title: Byla C-468/19: 2019 m. birželio 17 d. Commissione tributaria regionale per il Veneto (Italija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Regione Veneto/HD

text:
               21.10.2019

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 357/7

      2019 m. birželio 17 d. Commissione tributaria regionale per il Veneto (Italija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Regione Veneto/HD
      (Byla C-468/19)
      (2019/C 357/11)
      Proceso kalba: italų

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Commissione tributaria regionale per il Veneto

         Šalys pagrindinėje byloje

         Ieškovė: Veneto regionas

         Atsakovė: HD

         Prejudiciniai klausimai

                  1.

                  Ar „kultūros objektai“, kuriems taikomas SESV 36 straipsnis, turi būti nustatomi laikantis 2014 m. gegužės 15 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2014/60/ES (1) 2 straipsnio 1 punkte įtvirtinto kriterijaus, pagal kurį lemiamą reikšmę turi nacionalinės teisės akte įtvirtinta jų apibrėžtis?

                  2.

                  Ar „kultūros objektams“ SESV 36 straipsniu suteikiama apsauga taip pat taikoma „senovinėms transporto priemonėms“, nurodytoms Direktyvoje 2000/53/CE (2)?

                  3.

                  Ar, atsižvelgiant į tai, pirma nurodytos Sąjungos teisės nuostatos siekiant jose įtvirtintų apsaugos tikslų taip pat taikomos transporto priemonėms, kurios pagal Italijos teisę kvalifikuojamos kaip „istorinės vertės ir kolekcinės transporto priemonės“ dėl pareigos saugoti jų pirminę būklę?

                  4.

                  Ar atsižvelgiant į 2005 m. rugsėjo 29 d. Europos Komisijos patvirtintos Europos kelių eismo saugumo veiksmų programos 26 punktą „kultūros objektų“, įskaitant „senovines transporto priemones“, apsauga, suteikiama pagal SESV 36 straipsnį ir numatyta 2014 m. gegužės 15 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2014/60/ES 2 straipsnio 1 punkte bei 2000 m. rugsėjo 18 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2000/53/EB dėl eksploatuoti netinkamų transporto priemonių 10 konstatuojamojoje dalyje, gali būti aiškinama taip, kad ja remiantis valstybėms narėms leidžiama taikyti diskriminacinį atleidimą nuo mokesčių, t. y. atleisti nuo mokesčio tik „ypatingos istorinės vertės ir ypatingas kolekcines transporto priemones“, nors kai kuriose nacionalinės teritorijos dalyse pagal jose taikomus regiono ir provincijų įstatymus nuo mokesčių atleidžiamos visos „istorinės vertės ir kolekcinės transporto priemonės“?

                  5.

                  Jeigu į pirmesnį klausimą būtų atsakyta neigiamai, ar pagal nurodytas Sąjungos teisės nuostatas vis dėlto leidžiama, kad valstybės narės įstatyme būtų numatytas nepalankus ir diskriminacinis fiskalinis režimas, taikomas „istorinės vertės ir kolekcinėms transporto priemonėms“ konkrečiai dėl jų nusidėvėjimo, pagal kurį didesnis mokestis mokamas dėl tokių priemonių išmetamųjų dujų sukeliamos didesnės aplinkos taršos, nors toks režimas sumažina joms suteikiamą apsaugą, jų vertingumą ir atgraso jų savininkus jas saugoti?

                  6.

                  Ar atsižvelgiant į Teisingumo Teismo jurisprudencijoje nurodytus kriterijus pagal ESS 52 straipsnio 2 dalyje ir SESV 30 straipsnyje įtvirtintą laisvo prekių judėjimo principą ir su juo susijusį muitams lygiaverčio poveikio priemonių draudimą valstybei narei leidžiama „istorinės vertės ir kolekcinėms transporto priemonėms“ nustatyti diskriminacinį ir nevienodą fiskalinį režimą valstybės teritorijoje, kuris taikomas nuosavybės teisę į tokius automobilius perleidimo sandoriams, sudarytiems tarp vienoje valstybės teritorijos dalyje, kurioje toks mokestis netaikomas, gyvenančio asmens ir kitoje valstybės teritorijos dalyje, kurioje toks mokestis taikomas, gyvenančio asmens?

                  7.

                  Ar pagal SESV 18, 19, 20, 21, 45, 49 straipsnius, kuriuose įtvirtinta Europos ekonominėje erdvėje užtikrinamų pagrindinių laisvių apsauga, ir 2000 m. birželio 29 d. Tarybos direktyvoje 2000/43/EB (3) nustatytą tiesioginės ir netiesioginės diskriminacijos draudimo principą draudžiamas valstybės narės diskriminacinis fiskalinis režimas, kuris taikomas diferencijuotai istorinės vertės ir kolekcinių transporto priemonių savininkams atsižvelgiant tik į jų gyvenamąją vietą ir kuris jiems yra nepalankus?

                  8.

                  Galiausiai, ar siekiant užtikrinti „teisingą procesą“ pagal ESS 2 straipsnyje įtvirtintus ir Europos ekonominėje erdvėje saugomus teisėjų laisvės, autonomijos ir nepriklausomumo principus valstybei narei suteikiama galimybė priimti įstatymą, pagal kurį teismui būtų draudžiama savarankiškai pripažinti, kad automobilis turi ypatingą istorinę vertę ir yra ypatinga kolekcinė transporto priemonė tam, kad galėtų nustatyti, ar šiam automobiliui gali būti taikomas atleidimas nuo mokesčio, ir nustatoma pareiga atsižvelgti tik į privataus asmens, turinčio išimtinius įgaliojimus šioje srityje, priimtus sprendimus?

         (1)  2014 m. gegužės 15 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2014/60/ES dėl neteisėtai iš valstybės narės teritorijos išvežtų kultūros objektų grąžinimo, kuria iš dalies keičiamas Reglamentas (ES) Nr. 1024/2012 (Nauja redakcija) (OL L 159, 2014, p. 1).

         (2)  2000 m. rugsėjo 18 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2000/53/EB dėl eksploatuoti netinkamų transporto priemonių (OL L 269, 2000, p. 34; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 15 sk., 5 t., p. 224).

         (3)  2000 m. birželio 29 d. Tarybos direktyva 2000/43/EB, įgyvendinanti vienodo požiūrio principą asmenims nepriklausomai nuo jų rasės arba etninės priklausomybės (OL L 180, 2000, p. 22; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 20 sk., 1 t., p. 23).


title: Byla C-478/19: 2019 m. birželio 19 d. Corte suprema di cassazione (Italija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje UBS Real Estate Kapitalanlagegesellschaft mbH/Agenzia delle Entrate

text:
               21.10.2019

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 357/9

      2019 m. birželio 19 d. Corte suprema di cassazione (Italija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje UBS Real Estate Kapitalanlagegesellschaft mbH/Agenzia delle Entrate
      (Byla C-478/19)
      (2019/C 357/12)
      Proceso kalba: italų

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Corte suprema di cassazione

         Šalys pagrindinėje byloje

         Kasatorė: UBS Real Estate Kapitalanlagegesellschaft mbH

         Kita proceso šalis: Agenzia delle Entrate (Italijos mokesčių inspekcija)

         Prejudicinis klausimas

      Ar pagal Bendrijos teisę, o konkrečiai Sutarties nuostatas dėl įsisteigimo laisvės ir laisvo kapitalo judėjimo, kaip jas aiškina Teisingumo Teismas, draudžiama nacionalinės teisės norma, kaip antai Decreto-legge n. 223/2006 (Dekretas įstatymas Nr. 223/2006) 35 straipsnio 10 ter dalyje įtvirtinta nuostata (kiek pagal ją hipotekos ir kadastro mokesčių lengvatos taikomos tik uždarojo tipo nekilnojamojo turto fondams)?


title: Byla C-481/19: 2019 m. birželio 21 d. Corte costituzionale (Italija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje DB/Commissione Nazionale per le Società e la Borsa (Consob)

text:
               21.10.2019

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 357/10

      2019 m. birželio 21 d. Corte costituzionale (Italija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje DB/Commissione Nazionale per le Società e la Borsa (Consob)
      (Byla C-481/19)
      (2019/C 357/14)
      Proceso kalba: italų

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Corte costituzionale

         Šalys pagrindinėje byloje

         Kasatorius: DB

         Kita kasacinio proceso šalis: Commissione Nazionale per le Società e la Borsa (Consob)

         Prejudiciniai klausimai

                  1.

                  Ar ratione temporis taikoma Direktyvos 2003/6/EB (1)14 straipsnio 3 dalis ir Reglamento (ES) Nr. 596/2014 (2) 30 straipsnio 1 dalies b punktas turėtų būti aiškinami taip, kad pagal juos valstybėms narėms leidžiama nebausti asmens, kuris atsisako atsakyti į kompetentingos institucijos klausimus, jei iš atsakymų į tokius klausimus gali paaiškėti, jog jis yra padaręs nusikalstamą veiką, už kurią baudžiama taikant baudžiamojo pobūdžio administracines sankcijas?

                  2.

                  Ar, jei atsakymas į pirmąjį klausimą būtų neigiamas, ratione temporis taikoma Direktyvos 2003/6/EB 14 straipsnio 3 dalis ir Reglamento (ES) Nr. 596/2014 30 straipsnio 1 dalies b punktas yra suderinami su Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijos 47 ir 48 straipsniais, atsižvelgiant į Europos Žmogaus Teisių Teismo jurisprudenciją, susijusią su EŽTK 6 straipsniu, ir į valstybėms narėms bendras konstitucines tradicijas, jeigu pagal juos gali būti baudžiamas ir asmuo, kuris atsisako atsakyti į kompetentingos institucijos klausimus, jei iš atsakymų į tokius klausimus gali paaiškėti, jog jis yra padaręs nusikalstamą veiką, už kurią baudžiama taikant baudžiamojo pobūdžio administracines sankcijas?

