title: Byla C-146/17 P: 2017 m. kovo 22 d. Gascogne Sack Deutschland GmbH ir Gascogne S.A. pateiktas apeliacinis skundas dėl 2017 m. sausio 10 d. Bendrojo Teismo (trečioji išplėstinė kolegija) priimto sprendimo byloje T-577/14, Gascogne Sack Deutschland ir Gascogne/Europos Sąjunga

text:
               15.5.2017

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 151/26

         2017 m. kovo 22 d.Gascogne Sack Deutschland GmbH ir Gascogne S.A. pateiktas apeliacinis skundas dėl 2017 m. sausio 10 d. Bendrojo Teismo (trečioji išplėstinė kolegija) priimto sprendimo byloje T-577/14, Gascogne Sack Deutschland ir Gascogne/Europos Sąjunga

   (Byla C-146/17 P)
   (2017/C 151/33)
   Proceso kalba: prancūzų

      Šalys

      Apeliantės: Gascogne Sack Deutschland GmbH, Gascogne S.A., atstovaujamos advokatų F. Puel ir E. Durand

      Kita proceso šalis: Europos Sąjunga, atstovaujama Europos Sąjungos Teisingumo Teismo, Europos Komisijos

      Apeliančių reikalavimai

   Apeliantės Teisingumo Teismo prašo:

               —

               iš dalies panaikinti skundžiamą teismo sprendimą, apie kurį apeliančių atstovams pranešta 2017 m. sausio 16 d. per e-Curia ir kuriuo Bendrasis Teismas, pripažinęs protingo bylų išnagrinėjimo termino pažeidimą bylose, kuriose priimti 2011 m. lapkričio 16 d. sprendimai Groupe Gascogne/Komisija (T-72/06) ir Sachsa Verpackung/Komisija (T-79/06), ir turtinės ir neturtinės žalos, kurią ieškovės patyrė dėl protingo bylų išnagrinėjimo termino pažeidimo, egzistavimą, priteisė iš Europos Sąjungos neteisingą žalos atlyginimą, neapimantį patirtos žalos;

               —

               atsižvelgiant į apeliančių reikalavimus, priimti galutinį sprendimą dėl finansinių kompensacijų už apeliančių patirtą turtinę ir neturtinę žalą, pasinaudojant savo neribotos jurisdikcijos teise;

               —

               priteisti iš atsakovės bylinėjimo išlaidas.

      Apeliacinio skundo pagrindai ir pagrindiniai argumentai

   Pirmajame pagrinde Gascogne teigia, kad atsisakęs skirti turtinės žalos, patirtos laikotarpiu iki 2011 m. gegužės 30 d., atlyginimą motyvuodamas tuo, kad negali priimti sprendimo ultra petita, Bendrasis Teismas padarė akivaizdžią teisės klaidą aiškindamas ir taikydamas šį principą.
   Antrajame pagrinde Gascogne teigia, kad Bendrasis Teismas oficialiai pats sau paprieštaravo ir neįgyvendino savo išvadų, nes, siekdamas apskaičiuoti turtinę žalą, jos atsiradimo pradžia laikė Gascogne nurodytą dieną, kurią ši bendrovė nustatė remdamasi viršytu protingu bylos išnagrinėjimo terminu (jos vertinimu – 30 mėnesių), nors Bendrasis Teismas nustatė, kad tas terminas viršytas 20 mėnesių, ir nusprendė kompensuoti Gascogne patirtą turtinę žalą už 6 mėnesių laikotarpį, nors Bendrasis Teismas aiškiai konstatavo, kad patirta turtinė žala atsirado dėl su banko garantija susijusių išlaidų mokėjimo tuo laikotarpiu, kai viršytas protingas bylos išnagrinėjimo terminas (t. y. 20 mėnesių laikotarpis).
   Trečiajame pagrinde Gascogne teigia, kad Bendrasis Teismas pažeidė teises į gynybą, nes taikė skirtingus turtinės žalos apskaičiavimo būdus, nei iš pradžių buvo pateikusios ieškovės, nesuteikdamas joms galimybės pareikšti nuomonę dėl pasekmių, kurias galėjo sukelti toks apskaičiavimo būdas.
   Ketvirtajame pagrinde apeliantės teigia, kad Bendrasis Teismas padarė teisės klaidą aiškindamas ir taikydamas suformuotą Teisingumo Teismo jurisprudenciją, nes nusprendė, jog negali priteisti patirtos neturtinės žalos, kurios suma, palyginti su Europos Komisijos paskirta bauda, proporcingai atrodė pernelyg didelė, motyvuodamas tuo, kad, remiantis suformuota jurisprudencija, Sąjungos teismas negali visiškai ar iš dalies kvestionuoti baudos dėl protingo bylos išnagrinėjimo termino nesilaikymo.
   Penktajame pagrinde apeliantės teigia, kad Bendrasis Teismas panaikino SESV 256 straipsnio 1 dalies ir 340 straipsnio antros pastraipos nuostatų bei teisės į veiksmingą teisinę gynybą praktinį veiksmingumą ir jas pažeidė, nes atsisakė patenkinti ieškovių prašymą atlyginti patirtą neturtinę žalą motyvuodamas tuo, kad jeigu būtų priteista ieškovių reikalaujama atlyginti žala, atsižvelgiant į jos dydį, tai galėtų reikšti joms paskirtos baudos kvestionavimą, nors SESV 256 straipsnio 1 dalis ir 340 straipsnio antra pastraipa suteikia teisę bet kuriam ieškovui kreiptis į Bendrąjį Teismą dėl žalos, kurią sukėlė Europos Sąjungos institucijos, atlyginimo.
   Šeštajame pagrinde apeliantės teigia, kad Bendrasis Teismas oficialiai pats sau prieštarauja, nes priteisė ieškovėms 5 000 EUR kompensaciją už patirtą neturtinę žalą, nors, viena vertus, nusprendė, kad neturtinės žalos atlyginimas negali kvestionuoti, netgi iš dalies, Komisijos skirtos baudos, ir, kita vertus, aiškiai pripažino, kad ieškovės patyrė neturtinę žalą, kurią reikia atlyginti atsižvelgiant į „protingo bylos išnagrinėjimo termino pažeidimo mastą“ ir „šio ieškinio veiksmingumą“.
   Septintajame pagrinde apeliantės teigia, kad Bendrasis Teismas neįvykdė pareigos nurodyti motyvus, nes be jokio pagrindo nusprendė, jog konstatavimo, kad pažeistas protingas bylos išnagrinėjimo terminas, atsižvelgiant į šio pažeidimo dalyką ir šiurkštumą, pakanka, kad būtų atlyginta už nurodytą pakenkimą reputacijai, ir kad 5 000 EUR kompensacija yra tinkama patirtai neturtinei žalai atlyginti.


title: Byla C-192/05 2006 m. spalio 26 d. Teisingumo Teismo (antroji kolegija) sprendimas ( Centrale Raad van Beroep (Nyderlandai) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) K. Tas-Hagen, R. A. Tas prieš Raadskamer WUBO van de Pensioen- en Uitkeringsraad (Išmoka civilėms karo aukoms, kurią skiria valstybė narė — Sąlyga prašymo skirti išmoką pateikimo metu gyventi šios valstybės teritorijoje — EB 18 straipsnio 1 dalis)

text:
               30.12.2006

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 326/10

         2006 m. spalio 26 d. Teisingumo Teismo (antroji kolegija) sprendimas (Centrale Raad van Beroep (Nyderlandai) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) K. Tas-Hagen, R. A. Tas prieš Raadskamer WUBO van de Pensioen- en Uitkeringsraad

   (Byla C-192/05) (1)

   (Išmoka civilėms karo aukoms, kurią skiria valstybė narė - Sąlyga prašymo skirti išmoką pateikimo metu gyventi šios valstybės teritorijoje - EB 18 straipsnio 1 dalis)
   (2006/C 326/21)
   Proceso kalba: olandų
   Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas
   Centrale Raad van Beroep
   Šalys pagrindinėje byloje

      Ieškovai: K. Tas-Hagen, R. A. Tas
   Atsakovė: Raadskamer WUBO van de Pensioen- en Uitkeringsraad
   Dalykas
   Prašymas priimti prejudicinį sprendimą — Centrale Raad van Beroep — Išmokų civilėms karo aukoms skyrimas valstybėje narėje — Išmoka, mokama tik atitinkamos valstybės narės piliečiams, kurie, pateikdami prašymą, gyvena jos teritorijoje — Suderinamumas su EB 18 straipsniu
   Rezoliucinė dalis
   EB 18 straipsnio 1 dalis turi būti aiškinama taip, kad ji draudžia tokią valstybės narės nacionalinės teisės normą, kuria remiantis atsisakoma jos piliečiams skirti išmoką civilėms karo aukoms vien todėl, kad pateikdamas prašymą suinteresuotasis asmuo gyveno ne šios valstybės, o kitos valstybės narės teritorijoje.

      (1)  OL C 182, 2005 7 23.


title: Byla T-572/08 P: 2009 m. birželio 18 d. Pirmosios instancijos teismo sprendimas byloje Komisija prieš Traore (Apeliacinis skundas — Viešoji tarnyba — Pareigūnai — Įdarbinimas — Pranešimas apie laisvą darbo vietą — Paskyrimas į už užduočių vykdymą atsakingo vadovo pareigas Komisijos delegacijoje Tanzanijoje — Užimtinų pareigų lygio nustatymas — Lygio ir pareigybių atskyrimo principas)

text:
               1.8.2009

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 180/49

         2009 m. birželio 18 d. Pirmosios instancijos teismo sprendimas byloje Komisija prieš Traore
   (Byla T-572/08 P) (1)

   (Apeliacinis skundas - Viešoji tarnyba - Pareigūnai - Įdarbinimas - Pranešimas apie laisvą darbo vietą - Paskyrimas į už užduočių vykdymą atsakingo vadovo pareigas Komisijos delegacijoje Tanzanijoje - Užimtinų pareigų lygio nustatymas - Lygio ir pareigybių atskyrimo principas)
   2009/C 180/92
   Proceso kalba: prancūzų

      Šalys

      Apeliantė: Europos Bendrijų Komisija, atstovaujama J. Currall, G. Berscheid ir B. Eggers

      Kita proceso šalis: Amadou Traore (Rhode-Saint-Genese, Belgija), atstovaujamas advokato É. Boigelot

      Apeliantės pusėje įstojusios į bylą šalys: Europos Parlamentas, atstovaujamas C. Burgos ir K. Zejdová, Europos Sąjungos Taryba, atstovaujama M. Bauer ir K. Zieleśkiewicz, ir Europos Bendrijų Audito Rūmai, atstovaujami T. Kennedy ir J.-M. Stenier

      Dalykas

   Apeliacinis skundas pateiktas 2008 m. lapkričio 13 d. Europos Sąjungos Tarnautojų teismo sprendimo (antroji kolegija) Traore prieš Komisiją (F-90/07, dar nepaskelbtas Rinkinyje), kuriuo siekiama pastarąjį panaikinti.

      Rezoliucinė dalis

               1.

               Panaikinti 2008 m. lapkričio 13 d. Europos Sąjungos Tarnautojų teismo sprendimą Traore prieš Komisiją (F-90/07) tiek, kiek juo panaikinamas 2006 m. gruodžio 12 d. Europos Bendrijų Komisijos EuropeAid vystomojo bendradarbiavimo biuro Žmogiškųjų išteklių direktoriaus sprendimą atmesti Amadou Traore kandidatūrą į už užduočių vykdymą atsakingo vadovo pareigas Komisijos delegacijoje Tanzanijoje ir sprendimą paskirti į šias pareigas S.

               2.

               Atmesti A. Traore ieškinį Tarnautojų teismui byloje F-90/07.

               3.

               A. Traore ir Europos Bendrijų Komisija padengia savo bylinėjimosi išlaidas tiek pirmoje, tiek apeliacinėje instancijose.

               4.

               Europos Parlamentas, Europos Sąjungos Taryba ir Europos Bendrijų Audito Rūmai padengia savo bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 44, 2009 2 21


title: Byla C-91/11: 2011 m. vasario 25 d. Bundespatentgericht (Vokietija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Securvita — Gesellschaft zur Entwicklung alternativer Versicherungskonzepte mbH prieš Öko-Invest Verlagsgesellschaft mbH; kitą proceso šalį: Deutsches Patent- und Markenamt

text:
               11.6.2011

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 173/4

         2011 m. vasario 25 d.Bundespatentgericht (Vokietija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Securvita — Gesellschaft zur Entwicklung alternativer Versicherungskonzepte mbH prieš Öko-Invest Verlagsgesellschaft mbH; kitą proceso šalį: Deutsches Patent- und Markenamt

   (Byla C-91/11)
   2011/C 173/06
   Proceso kalba: vokiečių

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Bundespatentgericht

      Šalys pagrindinėje byloje

      Ieškovė: Securvita — Gesellschaft zur Entwicklung alternativer Versicherungskonzepte mbH

      Atsakovė: Öko-Invest Verlagsgesellschaft mbH

      Kita proceso šalis: Deutsches Patent- und Markenamt

      Prejudicinis klausimas

   Ar Direktyvos 2008/95/EB (1) 3 straipsnio 1 dalies b ir (ar) c punkte nustatytas atsisakymo registruoti pagrindas taikomas ir žodiniam žymeniui, sudarytam iš neapibūdinamosios raidžių sekos ir apibūdinamosios žodžių kombinacijos, jei raidžių seką visuomenė gali suprasti kaip apibūdinamųjų žodžių santrumpą, nes ji atitinka kiekvieno žodžio pirmąją raidę, o visą prekių ženklą galima suprasti kaip viena kitą paaiškinančių apibūdinamųjų nuorodų ar santrumpų kombinaciją?

