțu

   (Byla C-438/10) (1)

   (Procedūros reglamento 104 straipsnio 3 dalies pirma pastraipa - Vidaus mokesčiai - SESV 110 straipsnis - Taršos mokestis, renkamas už pirmą kartą registruojamas motorines transporto priemones)
   2011/C 311/19
   Proceso kalba: rumunų

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Curtea de Apel Bacău (Rumunija)

      Šalys

      Ieškovės: Direcția Generală a Finanțelor Publice Bacău, Administrația Finanțelor Publice Bacău

      Atsakovė: Lilia Druțu

      Dalykas

   Prašymas priimti prejudicinį sprendimą — Curtea de Apel Bacău Secția Comercială, Contencios Administrativ și Fiscal — Anksčiau kitose valstybėse narėse įregistruotų naudotų transporto priemonių registracija — Už pirmą kartą valstybėje narėje registruojamas motorines transporto priemones mokamas aplinkosaugos mokestis — Nacionalinės teisės aktų atitiktis SESV 110 straipsniui — Diskriminacija, palyginti su atitinkamos valstybės narės teritorijoje jau įregistruotomis naudotomis transporto priemonėmis, kurias vėliau parduodant ar perregistruojant toks mokestis netaikomas

      Rezoliucinė dalis

   SESV 110 straipsnis turi būti aiškinamas taip, kad juo valstybei narei draudžiama įvesti taršos mokestį už pirmą kartą šioje valstybėje narėje registruojamas motorines transporto priemones, jeigu ši mokestinė priemonė yra tokia, kad ja atgrasoma eksploatuoti kitose valstybėse narėse pirktas naudotas transporto priemones šioje valstybėje narėje, tačiau neatgrasoma pirkti tokio paties amžiaus ir nusidėvėjimo transporto priemones nacionalinėje rinkoje.

      (1)  OL C 328, 2010 12 4.


title: Byla C-508/08: 2010 m. spalio 28 d. Teisingumo Teismo (antroji kolegija) sprendimas byloje Europos Komisija prieš Maltos Respubliką (Valstybės įsipareigojimų neįvykdymas — Laisvė teikti jūrų transporto paslaugas — Reglamentas (EEB) Nr. 3577/92 — 1 ir 4 straipsniai — Kabotažo paslaugos valstybėje narėje — Pareiga nediskriminuojant sudaryti viešųjų paslaugų teikimo sutartis — Išimtinės sutarties sudarymas iki valstybės narės įstojimo į Sąjungą prieš tai nepaskelbus konkurso)

text:
               18.12.2010

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 346/7

         2010 m. spalio 28 d. Teisingumo Teismo (antroji kolegija) sprendimas byloje Europos Komisija prieš Maltos Respubliką

   (Byla C-508/08) (1)

   (Valstybės įsipareigojimų neįvykdymas - Laisvė teikti jūrų transporto paslaugas - Reglamentas (EEB) Nr. 3577/92 - 1 ir 4 straipsniai - Kabotažo paslaugos valstybėje narėje - Pareiga nediskriminuojant sudaryti viešųjų paslaugų teikimo sutartis - Išimtinės sutarties sudarymas iki valstybės narės įstojimo į Sąjungą prieš tai nepaskelbus konkurso)
   2010/C 346/11
   Proceso kalba: maltiečių

      Šalys

      Ieškovė: Europos Komisija, atstovaujama J. Aquilina ir K. Simonsson

      Atsakovė: Maltos Respublika, atstovaujama S. Camilleri, L. Spiteri ir A. Fenech

      Dalykas

   Valstybės įsipareigojimų neįvykdymas — 1992 m. gruodžio 7 d. Tarybos reglamento (EEB) Nr. 3577/92, taikančio laisvės teikti paslaugas principą jūrų transportui valstybėse narėse (jūrų kabotažas) (OL L 364, p. 7; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 6 sk., 2 t., p. 10), pažeidimas — Išimtinės sutarties dėl jūrų maršruto tarp Maltos ir Gozo aptarnavimo sudarymas prieš tai nepaskelbus konkurso.

      Rezoliucinė dalis

               1)

               Atmesti ieškinį.

               2)

               Priteisti iš Europos Komisijos bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 32, 2009 2 7.


title: Byla C-206/10: 2010 m. balandžio 30 d. pareikštas ieškinys byloje Europos Komisija prieš Vokietijos Federacinę Respubliką

text:
               3.7.2010

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 179/22

         2010 m. balandžio 30 d. pareikštas ieškinys byloje Europos Komisija prieš Vokietijos Federacinę Respubliką

   (Byla C-206/10)
   2010/C 179/37
   Proceso kalba: vokiečių

      Šalys

      Ieškovė: Europos Komisija, atstovaujama V. Kreuschitz

      Atsakovė: Vokietijos Federacinė Respublika

      Ieškovės reikalavimai

               —

               Pripažinti, jog nustačiusi, kad išmokos akliesiems ir neįgaliesiems, įskaitant ir kurčiuosius (išmoka akliesiems arba žemių skiriama išmoka akliesiems, pašalpa akliesiems arba žemių skiriama pašalpa akliesiems, slaugos išmoka arba pagalba akliesiems ir kurtiesiems, išmoka akliesiems ir kurtiesiems ir t. t.), pagal žemių teisės aktus yra suteikiamos asmenims, kurių atžvilgiu Vokietijos Federacinė Respublika yra kompetentinga valstybė narė, taikant sąlygą, kad gavėjai privalo turėti gyvenamąją vietą arba nuolatinę gyvenamąją vietą atitinkamoje federalinėje žemėje, Vokietijos Federacinė Respublika, remdamasi nacionalinės teisės aktais, neįvykdė įsipareigojimų pagal 1968 m. spalio 15 d. Tarybos Reglamento (EEB) Nr. 1612/68 dėl laisvo darbuotojų judėjimo Bendrijoje (1) 7 straipsnio 2 dalį ir pagal 1971 m. birželio 14 d. Tarybos Reglamento (EEB) Nr. 1408/71 dėl socialinės apsaugos sistemų taikymo pagal darbo sutartį dirbantiems asmenims ir jų šeimos nariams, judantiems Bendrijoje (2) 4 straipsnio 1 dalies a punktą kartu su III antraštinės dalies 1 skyriumi (Liga ir motinystė).

               —

               Priteisti iš Vokietijos Federacinės Respublikos bylinėjimosi išlaidas.

      Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

   Šis ieškinys susijęs su Vokietijos žemių teisės aktų, pagal kuriuos išmokos akliesiems ir neįgaliesiems suteikiamos taikant sąlygą, kad gavėjai privalo turėti gyvenamąją vietą arba nuolatinę gyvenamąją vietą atitinkamoje federalinėje žemėje, nesuderinamumu su Reglamentu (EEB) Nr. 1408/71 ir Reglamentu (EEB) Nr. 1612/68.
   Remiantis judėjimo laisve Reglamentu (EEB) Nr. 1408/71 siekiama koordinuoti nacionalinius socialinės apsaugos teisės aktus, laikantis EB sutarties 42 straipsnio (dabar SESV 48 straipsnis) tikslų. Pagal reglamento 4 straipsnio 2b dalį šis reglamentas netaikomas valstybės narės teisės aktų nuostatoms dėl specialių neįmokinių išmokų, nurodytoms II priedo III skirsnyje, kurios galioja tik jos teritorijos daliai. Nagrinėjamos Vokietijos išmokos yra išvardytos kaip specialios išmokos reglamento II priedo III skirsnyje.
   Neatsižvelgdama į tai, Komisija mano, kad vien įtraukti išmoką į Reglamento (EEB) Nr. 1408/71 II priedo sąrašą nepakanka, kad išmoka kaip „speciali neįmokinė išmoka“ nepatektų į reglamento taikymo sritį. Reglamento 4 straipsnio 2b dalis kaip leidžianti nukrypti nuostata turi būti aiškinami siaurai: ji gali būti taikoma tik išmokoms, kurios tenkina šioje nuostatoje išvardytas kumuliacines sąlygas. Todėl ši nuostata apima tik išmokas, kurios yra ir specialios, ir neįmokinės, kurios nurodytos reglamento II priedo III skirsnyje ir nustatytos teisės aktuose, kurie galioja tik valstybės narės teritorijos daliai.
   Tačiau nagrinėjamos išmokos, nustatytos žemių teisės aktuose, netenkina visų šių sąlygų: jos turi būti kvalifikuojamos ne kaip „specialios neįmokinės išmokos“, o kaip „išmokos ligos atveju“ dėl šių priežasčių.
   Viena vertus, nagrinėjamos žemių išmokos yra suteikiamos, neatsižvelgiant į asmeninių poreikių vertinimą remiantis teisės aktais apibrėžta situacija. Jos skirtos kompensuoti papildomas išlaidas, patirtas dėl negalios, ir jomis siekiama pagerinti neįgaliųjų asmenų sveikatos būklę ir gyvenimo sąlygas. Todėl jomis siekiama iš esmės papildyti ligos draudimo išmokas. Be to, aplinkybė, kad pagal Vokietijos teisės aktus skiriama slaugos išmoka įskaičiuojama į išmokas akliesiems ir neįgaliesiems Vokietijos žemėse, įrodo, kad abi išmokos skirtos padengti tą pačią riziką — būtent papildomų išlaidų, atsiradusių dėl ligos, riziką — ir kad tai susiję su „papildoma ar pakeičiančia apsauga nuo rizikų“.
   Kita vertus, tam tikros išmokos klasifikavimas pagal valstybės narės nacionalinę konstituciją neturi reikšmės, ar ši išmoka vertintina kaip socialinės garantijos išmoka Reglamento Nr. 1408/71 prasme.
   Be to, materialiąja prasme čia nagrinėjami žemės teisės aktai nėra papildoma, tik regione galiojanti lengvata. Atvirkščiai, ši išmoka yra papildomų išlaidų ligos atveju draudimo sistemos, kuri buvo sukurta visoje valstybės narės (Vokietijos) teritorijoje ir kuri taikant abipusį įskaitymą yra glaudžiai susijusi su federaliniais teisės aktais, dalis.
   Iš to matyti, kad nagrinėjamos žemių išmokos turi būti kvalifikuojamos kaip ligos išmokos, o ne kaip specialios išmokos. Todėl šių išmokų įtraukimas į Reglamento (EEB) Nr. 1408/71 II priedo III skirsnį yra neteisėtas, ir šios išmokos patenka į šio reglamento taikymo sritį.
   Be to, Vokietijos teisės aktuose įtvirtinta gyvenamosios vietos sąlyga pažeidžia Reglamentą (EEB) Nr. 1612/68 tiek, kiek ja draudžiama pasienio darbuotojams ir jų šeimos nariams gauti šias išmokas.
   Teisingumo Teismas aiškiai patvirtino, kad valstybė narė negali socialinės lengvatos suteikimo sąlygoti lengvatos gavėjo gyvenamąja vieta šios valstybės teritorijoje. Ši Teisingumo Teismo išvada taikoma visoms socialinėms lengvatoms Reglamento Nr. 1612/68 7 straipsnio 2 dalies prasme.
   „Socialinės lengvatos“ yra labai plati sąvoka: ji apima ne tik lengvatas, susijusias su darbo sutartimi, bet ir lengvatas, kurias valstybės narė suteikia savo piliečiams, o kartu ir darbuotojams. Komisijos nuomone, aplinkybė, kad nagrinėjamos išmokos suteikiamos, neatsižvelgiant nei į atliekamą darbą, nei į suinteresuotojo asmens ar jo šeimos finansinius išteklius, ir todėl atsižvelgiant tik į gyvenamosios vietos atitinkamoje žemėje motyvą, negali pateisinti to, kad nebuvo atsižvelgta į atsiradusį poveikį darbuotojams, kurie dirba Vokietijoje, bet gyvena kitoje valstybėje narėje. Taigi nėra pakankamai pagrindo šių išmokų nepriskirti socialinėms lengvatoms Reglamento Nr. 1612/68 prasme.
   Taigi Vokietijoje dirbantys pasienio darbuotojai ir jų šeimos nariai turėtų turėti teisę į išmokas, kurios pagal žemių teisės aktus suteikiamos neįgaliesiems ir akliesiems, net jei jie negyvena Vokietijoje. Todėl sąlyga, kad jie privalo turėti gyvenamąją vietą ar nuolatinę gyvenamąją vietą atitinkamoje žemėje, pažeidžia Reglamentą Nr. 1612/68.

      (1)  OL L 257, p. 2; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 5 sk., 1 t., p. 15.

      (2)  OL L 149, p. 2; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 5 sk., 1 t., p. 35.


title: Byla T-479/10: 2011 m. balandžio 11 d. Bendrojo Teismo nutartis byloje Département du Gers prieš Komisiją (Ieškinys dėl panaikinimo — Aplinka ir žmogaus sveikatos apsauga — Genetiškai modifikuotas maistas ir pašarai — Konkrečios sąsajos nebuvimas — Nepriimtinumas)

text:
               11.6.2011

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 173/10

         2011 m. balandžio 11 d. Bendrojo Teismo nutartis byloje Département du Gers prieš Komisiją

   (Byla T-479/10) (1)

   (Ieškinys dėl panaikinimo - Aplinka ir žmogaus sveikatos apsauga - Genetiškai modifikuotas maistas ir pašarai - Konkrečios sąsajos nebuvimas - Nepriimtinumas)
   2011/C 173/24
   Proceso kalba: prancūzų

      Šalys

      Ieškovas: Département du Gers (Prancūzija), atstovaujamas advokatų S. Mabile ir J. P. Mignard

      Atsakovė: Europos Komisija, atstovaujama D. Bianchi ir L. Pignataro

      Dalykas

   2010 m. liepos 28 d. Komisijos sprendimo 2010/420/ES dėl leidimo teikti rinkai produktus, kurių sudėtyje yra genetiškai modifikuotų MON89034xNK603 (MON-89Ø34–3xMON-ØØ6Ø3–6) kukurūzų, kurie susideda arba yra pagaminti iš jų, pagal Europos Parlamento ir Tarybos reglamentą (EB) Nr. 1829/2003 (pranešta dokumentu Nr. C(2010) 5133) (OL L 197, p. 15), panaikinimas.

      Rezoliucinė dalis

               1.

               Atmesti ieškinį kaip nepriimtiną.

               2.

               Įpareigoti Département du Gers atlyginti savo paties ir Europos Komisijos patirtas bylinėjimosi išlaidas.

               3.

               Nėra reikalo priimti sprendimo dėl Europos Parlamento, Europos Sąjungos Tarybos, Région Centre, Région Picardie, Département de la Haute-Garonne, Région Bretagne, Région Poitou-Charentes, Région Provence-Alpes-Côte d’Azur, Région Bourgogne, Région Midi-Pyrénées, Région Auvergne, Région Pays de la Loire, Région Rhône-Alpes, Département des Côtes d’Armor, Région Île de France ir Région Nord-Pas-de-Calais prašymų įstoti į bylą.

      (1)  OL C 346, 2010 12 18.


title: Byla T-18/06 2006 m. liepos 5 d. Pirmosios instancijos teismo nutartis Deutsche Telekom prieš VRDT (Alles, was uns verbindet)

text:
               2.9.2006

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 212/46

         2006 m. liepos 5 d. Pirmosios instancijos teismo nutartis Deutsche Telekom prieš VRDT (Alles, was uns verbindet)

   (Byla T-18/06) (1)

   (2006/C 212/80)

      Proceso kalba: vokiečių

   Ketvirtosios kolegijos pirmininkas nutartimi nurodė išbraukti bylą iš registro.

      (1)  OL C 86, 2006 4 8.


title: Byla T-406/08 2008 m. rugsėjo 19 d. pareikštas ieškinys byloje ICF prieš Komisiją

text:
               21.2.2009

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 44/47

         2008 m. rugsėjo 19 d. pareikštas ieškinys byloje ICF prieš Komisiją

   (Byla T-406/08)
   (2009/C 44/83)
   Proceso kalba: prancūzų
   Šalys

      Ieškovė: Industries Chimiques du Fluor SA (ICF) (Tunisas, Tunisas), atstovaujama advokatų M. van der Woude ir T. Hennen

      Atsakovė: Europos Bendrijų Komisija
   Ieškovės reikalavimai

               —

               Panaikinti sprendimą, kiek jis susijęs su ieškove.

               —

               Subsidiariai, iš esmės sumažinti ieškovei paskirtą baudą.

               —

               Priteisti iš atsakovės bylinėjimosi išlaidas.

         Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai
   Šiuo ieškiniu ieškovė prašo iš dalies panaikinti 2008 m. birželio 25 d. Komisijos sprendimą C(2008) 3043 galutinis byloje COMP/39.180 — Aliuminio fluoridas, kuriuo Komisija pripažino, kad kai kurios įmonės, įskaitant ieškovę, pažeidė EB 81 straipsnio 1 dalį ir Europos Ekonominės Erdvės susitarimo 53 straipsnio 1 dalį pasaulinėje aliuminio fluorido rinkoje susitardamos dėl kainų padidinimo, nagrinėdamos įvairius pasaulio regionus, įskaitant Europą, kad būtų nustatytas bendras kainų lygis ir kai kuriais atvejais susitardamos dėl rinkos pasidalinimo bei pasikeisdamos komerciškai svarbia informacija.
   Grįsdama savo ieškinį ieškovė remiasi keturiais pagrindais, susijusiais su:

               —

               teisės į gynybą pažeidimu ir Reglamento Nr. 1/2003 (1) 27 straipsnio pažeidimu tiek, kiek pranešime apie kaltinimus nurodytas pažeidimas skyrėsi nuo to, kuris galutinai buvo pripažintas skundžiamame sprendime, o skundžiamas sprendimas grindžiamas pranešime apie kaltinimus neminėtais duomenimis;

               —

               EB 81 straipsnio pažeidimu, nes skundžiamame sprendime neteisingai teisiškai kvalifikuojamos ieškovei priskiriamos faktinės aplinkybės, atsitiktinį pasikeitimą informacija klaidingai vadinant susitarimu ir (arba) suderintais veiksmais EB 81 straipsnio 1 dalies prasme. Be to, ginčijamos aplinkybės jokiu atveju, ieškovės nuomone, nelaikytos vieningu ir tęstiniu pažeidimu;

               —

               Reglamento Nr. 1/2003 23 straipsnio ir teisėtų lūkesčių principo pažeidimu nustatant baudos dydį, nes Komisija neteisingai taikė baudų nustatymo gaires: i) nesiremdama audituota apyvarta, ii) nevertindama bendros prekių ar paslaugų pardavimo apyvartos, susijusios su pažeidimu geografiniame sektoriuje. Be to, Komisija padarė faktinių aplinkybių kvalifikavimo klaidą. Galiausiai, grįsdama savo ieškinį dėl baudos sumažinimo ieškovė nurodo mažą bendrą susitariančių šalių rinkos dalį ir įgyvendinimo nebuvimą;

               —

               Europos ir Viduržemio jūros šalių susitarimo su Tunisu (2) pažeidimą, nes Komisija taikė išimtinai Bendrijos konkurencijos teisės taisykles, nors reikėjo taikyti Europos ir Viduržemio jūros šalių susitarimo taisykles, net kartu su Bendrijos konkurencijos taisyklėmis. Ieškovės nuomone, Komisija turėjo pasikonsultuoti su ES-Tuniso Asociacijos komitetu, kaip reikalaujama susitarimo 36 straipsnyje. Be to, ieškovė teigia, kad vienašalis Komisijos požiūris prieštarauja tarptautiniam mandagumo principui ir atsižvelgimo į visus interesus principui.

      (1)  2002 m. gruodžio 16 d. Tarybos Reglamentas (EB) Nr. 1/2003 dėl konkurencijos taisyklių, nustatytų Sutarties 81 ir 82 straipsniuose, įgyvendinimo (OL L 1, 2003, p. 1; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 8 skyrius, 2 tomas, p. 205).

      (2)  Europos ir Viduržemio jūros šalių susitarimas, steigiantis asociaciją tarp Europos Bendrijų ir jos valstybių narių ir Tuniso Respublikos (OL 1998, L 97, p. 2).


title: Sujungtos bylos C-411/10 ir C-493/10: 2011 m. gruodžio 21 d. Teisingumo Teismo (didžioji kolegija) sprendimas byloje ( Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division), High Court of Ireland (Jungtinė Karalystė, Airija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) N. S. (C-411/10) prieš Secretary of State for the Home Department ir M. E. (C-493/10), A. S. M., M. T., K. P., E. H. prieš Refugee Applications Commissioner, Minister for Justice, Equality and Law Reform (Sąjungos teisė — Principai — Pagrindinės teisės — Sąjungos teisės įgyvendinimas — Nežmoniško arba žeminamo elgesio draudimas — Bendroji Europos prieglobsčio sistema — Reglamentas (EB) Nr. 343/2003 — „Saugių šalių“ sąvoka — Prieglobsčio prašytojo perdavimas atsakingai valstybei narei — Pareiga — Nuginčijama prezumpcija, kad tokia valstybė narė gerbia pagrindines teises)

text:
               18.2.2012

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 49/8

         2011 m. gruodžio 21 d. Teisingumo Teismo (didžioji kolegija) sprendimas byloje (Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division), High Court of Ireland (Jungtinė Karalystė, Airija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) N. S. (C-411/10) prieš Secretary of State for the Home Department ir M. E. (C-493/10), A. S. M., M. T., K. P., E. H. prieš Refugee Applications Commissioner, Minister for Justice, Equality and Law Reform

   (Sujungtos bylos C-411/10 ir C-493/10) (1)

   (Sąjungos teisė - Principai - Pagrindinės teisės - Sąjungos teisės įgyvendinimas - Nežmoniško arba žeminamo elgesio draudimas - Bendroji Europos prieglobsčio sistema - Reglamentas (EB) Nr. 343/2003 - „Saugių šalių“ sąvoka - Prieglobsčio prašytojo perdavimas atsakingai valstybei narei - Pareiga - Nuginčijama prezumpcija, kad tokia valstybė narė gerbia pagrindines teises)
   2012/C 49/13
   Proceso kalba: anglų

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division), High Court of Ireland

      Šalys pagrindinėje byloje

      Ieškovai: N. S. (C-411/10), M. E., A. S. M., M. T., K. P., E. H. (C-493/10)

      Atsakovai: Secretary of State for the Home Department (C-411/10), Refugee Applications Commissioner, Minister for Justice, Equality and Law Reform (C-493/10)

      dalyvaujant: Amnesty International Ltd ir AIRE Centre (Advice on Individual Rights in Europe) (UK) (C-411/10), United Nations High Commissioner for Refugees (UNHCR) (UK) (C-411/10), Equality and Human Rights Commission (EHRC) (C-411/10), Amnesty International Ltd ir AIRE Centre (Advice on Individual Rights in Europe) (IRL) (C-493/10), United Nations High Commissioner for Refugees (UNHCR) (IRL) (C-493/10)

      Dalykas

   (C-411/10)
   Prašymas priimti prejudicinį sprendimą — Court of Appeal (England & Wales) — (Jungtinė Karalystė) — 2003 m. vasario 18 d. Tarybos reglamento (EB) Nr. 343/2003, nustatančio valstybės narės, atsakingos už trečiosios šalies piliečio vienoje iš valstybių narių pateikto prieglobsčio prašymo nagrinėjimą, nustatymo kriterijus ir mechanizmus (OL L 50, p. 1; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 19 sk., 6 t., p. 109), 3 straipsnio 1 ir 2 dalių ir III skyriaus nuostatų aiškinimas — 2003 m. sausio 27 d. Tarybos direktyvos 2003/9/EB, nustatančios minimalias normas dėl prieglobsčio prašytojų priėmimo (OL L 31, p. 18; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 19 sk., 6 t., p. 101), 2004 m. balandžio 29 d. Tarybos direktyvos 2004/83/EB dėl trečiųjų šalių piliečių ar asmenų be pilietybės priskyrimo pabėgėliams ar asmenims, kuriems reikalinga tarptautinė apsauga, jų statuso ir suteikiamos apsaugos pobūdžio būtiniausių standartų (OL L 304, p. 12; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 19 sk., 7 t., p. 96) ir 2005 m. gruodžio 1 d. Tarybos direktyvos 2005/85/EB, nustatančios būtiniausius reikalavimus dėl pabėgėlio statuso suteikimo ir panaikinimo tvarkos valstybėse narėse (OL L 32, p. 13), nuostatose numatytų būtiniausių standartų dėl prieglobsčio prašytojų priėmimo aiškinimas — Už Afganistano piliečio pateikto prieglobsčio prašymo nagrinėjimą atsakingos valstybės narės nustatymo procedūra — Pagrindinių teisių pažeidimo rizika, jei prašytoją atsiima anksčiau buvusi atsakinga valstybė narė — Pagrindinių teisių chartijos ir Europos žmogaus teisių ir pagrindinių laisvių apsaugos konvencijos nuostatomis prieglobsčio prašytojui suteikiamos apsaugos pobūdis ir apimtis
   (C-493/10)
   Prašymas priimti prejudicinį sprendimą — High Court of Ireland — 2003 m. vasario 18 d. Tarybos reglamento (EB) Nr. 343/2003, nustatančio valstybės narės, atsakingos už trečiosios šalies piliečio vienoje iš valstybių narių pateikto prieglobsčio prašymo nagrinėjimą, nustatymo kriterijus ir mechanizmus (OL L 50, p. 1; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 19 sk., 6 t., p. 109), 3 straipsnio 2 dalies ir 18 straipsnio aiškinimas — Už prieglobsčio prašymų, kuriuos pateikė kelių trečiųjų šalių (Afganistano, Irano ir Alžyro) piliečiai, nagrinėjimą atsakingos valstybės narės nustatymo procedūra — Valstybės narės pareiga prisiimti atsakomybę už prieglobsčio prašymo nagrinėjimą remiantis Reglamento (EB) Nr. 343/2003 3 straipsnio 2 dalimi, jei yra rizikos, kad pagal šiame reglamente nustatytus kriterijus atsakinga valstybė narė gali pažeisti prieglobsčio prašytojo pagrindines teises ir (arba) nesilaikyti būtiniausių reikalavimų, nustatytų direktyvose 2003/9/EB, 2004/83/EB ir 2005/85/EB

      Rezoliucinė dalis

               1.

