title: Byla T-760/20: 2020 m. gruodžio 21 d. pareikštas ieškinys – Jakeliūnas/ESMA

text:
               2021 3 1

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 72/29

      2020 m. gruodžio 21 d. pareikštas ieškinys – Jakeliūnas/ESMA
      (Byla T-760/20)
      (2021/C 72/41)
      Proceso kalba: lietuvių

         Šalys

         Ieškovas: Stasys Jakeliūnas (Vilnius, Lietuva), atstovaujamas advokato R. Paukštės

         Atsakovė: Europos vertybinių popierių ir rinkų institucija (ESMA)

         Reikalavimai

      Ieškovas Bendrojo Teismo prašo:

                  —

                  pripažinti, kad ESMA 2020 m. spalio 30 m. raštu ESMA22-105-1261 pateiktas atsisakymas patenkinti ieškovo 2020 m. rugsėjo 30 d. prašymą pradėti tyrimą dėl galimo manipuliavimo rinka (toliau – prašymas) yra nepagrįstas;

                  —

                  įpareigoti ESMA iš naujo įvertinti prašymą;

                  —

                  priteisti iš ESMA bylinėjimosi išlaidas.

         Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

      Grįsdamas ieškinį ieškovas remiasi trimis pagrindais.

                  1.

                  Pirmasis pagrindas grindžiamas tuo, kad:

                              —

                              Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2003/6/EB (1) reguliavimas apima prašyme nurodytus galimus pažeidimus;

                              —

                              nuo priėmimo ši buvo koordinuojama ir prižiūrima Europos Sąjungos lygmeniu. Tai numatė ir Komisijos direktyva 2003/124/EB (2);

                              —

                              Europos Parlamento ir Tarybos reglamentu (ES) Nr. 1095/2010 (3) buvo įsteigta ESMA, kuri faktiškai perėmė iki tol veikusių Europos vertybinių popierių priežiūros organų funkcijas ir tapo atsakinga už sėkmingą į Direktyvos 2003/6/EB įgyvendinimą ir priežiūrą bei investuotojų apsaugą;

                              —

                              Direktyva 2003/6/EB panaikinta nuo 2016 m. liepos 3 d.;

                              —

                              Todėl ESMA turi pareigą tirti iki jos įsteigimo galimai padarytus Direktyvos 2003/6/EB pažeidimus.

                  2.

                  Antrasis pagrindas susijęs su tuo, kad ieškovo prašymas nėra grindžiamas poreikiu taikyti Europos Parlamento ir Tarybos reglamentą (ES) 2016/1011 (4) ir Europos Parlamento ir Tarybos reglamentą (ES) Nr. 596/2014 (5), kuriais ESMA grindė savo atsisakymą.

                  3.

                  Trečiasis pagrindas grindžiamas tuo, kad:

                              —

                              ESMA per siaurai ir nelanksčiai aiškina Direktyvą 2003/6/EB ir nepagrįstai riboja jos taikymo galimybes. Aplinkybė, kad Reglamentu (ES) Nr. 596/2014 buvo išplėstas ir patikslintas šios direktyvos reglamentavimas, savaime nereiškia, kad ji neapėmė prašyme nurodytų galimų manipuliavimo rinka atvejų ir neturi būti jiems taikoma;

                              —

                              ESMA ignoravo jai pateiktą informaciją apie galimus neatskleistus bankų interesų konfliktus, rodančią, kad galimai buvo pažeistos Direktyvos 2003/6/EB 1 straipsnio 2 dalies c punkto ir 6 straipsnio 5 dalies nuostatos.

         (1)  2003 m. sausio 28 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2003/6/EB dėl prekybos vertybiniais popieriais, pasinaudojant viešai neatskleista informacija, ir manipuliavimo rinka (piktnaudžiavimo rinka) (OL L 96, 2003, p. 16; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 6 sk., 4 t., p. 367).

         (2)  2003 m. gruodžio 22 d. Komisijos direktyva 2003/124/EB, įgyvendinanti Europos Parlamento ir Tarybos direktyvą 2003/6/EB dėl viešai neatskleistos informacijos ir viešo jos atskleidimo bei manipuliavimo rinka apibrėžimo (OL L 339, 2003, p. 70; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 6 sk., 6 t., p. 348).

         (3)  2010 m. lapkričio 24 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (ES) Nr. 1095/2010, kuriuo įsteigiama Europos priežiūros institucija (Europos vertybinių popierių ir rinkų institucija) ir iš dalies keičiamas Sprendimas Nr. 716/2009/EB bei panaikinamas Komisijos sprendimas 2009/77/EB (OL L 331, 2010, p. 84).

         (4)  2016 m. birželio 8 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (ES) 2016/1011 dėl indeksų, kurie kaip lyginamieji indeksai naudojami finansinėse priemonėse ir finansinėse sutartyse arba siekiant įvertinti investicinių fondų veiklos rezultatus, kuriuo iš dalies keičiami direktyvos 2008/48/EB ir 2014/17/ES bei Reglamentas (ES) Nr. 596/2014 (OL L 171, 2016, p. 1).

         (5)  2014 m. balandžio 16 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (ES) Nr. 596/2014 dėl piktnaudžiavimo rinka (Piktnaudžiavimo rinka reglamentas) ir kuriuo panaikinama Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2003/6/EB ir Komisijos direktyvos 2003/124/EB, 2003/125/EB ir 2004/72/EB (OL L 173, 2014, p. 1).


title: Byla T-775/20: 2020 m. gruodžio 24 d. pareikštas ieškinys byloje PB / Komisija

text:
               2021 3 1

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 72/30

      2020 m. gruodžio 24 d. pareikštas ieškinys byloje PB / Komisija

      (Byla T-775/20)
      (2021/C 72/42)
      Proceso kalba: prancūzų

         Šalys

         Ieškovas: PB, atstovaujamas advokatų L. Levi ir M. Vandenbussche

         Atsakovė: Europos Komisija

         Reikalavimai

      Ieškovas Bendrojo Teismo prašo:

                  —

                  pripažinti šį ieškinį priimtinu ir pagrįstu;

            todėl:

                  —

                  panaikinti 2020 m. spalio 22 d. Komisijos sprendimą, apie kurį pranešta 2020 m. spalio 23 d., patvirtinantį ieškovo atžvilgiu administracinę priemonę, kuria siekiama iš jo susigrąžinti sumą, kuri buvo tariamai nepagrįstai išmokėta [HB] pagal sutartis TACIS/2006/101-510 ir CARDS/2008/166-429;

                  —

                  prireikus, nurodyti Komisijai grąžinti visas pagal minėtą sprendimą iš jos išieškotas sumas, kartu su delspinigiais, apskaičiuotais pagal Europos centrinio banko nustatytą palūkanų normą, padidinus juos 7 procentiniais vienetais;

                  —

                  nurodyti sumokėti 10 000 EUR sumą žalos ir delspinigių atlyginimui, paliekant galimybę šią sumą patikslinti;

                  —

                  priteisti iš Komisijos bylinėjimosi išlaidas.

         Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

      Grįsdamas ieškinį ieškovas remiasi dešimčia pagrindų.

                  1.

                  Pirmasis ieškinio pagrindas grindžiamas OLAF ataskaitose pateiktų išvadų neteisėtumu ir šiai bendrovei, kuriai vadovauja ieškovas, priskiriamais pažeidimais. Šiuo klausimu ieškovas mano, kad jam priskiriami pažeidimai yra neatsiejami nuo šiai jo vadovaujamai bendrovei, kuri juos ginčijo dviem ieškiniais, priskiriamų pažeidimų (bylos T-795/19 ir T-796/19, HB / Komisija), ir teigia, kad jeigu Bendrasis Teismas turėtų patvirtinti OLAF ataskaitų ir (arba) 2019 m. spalio 15 d. sprendimų neteisėtą pobūdį minėtose bylose, šios išvados neišvengiamai reikštų, kad ginčijamas sprendimas šioje byloje yra neteisėtas.

                  2.

                  Antrasis ieškinio pagrindas grindžiamas tariamos reikalavimo teisės senatimi ir bet kuriuo atveju protingo laikotarpio pažeidimu, taip pat 2002 m. birželio 25 d. Tarybos reglamento (EB, Euratomas) Nr. 1605/2002 dėl Europos Bendrijų bendrajam biudžetui taikomo finansinio reglamento (OL L 248, 2002, p. 1; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 1 sk., 4 t., p. 74; toliau – 2002 m. finansinis reglamentas) 73a straipsnio 1 dalies pažeidimu, teisės į gerą administravimą, įtvirtintos Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijos (toliau – Chartija) 41 straipsnyje, pažeidimu ir Europos žmogaus teisių ir pagrindinių laisvių apsaugos konvencijos (toliau – EŽTK) 6 straipsnio pažeidimu. Anot ieškovo, skolinio reikalavimo, kurį Komisija teigia turinti jos atžvilgiu, penkerių metų senaties terminas, numatytas 2002 m. finansinio reglamento 73a straipsnyje, pasibaigė, ir bet kuriuo atveju ginčijamo sprendimo priėmimo terminas ir su juo susijusi debeto aviza yra akivaizdžiai neteisėti ir pažeidžia Chartijos 41 straipsnį ir EŽTK 6 straipsnio 1 dalį, kiek šiame straipsnyje numatyta pagrindinė teisė, kuri yra taip pat ir vienas iš bendrųjų teisės principų.

                  3.

                  Trečiasis ieškinio pagrindas grindžiamas teisėto teisinio pagrindo nebuvimu ir nullum crimen, nulla poena sine lege principo ir švelnesnio baudžiamojo įstatymo taikymo principo pažeidimu. Ieškovas mano, kad pagal 2002 m. Finansinio reglamento 103 straipsnį tik rangovas, tai yra bendrovė, kuriai jis vadovauja, gali būti išieškojimo subjektu. Taip atsakovė taip pat pažeidė švelniausio baudžiamojo įstatymo taikymo principą arba dar bausmių teisėtumo principą, įtvirtintą Chartijos 49 straipsnyje, siekdama nustatyti griežtesnį teisinį įpareigojimą, negu numatyta 2002 m. Finansiniame reglamente. Be to, ieškovas teigia, kad jis nėra ūkio subjektas, kad jis iš tariamų pažeidimų negavo jokios naudos, jam nebuvo skirtas joks perkančiosios organizacijos mokėjimas, ir jis tikrai negavo naudos, kuri atitiktų visą atitinkamų dviejų viešųjų pirkimų vertę.

                  4.

                  Ketvirtasis ieškinio pagrindas grindžiamas 2017 m. spalio 5 d.tribunal de première instance de Bruxelles (Belgija) sprendimo ir principo „baudžiamoji byla sustabdo administracinės bylos nagrinėjimą“ pažeidimu. Ieškovas tvirtina, kad Komisija privalo atsižvelgti į 2017 m. spalio 5 d. Belgijos baudžiamųjų bylų teismo priimtą sprendimą, kuriame šis nutarė, kad nesant įrodymų, galinčių patvirtinti inkriminuojamas faktines aplinkybes, persekiojimas buvo nepriimtinas. Komisija, kuri pateikė civilinį ieškinį baudžiamųjų bylų teisme, nusprendusi, prieš priimdama sprendimą dėl susigrąžinimo, palaukti, kol bus priimtas sprendimas Belgijoje vykdomame procese, privalo atsižvelgti į šį sprendimą ir nacionalinio teismo išvadas, net jeigu Belgijos teismo sprendimas neturėtų res judicata galios Komisijos atžvilgiu.

                  5.

                  Penktasis ieškinio pagrindas grindžiamas ginčijamame sprendime padarytomis akivaizdžiomis vertinimo klaidomis. Ieškovas šiuo klausimu pabrėžia, kad inkriminuojamos faktinės aplinkybės nėra akivaizdžiai pagrįstos ir kad akivaizdžiai neegzistuoja a fortiori rimtų pažeidimų. Jo teigimu, ginčijamas sprendimas paremtas dviem OLAF ataskaitomis, o atsakovės kaltinimai nėra įrodyti ir bet kuriuo atveju yra akivaizdžiai klaidingi.

                  6.

                  Šeštasis ieškinio pagrindas grindžiamas faktu, kad ieškovas negalėjo būti laikomas atsakingu už pažeidimus, kurie jam priskiriami remiantis Belgijos įmonių teise. Šiuo klausimu jis teigia, kad jo vadovaujama bendrovė yra privati pagal Belgijos teisę įsteigta ribotos atsakomybės bendrovė, kurios ypatybė yra ta, kad vadovas ar vadovai nėra asmeniškai atsakingi už bendrovės vardu prisiimtus įsipareigojimus ir jo (jų) turtas negali būti naudojamas siekiant padengti bendrovės skolas.

                  7.

                  Septintasis ieškinio pagrindas grindžiamas gynybos teisių pažeidimu, motyvuojant tuo, kad prie išankstinių informacinių laiškų pridėtos OLAF ataskaitos tuo metu jau buvo užtušuotos ir buvo neįskaitomos, todėl ieškovas negalėjo jų suprasti ir paskui pateikti naudingas pastabas.

                  8.

                  Aštuntasis ieškinio pagrindas grindžiamas gero administravimo principo, sąžiningo sutarčių vykdymo principo pažeidimu ir draudimo „piktnaudžiauti teise“ principo nepaisymu, nes Komisijos veiksmai buvo neatidūs ir šališki.

                  9.

                  Devintasis ieškinio pagrindas susijęs su neteisėtumu grindžiamu prieštaravimu dėl Finansinio reglamento 103 straipsnio, pažeidusio bendrojo nepagrįsto praturtėjimo draudimo principą, neteisėtumo. Ieškovas mano, kad šis straipsnis suteikia galimybę institucijai išieškoti visas sumas, kurios buvo sumokėtos per visą sutarties vykdymo laikotarpį, net jeigu ji buvo visiškai rangovo įvykdyta, o tai reiškia, kad institucija gali taip pat gauti visas rangovo paslaugas, už kurias jam nereikia sumokėti. Šis straipsnis turi būti pripažintas neteisėtu, nes jis leidžia, be pateisinimo, institucijai pagerinti savo turtą rangovo sąskaita.