      (1)  2008 m. spalio 22 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2008/95/EB valstybių narių teisės aktams, susijusiems su prekių ženklais, suderinti (kodifikuota redakcija) (OL L 299, p. 25).


title: Byla C-23/13: 2013 m. sausio 17 d. pareikštas ieškinys byloje Europos Komisija prieš Prancūzijos Respubliką

text:
               16.3.2013

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 79/11

         2013 m. sausio 17 d. pareikštas ieškinys byloje Europos Komisija prieš Prancūzijos Respubliką

   (Byla C-23/13)
   2013/C 79/18
   Proceso kalba: prancūzų

      Šalys

      Ieškovė: Europos Komisija, atstovaujama J.-P. Keppenne ir E. Manhaeve

      Atsakovė: Prancūzijos Respublika

      Ieškovės reikalavimai

               —

               Pripažinti, kad neužtikrinusi miesto nuotėkų surinkimo ir valymo aštuoniose aglomeracijose, turinčiose daugiau kaip 15 000 gyventojų ekvivalentų ir esančiose normaliomis laikomose zonose, Prancūzijos Respublika neįvykdė įsipareigojimų pagal 1991 m. gegužės 21 d. Tarybos direktyvos 91/271/EEB dėl miesto nuotėkų valymo 3 ir 4 straipsnių nuostatas (1).

               —

               Priteisti iš Prancūzijos Respublikos bylinėjimosi išlaidas.

      Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

   Ieškinyje Komisija tvirtina, kad Prancūzija aštuoniose aglomeracijose netinkamai įgyvendino 1991 m. gegužės 21 d. Tarybos direktyvą 91/271/EEB dėl miesto nuotėkų valymo.
   Pagal Direktyvos 91/71/EEB 3 straipsnio 1 dalį ir 4 straipsnio 1 dalį aglomeracijose, turinčiose daugiau kaip 15 000 gyventojų ekvivalentų (g. e.), iki 2000 m. gruodžio 31 d. turėjo būti įdiegtos nuotėkų surinkimo sistemos ir taikomas antrinis arba jam prilygstantis miestų nuotėkų valymas.
   Kiek tai susiję su pareiga valyti miesto nuotėkas, direktyvos 4 straipsnio 1 dalimi valstybės narės įpareigojamos užtikrinti, kad į nuotėkų surinkimo sistemas patenkančioms miesto nuotėkoms, prieš jas išleidžiant į vandens telkinius, būtų taikomas antrinis arba jam prilygstantis valymas.
   Galiausiai, taikant direktyvos I priedo D dalyje numatytas kontrolės procedūras, galima patikrinti, ar iš miesto nuotėkų valymo įrenginių išleidžiamas vanduo atitinka direktyvoje išleidžiamoms nuotėkoms nustatytus reikalavimus.

      (1)  OL L 135, p. 40; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 15 sk., 2 t., p. 26.


title: Byla C-274/04 Finanzgericht Hamburg 2004 m. birželio 16 d. nutartimi pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje ED & F man Sugar Ltd. prieš Hauptzollamt Hamburg-Jonas

text:
               11.9.2004

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 228/24

         Finanzgericht Hamburg 2004 m. birželio 16 d. nutartimi pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje ED & F man Sugar Ltd. prieš Hauptzollamt Hamburg-Jonas
   (Byla C-274/04)
   (2004/C 228/47)
   Finanzgericht Hamburg 2004 m. birželio 16 d. nutartimi kreipėsi į Teisingumo Teismą su prašymu, kurį Teisingumo Teismo sekretoriatas gavo 2004 m. birželio 28 d., priimti prejudicinį sprendimą byloje ED & F man Sugar Ltd. prieš Hauptzollamt Hamburg-Jonas.
   Finanzgericht Hamburg prašo Teisingumo Teismo atsakyti į šiuos klausimus:

               1)

               Ar nacionalinės valdžios institucijos ir teismai, nagrinėjantys apeliacinį skundą dėl pagal Reglamento Nr. 3665/87 (1) 11 straipsnio 1 dalies pirmąją pastraipą paskirtos sankcijos, turi teisę patikrinti, ar eksportuotojas yra pateikęs prašymą dėl didesnės nei priklauso eksporto kompensacijos, jeigu sprendimas dėl eksporto kompensacijos grąžinimo, priimtas remiantis Reglamento Nr. 3665/87 11 straipsnio 3 dalies pirmąją pastraipa įsigaliojo iki sprendimo dėl sankcijos paskyrimo priėmimo?

               2)

               Tuo atveju, jeigu į anksčiau pateiktą klausimą būtų atsakyta neigiamai: ar tam, kad būtų atsižvelgtą į jau pateiktą Bendrijos teisės aiškinimą, nagrinėjant ieškinį dėl pagal Reglamento Nr. 3665/87 11 straipsnio 1 dalies pirmąją pastraipą paskirtos sankcijos nuginčijimo, šioje nutartyje išdėstytomis aplinkybėmis galima patikrinti, ar eksportuotojas nėra pateikęs prašymo dėl didesnės nei priklauso eksporto kompensacijos?

      (1)  OL L 351, p. 1.


title: Byla C-386/11: 2013 m. birželio 13 d. Teisingumo Teismo (penktoji kolegija) sprendimas byloje ( Oberlandesgericht Düsseldorf (Vokietija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Piepenbrock Dienstleistungen GmbH & Co KG prieš Kreis Düren (Viešieji pirkimai — Direktyva 2004/18/EB — Sąvoka „viešojo pirkimo sutartis“ — 1 straipsnio 2 dalies a punktas — Dviejų vietos valdžios institucijų sudaryta sutartis — Vieno subjekto kitam subjektui už piniginę kompensaciją perduoti tam tikri patalpų valymo darbai)

text:
               3.8.2013

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 225/7

         2013 m. birželio 13 d. Teisingumo Teismo (penktoji kolegija) sprendimas byloje (Oberlandesgericht Düsseldorf (Vokietija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Piepenbrock Dienstleistungen GmbH & Co KG prieš Kreis Düren

   (Byla C-386/11) (1)

   (Viešieji pirkimai - Direktyva 2004/18/EB - Sąvoka „viešojo pirkimo sutartis“ - 1 straipsnio 2 dalies a punktas - Dviejų vietos valdžios institucijų sudaryta sutartis - Vieno subjekto kitam subjektui už piniginę kompensaciją perduoti tam tikri patalpų valymo darbai)
   2013/C 225/11
   Proceso kalba: vokiečių

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

   Oberlandesgericht Düsseldorf

      Šalys pagrindinėje byloje

      Ieškovė: Piepenbrock Dienstleistungen GmbH & Co KG

      Atsakovė: Kreis Düren

      dalyvaujant: Stadt Düren

      Dalykas

   Prašymas priimti prejudicinį sprendimą — Oberlandesgericht Düsseldorf — 2004 m. kovo 31 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2004/18/EB dėl viešojo darbų, prekių ir paslaugų pirkimo sutarčių sudarymo tvarkos derinimo (OL L 134, p. 114; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 6 sk., 7 t., p. 132) 1 straipsnio 2 dalies a punkto išaiškinimas — Sutartis, kuria vietos valdžios institucija už patirtų išlaidų atlyginimą perduoda jai priklausančių viešų pastatų valymo funkciją kitai vietos valdžios institucijai, kurios teritorijoje yra šie pastatai — Šios sutarties kvalifikavimas viešo paslaugų pirkimo sutartimi arba vietos valdžios institucijų bendradarbiavimo sutartimi, kuriai netaikoma Sąjungos teisė viešųjų pirkimų srityje

      Rezoliucinė dalis

   Sutartis, kaip antai nagrinėjama pagrindinėje byloje, kuria, nenustatant bendradarbiavimo tarp susitariančių viešųjų subjektų dėl bendros užduoties, susijusios su viešąja paslauga, vykdymo, vienas viešasis subjektas patiki kitam viešajam subjektui užduotį valyti tam tikrus pastatus, naudojamus kaip biurai, administracinės patalpos ir mokymo įstaigos, ir kartu pasilieka teisę kontroliuoti šios užduoties tinkamą vykdymą, moka piniginę kompensaciją, atitinkančią vykdant šią užduotį susidarančias išlaidas, be to, leidžia antrajam subjektui pasitekti trečiuosius asmenis, galinčius veikti rinkoje vykdant šią užduotį, yra viešoji paslaugų pirkimo sutartis, kaip ji suprantama pagal 2004 m. kovo 31 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2004/18/EB dėl viešojo darbų, prekių ir paslaugų pirkimo sutarčių sudarymo tvarkos derinimo 1 straipsnio 2 dalies d punktą.

      (1)  OL C 311, 2011 10 22.


title: Byla C-299/16: 2016 m. gegužės 26 d. Vestre Landsret (Danija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Z Denmark ApS/Skatteministeriet

text:
               1.8.2016

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 279/20

         2016 m. gegužės 26 d.Vestre Landsret (Danija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Z Denmark ApS/Skatteministeriet

   (Byla C-299/16)
   (2016/C 279/28)
   Proceso kalba: danų

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Vestre Landsret

      Šalys pagrindinėje byloje

      Ieškovė: Z Denmark ApS

      Atsakovė: Skatteministeriet

      Prejudiciniai klausimai

               1.

               Ar Direktyvos 2003/49/EB (1) 1 straipsnio 1 dalį, siejamą su tos direktyvos 1 straipsnio 4 dalimi, reikia aiškinti taip, kad pagal ją bendrovė, valstybės narės rezidentė, kuriai taikomas direktyvos 3 straipsnis ir kuri tokiomis aplinkybėmis, kokios nagrinėjamos šioje byloje, gauna palūkanų iš dukterinės bendrovės kitoje valstybėje narėje, yra tų palūkanų „tikrasis savininkas“, kaip tai suprantama pagal direktyvą?

                           1.1.

                           Ar Direktyvos 2003/49/EB 1 straipsnio 1 dalyje, siejamoje su tos direktyvos 1 straipsnio 4 dalimi, vartojamą „tikrojo savininko“ sąvoką reikia aiškinti atsižvelgiant į atitinkamą sąvoką 1977 m. EBPO pavyzdinės sutarties dėl apmokestinimo 11 straipsnyje?

                           1.2.

                           Jeigu į 1 klausimo 1 dalį būtų atsakyta teigiamai, ar šią sąvoką reikėtų aiškinti atsižvelgiant tik į 1977 m. Pavyzdinės sutarties dėl apmokestinimo 11 straipsnio komentarą (8 dalis) ar aiškinant galima atsižvelgti ir į paskesnius komentarus, tarp jų – 2003 m. papildymus dėl „bendrovių tarpininkių“ (8.1 dalis, dabar 10.1 dalis) ir 2014 m. papildymus dėl „sutartinių ar įstatyminių prievolių“ (10.2 dalis)?

                           1.3.

                           Jeigu aiškinant galima atsižvelgti ir į 2003 m. komentarus, tokiu atveju kokią reikšmę vertinant, ar bendrovę galima laikyti nesančia „tikruoju savininku“, kaip tai suprantama pagal Direktyvą 2003/49/EB, turi tai, jei aptariamos palūkanos įskaitomos pagrindinei sumai („rolled up“), jei palūkanų gavėjas turėjo sutartinę ar įstatyminę prievolę perduoti palūkanas kitam asmeniui ir jei dauguma asmenų, valstybėje, kurios rezidentas yra palūkanas mokantis asmuo, laikomų palūkanų „tikraisiais savininkais“, yra kitų valstybių narių ar kitų valstybių, su kuriomis Danija yra sudariusi dvigubo apmokestinimo išvengimo sutartį, rezidentai, kad pagal nacionalinės teisės aktus nebūtų pagrindo išskaičiuoti mokestį prie šaltinio, jei tie asmenys būtų buvę skolintojai ir todėl būtų tiesiogiai gavę palūkanas?

                           1.4.

                           Kokią reikšmę atsakymui į klausimą, ar palūkanų gavėjas turi būti laikomas „tikruoju savininku“, kaip tai suprantama pagal direktyvą, turi tai, jei, išnagrinėjęs bylos faktus, prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas nusprendžia, kad gavėjas – neturintis sutartinės ar įstatyminės prievolės perduoti gautas palūkanas kitam asmeniui – neturėjo „neribotos“ teisės „naudotis“ palūkanomis, kaip nurodyta 2014 m. komentaruose dėl 1977 m. Pavyzdinės sutarties dėl apmokestinimo?

               2.

               Ar tai, kad, taikydama nacionalines nuostatas dėl sukčiavimo ar piktnaudžiavimo prevencijos, valstybė narė remiasi direktyvos 5 straipsnio 1 dalimi arba 2 dalimi, reiškia, kad ta valstybė narė priėmė konkrečią nacionalinę nuostatą, kuria įgyvendinamas direktyvos 5 straipsnis, arba kad nacionalinėje teisėje yra bendrų nuostatų ar principų dėl sukčiavimo, piktnaudžiavimo ar mokesčių vengimo, kuriuos galima aiškinti remiantis 5 straipsniu?

                           2.1.

                           Jeigu į 2 klausimą būtų atsakyta teigiamai, ar Pelno mokesčio įstatymo 2 straipsnio 2 dalies d punktą, kuriame numatyta, kad ribota mokestinė atsakomybė dėl palūkanų pajamų neapima „palūkanų, kurios neapmokestinamos <…> pagal Direktyvą 2003/49/EB dėl bendros apmokestinimo sistemos, taikomos palūkanų ir autorinių atlyginimų mokėjimams tarp skirtingų valstybių narių asocijuotų bendrovių“, tuomet galima laikyti konkrečia nacionaline nuostata, nurodyta direktyvos 5 straipsnyje?

               3.

               Ar nuostata, esanti dvigubo apmokestinimo išvengimo sutartyje, sudarytoje dviejų valstybių narių ir parengtoje remiantis EBPO pavyzdine sutartimi, pagal kurią palūkanų apmokestinimas priklauso nuo to, ar palūkanų gavėjas laikomas tikruoju palūkanų savininku, yra sutartyje įtvirtinta kovos su piktnaudžiavimu nuostata, numatyta direktyvos 5 straipsnyje?

               4.

               Ar valstybė narė, kuri nenori pripažinti, kad kitos valstybės narės bendrovė yra tikrasis palūkanų savininkas, ir teigia, kad kitos valstybės narės bendrovė yra vadinamoji dirbtinė bendrovė tarpininkė, pagal Direktyvą 2003/49/EB arba EB 10 straipsnį privalo nurodyti, ką ji tokiu atveju laiko tikruoju savininku?

               5.