               Pagal 2003 m. vasario 18 d. Tarybos reglamento (EB) Nr. 343/2003, nustatančio valstybės narės, atsakingos už trečiosios šalies piliečio vienoje iš valstybių narių pateikto prieglobsčio prašymo nagrinėjimą, nustatymo kriterijus ir mechanizmus, 3 straipsnio 2 dalį valstybės narės priimtu sprendimu nagrinėti prieglobsčio prašymą, net jeigu ji pagal šio reglamento III skyriuje nustatytus kriterijus neatsako už tokį nagrinėjimą, įgyvendinama Sąjungos teisė pagal ESS 6 straipsnį ir (arba) Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijos 51 straipsnį.

               2.

               Pagal Sąjungos teisę draudžiama taikyti nenuginčijamą prezumpciją, kad valstybė narė, kuri yra atsakinga pagal Reglamento Nr. 343/2003 3 straipsnio 1 dalį, gerbia Europos Sąjungos pagrindines teises.
               Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijos 4 straipsnį reikia aiškinti taip, kad valstybės narės, įskaitant nacionalinius teismus, privalo neperduoti prieglobsčio prašytojo „atsakingai valstybei narei“, kaip tai suprantama pagal Reglamentą Nr. 343/2003, kai negali nežinoti, kad sisteminiai prieglobsčio procedūros ir prieglobsčio prašytojų priėmimo sąlygų tokioje valstybėje narėje trūkumai yra rimta ir pagrįsta priežastis manyti, jog prašytojui kils reali nežmoniško ar žeminamo elgesio grėsmė, kaip tai suprantama pagal šią nuostatą.
               Nepažeidžiant Reglamento Nr. 343/2003 3 straipsnio 2 dalyje nurodytos valstybės narės teisės pačiai išnagrinėti prašymą tuo atveju, jei negali perduoti prašytojo kitai Europos Sąjungos valstybei narei, kai tokia valstybė yra atsakinga valstybė narė pagal šio reglamento III skyriuje nustatytus kriterijus, valstybė narė, kuri turi atlikti tokį perdavimą, privalo išnagrinėti šiame skyriuje išdėstytus kriterijus, kad įvertintų, ar kuris nors kitas kriterijus leidžia nustatyti kitą valstybę narę, kuri būtų atsakinga už prieglobsčio prašymo nagrinėjimą.
               Tačiau valstybė narė, kurioje yra prieglobsčio prašytojas, privalo užtikrinti, kad dėl nepagrįstai ilgai trunkančios atsakingos valstybės narės nustatymo procedūros nebūtų dar labiau pažeistos šio prašytojo pagrindinės teisės. Jei būtina, tokia valstybė narė pati turi išnagrinėti prašymą laikydamasi Reglamento Nr. 343/2003 3 straipsnio 2 dalyje nustatytos tvarkos.

               3.

               Atsižvelgiant į Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijos 1, 18 ir 47 straipsnius atsakymai nesikeičia.

               4.

               Tiek, kiek nurodyti klausimai susiję su Jungtinės Didžiosios Britanijos ir Šiaurės Airijos Karalystės įsipareigojimais, atsakymai į antrąjį–šeštąjį klausimus, pateiktus byloje C-411/10, nesiskirtų, jei būtų atsižvelgta į Protokolą Nr. 30 dėl Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijos taikymo Lenkijos Respublikai ir Jungtinei Karalystei.

      (1)  OL C 274, 2010 10 9.

      OL C 13, 2011 1 15.


title: Byla F-108/11: 2011 m. spalio 24 d. pareikštas ieškinys byloje ZZ prieš Komisiją

text:
               28.1.2012

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 25/69

      2011 m. spalio 24 d. pareikštas ieškinys byloje ZZ prieš Komisiją

      (Byla F-108/11)
      (2012/C 25/133)
      Proceso kalba: anglų

         Šalys

         Ieškovas: ZZ, atstovaujamas advokatų A. Fratini ir F. Filpo

         Atsakovė: Europos Komisija

         Ginčo dalykas bei aprašymas

      Panaikinti konkurso komisijos sprendimą neleisti dalyvauti ieškovui atvirame konkurse EPSO/AD/198/10 dėl tariamo profesinės patirties reikalavimo neatitikimo.

         Ieškovo reikalavimai

                  —

                  Panaikinti EPSO sprendimą neleisti ieškovui dalyvauti atvirame konkurse.

                  —

                  Įpareigoti Komisiją imtis visų reikiamų priemonių, kad ieškovas būtų panašioje padėtyje, kaip ir ta, jei jam būtų leista dalyvauti konkurse.

                  —

                  Priteisti iš Komisijos bylinėjimosi išlaidas.


title: Byla C-309/12: 2012 m. birželio 27 d. Tribunal Central Administrativo Norte (Portugalija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Maria Albertina Gomes Viana Novo ir kt. prieš Fundo de Garantia Salarial, IP

text:
               22.9.2012

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 287/19

         2012 m. birželio 27 d.Tribunal Central Administrativo Norte (Portugalija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Maria Albertina Gomes Viana Novo ir kt. prieš Fundo de Garantia Salarial, IP

   (Byla C-309/12)
   2012/C 287/35
   Proceso kalba: portugalų

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Tribunal Central Administrativo Norte

      Šalys pagrindinėje byloje

      Apeliantai: Maria Albertina Gomes Viana Novo, Ezequiel Martins Dias, Gabriel Inácio da Silva Fontes, Marcelino Jorge dos Santos Simões, Manuel Dourado Eusébio, Alberto Martins Mineiro, Armindo Gomes de Faria, José Fontes Cambas, Alberto Martins do Alto, José Manuel Silva Correia, Marilde Marisa Moreira Marques Moita, José Rodrigues Salgado Almeida, Carlos Manuel Sousa Oliveira, Manuel da Costa Moreira, Paulo da Costa Moreira, José Manuel Serra da Fonseca, Ademar Daniel Lourenço Dias e Ana Mafalda Azevedo Martins Ferreira

      Atsakovas: Fundo de Garantia Salarial, IP

      Prejudicinis klausimas

   Ar Sąjungos teisė, būtent dėl su darbo užmokesčiu susijusių reikalavimų užtikrinimo darbdaviui tapus nemokiam, ypač Direktyvos 80/987 (1) 4 ir 10 straipsniai, turi būti aiškinama taip, kad ja draudžiama nacionalinės teisės nuostata, pagal kurią užtikrinami tik reikalavimai, buvę šešis mėnesius iki ieškinio dėl darbdavio nemokumo pareiškimo, nors darbuotojai pastarajam pareiškė ieškinį Tribunal do Trabalho (Darbo teismas) siekdami, kad šis nustatytų jiems turimų sumokėti sumų dydį ir išduotų vykdomąjį raštą dėl šių sumų išieškojimo?

      (1)  1980 m. spalio 20 d. Tarybos direktyva 80/987/EEB dėl valstybių narių įstatymų, susijusių su darbuotojų apsauga jų darbdaviui tapus nemokiam, suderinimo (OL L 283, p. 23; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 5 sk., 1 t., p. 217).


title: Byla C-392/11: 2012 m. rugsėjo 27 d. Teisingumo Teismo (šeštoji kolegija) sprendimas byloje ( First-tier Tribunal (Tax Chamber) (Jungtinė Karalystė) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Field Fisher Waterhouse LLP prieš Commissioners for Her Majesty's Revenue and Customs (PVM — Nekilnojamojo turto nuomos neapmokestinimas — Komercinių patalpų nuoma — Paslaugos, susijusios su minėta nuoma — Sandorio pripažinimas apmokestinimo PVM tikslais — Sandoris, sudarytas iš vienos paslaugos ar keleto savarankiškų paslaugų)

text:
               24.11.2012

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 366/15

         2012 m. rugsėjo 27 d. Teisingumo Teismo (šeštoji kolegija) sprendimas byloje (First-tier Tribunal (Tax Chamber) (Jungtinė Karalystė) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Field Fisher Waterhouse LLP prieš Commissioners for Her Majesty's Revenue and Customs

   (Byla C-392/11) (1)

   (PVM - Nekilnojamojo turto nuomos neapmokestinimas - Komercinių patalpų nuoma - Paslaugos, susijusios su minėta nuoma - Sandorio pripažinimas apmokestinimo PVM tikslais - Sandoris, sudarytas iš vienos paslaugos ar keleto savarankiškų paslaugų)
   2012/C 366/24
   Proceso kalba: anglų

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      First-tier Tribunal (Tax Chamber)

      Šalys pagrindinėje byloje

      Ieškovė: Field Fisher Waterhouse LLP

      Atsakovė: Commissioners for Her Majesty's Revenue and Customs

      Dalykas

   Prašymas priimti prejudicinį sprendimą — First-tier Tribunal (Tax Chamber) –2006 m. lapkričio 28 d. Tarybos direktyvos 2006/112/EB dėl pridėtinės vertės mokesčio bendros sistemos (OL L 347, p. 1) išaiškinimas — Kitos veiklos neapmokestinimas — Nekilnojamojo turto nuomos neapmokestinimo PVM apimtis — Mokesčių už pastato ir bendrų patalpų naudojimo ir priežiūros paslaugas įtraukimas — Sandorio pripažinimas, apmokestinimo PVM tikslais, viena paslauga ar savarankiškomis paslaugomis — 2009 m. birželio 11 d. Teisingumo Teismo sprendimo byloje C-572/07 RLRE Tellmer Property išaiškinimas.