                  10.

                  Dešimtasis subsidiariai pateiktas ieškinio pagrindas grindžiamas 2002 m. Finansinio reglamento 103 straipsnio ir proporcingumo principo pažeidimu. Ieškovo manymu, institucijos vertinimas turi būti atliekamas pagal 2002 m. Finansinio reglamento 103 straipsnį, o tai reiškia, kad Komisija negali taikyti kelių nuobaudų, nes minėtame straipsnyje nustatomas nuobaudų, kurios nėra kumuliacinės, sąrašas. Be to, atlikdama šį vertinimą institucija turi užsitikrinti, kad jos sprendimas yra proporcingas atitinkamo pažeidimo sunkumui, atsižvelgiant į proporcingumo principą, kuris yra gero administravimo principo, privalomo vykdant sutartis, išraiška, tačiau šioje byloje taip nebuvo.


title: Byla T-10/21: 2021 m. sausio 9 d. pareikštas ieškinys byloje Griesbeck / Parlamentas

text:
               2021 3 1

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 72/32

      2021 m. sausio 9 d. pareikštas ieškinys byloje Griesbeck / Parlamentas

      (Byla T-10/21)
      (2021/C 72/43)
      Proceso kalba: prancūzų

         Šalys

         Ieškovė: Nathalie Griesbeck (Ancy-sur-Moselle, Prancūzija), atstovaujama advokatų J.-L. Teheux, J.-M. Rikkers ir G. Selnet

         Atsakovas: Europos Parlamentas

         Reikalavimai

      Ieškovė Bendrojo Teismo prašo:
      pirmiausia:

                  —

                  panaikinti 2020 m. spalio 5 d. Europos Parlamento biuro sprendimą
                  ir atitinkamai

                  —

                  panaikinti 2019 m. spalio 18 d. Europos Parlamento generalinio sekretoriaus sprendimą ir vėlesnę debeto avizą,

            jei šis prašymas nebūtų patenkintas:

                  —

                  panaikinti 2020 m. spalio 5 d. Europos Parlamento biuro sprendimą
                  ir atitinkamai

                  —

                  panaikinti 2019 m. spalio 18 d. Europos Parlamento generalinio sekretoriaus sprendimą ir teisingai sumažinti vėlesnės debeto avizos sumą,

            bet kokiu atveju:

                  —

                  suteikti ieškovei galimybę pateikti papildomas pastabas vėlesniu pareiškimu,

                  —

                  priteisti iš Europos Parlamento bylinėjimosi išlaidas.

         Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

      Grįsdama ieškinį ieškovė remiasi trimis pagrindais.

                  1.

                  Ieškinio pirmasis pagrindas grindžiamas tuo, kad Parlamentas padarė šias vertinimo klaidas. Visų pirma jis atmetė prielaidą, kad atitinkamos padėjėjos konkrečios darbo sąlygos galėtų turėti įtakos jos darbo įrodymui. Be to, jis neatsižvelgė į tai, kad nuo atitinkamų įvykių praėjo daug laiko, todėl dalies įrodymų nebeliko. Galiausiai Parlamentas nenagrinėjo ieškovės pateiktų įrodymų.

                  2.

                  Ieškinio antrasis pagrindas grindžiamas įrodinėjimo pareigos perkėlimu ir teisės į teisingą bylos nagrinėjimą pažeidimu. Šiuo klausimu ieškovė iš esmės teigia, kad ne jai tenka pareiga įrodyti, kad jos padėjėja dirbo.

                  3.

                  Ieškinio trečiasis pagrindas grindžiamas proporcingumo principo pažeidimu tiek, kiek biuras nusprendė, kad turi būti grąžintos visos už padėjėjos darbo laikotarpį sumokėtos sumos, nors tai, kad ji faktiškai dirbo, buvo įrodyta bent jau iš dalies.


title: Byla T-14/21: 2021 m. sausio 15 d. pareikštas ieškinys byloje Ryanair / Komisija

text:
               2021 3 1

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 72/33

      2021 m. sausio 15 d. pareikštas ieškinys byloje Ryanair / Komisija

      (Byla T-14/21)
      (2021/C 72/44)
      Proceso kalba: anglų

         Šalys

         Ieškovė: Ryanair DAC (Sordsas, Airija), atstovaujama advokatų E. Vahida, F. Laprévote, V. Blanc, S. Rating ir I. Metaxas-Maranghidis

         Atsakovė: Europos Komisija

         Reikalavimai

      Ieškovė Bendrojo Teismo prašo:

                  —

                  panaikinti 2020 m. rugpjūčio 21 d. Europos Komisijos sprendimą (ES) dėl valstybės pagalbos SA.57544 (2020/N) – Belgija – COVID-19: Pagalba Brussels Airlines ir

                  —

                  priteisti iš Europos Komisijos bylinėjimosi išlaidas.

         Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

      Grįsdama ieškinį ieškovė remiasi penkiais pagrindais.

                  1.

                  Pirmasis ieškinio pagrindas grindžiamas tuo, kad Komisija neteisingai taikė savo Laikinąją sistemą, nuspręsdama, kad paskola Brussels Airlines atitinka Bendrąją sistemą ir kad Brussels Airlines gali būti teikiama rekapitalizavimo pagalba, nevertindama, ar buvo kitų, tinkamesnių ir mažiau iškraipančių priemonių nei rekapitalizavimas, nuspręsdama, kad rekapitalizavimo suma proporcinga, ir nenustatydama veiksmingo draudimo dėl Brussels Airlines agresyvios plėtros.

                  2.

                  Antrasis ieškinio pagrindas grindžiamas tuo, kad Europos Komisija neteisingai taikė SESV 107 straipsnio 3 dalies b punktą, nuspręsdama, kad pagalba skiriama Belgijos ekonomikos dideliems sutrikimams atitaisyti, ir pažeisdama savo pareigą palyginti pagalbos teigiamą poveikį ir jos neigiamą poveikį verslo sąlygoms ir neiškraipytos konkurencijos išsaugojimui (t. y. pusiausvyros tyrimas).

                  3.

                  Trečiasis ieškinio pagrindas grindžiamas tuo, kad sprendimu pažeisti bendrieji nediskriminavimo, laisvo paslaugų judėjimo ir įsisteigimo laisvės principai.

                  4.

                  Ketvirtasis ieškinio pagrindas grindžiamas tuo, kad nepaisydama rimtų sunkumų Europos Komisija nepradėjo oficialios tyrimo procedūros ir pažeidė ieškovės procesines teises.

                  5.

                  Penktasis ieškinio pagrindas grindžiamas tuo, kad Europos Komisija pažeidė savo pareigą motyvuoti.


title: Byla T-17/21: 2021 m. sausio 15 d. pareikštas ieškinys byloje Miquel y Costas & Miquel / EUIPO (Pure Hemp)

text:
               2021 3 1

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 72/34

      2021 m. sausio 15 d. pareikštas ieškinys byloje Miquel y Costas & Miquel / EUIPO (Pure Hemp)

      (Byla T-17/21)
      (2021/C 72/45)
      Proceso kalba: ispanų

         Šalys

         Ieškovė: Miquel y Costas & Miquel, SA (Barselona, Ispanija), atstovaujama advokato J. Mora Cortés

         Atsakovė: Europos Sąjungos intelektinės nuosavybės tarnyba (EUIPO)

         Su procedūra EUIPO susijusi informacija

         Prekių ženklas, dėl kurio kilo ginčas: vaizdinio Europos Sąjungos prekių ženklo „Pure Hemp“ paraiška – Registracijos paraiška Nr. 18 132 358

         Ginčijamas sprendimas: 2020 m. spalio 21 d. EUIPO pirmosios apeliacinės tarybos sprendimas byloje R 853/2020-1.

         Reikalavimai

      Ieškovė Bendrojo Teismo prašo:

                  —

                  panaikinti arba atšaukti ginčijamą sprendimą tiek, kiek juo atmetama apeliacija R 853/2020-1 ir iš dalies atsisakoma įregistruoti vaizdinį Europos Sąjungos prekių ženklą Nr. 18 132 358 „Pure Hemp“.

                  —

                  priteisti iš EUIPO bylinėjimosi išlaidas, įskaitant patirtąsias nagrinėjant bylą operacijų departamente ir EUIPO pirmojoje apeliacinėje taryboje.

         Pagrindai, kuriais remiamasi

                  —

                  Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) 2017/1001 7 straipsnio 1 dalies c punkto pažeidimas.

                  —

                  Reglamento 2017/1001 7 straipsnio 1 dalies b punkto, siejamo su 7 straipsnio 2 dalimi, pažeidimas.


title: Teismo Sprendimas 2020 m. lapkričio 17 d. byloje E-9/19 Abelia ir WTW AS prieš ELPA priežiūros instituciją

text:
               2021 3 4

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 75/5

      TEISMO SPRENDIMAS
      2020 m. lapkričio 17 d.
      byloje E-9/19

         Abelia ir WTW AS

      prieš
      ELPA priežiūros instituciją

         (Ieškinys dėl ELPA priežiūros institucijos sprendimo panaikinimo – Valstybės pagalba – E. sveikata – Priimtinumas – Suinteresuotojo asmens statusas – Abejonės arba dideli sunkumai – Įmonės samprata)

      (2021/C 75/05)
      Byloje E-9/19 Abelia ir WTW AS prieš ELPA priežiūros instituciją dėl PRAŠYMO panaikinti 2019 m. liepos 10 d. ELPA priežiūros institucijos sprendimą Nr. 57/19/COL užbaigti bylą nepradedant oficialios tyrimo procedūros dėl to, ar Norvegijos sveikatos priežiūros sistemos e. sveikatos ir skaitmeninės sveikatos infrastruktūros viešasis finansavimas, taip pat tam tikrų pagalbinių ir registrų paslaugų teikimas yra valstybės pagalba pagal Europos ekonominės erdvės susitarimo 61 straipsnio 1 dalį, Teismas, kurį sudaro pirmininkas Pállis Hreinssonas ir teisėjai Peras Christiansenas ir Berndas Hammermannas (pranešėjas), 2020 m. lapkričio 17 d. priėmė sprendimą, kurio rezoliucinė dalis yra tokia:
      Teismas:

                  1.

                  Atmeta prašymą kaip nepagrįstą.

                  2.

                  Nurodo ieškovams padengti ELPA priežiūros institucijos patirtas išlaidas.


title: Byla C-761/18 P: 2021 m. sausio 21 d. Teisingumo Teismo (penktoji kolegija) sprendimas byloje Päivi Leino-Sandberg / Europos Parlamentas (Apeliacinis skundas – Galimybė susipažinti su Europos Sąjungos institucijų dokumentais – Reglamentas (EB) Nr. 1049/2001 – 10 straipsnis – Atsisakymas leisti susipažinti – Ieškinys Europos Sąjungos Bendrajame Teisme dėl Europos Parlamento sprendimo neleisti susipažinti su dokumentu – Trečiojo asmens atliktas dokumento su pastabomis atskleidimas po to, kai buvo pareikštas ieškinys – Bendrojo Teismo paskelbtas pagrindo priimti sprendimą nebuvimas dėl išnykusio suinteresuotumo pareikšti ieškinį – Teisės klaida)

text:
               2021 3 8

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 79/3

      2021 m. sausio 21 d. Teisingumo Teismo (penktoji kolegija) sprendimas byloje Päivi Leino-Sandberg / Europos Parlamentas

      (Byla C-761/18 P) (1)

      (Apeliacinis skundas - Galimybė susipažinti su Europos Sąjungos institucijų dokumentais - Reglamentas (EB) Nr. 1049/2001 - 10 straipsnis - Atsisakymas leisti susipažinti - Ieškinys Europos Sąjungos Bendrajame Teisme dėl Europos Parlamento sprendimo neleisti susipažinti su dokumentu - Trečiojo asmens atliktas dokumento su pastabomis atskleidimas po to, kai buvo pareikštas ieškinys - Bendrojo Teismo paskelbtas pagrindo priimti sprendimą nebuvimas dėl išnykusio suinteresuotumo pareikšti ieškinį - Teisės klaida)
      (2021/C 79/03)
      Proceso kalba: anglų

         Šalys

         Apeliantė: Päivi Leino-Sandberg, atstovaujama advocaten O. W. Brouwer, B. A. Verheijen ir Rechtsanwalt S. Schubert

         Kita proceso šalis: Europos Parlamentas, atstovaujamas C. Burgos, I. Anagnostopoulou ir L. Vétillard,

         Apeliantės pusėje įstojusios į bylą šalys: Suomijos Respublika, atstovaujama M. Pere; Švedijos Karalystė, iš pradžių atstovaujama A. Falk, C. Meyer-Seitz, H. Shev, J. Lundberg ir H. Eklinder, vėliau C. Meyer-Seitz, H. Shev ir H. Eklinder

         Rezoliucinė dalis

                  1.

                  Panaikinti 2018 m. rugsėjo 20 d. Europos Sąjungos Bendrojo Teismo nutartį Leino-Sandberg / Parlamentas (T-421/17, nepaskelbta Rink., EU:T:2018:628).

                  2.

                  Grąžinti bylą Europos Sąjungos Bendrajam Teismui.

                  3.

                  Atidėti bylinėjimosi išlaidų klausimo nagrinėjimą.

