title: Byla T-391/10: 2010 m. rugsėjo 13 d. pareikštas ieškinys byloje Nedri Spanstaal BV prieš Komisiją

text:
               6.11.2010

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 301/48

         2010 m. rugsėjo 13 d. pareikštas ieškinys byloje Nedri Spanstaal BV prieš Komisiją

   (Byla T-391/10)
   ()
   2010/C 301/76
   Proceso kalba: olandų

      Šalys

      Ieškovė: Nedri Spanstaal BV (Venlas, Nyderlandai), atstovaujama advokatų M. Slotboom ir B. Haan

      Atsakovė: Europos Komisija

      Ieškovės reikalavimai

               —

               Pripažinti šį ieškinį priimtinu;

               —

               Panaikinti sprendimo 1 straipsnio 9 punktą, susijusį su laikotarpiu, už kurį Hit Groep atsakė, ir sprendimo 2 straipsnio 9 punktą, susijusį su Nedri paskirta bauda;

               —

               Priteisti iš Komisijos bylinėjimosi išlaidas.

      Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

   Ieškovė prašo iš dalies panaikinti 2010 m. birželio 30 d. Komisijos sprendimą, susijusį su SESV 101 straipsnio ir EEE susitarimo 53 straipsnio taikymo procedūra, byloje COMP/38.344 — Armatūrinis plienas.
   Pagrįsdama savo ieškinį ieškovė nurodo tris ieškinio pagrindus.
   Pirma, ieškovė teigia, kad Komisija pažeidė SESV 101 straipsnį ir Reglamento 1/2003 (1) 23 straipsnio 2 dalį bei pareigą nurodyti motyvus. Todėl Komisija padarė teisės ir faktinių klaidų, pripažindama, jog Hit Groep solidariai atsakė tik už laikotarpį nuo 1998 m. sausio 1 d. iki 2002 m. sausio 17 dienos. Komisija turėjo pripažinti, kad Hit Groep atsako už laikotarpį nuo 1987 m. gegužės 1 d. iki 2002 m. sausio 17 dienos. Visą šitą laikotarpį Hit Groep kontroliavo ieškovę.
   Antra, ieškovės tvirtintu, Komisija pažeidė Reglamento 1/2003 23 straipsnio 2 dalį, baudų apskaičiavimo gaires (2), proporcingumo principą ir pareigą nurodyti motyvus. Komisija padarė teisės ir faktinių klaidų, nurodydama, kad teisinė viršutinė baudos dydžio riba, t. y. 10 % praėjusiais ūkiniais metais gautos apyvartos, apskaičiuojama nuo ieškovės 2009 m. apyvartos. Teisinė viršutinė riba turėjo būti apskaičiuota nuo ieškovės 2002 m. apyvartos.
   Trečia, ieškovė teigia, kad Komisija pažeidė atleidimo nuo baudų ir baudų sumažinimo tvarkos (3) 23 punktą ir pareigą nurodyti motyvus. Komisija padarė teisės ir faktinių klaidų, sumažindama ieškovei baudą tik 25 %, o ne 30 %.

      (1)  2002 m. gruodžio 16 d. Tarybos Reglamentas (EB) Nr. 1/2003 dėl konkurencijos taisyklių, nustatytų Sutarties 81 ir 82 straipsniuose, įgyvendinimo (OL L 1, p. 1; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 8 sk., 2 t., p. 205).

      (2)  Pagal Reglamento (EB) Nr. 1/2003 23 straipsnio 2 dalies a punktą skirtų baudų apskaičiavimo gairės (OL C 210, 2006, p. 2).

      (3)  Komisijos pranešimas apie atleidimą nuo baudų ir baudų sumažinimą kartelių atveju (OL C 45, 2002, p. 3).


title: Byla C-35/09: 2010 m. liepos 1 d. Teisingumo Teismo (antroji kolegija) sprendimas byloje ( Corte suprema di cassazione (Italija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Ministero dell'Economia e delle Finanze, Agenzia delle Entrate prieš Paolo Speranza (Netiesioginiai mokesčiai — Mokestis už įstatinio kapitalo padidinimą — Direktyvos 69/335/EEB 4 straipsnio 1 dalies c punktas — Nacionalinės teisės aktai, pagal kuriuos apmokestinama bendrovės įstatinio kapitalo padidinimo registracija — Solidarus bendrovės, kurios kapitalas didinamas, ir notaro apmokestinimas — Faktinio kapitalo įnašo nebuvimas — Įrodinėjimo būdų ribojimas)

text:
               28.8.2010

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 234/11

         2010 m. liepos 1 d. Teisingumo Teismo (antroji kolegija) sprendimas byloje (Corte suprema di cassazione (Italija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Ministero dell'Economia e delle Finanze, Agenzia delle Entrate prieš Paolo Speranza

   (Byla C-35/09) (1)

   (Netiesioginiai mokesčiai - Mokestis už įstatinio kapitalo padidinimą - Direktyvos 69/335/EEB 4 straipsnio 1 dalies c punktas - Nacionalinės teisės aktai, pagal kuriuos apmokestinama bendrovės įstatinio kapitalo padidinimo registracija - Solidarus bendrovės, kurios kapitalas didinamas, ir notaro apmokestinimas - Faktinio kapitalo įnašo nebuvimas - Įrodinėjimo būdų ribojimas)
   2010/C 234/16
   Proceso kalba: italų

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Corte suprema di cassazione

      Šalys pagrindinėje byloje

      Ieškovės: Ministero dell'Economia e delle Finanze, Agenzia delle Entrate

      Atsakovas: Paolo Speranza

      Dalykas

   Prašymas priimti prejudicinį sprendimą — Corte suprema di cassazione — 1969 m. liepos 17 d. Tarybos direktyvos 69/335/EEB dėl netiesioginių mokesčių, taikomų kapitalui pritraukti (OL L 249, p. 25; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 9 sk., 1 t., p. 11) 4 straipsnio 1 dalies c punkto išaiškinimas — Visuotinio susirinkimo sprendimas pertvarkyti uždarąją akcinę bendrovę į akcinę bendrovę — Mokestis už įstatinio kapitalo padidinimą — Nacionalinės teisės nuostata, numatanti pareigą mokėti mokestį ne tik įstatinį kapitalą nusprendusiai padidinti bendrovei, bet ir, solidariai, notarui.

      Rezoliucinė dalis

               1.

               1969 m. liepos 17 d. Tarybos direktyvos Nr. 69/335/EEB dėl netiesioginių pritraukto kapitalo mokesčių, iš dalies pakeistos 1985 m. birželio 10 d. Tarybos direktyva Nr. 85/303/EEB, 4 straipsnio 1 dalies c punktas ir 5 straipsnio 1 dalies a punktas turi būti aiškinami taip, kad jais nedraudžiama valstybei narei apibrėžti bendrovės kapitalo padidinimo registracijos kaip momento, kada atsiranda apmokestinimo kapitalo mokesčiu priežastis, jei išlieka ryšys tarp minėto mokesčio surinkimo ir faktinio turto įnašo į bendrovę, kurios kapitalas didinimas. Jei registracijos momentu dar nebuvo padarytas faktinis turto įnašas ir nebuvo aišku, kad jis bus padarytas, suinteresuota valstybė narė negali reikalauti sumokėti kapitalo mokestį, nes nėra aišku, ar minėtas įnašas tikrai bus įneštas. Veiksmingumo principas turi būti aiškinamas taip, kad jis draudžia nacionalinės teisės aktus, kurie bendrovei nusprendus padidinti kapitalą faktinio įnašo nebuvimo įrodinėjimą mokesčių teismuose sieja tik su įsigaliojusiu teismo sprendimu, kuriuo registracija pripažįstama negaliojančia arba panaikinama, nes kapitalo mokestis bet kuriuo atveju privalo būti sumokėtas ir jį susigrąžinti galima tik priėmus tokį teismo sprendimą.

               2.

               Direktyva 69/335, iš dalies pakeista Direktyva 85/303, turi būti aiškinama taip, kad ji nedraudžia valstybėms narėms numatyti ministerijos pareigūno, surašiusio arba patvirtinusio įstatinio kapitalo padidinimo dokumentą, solidarią atsakomybę, jei šis pareigūnas turi teisę pareikšti atgręžtinį reikalavimą įnašą gavusiai bendrovei.

      (1)  OL C 82, 2009 4 4.


title: Byla T-217/05 Marker Völkl International GmbH2005 m. birželio 3 d. pareikštas ieškinys Vidaus rinkos derinimo tarnybai (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui) (VRDT)

text:
               20.8.2005

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 205/25

      Marker Völkl International GmbH2005 m. birželio 3 d. pareikštas ieškinys Vidaus rinkos derinimo tarnybai (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui) (VRDT)
   (Byla T-217/05)
   (2005/C 205/46)
   Kalba, kuria surašytas ieškinys: vokiečių
   2005 m. birželio 3 d. Europos Bendrijų Pirmosios instancijos teisme buvo pareikštas Marker Völkl International GmbH, įsteigtos Baar (Šveicarija), atstovaujamos advokato J. Bauer, ieškinys Vidaus rinkos derinimo tarnybai (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui).
   Kita proceso Apeliacinėje taryboje šalis buvo Icon Health & Fitness Italia S.P.A., įsteigta Perrugia (Italija).
   Ieškovė Pirmosios instancijos teismo prašo:

               1)

               panaikinti 2005 m. balandžio 1 d. Vidaus rinkos derinimo tarnybos pirmosios apeliacinės tarybos sprendimą R 708/2004-1;

               2)

               priteisti iš atsakovės bylinėjimosi išlaidas.

         Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

               Bendrijos prekių ženklo paraišką pateikęs asmuo:

               Ieškovė

               Susijęs Bendrijos prekių ženklas

               Žodinis prekių ženklas „MOTION“ 25 ir 28 klasių prekėms (paraiškos Nr. 2 099 687).

               Ženklo ar žymens, kuriuo remiamasi protesto procese, savininkas:

               Icon Health & Fitness Italia S.P.A.

               Ženklas ar žymuo, kuriuo remiamasi protesto procese:

               Žodinis prekių ženklas „FIT MOTION“ 25 ir 28 klasių prekėms (Bendrijos prekių ženklo Nr. 1 775 196).

               Protestų skyriaus sprendimas:

               Atmesti paraišką Nr. 2 099 687.

               Apeliacinės tarybos sprendimas:

               Atmesti apeliaciją.

               Ieškinio pagrindai:

               Apeliacinės tarybos sprendimas pažeidžia 1993 m. gruodžio 20 d. Tarybos Reglamento (EB) Nr. 40/94 dėl Bendrijos prekių ženklo 8 straipsnio 1 dalies b punktą, nes nėra galimybės supainioti nagrinėjamus prekių ženklus, kadangi prekių ženklas, kuriuo grindžiamas protestas, neturi skiriamojo požymio arba yra labai neryškus ir prekių ženklų, dėl kurių kilo ginčas, panašumas yra nežymus.


title: Byla T-356/14: 2015 m. gruodžio 16 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje CareAbout/VRDT – Florido Rodríguez (Kerashot) (Bendrijos prekių ženklas — Protesto procedūra — Žodinio Bendrijos prekių ženklo „Kerashot“ paraiška — Ankstesnis vaizdinis nacionalinis prekių ženklas K KERASOL — Santykinis atmetimo pagrindas — Galimybės supainioti nebuvimas — Reglamento (EB) Nr. 207/2009 8 straipsnio 1 dalies b punktas — Apeliacinės tarybos dalinis atsisakymas registruoti)

text:
               8.2.2016

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 48/47

         2015 m. gruodžio 16 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje CareAbout/VRDT – Florido Rodríguez (Kerashot)

   (Byla T-356/14) (1)

   ((Bendrijos prekių ženklas - Protesto procedūra - Žodinio Bendrijos prekių ženklo „Kerashot“ paraiška - Ankstesnis vaizdinis nacionalinis prekių ženklas K KERASOL - Santykinis atmetimo pagrindas - Galimybės supainioti nebuvimas - Reglamento (EB) Nr. 207/2009 8 straipsnio 1 dalies b punktas - Apeliacinės tarybos dalinis atsisakymas registruoti))
   (2016/C 048/53)
   Proceso kalba: anglų

      Šalys

      Ieškovė: CareAbout GmbH (Diuseldorfas, Vokietija), atstovaujama advokatų P. Mes, C. Graf von der Groeben, G. Rother, J. Bühling, A. Verhauwen, J. Künzel, D. Jestaedt, M. Bergermann, J. Vogtmeier ir A. Kramer

      Atsakovė: Vidaus rinkos derinimo tarnyba (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui), atstovaujama S. Palmero Cabezas

      Kita procedūros VRDT Apeliacinėje taryboje šalis, įstojusi į bylą Bendrajame Teisme: José Luis Florido Rodríguez (Sevilija, Ispanija)

      Dalykas

   Ieškinys dėl 2014 m. kovo 24 d. VRDT ketvirtosios apeliacinės tarybos sprendimo (byla R 1569/2013-4), susijusio su protesto procedūra tarp José Luis Florido Rodríguez ir CareAbout GmbH.

      Rezoliucinė dalis

               1.

               Atmesti ieškinį.

               2.