         (1)  2003 m. sausio 28 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2003/6/EB dėl prekybos vertybiniais popieriais, pasinaudojant viešai neatskleista informacija, ir manipuliavimo rinka (piktnaudžiavimo rinka) (OL L 96, 2003, p. 16; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 6 sk., 4 t., p. 367).

         (2)  2014 m. balandžio 16 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (ES) Nr. 596/2014 dėl piktnaudžiavimo rinka (Piktnaudžiavimo rinka reglamentas) ir kuriuo panaikinama Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2003/6/EB ir Komisijos direktyvos 2003/124/EB, 2003/125/EB ir 2004/72/EB (OL L 173, 2014, p. 1).


title: Byla C-496/19: 2019 m. birželio 25 d. Commissione tributaria regionale della Campania (Italija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Antonio Capalda SpA/Agenzia delle dogane e dei monopoli – Ufficio delle dogane di Salerno

text:
               21.10.2019

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 357/11

      2019 m. birželio 25 d. Commissione tributaria regionale della Campania (Italija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Antonio Capalda SpA/Agenzia delle dogane e dei monopoli – Ufficio delle dogane di Salerno
      (Byla C-496/19)
      (2019/C 357/15)
      Proceso kalba: italų

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Commissione tributaria regionale della Campania

         Šalys pagrindinėje byloje

         Pareiškėja ir apeliantė: Antonio Capalda SpA

         Atsakovas: Agenzia delle dogane e dei monopoli – Ufficio delle dogane di Salerno

         Prejudicinis klausimas

      Ar tuo atveju, kai importuojant prekes buvo atliktas jų fizinis patikrinimas, neleidžiama atlikti Reglamento (EEB) Nr. 2913/92, nustatančio Bendrijos muitinės kodeksą (1), 78 straipsnyje numatytos patikrinimo peržiūros procedūros?

         (1)  1992 m. spalio 12 d. Tarybos reglamentas (EEB) Nr. 2913/92, nustatantis Bendrijos muitinės kodeksą (OL L 302, 1992, p. 1; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 2 sk., 4 t., p. 307).


title: Byla C-497/19: 2019 m. birželio 26 d. Audiencia Provincial de Zaragoza (Ispanija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Ibercaja Banco, S.A./SO ir TP

text:
               21.10.2019

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 357/11

      2019 m. birželio 26 d. Audiencia Provincial de Zaragoza (Ispanija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Ibercaja Banco, S.A./SO ir TP
      (Byla C-497/19)
      (2019/C 357/16)
      Proceso kalba: ispanų

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Audiencia Provincial de Zaragoza

         Šalys pagrindinėje byloje

         Ieškovas: Ibercaja Banco, S.A.

         Atsakovai: SO ir TP

         Prejudiciniai klausimai

                  1.

                  Ar nacionalinės teisės norma, kuria remiantis darytina išvada, kad, ex officio atlikus teisminę tam tikros nesąžiningos sąlygos patikrą prieš inicijuojant vykdymą, dėl tokios patikros tam pačiam teismui užkertamas kelias vėliau ex officio įvertinti tą sąlygą, kai faktinės ir teisinės aplinkybės egzistavo nuo pradžių, nors atlikus šią pradinę patikrą nei sprendimo rezoliucinėje dalyje, nei pagrindime nebuvo pateikta jokių pastabų dėl nagrinėtų sąlygų teisėtumo, atitinka Europos Sąjungos teisę?

                  2.

                  Antra, abejonių kyla dėl to, ar tokiu atveju, kai skolininkas, iš kurio išieškoma, jau egzistuojant faktinėms ir teisinėms aplinkybėms, apibrėžiančioms sąlygos sudarant sutartis su vartotojais nesąžiningumą, jos neužginčija pareikšdamas atskirąjį prieštaravimą, jis gali, priėmus sprendimą dėl to prieštaravimo, pareikšti naują atskirąjį prieštaravimą, dėl kurio būtų nustatytas kitos ar kitų sąlygų nesąžiningumas, kai jis jau galėjo iš pradžių jas užginčyti pagal įstatymuose numatytą įprastą tvarką, jeigu, iš esmės jis netenka teisės pareikšti ieškinį, todėl vartotojui užkertamas kelias iš naujo užginčyti kitos sąlygos nesąžiningumą per tą pačią vykdymo procedūrą ar net per vėlesnę bylos nagrinėjimo iš esmės procedūrą?

                  3.

                  Trečia, abejonių kyla dėl to, ar tokiu atveju, jei būtų pripažinta, kad išvada, jog šalis negali pareikšti antro ar paskesnio atskirojo prieštaravimo siekdama įrodyti sąlygos, kurią užginčyti galėjo anksčiau (kadangi jau buvo apibrėžtos būtinos faktinės ir teisinės aplinkybės), nesąžiningumą, atitinka Europos Sąjungos teisę, šią išvadą teismas, informuotas apie šį nesąžiningumą, gali pasitelkti kaip pagrindą pasinaudoti savo galimybe atlikti ex officio patikrą?


title: Byla C-499/19 P: 2019 m. birželio 28 d. Victor Lupu pateiktas apeliacinis skundas dėl 2019 m. balandžio 30 d. Bendrojo Teismo (trečioji kolegija) priimto sprendimo byloje T-558/18, Lupu/EUIPO – Et Djili Soy Dzhihangir Ibryam (Djili DS)

text:
               21.10.2019

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 357/12

      2019 m. birželio 28 d. Victor Lupu pateiktas apeliacinis skundas dėl 2019 m. balandžio 30 d. Bendrojo Teismo (trečioji kolegija) priimto sprendimo byloje T-558/18, Lupu/EUIPO – Et Djili Soy Dzhihangir Ibryam (Djili DS)
      (Byla C-499/19 P)
      (2019/C 357/17)
      Proceso kalba: anglų

         Šalys

         Apeliantas: Victor Lupu, atstovaujamas advokato P. A. Acsinte

         Kitos proceso šalys: Europos Sąjungos intelektinės nuosavybės tarnyba, Et Djili Soy Dzhihangir Ibryam

      2019 m. rugsėjo 5 d. nutartimi Teisingumo Teismas (šeštoji kolegija) atmetė apeliacinį skundą kaip nepriimtiną.


title: Byla C-505/19: 2019 m. liepos 3 d. Verwaltungsgericht Wiesbaden (Vokietija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje WS/Vokietijos Federacinė Respublika

text:
               21.10.2019

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 357/12

      2019 m. liepos 3 d. Verwaltungsgericht Wiesbaden (Vokietija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje WS/Vokietijos Federacinė Respublika
      (Byla C-505/19)
      (2019/C 357/18)
      Proceso kalba: vokiečių

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Verwaltungsgericht Wiesbaden

         Šalys pagrindinėje byloje

         Pareiškėjas: WS

         Atsakovė: Vokietijos Federacinė Respublika

         Prejudiciniai klausimai

                  1.

                  Ar Konvencijos dėl Šengeno susitarimo įgyvendinimo (Šengeno konvencija) (1) 54 straipsnį, siejamą su Pagrindinių teisių chartijos 50 straipsniu, reikia aiškinti taip, kad draudžiama netgi pradėti baudžiamąją procedūrą dėl tos pačios nusikalstamos veikos visose Konvencijos Susitariančiose Šalyse, kai Vokietijos prokuratūra pradėtą baudžiamąją procedūrą nutraukia po to, kai įtariamasis įvykdė tam tikrus įpareigojimus, be kita ko, sumokėdamas ir tam tikrą prokuratūros nurodytą pinigų sumą?

                  2.

                  Ar iš Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo (toliau – SESV) 21 straipsnio 1 dalies išplaukia draudimas valstybėms narėms įgyvendinti trečiųjų valstybių suėmimo prašymus, pateiktus per tarptautinę organizaciją, kaip antai Tarptautinė kriminalinės policijos organizacija (Interpolas), jei asmuo, kurį prašoma suimti, yra Sąjungos pilietis, o valstybė narė, kurios pilietis jis yra, tarptautinei organizacijai, taigi ir kitoms valstybėms narėms, yra išreiškusi abejones dėl to, ar suėmimo prašymas suderinamas su non bis in idem principu?

                  3.

                  Ar pagal SESV 21 straipsnio 1 dalį yra draudžiama netgi pradėti baudžiamąją procedūrą ir taikyti sulaikymą valstybėse narėse, kurių pilietybės atitinkamas asmuo neturi, jei tai prieštarauja non bis in idem principui?

                  4.

                  Ar Direktyvos (ES) 2016/680 (2) 4 straipsnio 1 dalies a punktą ir 8 straipsnio 1 dalį, siejamus su Šengeno konvencijos 54 straipsniu ir Pagrindinių teisių chartijos 50 straipsniu, reikia aiškinti taip, kad valstybės narės privalo priimti teisės normas, užtikrinančias, kad baudžiamosios procedūros nutraukimo atveju visose Šengeno konvencijos Susitariančiose Šalyse yra draudžiama toliau tvarkyti Tarptautinės kriminalinės policijos organizacijos (Interpolo) Red notices (Raudonieji pranešimai), kurių tikslas yra tolesnė baudžiamoji procedūra?

                  5.

                  Ar Tarptautinės kriminalinės policijos organizacijos (Interpolo) duomenų apsaugos lygis yra tinkamas, jei nėra Direktyvos (ES) 2016/680 36 straipsnyje numatyto sprendimo dėl tinkamumo ir (arba) Direktyvos (ES) 2016/680 37 straipsnyje numatytų tinkamų apsaugos priemonių?