         (1)  OL C 82, 2019 3 4.


title: Byla C-255/19: 2021 m. sausio 20 d. Teisingumo Teismo (antroji kolegija) sprendimas byloje (Upper Tribunal (Immigration and Asylum Chamber) London (Jungtinė Karalystė) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Secretary of State for the Home Department / O A (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą – Direktyva 2004/83/EB – Būtiniausi pabėgėlių statuso ar papildomos apsaugos statuso suteikimo standartai – Pripažinimas pabėgėliu – 2 straipsnio c punktas – Pabėgėlio statuso panaikinimas – 11 straipsnis – Pasikeitusios aplinkybės – 11 straipsnio 1 dalies e punktas – Galimybė pasinaudoti kilmės šalies apsauga – Vertinimo kriterijai – 7 straipsnio 2 dalis – Finansinė ir socialinė parama – Nereikšmingumas)

text:
               2021 3 8

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 79/4

      2021 m. sausio 20 d. Teisingumo Teismo (antroji kolegija) sprendimas byloje (Upper Tribunal (Immigration and Asylum Chamber) London (Jungtinė Karalystė) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Secretary of State for the Home Department / O A

      (Byla C-255/19) (1)

      (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą - Direktyva 2004/83/EB - Būtiniausi pabėgėlių statuso ar papildomos apsaugos statuso suteikimo standartai - Pripažinimas pabėgėliu - 2 straipsnio c punktas - Pabėgėlio statuso panaikinimas - 11 straipsnis - Pasikeitusios aplinkybės - 11 straipsnio 1 dalies e punktas - Galimybė pasinaudoti kilmės šalies apsauga - Vertinimo kriterijai - 7 straipsnio 2 dalis - Finansinė ir socialinė parama - Nereikšmingumas)
      (2021/C 79/04)
      Proceso kalba: anglų

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

         Upper Tribunal (Immigration and Asylum Chamber) London

         Šalys pagrindinėje byloje

         Apeliantas: Secretary of State for the Home Department

         Atsakovas: O A

         Dalyvaujant: United Nations High Commissioner for Refugees (UNHCR)

         Rezoliucinė dalis

                  1.

                  2004 m. balandžio 29 d. Tarybos direktyvos 2004/83/EB dėl trečiųjų šalių piliečių ar asmenų be pilietybės priskyrimo pabėgėliams ar asmenims, kuriems reikalinga tarptautinė apsauga, jų statuso ir suteikiamos apsaugos pobūdžio būtiniausių standartų 11 straipsnio 1 dalies e punktas turi būti aiškinamas taip, kad šioje nuostatoje numatyta su pabėgėlio statuso panaikinimu susijusi „apsauga“ turi atitikti tuos pačius šio statuso suteikimui taikomus reikalavimus, kylančius iš šios direktyvos 2 straipsnio c punkto, siejamo su jos 7 straipsnio 1 ir 2 dalimis.

                  2.

                  Direktyvos 2004/83 11 straipsnio 1 dalies e punktas, siejamas su šios direktyvos 7 straipsnio 2 dalimi, turi būti aiškinamas taip, kad privačių subjektų, kaip antai atitinkamos trečiosios šalies piliečio šeimos ar klano, galimai teikiama socialinė ir finansinė parama neatitinka iš šių nuostatų kylančių apsaugos reikalavimų ir dėl to nėra reikšminga nei vertinant valstybės suteikiamos apsaugos, kaip tai suprantama pagal šios direktyvos 7 straipsnio 1 dalies a punktą, veiksmingumą ir prieinamumą, nei nustatant pagal minėtos direktyvos 11 straipsnio 1 dalies e punktą, siejamą su jos 2 straipsnio c punktu, ar vis dar egzistuoja pagrįsta baimė būti persekiojamam.

         (1)  OL C 206, 2019 6 17.


title: Byla C-288/19: 2021 m. sausio 20 d. Teisingumo Teismo (pirmoji kolegija) sprendimas byloje (Finanzgericht des Saarlandes (Vokietija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) QM / Finanzamt Saarbrücken (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą – Apmokestinimas – Pridėtinės vertės mokestis (PVM) – Direktyva 2006/112/EB – 2 straipsnio 1 dalies c punktas – Paslaugų teikimas už atlygį – 26 straipsnio 1 dalis – Sandoriai, laikomi paslaugų teikimu už atlygį – 56 straipsnio 2 dalis – Apmokestinimo vietos nustatymas – Transporto priemonių nuoma – Automobilių perdavimas darbuotojams)

text:
               2021 3 8

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 79/5

      2021 m. sausio 20 d. Teisingumo Teismo (pirmoji kolegija) sprendimas byloje (Finanzgericht des Saarlandes (Vokietija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) QM / Finanzamt Saarbrücken

      (Byla C-288/19) (1)

      (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą - Apmokestinimas - Pridėtinės vertės mokestis (PVM) - Direktyva 2006/112/EB - 2 straipsnio 1 dalies c punktas - Paslaugų teikimas už atlygį - 26 straipsnio 1 dalis - Sandoriai, laikomi paslaugų teikimu už atlygį - 56 straipsnio 2 dalis - Apmokestinimo vietos nustatymas - Transporto priemonių nuoma - Automobilių perdavimas darbuotojams)
      (2021/C 79/05)
      Proceso kalba: vokiečių

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

         Finanzgericht des Saarlandes

         Šalys pagrindinėje byloje

         Ieškovė: QM

         Atsakovė: Finanzamt Saarbrücken

         Rezoliucinė dalis

      2006 m. lapkričio 28 d. Tarybos direktyvos 2006/112/EB dėl pridėtinės vertės mokesčio bendros sistemos, iš dalies pakeistos 2008 m. vasario 12 d. Tarybos direktyva 2008/8/EB, 56 straipsnio 2 dalies pirma pastraipa turi būti aiškinama taip, kad į jos taikymo sritį nepatenka apmokestinamojo asmens vykdomas veiklai skirto automobilio perdavimas savo darbuotojui, jei šis sandoris nėra paslaugų teikimas už atlygį, kaip tai suprantama pagal šios direktyvos 2 straipsnio 1 dalies c punktą. Vis dėlto 56 straipsnio 2 dalies pirma pastraipa taikoma tokiam sandoriui, jei tai yra paslaugų teikimas už atlygį, kaip tai suprantama pagal minėto 2 straipsnio 1 dalies c punktą, ir kai šis darbuotojas nuolat turi teisę naudoti šią transporto priemonę privačiais tikslais, nesuteikiant tokios teisės kitiems asmenims, už nuomos mokestį kaip atlygį ir sutartą ilgesnį nei trisdešimties dienų laikotarpį.

         (1)  OL C 206, 2019 6 17.


title: Byla C-301/19 P: 2021 m. sausio 20 d. Teisingumo Teismo (ketvirtoji kolegija) sprendimas byloje Europos Komisija / Printeos, SA (Apeliacinis skundas – Konkurencija – Karteliai – Sprendimas, kuriuo konstatuojamas SESV 101 straipsnio pažeidimas – Baudos – Panaikinimas – Pagrindinės baudos sumos grąžinimas – SESV 266 straipsnis – Delspinigiai – Skirtumas tarp delspinigių ir kompensacinių palūkanų – Palūkanų apskaičiavimas – Deleguotojo reglamento Nr. 1268/2012 90 straipsnio 4 dalies a punkto antras sakinys)

text:
               2021 3 8

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 79/5

      2021 m. sausio 20 d. Teisingumo Teismo (ketvirtoji kolegija) sprendimas byloje Europos Komisija / Printeos, SA

      (Byla C-301/19 P) (1)

      (Apeliacinis skundas - Konkurencija - Karteliai - Sprendimas, kuriuo konstatuojamas SESV 101 straipsnio pažeidimas - Baudos - Panaikinimas - Pagrindinės baudos sumos grąžinimas - SESV 266 straipsnis - Delspinigiai - Skirtumas tarp delspinigių ir kompensacinių palūkanų - Palūkanų apskaičiavimas - Deleguotojo reglamento Nr. 1268/2012 90 straipsnio 4 dalies a punkto antras sakinys)
      (2021/C 79/06)
      Proceso kalba: ispanų

         Šalys

         Apeliantė: Europos Komisija, atstovaujama F. Dintilhac, P. Rossi ir F. Jimeno Fernández

         Kita proceso šalis: Printeos, SA, atstovaujama abogada H. Brokelmann ir P. Martínez-Lage Sobredo

         Rezoliucinė dalis

                  1.

                  Atmesti apeliacinį skundą.

                  2.

                  Panaikinti 2019 m. vasario 12 d. Europos Sąjungos Bendrojo Teismo sprendimo Printeos / Komisija (T-201/17, EU:T:2019:81) rezoliucinės dalies 2 punktą.

                  3.

                  Priteisti iš Europos Komisijos sumokėti Printeos SA palūkanas, apskaičiuotas taikant palūkanų normą, kurią Europos Centrinis Bankas (ECB) taiko savo pagrindinėms refinansavimo operacijoms, padidintą 3,5 procentinio punkto, nuo 184 592,95 euro sumos už laikotarpį nuo 2017 m. kovo 31 d. iki visiško sumokėjimo dienos.

                  4.

                  Europos Komisija padengia ne tik savo per procesą pirmojoje instancijoje byloje T-201/17 ir per procesą Teisingumo Teisme patirtas bylinėjimosi išlaidas, bet ir Printeos SA per šiuos procesus patirtas bylinėjimosi išlaidas.

         (1)  OL C 238, 2019 7 15.


title: Byla C-308/19: 2021 m. sausio 21 d. Teisingumo Teismo (antroji kolegija) sprendimas byloje (Înalta Curte de Casaţie şi Justiţie (Rumunija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Consiliul Concurenţei / Whiteland Import Export SRL (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą – Konkurencija – Nacionalinės konkurencijos institucijos sprendimas – Senaties terminas – Veiksmai, nutraukiantys senaties termino eigą – Nacionalinės teisės aktai, pagal kuriuos, pradėjus tyrimą, nėra galimybės, kad teisminio nagrinėjimo ar pažeidimo tyrimo tikslais atliktas veiksmas nutrauktų naujo senaties termino eigą – Sąjungos teisę atitinkančio nacionalinės teisės aiškinimo principas – Reglamentas (EB) Nr. 1/2003 – 25 straipsnio 3 dalis – Taikymo sritis – ESS 4 straipsnio 3 dalis – SESV 101 straipsnis – Veiksmingumo principas)

text:
               2021 3 8

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 79/6

      2021 m. sausio 21 d. Teisingumo Teismo (antroji kolegija) sprendimas byloje (Înalta Curte de Casaţie şi Justiţie (Rumunija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Consiliul Concurenţei / Whiteland Import Export SRL

      (Byla C-308/19) (1)

      (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą - Konkurencija - Nacionalinės konkurencijos institucijos sprendimas - Senaties terminas - Veiksmai, nutraukiantys senaties termino eigą - Nacionalinės teisės aktai, pagal kuriuos, pradėjus tyrimą, nėra galimybės, kad teisminio nagrinėjimo ar pažeidimo tyrimo tikslais atliktas veiksmas nutrauktų naujo senaties termino eigą - Sąjungos teisę atitinkančio nacionalinės teisės aiškinimo principas - Reglamentas (EB) Nr. 1/2003 - 25 straipsnio 3 dalis - Taikymo sritis - ESS 4 straipsnio 3 dalis - SESV 101 straipsnis - Veiksmingumo principas)
      (2021/C 79/07)
      Proceso kalba: rumunų

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

         Înalta Curte de Casaţie şi Justiţie

         Šalys pagrindinėje byloje

         Kasatorė: Consiliul Concurenţei

         Kita kasacinio proceso šalis: Whiteland Import Export SRL

         Rezoliucinė dalis

                  1.

                  Sąjungos teisė turi būti aiškinama taip, kad nacionaliniai teismai neprivalo taikyti 2002 m. gruodžio 16 d. Tarybos reglamento (EB) Nr. 1/2003 dėl konkurencijos taisyklių, nustatytų [SESV 101 ir 102] straipsniuose, įgyvendinimo 25 straipsnio 3 dalies nacionalinės konkurencijos institucijos įgaliojimų skirti nuobaudas už Sąjungos konkurencijos teisės pažeidimus senaties terminui.

                  2.

                  ESS 4 straipsnio 3 dalis ir SESV 101 straipsnis, siejami su veiksmingumo principu, turi būti aiškinami taip, kad pagal juos draudžiami nacionalinės teisės aktai, pagal kuriuos, kaip juos aiškina nacionaliniai teismai, nacionalinės konkurencijos institucijos priimtas sprendimas pradėti tyrimą dėl Sąjungos konkurencijos teisės normų pažeidimo yra paskutinis šios institucijos veiksmas, galintis nutraukti jos įgaliojimams skirti nuobaudas taikomą senaties terminą, ir panaikina galimybę šį terminą nutraukti vėlesniu su tyrimu arba teisminiu nagrinėjimu susijusiu veiksmu, kai, atsižvelgiant į visus šioje byloje nagrinėjamos nacionalinės senaties terminų skaičiavimo tvarkos elementus, paaiškėja, kad tokios galimybės panaikinimas kelia pavojų, jog už veiksmus, kuriais padaromi tokie pažeidimai, nebus baudžiama; tai turi patikrinti nacionalinis teismas.