               Kai palūkanų mokėtojas yra vienos valstybės narės rezidentas, o palūkanų gavėjas – kitos valstybės narės rezidentas, ir kai pirmoji valstybė narė nelaiko palūkanų gavėjo aptariamų palūkanų „tikruoju savininku“, kaip tai suprantama pagal Direktyvą 2003/49/EB, ir todėl jis laikomas turinčiu ribotą mokestinę atsakomybę tų palūkanų atžvilgiu toje valstybėje narėje, ar pagal EB 43 straipsnį, siejamą su EB 48 straipsniu, draudžiami teisės aktai, pagal kuriuos pirmoji valstybė narė, apmokestindama palūkanų gavėją nerezidentą, neatsižvelgia į palūkanų išlaidų formos išlaidas, kurias palūkanų gavėjas patyrė tokiomis, kaip pagrindinėje byloje, aplinkybėmis, nors palūkanų išlaidas paprastai galima atskaityti pagal tos valstybės narės teisės aktus ir todėl jas galima atskaityti iš palūkanų gavėjo rezidento apmokestinamų pajamų?

               6.

               Jeigu bendrovė, valstybės narės rezidentė (patronuojančioji bendrovė), faktiškai nelaikoma neapmokestinama mokesčiu prie šaltinio pagal Direktyvą 2003/49/EB dėl palūkanų, gautų iš bendrovės, kitos valstybės narės rezidentės (dukterinės bendrovės), ir pastarosios valstybės narės patronuojančioji bendrovė laikoma turinčia ribotą mokestinę atsakomybę dėl tų palūkanų toje valstybėje narėje, ar pagal EB 43 straipsnį, siejamą su EB 48 straipsniu, tuomet draudžiami teisės aktai, kuriais remdamasi pastaroji valstybė narė reikalauja, kad išskaityti mokestį prie šaltinio turinti bendrovė (dukterinė bendrovė), praleidusi reikalaujamo mokesčio prie šaltinio sumokėjimo terminą, sumokėtų delspinigius, kurių tarifas didesnis, nei delspinigių tarifas, kurį valstybė narė taiko pelno mokesčio reikalavimams (be kita ko, dėl palūkanų pajamų), pateiktiems bendrovei, rezidentei toje pačioje valstybėje narėje?

               7.

               Jeigu bendrovė, valstybės narės rezidentė (patronuojančioji bendrovė), faktiškai nelaikoma neapmokestinama mokesčiu prie šaltinio pagal Direktyvą 2003/49/EB dėl palūkanų, gautų iš bendrovės, kitos valstybės narės rezidentės (dukterinės bendrovės), ir pastarosios valstybės narės patronuojančioji bendrovė laikoma ribotą mokestinę atsakomybę dėl tų palūkanų toje valstybėje narėje turinčiu apmokestinamuoju asmeniu, ar pagal EB 43 straipsnį, siejamą su 48 straipsniu (arba EB 56 straipsniu), vertinant kartu ar atskirai, draudžiami teisės aktai, pagal kuriuos:

                           7.1.

                           pastaroji valstybė narė reikalauja, kad palūkanas mokantis asmuo išskaitytų mokestį prie šaltinio nuo palūkanų, ir laiko tą asmenį atsakingu valdžios institucijoms dėl neišskaityto mokesčio prie šaltinio, kai tokios prievolės išskaityti mokestį prie šaltinio nėra, jei palūkanų gavėjas yra pastarosios valstybės narės rezidentas?

                           7.2.

                           pastarosios valstybės narės patronuojančioji bendrovė neturėtų sumokėti pelno mokesčio avansu per pirmuosius dvejus mokestinius metus ir turėtų pradėti mokėti pelno mokestį tik daug vėliau, nei sueina mokesčio prie šaltinio mokėjimo terminas?

         ES Teisingumo Teismo prašoma, kad atsakymas į šį klausimą apimtų atsakymą į 6 klausimą.

      (1)  2003 m. birželio 3 d. Tarybos direktyva 2003/49/EB dėl bendros apmokestinimo sistemos, taikomos palūkanų ir autorinių atlyginimų mokėjimams tarp skirtingų valstybių narių asocijuotų bendrovių (OL L 157, 2003, p. 49; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 9 sk., 1 t., p. 380).


title: Byla T-249/14: 2014 m. balandžio 16 d. pareikštas ieškinys byloje Masafi/VRDT – Hd1 (masafi)

text:
               21.7.2014

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 235/23

         2014 m. balandžio 16 d. pareikštas ieškinys byloje Masafi/VRDT – Hd1 (masafi)

   (Byla T-249/14)
   2014/C 235/32
   Kalba, kuria surašytas ieškinys: anglų

      Šalys

      Ieškovė: Masafi Co. LLC (Dubajus, Jungtiniai Arabų Emyratai), atstovaujama advokato G. Hinarejos Mulliez

      Atsakovė: Vidaus rinkos derinimo tarnyba (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui)

      Kita procedūros Apeliacinėje taryboje šalis: Hd1 Ltd (Hadersfildas, Jungtinė Karalystė)

      Reikalavimai

   Ieškovė Bendrojo Teismo prašo:

               —

               Panaikinti 2014 m. vasario 17 d. Vidaus rinkos derinimo tarnybos (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui) ketvirtosios apeliacinės tarybos sprendimą byloje R 1131/2013-4.

               —

               Nurodyti kitai procedūros šaliai, jei ji įstos į bylą, padengti bylinėjimosi išlaidas.

      Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

      Bendrijos prekių ženklo paraišką pateikęs asmuo: ieškovė

      Prašomas įregistruoti Bendrijos prekių ženklas: juodai baltas vaizdinis prekių ženklas, kuriame yra žodinis elementas „masafi“, skirtas 29, 30 ir 32 klasių prekėms

      Prekių ženklo ar žymens, kuriuo remtasi per protesto procedūrą, savininkė: kita procedūros Apeliacinėje taryboje šalis

      Prekių ženklas ar žymuo, kuriuo grindžiamas protestas: Jungtinės Karalystės žodinis prekių ženklas Nr. 2 551 560 „masafi“

      Protestų skyriaus sprendimas: iš dalies patenkinti protestą

      Apeliacinės tarybos sprendimas: atmesti apeliaciją

      Ieškinio pagrindai: Reglamento (EB) Nr. 207/2009 8 straipsnio 1 dalies a ir b punktų pažeidimas.


title: Byla T-303/05 2005 m. rugpjūčio 3 d. pareikštas ieškinys byloje ACEA Electrabel Produzione S.p.A. prieš Europos Bendrijų Komisiją

text:
               15.10.2005

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 257/14

         2005 m. rugpjūčio 3 d. pareikštas ieškinys byloje ACEA Electrabel Produzione S.p.A. prieš Europos Bendrijų Komisiją

   (Byla T-303/05)
   (2005/C 257/28)
   Proceso kalba: italų
   Šalys

      Ieškovė: ACEA Electrabel Produzione S.p.A. (Roma, Italija), atstovaujama advokatų Luca G. Radicati di Brozolo, Massimo Merola, Chiara Bazoli, Fabrizio D'Alessandri

      Atsakovė: Europos Bendrijų Komisija
   Ieškovės reikalavimai

               —

               panaikinti tą 2005 m. kovo 16 d. Komisijos sprendimo dėl pagalbos, skirtos šiltnamio efektą sukeliančių dujų sumažinimui naudojant alternatyvius energijos šaltinius (Valstybės pagalba Nr. C 35/03), dalį, kuria finansavimo priemonės, skirtos miesto šilumos tinklų tiesimui Torrino-Mezzocammino teritorijoje, pripažįstamos valstybės pagalba, taip pat ir tą dalį, kuria laikinai nutraukiamas pagalbos teikimas, kol Italija pateiks įrodymus, kad ACEA grąžino pagalbą, kuri pripažinta neteisėta ir nesuderinama su 2002 m. birželio 5 d. Sprendimu 2003/193/EB dėl mokestinių lengvatų buvusioms savivaldybės įmonėms;

               —

               priteisti iš Komisijos bylinėjimosi šiame procese išlaidas.

         Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai
   Ieškovė šioje byloje yra bendrovė, kurią kontroliuoja Electrabel SA ir ACEA. Konkrečiau tai yra viena iš trijų bendrovių, kontroliuojamų holdingo ACEA Eectrabel Holding S.p.A., t. y. bendra įmonė, kurią Electrabel ir ACEA įsteigė veiklos vykdymui elektros energijos ir dujų sektoriuje.
   Ieškinys pareikštas dėl 2005 m. kovo 16 d. sprendimo, kuriuo Komisija baigė procedūrą pagal EB 88 straipsnio 2 dalį, pradėtą siekiant nustatyti, ar Lacijaus regiono suteiktas finansavimas miesto šilumos tinklų plėtimui Torrino-Mezzocammino teritorijoje, netoli Romos (Valstybės pagalba Nr. C-35/03-ex NN 90/2002), yra suderinamas su Bendrijos teise.
   Ieškovė Pirmosios instancijos teismo prašo pripažinti negaliojančia tą sprendimo dalį, kuria miesto šilumos tinklų finansavimo priemonės Torrino-Mezzocammino teritorijoje pripažįstamos valstybės pagalba, taip pat ir tą dalį, kuria laikinai nutraukiamas pagalbos teikimas, kol Italija pateiks įrodymus, kad ACEA grąžino pagalbą, kuri pripažinta neteisėta ir nesuderinama su 2002 m. birželio 5 d. Sprendimu 2003/193/EB dėl mokestinių lengvatų buvusioms savivaldybės įmonėms (toliau — sprendimas dėl mokestinių lengvatų).
   Ieškinys grindžiamas šiais pagrindiniais argumentais:

               a)

               nagrinėjama priemonė nėra valstybės pagalba, kadangi ji neturi įtakos konkurencijai ir todėl nedaro jokios žalos prekybai tarp valstybių narių. Iš tiesų jos padariniai pasireiškia vietiniame lygyje, nes ji skirta remti projektą (šilumos tinklų tiesimas netoli Romos esančiame kvartale), skirtą konkrečiam vartotojų skaičiui apibrėžtoje Italijos teritorijos dalyje, o būtent miesto pakraštyje esančiam rajonui;

               b)

               priemonės gavėjas (t. y. ieškovė) nesutampa su sprendime dėl mokesčių lengvatų nurodytu pagalbos gavėju (t. y. ACEA) ir su juo nesudaro vieno ekonominio subjekto, dėl to įsakymas laikinai nutraukti finansavimo teikimą yra visiškai nepagrįstas;

               c)

               netgi nepaisant klaidos nustatant gavėją ir ACEA laikant tikruoju nagrinėjamo finansavimo gavėju, sprendimas Deggendorf
                   (1) šioje byloje neturi būti taikomas. Komisija konkrečiai neįrodė, kad yra prielaidos (būtent, kad ankstesnės priemonės ir naujos priemonės turi būti taikomos kartu), kurios, remiantis šiame sprendime nurodytais principais, turi egzistuoti tam, kad būtų galima laikinai nutraukti priemonės teikimą.

      (1)  1995 m. rugsėjo 13 d. Pirmosios instancijos sprendimas TWD prieš Komisiją (sujungtos bylos T-244/93 ir T-486/93, Rink. p. II-2265), patvirtintas 1997 m. gegužės 15 d. Teisingumo Teismo sprendimu byloje C-355/95 (Rink. p. I-2549).


title: Byla C-373/04 P Europos Bendrijų Komisijos 2004 m. rugpjūčio 27 d. paduotas apeliacinis skundas dėl 2004 m. birželio 10 d. Europos Bendrijų Pirmosios instancijos teismo (penktoji kolegija) sprendimo sujungtose bylose T-153/01 ir T-323/01 M. Alvarez Moreno prieš Europos Bendrijų Komisiją

text:
               9.10.2004

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 251/10

         Europos Bendrijų Komisijos 2004 m. rugpjūčio 27 d. paduotas apeliacinis skundas dėl 2004 m. birželio 10 d. Europos Bendrijų Pirmosios instancijos teismo (penktoji kolegija) sprendimo sujungtose bylose T-153/01 ir T-323/01 M. Alvarez Moreno prieš Europos Bendrijų Komisiją
   (Byla C-373/04 P)
   (2004/C 251/19)
   2004 m. rugpjūčio 27 d. Europos Bendrijų Teisingumo Teisme buvo gautas Europos Bendrijų Komisijos, atstovaujamos F. Clotuche-Duvieusart ir D. Martin, apeliacinis skundas dėl Europos Bendrijų Pirmosios instancijos teismo (penktoji kolegija) 2004 m. birželio 10 d. sprendimo sujungtose bylose T-153/01 ir T-323/01 M. Alvarez Moreno prieš Europos Bendrijų Komisiją.
   Apeliantas Teisingumo Teismo prašo:

               1.

               panaikinti Europos Bendrijų Pirmosios instancijos teismo sprendimą byloje T-323/01;

               2.

               pripažinti ieškinį byloje T-323/01 nepriimtinu;

               3.

               subsidiariai, pagal Europos Bendrijų Pirmosios instancijos teismo darbo reglamento 61 straipsnį šioje byloje ir byloje T-323/01 atmesti ieškinius kaip nepagrįstus;

               4.

               priteisti iš M. Alvarez Moreno bylinėjimosi šioje instancijoje išlaidas ir nurodyti padengti savo bylinėjimosi išlaidas byloje T-323/01.