               Priteisti iš CareAbout GmbH bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 253, 2014 8 4.


title: Byla T-264/11 P: 2011 m. gegužės 21 d. Carlo De Nicola pateiktas apeliacinis skundas dėl 2011 m. kovo 8 d. Tarnautojų teismo sprendimo byloje F-59/09 De Nicola prieš EIB

text:
               16.7.2011

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 211/30

         2011 m. gegužės 21 d. Carlo De Nicola pateiktas apeliacinis skundas dėl 2011 m. kovo 8 d. Tarnautojų teismo sprendimo byloje F-59/09 De Nicola prieš EIB

   (Byla T-264/11 P)
   2011/C 211/64
   Proceso kalba: italų

      Šalys

      Apeliantas: Carlo De Nicola (Štrasenas, Liuksemburgas), atstovaujamas advokato L. Isola

      Kita proceso šalis: Europos investicijų bankas

      Reikalavimai

   Ieškovas Bendrojo Teismo, kaip apeliacinės institucijos, prašo, atmetus visus priešingos šalies reikalavimus, iš dalies pakeisti skundžiamą sprendimą ir:

               —

               patenkinti prašymus taikyti tyrimo priemones ir likusius pirmojoje instancijoje pateiktus reikalavimus,

               —

               priteisti iš EIB bylinėjimosi abiejose instancijose išlaidas.

      Apeliacinio skundo pagrindai ir pagrindiniai argumentai

   Grįsdamas apeliacinį skundą apeliantas remiasi 7 pagrindais.

         Dėl prašymų panaikinti

               1.

               Ieškovas teigia, kad Tarnautojų teismas visiškai neatsižvelgė į jo prašymą panaikinti 2008 m. rugsėjo 22 d. tarnybinį raštą Nr. HR/Coord/2008-0038/BK, nors jis atsižvelgė į EIB gynybos argumentus, pagal kuriuos EIB teisėtai nepateikė ieškovui nei skundų nagrinėjimo komisijos susirinkimo garsinio įrašo kopijos, nei susirinkimo oficialaus protokolo, todėl EIB gali iškraipyti faktines aplinkybes, nes nėra galimybės pateikti priešingų įrodymų.

               2.

               Ieškovas taip pat prašė panaikinti skundų nagrinėjimo komisijos sprendimą.
               Tarnautojų teismas pagal analogiją su procedūromis, susijusiomis su Tarnybos nuostatų 90 straipsniu, nusprendė, jog dėl to, kad prašymai (iš pradžių pareikšti administracinėje procedūroje, vėliau — jam) yra identiški, jis gali nagrinėti tik jam pateiktuosius ir laikyti, kad pirmuosius visiškai apima antrieji. Ieškovas ginčija minėto 90 straipsnio taikymą ir mano turintis teisę į panaikinimą, nes nagrinėjamas dokumentas yra pridėtas prie jo asmens bylos ir gali turėti neigiamų pasekmių jo karjerai.

               3.

               Galiausiai Tarnautojų teismas atmetė reikalavimą panaikinti sprendimus dėl paaukštinimo, nes šis reikalavimas pateiktas pavėluotai. C. De Nicola mano, kad šis sprendimas yra neteisėtas, remdamasis keturiais pagrindais.

         Dėl prašymo konstatuoti

               4.

               Ieškovas prašė Tarnautojų teismo konstatuoti, kad žeminimai, kuriuos jis patiria 18 metų, turi būti vertinami kartu ir atskleidžia visas mobingo formas, nurodytas teisinėje literatūroje ir teismų praktikoje darbo teisės srityje. Ieškovas šiuo atžvilgiu teigia, kad dokumentas „Asmens orumo gerbimo darbo vietoje politika“ (kuriame netgi nėra apibrėžtas mobingas) yra netinkamas ir ginčija Tarnautojų teismo sprendimą jo reikalavimą pripažinti nepriimtinu dėl to, kad juo siekiama principinių deklaracijų arba nurodymų EIB, o tai nėra leidžiama. Ieškovas mano, kad jo reikalavimas buvo iškraipytas. Iš tiesų jis prašė Tarnautojų teismo konstatuoti, kad tam tikri personalo nariai jo atžvilgiu piktnaudžiavo, nuspręsti, kad šie žeminimai, vertinami kartu, yra tai, kas vadinama „mobingu“, ir pripažinti, kad EIB, kaip įgaliotojas, yra atsakingas už šią veiklą.

               5.

               Kita vertus, ieškovas ginčija tą sprendimo dalį, kurioje pažeisdamas Tarnybos nuostatų 41 straipsnį Tarnautojų teismas nusprendė, kad būtina, nors taip nebuvo, taikyti analogiją ir pats sukūrė EIB taikytiną tvarką, pažeisdamas jo autonomijos teisę.

               6.

               Be to, a quo teismas darbo sutarčiai, kuriai galioja privatinė teisė, klaidingai taikė normas, kurios buvo priimtos tik tarnautojų atžvilgiu ir, dar blogiau, tam tikrų personalo narių neteisėtiems veiksmams taikė taisykles, numatytas administracinių aktų srityje.

         Dėl Tarnautojų teismui pateiktų reikalavimų

               7.

               Ieškovas pateikė tris reikalavimus: i) reikalavimą nutraukti mobingo veiklą, ii) reikalavimą atlyginti ieškovui padarytą fizinę, neturtinę ir turtinę žalą ir iii) reikalavimą priteisti bylinėjimosi išlaidas.
               Tarnautojų teismas nepriėmė sprendimo dėl pirmojo reikalavimo.
               Jis atmetė antrąjį reikalavimą po to, kai jį iškraipė, nes ieškovas prašė tam tikros kompensacijos dėl neteisėto EIB elgesio, neatsižvelgiant į bet kokį šio elgesio kvalifikavimą, vertinamą vienašališkai.
               Bet kuriuo atveju [ieškovas] mano, jog šis reikalavimas nėra nepriimtinas dėl to, kad nėra „nepalankaus akto“, su kuriuo būtų galima susieti reikalavimus dėl žalos atlyginimo. Ginčijami darbo santykiai iš tiesų yra privataus pobūdžio ir šiuo atveju kalbama apie neteisėtus veiksmus, o ne aktus.
               Tarnautojų teismas atmetė trečiąjį reikalavimą manydamas, kad ieškovas nereikalavo priteisti iš EIB bylinėjimosi išlaidų, nors tai netiesa.


title: Byla T-265/13: 2014 m. rugsėjo 18 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Polo/Lauren/VRDT – FreshSide (Polo lazdą laikančio berniuko ant dviračio atvaizdas) (Bendrijos prekių ženklas — Protesto procedūra — Vaizdinio Bendrijos prekių ženklo, kuriame vaizduojamas polo lazdą laikantis berniukas ant dviračio, paraiška — Ankstesni vaizdiniai Bendrijos ir nacionaliniai prekių ženklai, kuriuose vaizduojamas polo žaidėjas — Santykiniai atmetimo pagrindai — Reglamento (EB) Nr. 207/2009 8 straipsnio 1 dalies b punktas — Reglamento Nr. 8 straipsnio 5 dalis)

text:
               3.11.2014

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 388/14

         2014 m. rugsėjo 18 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Polo/Lauren/VRDT – FreshSide (Polo lazdą laikančio berniuko ant dviračio atvaizdas)

   (Byla T-265/13) (1)

   ((Bendrijos prekių ženklas - Protesto procedūra - Vaizdinio Bendrijos prekių ženklo, kuriame vaizduojamas polo lazdą laikantis berniukas ant dviračio, paraiška - Ankstesni vaizdiniai Bendrijos ir nacionaliniai prekių ženklai, kuriuose vaizduojamas polo žaidėjas - Santykiniai atmetimo pagrindai - Reglamento (EB) Nr. 207/2009 8 straipsnio 1 dalies b punktas - Reglamento Nr. 8 straipsnio 5 dalis))
   2014/C 388/17
   Proceso kalba: anglų

      Šalys

      Ieškovė: The Polo/Lauren Company, LP (Niujorkas, Jungtinės Amerikos Valstijos), atstovaujama solisitoriaus S. Davies, baristerio J. Hill ir solisitoriaus R. Black

      Atsakovė: Vidaus rinkos derinimo tarnyba (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui), atstovaujama P. Bullock ir N. Bambara

      Kita procedūros VRDT Apeliacinėje taryboje šalis, įstojusi į bylą Bendrajame Teisme: FreshSide Ltd (Londonas, Jungtinė Karalystė), atstovaujama advokatų N. Lockett

      Dalykas

   Ieškinys dėl 2013 m. kovo 1 d. VRDT antrosios apeliacinės tarybos sprendimo (byla R 15/2012-2), susijusio su protesto procedūra tarp The Polo/Lauren Company, LP ir FreshSide Ltd.

      Rezoliucinė dalis

               1.

               Panaikinti 2013 m. kovo 1 d. Vidaus rinkos derinimo tarnybos (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui) (VRDT) antrosios apeliacinės tarybos sprendimą (byla R 15/2012-2).

               2.

               VRDT padengia savo ir The Polo/Lauren Company, LP. patirtas bylinėjimosi išlaidas.

               3.

               FreshSide Ltd padengia savo bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 207, 2013 7 20.


title: Byla C-211/15 P P: 2016 m. spalio 26 d. Teisingumo Teismo (pirmoji kolegija) sprendimas byloje Orange, ankstesnis pavadinimas – France Télécom/Europos Komisija (Apeliacinis skundas — Konkurencija — Valstybės pagalba — Pagalba, kurią Prancūzijos Respublika suteikė France Télécom — France Télécom dirbančių valstybės pareigūnų pensijų finansavimo sistemos reforma — Kompensacijos, kurią France Télécom turėjo sumokėti valstybei, sumažinimas — Sprendimas, kuriuo pagalba pripažinta tam tikromis sąlygomis suderinama su vidaus rinka — „Pagalbos“ sąvoka — „Ekonominio pranašumo“ sąvoka — Atrankinis pobūdis — Poveikis konkurencijai — Faktų iškraipymas — Motyvavimo stoka — Motyvų pakeitimas)

text:
               9.1.2017

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 6/14

         2016 m. spalio 26 d. Teisingumo Teismo (pirmoji kolegija) sprendimas byloje Orange, ankstesnis pavadinimas – France Télécom/Europos Komisija

   (Byla C-211/15 P P) (1)

   ((Apeliacinis skundas - Konkurencija - Valstybės pagalba - Pagalba, kurią Prancūzijos Respublika suteikė France Télécom - France Télécom dirbančių valstybės pareigūnų pensijų finansavimo sistemos reforma - Kompensacijos, kurią France Télécom turėjo sumokėti valstybei, sumažinimas - Sprendimas, kuriuo pagalba pripažinta tam tikromis sąlygomis suderinama su vidaus rinka - „Pagalbos“ sąvoka - „Ekonominio pranašumo“ sąvoka - Atrankinis pobūdis - Poveikis konkurencijai - Faktų iškraipymas - Motyvavimo stoka - Motyvų pakeitimas))
   (2017/C 006/17)
   Proceso kalba: prancūzų

      Šalys

      Apeliantė: Orange, ankstesnis pavadinimas – France Télécom, atstovaujama advokatų S. Hautbourg ir S. Cochard-Quesson

      Kita proceso šalis: Europos Komisija, atstovaujama B. Stromsky ir L. Flynn

      Rezoliucinė dalis

               1.

               Atmesti apeliacinį skundą.

               2.

               Priteisti iš Orange bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 245, 2015 7 27.


title: Byla C-34/10: 2010 m. sausio 21 d. Bundesgerichtshof (Vokietija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Prof. Dr. Oliver Brüstle prieš Greenpeace e.V.

text:
               17.4.2010

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 100/19

         2010 m. sausio 21 d.Bundesgerichtshof (Vokietija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Prof. Dr. Oliver Brüstle prieš Greenpeace e.V.

   (Byla C-34/10)
   2010/C 100/29
   Proceso kalba: vokiečių

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Bundesgerichtshof

      Šalys pagrindinėje byloje

      Ieškovas: Prof. Dr. Oliver Brüstle

      Atsakovė: Greenpeace e.V.

      Prejudiciniai klausimai

               1.

               Kaip reikia suprasti Direktyvos 98/44/EB (1) 6 straipsnio 2 dalies c punkto sąvoką „žmonių embrionai“?

                           a)

                           Ar ji apima visas žmogaus organizmo vystymosi stadijas nuo kiaušialąstės apvaisinimo ar dar reikia išpildyti papildomas sąlygas, pavyzdžiui, pasiekti tam tikrą vystymosi stadiją?

                           b)

                           Ar ji taikoma ir tokiems organizmams:

                                       1.

                                       neapvaisintoms žmonių kiaušialąstėms, į kurias iš subrendusios žmogaus ląstelės transplantuojamas branduolys;

                                       2.

                                       neapvaisintoms žmonių kiaušialąstėms, kurios partenogenezės būdu priverčiamos dalintis ir toliau vystytis?

                           c)

                           Ar ji taip pat taikoma kamieninėms ląstelėms, gautoms iš žmonių embrionų blastocistos stadijoje?

               2.

               Kaip reikia suprasti sąvoką „žmonių embrionų panaudojimas pramoniniais ar komerciniais tikslais“? Ar ji taikoma bet kokiam komerciniam naudojimui direktyvos 6 straipsnio 1 dalies prasme, ypač naudojimui mokslinio tyrimo tikslais?

               3.

               Ar pagal direktyvos 6 straipsnio 2 dalies c punktą techninės teorijos negalima patentuoti ir tuomet, kai žmonių embrionų naudojimas nepriskiriamas techninei teorijai, kurią reikia patentuoti, bet yra būtina šios teorijos taikymo sąlyga,

                           a)

                           nes patentas susijęs su gaminiu, kuriam pagaminti reikia prieš tai sunaikinti žmonių embrionus,

                           b)

                           arba patentas susijęs su procesu, kuriame tokio produkto reikia kaip pradinės medžiagos?