                  6.

                  Ar trečiųjų valstybių į Interpolo pranešimą apie paiešką (red notice) įrašytus duomenis valstybės narės turi teisę toliau tvarkyti tik tuo atveju, jei trečiosios valstybės pranešime apie paiešką platinamas prašymas suimti ir išduoti asmenį nepažeidžia Europos teisės, visų pirma non bis in idem principo?

         (1)  1985 m. birželio 14 d. Konvencija dėl Šengeno susitarimo, sudaryto tarp Beniliukso ekonominės sąjungos valstybių, Vokietijos Federacinės Respublikos ir Prancūzijos Respublikos Vyriausybių dėl laipsniško jų bendrų sienų kontrolės panaikinimo įgyvendinimo (OL L 239, 2000 9 22, p. 19; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 19 sk., 2 t., p. 9)

         (2)  2016 m. balandžio 27 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva (ES) 2016/680 dėl fizinių asmenų apsaugos kompetentingoms institucijoms tvarkant asmens duomenis nusikalstamų veikų prevencijos, tyrimo, atskleidimo ar baudžiamojo persekiojimo už jas arba bausmių vykdymo tikslais ir dėl laisvo tokių duomenų judėjimo, ir kuriuo panaikinamas Tarybos pamatinis sprendimas 2008/977/TVR (OL L 119, 2016, p. 89.


title: Byla C-512/19: 2019 m. liepos 3 d. Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio (Italija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Go Sun Srl, Malby Energy 4 Srl/Ministero dello Sviluppo Economico ir kt.

text:
               21.10.2019

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 357/13

      2019 m. liepos 3 d. Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio (Italija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Go Sun Srl, Malby Energy 4 Srl/Ministero dello Sviluppo Economico ir kt.
      (Byla C-512/19)
      (2019/C 357/19)
      Proceso kalba: italų

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio

         Šalys pagrindinėje byloje

         Ieškovės: Go Sun Srl, Malby Energy 4 Srl

         Atsakovai: Ministero dello Sviluppo Economico, Ministero dell’Economia e delle Finanze, Presidenza del Consiglio dei Ministri, Autorità di Regolazione per l’Energia, Reti e Ambiente, Gestore dei Servizi Energetici SpA – GSE

         Prejudicinis klausimas

      Ar pagal Europos Sąjungos teisę draudžiama taikyti tokią nacionalinę nuostatą, kokia išdėstyta Dekreto įstatymo Nr. 91/2014, su pakeitimais pertvarkyto į Įstatymą Nr. 116/2014, 26 straipsnio 3 dalyje, dėl kurios žymiai mažesniu mastu arba pavėluotai taikomos paskatos, jau nustatytos teisės aktuose ir apibrėžtos specialiose fotovoltinius elektros energijos gamybos įrenginius valdančių gamintojų sutartyse su specialiai šiai funkcijai vykdyti įsteigta valstybine įmone Gestore dei servizi energetici s.p.a.;
      konkrečiai kalbant, ar ši nacionalinė nuostata atitinka bendruosius Europos Sąjungos teisės principus – teisėtų lūkesčių apsaugos, teisinio saugumo, lojalaus bendradarbiavimo ir veiksmingumo principus, Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijos 16 ir 17 straipsnius, Direktyvą Nr. 2009/28/EB (1) ir joje nustatytas paramos schemas, SESV 216 straipsnio 2 dalį, visų pirma kiek ji susijusi su Europos energetikos chartijos sutartimi?

         (1)  2009 m. balandžio 23 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2009/28/EB dėl skatinimo naudoti atsinaujinančių išteklių energiją, iš dalies keičianti bei vėliau panaikinanti Direktyvas 2001/77/EB ir 2003/30/EB (OL L 140, 2009, p. 16).


title: Byla C–517/19 P: 2019 m. liepos 8 d. Maria Alvarez y Bejarano ir kt. pateiktas apeliacinis skundas dėl 2019 m. balandžio 30 d. Bendrojo Teismo (aštuntoji kolegija) priimto sprendimo sujungtose bylose T–516/16 ir T-536/16 Alvarez y Bejarano ir kt./Komisija

text:
               21.10.2019

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 357/14

      2019 m. liepos 8 d. Maria Alvarez y Bejarano ir kt. pateiktas apeliacinis skundas dėl 2019 m. balandžio 30 d. Bendrojo Teismo (aštuntoji kolegija) priimto sprendimo sujungtose bylose T–516/16 ir T-536/16 Alvarez y Bejarano ir kt./Komisija
      (Byla C–517/19 P)
      (2019/C 357/20)
      Proceso kalba: prancūzų

         Šalys

         Apeliantai: Maria Alvarez y Bejarano, Ana-Maria Enescu, Lucian Micu, Angelica Livia Salanta, Svetla Shulga, Soldimar Urena de Poznanski, Angela Vakalis, Luz Anamaria Chu, Marli Bertolete, Maria Castro Capcha, Hassan Orfe El, Evelyne Vandevoorde, atstovaujami advokatų S. Orlandi ir T. Martin

         Kitos proceso šalys: Europos Komisija, Europos Sąjungos Taryba, Europos Parlamentas

         Apeliantų reikalavimai

                  —

                  panaikinti skundžiamą sprendimą,

                  —

                  panaikinti sprendimą apeliantams daugiau nebesuteikti atostogų dėl kelionės laiko ir nekompensuoti jokių kasmetinių atostogų kelionės išlaidų nuo 2014 m.,

                  —

                  priteisti iš Komisijos bylinėjimosi išlaidas.

         Apeliacinio skundo pagrindai ir pagrindiniai argumentai

      Apeliantai tvirtina, kad skundžiamame sprendime yra kelios teisės klaidos.
      Pirma, Bendrasis Teismas padarė teisės klaidą sprendimo 67 ir 75 punktuose dėl to, kad teisminę kontrolę, kurią jis turi vykdyti, susiaurino iki „akivaizdžių“ atvejų.
      Antra, Bendrasis Teismas padarė teisės klaidą dėl to, kad sprendimo 70–73 punktuose nusprendė, jog apeliantai nebuvo padėtyje, panašioje į darbuotojų, kurie išsaugojo teisę į atostogas dėl kelionės laiko ir teisę į kasmetinių atostogų kelionės išlaidų kompensavimą.
      Trečia, Bendrasis Teismas padarė teisės klaidą, nes sprendimo 69 ir 80–86 punktuose nusprendė, kad ginčijamais teisės aktais nepažeidžiamas proporcingumo principas.


title: Byla C–518/19 P: 2019 m. liepos 8 d. Jakov Ardalic ir kt. pateiktas apeliacinis skundas dėl 2019 m. balandžio 30 d. Bendrojo Teismo (aštuntoji kolegija) priimto sprendimo sujungtose bylose T–523/16 ir T-542/16 Ardalic ir kt./Taryba

text:
               21.10.2019

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 357/15

      2019 m. liepos 8 d. Jakov Ardalic ir kt. pateiktas apeliacinis skundas dėl 2019 m. balandžio 30 d. Bendrojo Teismo (aštuntoji kolegija) priimto sprendimo sujungtose bylose T–523/16 ir T-542/16 Ardalic ir kt./Taryba
      (Byla C–518/19 P)
      (2019/C 357/21)
      Proceso kalba: prancūzų

         Šalys

         Apeliantai: Jakov Ardalic, Liliana Bicanova, Monica Brunetto, Claudia Istoc, Sylvie Jamet, Despina Kanellou, Christian Stouraitis, Abdelhamid Azbair, Abdel Bouzanih, Bob Kitenge Ya Musenga, El Miloud Sadiki, Cam Tran Thi, atstovaujami advokatų S. Orlandi ir T. Martin

         Kitos proceso šalys: Europos Sąjungos Taryba, Europos Parlamentas

         Apeliantų reikalavimai

                  —

                  panaikinti skundžiamą sprendimą,

                  —

                  panaikinti sprendimą apeliantams daugiau nebesuteikti atostogų dėl kelionės laiko ir nekompensuoti jokių kasmetinių atostogų kelionės išlaidų nuo 2014 m.,

                  —

                  priteisti iš Tarybos bylinėjimosi išlaidas.

         Apeliacinio skundo pagrindai ir pagrindiniai argumentai

      Apeliantai tvirtina, kad skundžiamame sprendime yra kelios teisės klaidos.
      Pirma, Bendrasis Teismas padarė teisės klaidą sprendimo 65 ir 73 punktuose dėl to, kad teisminę kontrolę, kurią jis turi vykdyti, susiaurino iki „akivaizdžių“ atvejų.
      Antra, Bendrasis Teismas padarė teisės klaidą dėl to, kad sprendimo 68–71 punktuose nusprendė, jog apeliantai nebuvo padėtyje, panašioje į darbuotojų, kurie išsaugojo teisę į atostogas dėl kelionės laiko ir teisę į kasmetinių atostogų kelionės išlaidų kompensavimą.
      Trečia, Bendrasis Teismas padarė teisės klaidą, nes sprendimo 67 ir 78–84 punktuose nusprendė, kad ginčijamais teisės aktais nepažeidžiamas proporcingumo principas.


title: Byla C-538/19: 2019 m. liepos 10 d. Curtea de Apel Constanța (Rumunija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje TS, UT, VU/Casa Națională de Asigurări de Sănătate, Casa de Asigurări de Sănătate Constanța

text:
               21.10.2019

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 357/16

      2019 m. liepos 10 d. Curtea de Apel Constanța (Rumunija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje TS, UT, VU/Casa Națională de Asigurări de Sănătate, Casa de Asigurări de Sănătate Constanța
      (Byla C-538/19)
      (2019/C 357/22)
      Proceso kalba: rumunų

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Curtea de Apel Constanța

         Šalys pagrindinėje byloje

         Ieškovai (apeliantai): TS, UT, VU

         Atsakovės (kitos apeliacinio proceso šalys): Casa Națională de Asigurări de Sănătate, Casa de Asigurări de Sănătate Constanța

         Prejudiciniai klausimai

                  1.