      Rezoliucinė dalis

   2006 m. lapkričio 28 d. Tarybos direktyva 2006/112/EB dėl pridėtinės vertės mokesčio bendros sistemos turi būti aiškinama taip, kad nekilnojamojo turto nuoma ir su ja susijusios paslaugos, kaip antai nagrinėjamosios pagrindinėje byloje, gali būti viena paslauga pridėtinės vertės mokesčio atžvilgiu. Šiuo atžvilgiu nuomos sutartyje nuomotojui suteikta galimybė ją nutraukti, jei nuomininkas nesumoka nuomos mokesčių, yra požymis, kuriuo remiantis linkstama prie to, jog yra viena paslauga, nors jis nebūtinai yra lemiamas kriterijus siekiant įvertinti tokios paslaugos buvimą. Tačiau, remiantis tuo, kad tokias paslaugas, kaip antai nagrinėjamąsias pagrindinėje byloje, iš esmės galėjo suteikti trečiasis asmuo, negalima prieiti prie išvados, kad pagrindinės bylos aplinkybėmis jos negali būti viena paslauga. Atsižvelgdamas į Teisingumo Teismo pateiktą aiškinimą šiame sprendime ir į konkrečias minėtos bylos aplinkybes, prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas turi nustatyti, ar atitinkami sandoriai yra tiek tarpusavyje susiję, kad jie turi būti laikomi viena nekilnojamojo turto nuomos paslauga.

      (1)  OL C 282, 2011 9 24.


title: Byla T-38/12: 2012 m. sausio 23 d. pareikštas ieškinys byloje Pips prieš VRDT — s.Oliver Bernd Freier (ISABELLA OLIVER)

text:
               24.3.2012

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 89/28

         2012 m. sausio 23 d. pareikštas ieškinys byloje Pips prieš VRDT — s.Oliver Bernd Freier (ISABELLA OLIVER)

   (Byla T-38/12)
   2012/C 89/47
   Kalba, kuria surašytas ieškinys: anglų

      Šalys

      Ieškovė: Pips BV (Amsterdamas, Nyderlandai), atstovaujama advokato J. A. K. van den Berg

      Atsakovė: Vidaus rinkos derinimo tarnyba (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui)

      Kita procedūros Apeliacinėje taryboje šalis: s.Oliver Bernd Freier GmbH & Co. KG (Rotendorfas, Vokietija)

      Reikalavimai

               —

               Panaikinti 2011 m. spalio 20 d. Vidaus rinkos derinimo tarnybos (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui) pirmosios apeliacinės tarybos sprendimą byloje R 2420/2010-1.

               —

               Priimti žodinio prekių ženklo ISABELLA OLIVER Bendrijos prekių ženklo paraišką Nr. 7024961 visoms prekėms ir paslaugoms, nagrinėtoms per procedūrą Pirmojoje apeliacinėje taryboje.

               —

               Priteisti iš atsakovės bylinėjimosi išlaidas.

      Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

      Bendrijos prekių ženklo paraišką pateikęs asmuo: ieškovė.

      Prašomas įregistruoti Bendrijos prekių ženklas: žodinis prekių ženklas ISABELLA OLIVER 3, 4, 12, 14, 16, 18, 20, 21, 24 ir 25 klasių prekėms ir paslaugoms — Bendrijos prekių ženklo paraiška Nr. 7024961

      Prekių ženklo ar žymens, kuriuo remtasi per protesto procedūrą, savininkė: kita procedūros Apeliacinėje taryboje šalis

      Prekių ženklas ar žymuo, kuriuo remiamasi: žodinio Bendrijos prekių ženklo „S.Oliver“ paraiška Nr. 6819908 4, 16, 20, 21 ir 24 klasių prekėms; vaizdinio Bendrijos prekių ženklo „s.Oliver“ 3, 6, 9, 14, 18, 20, 25, 28 ir 35 klasių prekėms ir paslaugoms registracija Nr. 4504569; žodinio Vokietijos prekių ženklo „S.Oliver“ 10, 12 ir 21 klasių prekėms registracija Nr. 30734710.9; žodinio Bendrijos prekių ženklo „S.Oliver“ 3, 6, 9, 14, 18, 20, 25 ir 26 klasių prekėms registracija Nr. 181875; žodinio tarptautinio prekių ženklo „S.Oliver“ 10, 12 ir 21 klasių prekėms registracija Nr. 959255.

      Protestų skyriaus sprendimas: iš dalies atmesti paraišką.

      Apeliacinės tarybos sprendimas: atmesti apeliaciją.

      Ieškinio pagrindai: Tarybos reglamento Nr. 207/2009 76 straipsnio pažeidimas, nes Apeliacinė taryba i) prekių ženklų panašumą vertino remdamasi faktais ir aplinkybėmis, kurių nenurodė šalys, todėl išvada dėl žymenų panašumo yra klaidinga ir ii) neteisingai taikė Teisingumo Teismo suformuluotus principus dėl visapusiško galimybės supainioti vertinimo.


title: 2005 m. gegužės 31 d. Pirmosios Instancijos Teismo sprendimas, Byloje T-284/02 Triantafyllia Dionyssopoulou prieš Europos Sąjungos Tarybą (Pareigūnai — Paaukštinimas — Nuostatų 45 straipsnis — Nuopelnų palyginimas — Atsižvelgimas į nustatytu laikotarpiu realiai vykdytą veiklą — Atsižvelgimas į amžių ir stažą — Ieškinys dėl panaikinimo — Ieškinys dėl žalos atlyginimo)

text:
               6.8.2005

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 193/23

      PIRMOSIOS INSTANCIJOS TEISMO SPRENDIMAS

   2005 m. gegužės 31 d.
   Byloje T-284/02 Triantafyllia Dionyssopoulou prieš Europos Sąjungos Tarybą (1)

   (Pareigūnai - Paaukštinimas - Nuostatų 45 straipsnis - Nuopelnų palyginimas - Atsižvelgimas į nustatytu laikotarpiu realiai vykdytą veiklą - Atsižvelgimas į amžių ir stažą - Ieškinys dėl panaikinimo - Ieškinys dėl žalos atlyginimo)
   (2005/C 193/36)
   Proceso kalba: prancūzų
   Byloje T-284/02 Triantafyllia Dionyssopoulou, buvusi Europos Sąjungos Tarybos pareigūnė, gyvenanti Briuselyje (Belgija), atstovaujama advokato J. Martin, prieš Europos Sąjungos Tarybą, atstovaujamą M. Sims ir F. Anton, dėl ieškinio, pareikšto pirma, dėl prašymo panaikinti sprendimą 2001 m. vykdomo paaukštinimo metu nesuteikti ieškovei C2 lygio ir, antra, dėl prašymo atlyginti dėl šio sprendimo ieškovės patirtą žalą, Pirmosios instancijos teismas (pirmoji kolegija), kurį sudaro pirmininkas J. D. Cooke ir teisėjai R. García-Valdecasas ir I. Labucka; sekretorius I. Natsinas, administratorius, 2005 m. gegužės 31 d. priėmė sprendimą, kurio rezoliucinėje dalyje nurodyta:

               1.

               Atmesti ieškinį.

               2.

               Kiekviena šalis padengia savo bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 289, 2002 11 23.


title: Byla C-496/07: 2009 m. kovo 6 d. Teisingumo Teismo septintosios kolegijos pirmininko nutartis byloje Europos Bendrijų Komisija prieš Čekijos Respubliką

text:
               1.8.2009

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 180/36

         2009 m. kovo 6 d. Teisingumo Teismo septintosios kolegijos pirmininko nutartis byloje Europos Bendrijų Komisija prieš Čekijos Respubliką
   (Byla C-496/07) (1)

   2009/C 180/62

      Proceso kalba: čekų

   Septintosios kolegijos pirmininkas nutartimi nurodė išbraukti bylą iš registro.