         Teisiniai pagrindai ir pagrindiniai argumentai
   M. Alvarez Moreno pareikštas ieškinys byloje T-323/01 turėtų būti pripažintas nepriimtinu. Reikia pripažinti, kad Europos Bendrijų Pirmosios instancijos teismas padarė teisinę klaidą 2001 m. vasario 23 d. laišką kvalifikuodamas kaip „sprendimą“ ir pripažindamas jį aktu, dėl kurio buvo pateiktas skundas. Visų pirma, pareiškėjo Komisijai adresuotame laiške nėra prašymo priimti sprendimą pagal Tarnybos nuostatų 90 straipsnį, o tiktai pateiktas prašymas nurodyti teisinį pagrindą, kuriuo remiantis Komisija nepriėmė į darbą vertėjų, vyresnių nei 65 m. Todėl atsakymas į šį laišką neturėjo būti laikomas pagrindu pateikti skundą tos pačios nuostatos prasme. Be to, 2001 m. vasario 23 d. laiškas bet kuriuo atveju nėra joks privalomą teisinį poveikį turintis Komisijos sprendimas, darantis poveikį pareiškėjo interesams, pakeičiant žymiai jo teisinę padėtį.
   Dėl esmės, Europos Bendrijų Pirmosios instancijos teismas, padarė klaidą teisės požiūriu, viena vertus, pripažindamas, kad RAA (nuostatai dėl kitų Europos Bendrijų tarnautojų įdarbinimo sąlygų) 74 straipsnis netaikomas pagal RAA 78 straipsnio trečią pastraipą laikinai priimtiems į darbą tarnautojams, kita vertus, įvertindamas, kad laikinai priimtų į darbą vertėjų žodžiu darbas reglamentuojamas pagal 1999 m. liepos 13 d. Europos Parlamento biuro priimtas RIAS (laikinai priimtų į darbą vertėjų žodžiu taisyklės), kurias, kuriose reglamentuojamas ir tarnybos pabaigos klausimas. Galiausiai, RAA 78 straipsnio trečioje pastraipoje, pagal kurią leidžiama laikinai priimtų į darbą vertėjų žodžiu darbo sutartis sudaryti pagal specialias taisykles, nagrinėjami išimtinai priėmimo į darbą ir darbo užmokesčio klausimai ir neminimas tarnybos pabaigos klausimas, kurį reglamentuoja RAA 74 straipsnis, kuriame numatoma amžiaus riba. Todėl dėl sutarčių, kurių galiojimas apribojamas tam tikromis dienomis, Europos Bendrijų Pirmosios instancijos teismas ginčijame sprendime suklydo manydamas, kad tarnybos pabaiga yra priėmimo į darbą sąlyga ir nustatydamas RAA nenumatytą skirtumą tarp kelių dienų ir ilgesnio laikotarpio sutarčių. Be to, net pripažinus, kad laikinai priimtų į darbą vertėjų žodžiu tarnybos pabaigos klausimas turėtų būti reglamentuojamas pagal RIAS, jose nėra jokios amžiaus ribą aiškiai nustatančios nuostatos. Taigi, jei RIAS nėra nuostatų, reglamentuojančių šį kausimą, taikomas RAA ir jų 74 straipsnis.


title: Byla C-294/16 PPU: 2016 m. liepos 28 d. Teisingumo Teismo (ketvirtoji kolegija) sprendimas byloje (Sąd Rejonowy dla Łodzi-Śródmieścia w Łodzi (Lenkija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) JZ/Prokuratura Rejonowa Łódź – Śródmieście (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą — Prejudicinio sprendimo priėmimo skubos tvarka procedūra — Policijos ir teismų bendradarbiavimas baudžiamosiose bylose — Pagrindų sprendimas 2002/584/TVR — 26 straipsnio 1 dalis — Europos arešto orderis — Perdavimo pasekmės — Laisvės atėmimo vykdančiojoje valstybėje narėje išskaičiavimas — Sąvoka „laisvės atėmimas“ — Kitos nei įkalinimas laisvės apribojimo priemonės — Namų areštas nešiojant elektroninę apyrankę — Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartija — 6 ir 49 straipsniai)

text:
               31.10.2016

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 402/12

         2016 m. liepos 28 d. Teisingumo Teismo (ketvirtoji kolegija) sprendimas byloje (Sąd Rejonowy dla Łodzi-Śródmieścia w Łodzi (Lenkija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) JZ/Prokuratura Rejonowa Łódź – Śródmieście

   (Byla C-294/16 PPU) (1)

   ((Prašymas priimti prejudicinį sprendimą - Prejudicinio sprendimo priėmimo skubos tvarka procedūra - Policijos ir teismų bendradarbiavimas baudžiamosiose bylose - Pagrindų sprendimas 2002/584/TVR - 26 straipsnio 1 dalis - Europos arešto orderis - Perdavimo pasekmės - Laisvės atėmimo vykdančiojoje valstybėje narėje išskaičiavimas - Sąvoka „laisvės atėmimas“ - Kitos nei įkalinimas laisvės apribojimo priemonės - Namų areštas nešiojant elektroninę apyrankę - Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartija - 6 ir 49 straipsniai))
   (2016/C 402/15)
   Proceso kalba: lenkų

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Sąd Rejonowy dla Łodzi-Śródmieścia w Łodzi

      Šalys pagrindinėje byloje

      Ieškovas: JZ

      Atsakovė: Prokuratura Rejonowa Łódź – Śródmieście

      Rezoliucinė dalis

   2002 m. birželio 13 d. Tarybos pagrindų sprendimo 2002/584/TVR dėl Europos arešto orderio ir perdavimo tarp valstybių narių tvarkos, iš dalies pakeisto 2009 m. vasario 26 d. Tarybos pamatiniu [pagrindų] sprendimu 2009/299/TVR, 26 straipsnio 1 dalį reikia aiškinti taip, kad priemonės, kaip antai namų areštas devynias valandas per naktį, taikant susijusio asmens elektroninį stebėjimą naudojant elektroninę apyrankę, įpareigojimas kasdien arba kelis kartus per savaitę atvykti į policijos komisariatą nustatytomis valandomis ir draudimas prašyti išduoti dokumentus, suteikiančius galimybę keliauti į užsienį, atsižvelgiant į šių visų priemonių pobūdį, trukmę, pasekmes ir vykdymo būdus, iš principo nėra tokios ribojančios, kad jomis būtų atimama laisvė panašiai, kaip įkalinus, dėl ko jas reikėtų kvalifikuoti kaip „laisvės atėmimą“, kaip jis suprantamas pagal šią nuostatą, bet tai turi patikrinti prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas.

      (1)  OL C 296, 2016 8 16.


title: Byla T-54/11: 2011 m. sausio 27 d. pareikštas ieškinys byloje Ispanija prieš Komisiją

text:
               12.3.2011

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 80/33

         2011 m. sausio 27 d. pareikštas ieškinys byloje Ispanija prieš Komisiją

   (Byla T-54/11)
   2011/C 80/58
   Proceso kalba: ispanų

      Šalys

      Ieškovė: Ispanijos Karalystė, atstovaujama M. Muñoz Pérez

      Atsakovė: Europos Komisija

      Ieškovės reikalavimai

   Ieškovė Bendrojo Teismo prašo:

               —

               Panaikinti 2010 m. lapkričio 16 d. Komisijos sprendimą C(2010) 7700, sumažinti paramą iš Europos regioninės plėtros fondo (ERPF) Programa Operativo Integrado Objetivo 1 de Andalucía (Andalūzijos 1 tikslui skirtai integruotai veiklos programai) (2000-2006) Nr. CCI 2000.ES.16.1.PO.003 tiek, kiek jame taikoma 100 % iš ERPF finansuojamų išlaidų finansinė korekcija sutartims Nr. 2075/2003 ir Nr. 2120/2005.

               —

               Priteisti iš atsakovės bylinėjimosi išlaidas.

      Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

   Grįsdama savo ieškinį ieškovė nurodo šiuos pagrindus:

               1.

               Pirmasis pagrindas yra susijęs su 1999 m. birželio 21 d. Tarybos reglamento (EB) Nr. 1260/1999, nustatančio bendrąsias nuostatas dėl struktūrinių fondų (OL L 161, p. 1; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 14 sk., 1 t., p. 31), 39 straipsnio 3 dalies pažeidimu, nes Komisija nesilaikė trijų mėnesių termino, jį skaičiuojant nuo pasėdžio ar, prireikus, nuo tada, kai Ispanijos institucijos pateikė papildomą informaciją, ginčijamam sprendimui priimti.

               2.

               Antrasis pagrindas yra pagrįstas pažeidimu, susijusiu su netinkamu minėto Reglamento Nr. 1260/19999 39 straipsnio 3 dalies b punkto taikymu, nes Komisija taiko finansinę korekciją sutartims Nr. 2075/2003 ir Nr. 2120/2005, remdamasi tuo, kad yra tariamų pažeidimų procedūroje sudarant šias sutartis, kai buvo visiškai teisėta taikyti derybų procedūrą neskelbiant skelbimo dalyvauti konkurse pagal 1993 m. birželio 14 d. Tarybos direktyvos 93/36/EEB dėl viešojo prekių pirkimo sutarčių sudarymo tvarkos derinimo (OL L 199, p. 1; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 6 sk., 2 t., p. 110) 6 straipsnio 3 dalies b ir c punktus.


title: Byla C-329/09 P: 2011 m. gruodžio 21 d. Teisingumo Teismo (šeštoji kolegija) sprendimas byloje Iride SpA, anksčiau — Azienda Mediterranea Gas e Acqua SpA, prieš Europos Komisiją, A2A SpA, anksčiau — ASM Brescia SpA (Apeliacinis skundas — Valstybės pagalba — Pagalbos schema, taikoma viešąsias paslaugas teikiančioms įmonėms — Atleidimas nuo mokesčių — Sprendimas, kuriuo pagalbos schema pripažįstama nesuderinama su bendrąja rinka — Ieškinys dėl panaikinimo — Priimtinumas — Teisė pareikšti ieškinį — Suinteresuotumas pareikšti ieškinį)

text:
               18.2.2012

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 49/5

         2011 m. gruodžio 21 d. Teisingumo Teismo (šeštoji kolegija) sprendimas byloje Iride SpA, anksčiau — Azienda Mediterranea Gas e Acqua SpA, prieš Europos Komisiją, A2A SpA, anksčiau — ASM Brescia SpA

   (Byla C-329/09 P) (1)

   (Apeliacinis skundas - Valstybės pagalba - Pagalbos schema, taikoma viešąsias paslaugas teikiančioms įmonėms - Atleidimas nuo mokesčių - Sprendimas, kuriuo pagalbos schema pripažįstama nesuderinama su bendrąja rinka - Ieškinys dėl panaikinimo - Priimtinumas - Teisė pareikšti ieškinį - Suinteresuotumas pareikšti ieškinį)
   2012/C 49/08
   Proceso kalba: italų

      Šalys

      Apeliantė: Iride SpA, anksčiau — Azienda Mediterranea Gas e Acqua SpA, atstovaujama advokatų L. Radicati di Brozolo, M. Merola ir T. Ubaldi

      Kitos proceso šalys: Europos Komisija, atstovaujama V. Di Bucci, E. Righini ir D. Grespan, A2A SpA, anksčiau — ASM Brescia SpA

      Dalykas

   Apeliacinis skundas, pateiktas dėl 2009 m. birželio 11 d. Pirmosios instancijos teismo (aštuntoji išplėstinė kolegija) sprendimo byloje T-300/02 AMGA prieš Komisiją, kuriuo Pirmosios instancijos teismas atmetė kaip nepriimtiną prašymą panaikinti 2002 m. birželio 5 d. Komisijos sprendimo 2003/193/EB dėl Italijos valstybės pagalbos atleidžiant nuo mokesčių ir teikiant paskolas palankiomis sąlygomis viešąsias paslaugas teikiančioms įmonėms, kurių didžioji dalis akcininkų yra viešieji asmenys (OL L 77, p. 21), 2 ir 3 straipsnius

      Rezoliucinė dalis

               1.

               Atmesti apeliacinį skundą.

               2.

               Priteisti iš Iride SpA su apeliaciniu skundu susijusias bylinėjimosi išlaidas.

               3.

               Priteisti iš Europos Komisijos su prašymu pakeisti motyvus susijusias bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 267, 2009 11 7.


title: Byla C-585/13 P: 2015 m. kovo 5 d. Teisingumo Teismo (penktoji kolegija) sprendimas byloje Europäisch-Iranische Handelsbank AG/Europos Sąjungos Taryba, Jungtinė Didžiosios Britanijos ir Šiaurės Airijos Karalystė, Europos Komisija (Apeliacinis skundas — Irano Islamo Respublikai taikomos ribojamosios priemonės siekiant užkirsti kelią branduolinių ginklų platinimui — Lėšų įšaldymas — Lėšų pervedimo ribojimas — Padėjimas į sąrašą įtrauktiems subjektams išvengti ribojamųjų priemonių arba jas pažeisti)

text:
               27.4.2015

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 138/15

         2015 m. kovo 5 d. Teisingumo Teismo (penktoji kolegija) sprendimas byloje Europäisch-Iranische Handelsbank AG/Europos Sąjungos Taryba, Jungtinė Didžiosios Britanijos ir Šiaurės Airijos Karalystė, Europos Komisija

   (Byla C-585/13 P) (1)

   ((Apeliacinis skundas - Irano Islamo Respublikai taikomos ribojamosios priemonės siekiant užkirsti kelią branduolinių ginklų platinimui - Lėšų įšaldymas - Lėšų pervedimo ribojimas - Padėjimas į sąrašą įtrauktiems subjektams išvengti ribojamųjų priemonių arba jas pažeisti))
   (2015/C 138/19)
   Proceso kalba: anglų

      Šalys

      Apeliantas: Europäisch-Iranische Handelsbank AG, atstovaujamas solisitorių S. Jeffrey, S. Ashley ir A. Irvine, advokato H. Hohmann, QC D. Wyatt ir baristerio R. Blakeley

      Kitos proceso šalys: Europos Sąjungos Taryba, atstovaujama F. Naert ir M. Bishop; Jungtinė Didžiosios Britanijos ir Šiaurės Airijos Karalystė, atstovaujama V. Kaye, padedama baristerio R. Palmer; Europos Komisija

      Rezoliucinė dalis

               1.

               Atmesti apeliacinį skundą.

               2.

               Europäisch-Iranische Handelsbank AG padengia savo bylinėjimosi išlaidas ir iš jo priteisiamos Europos Sąjungos Tarybos ir Jungtinės Didžiosios Britanijos ir Šiaurės Airijos Karalystės patirtos bylinėjimosi išlaidos.