                  Ar gali būti prilyginta skubos situacijai, remiantis sprendimo byloje C-173/09 (Elchinov) 45 punktu, ir ar tai yra atvejis, kai objektyviai neįmanoma prašyti leidimo, numatyto Reglamento (EB) Nr. 883/2004 (1) 20 straipsnio 1 bei 2 dalyse, kuris gali būti pagrindas kompensuoti visas tinkamų medicininių paslaugų (stacionarinis gydymas), gautų kitoje nei apdraustojo gyvenamosios vietos valstybėje narėje, išlaidas, tai, kad terapinį gydymą, kuriam pastarasis davė sutikimą, paskyrė tik kitos nei apdraustojo gyvenamosios vietos valstybės narės gydytojas, atsižvelgiant į tai, jog diagnozę ir būtinybę nedelsiant taikyti gydymą patvirtino gyvenamosios vietos valstybės narės sveikatos draudimo sistemai priklausantis gydytojas, bet jis nurodė taikyti kitokį terapinį gydymą, nei tas, kuriam apdraustasis davė sutikimą dėl tinkamomis laikomų priežasčių ir kuris yra bent jau tiek pat veiksmingas, bet pranašesnis, nes nesukelia neįgalumo?

                  2.

                  Teigiamai atsakius į pirmąjį klausimą, jei gyvenamosios vietos valstybės narės sveikatos draudimo sistemai priklausančiam gydytojui apdraustojo atžvilgiu nustačius diagnozę ir paskyrus terapinį gydymą, apdraustasis dėl tinkamomis laikomų priežasčių jo nepriima ir vyksta į kitą valstybę narę, kad gautų kito gydytojo nuomonę, o pastarasis rekomenduoja taikyti kitokį terapinį gydymą, kuris yra bent jau tiek pat veiksmingas, bet pranašesnis, nes nesukelia neįgalumo, gydymą, kuriam apdraustasis duoda sutikimą ir kuris atitinka Reglamento (EB) Nr. 883/2004 20 straipsnio 2 dalies antrame sakinyje numatytus reikalavimus, ar apdraustasis, norėdamas, kad jam būtų kompensuotos terapinio gydymo išlaidos, taip pat privalo prašyti minėto Reglamento 20 straipsnio 1 dalyje numatyto leidimo?

                  3.

                  Ar SESV 56 straipsnis ir Reglamento (EB) Nr. 883/2004 20 straipsnio 1 ir 2 dalys draudžia nacionalinės teisės aktus, kuriais, viena vertus, kompetentingos institucijos leidimui gauti tinkamas medicinines paslaugas (stacionarinis gydymas) kitoje nei apdraustojo gyvenamosios vietos valstybėje narėje reikia pateikti tik draudėjo gyvenamosios vietos valstybės narės sveikatos draudimo sistemai priklausančio gydytojo medicininę ekspertizę, kai apie tai praneša tokios valstybės kompetentingos įstaigos vadovas, taip pat ir tada, kai terapinis gydymas, kuriam apdraustasis davė sutikimą dėl tinkamomis laikomų priežasčių, atsižvelgiant į tai, jog toks gydymas pranašesnis, nes nesukelia neįgalumo ir jį paskyrė tik kitos valstybės narės gydytojas, kaip antrą nuomonę pateikęs gydytojas, kita vertus, vadovaujantis prieinama ir nuspėjama procedūra ir atsižvelgiant į gyvenamosios vietos valstybės narės sveikatos draudimo sistemą, negarantuojama medicininiu požiūriu veiksminga analizė, kai analizuojama galimybė taikyti minėtą antrą gydytojo nuomonę, pateiktą kitoje valstybėje narėje?

                  4.

                  Teigiamai atsakius į pirmąjį ir trečiąjį klausimus, ar apdraustasis ar atitinkamai jo įpėdiniai, laikydamiesi Reglamento (EB) Nr. 883/2004 20 straipsnio 2 dalies antrame sakinyje nustatytų abiejų reikalavimų, turi teisę apdraustojo gyvenamosios vietos valstybės narės kompetentingos institucijos reikalauti kompensuoti visas kitoje valstybėje narėje suteikto terapinio gydymo išlaidas?

         (1)  2004 m. balandžio 29 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (EB) Nr. 883/2004 dėl socialinės apsaugos sistemų koordinavimo (OL L 166, p. 1; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 5 sk., 5 t., p. 72).


title: Byla C-544/19: 2019 m. liepos 17 d. Verwaltungsgericht Blagoevgrad (Bulgarija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje „ECOTEX BULGARIA“ EOOD/Teritorialna direktsia na Natsionalnata agentsia za prihodite

text:
               21.10.2019

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 357/17

      2019 m. liepos 17 d. Verwaltungsgericht Blagoevgrad (Bulgarija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje „ECOTEX BULGARIA“ EOOD/Teritorialna direktsia na Natsionalnata agentsia za prihodite
      (Byla C-544/19)
      (2019/C 357/23)
      Proceso kalba: bulgarų

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Verwaltungsgericht Blagoevgrad

         Šalys pagrindinėje byloje

         Kasatorė:„ECOTEX BULGARIA“ EOOD

         Kita kasacinio proceso šalis: Teritorialna direktsia na Natsionalnata agentsia za prihodite

         Prejudiciniai klausimai

      Pirmasis klausimas
      Ar SESV 63 straipsnis aiškintinas taip, kad pagal jį draudžiama nacionalinė nuostata, tokia kaip nagrinėjama pagrindinėje byloje, pagal kurią 10 000 levų (BGN) arba didesni mokėjimai nacionalinėje teritorijoje turi būti atliekami tik pervedant arba įmokant lėšas į mokėjimo sąskaitą ir pagal kurią apribojami 10 000 BGN arba didesni nepaskirstytojo pelno dividendų mokėjimai grynaisiais pinigais? Jei pagal SESV 63 straipsnį ši nuostata nėra draudžiama: ar toks apribojimas pateisinamas Direktyvos (ES) 2015/849 (1) tikslais?
      Antrasis klausimas
      Ar Direktyvos (ES) 2015/849 2 straipsnio 1 dalis, atsižvelgiant į jos 6 konstatuojamąją dalį ir 4 ir 5 straipsnius, aiškintina taip, kad pagal ją draudžiama bendroji nacionalinės teisės nuostata, tokia kaip nagrinėjama pagrindinėje byloje, pagal kurią 10 000 BGN arba didesni mokėjimai nacionalinėje teritorijoje turi būti atliekami tik pervedant arba įmokant lėšas į mokėjimo sąskaitą ir kurioje neatsižvelgiama į mokėjimą grynaisiais pinigais atliekantį asmenį arba tokio mokėjimo pagrindą, o ji išsyk taikoma visiems tarp fizinių ir juridinių asmenų atliekamiems mokėjimams grynaisiais pinigais?

                  1)

                  Jei į šį klausimą būtų atsakyta teigiamai: ar pagal Direktyvos (ES) 2015/849 2 straipsnio 1 dalies 3 punkto e papunktį, atsižvelgiant į jos 6 konstatuojamąją dalį ir 4 ir 5 straipsnius, valstybėms narėms leidžiama papildomus bendruosius mokėjimų grynaisiais pinigais apribojimus nacionalinėje teritorijoje numatyti nacionalinės teisės nuostatoje, tokioje kaip nagrinėjama pagrindinėje byloje, pagal kurią 10 000 BGN arba didesni mokėjimai nacionalinėje teritorijoje turi būti atliekami tik pervedant arba įmokant į mokėjimo sąskaitą, kai mokėjimo grynaisiais pinigais pagrindas yra „nepaskirstytasis pelnas“ (dividendai)?

                  2)

                  Jei į šį klausimą būtų atsakyta teigiamai: ar pagal Direktyvos (ES) 2015/849 2 straipsnio 1 dalies 3 punkto e papunktį, atsižvelgiant į jos 6 konstatuojamąją dalį ir 5 straipsnį, valstybėms narėms leidžiama mokėjimų grynaisiais pinigais apribojimus numatyti nacionalinės teisės nuostatoje, tokioje kaip nagrinėjama pagrindinėje byloje, pagal kurią 10 000 BGN arba didesni mokėjimai nacionalinėje teritorijoje turi būti atliekami tik pervedant arba įmokant lėšas į mokėjimo sąskaitą, kai ribinė vertė yra mažesnė kaip 10 000 EUR?

            Trečiasis klausimas
      Ar Direktyvos (ES) 2015/849 58 straipsnio 1 dalis ir 60 straipsnio 4 dalis, atsižvelgiant į Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijos 49 straipsnio 3 dalį, aiškintinos taip, kad pagal jas draudžiama nacionalinės teisės nuostata, tokia kaip nagrinėjama pagrindinėje byloje, kurioje nustatytas fiksuotas administracinių sankcijų už mokėjimų grynaisiais pinigais apribojimų pažeidimus dydis ir jo neleidžiama diferencijuoti atsižvelgiant į konkrečias reikšmės turinčias aplinkybes?