      (1)  OL C 37, 2008 2 9.


title: Byla C-242/10: 2010 m. gegužės 17 d. Tribunale Amministrativo Regionale per la Lombardia — Sezione Terza ( Italija ) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje ENEL Produzione SpA prieš Autorità per l'energia elettrica e il gas

text:
               31.7.2010

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 209/24

         2010 m. gegužės 17 d.Tribunale Amministrativo Regionale per la Lombardia — Sezione Terza (Italija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje ENEL Produzione SpA prieš Autorità per l'energia elettrica e il gas

   (Byla C-242/10)
   ()
   2010/C 209/33
   Proceso kalba: italų

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Tribunale Amministrativo Regionale Sezione Terza

      Šalys pagrindinėje byloje

      Ieškovė: ENEL Produzione SpA

      Atsakovė: Autorità per l'energia elettrica e il gas

      Prejudicinis klausimas

   Ar Sutarties 23, 43, 49 ir 56 straipsniais bei Direktyvos 2003/54 11 straipsnio 2 ir 6 dalimis ir 24 straipsniu draudžiami nacionalinės teisės aktai, kuriais nepranešus Europos Komisijai atitinkami elektros energijos gamintojai, kurie konkrečiomis aplinkybėmis yra esminiai tenkinant dispečerinio valdymo paslaugos paklausą, įpareigojami elektros biržoje pagal tinklo operatoriaus nustatytus reikalavimus pateikti pasiūlymus, ir kuriais iš gamintojų atimama galimybė nustatyti šių pasiūlymų vertę, taikant kriterijus, kurie nebuvo iš anksto nustatyti remiantis „skaidria, nediskriminuojančia, rinkos veikimu paremta tvarka“?


title: Byla F-81/15: 2015 m. lapkričio 11 d. Tarnautojų teismo nutartis byloje GM ir GN/Komisija

text:
               21.12.2015

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 429/30

         2015 m. lapkričio 11 d. Tarnautojų teismo nutartis byloje GM ir GN/Komisija

   (Byla F-81/15) (1)

   (2015/C 429/43)
   Proceso kalba: prancūzų
   Trečiosios kolegijos pirmininkas nutartimi nurodė išbraukti bylą iš registro.

      (1)  OL C 262, 2015 8 10, p. 42.


title: Byla C-134/12: 2012 m. kovo 12 d. Curtea de Apel Constanța (Rumunija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Corpul Național al Polițiștilor — Biroul Executiv Central (savo narių, specialų statusą turinčių pareigūnų, t. y. IPJ Tulcea priklausančių policininkų vardu ir gindama jų interesus) prieš Ministerul Administrației și Internelor, Inspectoratul General al Poliției Române, Inspectoratul de Poliție al Județului Tulcea

text:
               12.5.2012

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 138/8

         2012 m. kovo 12 d.Curtea de Apel Constanța (Rumunija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Corpul Național al Polițiștilor — Biroul Executiv Central (savo narių, specialų statusą turinčių pareigūnų, t. y. IPJ Tulcea priklausančių policininkų vardu ir gindama jų interesus) prieš Ministerul Administrației și Internelor, Inspectoratul General al Poliției Române, Inspectoratul de Poliție al Județului Tulcea

   (Byla C-134/12)
   2012/C 138/14
   Proceso kalba: rumunų

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Curtea de Apel Constanța

      Šalys pagrindinėje byloje

      Ieškovė: Corpul Național al Polițiștilor — Biroul Executiv Central (savo narių, specialų statusą turinčių pareigūnų, t. y. IPJ Tulcea priklausančių policininkų vardu ir gindama jų interesus)

      Atsakovės: Ministerul Administrației și Internelor, Inspectoratul General al Poliției Române, Inspectoratul de Poliție al Județului Tulcea

      Prejudiciniai klausimai

               1.

               Ar Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijos 17 straipsnio 1 dalis, 20 ir 21 straipsniai turi būti aiškinami kaip draudžiantys mažinti darbo užmokestį tokiais būdais, kaip jį sumažinto Rumunija Įstatymu Nr. 118/2010 ir Įstatymu Nr. 285/2010?

               2.

               Ar Europos žmogaus teisių ir pagrindinių laisvių apsaugos konvencijos 15 straipsnio trečios pastraipos nuostatos, pagal kurias Rumunija turėjo pranešti Europos Tarybos generaliniam sekretoriui apie savo ketinimą imtis darbo užmokesčio mažinimo priemonių ir nurodyti šių priemonių taikymo trukmę, turi būti aiškinamos kaip leidžiančios pripažinti negaliojančias Rumunijos Įstatymą Nr. 118/2010 ir Įstatymą Nr. 285/2010?


title: Byla T-297/14 R: 2014 m. rugsėjo 4 d. Bendrojo Teismo pirmininko nutartis byloje Walter Klein/Komisija (Laikinųjų apsaugos priemonių taikymas — Valstybės pagalba — Nacionalinė parama elektros energijos gamybai iš atsinaujinančių išteklių — Komisijos sprendimas pradėti valstybės pagalbos oficialaus tyrimo procedūrą — Prašymas sustabdyti vykdymą — „Fumus boni juris“)

text:
               1.12.2014

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 431/26

         2014 m. rugsėjo 4 d. Bendrojo Teismo pirmininko nutartis byloje Walter Klein/Komisija

   (Byla T-297/14 R)
   ((Laikinųjų apsaugos priemonių taikymas - Valstybės pagalba - Nacionalinė parama elektros energijos gamybai iš atsinaujinančių išteklių - Komisijos sprendimas pradėti valstybės pagalbos oficialaus tyrimo procedūrą - Prašymas sustabdyti vykdymą - „Fumus boni juris“))
   (2014/C 431/46)
   Proceso kalba: vokiečių

      Šalys

      Ieškovė: Walter Klein GmbH & Co. KG (Vupertalis, Vokietija), atstovaujama advokatų T. Volz ir B. Wißmann

      Atsakovė: Europos Komisija, atstovaujama T. Maxian Rusche ir R. Sauer

      Dalykas

   Prašymas sustabdyti sprendimo, kuriuo Komisija pradėjo valstybės pagalbos, susijusios su Vokietijos įstatymu dėl atsinaujinančios energijos, oficialaus tyrimo procedūrą, teisinius padarinius

      Rezoliucinė dalis

               1.

               Atmesti prašymą dėl laikinųjų apsaugos priemonių taikymo.

               2.

               Atidėti bylinėjimosi išlaidų klausimo nagrinėjimą.


title: Byla T-309/09: 2011 m. gegužės 24 d. Bendrojo Teismo nutartis byloje Sanyō Denki prieš VRDT — Telefónica O2 Germany (eneloop) (Bendrijos prekių ženklas — Protestas — Protesto atsiėmimas — Nereikalingumas priimti sprendimą)

text:
               30.7.2011

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 226/26

         2011 m. gegužės 24 d. Bendrojo Teismo nutartis byloje Sanyō Denki prieš VRDT — Telefónica O2 Germany (eneloop)

   (Byla T-309/09) (1)

   (Bendrijos prekių ženklas - Protestas - Protesto atsiėmimas - Nereikalingumas priimti sprendimą)
   2011/C 226/53
   Proceso kalba: anglų

      Šalys

      Ieškovė: Sanyō Denki Kabushiki Kaisha (Osaka, Japonija), iš pradžių atstovaujama advokatų M. De Zorti, M. Koch ir T. Grimm, vėliau — V. Schmitz-Fohrmann

      Atsakovė: Vidaus rinkos derinimo tarnyba (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui), iš pradžių atstovaujama M. Ahlgren, vėliau — M. Ahlgren ir J.F. Crespo Carillo

      Kita procedūros VRDT Apeliacinėje taryboje šalis, įstojusi į bylą Bendrajame Teisme: Telefónica O2 Germany GmbH & Co. OHG (Miunchenas, Vokietija), atstovaujama advokatų A. Fottner ir M. Müller

      Dalykas

   Ieškinys, pateiktas dėl 2009 m. gegužės 6 d. VRDT antrosios apeliacinės tarybos sprendimo R 794/2008-2, susijusios su protesto procedūra tarp Telefónica O2 Germany GmbH & Co. OHG ir Sanyō Denki Kabushiki Kaisha.

      Rezoliucinė dalis

               1.

               Nereikia priimti sprendimo dėl ieškinio.

               2.

               Ieškovė ir įstojusi į bylą šalis padengia savo ir atsakovės bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 267, 2009 11 7.


title: Byla T-102/06  2006 m. balandžio 4 d.  pareikštas ieškinys byloje  Investire Partecipazioni prieš Komisiją

text:
               20.5.2006

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 121/16

         2006 m. balandžio 4 d. pareikštas ieškinys byloje Investire Partecipazioni prieš Komisiją

   (Byla T-102/06)
   (2006/C 121/29)
   Proceso kalba: italų
   Šalys

      Ieškovė: Investire Partecipazioni S.p.A.(Roma, Italija), atstovaujama advokatų G. M. Roberti ir A. Franchi

      Atsakovė: Europos Komisija
   Ieškovės reikalavimai

               —

               Panaikinti 2005 m. lapkričio 25 d. EB Komisijos sprendimą, prot. 4683.

               —

               Pripažinti 1997 m. balandžio 23 d. Komisijos sprendimo 97/322/EB priede pateiktos lentelės Nr. 9 B skirsnio 12 punktą ir C skirsnio 2 punktą neteisėtais ir netaikytinais pagal EB 241 straipsnį.