         (1)  OL C 263, 2019 8 5.


title: Byla C-387/19: 2021 m. sausio 14 d. Teisingumo Teismo (ketvirtoji kolegija) sprendimas byloje (Raad van State (Belgija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) RTS infra BVBA, Aannemingsbedrijf Norré-Behaegel / Vlaams Gewest (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą – Viešieji pirkimai – Direktyva 2014/24/ES – 57 straipsnio 6 dalis – Neprivalomieji pašalinimo pagrindai – Priemonės, kurių ėmėsi ekonominės veiklos vykdytojas savo patikimumui įrodyti, nepaisant neprivalomojo pašalinimo pagrindo buvimo – Ekonominės veiklos vykdytojo pareiga savo iniciatyva pateikti šių priemonių įrodymą – Tiesioginis veikimas)

text:
               2021 3 8

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 79/7

      2021 m. sausio 14 d. Teisingumo Teismo (ketvirtoji kolegija) sprendimas byloje (Raad van State (Belgija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) RTS infra BVBA, Aannemingsbedrijf Norré-Behaegel / Vlaams Gewest

      (Byla C-387/19) (1)

      (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą - Viešieji pirkimai - Direktyva 2014/24/ES - 57 straipsnio 6 dalis - Neprivalomieji pašalinimo pagrindai - Priemonės, kurių ėmėsi ekonominės veiklos vykdytojas savo patikimumui įrodyti, nepaisant neprivalomojo pašalinimo pagrindo buvimo - Ekonominės veiklos vykdytojo pareiga savo iniciatyva pateikti šių priemonių įrodymą - Tiesioginis veikimas)
      (2021/C 79/08)
      Proceso kalba: nyderlandų

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

         Raad van State

         Šalys pagrindinėje byloje

         Ieškovės: RTS infra BVBA, Aannemingsbedrijf Norré-Behaegel

         Atsakovė: Vlaams Gewest

         Rezoliucinė dalis

                  1.

                  2014 m. vasario 26 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2014/24/ES dėl viešųjų pirkimų, kuria panaikinama Direktyva 2004/18/EB, iš dalies pakeistos 2015 m. lapkričio 24 d. Komisijos deleguotuoju reglamentu (ES) 2015/2170, 57 straipsnio 6 dalis turi būti aiškinama taip, kad pagal ją draudžiama praktika, kai ekonominės veiklos vykdytojas, pateikdamas prašymą leisti dalyvauti konkurse ar pasiūlymą, spontaniškai turi pateikti įrodymą apie taisomąsias priemones, kurių ėmėsi savo patikimumui įrodyti, nepaisant to, kad jo atžvilgiu egzistuoja šios direktyvos, iš dalies pakeistos Deleguotuoju reglamentu 2015/2170, 57 straipsnio 4 dalyje numatytas neprivalomasis pašalinimo pagrindas, jeigu tokia pareiga nenumatyta nei taikytinuose teisės aktuose, nei pirkimo dokumentuose. Tačiau pagal šios direktyvos, iš dalies pakeistos Deleguotuoju reglamentu 2015/2170, 57 straipsnio 6 dalį tokia pareiga nedraudžiama, jeigu ji aiškiai, tiksliai ir nedviprasmiškai numatyta taikytinuose nacionalinės teisės aktuose ir atitinkamas ekonominės veiklos vykdytojas gali apie ją sužinoti iš pirkimo dokumentų.

                  2.

                  Direktyvos 2014/24, iš dalies pakeistos Deleguotuoju reglamentu 2015/2170, 57 straipsnio 6 dalis veikia tiesiogiai.

         (1)  OL C 270, 2019 8 12.


title: Byla C-393/19: 2021 m. sausio 14 d. Teisingumo Teismo (pirmoji kolegija) sprendimas (Apelativen sad – Plovdiv (Bulgarija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) baudžiamojoje byloje prieš OM (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą – Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijos 17 straipsnis – Teisė į nuosavybę – Pagrindinių teisių chartijos 47 straipsnis – Teisė į veiksmingą teisinės gynybos priemonę – Pamatinis sprendimas 2005/212/TVR – Nusikalstamu būdu įgytų lėšų, nusikaltimo priemonių ir turto konfiskavimas – Direktyva 2014/42/ES – Nusikaltimų priemonių ir pajamų iš nusikaltimų įšaldymas ir konfiskavimas Europos Sąjungoje – Nacionalinės teisės nuostatos, numatančios turto, naudoto stambaus masto kontrabandai vykdyti, konfiskavimą valstybės naudai – Sąžiningam trečiajam asmeniui priklausantis turtas)

text:
               2021 3 8

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 79/8

      2021 m. sausio 14 d. Teisingumo Teismo (pirmoji kolegija) sprendimas (Apelativen sad – Plovdiv (Bulgarija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) baudžiamojoje byloje prieš OM
      (Byla C-393/19) (1)

      (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą - Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijos 17 straipsnis - Teisė į nuosavybę - Pagrindinių teisių chartijos 47 straipsnis - Teisė į veiksmingą teisinės gynybos priemonę - Pamatinis sprendimas 2005/212/TVR - Nusikalstamu būdu įgytų lėšų, nusikaltimo priemonių ir turto konfiskavimas - Direktyva 2014/42/ES - Nusikaltimų priemonių ir pajamų iš nusikaltimų įšaldymas ir konfiskavimas Europos Sąjungoje - Nacionalinės teisės nuostatos, numatančios turto, naudoto stambaus masto kontrabandai vykdyti, konfiskavimą valstybės naudai - Sąžiningam trečiajam asmeniui priklausantis turtas)
      (2021/C 79/09)
      Proceso kalba: bulgarų

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

         Apelativen sad – Plovdiv

         Šalis pagrindinėje baudžiamojoje byloje

      OM

         dalyvaujant: Okrazhna prokuratura – Haskovo, Apelativna prokuratura – Plovdiv

         Rezoliucinė dalis

                  1.

                  2005 m. vasario 24 d. Tarybos pamatinio sprendimo 2005/212/TVR dėl nusikalstamu būdu įgytų lėšų, nusikaltimo priemonių ir turto konfiskavimo 2 straipsnio 1 dalis, siejama su Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijos 17 straipsnio 1 dalimi, turi būti aiškinama kaip draudžianti nacionalinės teisės nuostatas, pagal kurias leidžiama konfiskuoti priemonę, naudotą stambaus masto kontrabandos nusikaltimui vykdyti, kai ši priemonė priklauso sąžiningam trečiajam asmeniui.

                  2.

                  Pamatinio sprendimo 2005/212 4 straipsnis, siejamas su Pagrindinių teisių chartijos 47 straipsniu, turi būti aiškinamas kaip draudžiantis nacionalinės teisės nuostatas, pagal kurias baudžiamajame procese leidžiama konfiskuoti nusikalstamos veikos nepadariusiam asmeniui priklausantį turtą, nesuteikiant šiam asmeniui veiksmingų teisių gynimo priemonių.

         (1)  OL C 295, 2019 9 2.


title: Byla C-420/19: 2021 m. sausio 20 d. Teisingumo Teismo (pirmoji kolegija) sprendimas byloje (Riigikohus (Estija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Maksu- ja Tolliamet / Heavyinstall OÜ (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą – Direktyva 2010/24/ES – 16 straipsnis – Su mokesčiais, muitais ir kitomis priemonėmis susijusių reikalavimų vykdymas – Savitarpio pagalba – Prašymas imtis prevencinių priemonių – Prašančiosios valstybės narės teismo sprendimas taikyti prevencines priemones – Valstybės narės, į kurią kreipiamasi, teismo jurisdikcija iš naujo vertinti šių priemonių pagrįstumą – Tarpusavio pasitikėjimo ir pripažinimo principai)

text:
               2021 3 8

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 79/9

      2021 m. sausio 20 d. Teisingumo Teismo (pirmoji kolegija) sprendimas byloje (Riigikohus (Estija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Maksu- ja Tolliamet / Heavyinstall OÜ

      (Byla C-420/19) (1)

      (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą - Direktyva 2010/24/ES - 16 straipsnis - Su mokesčiais, muitais ir kitomis priemonėmis susijusių reikalavimų vykdymas - Savitarpio pagalba - Prašymas imtis prevencinių priemonių - Prašančiosios valstybės narės teismo sprendimas taikyti prevencines priemones - Valstybės narės, į kurią kreipiamasi, teismo jurisdikcija iš naujo vertinti šių priemonių pagrįstumą - Tarpusavio pasitikėjimo ir pripažinimo principai)
      (2021/C 79/10)
      Proceso kalba: estų

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

         Riigikohus

         Šalys pagrindinėje byloje

         Pareiškėja: Maksu- ja Tolliamet

         Susijęs asmuo: Heavyinstall OÜ

         Rezoliucinė dalis

      2010 m. kovo 16 d. Tarybos direktyvos 2010/24/ES dėl savitarpio pagalbos vykdant reikalavimus, susijusius su mokesčiais, muitais ir kitomis priemonėmis, 16 straipsnis turi būti aiškinamas taip, kad valstybės narės, į kurią kreipiamasi, teismams, priimantiems sprendimą dėl prašymo taikyti prevencines priemones, yra privalomas prašančiosios valstybės narės valdžios institucijų atliktas šių priemonių taikymo sąlygų faktinio ir teisinio laikymosi vertinimas, pateiktas šio 16 straipsnio 1 dalies antroje pastraipoje numatytame dokumente.

         (1)  OL C 263, 2019 8 5.


title: Byla C-441/19: 2021 m. sausio 14 d. Teisingumo Teismo (pirmoji kolegija) sprendimas byloje (Rechtbank Den Haag, zittingsplaats 's-Hertogenbosch (Nyderlandai) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) TQ / Staatssecretaris van Justitie en Veiligheid (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą – Laisvės, saugumo ir teisingumo erdvė – Direktyva 2008/115/EB – Bendri neteisėtai esančių trečiųjų šalių piliečių grąžinimo standartai ir tvarka valstybėse narėse – 5 straipsnio a punktas, 6 straipsnio 1 ir 4 dalys, 8 straipsnio 1 dalis ir 10 straipsnis – Sprendimas grąžinti nelydimą nepilnametį – Vaiko interesai – Atitinkamai valstybei narei tenkanti pareiga prieš priimant sprendimą grąžinti įsitikinti, kad nepilnametis bus grąžintas savo šeimos nariui, paskirtam globėjui ar tinkamoms priėmimo įstaigoms valstybėje, į kurią jis grąžinamas – Siekiant suteikti teisę gyventi šalyje atliekamas skirtingas nelydimo nepilnamečio vertinimas vien dėl jo amžiaus – Sprendimas grąžinti, po kurio nesiimama išsiuntimo priemonių)

text:
               2021 3 8

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 79/10

      2021 m. sausio 14 d. Teisingumo Teismo (pirmoji kolegija) sprendimas byloje (Rechtbank Den Haag, zittingsplaats 's-Hertogenbosch (Nyderlandai) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) TQ / Staatssecretaris van Justitie en Veiligheid

      (Byla C-441/19) (1)

      (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą - Laisvės, saugumo ir teisingumo erdvė - Direktyva 2008/115/EB - Bendri neteisėtai esančių trečiųjų šalių piliečių grąžinimo standartai ir tvarka valstybėse narėse - 5 straipsnio a punktas, 6 straipsnio 1 ir 4 dalys, 8 straipsnio 1 dalis ir 10 straipsnis - Sprendimas grąžinti nelydimą nepilnametį - Vaiko interesai - Atitinkamai valstybei narei tenkanti pareiga prieš priimant sprendimą grąžinti įsitikinti, kad nepilnametis bus grąžintas savo šeimos nariui, paskirtam globėjui ar tinkamoms priėmimo įstaigoms valstybėje, į kurią jis grąžinamas - Siekiant suteikti teisę gyventi šalyje atliekamas skirtingas nelydimo nepilnamečio vertinimas vien dėl jo amžiaus - Sprendimas grąžinti, po kurio nesiimama išsiuntimo priemonių)
      (2021/C 79/11)
      Proceso kalba: nyderlandų

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

         Rechtbank Den Haag, zittingsplaats 's-Hertogenbosch

         Šalys pagrindinėje byloje

         Ieškovas: TQ

         Atsakovas: Staatssecretaris van Justitie en Veiligheid

         Rezoliucinė dalis

                  1.

                  2008 m. gruodžio 16 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2008/115/EB dėl bendrų nelegaliai [neteisėtai] esančių trečiųjų šalių piliečių grąžinimo standartų ir tvarkos valstybėse narėse 6 straipsnio 1 dalis, siejama su šios direktyvos 5 straipsnio a punktu ir Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijos 24 straipsnio 2 dalimi, turi būti aiškinama taip, kad prieš priimdama sprendimą grąžinti nelydimą nepilnametį atitinkama valstybė narė turi bendrai ir išsamiai įvertinti šio nepilnamečio situaciją, tinkamai atsižvelgdama į vaiko interesus. Šiomis aplinkybėmis ši valstybė narė turi įsitikinti, kad atitinkamam nelydimam nepilnamečiui užtikrinamas tinkamas priėmimas valstybėje, į kurią jis grąžinamas.

                  2.

                  Direktyvos 2008/115 6 straipsnio 1 dalis, siejama su šios direktyvos 5 straipsnio a punktu ir Chartijos 24 straipsnio 2 dalimi, turi būti aiškinama taip, kad valstybė narė negali taikydama vienintelį amžiaus kriterijų skirtingai vertinti nelydimus nepilnamečius, siekdama patikrinti, ar valstybėje, į kurią grąžinama, užtikrinamas tinkamas priėmimas.

                  3.

                  Direktyvos 2008/115 8 straipsnio 1 dalis turi būti aiškinama taip, kad pagal ją draudžiama valstybei narei, priėmusiai sprendimą grąžinti nelydimą nepilnametį ir pagal šios direktyvos 10 straipsnio 2 dalį įsitikinusiai, kad jis bus perduotas savo šeimos nariui, paskirtam globėjui arba tinkamoms priėmimo įstaigoms valstybėje narėje, į kurią jis grąžinamas, paskui nesiimti išsiuntimo priemonių, kol jam sukaks 18 metų.