                  1)

                  Jei į šį klausimą būtų atsakyta, kad pagal Direktyvos (ES) 2015/849 58 straipsnio 1 dalį ir 60 straipsnio 4 dalį, atsižvelgiant į Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijos 49 straipsnio 3 dalį, leidžiama nacionalinės teisės nuostata, tokia kaip nagrinėjama pagrindinėje byloje, kurioje nustatytas fiksuotas administracinių sankcijų už mokėjimų grynaisiais pinigais apribojimų pažeidimus dydis, ar Direktyvos (ES) 2015/849 58 straipsnis ir 60 straipsnio 4 dalis, atsižvelgiant į Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijos 47 straipsnyje įtvirtintą veiksmingumo principą ir teisę į veiksmingą teisinę gynybą, aiškintini taip, kad pagal juos draudžiama teismo kontrolę apribojanti nacionalinės teisės nuostata, tokia kaip nagrinėjama pagrindinėje byloje, jei pagal šią nuostatą teismui neleidžiama skundo [dėl pritaikytos sankcijos] atveju pritaikyti mažesnės nei nustatytas minimalus dydis administracinės sankcijos už mokėjimų grynaisiais pinigais apribojimų pažeidimus, kuri būtų tinkama konkrečiomis reikšmės turinčiomis aplinkybėmis?

         (1)  2015 m. gegužės 20 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva (ES) 2015/849 dėl finansų sistemos naudojimo pinigų plovimui ar teroristų finansavimui prevencijos, kuria iš dalies keičiamas Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (ES) Nr. 648/2012 ir panaikinama Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2005/60/EB bei Komisijos direktyva 2006/70/EB (Tekstas svarbus EEE) (OL L 141, 2015, p. 73)


title: Byla C-553/19 P: 2019 m. liepos 18 d. International Tax Stamp Association Ltd (ITSA) pateiktas apeliacinis skundas dėl 2019 m. gegužės 16 d. Bendrojo Teismo (antroji kolegija) priimtos nutarties byloje T-396/18 ITSA/Komisija

text:
               21.10.2019

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 357/18

      2019 m. liepos 18 d. International Tax Stamp Association Ltd (ITSA) pateiktas apeliacinis skundas dėl 2019 m. gegužės 16 d. Bendrojo Teismo (antroji kolegija) priimtos nutarties byloje T-396/18 ITSA/Komisija
      (Byla C-553/19 P)
      (2019/C 357/24)
      Proceso kalba: prancūzų

         Šalys

         Apeliantė: International Tax Stamp Association Ltd (ITSA), atstovaujama advokato F. Scanvic

         Kita proceso šalis: Europos Komisija

         Apeliantės reikalavimai

      Apeliantė Teisingumo Teismo prašo:

                  —

                  panaikinti 2019 m. gegužės 16 d. Europos Sąjungos Bendrojo Teismo nutartį byloje ITSA/Komisija (T-396/18) ir pripažinti apeliantės teisę ir suinteresuotumą pareikšti ieškinį,

                  —

                  panaikinti 2017 m. gruodžio 15 d. Komisijos deleguotąjį reglamentą (ES) 2018/573 dėl duomenų saugojimo sutarčių, sudarytinų taikant tabako gaminių atsekamumo sistemą, pagrindinių elementų (1), 2017 m. gruodžio 15 d. Komisijos įgyvendinimo reglamentą (ES) 2018/574 dėl tabako gaminių atsekamumo sistemos sukūrimo ir veikimo techninių standartų (2) bei 2017 m. gruodžio 15 d. Komisijos įgyvendinimo sprendimą (ES) 2018/576 dėl tabako gaminiams taikomų saugumo elementų techninių standartų (3).

         Apeliacinio skundo pagrindai ir pagrindiniai argumentai

      Apeliantė iš esmės teigia, kad Bendrasis Teismas nepaisė jos suinteresuotumo pareikšti ieškinį dėl Reglamento 2018/573, Įgyvendinimo reglamento 2018/574 ir Įgyvendinimo sprendimo 2018/576. Taigi Bendrasis Teismas klaidingai kaip nepriimtiną atmetė jos ieškinį dėl šių trijų Komisijos aktų panaikinimo.
      Apeliantės nuomone, du ginčijami reglamentai tiesiogiai susiję su ja ir jos nariais. Taip pat tenkinami SESV 263 straipsnyje įtvirtinti kriterijai. Be to, nors dėl didžiosios dalies ginčijamo sprendimo valstybės narės turi priimti įgyvendinimo aktus, jų nereikia šio sprendimo 3 straipsnio 2 daliai, pagal kurią į nepriklausomą trečiąją šalį reikalaujama kreiptis tik dėl vieno iš penkių autentiškumo patvirtinimo komponentų, kuriais turi būti pažymėti tabako gaminiai. Taigi šios nuostatos savaime pakanka.
      Dėl esmės apeliantė teigia, kad ginčijamais aktais pažeidžiamas Protokolo dėl neteisėtos prekybos tabako gaminiais panaikinimo (4) 8 straipsnis. Pagal šia nuostata tabako gaminių ženklinimo operacijas draudžiama patikėti tabako pramonei, tačiau būtent toks patikėjimas numatytas trijuose ginčijamuose Komisijos aktuose. Apeliantė priduria, kad nors nurodytas protokolas dar neįsigaliojo, Sąjungą jį sudarė ir pasirašė, ir juo Sąjungai draudžiama imtis protokolui prieštaraujančių veiksmų.
      Neturi reikšmės aplinkybė, kad Direktyvoje 2014/40/ES (5) nėra aiškaus draudimo patikėti nurodytas operacijas tabako pramonei: viena vertus, ši direktyva gali ir turi būti aiškinama laikantis minėto protokolo; kita vertus, net jei toks aiškinimas būtų neįmanomas, pati direktyva prieštarautų protokolui, o todėl ir Europos sutartims.

         (1)  OL L 96, 2018, p. 1.

         (2)  OL L 96, 2018, p. 7.

         (3)  OL L 96, 2018, p. 57.

         (4)  2012 m. lapkričio 12 d. Seule priimtas Pasaulio sveikatos organizacijos Tabako kontrolės pagrindų konvencijos protokolas.

         (5)  2014 m. balandžio 3 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2014/40/ES dėl valstybių narių įstatymų ir kitų teisės aktų nuostatų, reglamentuojančių tabako ir susijusių gaminių gamybą, pateikimą ir pardavimą, suderinimo ir kuria panaikinama Direktyva 2001/37/EB (OL L 127, 2014, p. 1).


title: Byla C-554/19: 2019 m. liepos 18 d. Amtsgericht Kehl (Vokietija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Strafverfahren/FU

text:
               21.10.2019

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 357/19

      2019 m. liepos 18 d. Amtsgericht Kehl (Vokietija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Strafverfahren/FU
      (Byla C-554/19)
      (2019/C 357/25)
      Proceso kalba: vokiečių

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Amtsgericht Kehl

         Šalys pagrindinėje byloje

      Staatsanwaltschaft Offenburg
      prieš
      FU

         Prejudiciniai klausimai

                  1.

                  Ar SESV 67 straipsnio 2 dalį ir 2016 m. kovo 9 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) 2016/399 dėl taisyklių, reglamentuojančių asmenų judėjimą per sienas, Sąjungos kodekso (Šengeno sienų kodeksas) (1) 22 ir 23 straipsnius reikia aiškinti taip, kad jiems prieštarauja nacionalinės teisės nuostata, kuria, siekiant užkirsti kelią ar sustabdyti neteisėtą patekimą į atitinkamos valstybės narės teritoriją ar buvimą joje arba užkirsti kelią tam tikriems nusikaltimams, keliantiems pavojų sienų saugumui, atitinkamos valstybės narės policijos pareigūnams suteikiamas įgaliojimas tos valstybės narės ir valstybių, kurios yra 1990 m. birželio 19 d. Šengene (Liuksemburgas) pasirašytos Konvencijos dėl Šengeno susitarimo, 1985 m. birželio 14 d. sudaryto tarp Beniliukso ekonominės sąjungos valstybių, Vokietijos Federacinės Respublikos ir Prancūzijos Respublikos Vyriausybių dėl laipsniško jų bendrų sienų kontrolės panaikinimo, šalys, pasienio 30 km ruože nustatyti kiekvieno asmens tapatybę, neatsižvelgiant į jo elgesį ar ypatingų aplinkybių buvimą, kai ši teisės nuostata ministro įsakymu papildyta taip:

                              „a)

                              Tarpvalstybinis nusikalstamumas yra dinamiško pobūdžio (nusikaltimai daromi įvairiu laiku, įvairiose vietose ir naudojant įvairias transporto priemones) ir todėl kovai su juo policija privalo turėti lanksčius įgaliojimus. Naudojantis pirmiau minėtu įgaliojimu, galiausiai siekiama užkardyti ar sustabdyti tarpvalstybinį nusikalstamumą;

                              b)

                              Kontrolės priemonės privalo būti taikomos griežtai laikantis pirmiau minėtų Šengeno sienų kodekso 21 straipsnio a punkto reikalavimų. Jos turi būti parengtos taip, kad aiškiai skirtųsi nuo sistemingų asmenų patikrinimų kertant išorės sienas ir nebūtų lygiavertės patikrinimams kertant sieną. Vykdant šias kontrolės priemones, savo ruožtu privalo būti vadovaujamasi reikalavimais, užtikrinančiais, kad pagal savo išsamumą ir dažnumą šios priemonės neprilygtų patikrinimams kertant sieną.

                              c)

                              Šie reikalavimai yra tokie:

                                          Kontrolės priemonės negali būti suplanuotos ilgam laikui – jos turi būti vykdomos nereguliariai, skirtingu laiku, skirtingose vietose ir atsitiktine tvarka, atsižvelgiant į keliaujančiųjų srautą.