      (1)  OL C 15, 2014 1 18.


title: Byla T-469/17: 2017 m. liepos 28 d. pareikštas ieškinys byloje The Scotch Whisky Association/EUIPO – José Estévez (JOHN COR)

text:
               18.9.2017

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 309/38

         2017 m. liepos 28 d. pareikštas ieškinys byloje The Scotch Whisky Association/EUIPO – José Estévez (JOHN COR)

   (Byla T-469/17)
   (2017/C 309/50)
   Kalba, kuria surašytas ieškinys: ispanų

      Šalys

      Ieškovė: The Scotch Whisky Association (Edinburgas, Jungtinė Karalystė), atstovaujama advokatų F. Rodríguez Domínguez ir J. Gracia Albero

      Atsakovė: Europos Sąjungos intelektinės nuosavybės tarnyba (EUIPO)

      Kita procedūros Apeliacinėje taryboje šalis: José Estévez, SA (Cheres de la Frontera, Ispanija)

      Su procedūra EUIPO susijusi informacija

      Prekių ženklo, dėl kurio kilo ginčas, savininkė: kita procedūros Apeliacinėje taryboje šalis

      Prekių ženklas, dėl kurio kilo ginčas: žodinis Sąjungos prekių ženklas „JOHN COR“ – Europos Sąjungos prekių ženklas Nr. 10 965 937

      Procedūra EUIPO: registracijos pripažinimo negaliojančia procedūra

      Ginčijamas sprendimas: 2017 m. gegužės 31 d. EUIPO antrosios apeliacinės tarybos sprendimas byloje R 1290/2016-2

      Reikalavimai

   Ieškovė Bendrojo Teismo prašo:

               —

               panaikinti ginčijamą sprendimą,

               —

               priteisti iš EUIPO bylinėjimosi išlaidas.

      Pagrindai, kuriais remiamasi

               —

               Reglamento Nr. 207/2009 64 straipsnio 1 dalies ir 76 straipsnio 1 dalies pažeidimas,

               —

               Reglamento Nr. 207/2009 52 straipsnio 1 dalies a punkto, siejamo su šio reglamento 7 straipsnio 1 dalies g ir j punktais, pažeidimas.


title: Byla C-596/16: 2016 m. lapkričio 23 d. Corte suprema di cassazione (Italija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Enzo Di Puma/Commissione Nazionale per le Società e la Borsa (Consob)

text:
               27.2.2017

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 63/14

         2016 m. lapkričio 23 d.Corte suprema di cassazione (Italija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Enzo Di Puma/Commissione Nazionale per le Società e la Borsa (Consob)

   (Byla C-596/16)
   (2017/C 063/20)
   Proceso kalba: italų

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Corte suprema di cassazione

      Šalys pagrindinėje byloje

      Kasatorius: Enzo Di Puma

      Kita kasacinės bylos šalis: Commissione Nazionale per le Società e la Borsa (Consob)

      Prejudiciniai klausimai

               1.

               Ar Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijos 50 straipsnis turi būti aiškinamas taip, kad kai galutiniu sprendimu konstatuojama, kad veikoje nėra nusikaltimo sudėties, nesant būtinybės nacionaliniam teismui atlikti naują vertinimą, draudžiama dėl tos pačios veikos pradėti arba tęsti kitą procesą, per kurį būtų skiriamos sankcijos, kurios dėl savo pobūdžio ir griežtumo laikytinos baudžiamosiomis sankcijomis?

               2.

               Ar nacionalinis teismas vertindamas sankcijų veiksmingumą, proporcingumą ir atgrasantį pobūdį ir siekdamas išsiaiškinti, ar pažeistas Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijos 50 straipsnyje įtvirtintas principas ne bis in idem, turi atsižvelgti į bausmės apribojimus, išlaukiančius iš Direktyvos 2014/57/ES (1)?

      (1)  2014 m. balandžio 16 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2014/57/ES dėl baudžiamųjų sankcijų už manipuliavimą rinka (manipuliavimo rinka direktyva) (OL L 173, p. 179).


title: Byla C-311/13: 2013 m. birželio 7 d. Centrale Raad van Beroep (Nyderlandai) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje O. Tümer prieš Raad van bestuur van het Uitvoeringsinstituut werknemersverzekeringen (Uwv)

text:
               31.8.2013

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 252/20

         2013 m. birželio 7 d.Centrale Raad van Beroep (Nyderlandai) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje O. Tümer prieš Raad van bestuur van het Uitvoeringsinstituut werknemersverzekeringen (Uwv)

   (Byla C-311/13)
   2013/C 252/31
   Proceso kalba: olandų

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Centrale Raad van Beroep

      Šalys pagrindinėje byloje

      Apeliantas: O. Tümer

      Kita apeliacinio proceso šalis: Raad van bestuur van het Uitvoeringsinstituut werknemersverzekeringen (Uwv)

      Prejudicinis klausimas

   Ar Direktyvos 2008/94 (1), pirmiausia jos 2, 3 ir 4 straipsniai, atsižvelgiant ir į EB sutarties 137 straipsnio 2 dalyje (dabar — SESV 153 straipsnio 2 dalis) nustatytą pagrindą, turi būti aiškinami taip, kad su šia direktyva nesuderinama nacionalinės teisės nuostata, kaip antai WW 3 straipsnio 3 dalis ir 61 straipsnis, pagal kurią užsienietis, kuris yra trečiosios šalies pilietis ir gyvena Nyderlanduose neteisėtai, kaip tai suprantama pagal Vreemdelingenwet 2000 8 straipsnio a–e ir l punktus, nėra laikomas darbuotoju, net jei jis yra tokioje situacijoje kaip apeliantas, kuris kreipėsi dėl išmokų bankroto atveju, pagal civilinę teisę turi būti laikomas darbuotoju ir atitinka kitas šių išmokų skyrimo sąlygas?

      (1)  2008 m. spalio 22 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2008/94/EB dėl darbuotojų apsaugos jų darbdaviui tapus nemokiam (kodifikuota redakcija) (OL L 283, p. 36)


title: Byla C-463/08 2008 m. spalio 27 d. pareikštas ieškinys byloje Europos Bendrijų Komisija prieš Ispanijos Karalystę

text:
               20.12.2008

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 327/20

         2008 m. spalio 27 d. pareikštas ieškinys byloje Europos Bendrijų Komisija prieš Ispanijos Karalystę

   (Byla C-463/08)
   (2008/C 327/33)
   Proceso kalba: ispanų
   Šalys

      Ieškovė: Europos Bendrijų Komisija, atstovaujama H. Støvlbæk ir M. A. Rabanal Suárez

      Atsakovė: Ispanijos Karalystė
   Ieškovės reikalavimai

               —

               Pripažinti, kad nepriėmusi 2005 m. rugsėjo 7 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvą 2005/36/EB dėl profesinių kvalifikacijų pripažinimo (1) įgyvendinančių įstatymų ir kitų teisės aktų nuostatų ir bet kuriuo atveju nepranešusi apie šias nuostatas Komisijai, Ispanijos Karalystė neįvykdė įsipareigojimų pagal šią direktyvą.

               —

               Priteisti iš Ispanijos Karalystės bylinėjimosi išlaidas.

         Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai
   Terminas perkelti direktyvą 2005/36/EB į nacionalinę teisę baigėsi 2007 m. spalio 20 dieną.

      (1)  OL L 225, p. 22.


title: Byla T-279/11: 2016 m. lapkričio 29 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje T & L Sugars ir Sidul Açúcares/Komisija (Deliktinė atsakomybė — Žemės ūkis — Cukrus — Išimtinės priemonės — Sąjungos rinkos aprūpinimas — 2010–2011 prekybos metai — Teisės norma, kuria siekiama suteikti teisių privatiems asmenims — Pakankamai akivaizdus pažeidimas — Reglamentas (EB) Nr. 1234/2007 — Nediskriminavimo principas — Proporcingumas — Teisėti lūkesčiai — Rūpestingumo pareiga ir gero administravimo principas)

text:
               23.1.2017

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 22/19

         2016 m. lapkričio 29 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje T & L Sugars ir Sidul Açúcares/Komisija

   (Byla T-279/11) (1)

   ((Deliktinė atsakomybė - Žemės ūkis - Cukrus - Išimtinės priemonės - Sąjungos rinkos aprūpinimas - 2010–2011 prekybos metai - Teisės norma, kuria siekiama suteikti teisių privatiems asmenims - Pakankamai akivaizdus pažeidimas - Reglamentas (EB) Nr. 1234/2007 - Nediskriminavimo principas - Proporcingumas - Teisėti lūkesčiai - Rūpestingumo pareiga ir gero administravimo principas))
   (2017/C 022/25)
   Proceso kalba: anglų

      Šalys

      Ieškovės: T & L Sugars Ltd (Londonas, Jungtinė Karalystė), Sidul Açúcares, Unipessoal Lda (Santa Iria de Azóia, Portugalija), iš pradžių atstovaujamos advokato D. Waelbroeck ir solisitoriaus D. Slater, vėliau advokato D. Waelbroeck

      Ieškovių pusėje į bylą įstojusios šalys: DAI – Sociedade de Desenvolvimento Agro-Industrial, SA (Korušė, Portugalija), atstovaujama advokato M. Mendes Pereira; RAR – Refinarias de Açúcar Reunidas, SA (Portas, Portugalija), atstovaujama advokato M. Mendes Pereira ir SFIR Società Fondiaria Industriale Romagnola SpA (Čezena, Italija) ir SFIR Raffineria di Brindisi SpA (Čezena), atstovaujamos advokatų P. Buccarelli ir M. Todino

      Atsakovė: Europos Komisija, iš pradžių atstovaujama A. Demeneix, P. Rossi ir N. Donnelly, vėliau P. Rossi ir P. Ondrůšek

      Atsakovės pusėje į bylą įstojusios šalys: Prancūzijos Respublika, atstovaujama G. de Bergues, D. Colas ir C. Candat; Europos Sąjungos Taryba, atstovaujama E. Sitbon ir A. Westerhof Löfflerová ir Comité européen des fabricants de sucre (CEFS) (Briuselis, Belgija), atstovaujama advokato C. Pitschas

      Dalykas

   SESV 268 straipsniu grindžiamas prašymas, kuriuo siekiama prisiteisti žalą, kurią ieškovės tariamai patyrė, pirma, priėmus 2011 m. kovo 3 d. Komisijos reglamentą (ES) Nr. 222/2011, kuriuo nustatomos išimtinės priemonės dėl nekvotinio cukraus ir izogliukozės išleidimo į Sąjungos rinką taikant sumažintą pertekliaus mokestį 2010–2011 prekybos metais (OL L 60, 2011, p. 6), 2011 m. kovo 23 d. Komisijos įgyvendinimo reglamentą (ES) Nr. 293/2011, kuriuo nustatomas turimo nekvotinio cukraus kiekio pardavimo Sąjungos rinkoje taikant sumažintą pertekliaus mokestį paskirstymo koeficientas, atmetamos paskesnės paraiškos turimą nekvotinio cukraus kiekį parduoti Sąjungos rinkoje taikant sumažintą pertekliaus mokestį ir baigiamas turimo nekvotinio cukraus kiekio pardavimo Sąjungos rinkoje taikant sumažintą pertekliaus mokestį paraiškų teikimo laikotarpis (OL L 79, 2011, p. 8), 2011 m. kovo 28 d. Komisijos įgyvendinimo reglamentą (ES) Nr. 302/2011, kuriuo 2010–2011 prekybos metais leidžiama pradėti naudoti susidarius ypatingoms sąlygoms importuojamo cukraus tam tikro kiekio tarifinę kvotą (OL L 81, p. 8), ir 2011 m. balandžio 19 d. Komisijos įgyvendinimo reglamentą (ES) Nr. 393/2011, kuriuo nustatomas paskirstymo koeficientas 2011 m. balandžio 1–7 d. pateiktoms importo licencijos paraiškoms dėl cukraus produktų pagal tam tikras tarifines kvotas ir sustabdomas tokių licencijos paraiškų teikimas (OL L 104, 2011, p. 39), ir, antra, Komisijai atsisakius imtis priemonių, būtinų atstatyti žaliavinio cukranendrių cukraus atsargas.

      Rezoliucinė dalis

               1.

               Atmesti ieškinį.

               2.

               T & L Sugars Ltd ir Sidul Açúcares, Unipessoal Lda, viena vertus, ir Europos Komisija, kita vertus, padengia savo bylinėjimosi išlaidas, susijusias su nepriimtinumu grindžiamu prieštaravimu, dėl kurio buvo priimtas 2013 m. birželio 6 d. Sprendimas T & L Sugars ir Sidul Açúcares/Komisija (T-279/11, EU:T:2013:299).

               3.

               T & L Sugars ir Sidul Açúcares padengia savo ir Komisijos bylinėjimosi išlaidas, susijusias su ieškinio pagrįstumu.

               4.

               Prancūzijos Respublika ir Europos Sąjungos Taryba padengia savo bylinėjimosi išlaidas, įskaitant išlaidas, susijusias su nepriimtinumu grindžiamu prieštaravimu, dėl kurio buvo priimtas 2013 m. birželio 6 d. Sprendimas T & L Sugars ir Sidul Açúcares/Komisija (T-279/11, EU:T:2013:299).

               5.

               DAI – Sociedade de Desenvolvimento Agro-Industrial, SA, RAR – Refinarias de Açùcar Reunidas, SA, SFIR – Società Fondiaria Industriale Romagnola SpA ir SFIR Raffineria di Brindisi SpA bei Comité européen des fabricants de sucre (CEFS) padengia savo bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 232, 2011 8 6.


title: Byla C-629/10: 2010 m. gruodžio 24 d. High Court of Justice (England & Wales), Queen's Bench Division (Administrative Court) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje TUI Travel plc, British Airways plc, easyJet Airline Co. Ltd, International Air Transport Association, The Queen prieš Civil Aviation Authority

text:
               19.3.2011

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 89/10

         2010 m. gruodžio 24 d.High Court of Justice (England & Wales), Queen's Bench Division (Administrative Court) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje TUI Travel plc, British Airways plc, easyJet Airline Co. Ltd, International Air Transport Association, The Queen prieš Civil Aviation Authority

   (Byla C-629/10)
   2011/C 89/18
   Proceso kalba: anglų

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      High Court of Justice (England & Wales), Queen's Bench Division (Administrative Court)

      Šalys pagrindinėje byloje

      Ieškovės: TUI Travel plc, British Airways plc, easyJet Airline Co. Ltd, International Air Transport Association, The Queen

      Atsakovė: Civil Aviation Authority

      Prejudiciniai klausimai

               1.