      (1)  1998 m. liepos 6 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 98/44/EB dėl teisinės biotechnologinių išradimų apsaugos (OL L 213, p. 13; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 13 sk., 20 t., p. 395).


title: Byla C-372/16: 2016 m. liepos 6 d. Oberlandesgericht München (Vokietija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Soha Sahyouni/Raja Mamisch

text:
               19.9.2016

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 343/33

         2016 m. liepos 6 d.Oberlandesgericht München (Vokietija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Soha Sahyouni/Raja Mamisch

   (Byla C-372/16)
   (2016/C 343/45)
   Proceso kalba: vokiečių

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Oberlandesgericht München

      Šalys pagrindinėje byloje

      Pareiškėja: Soha Sahyouni

      Atsakovas: Raja Mamisch

      Prejudiciniai klausimai

               1.

               Ar taikymo sritis, apibrėžta 2010 m. gruodžio 20 d. Tarybos reglamento (ES) Nr. 1259/2010 (1), kuriuo įgyvendinamas tvirtesnis bendradarbiavimas santuokos nutraukimui ir gyvenimui skyrium taikytinos teisės srityje, 1 straipsnyje, apima ir privatų santuokos nutraukimą (šiuo atveju – vienašališku sutuoktinio pareiškimu religiniame teisme Sirijoje pagal šariato teisės normas)?

               2.

               Jeigu į pirmąjį klausimą būtų atsakyta teigiamai:
               Ar, kai taikomas Reglamentas (ES) Nr. 1259/2010, analizuojant jo 10 straipsnį privataus santuokos nutraukimo atvejais:

                           1)

                           abstrakčiai turi būti orientuojamasi į palyginimą, pagal kurį teisė, taikytina pagal 8 straipsnį, suteikia galimybę nutraukti santuoką ir kitam sutuoktiniui, bet dėl jo lyties sieja ją su kitomis procesinėmis–teisinėmis ir materialinėmis sąlygomis nei pirmojo sutuoktinio galimybę nutraukti santuoką,
                           ar

                           2)

                           teisės normos galiojimas priklauso nuo to, ar abstrakčiai diskriminuojančios užsienio šalies teisės taikymas – konkrečiai – diskriminuoja ir atskirais atvejais?

               3.

               Jei į antrojo klausimo 2 dalį būtų atsakyta teigiamai:
               Ar diskriminuojamo sutuoktinio sutikimas su santuokos nutraukimu – taip pat ir tuo atveju, kai jis sutinka priimti kompensacijas – jau yra pagrindas netaikyti teisės normos?

      (1)  OL L 343, p. 10.


title: Byla T-472/15 P: 2017 m. kovo 1 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje SEAE/Gross (Apeliacinis skundas — Viešoji tarnyba — Pareigūnai — Pareigų paaukštinimas — 2013 m. pareigų paaukštinimo procedūra — Neįtraukimas į paaukštintų pareigūnų sąrašą — Teisės klaidos nebuvimas)

text:
               18.4.2017

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 121/26

         2017 m. kovo 1 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje SEAE/Gross

   (Byla T-472/15 P) (1)

   ((Apeliacinis skundas - Viešoji tarnyba - Pareigūnai - Pareigų paaukštinimas - 2013 m. pareigų paaukštinimo procedūra - Neįtraukimas į paaukštintų pareigūnų sąrašą - Teisės klaidos nebuvimas))
   (2017/C 121/37)
   Proceso kalba: prancūzų

      Šalys

      Apeliantė: Europos išorės veiksmų tarnyba (SEAE), atstovaujama iš pradžių S. Marquardt ir M. Silva, vėliau S. Marquardt, padedamų advokatų M. Troncoso Ferrer, S. Moya Izquierdo ir F.-M. Hislaire

      Kita proceso šalis: Philipp Oliver Gross (Briuselis, Belgija), atstovaujamas advokatų J.-N. Louis ir N. de Montigny

      Dalykas

   Apeliacinis skundas dėl 2015 m. birželio 3 d. Europos Sąjungos tarnautojų teismo (trečioji kolegija) sprendimo Gross/SEAE (F-78/14, EU:F:2015:52) panaikinimo.

      Rezoliucinė dalis

               1.

               Atmesti apeliacinį skundą.

               2.

               Europos išorės veiksmų tarnyba (SEAE) padengia savo bylinėjimosi išlaidas ir Philipp Oliver Gross šioje instancijoje patirtas bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 346, 2015 10 19.


title: Byla T-130/14 P: 2014 m. vasario 24 d. Europos Sąjungos Tarybos pateiktas apeliacinis skundas dėl 2013 m. gruodžio 12 d. Tarnautojų teismo sprendimo byloje F-142/11 Simpson/Taryba

text:
               5.5.2014

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 135/53

         2014 m. vasario 24 d. Europos Sąjungos Tarybos pateiktas apeliacinis skundas dėl 2013 m. gruodžio 12 d. Tarnautojų teismo sprendimo byloje F-142/11 Simpson/Taryba

   (Byla T-130/14 P)
   2014/C 135/68
   Proceso kalba: anglų

      Šalys

      Apeliantė: Europos Sąjungos Taryba, atstovaujama M. Bauer ir A. Bisch

      Kita proceso šalis: Erik Simpson (Briuselis, Belgija)

      Reikalavimai

   Apeliantė Bendrojo Teismo prašo:

               —

               panaikinti 2013 m. gruodžio 12 d. Europos Sąjungos tarnautojų teismo (pirmoji kolegija) sprendimą byloje F-142/11 Simpson/Taryba, kiek juo panaikintas 2010 m. gruodžio 9 d. Europos Sąjungos Tarybos sprendimas ir pripažinta, kad Europos Sąjungos Taryba turi padengti savo ir E. Simpson bylinėjimosi išlaidas,

               —

               grąžinti bylą Tarnautojų teismui ir

               —

               priteisti iš ieškovo pirmojo instancijoje bylinėjimosi išlaidas.

      Apeliacinio skundo pagrindai ir pagrindiniai argumentai

   Grįsdama apeliacinį skundą apeliantė remiasi vienu pagrindu teigdama, kad Tarnautojų teismo išvada, jog ginčijamas sprendimas yra neteisėtas dėl to, kad buvo pažeista pareiga motyvuoti, yra pagrįsta klaidinga prielaida dėl įrodymų iškraipymo, todėl negali būti patvirtinta.


title: Byla T-404/08 2008 m. rugsėjo 20 d. pareikštas ieškinys byloje Fluorsid ir Minmet prieš Komisiją

text:
               22.11.2008

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 301/52

         2008 m. rugsėjo 20 d. pareikštas ieškinys byloje Fluorsid ir Minmet prieš Komisiją

   (Byla T-404/08)
   (2008/C 301/88)
   Proceso kalba: italų
   Šalys

      Ieškovės: Fluorsid SpA (Aseminis, Italija) ir Minmet Co. (Lozana, Šveicarija), atstovaujamos advokatų L. Vasques ir F. Perego

      Atsakovė: Europos Bendrijų Komisija
   Ieškovių reikalavimai

               —

               Panaikinti 2008 m. birželio 25 d. Europos Komisijos sprendimą C (2008) 3043 dėl procedūros pagal EB sutarties 81 straipsnį ir EEE susitarimo 53 straipsnį taikymo (byla COMP/39.180 — Aliuminio fluoridas), apie kurį Fluorsid ir Minmet buvo pranešta atitinkamai 2008 m. liepos 11 d. ir 2008 m. liepos 9 d., arba alternatyviai sumažinti Minmet ir Fluorsid šiuo sprendimu nustatytą baudą pagal šio teismo Procedūros reglamento 44 straipsnio 2 dalį.

         Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai
   Šiuo ieškiniu bendrovės Fluorsid ir Minmet siekia ginčyti sprendimą, kuriuo Europos Komisija nustatė Sutarties 81 straipsnio 1 dalies ir EEE susitarimo 53 straipsnio 1 dalies pažeidimą, ir todėl dėl minėto sunkaus Sutarties 81 straipsnio pažeidimo įpareigojo Fluorsid ir Minmet kartu ir solidariai sumokėti 1 600 000 (vieno milijono šešių šimtų tūkstančių) eurų baudą.
   Grįsdamos savo reikalavimus ieškovės tvirtina, kad:

               —

               Nėra įrodymo, jog galimai buvo padaryta žala EEE ir pažeistos Sutarties 81 straipsnio nuostatos. Šiuo atžvilgiu jos pabrėžė, kad negalima teigti, jog keturios mažos įmonės, kurių viena 2000 m. EEE net nesivertė komercine veikla, vienos galėjo, net abstrakčiu požiūriu, nustatyti kainas stambiems aliuminio gamintojams (vadinamiesiems „smelter“) rinkoje, kurioje kainas lemia ne paklausa, bet pasiūla.

               —

               Neteisėto elgesio įrodymų atžvilgiu buvo pažeista pareiga motyvuoti pažeidžiant Sutarties 253 straipsnį ir Reglamento Nr. 1/2003 2 straipsnį, slapčia pakeitus ginčijamą pažeidimą siekiant palengvinti Komisijos įrodinėjimo naštą. Šiuo klausimu jos teigia, kad Komisija galėjo gauti įrodymų atsižvelgusi į tai, kad konkurentai pasikeitė informacija, bet ne į konkurenciją ribojantį susitarimą. Toks neteisėto elgesio pagrindų pakeitimas buvo palankus Komisijai, kuri galėjo, ieškovių požiūriu neteisingai, remtis per se rule, numatyta hard core restrictions, taip palengvindama savo įrodinėjimo naštą ir galėdama nepaisyti to, kad tvirtinamas neteisėtas elgesys rinkoje nesukėlė jokių pasekmių.

               —

               Buvo pažeistas Reglamento Nr. 1/2003 27 straipsnis ir teisė į gynybą bei Sutarties 253 ir 173 straipsniai tiek, kiek Komisija nenurodo Fluorsid bendradarbiavimo pranešime apie kaltinimus, atliko tyrimą ir gavo bylos medžiagos dokumentus po pranešimo apie kaltinimus pateikimo, o taip pat galutiniame sprendime ginčijo neteisėtą elgesį, kuris buvo kitoks nei ginčijamas pranešime apie kaltinimus (t. y. ne tęstinis pažeidimas, bet šešis mėnesius trukęs pažeidimas).

         Ieškovės taip pat tvirtina, kad:

               —

               Grindžiant Minmet dalyvavimą galutiniame sprendime prieš ieškoves buvo remiamasi pranešime apie kaltinimus nenurodytais dokumentais.

               —

               Nors Komisija pranešime apie kaltinimus neatsižvelgė į Fluorsid bendradarbiavimą ir pažeidė teisę į gynybą, vėliau į bylos medžiagą ji įtraukė tiek informaciją apie ieškovių bendradarbiavimą, tiek po pranešimo apie kaltinimus pateiktą priedą. Taip Komisija i) sukėlė netikrumą dėl bendradarbiavimo ir pažeidė ieškovių teisės į gynybą įgyvendinimo terminą ir esmę, pažeidžiant Komisijos pranešimo dėl baudų neskyrimo 29 punktą, ii) tęsė tyrimo veiklą po pranešimo apie kaltinimus, pridėdama į bylos medžiagą dokumentus, ir todėl pažeidė pagrindines procedūros taisykles padarydama visoms bylos šalims žalos.

               —

               Komisija prieštaringai ir nemotyvuodama apibrėžė aliuminio fluorido rinką ir nelogiškai nustatė rinkos vertę.


title: Byla C-481/11 P: 2011 m. rugsėjo 21 d. Alcide Djédjé pateiktas apeliacinis skundas dėl 2011 m. liepos 13 d. Bendrojo Teismo (penktoji kolegija) priimtos nutarties byloje T-351/11 Djédjé prieš Tarybą

text:
               7.1.2012

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 6/5

         2011 m. rugsėjo 21 d. Alcide Djédjé pateiktas apeliacinis skundas dėl 2011 m. liepos 13 d. Bendrojo Teismo (penktoji kolegija) priimtos nutarties byloje T-351/11 Djédjé prieš Tarybą

   (Byla C-481/11 P)
   2012/C 6/06
   Proceso kalba: prancūzų

      Šalys

      Apeliantas: Alcide Djédjé, atstovaujamas advokatų L. Bourthoumieux, J. Vergès, R. Dumas ir M. Ceccaldi

      Kita proceso šalis: Europos Sąjungos Taryba

      Apelianto reikalavimai

               —

               Pripažinti, kad A. Djédjé ieškinys priimtinas.

               —

               Panaikinti 2011 m. liepos 13 d. Nutartį T-351/11, kurioje ieškinys pripažintas nepriimtinu.

               —

               Grąžinti bylą Bendrajam Teismui, kad apeliantas galėtų įgyvendinti savo teises.

               —

               Priteisti iš Europos Sąjungos Tarybos bylinėjimosi išlaidas pagal Teisingumo Teismo procedūros reglamento 69 ir 73 straipsnius.

      Apeliacinio skundo pagrindai ir pagrindiniai argumentai

   Grįsdamas savo apeliacinį skundą apeliantas nurodo šiuos pagrindus:

               —

                  Force majeure dėl karo, nutraukiančio senaties terminą. Įvykiai, su kuriais susidūrė apeliantas nuo 2010 m. lapkričio mėnesio Dramblio Kaulo Krante, yra force majeure atvejis, kaip tai suprantama pagal Europos Sąjungos Teisingumo Teismo statuto 45 straipsnį, atsižvelgiant į karo padėtį, dėl kurios buvo nutraukti aktų, kuriuos jo atžvilgiu priėmė Taryba, senaties terminai.

               —

               Dėl šio force majeure atvejo, kurį lėmė karas, apeliantui trukdoma laisvai naudotis teise pareikšti ieškinį dėl aktų, kurie akivaizdžiai pažeidžia jo pagrindines teises.

               —

               Pagrindinės teisės ir laisvės yra viršesnės už teisinio saugumo principą. Remdamasis teisinio saugumo principu, kad pripažintų apelianto ieškinį nepriimtinu, Bendrasis Teismas pažeidžia pagrindinę teisę kreiptis į teismą ir gynybos teises. Dėl to iš apelianto buvo atimta teisė būti išklausytam kompetentingo teismo.