                                          Kontrolės priemonių imamasi ne vien tuo pagrindu, kad asmuo kirto sieną. Kontrolės priemonės vykdomos remiantis nuolat atnaujinamais faktiniais duomenimis ir (arba) (pasienio) policijos patirtimi, kuriuos federalinės policijos tarnybos kaupia remdamosi savo pačių gauta ar kitų institucijų pateikta faktine informacija. Todėl bendra arba konkreti policijos informacija ir (arba) patirtis apie tarpvalstybinį nusikalstamumą, pavyzdžiui, apie dažnai naudojamas transporto priemones ir kelius bei apie tam tikrą elgesį, taip pat iš nuosavų šaltinių ar kitų institucijų gautos informacijos apie tarpvalstybinį nusikalstamumą analizė yra policijos priemonių vykdymo pagrindas, lemiantis jų intensyvumą ir dažnumą.

                                          Kontrolės priemonėms taikoma nuolatinė administracinė ir techninė priežiūra. Pagrindinės taisyklės įtvirtintos Gemeinsame Geschäftsordnung der Bundesministerien (Bendroji federalinių ministerijų darbo tvarka, toliau – GGO) 3 straipsnio 1 dalies ketvirtame sakinyje ir federalinių ministerijų veiklos sričių techninės priežiūros vykdymo principuose. Federalinės policijos srityje šios taisyklės sukonkretintos „Ergänzende Bestimmungen zur Ausübung der Dienst- und Fachaufsicht des BMI über die Bundespolizei“ (Federalinės vidaus reikalų ministerijos vykdomos federalinės policijos administracinės ir techninės priežiūros papildomos nuostatos). Bundespolizeipräsidium (Federalinės policijos prezidiumas) ir jam pavaldžios institucijos bei tarnybos yra reglamentavusios administracinės ir techninės priežiūros vykdymą savo vidaus darbo organizavimo planuose ir perkėlusios jį į savo koncepcijas.

                              d)

                              Siekiant išvengti kontrolės dubliavimo, kontrolės priemonės, kiek tai įmanoma, turi būti derinamos su kitomis institucijomis arba vykdomos bendradarbiaujant su jomis.“?

                  2.

                  Ar Europos Sąjungos teisę, visų pirma <...> ESS 4 straipsnio 3 dalies antrą pastraipą, SESV 197 straipsnio 1 dalį ir SESV 291 straipsnio 1 dalį, reikia aiškinti taip, kad besąlygiškai arba pasvėrus baudžiamojo persekiojimo interesą ir įtariamojo interesus yra draudžiama baudžiamojoje byloje naudoti duomenis ar įrodymus, kai jie yra gauti policijai atlikus įtariamojo patikrinimą, kuris prieštarauja SESV 67 straipsnio 2 daliai arba 2016 m. kovo 9 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) 2016/399 dėl taisyklių, reglamentuojančių asmenų judėjimą per sienas, Sąjungos kodekso (Šengeno sienų kodeksas) 22 ir 23 straipsniams?

         (1)  OLL 77, 2016, p. 1.


title: Byla C-555/19: 2019 m. liepos 19 d. Landgericht Stuttgart (Vokietija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Fussl Modestraße Mayr GmbH/SevenOne Media GmbH

text:
               21.10.2019

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 357/21

      2019 m. liepos 19 d. Landgericht Stuttgart (Vokietija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Fussl Modestraße Mayr GmbH/SevenOne Media GmbH
      (Byla C-555/19)
      (2019/C 357/26)
      Proceso kalba: vokiečių

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Landgericht Stuttgart

         Šalys pagrindinėje byloje

         Ieškovė: Fussl Modestraße Mayr GmbH

         Atsakovė: SevenOne Media GmbH

         Prejudiciniai klausimai

                  1.

                  Ar

                              a)

                              Direktyvos 2010/13/ES (1) 4 straipsnio 1 dalis,

                              b)

                              Sąjungos teisėje įtvirtintas lygybės principas ir

                              c)

                              SESV 56 straipsnio nuostata dėl laisvės teikti paslaugas aiškintini taip, kad jie draudžia priimti ir (ar) taikyti nacionalinės teisės aktą, kuriuo transliavimo programose, transliuojamose visoje valstybėje narėje, draudžiama transliuoti reklamą viename regione?

                  2.

                  Ar 1 klausimas vertintinas kitaip, jei nacionalinėje teisėje galima taikyti įstatymo nuostatas, pagal kurias įstatymu galima leisti transliuoti reklamą viename regione ir šioje byloje ją transliuoti leidžiama gavus (reikalingą papildomą) institucijos leidimą?

                  3.

                  Ar 1 klausimas vertintinas kitaip, jei faktiškai nepasinaudojama 2 klausime nurodyta galimybe leisti transliuoti reklamą viename regione, todėl regione atitinkamai draudžiama transliuoti reklamą?

                  4.

                  Ar Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijos 11 straipsnis, atsižvelgiant į Europos žmogaus teisių ir pagrindinių laisvių apsaugos konvencijos 10 straipsnį ir į Europos žmogaus teisių teismo jurisprudenciją, ypač į informavimo pliuralizmo principą, aiškintini taip, kad jie draudžia priimti ir (ar) taikyti nacionalinės teisės aktą, aprašytą 1, 2 ir 3 klausime?

         (1)  2010 m. kovo 10 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2010/13/ES dėl valstybių narių įstatymuose ir kituose teisės aktuose išdėstytų tam tikrų nuostatų, susijusių su audiovizualinės žiniasklaidos paslaugų teikimu, derinimo (OL L 95, 2010, p. 1).


title: Byla C-595/19: 2019 m. liepos 23 d. Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio (Italija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Fototre Srl/Ministero dello Sviluppo Economico ir kt.

text:
               21.10.2019

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 357/23

      2019 m. liepos 23 d. Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio (Italija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Fototre Srl/Ministero dello Sviluppo Economico ir kt.
      (Byla C-595/19)
      (2019/C 357/28)
      Proceso kalba: italų

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio

         Šalys pagrindinėje byloje

         Ieškovė: Fototre Srl

         Atsakovai: Ministero dello Sviluppo Economico, Presidenza del Consiglio dei Ministri, Gestore dei servizi energetici (GSE) SpA

         Prejudicinis klausimas

      Ar pagal Europos Sąjungos teisę draudžiama taikyti tokią nacionalinę nuostatą, kokia išdėstyta Dekreto įstatymo Nr. 91/2014, su pakeitimais pertvarkyto į Įstatymą Nr. 116/2014, 26 straipsnio 2 ir 3 dalyse, dėl kurios žymiai mažesniu mastu arba pavėluotai taikomos paskatos, jau nustatytos teisės aktuose ir apibrėžtos specialiose fotovoltinius elektros energijos gamybos įrenginius valdančių gamintojų sutartyse su specialiai šiai funkcijai vykdyti įsteigta valstybine įmone Gestore dei servizi energetici s.p.a.;
      konkrečiai kalbant, ar ši nacionalinė nuostata atitinka bendruosius Europos Sąjungos teisės principus – teisėtų lūkesčių apsaugos, teisinio saugumo, lojalaus bendradarbiavimo ir veiksmingumo principus, Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijos 16 ir 17 straipsnius, Direktyvą Nr. 2009/28/EB (1) ir joje nustatytas paramos schemas, SESV 216 straipsnio 2 dalį, visų pirma kiek ji susijusi su Europos energetikos chartijos sutartimi?

         (1)  2009 m. balandžio 23 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2009/28/EB dėl skatinimo naudoti atsinaujinančių išteklių energiją, iš dalies keičianti bei vėliau panaikinanti Direktyvas 2001/77/EB ir 2003/30/EB (OL L 140, 2009, p. 16).


title: Byla C-600/19: 2019 m. rugpjūčio 6 d. Audiencia Provincial de Zaragoza (Ispanija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje MA/Ibercaja Banco, SA

text:
               21.10.2019

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 357/23

      2019 m. rugpjūčio 6 d. Audiencia Provincial de Zaragoza (Ispanija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje MA/Ibercaja Banco, SA
      (Byla C-600/19)
      (2019/C 357/29)
      Proceso kalba: ispanų

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Audiencia Provincial de Zaragoza

         Šalys pagrindinėje byloje

         Ieškovė: MA

         Kita apeliacinio proceso šalis: Ibercaja Banco, SA

         Kita šalis: PO

         Prejudiciniai klausimai

                  1.

                  Ar nacionalinės teisės norma, kuria remiantis darytina išvada, kad, ex officio atlikus teisminę tam tikros nesąžiningos sąlygos patikrą prieš inicijuojant vykdymą (neigiama sąlygų teisėtumo patikra), dėl tokios patikros tam pačiam teismui užkertamas kelias vėliau ex officio įvertinti tą sąlygą, kai faktinės ir teisinės aplinkybės egzistavo nuo pradžių, nors atlikus šią pradinę patikrą nei sprendimo rezoliucinėje dalyje, nei pagrindime nebuvo pateikta jokių pastabų dėl nagrinėtų sąlygų galiojimo, atitinka Tarybos direktyvos 93/13/EEB (1) 6 straipsnio 1 dalyje numatytą efektyvumo principą atsižvelgiant į ESTT pateiktą šios direktyvos išaiškinimą?

                  2.

                  Antra, abejonių kyla dėl to, ar tokiu atveju, kai skolininkas, iš kurio išieškoma, jau egzistuojant faktinėms ir teisinėms aplinkybėms, apibrėžiančioms sąlygos sudarant sutartis su vartotojais nesąžiningumą, jos neužginčija pareikšdamas atskirąjį prieštaravimą (šiuo tikslu jį pareikšti leidžiama įstatyme), jis gali, priėmus sprendimą dėl to prieštaravimo, pareikšti naują atskirąjį prieštaravimą, dėl kurio būtų nustatytas kitos ar kitų sąlygų nesąžiningumas, kai jis jau galėjo iš pradžių jas užginčyti pagal įstatymuose numatytą įprastą tvarką, jeigu iš esmės jis netenka teisės pareikšti ieškinį, todėl vartotojui užkertamas kelias iš naujo užginčyti kitos sąlygos nesąžiningumą per tą pačią vykdymo procedūrą ar net per vėlesnę bylos nagrinėjimo iš esmės procedūrą?