               Ar Reglamento (EB) Nr. 261/2004 (1) 5-7 straipsniai turi būti aiškinami taip, kad juose reikalaujama 7 straipsnyje numatytą kompensaciją išmokėti keleiviams, kurių skrydžiai atidedami 6 straipsnyje pavartota šio žodžio prasme, ir jei taip, kokiomis aplinkybėmis?

               2.

               Jei į 1 klausimą atsakyta neigiamai, ar Reglamento (EB) Nr. 261/2004 5–7 straipsniai visiškai ar iš dalies negalioja dėl vienodo požiūrio principo pažeidimo?

               3.

               Jei į 2 klausimą atsakyta teigiamai, ar Reglamento (EB) Nr. 261/2004 5–7 straipsniai visiškai ar iš dalies negalioja dėl: a) prieštaravimo Monrealio konvencijai, b) proporcingumo principo pažeidimo ir (ar) c) teisinio saugumo principo pažeidimo?

               4.

               Jei į 1 klausimą atsakyta teigiamai, o į 3 klausimą — neigiamai, kaip ir ar iš viso apriboti Teisingumo Teismo sprendimo šioje byloje galiojimą laike?

               5.

               Jei į 1 klausimą atsakyta neigiamai, kaip Sprendimas Sturgeon ir ar iš viso jis turi galioti nuo 2009 m. lapkričio 19 d. iki Teisingumo Teismo sprendimo šioje byloje dienos?

      (1)  2004 m. vasario 11 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (EB) Nr. 261/2004, nustatantis bendras kompensavimo ir pagalbos keleiviams taisykles atsisakymo vežti ir skrydžių atšaukimo arba atidėjimo ilgam laikui atveju, panaikinantis Reglamentą (EEB) Nr. 295/91 (tekstas svarbus EEE) (OL L 46, p. 1; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 7 sk., 8 t., p. 10)


title: Sujungtos bylos C-465/9–C-470/09 P: 2011 m. birželio 9 d. Teisingumo Teismo (trečioji kolegija) sprendimas byloje Territorio Histórico de Vizcaya — Diputación Foral de Vizcaya (C-465/09 P ir C-468/09 P), Territorio Histórico de Álava — Diputación Foral de Álava (C-466/09 P ir C-469/09 P), Territorio Histórico de Guipúzcoa — Diputación Foral de Guipúzcoa (C-467/09 P ir C-470/09 P) prieš Europos Komisiją, Comunidad Autónoma del País Vasco — Gobierno Vasco, Comunidad Autónoma de la Rioja, Confederación Empresarial Vasca (Confebask) (Apeliacinis skundas — Valstybės pagalba — Ieškinys dėl panaikinimo — Sprendimas pradėti EB 88 straipsnio 2 dalyje numatytą formalią tyrimo procedūrą — Galutiniai vienas po kito priimti sprendimai, kuriais 1993 m. Ispanijos įgyvendintos valstybės pagalbos tam tikroms naujai įsteigtoms įmonėms Alavos, Biskajos ir Gipuskoa provincijose schemos pripažintos nesuderinamomis su bendrąja rinka — Atleidimas nuo pelno mokesčio — Lis pendens — Sąvoka „patvirtinta pagalba“ — Teisėti lūkesčiai — Protingo termino laikymasis — Nepranešimas)

text:
               30.7.2011

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 226/5

         2011 m. birželio 9 d.Teisingumo Teismo (trečioji kolegija) sprendimas byloje Territorio Histórico de Vizcaya — Diputación Foral de Vizcaya (C-465/09 P ir C-468/09 P), Territorio Histórico de Álava — Diputación Foral de Álava (C-466/09 P ir C-469/09 P), Territorio Histórico de Guipúzcoa — Diputación Foral de Guipúzcoa (C-467/09 P ir C-470/09 P) prieš Europos Komisiją, Comunidad Autónoma del País Vasco — Gobierno Vasco, Comunidad Autónoma de la Rioja, Confederación Empresarial Vasca (Confebask)

   (Sujungtos bylos C-465/9–C-470/09 P) (1)

   (Apeliacinis skundas - Valstybės pagalba - Ieškinys dėl panaikinimo - Sprendimas pradėti EB 88 straipsnio 2 dalyje numatytą formalią tyrimo procedūrą - Galutiniai vienas po kito priimti sprendimai, kuriais 1993 m. Ispanijos įgyvendintos valstybės pagalbos tam tikroms naujai įsteigtoms įmonėms Alavos, Biskajos ir Gipuskoa provincijose schemos pripažintos nesuderinamomis su bendrąja rinka - Atleidimas nuo pelno mokesčio - Lis pendens - Sąvoka „patvirtinta pagalba“ - Teisėti lūkesčiai - Protingo termino laikymasis - Nepranešimas)
   2011/C 226/07
   Proceso kalba: ispanų

      Šalys

      Apeliantės: Territorio Histórico de Vizcaya — Diputación Foral de Vizcaya (C-465/09 P ir C-468/09 P), Territorio Histórico de Álava — Diputación Foral de Álava (C-466/09 P ir C-469/09 P), Territorio Histórico de Guipúzcoa — Diputación Foral de Guipúzcoa (C-467/09 P ir C-470/09 P), atstovaujamos advokatų I. Sáenz-Cortabarría Fernández ir M. Morales Isasi

      Kitos proceso šalys: Europos Komisija, atstovaujama F. Castillo de la Torre ir C. Urraca Caviedes, Comunidad autónoma del País Vasco — Gobierno Vasco, atstovaujama advokatų I. Sáenz-Cortabarría Fernández ir M. Morales Isasi, Comunidad autónoma de La Rioja, atstovaujama advokatų J. Criado Gámez ir M. Martínez Aguirre bei Confederación Empresarial Vasca (Confebask)

      Apeliančių pusėje įstojusi į bylą šalis: Ispanijos Karalystė, atstovaujama N. Díaz Abad

      Dalykas

   Apeliacinis skundas, pateiktas dėl 2009 m. rugsėjo 9 d. Pirmosios instancijos teismo (penktoji išplėstinė kolegija) sprendimo Diputación Foral de Álava ir kt. prieš Komisiją (T-30/01–T-32/01 ir T-86/02–T-88/02), kuriuo šis teismas nusprendė, kad bylose T-30/01–T-32/01 nebereikia priimti sprendimo dėl prašymo panaikinti 2000 m. lapkričio 28 d. Komisijos sprendimą pradėti EB 88 straipsnio 2 dalyje numatytą procedūrą dėl Diputación Foral de Álava, Diputación Foral de Guipúzcoa ir Diputación Foral de Vizcaya priimtomis nuostatomis suteiktų mokesčių lengvatų atleidžiant nuo pelno mokesčio tam tikras naujai įsteigtas įmones, o bylose T-86/02–T-88/02 atmetė prašymą panaikinti 2001 m. gruodžio 20 d. Komisijos sprendimus 2003/28/EB, 2003/86/EB ir 2003/192/EB dėl 1993 m. Ispanijos įgyvendintų valstybės pagalbos schemų atleidžiant nuo pelno mokesčio atitinkamai Alavos (T-86/02), Biskajos (T-87/02) ir Gipuskoa (T-88/02) provincijose tam tikras naujai įsteigtas įmones (atitinkamai OL L 17, 2003, p. 20; OL L 40, 2003, p. 11 ir OL L 77, 2003, p. 1).

      Rezoliucinė dalis

               1.

               Atmesti apeliacinius skundus.

               2.

               Territorio Histórico de Vizcaya — Diputación Foral de Vizcaya, Territorio Histórico de Álava — Diputación Foral de Álava, Territorio Histórico de Guipúzcoa — Diputación Foral de Guipúzcoa ir Comunidad autónoma del País Vasco — Gobierno Vasco padengia vienodomis dalimis su šiais apeliaciniais skundais susijusias bylinėjimosi išlaidas.

               3.

               Ispanijos Karalystė padengia savo pačios bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 37, 2011 2 13.


title: Byla T-313/16: 2016 m. birželio 21 d. pareikštas ieškinys byloje Grupo Riberebro Integral ir Riberebro Integral/Komisija

text:
               8.8.2016

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 287/28

         2016 m. birželio 21 d. pareikštas ieškinys byloje Grupo Riberebro Integral ir Riberebro Integral/Komisija

   (Byla T-313/16)
   (2016/C 287/34)
   Proceso kalba: ispanų

      Šalys

      Ieškovės: Grupo Riberebro Integral, SL (Alfaro, Ispanija) ir Riberebro Integral, SA (Alfaro, Ispanija), atstovaujamos advokatų R. Allendesalazar Corcho ir A. Rincón García-Loygorri

      Atsakovė: Europos Komisija

      Reikalavimai

   Ieškovė Bendrojo Teismo prašo:

               —

               Pagal SESV 263 straipsnį panaikinti 2016 m. balandžio 6 d. Europos Komisijos sprendimą C(2016) 1933 final, susijusį su įsipareigojimų neįvykdymo procedūrą pagal Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo 101 straipsnį ir EEE susitarimo 53 straipsnį, byloje AT.39965 – Mushrooms, tiek, kiek jis susijęs su ieškovėms paskirta bauda, nes Europos Komisija padarė akivaizdžią vertimo klaidą vertindama faktines aplinkybes ir neatsižvelgė į pareiškėjų nemokumą (inability to pay).

               —

               Nepatenkinus pirmo reikalavimo, naudojantis neribota atsakomybe, suteikta Reglamento (EB) Nr. 1/2003 31 straipsnyje pagal SESV 261 straipsnį, pakeisti 2016 m. balandžio 6 d. Europos Komisijos sprendimo C(2016) 1933 final, susijusio su įsipareigojimų neįvykdymo procedūrą pagal Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo 101 straipsnį ir EEE susitarimo 53 straipsnį, byloje AT.39965 – Mushrooms 2 straipsnį ir sumažinti Riberebro skirtą baudą.

               —

               Priteisti iš Europos Komisijos bylinėjimosi šiame procese išlaidas.

      Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

   Ši byla kilo dėl atitinkamos įmonės pareikšto ieškinio Europos Komisijai dėl baudos už jos dalyvavimą kartelyje konservuotų grybų sektoriuje neskyrimo arba sumažinimo. Pagal sprendimo tekstą šis kartelis siekė sudaryti grybų rinką ir sutartinai nustatyti kainas.
   Pareiškėjos neginčija nei faktinių aplinkybių, nei jų teisinio vertinimo, nes per baudos neskyrimo arba sumažinimo procedūrą jos pripažino bendradarbiavusios ir atsakydamos į kaltinimus patvirtino pripažįstančios faktinių aplinkybių apibūdinimą ir teisinį vertinimą. Šiuo ieškiniu ginčijamas paskirtos baudos vertinimas ir proporcingumas.
   Grįsdamos ieškinį ieškovės remiasi dviem pagrindais.

               1.

               Pirmasis ieškinio pagrindas, susijęs su akivaizdžia vertinimo klaida.

                           —

                           Šiuo klausimu teigiama, kad dėl akivaizdžios klaidos buvo neteisingai įvertintos faktinės aplinkybės ir todėl buvo neatsižvelgta į ieškovių nemokumą (inability to pay). Iš tiesų paskyrus baudą, kyla grėsmė jų ekonominiam gyvybiškumui ir dėl to reikės sustabdyti bet kokią veiklą ir neatsižvelgiama į ekonomines ir socialines aplinkybes.

               2.

               Antrasis ieškinio pagrindas, susijęs su proporcingumo principo pažeidimu.

                           —

                           Šiuo klausimu teigiama, kad sprendime neatsižvelgiama į pareiškėjų produktų ribotą kiekį.


title: Byla C-144/13: 2013 m. kovo 21 d. Hoge Raad der Nederlanden (Nyderlandai) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje VDP Dental Laboratory NV, Staatssecretaris van Financiën

text:
               22.6.2013

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 178/2

         2013 m. kovo 21 d.Hoge Raad der Nederlanden (Nyderlandai) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje VDP Dental Laboratory NV, Staatssecretaris van Financiën

   (Byla C-144/13)
   2013/C 178/03
   Proceso kalba: olandų

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Hoge Raad der Nederlanden

      Šalys pagrindinėje byloje

      Kasatoriai: VDP Dental Laboratory NV, Staatssecretaris van Financiën

      Prejudiciniai klausimai

               1.

               Ar Šeštosios direktyvos (1) 17 straipsnio 1 ir 2 dalis aiškintinos taip, kad apmokestinamasis asmuo turi teisę į atskaitą pagal Šeštosios direktyvos 17 straipsnio 1 ir 2 dalis, jeigu pagal su direktyva nesuderinamą nacionalinės teisės nuostatą numatytas atleidimas nuo mokesčio (ir todėl negalima pasinaudoti teise į atskaitą)?

               2.

               Ar 2006 m. PVM direktyvos (2) 143 straipsnio a punktas ir 140 straipsnio a ir b punktai aiškintini taip, kad šiose nuostatose numatytos apmokestinimo PVM išimtys negalioja dantų protezų importui ir jų įsigijimui Bendrijos viduje? Jei ne, ar neapmokestinimas priklauso nuo to, kad dantų protezus iš užsienio tiekė dantų gydytojas arba dantų technikas ir (arba) dantų protezai iš užsienio buvo tiekti dantų gydytojui arba dantų technikui?

      (1)  1977 m. gegužės 17 d. Šeštoji Tarybos direktyva dėl valstybių narių apyvartos mokesčių įstatymų derinimo — Bendra pridėtinės vertės mokesčio sistema: vienodas vertinimo pagrindas (OL L 145, p. 1; 20054 m. specialusis leidimas lietuvių k., 9 sk., 1 t., p. 23).