               —

               Negalėjimas remtis terminu dėl nuotolių ir ieškinio pateikimo terminu karo atveju. Terminu dėl nuotolių ir ieškinio pateikimo terminu negali būti remiamasi prieš asmenį, kuris gyvena valstybėje, kurioje vyksta atviras karas. Tokie terminai taikomi tik taikos metu ir Europos žemyne. Tačiau apeliantas yra kitame žemyne, todėl šioje byloje griežtai taikant Bendrojo Teismo procedūros reglamento 102 straipsnį neginčijamai pažeidžiama Europos žmogaus teisių ir pagrindinių laisvių apsaugos konvencijos 6 straipsnio 1 dalis ir Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo 263 straipsnis.

               —

               Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo 263 straipsnio viršenybė. Taikant Bendrojo Teismo procedūros reglamento 102 straipsnį netektų prasmės pareiga pranešti, kaip numatyta Sutartyje dėl Europos Sąjungos veikimo, t. y. kad terminas, per kurį leidžiama pareikšti ieškinį, prasideda nuo pranešimo apie aktą arba akto paskelbimo dienos arba nuo tada, kai suinteresuotasis asmuo apie jį sužino. Iš tiesų Procedūros reglamento 102 straipsnyje neužsimenama apie pareigą pranešti ir neatsižvelgiama į dieną, kurią ieškovas iš tikrųjų sužinojo apie aktą, dėl to apribojamas SESV 263 straipsnio turinys ir esmė. Todėl taikant 102 straipsnį būtų paneigtos teisės, numatytos ir garantuojamos Sutartyje, kuri turi didesnę teisinę reikšmę ir kuri privaloma Europos Sąjungos institucijoms. Todėl kadangi apie skundžiamus aktus apeliantui nebuvo pranešta, pažeidžiant Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo 263 straipsnio penktą pastraipą, ieškinio pateikimo terminas galėjo prasidėti tik tada, kai jis sužinojo apie jo atžvilgiu priimtus aktus.

               —

               Sunkus pagrindinių teisių ir laisvių pažeidimas. Atsižvelgiant į teisinio saugumo principą, kaip nurodyta Bendrojo Teismo, kiltų rimtų abejonių dėl viso teisinio saugumo, nes asmenims, kurie gyvena ne Europos Sąjungoje, bet šalyje, kurioje vyksta karas, būtų taikomos sankcijos, dėl kurių jie negalėtų veiksmingai pasinaudoti savo teise pareikšti ieškinį, nes apie sankciją nežinotų.

               —

               Alternatyviai, apeliantas prašo panaikinti aktus, kuriuos jo atžvilgiu priėmė Taryba, dėl sunkaus pagrindinių teisių ir laisvių pažeidimo. Kadangi skundžiamais aktais pažeidžiamos įvairiose tarptautinėse sutartyse garantuojamos pagrindinės laisvės, šiuos aktus turi panaikinti Teisingumo Teismas dėl to, kad jų neteisėtumas prieštarauja dabartinei Europos teisės sistemai ir dėl to, kad negalima remtis ieškinio pateikimo terminu dėl garantuojamų pagrindinių teisių ir laisvių pažeidimo sunkumo.


title: Byla C-57/06 P  2006 m. vasario 2 d.  Elisabetta Righini pateiktas apeliacinis skundas dėl  2005 m. lapkričio 15 d.  Europos Bendrijų Pirmosios instancijos teismo (penktoji kolegija) sprendimo byloje T-145/04  Elisabetta Righini prieš Europos Bendrijų Komisiją

text:
               25.3.2006

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 74/11

         2006 m. vasario 2 d. Elisabetta Righini pateiktas apeliacinis skundas dėl 2005 m. lapkričio 15 d. Europos Bendrijų Pirmosios instancijos teismo (penktoji kolegija) sprendimo byloje T-145/04 Elisabetta Righini prieš Europos Bendrijų Komisiją

   (Byla C-57/06 P)
   (2006/C 74/20)
   Proceso kalba: prancūzų
   2006 m. vasario 2 d. Europos Bendrijų Teisingumo Teisme buvo gautas Elisabetta Righini, atstovaujamos advokato Eric Boigelot, apeliacinis skundas dėl Europos Bendrijų Pirmosios instancijos teismo (penktoji kolegija) 2005 m. lapkričio 15 d. sprendimo byloje T-145/04 Elisabetta Righini prieš Europos Bendrijų Komisiją.
   Apeliantė Teisingumo Teismo prašo:

               1.

               pripažinti apeliacinį skundą priimtinu bei pagrįstu ir, todėl,

               2.

               panaikinti Europos Bendrijų Pirmosios instancijos teismo 2005 m. lapkričio 15 d. sprendimą byloje T-145/04 Elisabetta Righini prieš Europos Bendrijų Komisiją;

               3.

               pačiam išnagrinėti bylą ir patenkinant ieškovės pradinį ieškinį byloje T-145/04:

                           —

                           panaikinti Komisijos sprendimus ieškovę, jai pradedant tarnybą kaip laikiną tarnautoją arba kaip pareigūnę, kuriai paskirtas bandomasis laikotarpis, priskirti A*8/3 (prieš tai A7/3) lygiui, kai apie šiuos sprendimus jai buvo pranešta 2003 m. gegužės 27 d. ir 2003 m. birželio 30 d.,

                           —

                           panaikinti 2004 m. sausio 21 d. aiškų sprendimą, apie kurį jai buvo pranešta kitų metų sausio 23 d., atmesti ieškovės skundą Nr. R/485/03, įregistruotą 2003 m. rugpjūčio 14 d.,

                           —

                           bet kuriuo atveju priteisti iš atsakovės bylinėjimosi išlaidas.

         Apeliacinio skundo pagrindai ir pagrindiniai argumentai
   Pagal Teisingumo Teismo statuto 58 straipsnį apeliacinio skundo pagrindai yra susiję su Bendrijos teisės pažeidimu ir procesiniais pažeidimais Pirmosios instancijos teisme, darančiais žalos ieškovės interesams.
   Ieškovė ginčija tą skundžiamo teismo sprendimo dalį, kuria atmetamas teisinis pagrindas, susijęs su Pareigūnų tarnybos nuostatų 31 straipsnio 2 dalies, 1983 m. sprendimo, Administracinių gairių ir akivaizdžios vertinimo klaidos pažeidimu, ir šiuo atžvilgiu yra negaliojantis dėl teisės klaidų, dėl klaidingo ir prieštaringo motyvavimo bei dėl byloje esančių įrodymų iškraipymo.


title: 2005 m. kovo 17 d. Teisingumo Teismo sprendimas (antroji kolegija), Byloje C-91/03 Ispanijos Karalystė prieš Europos Sąjungos Tarybą („Žuvų išteklių apsauga ir naudojimas — Reglamentas (EB) Nr. 2371/2002“)

text:
               28.5.2005

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 132/4

      TEISINGUMO TEISMO SPRENDIMAS

   (antroji kolegija)
   2005 m. kovo 17 d.
   Byloje C-91/03 Ispanijos Karalystė prieš Europos Sąjungos Tarybą
       (1)

   („Žuvų išteklių apsauga ir naudojimas - Reglamentas (EB) Nr. 2371/2002“)
   (2005/C 132/07)
   Proceso kalba: ispanų
   Byloje C-91/03 Ispanijos Karalystė, atstovaujama N. Díaz Abad, prieš Europos Sąjungos Tarybą, atstovaujamą J. Carbery, F. Florindo Gijón ir M. Balta, palaikomą Europos Bendrijų Komisijos, atstovaujamos T. van Rijn ir S. Pardo Quintillàn, ir Prancūzijos Respublikos, atstovaujamos G. de Bergues ir A. Colomb, dėl 2003 m. vasario 28 d. pagal EB sutarties 230 straipsnį pareikšto ieškinio dėl panaikinimo, Teisingumo Teismas (antroji kolegija), kurį sudaro kolegijos pirmininkas C. W. A. Timmermans, teisėjai C. Gulmann, R. Schintgen, P. Kūris (pranešėjas) ir J. Klučka; generalinis advokatas A. Tizzano, sekretorė: administratorė K. Sztranc, 2005 m. kovo 17 d. priėmė sprendimą, kurio rezoliucinėje dalyje nurodyta:

               1.

               Ieškinį atmesti.

               2.

               Ispanijos Karalystė padengia savo ir Europos Sąjungos Tarybos patirtas bylinėjimosi išlaidas.

               3.

               Prancūzijos Respublika ir Europos Bendrijų Komisija pačios padengia savo išlaidas.

      (1)  OL C 135, 2003 6 7.


title: Byla T-283/04 2007 m. sausio 17 d. Pirmosios instancijos teismo sprendimas Georgia-Pacific prieš VRDT (Reljefinis motyvas) ( Bendrijos prekių ženklas — Erdvinis prekių ženklas — Reljefinis motyvas — Atsisakymas registruoti — Skiriamasis požymis — Reglamento (EB) Nr. 40/94 7 straipsnio 1 dalies b punktas )

text:
               10.3.2007

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 56/26

         2007 m. sausio 17 d. Pirmosios instancijos teismo sprendimas Georgia-Pacific prieš VRDT (Reljefinis motyvas)

   (Byla T-283/04) (1)

   („Bendrijos prekių ženklas - Erdvinis prekių ženklas - Reljefinis motyvas - Atsisakymas registruoti - Skiriamasis požymis - Reglamento (EB) Nr. 40/94 7 straipsnio 1 dalies b punktas“)
   (2007/C 56/51)
   Proceso kalba: prancūzų
   Šalys

      Ieškovė: Georgia-Pacific Sàrl, atstovaujama advokato R. Delorey

      Atsakovė: Vidaus rinkos derinimo tarnyba (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui) (VRDT), atstovaujama A. Rassat
   Dalykas
   Ieškinys, pareikštas dėl 2004 m. gegužės 11 d. VRDT pirmosios apeliacinės tarybos sprendimo (byla R 493/2003-1), susijusio su erdvinio prekių ženklo, kurį sudaro reljefinis motyvas, įregistravimu.
   Rezoliucinė dalis

               1.

               Atmesti ieškinį.

               2.

               Ieškovė Georgia-Pacific Sàrl padengia bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 262, 2004 10 23.


title: 2004 m. gruodžio 7 d. Teisingumo Teismo nutartis (ketvirtoji kolegija), Byloje C-521/03 P: Internationaler Hilfsfonds eV prieš Europos Bendrijų Komisiją (Apeliacinis skundas — Ieškinio priimtinumas — Teisės pareikšti ieškinį praradimas — EB sutarties 230 straipsnio 5 pastraipa — Patvirtinantis sprendimas — Kvalifikavimas)

text:
               30.4.2005

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 106/11

      TEISINGUMO TEISMO NUTARTIS

   (ketvirtoji kolegija)
   2004 m. gruodžio 7 d.
   Byloje C-521/03 P: Internationaler Hilfsfonds eV prieš Europos Bendrijų Komisiją
       (1)

   (Apeliacinis skundas - Ieškinio priimtinumas - Teisės pareikšti ieškinį praradimas - EB sutarties 230 straipsnio 5 pastraipa - Patvirtinantis sprendimas - Kvalifikavimas)
   (2005/C 106/21)
   Proceso kalba: anglų
   Byloje C-521/03 P, Internationaler Hilfsfonds eV, atstovaujama advokato H. Kaltenecker, ir Europos Bendrijų Komisija, kita procese dalyvaujanti šalis, atstovaujama M. Wilderspin ir S. Fries, dėl 2003 m. gruodžio 15 d. pateikto apeliacinio skundo pagal Teisingumo Teismo statuto 56 straipsnį, Teisingumo Teismas (ketvirtoji kolegija), kurį sudaro ketvirtosios kolegijos pirmininko pareigas einantis J. N. Cunha Rodrigues, teisėjai N. Colneric ir K. Schiemann (pranešėjas), generalinis advokatas L. A. Geelhoed, sekretorius: R. Grass, 2004 m. gruodžio 7 d. priėmė nutartį, kurios rezoliucinėje dalyje nurodyta:

               1)

               Atmesti apeliacinį skundą.

               2)

               Priteisti iš ieškovės bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 59, 2004 3 6.


title: Byla T-474/07 2007 m. gruodžio 21 d. pareikštas ieškinys byloje Komisija prieš CAE Consulting

text:
               29.3.2008

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 79/28

         2007 m. gruodžio 21 d. pareikštas ieškinys byloje Komisija prieš CAE Consulting

   (Byla T-474/07)
   (2008/C 79/56)
   Proceso kalba: prancūzų
   Šalys

      Ieškovė: Europos Bendrijų Komisija, atstovaujama A.-M. Rouchaud-Joët, S. Lejeune ir advokato O. Prost

      Atsakovė: CAE Consulting GmbH (Zeksau, Vokietija)
   Ieškovės reikalavimai

               —

               pripažinti, kad Komisijos ieškinys yra priimtinas ir pagrįstas, bei jį patenkinti;

               —

               įpareigoti atsakovę sumokėti Komisijai pagrindinę 25 574 eurų sumą kartu su 10 189,31 eurų dydžio delspinigiais už laikotarpį iki 2007 m. gruodžio 31 d., o nuo 2008 m. sausio 1 d. iki visiško grąžinimo — 3,67 eurų delspinigiais už kiekvieną vėlavimo dieną, delspinigiai taip pat turės būti kapitalizuojami nuo 2001 m. gegužės 31 d.;

               —

               priteisti iš atsakovės visas bylinėjimosi išlaidas.

         Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai
   Šiame ieškinyje ieškovė prašo įpareigoti atsakovę grąžinti jai Bendrijos sumokėto avanso likutį kartu su delspinigiais, nes atsakovė neįvykdė dalies subsidijų sutarties („Cost reimbursment contract“) EP Nr. 26970, pasirašytos su konsorciumu, kurio narė ji buvo, dėl projekto „Neutral Archiving of EDA Data (ARCHIVE)“ pagal ketvirtąją Europos mokslinių tyrimų ir technologijų plėtros strateginę programą dėl informacinių technologijų (ESPRIT) (1994–1998 m.).


title: Byla T-125/13: 2013 m. kovo 4 d. pareikštas ieškinys byloje Italija prieš Komisiją

text:
               20.4.2013

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 114/44

         2013 m. kovo 4 d. pareikštas ieškinys byloje Italija prieš Komisiją

   (Byla T-125/13)
   2013/C 114/67
   Proceso kalba: italų

      Šalys

      Ieškovė: Italijos Respublika, atstovaujama avvocati dello Stato G. Palmieri ir S. Fiorentino

      Atsakovė: Europos Komisija

      Reikalavimai

   Ieškovė Bendrojo Teismo prašo:

               —

               panaikinti 2012 m. gruodžio 19 d. Europos Komisijos sprendimą C(2012) 9448 galutinis, apie kurį pranešta 2012 m. gruodžio 20 d., dėl bendrovės SEA SpA. teikiamų kapitalo injekcijų SEA Handling SpA.;

               —

               priteisti iš Komisijos bylinėjimosi išlaidas.

      Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

   Šiuo ieškiniu ieškove esanti valstybė ginčija Europos Komisijos sprendimą, kuriuo pripažįstama, kad SEA SpA, Milano Malpensa ir Milano Linate aerouostų koncesininkės, taikomos priemonės SEA Handling SpA, kuri atsakinga už antžeminio aptarnavimo paslaugas šiuose aerouostuose — kurias iš esmės sudaro pakartotinės kapitalo injekcijos siekiant atlyginti veiklos nuostolius — yra su bendrąja rinka nesuderinama valstybės pagalba.
   Grįsdama ieškinį ieškovė remiasi keturiais pagrindais.

               1.

               Pirmasis ieškinio pagrindas susijęs su gero administravimo ir teisinio saugumo principų pažeidimais.

                           —

                           Šiuo klausimu nurodyta, kad ginčijamas sprendimas buvo priimtas pažeidžiant gero administravimo ir teisinio saugumo principus, todėl pagalbos gavėjams kilo teisėtų lūkesčių dėl priemonių teisėtumo, nes vidinė procedūra truko ilgai, ypač pirminis tyrimas, arba todėl, kad kilo neaiškumų dėl vykdant minėtą procedūrą Komisijos priimtų sprendimų ir jos požiūrio.

               2.

               Antrasis ieškinio pagrindas susijęs su esminių procedūrinių reikalavimų pažeidimu, nes nebuvo suteikta teisė būti išklausytam ir nebuvo atliktas preliminarus tyrimas.

                           —

                           Šiuo klausimu teigiama, kad ginčijamas sprendimas buvo priimtas pažeidžiant teisę būti išklausytam ir šalių teisę į gynybą, nes buvo išplėstas Komisijos tyrimo objektas, apimant laikotarpį, kuris nebuvo įtrauktas sprendime pradėti formalų tyrimą.

               3.

               Trečiasis ieškinio pagrindas susijęs su SESV 107 straipsnio ir 108 straipsnio 3 dalies pažeidimu bei neteisingu faktinių aplinkybių nustatymu, taip pat motyvacijos stoka dėl valstybinių įstaigų pažeidimų, susijusių su aptariamomis priemonėmis.

                           —

                           Ieškove esančios valstybės manymu, ginčijamame sprendime padaryta klaida, nes pažeidimais, susijusiais su aptariamomis priemonėmis, kaltinamos valstybinės įstaigos, nors nepateikta adekvačių įrodymų ar tinkamos motyvacijos.

               4.

               Ketvirtasis ieškinio pagrindas, susijęs su SESV 107 straipsnio ir 108 straipsnio 3 dalies pažeidimu bei neteisingu faktinių aplinkybių nustatymu, taip pat motyvacijos stoka dėl valstybinių įstaigų pažeidimų, susijusių su aptariamomis priemonėmis.

                           —

                           Šiuo klausimu nurodyta, kad ginčijamame sprendime padaryta klaida, kiek jame numatyta, kad SEA veiksmai neatitinka atsargaus operatoriaus rinkos ekonomikoje veiksmų, nors nepateikta adekvačių įrodymų ar tinkamos motyvacijos.


title: Byla C-417/06 P 2006 m. spalio 12 d. Italijos Respublikos pateiktas apeliacinis skundas dėl 2006 m. liepos 13 d. Pirmosios instancijos teismo (ketvirtoji kolegija) priimto sprendimo byloje T-225/04 Italijos Respublika prieš Europos Bendrijų Komisiją

text:
               16.12.2006

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 310/7

         2006 m. spalio 12 d. Italijos Respublikos pateiktas apeliacinis skundas dėl 2006 m. liepos 13 d. Pirmosios instancijos teismo (ketvirtoji kolegija) priimto sprendimo byloje T-225/04 Italijos Respublika prieš Europos Bendrijų Komisiją

   (Byla C-417/06 P)
   (2006/C 310/13)
   Proceso kalba: italų
   Šalys

      Ieškovė: Italijos Respublika, atstovaujama I. M. Braguglia ir avvocato dello Stato D. Del Gaizo

      Kita proceso šalis: Europos Bendrijų Komisija
   Ieškovės reikalavimai

               —

               Panaikinti 2006 m. liepos 13 d. Pirmosios instancijos teismo (ketvirta kolegija) sprendimą byloje T-225/04, kuriuo atmestas Italijos Respublikos Komisijai pareikštas ieškinys dėl 2003 m. lapkričio 26 d. Komisijos sprendimo C(2003)3971 galutinis, nustatančio orientacinį asignavimų įsipareigojimams, skirtų Bendrijos iniciatyvoms 1994-1999 m. laikotarpiu, paskirstymą pagal valstybes nares, panaikinimo.

               —

               Visiškai patenkinti pirmojoje instancijoje pareikštus reikalavimus 1991 m. birželio 19 d. Europos Bendrijų Teisingumo Teismo procedūros reglamento, su vėlesniais daliniais pakeitimais, 113 straipsnio prasme ir panaikinti Komisijos sprendimą.

               —

               Priteisti iš Komisijos bylinėjimosi šiame ir Pirmosios instancijos teisme išlaidas.

         Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

               1.

               Padarytas teisės pažeidimas, nes klaidingai nurodytas teisinis pagrindas, prieštaringai ir klaidingai taikytos taisyklės ir nepakankami sprendimo motyvai Pirmosios instancijos teisme pareikšto ieškinio pirmo pagrindo pirmos dalies atžvilgiu (sprendimo 70, 71, 72, 73, 75, 76 ir 77 punktai).

               2.

               Padarytas teisės pažeidimas, nes nepakankami ir prieštaringi sprendimo motyvai Pirmosios instancijos teisme pareikšto ieškinio pirmo pagrindo antros dalies atžvilgiu (sprendimo 91, 92, 93, 94 ir 95 punktai).

               3.

               Padarytas teisės pažeidimas, nes nėra teisinio pagrindo, nepakankami ir prieštaringi sprendimo motyvai Pirmosios instancijos teisme pareikšto ieškinio antro pagrindo pirmos dalies atžvilgiu (sprendimo 110–123 punktai).

               4.

               Padarytas teisės pažeidimas, nes nepakankami ir prieštaringi sprendimo motyvai Pirmosios instancijos teisme pareikšto ieškinio antro pagrindo antros, trečios ir ketvirtos dalių atžvilgiu (sprendimo 147, 148, 149, 151, 153, 154 ir 155 punktai).


title: Byla T-24/17: 2017 m. sausio 17 d. pareikštas ieškinys byloje LA Superquimica/EUIPO – D-Tack (D-TACK)

text:
               20.3.2017

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 86/30

         2017 m. sausio 17 d. pareikštas ieškinys byloje LA Superquimica/EUIPO – D-Tack (D-TACK)

   (Byla T-24/17)
   (2017/C 086/39)
   Kalba, kuria surašytas ieškinys: anglų

      Šalys

      Ieškovė: LA Superquimica, SA (Barselona, Ispanija), atstovaujama advokato A. Canela Giménez

      Atsakovė: Europos Sąjungos intelektinės nuosavybės tarnyba (EUIPO)

      Kita procedūros Apeliacinėje taryboje šalis: D-Tack GmbH (Hüttlingen, Vokietija)

      Su procedūra EUIPO susijusi informacija

      Prekių ženklo, dėl kurio kilo ginčas, savininkė: kita procedūros Apeliacinėje taryboje šalis

      Prekių ženklas, dėl kurio kilo ginčas: žodinis Sąjungos prekių ženklas „D-TACK“ – Registracijos paraiška Nr. 9 650 847

      Procedūra EUIPO: protesto procedūra

      Ginčijamas sprendimas: 2016 m. lapkričio 15 d. EUIPO ketvirtosios apeliacinės tarybos sprendimas byloje R 1983/2015-4

      Reikalavimai

   Ieškovė Bendrojo Teismo prašo:

               —

               panaikinti 2016 m. lapkričio 15 d. EUIPO sprendimą;

               —

               priteisti bylinėjimosi išlaidas iš EUIPO ir pateikusiųjų protestą dėl šios paraiškos.

      Pagrindai, kuriais remiamasi

               —

               Apeliacinė taryba neišnagrinėjo ieškovės pateiktų Sitadex išrašų dėl Ispanijos prekių ženklų Nr. 2515958, 2516679, 2542249, 2591412 ir 2668711;

               —

               Apeliacinė tarnyba neišnagrinėjo ieškovės pateikto įrodymo.


title: Byla C-523/15 P: 2015 m. rugsėjo 30 d. Westfälische Drahtindustrie GmbH ir kt. pateiktas apeliacinis skundas dėl 2015 m. liepos 15 d. Bendrojo Teismo (šeštoji kolegija) priimto sprendimo byloje T-393/10 Westfälische Drahtindustrie GmbH ir kt./Europos Komisija

text:
               23.11.2015

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 389/21

         2015 m. rugsėjo 30 d.Westfälische Drahtindustrie GmbH ir kt. pateiktas apeliacinis skundas dėl 2015 m. liepos 15 d. Bendrojo Teismo (šeštoji kolegija) priimto sprendimo byloje T-393/10 Westfälische Drahtindustrie GmbH ir kt./Europos Komisija

   (Byla C-523/15 P)
   (2015/C 389/23)
   Proceso kalba: vokiečių

      Šalys

      Apeliantės: Westfälische Drahtindustrie GmbH, Westfälische Drahtindustrie Verwaltungsgesellschaft mbH & Co. KG, Pampus Industriebeteiligungen GmbH & Co. KG, atstovaujamos advokato C. Stadler

      Kita proceso šalis: Europos Komisija

      Apeliančių reikalavimai

   Apeliantės prašo:

               1.

               panaikinti skundžiamą sprendimą tiek, kiek juo nepatenkinti jų reikalavimai;

               2.

               nepatenkinus šio reikalavimo, panaikinti visą skundžiamą sprendimą ir pripažinti negaliojančiais 2010 m. birželio 30 d. Komisijos sprendimo C(2010) 4387 galutinis dėl procedūros pagal SESV 101 straipsnį ir EEE susitarimo 53 straipsnį (byla COMP/38344 – Įtempiamoji plieninė armatūra), iš dalies pakeisto 2010 m. rugsėjo 30 d. Komisijos sprendimu C(2010) 6676 galutinis ir 2011 m. balandžio 4 d. Komisijos sprendimu C(2011) 2269 galutinis, 2 straipsnio 8 punktą ir 2011 m. vasario 14 d. Konkurencijos generalinio direktorato generalinio direktoriaus raštą, kiek jie susiję su apeliantėmis;
               nepatenkinus ir šio reikalavimo, sumažinti minėto Komisijos sprendimo 2 straipsnio 8 punkte apeliantėms skirtą baudą;

               3.

               nepatenkinus ankstesnių reikalavimų, grąžinti bylą Bendrajam Teismui priimti sprendimą dėl 1 ir 2 punktų;

               4.

               priteisti iš atsakovės pirmojoje instancijoje visas su ginču susijusias bylinėjimosi išlaidas.