                  3.

                  Trečia, abejonių kyla dėl to, ar tokiu atveju, jei būtų pripažinta, kad išvada, jog šalis negali pareikšti antro ar paskesnio atskirojo prieštaravimo siekdama įrodyti sąlygos, kurią užginčyti galėjo anksčiau (kadangi jau buvo apibrėžtos būtinos faktinės ir teisinės aplinkybės), nesąžiningumą, atitinka Direktyvą 93/13 <...>, šią išvadą teismas, informuotas apie šį nesąžiningumą, gali pasitelkti kaip pagrindą siekdamas pasinaudoti savo galimybe atlikti ex officio patikrą?

                  4.

                  Ketvirta, kyla esminis klausimas, ar tuo atveju, kai patvirtintas nekilnojamojo turto perdavimas ir šis turtas paskirtas galbūt tam pačiam kreditoriui ir kai perleistas nuosavybės teise priklausantis turtas, pateiktas kaip užstatas ir jau panaudotas, aiškinimas, kad pasibaigus procedūrai ir pasiekus rezultatus, kurių ja buvo siekiama, t. y. panaudojus užstatą, skolininkas gali pateikti naujų atskirųjų klausimų, kad bet kuri nesąžininga sąlyga, turinti įtakos vykdymo procedūrai, būtų pripažinta negaliojančia, <...> atitinka Europos Sąjungos teisę, arba ar galima, perdavus šį turtą (galbūt kreditoriui) ir suteikus teisę jį įregistruoti Registro de la Propiedad (Nuosavybės registras), leisti atlikti peržiūrą ex officio, dėl kurios būtų panaikinta visa vykdymo procedūra ar kuri galiausiai turėtų įtakos hipoteka užtikrintoms sumoms ir galėtų daryti poveikį sąlygoms, kuriomis pateiktas kainų pasiūlymas?

         (1)  1993 m. balandžio 5 d. Tarybos direktyva 93/13/EEB dėl nesąžiningų sąlygų sutartyse su vartotojais (OL L 95, 1993, p. 29; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 15 sk., 2 t., p. 288).


title: Byla C-602/19: 2019 m. rugpjūčio 9 d. Verwaltungsgericht Köln (Vokietija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje kohlpharma GmbH/Vokietijos Federacinė Respublika

text:
               21.10.2019

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 357/24

      2019 m. rugpjūčio 9 d. Verwaltungsgericht Köln (Vokietija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje kohlpharma GmbH/Vokietijos Federacinė Respublika
      (Byla C-602/19)
      (2019/C 357/30)
      Proceso kalba: vokiečių

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Verwaltungsgericht Köln

         Šalys pagrindinėje byloje

         Pareiškėja: kohlpharma GmbH

         Atsakovė: Vokietijos Federacinė Respublika

         Prejudiciniai klausimai

                  1.

                  Ar pagal SESV 34 straipsnyje įtvirtintą laisvo prekių judėjimo principą ir juo remiantis išplėtotus lygiagretaus vaistų importo principus reikalaujama, kad nacionalinė leidimus išduodanti institucija pritartų lygiagrečiai importuoto vaisto dozavimo nuorodų pakeitimui, net kai referencinio leidimo galiojimas yra pasibaigęs, o keitimas grindžiamas tuo, kad perimamos nacionalinio vaisto, kurio veiklioji medžiaga yra iš esmės ta pati, bet kita farmacinė forma, nuorodos, derinant jas su eksporto valstybėje patvirtintomis lygiagrečiai importuoto vaisto nuorodomis?

                  2.

                  Ar, atsižvelgiant į SESV 34 ir 36 straipsnius, nacionalinė institucija gali atsisakyti pritarti tokiam keitimui, nurodydama, kad lygiagretūs importuotojai yra atleisti nuo pareigos pateikti periodiškai atnaujinamą saugos protokolą ir kad, nesant nacionalinio referencinio leidimo, nėra aktualių duomenų apie naudos ir rizikos santykio vertinimą, galiojančiame nacionaliniame leidime nurodyta kita farmacinė forma ir, palyginti su tos pačios farmacinės formos vaisto leidimu eksporto valstybėje, kita veikliosios medžiagos koncentracija, bei kad dviejų farmacinių formų sujungimas informaciniuose tekstuose yra neįmanomas?


title: Byla C-608/19: 2019 m. rugpjūčio 12 d. Consiglio di Stato (Italija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Istituto nazionale per l’assicurazione contro gli infortuni sul lavoro (INAIL)/Zennaro Giuseppe Legnami Sas di Zennaro Mauro & C.

text:
               21.10.2019

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 357/25

      2019 m. rugpjūčio 12 d. Consiglio di Stato (Italija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Istituto nazionale per l’assicurazione contro gli infortuni sul lavoro (INAIL)/Zennaro Giuseppe Legnami Sas di Zennaro Mauro & C.
      (Byla C-608/19)
      (2019/C 357/31)
      Proceso kalba: italų

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Consiglio di Stato

         Šalys pagrindinėje byloje

         Apeliantas: Istituto nazionale per l’assicurazione contro gli infortuni sul lavoro (INAIL)

         Kita apeliacinio proceso šalis: Zennaro Giuseppe Legnami Sas di Zennaro Mauro & C.

         Prejudicinis klausimas

      Ar Reglamento Nr. 1407/2013 (1) 3 ir 6 straipsniuose nustatytos pagalbos teikimo nuostatos turi būti aiškinamos taip, kad, jeigu paraišką teikianti įmonė viršija viršutinę ribą dėl to, kad subsidijos sumuojamos su ankstesnėmis subsidijomis, yra įmanoma (iki faktinio prašomos subsidijos išmokėjimo) prašyti sumažinti finansavimą (iš dalies pakeičiant projektą ar pateikiant kitą jo versiją) arba atsisakyti (visiškai ar iš dalies) anksčiau skirtų ir gal jau gautų subsidijų siekiant neviršyti didžiausios mokėtinos sumos? Ar tos pačios nuostatos turi būti aiškinamos taip, kad įvairios pasirinkimo galimybės (kitos versijos pateikimas arba finansavimo atsisakymas) suteikiamos net jeigu nėra aiškiai numatytos nacionalinės teisės aktuose ir (arba) viešame pranešime dėl pagalbos suteikimo?

         (1)  2013 m. gruodžio 18 d. Komisijos reglamentas (ES) Nr. 1407/2013 dėl Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo 107 ir 108 straipsnių taikymo de minimis pagalbai (OL L 352, 2013, p. 1).


title: Byla C-616/19: 2019 m. rugpjūčio 16 d. High Court (Airija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje M.S., M.W., G.S./Minister for Justice and Equality

text:
               21.10.2019

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 357/26

      2019 m. rugpjūčio 16 d. High Court (Airija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje M.S., M.W., G.S./Minister for Justice and Equality
      (Byla C-616/19)
      (2019/C 357/32)
      Proceso kalba: anglų

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

         High Court (Airija)

         Šalys pagrindinėje byloje

         Apeliantai: M.S., M.W., G.S.

         Atsakovas: Minister for Justice and Equality

         Prejudiciniai klausimai

                  1.

                  Ar Direktyvos 2005/85 (1) 25 straipsnio 2 dalies d ir e punktuose pateikta nuoroda į „atitinkamą valstybę narę“ reiškia a) pirmąją valstybę narę, kuri tarptautinės apsaugos prašytojui suteikė prieglobsčiui lygiavertę apsaugą; b) antrąją valstybę narę, kuriai teikiamas paskesnis tarptautinės apsaugos prašymas; arba c) bet kurią iš šių valstybių narių?

                  2.

                  Kai trečiosios šalies piliečiui buvo suteikta tarptautinė apsauga pirmojoje valstybėje narėje suteikiant papildomą apsaugą, o šis asmuo persikelia į antrosios valstybės narės teritoriją, ar paskesnio tarptautinės apsaugos prašymo teikimas antrojoje valstybėje narėje laikomas piktnaudžiavimu teisėmis, atsižvelgiant į kurį antrajai valstybei narei leidžiama priimti priemonę, kurioje nustatyta, kad toks paskesnis prašymas yra nepriimtinas?

                  3.

                  Ar Direktyvos 2005/85 25 straipsnį reikia aiškinti taip, kad pagal jį valstybei narei, kuriai netaikoma Direktyva 2011/95 (2), tačiau taikomas Reglamentas Nr. 604/2013 (3), neleidžiama priimti tokio teisės akto, dėl kurio kilo ginčas šioje byloje, pagal kurį trečiosios šalies piliečio, kuriam kita valstybė narė prieš tai buvo suteikusi papildomą apsaugą, prieglobsčio prašymas laikomas nepriimtinu?

         (1)  2005 m. gruodžio 1 d. Tarybos direktyva 2005/85/EB, nustatanti būtiniausius reikalavimus dėl pabėgėlio statuso suteikimo ir panaikinimo tvarkos valstybėse narėse (OL L 326, 2005, p. 13).

         (2)  2011 m. gruodžio 13 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2011/95/ES dėl trečiųjų šalių piliečių ar asmenų be pilietybės priskyrimo prie tarptautinės apsaugos gavėjų, vienodo statuso pabėgėliams arba papildomą apsaugą galintiems gauti asmenims ir suteikiamos apsaugos pobūdžio reikalavimų (OL L 337, 2011, p. 9).