               —

               Priteisti iš Komisijos bylinėjimosi išlaidas.

         Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai
   Ieškovė tvirtina, kad ginčijamas sprendimas turi būti panaikintas dėl tokių pačių pagrindų, kurie pateikti byloje T-418/05 Investire Partecipazioni prieš Komisiją (OL C 22, 2006 1 28, p. 21).


title: 2004 m. gruodžio 16 d. Teisingumo Teismo sprendimas (trečioji kolegija), Byloje C-62/03 Europos Bendrijų Komisija prieš Jungtinę Didžiosios Britanijos ir Šiaurės Airijos Karalystę (Atliekos — Direktyva 75/442/EEB ir Direktyva 91/156/EEB — Perkėlimas)

text:
               19.2.2005

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 45/5

      TEISINGUMO TEISMO SPRENDIMAS

   (trečioji kolegija)
   2004 m. gruodžio 16 d.
   Byloje C-62/03 Europos Bendrijų Komisija prieš Jungtinę Didžiosios Britanijos ir Šiaurės Airijos Karalystę (1)

   (Atliekos - Direktyva 75/442/EEB ir Direktyva 91/156/EEB - Perkėlimas)
   (2005/C 45/10)
   Proceso kalba: anglų
   Byloje C-62/03 Europos Bendrijų Komisija, atstovaujama X. Lewis ir M. Konstantinidis, prieš Jungtinę Didžiosios Britanijos ir Šiaurės Airijos Karalystę, atstovaujamą K. Manji, padedamo D. Wyatt, dėl 2003 m. vasario 14 d. pareikšto ieškinio pagal EB sutarties 226 straipsnį dėl įsipareigojimų neįvykdymo, Teisingumo Teismas (trečioji kolegija), susidedantis iš kolegijos pirmininko A. Rosas, teisėjų A. Borg Barthet, J.-P. Puissochet (pranešėjas), J. Malenovský ir U. Lõhmus; generalinė advokatė: C. Stix-Hackl, sekretorė: vyriausioji administratorė L. Hewlett, 2004 m. gruodžio 16 d. priėmė sprendimą, kurio rezoliucinėje dalyje nurodyta:

               1)

               Nesiimdama reikiamų priemonių 1975 m. liepos 15 d. Tarybos direktyvos 75/442/EEB dėl atliekų, iš dalies pakeistos 1991 m. kovo 18 d. Tarybos direktyva 91/156/EEB, ir galiausiai iš dalies pakeistos 1996 m. gegužės 24 d. Komisijos sprendimu 96/350/EB, 1 straipsnio a, e ir f punktams, 2 straipsnio 1 dalies b punktui, 3, 4, 5 straipsniams, 7 straipsnio 1 daliai, 8, 12, 13 ir 14 straipsniams įgyvendinti, Jungtinė Didžiosios Britanijos ir Šiaurės Airijos Karalystė neįvykdė savo įsipareigojimų pagal šią direktyvą.

               2)

               Priteisti iš Jungtinės Didžiosios Britanijos ir Šiaurės Airijos Karalystės bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 101, 2003 4 26.


title: Byla T-244/04 Elisabeth Saskia Smit 2004 m. birželio 17 d. pareikštas ieškinys Europolui

text:
               28.8.2004

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 217/31

         Elisabeth Saskia Smit 2004 m. birželio 17 d. pareikštas ieškinys Europolui
   (Byla T-244/04)
   (2004/C 217/55)
   Bylos kalba: olandų
   2004 m. birželio 17 d. Europos Bendrijų Pirmosios instancijos teisme buvo pareikštas Elisabeth Saskia Smit, gyvenančios Scheveningen (Nyderlandų Karalystė), atstovaujamos P. de Casparis ir M. F. Baltussen, ieškinys Europolui.
   Pareiškėja Pirmosios instancijos teismo prašo:

               —

               panaikinti 2003 m. gegužės 19 d. Europolo sprendimą kartu su 2004 m. kovo 19 d. sprendimu dėl jos skundo;

               —

               priteisti iš Europolo bylinėjimosi išlaidas.

         Teisiniai pagrindai ir pagrindiniai argumentai
   Pareiškėja ginčija atsakovo sprendimą nesvarstyti jos kandidatūros tam tikroms laisvoms pareigybėms užimti. Pareiškėja teigia, kad atsakovas padarė akivaizdžią vertinimo klaidą.


title: Byla C-38/11: 2012 m. birželio 18 d. Teisingumo Teismo nutartis byloje ( Supremo Tribunal Administrativo (Portugalija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Amorim Energia BV prieš Ministério das Finanças e da Administração Pública (Procedūros reglamento 104 straipsnio 3 dalies pirma pastraipa — SESV 49 ir 54 straipsniai — SESV 63 ir 65 straipsniai — Direktyva 90/435/EEB — 3 straipsnio 2 dalis — Mokesčių teisės aktai — Pelno mokestis — Dividendų apmokestinimas — Mokestis prie šaltinio — Atleidimas nuo mokesčio — Turima minimali dividendus paskirstančios bendrovės akcijų dalis — Sąlygos — Minimalus nepertraukiamo šio akcijų dalies turėjimo laikotarpis — Sąlygos — Dividendus gaunančios bendrovės rezidentės ir nerezidentės — Skirtingas vertinimas)

text:
               24.11.2012

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 366/18

         2012 m. birželio 18 d. Teisingumo Teismo nutartis byloje (Supremo Tribunal Administrativo (Portugalija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Amorim Energia BV prieš Ministério das Finanças e da Administração Pública

   (Byla C-38/11) (1)

   (Procedūros reglamento 104 straipsnio 3 dalies pirma pastraipa - SESV 49 ir 54 straipsniai - SESV 63 ir 65 straipsniai - Direktyva 90/435/EEB - 3 straipsnio 2 dalis - Mokesčių teisės aktai - Pelno mokestis - Dividendų apmokestinimas - Mokestis prie šaltinio - Atleidimas nuo mokesčio - Turima minimali dividendus paskirstančios bendrovės akcijų dalis - Sąlygos - Minimalus nepertraukiamo šio akcijų dalies turėjimo laikotarpis - Sąlygos - Dividendus gaunančios bendrovės rezidentės ir nerezidentės - Skirtingas vertinimas)
   2012/C 366/29
   Proceso kalba: portugalų

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Supremo Tribunal Administrativo

      Šalys

      Apeliantė: Amorim Energia BV

      Kita proceso šalis: Ministério das Finanças e da Administração Pública

      dalyvaujant: Ministério Público

      Dalykas

   Prašymas priimti prejudicinį sprendimą — Supremo Tribunal Administrativo — SESV 63 ir 65 straipsnių aiškinimas — Nacionalinės teisės nuostatos, pagal kurias bendrovėms nerezidentėms paskirstytiems dividendams taikomas mažiau palankus mokesčių režimas nei bendrovėms rezidentėms paskirstytiems dividendams — Ilgesnio minimalaus akcijų išlaikymo laikotarpio ir didesnės minimalios akcijų dalies reikalavimas bendrovėms nerezidentėms.

      Rezoliucinė dalis

               1.

               SESV 63 ir SESV 65 straipsniais draudžiami valstybės narės teisės aktai, kaip antai nagrinėjami pagrindinėje byloje, kuriais kitoje valstybėje narėje reziduojančiai bendrovei, kuriai priklauso daugiau nei 10 %, bet mažiau nei 20 % Portugalijoje reziduojančios bendrovės akcijų, neleidžiama pasinaudoti atleidimu nuo prieš šaltinio išskaityto mokesčio už Portugalijoje reziduojančios bendrovės paskirstytus dividendus, ir taip šiems dividendams taikomas ekonominis dvigubas apmokestinimas, o kai dividendai paskirstomi bendrovėms akcininkėms, reziduojančioms Portugalijoje ir turinčioms tokią pat dalį akcijų, tokiam ekonominiam dvigubam apmokestinimui kelias užkertamas. Kai valstybė narė remiasi su kita valstybe nare sudaryta sutartimi dėl dvigubo apmokestinimo išvengimo, nacionalinis teismas turi nustatyti, ar reikia į šią sutartį atsižvelgti ir prireikus patikrinti, ar pagal ją galima neutralizuoti laisvo kapitalo judėjimo apribojimo padarinius.

               2.