      Apeliacinio skundo pagrindai ir pagrindiniai argumentai

   Apeliacinis skundas pateiktas dėl 2015 m. liepos 15 d. Bendrojo Teismo šeštosios kolegijos sprendimo.
   Grįsdamos apeliacinį skundą Westfälische Drahtindustrie GmbH, Westfälische Drahtindustrie Verwaltungsgesellschaft mbH & Co. KG ir Pampus Industriebeteiligungen GmbH & Co. KG nurodo šiuos pagrindus:
   Pirma, Bendrasis Teismas pažeidė SESV 261 straipsnį ir Reglamento Nr. 1/2003 (1) 31 straipsnį, įgaliojimų paskirstymo ir institucinės pusiausvyros sistemą, taip pat veiksmingos teisinės apsaugos principą, nes nepaisė savo neribotos jurisdikcijos ribų ir iš esmės neišnagrinėjo ginčijamo Komisijos sprendimo; atvirkščiai, jis pats priėmė nepriklausomą sprendimą dėl baudos. Taip Bendrasis Teismas pasielgė kaip administracija ir atėmė iš apeliančių galimybę apsiginti nuo neteisingo faktinių aplinkybių konstatavimo, nes dėl Bendrojo Teismo sprendimų pateikiami apeliaciniai skundai ribojami teisės klausimais.
   Antra, skundžiamu sprendimu buvo pažeistas SESV 261 straipsnis ir Reglamento Nr. 1/2003 31 straipsnis, nes Bendrasis Teismas neteisingai nustatė datą, į kurią atsižvelgiant turėjo būti vertinama faktinė ir teisinė padėtis, o naudodamasis savo neribota jurisdikcija – beje, kaip nurodyta anksčiau, neteisingai – rėmėsi faktine ir teisine padėtimi, buvusia jo sprendimo paskelbimo dieną, arba faktinėmis aplinkybėmis, kurios klostėsi 2011–2013 m., t. y. priėmus ginčijamą Komisijos sprendimą. Bendrojo Teismo požiūris nepagrįstas teismo praktika, kurią jis cituoja „šiuo klausimu“; iš Sąjungos teismo praktikos veikiau matyti, kad, pirma, atsižvelgti galima tik į suinteresuotosioms įmonėms naudingą papildomą informaciją, antra, ir tik ji jau buvo prieinama Komisijos sprendimo priėmimo dieną.
   Trečia, nesilaikydamas proporcingumo ir vienodo požiūrio principų Bendrasis Teismas pažeidė pagrindines apeliančių teises. Nepaisydamas Baudų apskaičiavimo gairių 35 punkte numatyto principo, pagal kurį įmonės, negalinčios išvengti baudos mokėjimo dalimis, paprastai turi galėti sumokėti ją per 3–5 metų laikotarpį, Bendrasis Teismas skyrė apeliantėms netinkamą baudą, kurią jos gali sumokėti tik per labai ilgą laikotarpį. Be to, Bendrasis Teismas nepaisė nagrinėjamų situacijų panašumo, kai analizavo vienodo požiūrio principą siekdamas taikyti Baudos apskaičiavimo gairių 35 punkte numatytus principus ir nustatyti atitinkamą datą.
   Galiausiai skundžiamame sprendime Bendrasis Teismas taip pat pažeidė apeliančių pagrindinę procesinę teisę į veiksmingą teisinę apsaugą, nes naudodamasis savo neribota jurisdikcija pasislėpė už Komisijos atliktų baudos skaičiavimų ir šalių nurodytų faktinių aplinkybių. Tai nėra išsami ir neribota kontrolė, kokios reikalaujama iš nepriklausomos institucijos užtikrinant veiksmingą teisinę apsaugą nuo baudą skiriančių Komisijos sprendimų.

      (1)  2002 m. gruodžio 16 d. Tarybos Reglamentas (EB) Nr. 1/2003 dėl konkurencijos taisyklių, nustatytų Sutarties 81 ir 82 straipsniuose, įgyvendinimo (OL L 1, p. 1; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 8 sk., 2 t., p. 205).


title: Byla T-566/11: 2011 m. spalio 31 d. pareikštas ieškinys Viejo Valle prieš VRDT — Etablissements Coquet (Kavos servizas su grioveliais)

text:
               4.2.2012

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 32/26

         2011 m. spalio 31 d. pareikštas ieškinys Viejo Valle prieš VRDT — Etablissements Coquet (Kavos servizas su grioveliais)

   (Byla T-566/11)
   2012/C 32/55
   Kalba, kuria surašytas ieškinys: ispanų

      Šalys

      Ieškovė: Viejo Valle, SA (L'Olleria, Ispanija), atstovaujama advokato I. Temiño Ceniceros

      Atsakovė: Vidaus rinkos derinimo tarnyba (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui)

      Kita procedūros Apeliacinėje taryboje šalis: Etablissements Coquet SA (Sen Leonar de Nobla, Prancūzija)

      Reikalavimai

   Ieškovė Bendrojo Teismo prašo:

               —

               pripažinti priimtinu šį ieškinį kartu su priedais;

               —

               panaikinti 2011 m. liepos 29 d. Vidaus rinkos derinimo tarnybos (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui) (VRDT) trečiosios apeliacinės tarybos sprendimą byloje R 1054/2010-3;

               —

               priteisti iš atsakovės bylinėjimosi išlaidas.

      Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

      Įregistruotas Bendrijos dizainas, dėl kurio pateiktas prašymas pripažinti jo registraciją negaliojančia: dizainas Nr. 384.912-0001, vaizduojantis servizą su puošybiniais elementais; kavos puodelis su lėkštele.

      Bendrijos dizaino savininkė: ieškovė.

      Šalis, prašanti pripažinti Bendrijos dizaino registraciją negaliojančia: Etablissements Coquet SA.

      Prašymo pripažinti registraciją negaliojančia motyvai: Reglamento (EB) Nr. 6/2002 25 straipsnio 1 dalies f punkto pažeidimas, nes Bendrijos dizainas yra neteisėtas naudojimasis valstybės narės autoriaus teisių įstatymais saugomu kūriniu.

      Anuliavimo skyriaus sprendimas: patenkinti prašymą dėl registracijos pripažinimo negaliojančia.

      Apeliacinės tarybos sprendimas: atmesti apeliaciją.

      Ieškinio pagrindai: Reglamento (EB) Nr. 6/2002 25 straipsnio 1 dalies f punkto ir Reglamento (EB) Nr. 2245/2002 28 straipsnio 1 dalies b punkto iii papunkčio pažeidimas, nes atsakovė nepateikė pakankamai įrodymų apie saugomą kūrinį, kuriuo grindžiamas prašymas dėl registracijos pripažinimo negaliojančia, apie nuosavybės teises į jį ir apie jo dalyką.


title: Byla C-168/11: 2011 m. balandžio 6 d. Bundesfinanzhof (Vokietija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Manfred Beker ir Christa Beker prieš Finanzamt Heilbronn

text:
               16.7.2011

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 211/10

         2011 m. balandžio 6 d.Bundesfinanzhof (Vokietija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Manfred Beker ir Christa Beker prieš Finanzamt Heilbronn

   (Byla C-168/11)
   2011/C 211/18
   Proceso kalba: vokiečių

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Bundesfinanzhof

      Šalys pagrindinėje byloje

      Ieškovai: Manfred Beker ir Christa Beker

      Atsakovė: Finanzamt Heilbronn

      Prejudicinis klausimas

   Ar EB 56 straipsniu draudžiama valstybės narės teisės norma, pagal kurią — nepažeidžiant tarpvalstybinės dvigubo apmokestinimo išvengimo sutarties — neribotai apmokestinamų asmenų, kurių užsienyje gautos pajamos valstybėje, kurioje šios pajamos gautos, apmokestinamos nacionalinį pajamų mokestį atitinkančiu mokesčiu, atveju užsienio mokestis į nacionalinį pajamų mokestį, taikomą toje valstybėje gautoms pajamoms, įskaitomas taip, kad nustatant mokestį už apmokestinamąsias pajamas — įskaitant užsienyje gautas pajamas — gaunamas nacionalinis pajamų mokestis padalijamas proporcingai šių užsienyje gautų pajamų santykiui su pajamų suma, taigi neatsižvelgiant į ypatingas išlaidas ir į specialius mokesčius kaip individualias pragyvenimo bei su asmeninėmis bei šeiminėmis aplinkybėmis susijusias sąnaudas?


title: Byla T-290/12: 2012 m. birželio 29 d. pareikštas ieškinys byloje Lenkija prieš Komisiją

text:
               18.8.2012

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 250/18

         2012 m. birželio 29 d. pareikštas ieškinys byloje Lenkija prieš Komisiją

   (Byla T-290/12)
   2012/C 250/34
   Proceso kalba: lenkų

      Šalys

      Ieškovė: Lenkijos Respublika, atstovaujama B. Majczyna ir M. Szpunar

      Atsakovė: Europos Komisija

      Reikalavimai

   Ieškovė Bendrojo Teismo prašo:

               —

               Panaikinti 2012 m. balandžio 4 d. Komisijos įgyvendinimo reglamento (ES) Nr. 302/2012, kuriuo iš dalies keičiamas Įgyvendinimo reglamentas (ES) Nr. 543/2011, kuriuo nustatomos išsamios Tarybos reglamento (EB) Nr. 1234/2007 taikymo vaisių bei daržovių ir perdirbtų vaisių bei daržovių sektoriuose taisyklės (OL L 99, p. 21), 1 straipsnio 2–4, 6, 12 ir 13 punktus, I–II priedus ir 2 straipsnio 1–3 dalis, skaitomas kartu su 3 straipsniu;

               —

               Priteisti iš Europos Komisijos bylinėjimosi išlaidas.

      Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

   Grįsdama ieškinį ieškovė remiasi keturiais pagrindais.

               1.

               Kaip pirmasis ieškinio pagrindas nurodomas teisinio saugumo ir teisėtų lūkesčių apsaugos principų pažeidimas.

               2.

               Kaip antrasis ieškinio pagrindas proporcingumo principo pažeidimas.

               3.

               Kaip trečiasis ieškinio pagrindas nurodomas SESV 296 straipsnio pažeidimas nepakankamai motyvavus skundžiamas nuostatas.

               4.

               Kaip ketvirtasis ieškinio pagrindas nurodomas solidarumo principo ir lojalaus bendradarbiavimo principo pažeidimas.


title: Byla C-384/10: 2010 m. liepos 29 d. Hof van Cassatie van België (Belgija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Jan Voogsgeerd prieš Navimer SA

text:
               20.11.2010

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 317/14

         2010 m. liepos 29 d.Hof van Cassatie van België (Belgija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Jan Voogsgeerd prieš Navimer SA

   (Byla C-384/10)
   ()
   2010/C 317/26
   Proceso kalba: olandų

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

   Hof van Cassatie van België

      Šalys pagrindinėje byloje

      Ieškovas: Jan Voogsgeerd

      Atsakovė: Navimer SA

      Prejudiciniai klausimai

               1.

               Ar valstybė, kurioje yra verslo vieta, kurioje pagal Konvencijos dėl sutartinėms prievolėms taikytinos teisės, pasirašytos Romoje, 1980 m. birželio 19 d. (1), 6 straipsnio 2 dalies b punktą darbuotojas dirba, turi būti valstybė, kurioje yra darbdavio verslo vieta, kurioje pagal darbo sutartį darbuotojas dirba, ar valstybė, kurioje yra darbdavio verslo vieta, kurioje darbuotojas realiai dirba, net jei jis toje pačioje valstybėje paprastai neatlieka savo darbo?

               2.

               Ar pirmojo klausimo prasme vieta, į kurią darbuotojas, kuris toje pačioje valstybėje paprastai neatlieka savo darbo, turi atvykti ir gauti instruktažą bei nurodymus dėl savo veiklos, turi būti laikoma realia darbo vieta?

               3.

               Ar darbdavio verslo vieta, kurioje pirmojo klausimo prasme darbuotojas realiai dirba, turi atitikti tam tikrus formalius reikalavimus, pavyzdžiui, turėti teisinį subjektiškumą, ar pakanka, kad tai būtų faktinė verslo vieta?

               4.

               Ar kitos bendrovės, su kuria bendrovė darbdavys turi santykių, verslo vieta gali būti laikoma verslo vieta trečiojo klausimo prasme, net jei darbdavio įgaliojimai šiai kitai bendrovei nebuvo perduoti?

      (1)  OL L 266, 1980, p. 1.


title: Byla C-415/13 P: 2014 m. gegužės 22 d. Teisingumo Teismo pirmininko nutartis byloje Fabryka Łożysk Tocznych-Kraśnik S.A./Vidaus rinkos derinimo tarnyba (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui) (VRDT), Impexmetal S.A.

text:
               11.8.2014

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 261/19

         2014 m. gegužės 22 d. Teisingumo Teismo pirmininko nutartis byloje Fabryka Łożysk Tocznych-Kraśnik S.A./Vidaus rinkos derinimo tarnyba (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui) (VRDT), Impexmetal S.A.

   (Byla C-415/13 P) (1)

   2014/C 261/32
   Proceso kalba: lenkų
   Teisingumo Teismo pirmininkas nutartimi nurodė išbraukti bylą iš registro.

      (1)  OL C 274, 2013 9 21.


title: Byla C-573/14: 2014 m. gruodžio 11 d. Conseil d'État (Belgija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Commissaire général aux réfugiés et aux apatrides/Mostafa Lounani

text:
               9.2.2015

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 46/36

         2014 m. gruodžio 11 d.Conseil d'État (Belgija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Commissaire général aux réfugiés et aux apatrides/Mostafa Lounani

   (Byla C-573/14)
   (2015/C 046/43)
   Proceso kalba: prancūzų

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Conseil d'État

      Šalys pagrindinėje byloje

      Kasatorius: Commissaire général aux réfugiés et aux apatrides

      Kita proceso šalis: Mostafa Lounani

      Prejudiciniai klausimai

               1.

               Ar 2004 m. balandžio 29 d. Tarybos direktyvos 2004/83/EB dėl trečiųjų šalių piliečių ar asmenų be pilietybės priskyrimo pabėgėliams ar asmenims, kuriems reikalinga tarptautinė apsauga, jų statuso ir suteikiamos apsaugos pobūdžio būtiniausių standartų (1) 12 straipsnio 2 dalies c punktas aiškintinas kaip reiškiantis, jog tam, kad būtų galima taikyti jame numatytą prieglobsčio nesuteikimo sąlygą, reikalaujama, kad prieglobsčio prašytojas būtų buvęs nuteistas už teroristinius nusikaltimus, numatytus 2002 m. birželio 13 d. Tarybos pamatinio sprendimo 2002/475/TVR dėl kovos su terorizmu (2), į Belgijos teisę perkelto 2003 m. gruodžio 19 d. įstatymu dėl teroristinių nusikaltimų, 1 straipsnio 1 dalyje?

               2.