         (1)  OL C 270, 2019 8 12.


title: Byla C-450/19: 2021 m. sausio 14 d. Teisingumo Teismo (antroji kolegija) sprendimas byloje (Korkein hallinto-oikeus (Suomija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Procesą inicijavo Kilpailu- ja kuluttajavirasto (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą – Konkurencija – SESV 101 straipsnis – Karteliai – Manipuliavimas konkurso procedūromis – Pažeidimo trukmės nustatymas – Laikotarpio, kuriuo kartelio dalyviai vykdė antikonkurencinį susitarimą, įtraukimas – Antikonkurencinio elgesio ekonominės pasekmės – Pažeidimo nutraukimas priėmus galutinį sprendimą dėl sutarties sudarymo)

text:
               2021 3 8

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 79/11

      2021 m. sausio 14 d. Teisingumo Teismo (antroji kolegija) sprendimas byloje (Korkein hallinto-oikeus (Suomija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Procesą inicijavo Kilpailu- ja kuluttajavirasto

      (Byla C-450/19) (1)

      (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą - Konkurencija - SESV 101 straipsnis - Karteliai - Manipuliavimas konkurso procedūromis - Pažeidimo trukmės nustatymas - Laikotarpio, kuriuo kartelio dalyviai vykdė antikonkurencinį susitarimą, įtraukimas - Antikonkurencinio elgesio ekonominės pasekmės - Pažeidimo nutraukimas priėmus galutinį sprendimą dėl sutarties sudarymo)
      (2021/C 79/12)
      Proceso kalba: suomių

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

         Korkein hallinto-oikeus

         Šalys pagrindinėje byloje

         Kilpailu- ja kuluttajavirasto

         dalyvaujant: Eltel Group Oy, Eltel Networks Oy

         Rezoliucinė dalis

      SESV 101 straipsnio 1 dalį reikia aiškinti taip, kad tuo atveju, jeigu įmonė, įtariama dalyvavusi darant vieną ir tęstinį tos nuostatos pažeidimą, kurio paskutinė sudedamoji dalis buvo su konkurentais suderinto pasiūlymo pateikimas dalyvaujant konkurse dėl viešojo darbų pirkimo sutarties sudarymo, laimėjo tą konkursą ir su perkančiąja organizacija sudarė darbų sutartį, kurioje nustatytos esminės šio pirkimo sąlygos ir, be kita ko, už aptariamus darbus mokėtina kaina, o darbų atlikimas ir kainos mokėjimas išdėstyti per tam tikrą laikotarpį, pažeidimo laikotarpiu laikomas laikotarpis iki tos įmonės ir perkančiosios organizacijos sutarties, sudarytos minėtos įmonės pateikto suderinto pasiūlymo pagrindu, pasirašymo datos. Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas privalo nustatyti datą, kada galutinai nustatytos pagrindinės nagrinėjamos viešojo pirkimo sutarties sąlygos ir, be kita ko, bendra mokėtina kaina už darbus.

         (1)  OL C 280, 2019 8 19.


title: Byla C-484/19: 2021 m. sausio 20 d. Teisingumo Teismo (pirmoji kolegija) sprendimas byloje (Högsta förvaltningsdomstolen (Švedija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Lexel AB / Skatteverket (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą – SESV 49 straipsnis – Įsisteigimo laisvė – Pelno mokestis – Asocijuotųjų įmonių apmokestinimas – Nacionalinės mokesčių teisės nuostatos, pagal kurias valstybėje narėje buveinę turinčiai bendrovei draudžiama atskaityti palūkanas, sumokėtas tai pačiai bendrovių grupei priklausančiai kitoje valstybėje narėje įsteigtai bendrovei didelės mokesčių lengvatos suteikimo atveju)

text:
               2021 3 8

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 79/11

      2021 m. sausio 20 d. Teisingumo Teismo (pirmoji kolegija) sprendimas byloje (Högsta förvaltningsdomstolen (Švedija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Lexel AB / Skatteverket

      (Byla C-484/19) (1)

      (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą - SESV 49 straipsnis - Įsisteigimo laisvė - Pelno mokestis - Asocijuotųjų įmonių apmokestinimas - Nacionalinės mokesčių teisės nuostatos, pagal kurias valstybėje narėje buveinę turinčiai bendrovei draudžiama atskaityti palūkanas, sumokėtas tai pačiai bendrovių grupei priklausančiai kitoje valstybėje narėje įsteigtai bendrovei didelės mokesčių lengvatos suteikimo atveju)
      (2021/C 79/13)
      Proceso kalba: švedų

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

         Högsta förvaltningsdomstolen

         Šalys pagrindinėje byloje

         Ieškovė: Lexel AB

         Atsakovas: Skatteverket

         Rezoliucinė dalis

      SESV 49 straipsnį reikia aiškinti taip, kad pagal jį draudžiamos nacionalinės teisės nuostatos, kaip antai nagrinėjamos pagrindinėje byloje, pagal kurias valstybėje narėje įsteigtai bendrovei neleidžiama atskaityti kitai tos pačios grupės bendrovei, įsteigtai kitoje valstybėje narėje, pervestas palūkanas, motyvuojant tuo, kad dėl jas siejančio skolinio įsipareigojimo veikiausiai buvo susitarta siekiant gauti didelę mokesčių lengvatą, kai kitu atveju tokia mokesčio lengvata nebūtų laikoma galima, jeigu abi bendrovės būtų įsteigtos pirmoje valstybėje narėje, nes tuomet joms būtų taikomos finansinių pervedimų grupės viduje nuostatos.

         (1)  OL C 295, 2019 9 2.


title: Byla C-501/19: 2021 m. sausio 21 d. Teisingumo Teismo (trečioji kolegija) sprendimas byloje (Înalta Curte de Casaţie şi Justiţie (Rumunija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) UCMR – ADA Asociaţia pentru Drepturi de Autor a Compozitorilor / Asociatia culturala „Suflet de Român“, atstovaujama jos likvidatorės Pro Management Insolv IPURL (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą – Apmokestinimas – Pridėtinės vertės mokestis (PVM) – Direktyva 2006/112/EB – 2 straipsnio 1 dalies c punktas, 24 straipsnio 1 dalis ir 25 straipsnio a punktas – Apmokestinamieji sandoriai – Atlyginimas už muzikos kūrinių viešą paskelbimą – 28 straipsnis – Autorių teisių kolektyvinio administravimo organizacija – Šio atlyginimo rinkimas iš galutinio naudotojo jo vardu, tačiau autorių teisių turėtojų naudai)

text:
               2021 3 8

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 79/12

      2021 m. sausio 21 d. Teisingumo Teismo (trečioji kolegija) sprendimas byloje (Înalta Curte de Casaţie şi Justiţie (Rumunija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) UCMR – ADA Asociaţia pentru Drepturi de Autor a Compozitorilor / Asociatia culturala „Suflet de Român“, atstovaujama jos likvidatorės Pro Management Insolv IPURL

      (Byla C-501/19) (1)

      (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą - Apmokestinimas - Pridėtinės vertės mokestis (PVM) - Direktyva 2006/112/EB - 2 straipsnio 1 dalies c punktas, 24 straipsnio 1 dalis ir 25 straipsnio a punktas - Apmokestinamieji sandoriai - Atlyginimas už muzikos kūrinių viešą paskelbimą - 28 straipsnis - Autorių teisių kolektyvinio administravimo organizacija - Šio atlyginimo rinkimas iš galutinio naudotojo jo vardu, tačiau autorių teisių turėtojų naudai)
      (2021/C 79/14)
      Proceso kalba: rumunų

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

         Înalta Curte de Casaţie şi Justiţie

         Šalys pagrindinėje byloje

         Kasatorė: UCMR – ADA Asociaţia pentru Drepturi de Autor a Compozitorilor

         Kita kasacinio proceso šalis: Asociatia culturala „Suflet de Român“, atstovaujama jos likvidatorės Pro Management Insolv IPURL

         Rezoliucinė dalis

                  1.

                  2006 m. lapkričio 28 d. Tarybos direktyvos 2006/112/EB dėl pridėtinės vertės mokesčio bendros sistemos, iš dalies pakeistos 2010 m. gruodžio 7 d. Tarybos direktyva 2010/88/EB, 2 straipsnio 1 dalies c punktas turi būti aiškinamas taip, kad muzikos kūrinių autorių teisių turėtojas teikia paslaugas už atlygį renginių organizatoriui, galutiniam naudotojui, kai pagal neišimtinę licenciją jam leidžiama viešai skelbti šiuos kūrinius už autorių atlyginimus, kuriuos savo vardu, tačiau teisių turėtojų naudai, renka paskirta kolektyvinio administravimo organizacija.

                  2.

                  Direktyvos 2006/112/EB, iš dalies pakeistos Direktyva 2010/88/EB, 28 straipsnis turi būti aiškinamas taip, kad kolektyvinio administravimo organizacija, kuri savo vardu, tačiau muzikos kūrinių autorių teisių turėtojų naudai gauna autorių atlyginimus, mokėtinus už leidimą viešai paskelbti jų saugomus kūrinius, veikia kaip „apmokestinamasis asmuo“, kaip tai suprantama pagal šį straipsnį, todėl laikoma, kad šie teisių turėtojai jai suteikė paslaugas prieš šiai organizacijai jas asmeniškai suteikiant galutiniam naudotojui. Tokiu atveju ši organizacija savo vardu galutiniam naudotojui išrašo sąskaitas faktūras, kuriose nurodo iš jo gautus autorių atlyginimus, įskaitant pridėtinės vertės mokestį (PVM). Autorių teisių turėtojai savo ruožtu privalo kolektyvinio administravimo organizacijai pateikti su suteikta paslauga susijusias sąskaitas faktūras, nurodydami PVM už gautus autorių atlyginimus.

         (1)  OL C 372, 2019 11 4.


title: Byla C-619/19: 2021 m. sausio 20 d. Teisingumo Teismo (pirmoji kolegija) sprendimas byloje (Bundesverwaltungsgericht (Vokietija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Land Baden-Württemberg / D.R. (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą – Aplinka – Orhuso konvencija – Direktyva 2003/4/EB – Visuomenės galimybė susipažinti su informacija apie aplinką – Infrastruktūros kūrimo projektas „Stuttgart 21“ – Prašymo pateikti informaciją apie aplinką atmetimas – 4 straipsnio 1 dalis – Atsisakymo pagrindai – Sąvoka „vidaus pranešimai“ – Taikymo sritis – Vidaus pranešimų apsaugos apribojimas laiko atžvilgiu)

text:
               2021 3 8

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 79/13

      2021 m. sausio 20 d. Teisingumo Teismo (pirmoji kolegija) sprendimas byloje (Bundesverwaltungsgericht (Vokietija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Land Baden-Württemberg / D.R.

      (Byla C-619/19) (1)

      (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą - Aplinka - Orhuso konvencija - Direktyva 2003/4/EB - Visuomenės galimybė susipažinti su informacija apie aplinką - Infrastruktūros kūrimo projektas „Stuttgart 21“ - Prašymo pateikti informaciją apie aplinką atmetimas - 4 straipsnio 1 dalis - Atsisakymo pagrindai - Sąvoka „vidaus pranešimai“ - Taikymo sritis - Vidaus pranešimų apsaugos apribojimas laiko atžvilgiu)
      (2021/C 79/15)
      Proceso kalba: vokiečių

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

         Bundesverwaltungsgericht

         Šalys pagrindinėje byloje

         Atsakovė ir kasatorė: Land Baden-Württemberg

         Pareiškėjas ir kita kasacinio proceso šalis: D.R.

         dalyvaujant: Deutsche Bahn AG, Vertreter des Bundesinteresses beim Bundesverwaltungsgericht

         Rezoliucinė dalis

                  1.

                  2003 m. sausio 28 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2003/4/EB dėl visuomenės galimybės susipažinti su informacija apie aplinką ir panaikinančios Tarybos direktyvą 90/313/EEB 4 straipsnio 1 dalies pirmos pastraipos e punktas turi būti aiškinamas taip, kad sąvoka „vidaus pranešimai“ apima visą informaciją, kuria naudojamasi valdžios institucijos viduje ir kuri prašymo leisti susipažinti su informacija pateikimo dieną (tam tikrais atvejais po to, kai ši institucija gavo tokią informaciją) nebuvo išėjusi už šios institucijos ribų, su sąlyga, kad ši informacija iki jos gavimo dienos nebuvo ir neturėjo būti padaryta prieinama visuomenei.

                  2.

                  Direktyvos 2003/4 4 straipsnio 1 dalies pirmos pastraipos e punktas turi būti aiškinamas taip, kad jame numatyta galimybė taikyti valdžios institucijos vidaus pranešimams nustatytą teisės susipažinti su informacija apie aplinką išimtį nėra apribota laiko atžvilgiu. Vis dėlto ši išimtis gali būti taikoma tik tuo laikotarpiu, kai reikalaujamos informacijos apsauga yra pateisinama.

         (1)  OL C 406, 2019 12 2.


title: Byla C-744/19: 2021 m. sausio 14 d. Teisingumo Teismo (devintoji kolegija) sprendimas byloje Europos Komisija / Italijos Respublika (Valstybės įsipareigojimų neįvykdymas – Direktyva 2013/59/Euratomas – Pagrindiniai saugos standartai siekiant užtikrinti apsaugą nuo jonizuojančiosios spinduliuotės apšvitos keliamų pavojų – 106 straipsnis – Neperkėlimas per nustatytą terminą)

text:
               2021 3 8

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 79/14

      2021 m. sausio 14 d. Teisingumo Teismo (devintoji kolegija) sprendimas byloje Europos Komisija / Italijos Respublika

      (Byla C-744/19) (1)

      (Valstybės įsipareigojimų neįvykdymas - Direktyva 2013/59/Euratomas - Pagrindiniai saugos standartai siekiant užtikrinti apsaugą nuo jonizuojančiosios spinduliuotės apšvitos keliamų pavojų - 106 straipsnis - Neperkėlimas per nustatytą terminą)
      (2021/C 79/17)
      Proceso kalba: italų

         Šalys

         Ieškovė: Europos Komisija, atstovaujama R. Tricot ir G. Gattinara

         Atsakovė: Italijos Respublika, atstovaujama G. Palmieri, padedamos avvocato dello Stato C. Colelli

         Rezoliucinė dalis

                  1.