      (2)  2006 m. lapkričio 28 d. Tarybos direktyva 2006/112/EB dėl pridėtinės vertės mokesčio bendros sistemos (OL L 347, p. 1).


title: Byla T-307/07 2007 m. rugpjūčio 14 d. pareikštas ieškinys byloje Hansgrohe prieš VRDT (AIRSHOWER)

text:
               6.10.2007

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 235/24

         2007 m. rugpjūčio 14 d. pareikštas ieškinys byloje Hansgrohe prieš VRDT (AIRSHOWER)

   (Byla T-307/07)
   (2007/C 235/44)
   Kalba, kuria surašytas ieškinys: vokiečių
   Šalys

      Ieškovė: Hansgrohe AG (Šiltachas, Vokietija), atstovaujama advokatų S. Weidert ir J. Zehnsdorf

      Atsakovė: Vidaus rinkos derinimo tarnyba (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui).
   Ieškovės reikalavimai

               —

               Panaikinti 2007 m. gegužės 31 d. Vidaus rinkos derinimo tarnybos pirmosios apeliacinės tarybos sprendimą byloje R 1281/2006-1 dėl Bendrijos prekių ženklo paraiškos Nr. 4869319;

               —

               priteisti iš VRDT bylinėjimosi išlaidas.

         Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

      Prašomas įregistruoti Bendrijos prekių ženklas: žodinis prekių ženklas AIRSHOWER 11 klasės prekėms (paraiška Nr. 4869319)

      Eksperto sprendimas: iš dalies atmesti paraišką

      Apeliacinės tarybos sprendimas: atmesti apeliaciją

      Ieškinio pagrindas: Reglamento (EB) Nr. 40/94 (1) 7 straipsnio 1 dalies b ir c punktų pažeidimas, nes prašomas įregistruoti prekių ženklas turi skiriamųjų požymių ir nėra apibūdinantis.

      (1)  1993 m. gruodžio 20 d. Tarybos reglamentas (EB) Nr. 40/94 dėl Bendrijos prekių ženklo (OL L 11, 1994, p. 1).


title: Byla C-213/09: 2010 m. lapkričio 25 d. Teisingumo Teismo (trečioji kolegija) sprendimas byloje ( Finanzgericht Hamburg (Vokietija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Barsoum Chabo prieš Hauptzollamt Hamburg-Hafen (Muitų sąjunga — Reglamentas (EB) Nr. 1719/2005 — Bendrasis muitų tarifas — Importo muitų išieškojimas — Perdirbtų maisto produktų importas — Konservuoti grybai — KN 2003 10 30 subpozicija — Apmokestinimas papildoma suma — Proporcingumo principas)

text:
               29.1.2011

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 30/5

         2010 m. lapkričio 25 d. Teisingumo Teismo (trečioji kolegija) sprendimas byloje (Finanzgericht Hamburg (Vokietija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Barsoum Chabo prieš Hauptzollamt Hamburg-Hafen

   (Byla C-213/09) (1)

   (Muitų sąjunga - Reglamentas (EB) Nr. 1719/2005 - Bendrasis muitų tarifas - Importo muitų išieškojimas - Perdirbtų maisto produktų importas - Konservuoti grybai - KN 2003 10 30 subpozicija - Apmokestinimas papildoma suma - Proporcingumo principas)
   2011/C 30/07
   Proceso kalba: vokiečių

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Finanzgericht Hamburg

      Šalys pagrindinėje byloje

      Ieškovas: Barsoum Chabo

      Atsakovė: Hauptzollamt Hamburg-Hafen

      Dalykas

   Prašymas priimti prejudicinį sprendimą — Finanzgericht Hamburg — 2005 m. spalio 27 d. Komisijos reglamentas (EB) Nr. 1719/2005, iš dalies keičiantis Tarybos reglamento (EEB) Nr. 2658/87 dėl tarifų ir statistinės prekių nomenklatūros bei dėl Bendrojo muitų tarifo I priedą (OL L 286, p. 1) galiojimas, kalbant apie papildomą sumą už 20031030000 subpozicijoje klasifikuojamų prekių importą — Konservuoti pievagrybiai — Proporcingumo principas

      Rezoliucinė dalis

   Išnagrinėjus pateiktą klausimą nebuvo nustatyta nieko, kas galėtų turėti įtakos 2005 m. spalio 27 d. Komisijos reglamentu (EB) Nr. 1719/2005, iš dalies keičiančiu Tarybos reglamento (EEB) Nr. 2658/87 dėl tarifų ir statistinės prekių nomenklatūros bei dėl Bendrojo muitų tarifo I priedą, nustatyto specifinio 222 EUR dydžio muito už kiekvienus 100 kg grynosios nusausinto produkto masės, taikomo importuojamiems minėtame priede esančios Kombinuotosios nomenklatūros 2003 10 30 subpozicijoje klasifikuojamiems konservuotiems Agaricus genties grybams, kurių kiekis viršija 2004 m. spalio 26 d. Komisijos reglamentu (EB) Nr. 1864/2004, atidarančiu iš trečiųjų šalių importuotų konservuotų grybų tarifinę kvotą ir nustatančiu jos administravimą, iš dalies pakeistu 2005 m. gruodžio 7 d. Reglamentu (EB) Nr. 1995/2005, atidarytą kvotą, galiojimui.

      (1)  OL C 205, 2009 8 29.


title: Byla T-40/09: 2016 m. kovo 1 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Advance Magazine Publishers/VRDT – Selecciones Americanas (VOGUE CAFÉ) (Bendrijos prekių ženklas — Protesto procedūra — Žodinis Bendrijos prekių ženklas VOGUE CAFÉ — Ankstesni nacionaliniai vaizdiniai prekių ženklai „Vogue“ ir „VOGUE studio“ ir vaizdinio Bendrijos prekių ženklo VOGUE paraiška — Ankstesnių prekių ženklų naudojimas iš tikrųjų — Reglamento (EB) Nr. 207/2009 42 straipsnio 2 dalis)

text:
               18.4.2016

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 136/24

         2016 m. kovo 1 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Advance Magazine Publishers/VRDT – Selecciones Americanas (VOGUE CAFÉ)

   (Byla T-40/09) (1)

   ((Bendrijos prekių ženklas - Protesto procedūra - Žodinis Bendrijos prekių ženklas VOGUE CAFÉ - Ankstesni nacionaliniai vaizdiniai prekių ženklai „Vogue“ ir „VOGUE studio“ ir vaizdinio Bendrijos prekių ženklo VOGUE paraiška - Ankstesnių prekių ženklų naudojimas iš tikrųjų - Reglamento (EB) Nr. 207/2009 42 straipsnio 2 dalis))
   (2016/C 136/33)
   Proceso kalba: anglų

      Šalys

      Ieškovė: Advance Magazine Publishers, Inc. (Niujorkas, Jungtinės Valstijos), atstovaujama baristerio T. Alkin

      Atsakovė: Vidaus rinkos derinimo tarnyba (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui), iš pradžių atstovaujama R. Pethke ir D. Botis, vėliau – I. Harrington

      Kita procedūros VRDT apeliacinėje taryboje šalis: Selecciones Americanas, SA (Sitges, Ispanija)

      Dalykas

   Ieškinys dėl 2008 m. lapkričio 19 d. VRDT ketvirtosios apeliacinės tarybos sprendimo (byla R 0280/2008-4), susijusio su protesto procedūra tarp Selecciones Americanas, SA ir Advance Magazine Publishers, Inc.

      Rezoliucinė dalis

               1.

               Nebėra pagrindo priimti sprendimo dėl prašymo panaikinti 2008 m. lapkričio 19 d. VRDT ketvirtosios apeliacinės tarybos sprendimą (byla R 0280/2008-4), kiek jame nuspręsta, kad yra tikimybė supainioti prašomą įregistruoti Bendrijos prekių ženklą VOGUE CAFÉ vaizdinį Ispanijos prekių ženklą „VOGUE studio“, įregistruotą Nr. 2529728.

               2.

               Atmesti likusią ieškinio dalį.

               3.

               Priteisti iš Advance Magazine Publishers, Inc. bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 82, 2009 4 4.


title: Byla F-50/11: 2012 m. balandžio 18 d. Tarnautojų teismo (trečioji kolegija) sprendimas byloje Buxton prieš Parlamentą (Viešoji tarnyba — Pareigūnai — Nuopelnų balų skyrimas — Tarnybinės veiklos vertinimo ataskaita — Darbas ne visą darbo dieną — Vienodas požiūris)

text:
               23.6.2012

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 184/21

         2012 m. balandžio 18 d. Tarnautojų teismo (trečioji kolegija) sprendimas byloje Buxton prieš Parlamentą

   (Byla F-50/11) (1)

   (Viešoji tarnyba - Pareigūnai - Nuopelnų balų skyrimas - Tarnybinės veiklos vertinimo ataskaita - Darbas ne visą darbo dieną - Vienodas požiūris)
   2012/C 184/43
   Proceso kalba: prancūzų

      Šalys

      Ieškovė: Dawn Cheryl Buxton (Liuksemburgas, Liuksemburgas), atstovaujama advokatų P. Nelissen Grade ir G. Leblanc

      Atsakovas: Europos Parlamentas, atstovaujamas S. Alves ir M. N. B. Rasmussen

      Dalykas

   Viešoji tarnyba — Prašymas panaikinti Paskyrimų tarnybos sprendimą skirti ieškovei tik vieną nuopelnų balą už 2009 m. vertinimo laikotarpį.

      Sprendimo rezoliucinė dalis

               1.

               Atmesti ieškinį.

               2.

               D. C. Buxton padengia savo pačios ir Europos Parlamento bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 186, 2011 6 25, p. 36.


title: Byla C-552/12 P: 2012 m. gruodžio 3 d. Graikijos Respublikos pateiktas apeliacinis skundas dėl 2012 m. spalio 4 d. Bendrojo Teismo (penktoji kolegija) priimto sprendimo byloje T-215/10 Graikijos Respublika prieš Komisiją

text:
               2.2.2013

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 32/9

         2012 m. gruodžio 3 d. Graikijos Respublikos pateiktas apeliacinis skundas dėl 2012 m. spalio 4 d. Bendrojo Teismo (penktoji kolegija) priimto sprendimo byloje T-215/10 Graikijos Respublika prieš Komisiją

   (Byla C-552/12 P)
   2013/C 32/13
   Proceso kalba: graikų

      Šalys

      Apeliantė: Graikijos Respublika, atstovaujama I. Chalkias ir E. Leftheriotou

      Kita proceso šalis: Europos Komisija

      Apeliantės reikalavimai

               —

               Graikijos Respublika Europos Sąjungos Teisingumo Teismo prašo panaikinti šį apeliacinį skundą ir panaikinti visą Bendrojo Teismo sprendimą remiantis tuo, kas išdėstyta toliau, ir priteisti iš Komisijos visas bylinėjimosi išlaidas.

      Apeliacinio skundo pagrindai ir pagrindiniai argumentai

               —

               Kiek tai susiję su koregavimais medvilnės sektoriuje ir, būtent, dėl pagalbos schemos medvilnės gamybai suderinamumo su integruota valdymo ir kontrolės sistema (SIGC), Graikijos Respublika nurodo šiuos motyvus dėl panaikinimo:

                           —

                           Sąjungos teisės pažeidimas: klaidingas Reglamento (EB) Nr. 1051/2001 6, 7 ir 17 straipsnių bei Reglamento (EB) Nr. 1591/2001 10 straipsnio 1 dalies ir 2 dalies c bei e punktų aiškinimas ir taikymas; nepakankamas motyvavimas; proporcingumo principo pažeidimas.

                           —

                           Sąjungos teisės pažeidimas: klaidingas Reglamento (EB) Nr. 1051/2001 17 straipsnio nuostatų aiškinimas ir taikymas; nepakankamas ir prieštaringas motyvavimas.

               —

               Kalbant apie aplinkosaugos priemones, nurodytini šie motyvai dėl panaikinimo:

                           —

                           Sąjungos teisės pažeidimas: klaidingas nuorodų ir proporcingumo principo aiškinimas ir taikymas; nemotyvavimas.

                           —

                           Sąjungos teisės pažeidimas: klaidingas Reglamento (EB) Nr. 1051/2001 7 straipsnio 4 dalies ir reglamentų (EB) Nr. 1123/2009, 903/2005 ir 871/2006 aiškinimas ir taikymas; nepakankamas motyvavimas.

                           —

                           Teisės į gynybą pažeidimas; nepakankamas motyvavimas.

               —

               Kalbant apie koregavimus kaimo plėtros sektoriuje, nurodytini šie motyvai dėl panaikinimo:

                           —

                           klaidingas Reglamento (EB) Nr. 1663/1995 8 straipsnio 1 ir 2 dalių aiškinimas, be to, nepakankamas ir (arba) prieštaringas motyvavimas

               —

               Kalbant apie koregavimus pagalbos labiausiai nepasiturintiems sektoriuje, Graikijos Respublika nurodo šį motyvą dėl panaikinimo:

                           —

                           klaidingas Reglamento (EB) Nr. 3149/92 3 straipsnio 2 dalies aiškinimas; nepakankamas ir (arba) prieštaringas motyvavimas; proporcingumo principo pažeidimas; procesinės lygybės ir teisingos įrodinėjimo naštos pasidalijimo taisyklių klaidingas aiškinimas ir taikymas; proceso taisyklių pažeidimas Bendrajame Teisme, turėjęs įtakos Graikijos Respublikos interesams.


title: Byla F-110/05  2006 m. gegužės 18 d.  Tarnautojų teismo nutartis Eerola  prieš  Komisiją

text:
               1.7.2006

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 154/29

         2006 m. gegužės 18 d. Tarnautojų teismo nutartis Eerola prieš Komisiją
   (Byla F-110/05) (1)

   (2006/C 154/67)

      Proceso kalba: prancūzų

   Pirmosios kolegijos pirmininkas 2006 m. gegužės 18 d. nutartimi nurodė išbraukti bylą iš registro.

      (1)  OL C 48, 2006 2 25.


title: Byla C-495/15: 2016 m. lapkričio 10 d. Teisingumo Teismo pirmininko nutartis byloje Europos Komisija/Portugalijos Respublika, palaikoma Ispanijos Karalystės, Nyderlandų Karalystės

text:
               27.2.2017

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 63/22

         2016 m. lapkričio 10 d. Teisingumo Teismo pirmininko nutartis byloje Europos Komisija/Portugalijos Respublika, palaikoma Ispanijos Karalystės, Nyderlandų Karalystės

   (Byla C-495/15) (1)

   (2017/C 063/30)
   Proceso kalba: portugalų
   Teisingumo Teismo pirmininkas nutartimi nurodė išbraukti bylą iš registro.