               Neigiamo atsakymo į pirmąjį klausimą atveju, ar veikos, numatytos ginčijamo 2013 m. vasario 12 d. paskelbto Conseil du contentieux des étrangers sprendimo Nr. 96.933 5.9.2 punkte, kitai proceso šaliai inkriminuotos 2006 m. vasario 16 d.tribunal correctionnel de Bruxelles nuosprendžiu ir dėl kurių ji buvo nuteista už dalyvavimą teroristinės organizacijos veikloje, gali būti pripažintos Jungtinių Tautų siekiams ir principams prieštaraujančiais veiksmais, kaip tai suprantama pagal Direktyvos 2004/83/E 12 straipsnio 2 dalies c punktą?

               3.

               Ar nagrinėjant, ar tarptautinė apsauga nesuteiktina jos prašančiam asmeniui todėl, kad jis dalyvavo teroristinės organizacijos veikloje, nuosprendžio, kuriuo tarptautinės apsaugos prašantis asmuo nuteistas kaip teroristinės organizacijos vadovas, tačiau konstatuota, kad jis nepadarė, nebandė ir negrasino padaryti teroro akto, pakanka, kad būtų galima konstatuoti, jog šis prašytojas dalyvavo vykdant arba kurstė aktą, kuriuo jis kaltinamas, kaip tai suprantama pagal Direktyvos 2004/83/EB 12 straipsnio 3 dalį, ar reikia atskirai išnagrinėti konkretaus atvejo aplinkybes ir įrodyti dalyvavimą darant teroristinį nusikaltimą, apibrėžtą 2002 m. birželio 13 d. Tarybos pamatinio sprendimo 2002/475/TVR dėl kovos su terorizmu 1 straipsnyje, arba kurstant jį daryti?

               4.

               Ar nagrinėjant, ar tarptautinė apsauga nesuteiktina jos prašančiam asmeniui todėl, kad jis dalyvavo teroristinės organizacijos veikloje, nagrinėjamu atveju – kaip jos vadovas, Direktyvos 2004/83/EB 12 straipsnio 3 dalyje numatytas kurstymas arba dalyvavimas turi būti susijęs su teroristiniu nusikaltimu, kaip jis apibrėžtas 2002 m. birželio 13 d. Tarybos pamatinio sprendimo 2002/475/TVR dėl kovos su terorizmu 1 straipsnyje, ar toks kurstymas ar dalyvavimas turi būti susijęs su dalyvavimu teroristinėje grupėje, numatytu minėto pamatinio sprendimo 2 straipsnyje?

               5.

               Kalbant apie terorizmą, ar galima nesuteikti tarptautinės apsaugos, remiantis Direktyvos 2004/83/EB 12 straipsnio 2 dalies c punktu, jeigu nebuvo įvykdyta tokia smurtinė itin žiauri veika, kaip antai numatyta 2002 m. birželio 13 d. Tarybos pamatinio sprendimo 2002/475/TVR dėl kovos su terorizmu 1 straipsnyje, nebuvo kurstyta ją padaryti ar dalyvauta ją darant?

      (1)  OL L 304, p. 12; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 19 sk., 7 t. p. 96.

      (2)  OL L 164, p. 3; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 19 sk., 6 t., p. 18.


title: Byla T-75/12: 2012 m. vasario 16 d. pareikštas ieškinys byloje Nu Air Polska prieš Komisiją

text:
               21.4.2012

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 118/28

         2012 m. vasario 16 d. pareikštas ieškinys byloje Nu Air Polska prieš Komisiją

   (Byla T-75/12)
   2012/C 118/48
   Proceso kalba: anglų

      Šalys

      Ieškovė: Nu Air Polska sp. z o.o. (Varšuva, Lenkija), atstovaujama solisitoriaus R. MacLean

      Atsakovė: Europos Komisija

      Reikalavimai

   Ieškovė Bendrojo Teismo prašo:

               —

               Pripažinti ieškinį priimtinu;

               —

               Iš dalies panaikinti 2011 m. gruodžio 6 d. Komisijos sprendimo K(2011) 8826 1 straipsnį, sprendimo C(2011) 8803 1 straipsnį ir sprendimo K(2011) 8801 1 straipsnį tiek, kiek jais grąžinama tik dalis ieškovės sumokėto antidempingo muito ir neteisėtai negrąžinamos teisėtai ieškovei priklausančios antidempingo muito sumos;

               —

               Nurodyti palikti galioti skundžiamus sprendimus tol, kol Europos Komisija priims būtinas priemones, atitinkančias Teisingumo Teismo sprendimą; ir

               —

               Priteisti iš atsakovės visas bylinėjimosi išlaidas.

      Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

   Grįsdama ieškinį ieškovė remiasi trimis pagrindais.

               1.

               Pirmajame ieškinio pagrinde tvirtinama, kad atsakovė padarė akivaizdžią vertinimo klaidą taikydama tinkamą ir pagrįstą nesusijusio ES importuotojo pelno dydį, nenustačiusi patikimos eksporto kainos nesusijusiam tiekėjui, apskaičiuojant teisingas grąžintino antidempingo muito sumas, taip pažeisdama Tarybos reglamento (EB) Nr. 1225/2009 (1) 2 straipsnio 9 dalį ir 18 straipsnio 3 dalį.

               2.

               Antrajame ieškinio pagrinde tvirtinama, kad atsakovė padarė akivaizdžią vertinimo klaidą atimdama antidempingo muitą kaip išlaidas apskaičiuojant nesusijusio tiekėjo eksporto kainą, taip nenustatydama patikimo dempingo skirtumo, siekiant apskaičiuoti koreguotą dempingo skirtumą ir teisingas grąžintino antidempingo muito sumas, taip pažeisdama Tarybos reglamento (EB) Nr. 1225/2009 2 straipsnio 9 ir 11 dalis ir 11 straipsnio 10 dalį.

               3.

               Trečiajame ieškinio pagrinde tvirtinama, kad atsakovė jos skubiai ir tinkamai neinformavo, kaip to reikalaujama pagal Tarybos reglamento (EB) Nr. 1225/2009 11 straipsnio 10 dalį, ir taip pažeidė ES bendroje teisėje nustatytą teisę į gynybą ir gero administravimo principą, kuris taip pat nustatytas bendroje ES teisėje, taip pat pažeidė Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijos 41 straipsnį.

      (1)  2009 m. lapkričio 30 d. Tarybos reglamentas (EB) Nr. 1225/2009 dėl apsaugos nuo importo dempingo kaina iš Europos bendrijos narėmis nesančių valstybių (OL L 323, p. 51)


title: Byla C-408/12 P: 2014 m. rugsėjo 4 d. Teisingumo Teismo (antroji kolegija) sprendimas byloje YKK Corp., YKK Holding Europe BV, YKK Stocko Fasteners GmbH/Europos Komisija (Apeliacinis skundas — Karteliai — Užtrauktukų, kitų rūšių užsegimų ir tvirtinimo mechanizmų rinkos — Pereinamoji atsakomybė — Teisės aktuose įtvirtinta maksimali baudos riba — Reglamento Nr. 1/2003 23 straipsnio 2 dalis — „Įmonės“ sąvoka — Asmeninė atsakomybė — Proporcingumo principas — Atgrasomasis dauginimo koeficientas)

text:
               10.11.2014

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 395/5

      2014 m. rugsėjo 4 d. Teisingumo Teismo (antroji kolegija) sprendimas byloje YKK Corp., YKK Holding Europe BV, YKK Stocko Fasteners GmbH/Europos Komisija

      (Byla C-408/12 P) (1)

      ((Apeliacinis skundas - Karteliai - Užtrauktukų, kitų rūšių užsegimų ir tvirtinimo mechanizmų rinkos - Pereinamoji atsakomybė - Teisės aktuose įtvirtinta maksimali baudos riba - Reglamento Nr. 1/2003 23 straipsnio 2 dalis - „Įmonės“ sąvoka - Asmeninė atsakomybė - Proporcingumo principas - Atgrasomasis dauginimo koeficientas))
      (2014/C 395/05)
      Proceso kalba: anglų

         Šalys

         Apeliantės: YKK Corp., YKK Holding Europe BV, YKK Stocko Fasteners GmbH, atstovaujamos advokatų D. Arts, W. Devroe, E. Winter ir F. Miotto

         Kita proceso šalis: Europos Komisija, atstovaujama A. Bouquet ir R. Sauer

         Rezoliucinė dalis

                  1.

                  Panaikinti Europos Sąjungos Bendrojo Teismo sprendimą YKK ir kt./Komisija (EU:T:2012:322), kiek jis susijęs su maksimalios 10 % ribos, apskaičiuotos remiantis YKK grupės apyvarta per metus, ėjusius prieš priimant 2007 m. rugsėjo 19 d. Komisijos sprendimą C(2007) 4257 galutinis dėl procedūros pagal [EB 81] straipsnį (byla COMP/39.168 – PO/Standieji galanterijos gaminiai: Sąsagos), taikymu siekiant nustatyti maksimalų baudos dydį dėl bendradarbiavimo metalinių ir plastikinių užsegimų ir tvirtinimo mechanizmų rinkoje pagal Bazelio-Vupertalio ir Amsterdamo susitikimus už pažeidimo laikotarpį, dėl kurio YKK Stocko Fasteners GmbH pripažinta viena atsakinga.

                  2.

                  Atmesti likusią apeliacinio skundo dalį.

                  3.

                  Panaikinti minėto Sprendimo C(2007) 4257 galutinis 2 straipsnio 2 dalį, kiek ji susijusi su baudos, dėl kurios atsakinga tik YKK Stocko Fasteners GmbH dėl bendradarbiavimo pagal Bazelio-Vupertalio ir Amsterdamo susitikimus, apskaičiavimu.

                  4.

                  Bauda, skirta YKK Stocko Fasteners GmbH už pažeidimą, dėl kurio atsakinga ji viena dėl bendradarbiavimo pagal Bazelio-Vupertalio ir Amsterdamo susitikimus, yra 2 792 800 EUR.

                  5.

                  YKK Corporation, YKK Holding Europe BV ir YKK Stocko Fasteners GmbH padengia savo bylinėjimosi išlaidas ir tris ketvirtadalius Europos Komisijos bylinėjimosi išlaidų, susijusių su procesu pirmojoje instancijoje ir apeliaciniu procesu.

                  6.

                  Europos Komisija padengia ketvirtadalį savo bylinėjimosi išlaidų, susijusių su procesu pirmojoje instancijoje ir apeliaciniu procesu.

         (1)  OL C 343, 2012 11 10.


title: Byla C-80/10: 2010 m. lapkričio 12 d. Teisingumo Teismo pirmininko nutartis byloje Europos Komisija prieš Graikijos Respubliką

text:
               19.3.2011

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 89/13

         2010 m. lapkričio 12 d. Teisingumo Teismo pirmininko nutartis byloje Europos Komisija prieš Graikijos Respubliką

   (Byla C-80/10) (1)

   2011/C 89/25
   Proceso kalba: graikų
   Teisingumo Teismo pirmininkas nutartimi nurodė išbraukti bylą iš registro.

      (1)  OL C 100, 2010 4 17.


title: Byla T-52/03 2008 m. liepos 8 d. Pirmosios instancijos teismo sprendimas byloje Knauf Gips prieš Komisiją (Konkurencija — Karteliai — Gipso plokščių rinka — Sprendimas, kuriuo konstatuojamas EB 81 straipsnio pažeidimas — Galimybė susipažinti su bylos medžiaga — Vienas ir tęstinis pažeidimas — Atsakomybės priskyrimas — Bauda — Baudų apskaičiavimo gairės — Bendradarbiavimas per administracinę procedūrą)

text:
               15.8.2008

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 209/40

         2008 m. liepos 8 d. Pirmosios instancijos teismo sprendimas byloje Knauf Gips prieš Komisiją

   (Byla T-52/03) (1)

   (Konkurencija - Karteliai - Gipso plokščių rinka - Sprendimas, kuriuo konstatuojamas EB 81 straipsnio pažeidimas - Galimybė susipažinti su bylos medžiaga - Vienas ir tęstinis pažeidimas - Atsakomybės priskyrimas - Bauda - Baudų apskaičiavimo gairės - Bendradarbiavimas per administracinę procedūrą)
   (2008/C 209/68)
   Proceso kalba: vokiečių
   Šalys

      Ieškovė: Knauf Gips KG, anksčiau Gebrüder Knauf Westdeutsche Gipswerke KG (Iphofen, Vokietija), iš pradžių atstovaujama advokatų M. Klusmann ir F. Wiemer, vėliau M. Klusmann

      Atsakovė: Europos Bendrijų Komisija, iš pradžių atstovaujama F. Castillo de la Torre ir S. Rating, vėliau F. Castillo de la Torre ir R. Sauer
   Bylos dalykas
   Prašymas panaikinti 2002 m. lapkričio 27 d. Komisijos sprendimą 2005/471/EB dėl (EB) 81 straipsnio taikymo procedūros BPB plc, Gebrüder Knauf Westdeutsche Gipswerke KG, Société Lafarge SA ir Gyproc Benelux NV (byla COMP/E-1/37.152 — Gipso plokštės) (OL 2005, L 166, p. 8) arba nepatenkinus šio prašymo, sumažinti ieškovei paskirtą baudą.
   Sprendimo rezoliucinė dalis

               1.

               Atmesti ieškinį.

               2.

               Priteisti iš Knauf Gips KG bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 124, 2003 5 24.


title: Byla T-304/08 2008 m. rugpjūčio 5 d. pareikštas ieškinys byloje Smurfit Kappa Group prieš Komisiją

text:
               25.10.2008

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 272/30

         2008 m. rugpjūčio 5 d. pareikštas ieškinys byloje Smurfit Kappa Group prieš Komisiją

   (Byla T-304/08)
   (2008/C 272/57)
   Proceso kalba: anglų
   Šalys

      Ieškovė: Smurfit Kappa Group plc (Dublinas, Airija), atstovaujama advokatų T. Ottervanger ir E. Henny

      Atsakovė: Europos Bendrijų Komisija
   Ieškovės reikalavimai

               —

               Panaikinti Komisijos sprendimą pagal EB 230 straipsnį.