                  Per nustatytą terminą nepriėmusi įstatymų ir kitų teisės aktų, atitinkančių 2013 m. gruodžio 5 d. Tarybos direktyvą 2013/59/Euratomas, kuria nustatomi pagrindiniai saugos standartai siekiant užtikrinti apsaugą nuo jonizuojančiosios spinduliuotės apšvitos keliamų pavojų ir panaikinamos direktyvos 89/618/Euratomas, 90/641/Euratomas, 96/29/Euratomas, 97/43/Euratomas ir 2003/122/Euratomas, ir, prireikus, nepateikusi Europos Komisijai šios direktyvos reglamentuojamoje srityje priimtų nacionalinės teisės nuostatų teksto, Italijos Respublika neįvykdė įsipareigojimų pagal šios direktyvos 106 straipsnio 1 ir 3 dalis.

                  2.

                  Priteisti iš Italijos Respublikos bylinėjimosi išlaidas.

         (1)  OL C 399, 2019 11 25.


title: Byla C-843/19: 2021 m. sausio 21 d. Teisingumo Teismo (aštuntoji kolegija) sprendimas byloje (Tribunal Superior de Justicia de Cataluña (Ispanija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Instituto Nacional de la Seguridad Social (INSS) / BT (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą – Socialinė politika – Vienodas požiūris į moteris ir vyrus socialinės apsaugos srityje – Direktyva 79/7/EEB – 4 straipsnio 1 dalis – Savanoriškas išankstinis išėjimas į pensiją – Išankstinė senatvės pensija – Leistinumas – Gautinos pensijos dydis, turintis būti ne mažesnis už teisės aktuose nustatytą minimalų dydį – Kiekvienos lyties darbuotojų, kuriems netaikomas išankstinis išėjimas į pensiją, procentinė dalis – Galimos konkrečios mažiau palankios darbuotojų moterų padėties pateisinimas – Atitinkamos valstybės narės socialinės politikos tikslai)

text:
               2021 3 8

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 79/15

      2021 m. sausio 21 d. Teisingumo Teismo (aštuntoji kolegija) sprendimas byloje (Tribunal Superior de Justicia de Cataluña (Ispanija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Instituto Nacional de la Seguridad Social (INSS) / BT

      (Byla C-843/19) (1)

      (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą - Socialinė politika - Vienodas požiūris į moteris ir vyrus socialinės apsaugos srityje - Direktyva 79/7/EEB - 4 straipsnio 1 dalis - Savanoriškas išankstinis išėjimas į pensiją - Išankstinė senatvės pensija - Leistinumas - Gautinos pensijos dydis, turintis būti ne mažesnis už teisės aktuose nustatytą minimalų dydį - Kiekvienos lyties darbuotojų, kuriems netaikomas išankstinis išėjimas į pensiją, procentinė dalis - Galimos konkrečios mažiau palankios darbuotojų moterų padėties pateisinimas - Atitinkamos valstybės narės socialinės politikos tikslai)
      (2021/C 79/18)
      Proceso kalba: ispanų

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

         Tribunal Superior de Justicia de Cataluña

         Šalys pagrindinėje byloje

         Apeliantas: Instituto Nacional de la Seguridad Social (INSS)

         Kita apeliacinio proceso šalis: BT

         Rezoliucinė dalis

      1978 m. gruodžio 19 d. Tarybos direktyvos 79/7/EEB dėl vienodo požiūrio į vyrus ir moteris principo nuoseklaus įgyvendinimo socialinės apsaugos srityje 4 straipsnio 1 dalis turi būti aiškinama taip, kad ja nedraudžiami nacionalinės teisės aktai, pagal kuriuos tais atvejais, kai darbuotojas, apdraustas pagal bendrąją socialinės apsaugos sistemą, pasirenka savanorišką išankstinį išėjimą į pensiją, jo teisei į išankstinę senatvės pensiją yra keliamas reikalavimas, kad šios senatvės pensijos dydis būtų ne mažesnis už minimalią pensiją, kurią šis darbuotojas turėtų teisę gauti sulaukęs 65 metų amžiaus, net jei šiais teisės aktais mažiau palankios sąlygos sudaromos būtent darbuotojoms moterims, palyginti su vyrais, tačiau su sąlyga, kad šios pasekmės pateisinamos teisėtais, su diskriminacija dėl lyties nesusijusiais socialinės politikos tikslais, o tai turi patikrinti prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas.

         (1)  OL C 54, 2020 2 17.


title: Sujungtos bylos C-67/20–C-69/20: 2020 m. gruodžio 3 d. Teisingumo Teismo (šeštoji kolegija) nutartis byloje (Cour du travail de Liège (Belgija) prašymai priimti prejudicinį sprendimą) Agence fédérale pour l'Accueil des demandeurs d'asile (Fedasil) / M. (C-67/20), C. (C-68/20), C. (C-69/20), (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą – Poreikio priimti sprendimą nebuvimas)

text:
               2021 3 8

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 79/16

      2020 m. gruodžio 3 d. Teisingumo Teismo (šeštoji kolegija) nutartis byloje (Cour du travail de Liège (Belgija) prašymai priimti prejudicinį sprendimą) Agence fédérale pour l'Accueil des demandeurs d'asile (Fedasil) / M. (C-67/20), C. (C-68/20), C. (C-69/20),

      (Sujungtos bylos C-67/20–C-69/20) (1)

      (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą - Poreikio priimti sprendimą nebuvimas)
      (2021/C 79/19)
      Proceso kalba: prancūzų

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

         Cour du travail de Liège

         Šalys

         Apeliantė: Agence fédérale pour l'Accueil des demandeurs d'asile (Fedasil)

         Kitos apeliacinio proceso šalys: M. (C-67/20), C. (C-68/20), C. (C-69/20)

         Rezoliucinė dalis

      Nereikia priimti sprendimo dėl Cour du travail de Liège (Belgija) 2020 m. vasario 10 d. sprendimais pateiktų prašymų priimti prejudicinį sprendimą.

         (1)  OL C 161, 2020 5 11.


title: Byla C-99/20: 2020 m. gruodžio 3 d. Teisingumo Teismo (devintoji kolegija) nutartis byloje (Curtea de Apel Alba Iulia (Rumunija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Siebenburgisches Nugat SRL / Direcţia Generală Regională a Finanţelor Publice Braşov, Agenţia Naţională de Administrare Fiscală – Direcţia Generală a Vămilor – Direcţia Regională Vamală Braşov – Biroul Vamal de Interior Sibiu (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą – Teisingumo Teismo procedūros reglamento 99 straipsnis – Muitų sąjunga – Bendrasis muitų tarifas – Kombinuotoji nomenklatūra – Tarifinės pozicijos – Subpozicija 8302 41 30 – Metalinės užuolaidų karnizų komplektų dalys)

text:
               2021 3 8

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 79/16

      2020 m. gruodžio 3 d. Teisingumo Teismo (devintoji kolegija) nutartis byloje (Curtea de Apel Alba Iulia (Rumunija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Siebenburgisches Nugat SRL / Direcţia Generală Regională a Finanţelor Publice Braşov, Agenţia Naţională de Administrare Fiscală – Direcţia Generală a Vămilor – Direcţia Regională Vamală Braşov – Biroul Vamal de Interior Sibiu

      (Byla C-99/20) (1)

      (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą - Teisingumo Teismo procedūros reglamento 99 straipsnis - Muitų sąjunga - Bendrasis muitų tarifas - Kombinuotoji nomenklatūra - Tarifinės pozicijos - Subpozicija 8302 41 30 - Metalinės užuolaidų karnizų komplektų dalys)
      (2021/C 79/20)
      Proceso kalba: rumunų

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

         Curtea de Apel Alba Iulia

         Šalys

         Pareiškėja: Siebenburgisches Nugat SRL

         Atsakovės: Direcţia Generală Regională a Finanţelor Publice Braşov, Agenţia Naţională de Administrare Fiscală – Direcţia Generală a Vămilor – Direcţia Regională Vamală Braşov – Biroul Vamal de Interior Sibiu

         dalyvaujant: Hans Draser Internationales Marketing

         Rezoliucinė dalis

      1987 m. liepos 23 d. Tarybos reglamento (EEB) Nr. 2658/87 dėl tarifų ir statistinės nomenklatūros bei dėl Bendrojo muitų tarifo, su pakeitimais, padarytais 2015 m. spalio 6 d. Komisijos įgyvendinimo reglamentu (ES) 2015/1754, I priede pateikta kombinuotoji nomenklatūra turi būti aiškinama taip, kad užuolaidų karnizų komplektų dalys, t. y. gatavi vamzdžiai (dažyti, nikeliuoti, chromuoti), turi būti priskirtos 8302 41 90 tarifinei subpozicijai, nebent šie gatavi vamzdžiai yra profiliai, vamzdžiai ar strypai, tiesiog supjaustyti norimo ilgio atkarpomis, o tai, siekdamas šias prekes klasifikuoti, turi patikrinti prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas.

         (1)  OL C 279, 2020 8 24.


title: Byla C-220/20: 2020 m. gruodžio 10 d. Teisingumo Teismo (dešimtoji kolegija) nutartis byloje (Ufficio del Giudice di Pace di Lanciano (Italija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) XX / OO (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą – Teisingumo Teismo procedūros reglamento 53 straipsnio 2 dalis ir 94 straipsnis – Nacionalinė nepaprastoji padėtis dėl grėsmės sveikatai – Teisminės veiklos tęstinumas – Posėdžių atidėjimas – Pakankamos informacijos apie pagrindinės bylos faktines ir teisines aplinkybes ir priežasčių, pateisinančių būtinybę atsakyti į prejudicinį klausimą, nenurodymas – Akivaizdus nepriimtinumas)

text:
               2021 3 8

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 79/17

      2020 m. gruodžio 10 d. Teisingumo Teismo (dešimtoji kolegija) nutartis byloje (Ufficio del Giudice di Pace di Lanciano (Italija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) XX / OO

      (Byla C-220/20) (1)

      (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą - Teisingumo Teismo procedūros reglamento 53 straipsnio 2 dalis ir 94 straipsnis - Nacionalinė nepaprastoji padėtis dėl grėsmės sveikatai - Teisminės veiklos tęstinumas - Posėdžių atidėjimas - Pakankamos informacijos apie pagrindinės bylos faktines ir teisines aplinkybes ir priežasčių, pateisinančių būtinybę atsakyti į prejudicinį klausimą, nenurodymas - Akivaizdus nepriimtinumas)
      (2021/C 79/21)
      Proceso kalba: italų

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

         Ufficio del Giudice di Pace di Lanciano

         Šalys

         Ieškovė: XX

         Atsakovė: OO

         dalyvaujant: WW, XC, VS

         Rezoliucinė dalis

      2020 m. gegužės 18 d. sprendimu Giudice di pace di Lanciano (Lančano taikos teisėjas, Italija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą yra akivaizdžiai nepriimtinas.

         (1)  OL C 279, 2020 8 24.


title: Byla C-318/20: 2020 m. lapkričio 26 d. Teisingumo Teismo (dešimtoji kolegija) nutartis byloje (Consiglio di Stato (Italija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Colt Technology Services SpA, Wind Tre SpA, Telecom Italia SpA, Voidafone Italia SpA, Ministero della Giustizia, Ministero dello Sviluppo economico, Ministero dell’economia e delle Finanze / Ministero della Giustizia, Ministero dello Sviluppo Economico, Ministero dell’economia e delle finanze, Wind Tre SpA, Procura generale della Repubblica presso la Corte d’appello di Reggio Calabria, Procura della Repubblica presso il Tribunale di Cagliari, Procura della Repubblica presso il Tribunale di Roma, Procura della Repubblica presso il Tribunale di Locri (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą – Nediskriminavimo dėl pilietybės principas – Nacionalinės teisės nuostatos teisminių institucijų nurodyto veiklos perėmimo kainodaros srityje – Atsižvelgimo į visiško telekomunikacijų operatorių išlaidų atlyginimo principą nebuvimas – Teisingumo Teismo procedūros reglamento 53 straipsnio 2 dalis ir 94 straipsnis – Pakankamai išsamios informacijos apie pagrindinės bylos faktines ir teisines aplinkybes ir priežastis, pateisinančias būtinybę atsakyti į prejudicinius klausimus, nenurodymas – Akivaizdus nepriimtinumas)

text:
               2021 3 8

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 79/18

      2020 m. lapkričio 26 d. Teisingumo Teismo (dešimtoji kolegija) nutartis byloje (Consiglio di Stato (Italija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Colt Technology Services SpA, Wind Tre SpA, Telecom Italia SpA, Voidafone Italia SpA, Ministero della Giustizia, Ministero dello Sviluppo economico, Ministero dell’economia e delle Finanze / Ministero della Giustizia, Ministero dello Sviluppo Economico, Ministero dell’economia e delle finanze, Wind Tre SpA, Procura generale della Repubblica presso la Corte d’appello di Reggio Calabria, Procura della Repubblica presso il Tribunale di Cagliari, Procura della Repubblica presso il Tribunale di Roma, Procura della Repubblica presso il Tribunale di Locri

      (Byla C-318/20) (1)

      (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą - Nediskriminavimo dėl pilietybės principas - Nacionalinės teisės nuostatos teisminių institucijų nurodyto veiklos perėmimo kainodaros srityje - Atsižvelgimo į visiško telekomunikacijų operatorių išlaidų atlyginimo principą nebuvimas - Teisingumo Teismo procedūros reglamento 53 straipsnio 2 dalis ir 94 straipsnis - Pakankamai išsamios informacijos apie pagrindinės bylos faktines ir teisines aplinkybes ir priežastis, pateisinančias būtinybę atsakyti į prejudicinius klausimus, nenurodymas - Akivaizdus nepriimtinumas)
      (2021/C 79/22)
      Proceso kalba: italų

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

         Consiglio di Stato

         Šalys pagrindinėje byloje

         Apeliantės: Colt Technology Services SpA, Wind Tre SpA, Telecom Italia SpA, Ministero della Giustizia, Ministero dello Sviluppo Economico, Ministero dell’Economia e delle Finanze, Vodafone Italia SpA

         dalyvaujant: Procura generale della Repubblica presso la Corte d’appello di Reggio Calabria, Procura della Repubblica presso il Tribunale di Cagliari, Procura della Repubblica presso il Tribunale di Roma

         Kitos apeliacinio proceso šalys: Ministero della Giustizia, Ministero dello Sviluppo Economico, Ministero dell'Economia e delle Finanze, Procura della Repubblica presso il Tribunale di Roma, Procura della Repubblica presso il Tribunale di Cagliari, Procura generale della Repubblica presso la Corte d’appello di Reggio Calabria, Wind Tre SpA, Procura della Repubblica presso il Tribunale di Locri

         Rezoliucinė dalis

      2020 m. vasario 13 d. sprendimu Consiglio di Stato (Valstybės Taryba, Italija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą yra akivaizdžiai nepriimtinas.