      (1)  OL C 371, 2015 11 9.


title: 2005 m. gruodžio 13 d.  Teisingumo Teismo sprendimas (didžioji kolegija), Byloje C-446/03 (dėl  High Court of Justice (England & Vales), Chancery Division  prašymo priimti prejudicinį sprendimą):  Marks & Spencer plc prieš David Halsey (Her Majesty's Inspector of Taxes)  (EB 43 ir EB 48 straipsniai — Pelno mokestis — Bendrovių grupės — Mokestinė lengvata — Patronuojančių bendrovių pelnas — Dukterinės bendrovės rezidentės patirtų nuostolių išskaičiavimas — Leidimas — Dukterinės bendrovės nerezidentės kitoje valstybėje narėje patirtų nuostolių išskaičiavimas — Atsisakymas)

text:
               11.2.2006

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 36/5

      TEISINGUMO TEISMO SPRENDIMAS

   (didžioji kolegija)
   2005 m. gruodžio 13 d.
   Byloje C-446/03 (dėl High Court of Justice (England & Vales), Chancery Division prašymo priimti prejudicinį sprendimą): Marks & Spencer plc prieš David Halsey (Her Majesty's Inspector of Taxes)
       (1)

   (EB 43 ir EB 48 straipsniai - Pelno mokestis - Bendrovių grupės - Mokestinė lengvata - Patronuojančių bendrovių pelnas - Dukterinės bendrovės rezidentės patirtų nuostolių išskaičiavimas - Leidimas - Dukterinės bendrovės nerezidentės kitoje valstybėje narėje patirtų nuostolių išskaičiavimas - Atsisakymas)
   (2006/C 36/09)
   Proceso kalba: anglų
   Byloje C-446/03 dėl 2003 m. liepos 16 d.High Court of Justice (England & Vales), Chancery Division (Jungtinė Karalystė) sprendimu, kurį Teisingumo Teismas gavo 2003 m. spalio 22 d., pagal EB 234 straipsnį pateikto prašymo priimti prejudicinį sprendimą byloje Marks & Spencer plc prieš David Halsey (Her Majesty's Inspector of Taxes), Teisingumo Teismas (didžioji kolegija), kurį sudaro pirmininkas V. Skouris, kolegijos pirmininkai P. Jann, C. W. A. Timmermans ir A. Rosas ir teisėjai C. Gulmann (pranešėjas), A. La Pergola, J.-P. Puissochet, R. Schintgen, N. Colneric, J. Klučka, U. Lõhmus, E. Levits ir A. Ó Caoimh; generalinis advokatas M. Poiares Maduro, sekretorė K. Sztranc, vyriausioji administratorė, 2005 m. gruodžio 13 d. priėmė sprendimą, kurio rezoliucinėje dalyje nurodyta:
   EB 43 ir EB 48 straipsniai pagal šiuo metu galiojančią Bendrijos teisę nedraudžia valstybės narės teisės aktų, kurie neleidžia patronuojančiai bendrovei rezidentei išskaičiuoti iš savo apmokestinamojo pelno kitoje valstybėje narėje įsteigtos dukterinės bendrovės pastarojoje valstybėje patirtų nuostolių, nors šie teisės aktai suteikia tokią galimybę dukterinės bendrovės rezidentės patirtų nuostolių atžvilgiu. Vis dėlto nesuteikimas tokios galimybės patronuojančiai bendrovei rezidentei, pirma, kai dukterinė bendrovė nerezidentė išnaudojo atsižvelgimo į nuostolius galimybes, kurios egzistuoja jos valstybėje, paprašydama mokesčio sumažinimo atitinkamais mokestiniais metais bei ankstesniais mokestiniais metais, ir, antra, kai nėra galimybių į užsienio dukterinės bendrovės nuostolius atsižvelgti valstybėje, kurioje ji įsteigta, vėlesniais jos ar trečiojo asmens, kai pastarajam perleidžiama dukterinė bendrovė, verslo metais, prieštarauja EB 43 ir EB 48 straipsniams.

      (1)  OL C 304, 2003 12 13.


title: Byla T-559/13: 2015 m. birželio 3 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Giovanni Cosmetics/VRDT – Vasconcelos & Gonçalves (GIOVANNI GALLI) (Bendrijos prekių ženklas — Protesto procedūra — Vaizdinio Bendrijos prekių ženklo GIOVANNI GALLI paraiška — Ankstesnis žodinis Bendrijos prekių ženklas GIOVANNI — Santykinis atmetimo pagrindas — Galimybės supainioti nebuvimas — Reglamento (EB) Nr. 207/2009 8 straipsnio 1 dalies b punktas — Vardo ir pavardės skiriamasis požymis)

text:
               20.7.2015

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 236/36

         2015 m. birželio 3 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Giovanni Cosmetics/VRDT – Vasconcelos & Gonçalves (GIOVANNI GALLI)

   (Byla T-559/13) (1)

   ((Bendrijos prekių ženklas - Protesto procedūra - Vaizdinio Bendrijos prekių ženklo GIOVANNI GALLI paraiška - Ankstesnis žodinis Bendrijos prekių ženklas GIOVANNI - Santykinis atmetimo pagrindas - Galimybės supainioti nebuvimas - Reglamento (EB) Nr. 207/2009 8 straipsnio 1 dalies b punktas - Vardo ir pavardės skiriamasis požymis))
   (2015/C 236/48)
   Proceso kalba: anglų

      Šalys

      Ieškovė: Giovanni Cosmetics, Inc. (Rancho Dominguez, Kalifornija, Jungtinės Valstijos) atstovaujama advokatų J. van den Berg ir M. Meddens-Bakker

      Atsakovė: Vidaus rinkos derinimo tarnyba (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui), atstovaujama M. Rajh

      Kita procedūros VRDT apeliacinėje taryboje šalis: Vasconcelos & Gonçalves, SA (Lisabona, Portugalija)

      Dalykas

   Ieškinys, pareikštas dėl 2013 m. rugpjūčio 13 d. VRDT antrosios apeliacinės tarybos sprendimo (byla R 1189/2012-2), susijusio su protesto procedūra tarp Giovanni Cosmetics, Inc. ir Vasconcelos & Gonçalves, SA.

      Rezoliucinė dalis

               1.

               Atmesti ieškinį.

               2.

               Priteisti iš Giovanni Cosmetics, Inc. bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 24, 2014 1 25.


title: Byla T-39/06: 2011 m. spalio 5 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Transcatab prieš Komisiją (Konkurencija — Karteliai — Italijos žaliavinio tabako pirkimo ir pirminio perdirbimo rinka — Sprendimas, kuriuo konstatuojamas EB 81 straipsnio pažeidimas — Kainų nustatymas ir rinkos padalijimas — Neteisėtų veiksmų inkriminavimas — Baudos — Proporcingumas — Pažeidimo sunkumas ir trukmė — Lengvinančios aplinkybės — Bendradarbiavimas)

text:
               19.11.2011

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 340/15

         2011 m. spalio 5 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Transcatab prieš Komisiją

   (Byla T-39/06) (1)

   (Konkurencija - Karteliai - Italijos žaliavinio tabako pirkimo ir pirminio perdirbimo rinka - Sprendimas, kuriuo konstatuojamas EB 81 straipsnio pažeidimas - Kainų nustatymas ir rinkos padalijimas - Neteisėtų veiksmų inkriminavimas - Baudos - Proporcingumas - Pažeidimo sunkumas ir trukmė - Lengvinančios aplinkybės - Bendradarbiavimas)
   2011/C 340/29
   Proceso kalba: italų

      Šalys

      Ieškovė: Transcatab SpA (Kazerta, Italija), atstovaujama advokatų C. Osti ir A. Prastaro

      Atsakovė: Europos Komisija, iš pradžių atstovaujama F. Amato, vėliau — V. Di Bucci ir, galiausiai, É. Gipsini Fournier ir L. Malferrari, padedamų advokato F. Ruggeri Laderchi

      Dalykas

   Pagrindinis prašymas iš dalies panaikinti 2005 m. spalio 20 d. Komisijos sprendimą C(2005) 4012 galutinis dėl procedūros pagal [EB] 81 straipsnio 1 dalį (byla COMP/C.38.281/B.2 — Žaliavinis tabakas — Italija) ir papildomas prašymas sumažinti šiuo sprendimu Transcatab skirtą baudą ir, galiausiai, priešpriešinis Komisijos prašymas padidinti minėtą baudą.

      Sprendimo rezoliucinė dalis

               1.

               Atmesti ieškinį.

               2.

               Atmesti Europos Komisijos pateiktą priešpriešinį ieškinį.

               3.

               Transcatab SpA padengia savo bylinėjimosi išlaidas ir 90 % Komisijos patirtų išlaidų.

               4.

               Komisija padengia 10 % savo bylinėjimosi išlaidų.

      (1)  OL C 86, 2006 4 8.


title: Byla C-79/11: 2012 m. liepos 12 d. Teisingumo Teismo (antroji kolegija) sprendimas ( Tribunale di Firenze (Italija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) baudžiamojoje byloje prieš Maurizio Giovanardi ir kt. (Policijos ir teismų bendradarbiavimas baudžiamosiose bylose — Pamatinis sprendimas 2001/220/TVR — Nukentėjusiųjų padėtis baudžiamosiose bylose — Direktyva 2004/80/EB — Kompensacija nusikaltimų aukoms — Juridinio asmens atsakomybė — Kompensacija baudžiamojoje byloje)

text:
               22.9.2012

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 287/10

         2012 m. liepos 12 d. Teisingumo Teismo (antroji kolegija) sprendimas (Tribunale di Firenze (Italija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) baudžiamojoje byloje prieš Maurizio Giovanardi ir kt.
   (Byla C-79/11) (1)

   (Policijos ir teismų bendradarbiavimas baudžiamosiose bylose - Pamatinis sprendimas 2001/220/TVR - Nukentėjusiųjų padėtis baudžiamosiose bylose - Direktyva 2004/80/EB - Kompensacija nusikaltimų aukoms - Juridinio asmens atsakomybė - Kompensacija baudžiamojoje byloje)
   2012/C 287/15
   Proceso kalba: italų

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Tribunale di Firenze

      Šalys pagrindinėje baudžiamojoje byloje

   Maurizio Giovanardi, Andrea Lastini, Filippo Ricci, Vito Piglionica, Massimiliano Pempori, Gezim Lakja, Elettrifer Srl, Rete Ferroviaria Italiana SpA

      Dalykas

   Prašymas priimti prejudicinį sprendimą — Tribunale Ordinario di Firenze — 2001 m. kovo 15 d. Tarybos pamatinio sprendimo 2001/220/TVR dėl nukentėjusiųjų padėties baudžiamosiose bylose (OL L 82, p. 1; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 19 sk., 4 t., p. 72) 2, 3 ir 8 straipsnių aiškinimas — 2004 m. balandžio 29 d. Tarybos direktyvos 2004/80/EB dėl kompensacijos nusikaltimų aukoms (OL L 261, p. 15; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 19 sk., 7 t., p. 65) 9 straipsnio aiškinimas — Juridinių asmenų baudžiamoji atsakomybė — Nukentėjusiojo nuo nusikalstamos veikos teisė, kad sukeltą žalą per baudžiamąjį procesą atlygintų netiesiogiai už ją atsakingas juridinis asmuo

      Rezoliucinė dalis

   2001 m. kovo 15 d. Tarybos pamatinio sprendimo 2001/220/TVR dėl nukentėjusiųjų padėties baudžiamosiose bylose 9 straipsnio 1 dalis turi būti aiškinama taip, jog pagal šią nuostatą nedraudžiama juridinių asmenų atsakomybės sistemoje, kaip antai aptariama pagrindinėje byloje, nustatyti, kad nukentėjusysis nuo nusikaltimo negali per baudžiamosios bylos nagrinėjimą prašyti, kad administracinį pažeidimą padaręs juridinis asmuo atlygintų tiesiogiai tuo nusikaltimu padarytą žalą.

      (1)  OL C 120, 2011 4 16.


title: Byla T-145/06 2009 m. vasario 4 d. Pirmosios instancijos teismo sprendimas byloje Omya prieš Komisiją (Konkurencija — Koncentracija — Prašymas pateikti informacijos — Reglamento (EB) Nr. 139/2004 11 straipsnio 3 dalis — Prašomos informacijos būtinumas — Proporcingumas — Protingas terminas — Piktnaudžiavimas įgaliojimais — Teisėtų lūkesčių pažeidimas)

text:
               21.3.2009

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 69/35

         2009 m. vasario 4 d. Pirmosios instancijos teismo sprendimas byloje Omya prieš Komisiją

   (Byla T-145/06) (1)

   (Konkurencija - Koncentracija - Prašymas pateikti informacijos - Reglamento (EB) Nr. 139/2004 11 straipsnio 3 dalis - Prašomos informacijos būtinumas - Proporcingumas - Protingas terminas - Piktnaudžiavimas įgaliojimais - Teisėtų lūkesčių pažeidimas)
   (2009/C 69/81)
   Proceso kalba: anglų
   Šalys

      Ieškovė: Omya AG (Oftringenas, Šveicarija), atstovaujama solisitorių Ch. Ahlborn ir C. Berg, advokato C. Pinto Correia ir QC J. Flynn

      Atsakovė: Europos Bendrijų Komisija, atstovaujama V. Di Bucci, X. Lewis, R. Sauer, A. Whelan ir F. Amato, vėliau V. Di Bucci, X. Lewis, R. Sauer ir A. Whelan
   Dalykas
   Ieškinys dėl 2006 m. kovo 8 d. Komisijos sprendimo, priimto pagal 2004 m. sausio 20 d. Tarybos reglamento (EB) Nr. 139/2004 dėl koncentracijų tarp įmonių kontrolės (OL L 24, p. 1) 11 straipsnio 3 dalį, kuriuo prašoma pataisyti informaciją pateiktą nagrinėjant bylą COMP/M.3796 (Omya/J.M.Huber PCC).
   Sprendimo rezoliucinė dalis

               1.

               Atmesti ieškinį.

               2.

               Omya AG padengia bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 165, 2006 7 15.