               —

               Priteisti iš Komisijos ieškovės patirtas bylinėjimosi išlaidas.

         Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai
   Remdamasi EB 230 straipsniu ieškovė prašo panaikinti 2008 m. balandžio 2 d. Komisijos sprendimą N 582/2007 (Byla „Pagalba Propapier PM2 GmbH & Co. KG-LIP“), kuriuo Komisija patvirtino valstybės pagalbos, apie kurią pranešė Vokietija, suteikimą Propapier PM2 GmbH & Co. KG.

   Ieškovė, Airijoje įsteigta pakavimo bendrovė, pateikė neformalų skundą Komisijai dėl esminės subsidijos suteikimo statyboms Vokietijos Brandenburgo šiaurės rytų regione. Ieškovė teigia, kad nors buvo aiškių požymių, kad subsidijuojamos investicijos padarys didelį ir neproporcingą poveikį jai ir visam sektoriui, Komisija nusprendė, kad formalus tyrimas nereikalingas, nes regioninė pagalba neatitinka rinkos dalies ir pajėgumų padidėjimo ribų, nustatytų Nacionalinės pagalbos 2007–2013 m. gairių (1) 68 straipsnio a ir b punktų (toliau — Regioninės pagalbos gairės), bei paskelbė, kad pagalba yra suderinama su EB sutartimi.
   Kadangi ieškovė yra tiesioginė pagalbos gavėjo konkurentė, ji ginčija Komisijos sprendimą nepradėti formalios tyrimo procedūros pagal EB 88 straipsnio 2 dalį remdamasi toliau išdėstytais pagrindais.
   Pirma, pasak ieškovės, Komisija turėjo pradėti formalaus tyrimo procedūrą pagal EB 88 straipsnio 2 dalį ir Tarybos reglamento Nr. 659/1999 (2) 4 straipsnio 4 dalį ir išsamiau ištirti pagalbą atsižvelgdama į abejones, kylančias dėl struktūrinių rinkos sunkumų, bei į tinkamą rinkos įvertinimą. Ieškovė teigia, kad Komisija klaidingai apsiribojo taikydama griežtas Regioninės pagalbos gairių 68 straipsnyje nustatytas ribas ir padarė akivaizdžią vertinimo klaidą apskaičiuodama pajėgumų padidėjimą.
   Antra, ieškovė teigia, kad Komisija pažeidė EB 87 straipsnio 3 dalį ir Regioninės pagalbos gaires tiek, kiek ginčijamame sprendime i) nepateikiama jokia neigiamo pagalbos poveikio prekybos sąlygoms analizė ir ii) klaidingai aiškinamos Regioninės pagalbos gairės. Remiantis šiuo pagrindu teigiama, kad užuot palyginusi naudą regionui su esminės pagalbos poveikiu visam sektoriui, Komisija paprasčiausiai per se pritaikė 5 % pajėgumo padidėjimo testą ir neatliko ekonominės analizės. Taip pat teigiama, kad Regioninės pagalbos gairių 68 straipsnyje nustatyto testo taikymas prieštarauja EB sutarčiai, nes minėta nuostata nereikalaujama, kad Komisija automatiškai patvirtintų visas pagalbos priemones, kurios yra mažesnės už joje nustatytas ribas.
   Trečia, pasak ieškovės, ginčijamame sprendime yra faktinių klaidų ir akivaizdžių vertinimo klaidų, susijusių su rinkos apibrėžtimi ir pajėgumų padidėjimu.
   Ketvirta, teigiama, kad Komisija pažeidė EB 87 straipsnio 3 dalį ir Regioninės pagalbos gaires tiek, kiek ginčijamame sprendime yra akivaizdžių vertinimo klaidų, susijusių su pagalbos priemonės kvalifikavimu.
   Penkta, sprendime taip pat tariamai yra rimtų teisės klaidų, kiek jame teigiama, kad 2007–2013 m. Vokietijos regioninės pagalbos gairės atitinka EB sutartį, todėl Brandenburgo šiaurės rytų regionas atitinka regioninės pagalbos reikalavimus visu 2007–2013 m. laikotarpiu pagal EB 87 straipsnio 3 dalies a punkte nustatytą nukrypti leidžiančią nuostatą. Be to, ginčijamas sprendimas turi trūkumų ir dėl to, kad jame neatsižvelgiama į kitus pagalbos teikimo atvejus tam pačiam projektui.
   Galiausiai ieškovė teigia, kad Komisija pažeidė su pirminiu tyrimu susijusius įsipareigojimus pateikti tinkamus pagrindus, kuriais grindžiamas jos sprendimas.

      (1)  OL C 54, 2006, p. 13.

      (2)  1999 m. kovo 22 d. Tarybos reglamentas (EB) Nr. 659/1999, nustatantis išsamias EB Sutarties 93 straipsnio taikymo taisykles (OL L 83, 1999, p. 1).


title: Byla T-64/15: 2015 m. gruodžio 15 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Shoe Branding Europe/VRDT (Lygiagrečios juostos ant kelnių) (Bendrijos prekių ženklas — Bendrijos prekių ženklo, kurį sudaro dvi lygiagrečios juostos ant kelnių, paraiška — Absoliutus atmetimo pagrindas — Skiriamojo požymio nebuvimas — Reglamento (EB) Nr. 207/2009 7 straipsnio 1 dalies b punktas)

text:
               8.2.2016

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 48/49

         2015 m. gruodžio 15 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Shoe Branding Europe/VRDT (Lygiagrečios juostos ant kelnių)

   (Byla T-64/15) (1)

   ((Bendrijos prekių ženklas - Bendrijos prekių ženklo, kurį sudaro dvi lygiagrečios juostos ant kelnių, paraiška - Absoliutus atmetimo pagrindas - Skiriamojo požymio nebuvimas - Reglamento (EB) Nr. 207/2009 7 straipsnio 1 dalies b punktas))
   (2016/C 048/56)
   Proceso kalba: anglų

      Šalys

      Ieškovė: Shoe Branding Europe BVBA (Audenardė, Belgija), atstovaujama advokato J. Løje

      Atsakovė: Vidaus rinkos derinimo tarnyba (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui), iš pradžių atstovaujama P. Geroulakos, vėliau – D. Gája

      Dalykas

   Ieškinys dėl 2014 m. gruodžio 3 d. VRDT penktosios apeliacinės tarybos sprendimo (byla R 2563/2013-5), susijusio su paraiška įregistruoti žymenį, kurį sudaro dvi lygiagrečios juostos ant kelnių, kaip Bendrijos prekių ženklą.

      Rezoliucinė dalis

               1.

               Atmesti ieškinį.

               2.

               Priteisti iš Shoe Branding Europe BVBA bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 107, 2015 3 30.


title: Byla C-668/13: 2015 m. balandžio 22 d. Teisingumo Teismo (devintoji kolegija) nutartis byloje (Curtea de Apel Suceava (Rumunija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Casa Judeţeană de Pensii Botoşani/Evangeli Paraskevopoulou (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą — Teisingumo Teismo procedūros reglamento 99 straipsnis — Tapatus prejudicinis klausimas — Darbuotojų migrantų socialinė apsauga — Reglamentas (EEB) Nr. 1408/71 — 7 straipsnio 2 dalies c punktas — Socialinės apsaugos konvencijų taikymas valstybėms narėms — Grįžęs valstybės narės kilmės pabėgėlis — Darbo laikotarpių įgijimas kitos valstybės narės teritorijoje — Prašymas skirti senatvės išmoką — Atsisakymas)

text:
               29.6.2015

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 213/12

         2015 m. balandžio 22 d. Teisingumo Teismo (devintoji kolegija) nutartis byloje (Curtea de Apel Suceava (Rumunija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Casa Judeţeană de Pensii Botoşani/Evangeli Paraskevopoulou

   (Byla C-668/13) (1)

   ((Prašymas priimti prejudicinį sprendimą - Teisingumo Teismo procedūros reglamento 99 straipsnis - Tapatus prejudicinis klausimas - Darbuotojų migrantų socialinė apsauga - Reglamentas (EEB) Nr. 1408/71 - 7 straipsnio 2 dalies c punktas - Socialinės apsaugos konvencijų taikymas valstybėms narėms - Grįžęs valstybės narės kilmės pabėgėlis - Darbo laikotarpių įgijimas kitos valstybės narės teritorijoje - Prašymas skirti senatvės išmoką - Atsisakymas))
   (2015/C 213/17)
   Proceso kalba: rumunų

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Curtea de Apel Suceava

      Pagrindinės bylos šalys

      Ieškovė: Casa Judeţeană de Pensii Botoşani

      Atsakovė: Evangeli Paraskevopoulou

      Rezoliucinė dalis

   1971 m. birželio 14 d. Tarybos reglamento (EEB) Nr. 1408/71 dėl socialinės apsaugos sistemų taikymo pagal darbo sutartį dirbantiems asmenims, savarankiškai dirbantiems asmenims ir jų šeimos nariams, judantiems Bendrijoje, iš dalies pakeisto ir atnaujinto 1996 m. gruodžio 2 d. Tarybos reglamentu (EB) Nr. 118/97 ir iš dalies pakeisto 2006 m. gruodžio 18 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentu (EB) Nr. 1992/2006, 7 straipsnio 2 dalies c punktą reikia aiškinti taip, kad dvišalis susitarimas dėl socialinio draudimo išmokų mokėjimo vienos Susitariančiosios šalies piliečiams, turėjusiems politinių pabėgėlių statusą kitos Susitariančiosios šalies teritorijoje, sudarytas, kai viena iš Susitariančiųjų šalių dar nebuvo įstojusi į Europos Sąjungą, ir nenurodytas šio reglamento III priede, netaikomas politinių pabėgėlių, grįžusių į kilmės šalį iki dvišalio susitarimo sudarymo ir šio reglamento įsigaliojimo dienos, situacijai.

      (1)  OL C 85, 2014 3 22.


title: Byla F-3/07 2007 m. gruodžio 5 d. Tarnautojų teismo nutartis Moschonaki prieš Europos gyvenimo ir darbo sąlygų gerinimo fondą (EUROFOUND)

text:
               26.1.2008

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 22/58

         2007 m. gruodžio 5 d. Tarnautojų teismo nutartis Moschonaki prieš Europos gyvenimo ir darbo sąlygų gerinimo fondą (EUROFOUND)

   (Byla F-3/07) (1)

   (2008/C 22/112)

      Proceso kalba: prancūzų

   Pirmosios kolegijos pirmininkas nutartimi nurodė išbraukti bylą iš registro, draugiškai išsprendus ginčą.

      (1)  OL C 56, 2007 3 10, p. 43.


title: Byla C-458/07 2007 m. spalio 10 d. pareikštas ieškinys byloje Europos Bendrijų Komisija prieš Portugalijos Respubliką

text:
               8.12.2007

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 297/30

         2007 m. spalio 10 d. pareikštas ieškinys byloje Europos Bendrijų Komisija prieš Portugalijos Respubliką

   (Byla C-458/07)
   (2007/C 297/48)
   Proceso kalba: portugalų
   Šalys

      Ieškovė: Europos Bendrijų Komisija, atstovaujama P. Andrade ir G. Braun

      Atsakovė: Portugalijos Respublika
   Ieškovės reikalavimai

               —

               Pripažinti, kad neužtikrinusi, jog visiems galutiniams paslaugų gavėjams būtų prieinama bent viena išsami abonentų knyga ir bent viena išsami informacijos apie abonentus teikimo paslauga, kaip tai numatyta 2002 m. kovo 7 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2002/22/EB dėl universaliųjų paslaugų ir paslaugų gavėjų teisių, susijusių su elektroninių ryšių tinklais ir paslaugomis (1), 5 straipsnio 1 ir 2 dalyse bei 25 straipsnio 1 ir 3 dalyse, Portugalijos Respublika neįvykdė įsipareigojimų pagal šią direktyvą.

               —

               Priteisti iš Portugalijos Respublikos bylinėjimosi išlaidas.

         Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai
   Portugalijoje Vodafone abonentai, pareiškę sutikimą, kad jų pavardės būtų įtrauktos į universaliųjų paslaugų abonentų knygą, vis dar į ją neįtraukti.
   Reguliavimo institucija ANACOM vis dar nepatvirtino atitinkamos informacijos teikimo formos ir tvarkos. Už susidariusią teisinę situaciją yra atsakinga Portugalijos valstybė.

      (1)  OL L 108, p. 51.


title: Byla C-283/08: 2008 m. gruodžio 17 d. Teisingumo Teismo pirmininko nutartis byloje Europos Bendrijų Komisija prieš Nyderlandų Karalystę

text:
               20.6.2009

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 141/35

         2008 m. gruodžio 17 d. Teisingumo Teismo pirmininko nutartis byloje Europos Bendrijų Komisija prieš Nyderlandų Karalystę
   (Byla C-283/08) (1)

   2009/C 141/66

      Proceso kalba: olandų

   Teisingumo Teismo pirmininkas nutartimi nurodė išbraukti bylą iš registro.

      (1)  OL C 223, 2008 8 30.


               12.4.2008

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 92/1

         (2008/C 92/01)
   Paskutinis Teisingumo Teismo Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje skelbiamas leidinys

         OL C 79, 2008 3 29

   Skelbti leidiniai:

      OL C 64, 2008 3 8

      OL C 51, 2008 2 23

      OL C 37, 2008 2 9

      OL C 22, 2008 1 26

      OL C 8, 2008 1 12

      OL C 315, 2007 12 22

   Šiuos tekstus galite rasti adresu:

               EUR-Lex: http://eur-lex.europa.eu