         (1)  OL C 348, 2020 10 10.


title: Byla C-293/20: 2020 m. liepos 1 d. Landesverwaltungsgericht Oberösterreich (Austrija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje A, M / Bezirkshauptmannschaft Kirchdorf

text:
               2021 3 8

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 79/18

      2020 m. liepos 1 d.Landesverwaltungsgericht Oberösterreich (Austrija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje A, M / Bezirkshauptmannschaft Kirchdorf

      (Byla C-293/20)
      (2021/C 79/23)
      Proceso kalba: vokiečių

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

         Landesverwaltungsgericht Oberösterreich

         Šalys pagrindinėje byloje

         Pareiškėjai: A, M

         Atsakovė: Bezirkshauptmannschaft Kirchdorf

         Trečiasis asmuo: Finanzamt Kirchdorf – Perg – Steyr

      2021 m. sausio 20 d. nutartimi Teisingumo Teismas (dešimtoji kolegija) nutarė, kad 2020 m. birželio 29 d.Landesverwaltungsgericht Oberösterreich (Austrija) nutartimi pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą yra akivaizdžiai nepriimtinas.


title: Byla C-625/20: 2020 m. lapkričio 19 d. Juzgado de lo Social n° 26 de Barcelona (Ispanija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje KM / Instituto Nacional de la Seguridad Social (INSS)

text:
               2021 3 8

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 79/19

      2020 m. lapkričio 19 d.Juzgado de lo Social no 26 de Barcelona (Ispanija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje KM / Instituto Nacional de la Seguridad Social (INSS)

      (Byla C-625/20)
      (2021/C 79/24)
      Proceso kalba: ispanų

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

         Juzgado de lo Social no 26 de Barcelona

         Šalys pagrindinėje byloje

         Pareiškėja: KM

         Atsakovas: Instituto Nacional de la Seguridad Social (INSS)

         Prejudiciniai klausimai

                  1.

                  Ar Ispanijos teisės nuostata dėl išmokų derinimo, įtvirtinta LGSS 163 straipsnio 1 dalyje, kaip ji aiškinama teismų praktikoje, pagal kurią draudžiama gauti pagal tą pačią sistemą pripažintas dvi nuolatinio visiško nedarbingumo išmokas, bet leidžiama jas gauti tada, kai jos skiriamos pagal skirtingas sistemas, net jei bet kuriuo atveju šios išmokos gautinos atsižvelgiant į tai, kad buvo mokamos atskiros įmokos, prieštarauja 1978 m. gruodžio 19 d. Tarybos direktyvos 79/7/EEB dėl vienodo požiūrio į vyrus ir moteris principo nuoseklaus įgyvendinimo socialinės apsaugos srityje (1) 4 straipsniui ir 2006 m. liepos 5 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2006/54/EB dėl moterų ir vyrų lygių galimybių ir vienodo požiūrio į moteris ir vyrus užimtumo bei profesinės veiklos srityje principo įgyvendinimo (nauja redakcija) (2) 5 straipsniui, nes, atsižvelgiant į lyčių pasiskirstymą skirtingose Ispanijos socialinės apsaugos sistemose, ši nuostata gali lemti netiesioginę diskriminaciją dėl lyties?

                  2.

                  Jei į pirmąjį klausimą būtų atsakyta neigiamai, ar Ispanijos teisės aktai prieštarautų pirmiau minėtiems Europos Sąjungos teisės aktams tuo atveju, jei abi išmokos būtų skiriamos dėl skirtingų ligų ar sužalojimų?

         (1)  OL L 6, 1979, p. 24, 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 5 sk., 1 t., p. 215.

         (2)  OL L 204, 2006, p. 23.


title: Byla C-642/20: 2020 m. lapkričio 27 d. Consiglio di Giustizia amministrativa per la Regione siciliana (Italija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Caruter s.r.l. / S.R.R. Messina Provincia S.c.P.A., Comune di Basicò, Comune di Falcone, Comune di Fondachelli Fantina, Comune di Gioiosa Marea, Comune di Librizzi, Comune di Mazzarrà Sant'Andrea, Comune di Montagnareale, Comune di Oliveri, Comune di Piraino, Comune di San Piero Patti, Regione Siciliana – Urega – Ufficio regionale espletamento gare d’appalti lavori pubblici Messina, Regione Siciliana – Assessorato regionale delle infrastrutture e della mobilità

text:
               2021 3 8

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 79/19

      2020 m. lapkričio 27 d.Consiglio di Giustizia amministrativa per la Regione siciliana (Italija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Caruter s.r.l. / S.R.R. Messina Provincia S.c.P.A., Comune di Basicò, Comune di Falcone, Comune di Fondachelli Fantina, Comune di Gioiosa Marea, Comune di Librizzi, Comune di Mazzarrà Sant'Andrea, Comune di Montagnareale, Comune di Oliveri, Comune di Piraino, Comune di San Piero Patti, Regione Siciliana – Urega – Ufficio regionale espletamento gare d’appalti lavori pubblici Messina, Regione Siciliana – Assessorato regionale delle infrastrutture e della mobilità

      (Byla C-642/20)
      (2021/C 79/25)
      Proceso kalba: italų

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

         Consiglio di Giustizia amministrativa per la Regione siciliana

         Šalys pagrindinėje byloje

         Apeliantė: Caruter s.r.l.

         Kitos apeliacinio proceso šalys: S.R.R. Messina Provincia S.c.P.A., Comune di Basicò, Comune di Falcone, Comune di Fondachelli Fantina, Comune di Gioiosa Marea, Comune di Librizzi, Comune di Mazzarrà Sant'Andrea, Comune di Montagnareale, Comune di Oliveri, Comune di Piraino, Comune di San Piero Patti, Regione Siciliana – Urega – Ufficio regionale espletamento gare d’appalti lavori pubblici Messina, Regione Siciliana – Assessorato regionale delle infrastrutture e della mobilità

         Prejudicinis klausimas

      Ar pagal 2014 m. vasario 26 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2014/24 (1) 63 straipsnį, kuriame įtvirtintas rėmimosi kitų subjektų pajėgumu institutas, siejamą su įsisteigimo laisvės ir laisvės teikti paslaugas principais, įtvirtintais Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo (SESV) 49 ir 56 straipsniuose, draudžiama taikyti Italijos nacionalinės teisės nuostatas, reglamentuojančias „atrankos kriterijus ir pasiūlymų trūkumų šalinimą“, numatytas 2016 m. balandžio 18 d. Įstatyminio dekreto Nr. 50 dėl Viešųjų pirkimų kodekso 83 straipsnio 8 dalies priešpaskutiniame sakinyje, pagal kurias, remdamasis kitų subjektų pajėgumu (institutas numatytas 2016 m. balandžio 18 d. Įstatyminio dekreto Nr. 50 dėl Viešųjų pirkimų kodekso 89 straipsnyje), įgaliotinis visais atvejais turi atitikti reikalavimus ir teikti didžiąją dalį paslaugų?

         (1)  2014 m. vasario 26 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2014/24/ES dėl viešųjų pirkimų, kuria panaikinama Direktyva 2004/18/EB, tekstas svarbus EEE (OL L 94, 2014, p. 65).


title: Byla C-654/20: 2020 m. lapkričio 15 d. Apelativen sad Sofia (Bulgarija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą baudžiamojoje byloje prieš VD

text:
               2021 3 8

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 79/20

      2020 m. lapkričio 15 d.Apelativen sad Sofia (Bulgarija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą baudžiamojoje byloje prieš VD
      (Byla C-654/20)
      (2021/C 79/26)
      Proceso kalba: bulgarų

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

         Apelativen sad Sofia

         Nuteistasis (veikos vykdytojas) baudžiamojoje byloje

      VD

         Prejudiciniai klausimai

                  1.

                  Ar pagal nullum crimen, nulla poena sine lege principą draudžiami nacionalinės teisės aktai, kuriuose už tą pačią veiką, t. y. motorinės transporto priemonės vairavimą galiojant administracinės prievartos priemonei – vairuotojo pažymėjimo galiojimo sustabdymui, – numatyta administracinė ir baudžiamoji atsakomybė, nors nėra kriterijų, kuriais remiantis būtų galima šias dvi atsakomybės rūšis objektyviai atskirti?

                  2.

                  Jei Europos Sąjungos Teisingumo Teismas į pirmąjį klausimą atsakytų neigiamai: kokie yra nacionalinio teismo įgaliojimai, kad galėtų užtikrinti veiksmingą pagrindinių Europos Sąjungos principų taikymą?

                  3.

                  Ar iki trejų metų laisvės atėmimo bausmės ir nuo 200 iki 1 000 levų (BGN) dydžio baudos skyrimas už motorinės transporto priemonės vairavimą galiojant administracinės prievartos priemonei – vairuotojo pažymėjimo galiojimo sustabdymui – atitinka padarytą nusikalstamą veiką, kaip tai suprantama pagal Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijos 49 straipsnio 3 dalį?


title: Byla C-671/20: 2020 m. gruodžio 9 d. Sąd Okręgowy w Warszawie (Lenkija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą baudžiamojoje byloje prieš M. M.

text:
               2021 3 8

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 79/21

      2020 m. gruodžio 9 d.Sąd Okręgowy w Warszawie (Lenkija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą baudžiamojoje byloje prieš M. M.
      (Byla C-671/20)
      (2021/C 79/27)
      Proceso kalba: lenkų

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

         Sąd Okręgowy w Warszawie

         Šalis pagrindinėje byloje

      M. M.

         Prejudiciniai klausimai

                  1.

                  Ar Sąjungos teisė – visų pirma ESS 2 straipsnis ir jame įtvirtinta teisinės valstybės vertybė, 19 straipsnio 1 dalies antra pastraipa ir viršenybės, lojalaus bendradarbiavimo ir teisinio tikrumo principai – turi būti aiškinama taip, kad pagal ją draudžiamos tokios valstybės narės teisės nuostatos, kaip Ustawa z dnia 27 lipca 2001 r. – Prawo o ustroju sądów powszechnych (2001 m. liepos 27 d. Įstatymas dėl bendrosios kompetencijos teismų sistemos, toliau – PUSP) 41b straipsnio 1 ir 3 dalys, pagal kurias teismo pirmininkas gali – savarankiškai ir be teisminės kontrolės – priimti sprendimą dėl teismo sudėties pakeitimo, jei tokia institucija, kaip Izba Dyscyplinarna (Drausmės bylų kolegija), suteikia leidimą patraukti teisėją, pirmiau įėjusį į paskirtą teismo sudėtį (apygardos teismo teisėją I. T.), baudžiamojon atsakomybėn, apimantį privalomą šio teisėjo tarnybinių įgaliojimų sustabdymą, su kuriuo susijęs visų pirma draudimas šiam teisėjui įeiti į teismo sudėtis jam paskirtose bylose, įskaitant bylas, kurios jam buvo paskirtos prieš to leidimo suteikimą?

                  2.

                  Ar Sąjungos teisė – visų pirma 1 klausime nurodytos nuostatos – turi būti aiškinama taip, kad pagal ją draudžiamos:

                              a)

                              valstybės narės nuostatos, tokios kaip PUSP 42a straipsnio 1 ir 2 dalys ir 107 straipsnio 1 dalies 3 punktas, pagal kurias nacionaliniam teismui draudžiama vertinti – vykstant patikrinimui, ar šis teismas atitinka pirminio įsteigimo pagal įstatymą reikalavimus – Drausmės bylų kolegijos leidimo, nurodyto 1 klausime, privalomąją galią ir teisines aplinkybes, kurios yra tiesioginė teismo sudėties pakeitimo priežastis, kartu numatant, kad bandymas atlikti tokį patikrinimą yra teisėjo drausminės atsakomybės pagrindas;

                              b)

                              nacionalinės institucijos, tokios kaip Trybunał Konstytucyjny (Konstitucinis Teismas), jurisprudencija, pagal kurią nacionalinių institucijų, tokių kaip Prezydent Rzeczypospolitej Polskiej (Lenkijos Respublikos Prezidentas) ir Krajowa Rada Sądownictwa (Nacionalinė teisėjų taryba) aktams dėl asmenų skyrimo į tokią instituciją, kaip Drausmės bylų kolegija, netaikoma teisminė kontrolė, be kita ko, kontrolė Sąjungos teisės požiūriu, neatsižvelgiant į pažeidimo sunkumą ir laipsnį, o asmens paskyrimo į teisėjo pareigas aktas yra galutinis ir neatšaukiamas?

                  3.