               SESV 49 ir SESV 54 straipsniais draudžiami valstybės narės teisės aktai, kaip antai nagrinėjami pagrindinėje byloje, kuriais kitoje valstybėje narėje reziduojančiai bendrovei, kuriai priklauso daugiau nei 20 % Portugalijoje reziduojančios bendrovės akcijų, leidžiama reikalauti grąžinti prie šaltinio išskaitytą mokestį už Portugalijoje reziduojančios bendrovės paskirstytus dividendus tik jei minėta akcijų dalis jai priklausė nepertraukiamai dvejus metus, ir kuriais dėl to vilkinamas ekonominio dvigubo apmokestinimo pašalinimas, palyginti su kitomis Portugalijoje reziduojančiomis bendrovėmis akcininkėmis, turinčioms tokią pat dalį akcijų. Kai valstybė narė remiasi su kita valstybe nare sudaryta sutartimi dėl dvigubo apmokestinimo išvengimo, nacionalinis teismas turi nustatyti, ar reikia į šią sutartį atsižvelgti ir prireikus patikrinti, ar pagal ją galima neutralizuoti laisvo kapitalo judėjimo apribojimo padarinius.

      (1)  OL C 130, 2011 4 30.


title: Byla C-572/08: 2010 m. gegužės 6 d. Teisingumo Teismo Pirmosios kolegijos pirmininko nutartis byloje Europos Komisija prieš Italijos Respubliką

text:
               28.8.2010

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 234/30

         2010 m. gegužės 6 d. Teisingumo Teismo Pirmosios kolegijos pirmininko nutartis byloje Europos Komisija prieš Italijos Respubliką

   (Byla C-572/08) (1)

   ()
   2010/C 234/50
   Proceso kalba: italų
   Pirmosios kolegijos pirmininkas nutartimi nurodė išbraukti bylą iš registro.

      (1)  OL C 055, 2009 3 7.


title: Byla T-122/14: 2014 m. vasario 19 d. pareikštas ieškinys byloje Italija prieš Komisiją

text:
               7.4.2014

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 102/42

         2014 m. vasario 19 d. pareikštas ieškinys byloje Italija prieš Komisiją

   (Byla T-122/14)
   2014/C 102/63
   Proceso kalba: italų

      Šalys

      Ieškovė: Italijos Respublika, atstovaujama avvocato dello Stato S. Fiorentino ir G. Palmieri

      Atsakovė: Europos Komisija

      Reikalavimai

   Ieškovė Bendrojo Teismo prašo:

               —

               panaikinti ginčijamą sprendimą,

               —

               priteisti iš Komisijos bylinėjimosi išlaidas.

      Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

   Šiuo ieškiniu ginčijamas 2013 m. gruodžio 9 d. Europos Komisijos sprendimas Nr. C(2013) 8681 galutinis, kuriuo, vykdydama 2011 m. lapkričio 17 d. Teisingumo Teismo sprendimą byloje C-496/09, Komisija įpareigojo Italijos Respubliką sumokėti 6 252 000 EUR sumą kaip periodinę baudą.
   Ginčijamas sprendimas susijęs su antruoju vėlavimo pusmečiu, t. y. su laikotarpiu nuo 2012 m. gegužės 17 d. iki lapkričio 17 d.
   Italijos Respublika nurodė tokius ieškinio pagrindus:

               1.

               Pirmasis ieškinio pagrindas, susijęs su SESV 260 straipsnio 1 dalies ir 3 dalies antros pastraipos pažeidimu, taip pat sprendimo, kurį reikia įvykdyti, pažeidimu, kiek tai susiję su reikalavimais įmonėms, kurioms taikomas „concordato preventivo“ arba „amministrazione concordata“.
               Šiuo atžvilgiu tvirtinama, kad sprendime iš pasibaigus referenciniam pusmečiui likusios grąžintinos pagalbos neatimami reikalavimai, pateikti įmonėms skolininkėms, kurios yra nemokios arba kurioms yra iškeltos bankroto bylos, atitinkamose bylose, procesuose ar procedūrose, nors Italijos vyriausybė ir mano, kad tai yra reikalavimai, dėl kurių susigrąžinimo valstybė narė parodė visą reikalingą rūpestingumą ir kurie dėl to turėjo būti neįtraukti į pagal vykdytiną sprendimą likusios grąžintinos pagalbos sumą.

               2.

               Antrasis ieškinio pagrindas, susijęs su 1999 m. kovo 22 d. Tarybos reglamento (EB) Nr. 659/1999, nustatančio išsamias EB sutarties 93 straipsnio taikymo taisykles (OL L 83, p. 1; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 8 sk., 1 t., p. 339), 14 straipsnio pažeidimu ir 2004 m. balandžio 21 d. Komisijos reglamento (EB) Nr. 794/2004, įgyvendinančio Tarybos reglamentą (EB) Nr. 659/1999, nustatantį išsamias EB sutarties 93 straipsnio taikymo taisykles (OL L 140, p. 1; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 8 sk., 4 t., p. 3) 11 straipsnio klaidingu taikymu.
               Šiuo atžvilgiu tvirtinama, kad sprendimu Italijos valdžios institucijoms nurodyta sumoms, kurias įmonės turi sumokėti kaip grąžintiną valstybės pagalbą, taikyti sudėtinį palūkanų dydį, kaip numatyta Reglamento Nr. 794/2004 11 straipsnyje. Italijos vyriausybė tai ginčija ir tvirtina, kad – atsižvelgiant taip pat į Europos Sąjungos Teisingumo Teismo praktiką (ir visų pirma į 2008 m. gruodžio 11 d. Sprendimą Komisija prieš Département du Loiret ir Scott SA (C-295/07)) – tokia palūkanų apskaičiavimo tvarka negali būti taikoma sprendimams susigrąžinti valstybės pagalbą, priimtiems prieš įsigaliojant Reglamentui Nr. 794/2004, ir tuo labiau sprendimams, priimtiems prieš Komisijos pranešimo apie palūkanų dydžius, taikytinus neteisėtos valstybės pagalbos susigrąžinimo atvejais (OL C 110, 2003 8 5, p. 21), paskelbimą.


title: Byla T-495/04 Belfass 2004 m. gruodžio 23 d. pareikštas ieškinys Europos Sąjungos Tarybai

text:
               5.3.2005

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 57/34

         Belfass 2004 m. gruodžio 23 d. pareikštas ieškinys Europos Sąjungos Tarybai
   (Byla T-495/04)
   (2005/C 57/59)
   Proceso kalba: prancūzų
   2004 m. gruodžio 23 d. Europos Bendrijų Pirmosios instancijos teisme buvo pareikštas Belfass, įsteigtos Briuselyje, atstovaujamos advokato Lucas Vogel, ieškinys Europos Sąjungos Tarybai.
   Ieškovė Pirmosios instancijos teismo prašo:

               —

               panaikinti Europos Sąjungos Tarybos generalinio sekretoriato sprendimą, kuriuo buvo atmesti du ieškovo pateikti pasiūlymai pagal pranešimą apie konkursą UCA 033/04 dėl dviejų Briuselyje esančių pastatų su biurais valymo ir priežiūros sutarties sudarymo;

               —

               nurodyti atsakovui sumokėti 1 481 317,65 EUR kompensaciją bei 7 proc. dydžio metines palūkanas, skaičiuojamas nuo šio ieškinio pareiškimo, atsižvelgiant į tai, kad vėliau ši suma gali būti didinama, mažinama ar tikslinama;

               —

               priteisti iš atsakovo bylinėjimosi išlaidas.

         Teisiniai pagrindai ir pagrindiniai argumentai
   Šioje byloje ieškovė, biurų valymo bendrovė, nuo 1998 m. sausio 1 d. valanti kai kuriuos Tarybos generalinio sekretoriato biurus, ginčija jos pateiktų dviejų pasiūlymų atmetimą konkurse dėl pastatų „Woluwé Heights“ (1 dalis) ir „Frère Orban“ (2 dalis) valymo ir kitų paslaugų teikimo juose sutarties sudarymo.
   Grįsdamas savo reikalavimus ieškovas nurodo:

               —

               akivaizdžią vertinimo klaidą, kadangi atmesdama pasiūlymą, susijusį su 1 dalimi, atsakovė teigia, jog minėtame pasiūlyme nurodytas vidutinis valandinis užmokestis yra mažesnis nei 2004 m. liepos 1 d. galiojęs minimalus atlyginimas, kurį nustatė Belgijos bendra valymo sąjunga 1A kategorijai, nors tiksli ieškovės pasiūlyme pateikiamų skaičiavimų analizė rodo, kad jame numatytas vidutinis valandinis užmokestis yra didesnis nei Belgijos bendros valymo sąjungos nustatytas atlyginimo minimumas;

               —

               gero administravimo bei nediskriminavimo principų pažeidimą bei akivaizdžią vertinimo klaidą atmetant su 2 dalimi susijusį pasiūlymą be atskiro nagrinėjimo motyvuojant vien tik tuo, kad bendras minėtame pasiūlyme numatytas darbo valandų skaičius yra 12,5 proc. mažesnis nei kituose pasiūlymuose dėl atitinkamos sutarties sudarymo nurodytas valandų vidurkis, nes dėl šio kriterijaus taikymo ginčijamas sprendimas pirmenybę teikia brangesniems pasiūlymams, numatantiems mokėjimą už objektyviai nepagrįstą didesnį valandų skaičių.