                  Ar Sąjungos teisė – visų pirma 1 klausime nurodytos nuostatos – turi būti aiškinama taip, kad pagal ją draudžiama pripažinti leidimo, kuris nurodytas 1 klausime, privalomąją galią, visų pirma kalbant apie teisėjo tarnybinių įgaliojimų sustabdymą, jei jį suteikė tokia institucija, kaip Drausmės bylų kolegija, todėl:

                              a)

                              visos valstybės institucijos (įskaitant prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikusį teismą, taip pat institucijas, kompetentingas skirti ir pakeisti nacionalinio teismo sudėtį, visų pirma teismo pirmininką) privalo neatsižvelgti į šį leidimą ir sudaryti galimybę teisėjui, dėl kurio jis suteiktas, įeiti į šio teismo sudėtį;

                              b)

                              teismas, į kurio sudėtį neįeina teisėjas, pirmiau paskirtas nagrinėti bylą – vien dėl to, kad šio teisėjo atžvilgiu buvo suteiktas minėtas leidimas, – nėra pirmiau įsteigtas pagal įstatymą ir todėl negali kaip „teismas“ spręsti klausimų, susijusių su Sąjungos teisės taikymu ar aiškinimu?

                  4.

                  Ar atsakymams į pirmiau išdėstytus klausimus turi reikšmės tai, kad Drausmės bylų kolegija ir Konstitucinis Teismas neužtikrina veiksmingos teisminės apsaugos dėl nepriklausomumo stokos ir nustatyto nuostatų dėl jų narių skyrimo pažeidimo?


title: Byla C-680/20: 2020 m. gruodžio 15 d. Consiglio di Stato (Italija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Unilever Italia Mkt. Operations Srl / Autorità Garante della Concorrenza e del Mercato

text:
               2021 3 8

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 79/22

      2020 m. gruodžio 15 d.Consiglio di Stato (Italija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Unilever Italia Mkt. Operations Srl / Autorità Garante della Concorrenza e del Mercato

      (Byla C-680/20)
      (2021/C 79/28)
      Proceso kalba: italų

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

         Consiglio di Stato

         Šalys pagrindinėje byloje

         Pareiškėja: Unilever Italia Mkt. Operations Srl

         Atsakovė: Autorità Garante della Concorrenza e del Mercato

         Prejudiciniai klausimai

                  1.

                  Išskyrus bendrovių kontrolės atvejus, kokie kriterijai yra svarbūs nustatant, ar formaliai savarankiškų ir nepriklausomų ekonominės veiklos vykdytojų sutartinis koordinavimas gali būti pagrindas sukurti vieną ekonominį vienetą, kaip tai suprantama pagal SESV 101 ir 102 straipsnius, visų pirma, ar tam tikras gamintojo ir platinimo tarpininkų komercinio bendradarbiavimo santykiams būdingas kišimasis į kitos įmonės komercinius sprendimus gali būti pakankamas, kad šiuos subjektus būtų galima laikyti to paties ekonominio vieneto dalimi, ar tarp dviejų įmonių turi būti „hierarchinis“ ryšys, nustatytinas remiantis galiojančia sutartimi, pagal kurią kelios savarankiškos įmonės „įsitraukia“ į vienos iš jų valdymo ir koordinavimo veiklą, todėl Tarnyba turi pateikti įrodymų, kad buvo vykdomi nuolatiniai ir sistemiški veiksmai, galintys daryti poveikį įmonės valdymo sprendimams, t. y. finansinio, pramoninio ir komercinio pobūdžio strateginiams ir su veikla susijusiems sprendimams?

                  2.

                  Vertinant piktnaudžiavimą dominuojančia padėtimi, kai naudojamasi išimtinių teisių sąlygomis, ar SESV 102 straipsnį reikia aiškinti taip, kad Konkurencijos tarnyba turi pareigą patikrinti, ar naudojantis šiomis sąlygomis siekiama atskirti tiek pat našius konkurentus nuo rinkos, ir konkrečiu atveju išnagrinėti šalies pateiktas ekonomines analizes dėl galimybės konkrečiais ginčijamais veiksmais atskirti tiek pat našius konkurentus nuo rinkos, arba ar, jei yra išimtinių teisių sąlygos, kuriomis siekiama pašalinti konkurentus, arba elgesys, kuriam būdingi įvairūs nesąžiningi veiksmai (lojalumą formuojantį poveikį turinčios nuolaidos ir išimtinių teisių sąlygos), Tarnyba nėra teisiškai įpareigota grįsti ginčijamą neteisėtą antimonopolinį elgesį tiek pat našaus konkurento kriterijumi?


title: Byla C-702/20: 2020 m. gruodžio 22 d. Augstākā tiesa (Senāts) (Latvija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje SIA DOBELES HES / Sabiedrisko pakalpojumu regulēšanas komisija, Ekonomikas ministrija, Finanšu ministrija

text:
               2021 3 8

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 79/22

      2020 m. gruodžio 22 d.Augstākā tiesa (Senāts) (Latvija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje SIA DOBELES HES / Sabiedrisko pakalpojumu regulēšanas komisija, Ekonomikas ministrija, Finanšu ministrija

      (Byla C-702/20)
      (2021/C 79/29)
      Proceso kalba: latvių

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

         Augstākā tiesa (Senāts)

         Šalys pagrindinėje byloje

         Pareiškėja pirmosios instancijos procese ir priešpriešinį apeliacinį skundą pateikusi šalis: SIA DOBELES HES

         Kita administracinio proceso šalis pirmosios instancijos procese ir apeliantė: Sabiedrisko pakalpojumu regulēšanas komisija

         Kitos administracinio proceso šalys: Ekonomikas ministrija, Finanšu ministrija

         Prejudiciniai klausimai

                  1.

                  Ar viešojo operatoriaus pareiga pirkti elektros energiją didesne nei rinkos kaina iš atsinaujinančius energijos šaltinius elektros energijos gamybai naudojančių gamintojų, atsižvelgiant į galutiniam vartotojui nustatytą pareigą mokėti proporcingai už suvartotą elektros energiją, laikytina valstybės įsikišimu ar valstybinių išteklių panaudojimu, kaip tai suprantama pagal Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo 107 straipsnio 1 dalį?

                  2.

                  Ar sąvoką „elektros energijos rinkos liberalizavimas“ reikia aiškinti taip, kad rinka yra liberalizuota tuomet, kai yra tam tikrų laisvosios prekybos elementų, pavyzdžiui, kai viešasis operatorius sudaro sutartis su kitų valstybių narių tiekėjais? Ar galima laikyti, kad elektros energijos rinkos liberalizavimas prasideda tuomet, kai teisės aktais daliai elektros energijos vartotojų (pavyzdžiui, prie perdavimo sistemos prisijungusiems elektros energijos vartotojams ar prie skirstymo sistemos prisijungusiems komerciniams elektros energijos vartotojams) suteikiama teisė keisti elektros energijos tiekėją? Kokią reikšmę Latvijos elektros energijos rinkos reguliavimo raida turi vertinant elektros energijos gamintojams suteiktą pagalbą, atsižvelgiant į Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo 107 straipsnio 1 dalį (atsakant į pirmąjį klausimą), visų pirma iki 2007 m. buvusi padėtis?

                  3.

                  Jeigu iš atsakymo į pirmąjį ir antrąjį klausimus būtų matyti, kad elektros energijos gamintojams suteikta pagalba nėra valstybės pagalba, kaip tai suprantama pagal Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo 107 straipsnio 1 dalį, ar tai, kad pareiškėja šiuo metu veikia liberalizuotoje elektros energijos rinkoje ir kompensacijos sumokėjimas jai suteiktų pranašumą prieš kitus atitinkamoje rinkoje veikiančius ūkio subjektus, reiškia, kad žalos atlyginimas laikytinas valstybės pagalba pagal Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo 107 straipsnio 1 dalį?

                  4.

                  Jei iš atsakymo į pirmąjį ir antrąjį klausimus būtų matyti, kad elektros energijos gamintojams suteikta pagalba yra valstybės pagalba, kaip tai suprantama pagal Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo 107 straipsnio 1 dalį, ar vykdant šioje nuostatoje numatytą valstybės pagalbos kontrolę reikia manyti, kad pareiškėjos prašymas atlyginti žalą, patirtą dėl nevisiško reikalavimų, norint pasinaudoti teisės aktuose nustatyta teise gauti didesnę kainą už pagamintą elektros energiją, įvykdymo, yra naujos valstybės pagalbos prašymas ar prašymas sumokėti anksčiau negautą valstybės pagalbos dalį?

                  5.

                  Jei į ketvirtąjį prejudicinį klausimą būtų atsakyta taip, kad prašymas atlyginti žalą, atsižvelgiant į nurodytas aplinkybes, laikytinas prašymu sumokėti anksčiau negautą valstybės pagalbos dalį, ar pagal Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo 107 straipsnio 1 dalį tai reiškia, kad šiuo metu, sprendžiant dėl šios valstybės pagalbos sumokėjimo, reikia išnagrinėti dabartinę rinkos padėtį ir vadovautis dabar galiojančiais teisės aktais (įskaitant galiojančius apribojimus, skirtus išvengti pernelyg didelių kompensacijų mokėjimo)?

                  6.

                  Ar aiškinant Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo 107 straipsnio 1 dalį yra svarbu tai, kad vėjo elektrinės, skirtingai nuo hidroelektrinių, anksčiau gavo visą pagalbą?

                  7.

                  Ar aiškinant Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo 107 straipsnio 1 dalį yra svarbu tai, kad kompensacija šiuo metu mokama tik daliai hidroelektrinių, gavusių ne visą pagalbą?

                  8.

                  Ar 2013 m. gruodžio 18 d. Komisijos reglamento (ES) Nr. 1407/2013 dėl Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo 107 ir 108 straipsnių taikymo de minimis pagalbai (1) 3 straipsnio 2 dalį ir 7 straipsnio 1 dalį reikia aiškinti taip: kadangi nagrinėjamu atveju ginčijama pagalba neviršija de minimis pagalbos ribų, reikia pripažinti, kad ši pagalba atitinka de minimis pagalbai nustatytus kriterijus? Ar Reglamento Nr. 1407/2013 5 straipsnio 2 dalį reikia aiškinti taip, kad nagrinėjamu atveju, atsižvelgiant į Komisijos sprendime SA.43140 įtvirtintas sąlygas, kuriomis siekiama išvengti pernelyg didelių kompensacijų mokėjimo, patirtos žalos atlyginimo pripažinimas de minimis pagalba lemtų neleistiną šios pagalbos sumavimą?

                  9.

                  Jeigu būtų pripažinta, kad valstybės pagalba šiuo atveju buvo suteikta ar sumokėta, ar 2015 m. liepos 13 d. Tarybos reglamento (ES) 2015/1589, nustatančio išsamias Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo 108 straipsnio taikymo taisykles (2) (toliau – Reglamentas 2015/1589), 1 straipsnio b ir c punktus reikia aiškinti taip, kad aplinkybės, kaip antai nagrinėjamos šioje byloje, reiškia naują, o ne esamą valstybės pagalbą?

                  10.

                  Jeigu į devintąjį prejudicinį klausimą būtų atsakyta teigiamai, ar, siekiant įvertinti, ar pareiškėjos padėtis atitinka esamos pagalbos, kaip tai suprantama pagal Reglamento 2015/1589 1 straipsnio b punkto iv papunktį, atvejį, nustatant senaties termino, kaip tai suprantama pagal Reglamento 2015/1589 17 straipsnio 2 dalį, pradžią reikia atsižvelgti tik į faktinio pagalbos sumokėjimo datą?

                  11.

                  Jeigu būtų pripažinta, kad valstybės pagalba yra suteikta ar sumokėta, ar Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo 108 straipsnio 3 dalį ir Reglamento 2015/1589 2 straipsnio 1 dalį ir 3 straipsnį reikia aiškinti taip, kad pranešimo apie valstybės pagalbą procedūra, kaip antai nagrinėjama šioje byloje, yra tinkama, jei nacionalinis teismas patenkina prašymą atlyginti patirtą žalą, su sąlyga, kad yra gautas pagalbą patvirtinantis Komisijos sprendimas, ir įpareigoja Ekonomikos ministeriją pateikti Komisijai atitinkamą deklaraciją dėl pagalbos komercinei veiklai per du mėnesius nuo minėto teismo sprendimo priėmimo dienos?

                  12.

                  Ar aiškinant Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo 107 straipsnio 1 dalį turi reikšmės tai, kad patirtos žalos atlyginimo reikalaujama iš viešojo sektoriaus institucijos (Viešųjų paslaugų reguliavimo komisija), kuri anksčiau neprivalėjo padengti šių išlaidų, ir tai, kad šios institucijos biudžetą sudaro valstybės nustatyti reguliuojamų sektorių viešųjų paslaugų teikėjų mokami mokesčiai, kurie turi būti skirti išimtinai reguliavimo institucijos veiklai vykdyti?

                  13.

                  Ar tokia kompensavimo sistema, kaip antai nagrinėjama šioje byloje, atitinka Sąjungos teisėje įtvirtintus reguliuojamiems sektoriams taikomus principus, visų pirma 2002 m. kovo 7 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2002/20/EB dėl elektroninių ryšių tinklų ir paslaugų leidimo (Leidimų direktyva) (3), iš dalies pakeistos 2009 m. lapkričio 25 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2009/140/EB (4), 12 straipsnį ir 30 konstatuojamąją dalį?

         (1)  OL L 352, 2013, p. 1.

         (2)  OL L 248, 2015, p. 9.

         (3)  OL L 108, 2002, p. 21; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 13 sk., 29 t., p. 337.

         (4)  2009 m. lapkričio 25 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2009/140/EB, iš dalies keičianti Direktyvą 2002/21/EB dėl elektroninių ryšių tinklų ir paslaugų bendrosios reguliavimo sistemos, Direktyvą 2002/19/EB dėl elektroninių ryšių tinklų ir susijusių priemonių sujungimo ir prieigos prie jų ir Direktyvą 2002/20/EB dėl elektroninių ryšių tinklų ir paslaugų leidimo (OL L 337, 2009, p. 37).