         (3)  2013 m. birželio 26 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (ES) Nr. 604/2013, kuriuo išdėstomi valstybės narės, atsakingos už trečiosios šalies piliečio arba asmens be pilietybės vienoje iš valstybių narių pateikto tarptautinės apsaugos prašymo nagrinėjimą, nustatymo kriterijai ir mechanizmai (OL L 180, 2013, p. 31).


title: Byla C-658/19: 2019 m. rugsėjo 4 d. pareikštas ieškinys byloje Europos Komisija/Ispanijos Karalystė

text:
               21.10.2019

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 357/27

      2019 m. rugsėjo 4 d. pareikštas ieškinys byloje Europos Komisija/Ispanijos Karalystė
      (Byla C-658/19)
      (2019/C 357/34)
      Proceso kalba: ispanų

         Šalys

         Ieškovė: Europos Komisija, atstovaujama D. Nardi, G. von Rintelen ir S. Pardo Quintillán

         Atsakovė: Ispanijos Karalystė

         Ieškovės reikalavimai

                  —

                  Konstatuoti, kad iki 2018 m. gegužės 6 d. nepriėmusi įstatymų ir kitų teisės aktų, būtinų 2016 m. balandžio 27 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvai (ES) 2016/680 dėl fizinių asmenų apsaugos kompetentingoms institucijoms tvarkant asmens duomenis nusikalstamų veikų prevencijos, tyrimo, atskleidimo ar baudžiamojo persekiojimo už jas arba bausmių vykdymo tikslais ir dėl laisvo tokių duomenų judėjimo, ir kuria panaikinamas Tarybos pamatinis sprendimas 2008/977/TVR (1) įgyvendinti, ar bet kuriuo atveju nepranešusi apie šias nuostatas Komisijai, Ispanijos Karalystė neįvykdė įsipareigojimų pagal minėtos direktyvos 63 straipsnio 1 dalį;

                  —

                  remiantis SESV 260 straipsnio 3 dalimi, skirti Ispanijos Karalystei į Komisijos nurodytą sąskaitą mokėtiną 89 548,20 EUR periodinę baudą už kiekvieną dieną, mokamą periodiškai nuo sprendimo, kuriuo konstatuojamas įsipareigojimų neįvykdymas nepriėmus įstatymų ir kitų teisės aktų, būtinų Direktyvai (ES) 2016/680 įgyvendinti, ar bet kuriuo atveju nepranešus apie tas nuostatas, paskelbimo datos;

                  —

                  remiantis SESV 260 straipsnio 3 dalimi, skirti Ispanijos Karalystei į Komisijos nurodytą sąskaitą mokėtiną vienkartinę baudą, kurios dydis apskaičiuotas 21 321,00 eurų sumą už vieną dieną padauginus iš dienų, kurias tęsiamas pažeidimas, skaičiaus, jeigu gautas dydis viršija minimalią vienkartinę 5 290 000 eurų sumą;

                  —

                  priteisti iš Ispanijos Karalystės bylinėjimosi išlaidas.

         Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

      Remiantis Direktyvos (ES) 2016/680 63 straipsnio 1 dalimi, valstybės narės ne vėliau kaip 2018 m. gegužės 6 d. turėjo priimti ir paskelbti įstatymus ir kitus teisės aktus, būtinus šiai direktyvai įgyvendinti, ir nedelsdamos pateikti Komisijai tų nuostatų tekstą.
      Komisijai nebuvo pranešta apie kokios nors priemonės priėmimą bei įsigaliojimą ir jai nebuvo žinomi jokie kiti duomenys, įrodantys, jog direktyva buvo perkelta.
      Todėl Ispanijos Karalystė neperkėlė Direktyvos (ES) 2016/680 į nacionalinę teisę ilgiau, kaip metus po to, kai baigėsi perkėlimo terminas.

         (1)  OL L 119, 2016, p. 89.


title: Byla T-217/18: 2019 m. rugsėjo 10 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje DK/EIVT (Viešoji tarnyba – Drausminė procedūra – Teistumas – Išskaitos iš pensijos sumos nuobauda – Akivaizdi vertinimo klaida – Proporcingumas – Pareiga motyvuoti – Lengvinančios aplinkybės – Atsakomybė)

text:
               21.10.2019

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 357/30

      2019 m. rugsėjo 10 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje DK/EIVT
      (Byla T-217/18) (1)

      (Viešoji tarnyba - Drausminė procedūra - Teistumas - Išskaitos iš pensijos sumos nuobauda - Akivaizdi vertinimo klaida - Proporcingumas - Pareiga motyvuoti - Lengvinančios aplinkybės - Atsakomybė)
      (2019/C 357/36)
      Proceso kalba: prancūzų

         Šalys

         Ieškovas: DK, atstovaujamas advokatų S. Orlandi ir T. Martin

         Atsakovė: Europos išorės veiksmų tarnyba (EIVT), atstovaujama S. Marquardt ir R. Spac

         Dalykas

      SESV 270 straipsniu grindžiamas prašymas, pirma, panaikinti 2017 m. gegužės 23 d. EIVT sprendimą skirti ieškovui drausminę nuobaudą ir, antra, atlyginti žalą, kurią ieškovas tariamai patyrė EIVT pažeidus jos teises į gynybą Belgijos teismuose vykdant prieš jį nukreiptą baudžiamąjį procesą.

         Rezoliucinė dalis

                  1.

                  Atmesti ieškinį.

                  2.

                  Priteisti iš DK bylinėjimosi išlaidas.

         (1)  OL C 211, 2018 6 18.


title: Byla T-308/18: 2019 m. rugsėjo 4 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Hamas/Taryba (Bendra užsienio ir saugumo politika – Ribojamosios priemonės, kovojant su terorizmu taikomos tam tikriems asmenims ir subjektams – Lėšų įšaldymas – Galimybė trečiosios valstybės institucijai būti laikoma kompetentinga institucija, kaip tai suprantama pagal Bendrąją poziciją 2001/931/BUSP – Sprendimų įšaldyti lėšas faktinis pagrindas – Pareiga motyvuoti – Vertinimo klaida – Nesikišimo principas – Teisė į gynybą – Teisė į veiksmingą teisminę gynybą – Tarybos aktų autentiškumo patvirtinimas)

text:
               21.10.2019

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 357/30

      2019 m. rugsėjo 4 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Hamas/Taryba
      (Byla T-308/18) (1)

      (Bendra užsienio ir saugumo politika - Ribojamosios priemonės, kovojant su terorizmu taikomos tam tikriems asmenims ir subjektams - Lėšų įšaldymas - Galimybė trečiosios valstybės institucijai būti laikoma kompetentinga institucija, kaip tai suprantama pagal Bendrąją poziciją 2001/931/BUSP - Sprendimų įšaldyti lėšas faktinis pagrindas - Pareiga motyvuoti - Vertinimo klaida - Nesikišimo principas - Teisė į gynybą - Teisė į veiksmingą teisminę gynybą - Tarybos aktų autentiškumo patvirtinimas)
      (2019/C 357/37)
      Proceso kalba: prancūzų

         Šalys

         Ieškovė: Hamas (Doha, Kataras), atstovaujama advokatės L. Glock

         Atsakovė: Europos Sąjungos Taryba, iš pradžių atstovaujama B. Driessen ir A. Sikora-Kalėda, vėliau – B. Driessen ir S. Van Overmeire

         Dalykas

      SESV 263 straipsniu grindžiamas prašymas panaikinti, pirma, 2018 m. kovo 21 d. Tarybos sprendimą (BUSP) 2018/475, kuriuo atnaujinamas asmenų, grupių ir organizacijų, kuriems taikomi Bendrosios pozicijos 2001/931/BUSP dėl konkrečių priemonių taikymo kovojant su terorizmu 2, 3 ir 4 straipsniai, sąrašas ir panaikinamas Sprendimas (BUSP) 2017/1426 (OL L 79, 2018, p. 26), bei 2018 m. liepos 30 d. Tarybos įgyvendinimo reglamentą (ES) 2018/468, kuriuo įgyvendinama Reglamento (EB) Nr. 2580/2001 dėl specialių ribojančių priemonių, taikomų tam tikriems asmenims ir subjektams siekiant kovoti su terorizmu, 2 straipsnio 3 dalis ir panaikinamas Įgyvendinimo reglamentas (ES) 2017/1420 (OL L 79, 2018, p. 7), ir, antra, 2018 m. liepos 30 d. Tarybos sprendimą (BUSP) 2018/1084, kuriuo atnaujinamas asmenų, grupių ir organizacijų, kuriems taikomi Bendrosios pozicijos 2001/931/BUSP dėl konkrečių priemonių taikymo kovojant su terorizmu 2, 3 ir 4 straipsniai, sąrašas ir panaikinamas Sprendimas (BUSP) 2018/475 (OL L 194, 2018, p. 144), bei 2018 m. liepos 30 d. Tarybos įgyvendinimo reglamentą (ES) 2018/1071, kuriuo įgyvendinama Reglamento (EB) Nr. 2580/2001 dėl specialių ribojančių priemonių, taikomų tam tikriems asmenims ir subjektams siekiant kovoti su terorizmu, 2 straipsnio 3 dalis ir kuriuo panaikinamas Įgyvendinimo reglamentas Nr. 2018/468 (OL L 194, 2018, p. 23).

         Rezoliucinė dalis

                  1.

                  Panaikinti 2018 m. kovo 21 d. Tarybos sprendimą (BUSP) 2018/475, kuriuo atnaujinamas asmenų, grupių ir organizacijų, kuriems taikomi Bendrosios pozicijos 2001/931/BUSP dėl konkrečių priemonių taikymo kovojant su terorizmu 2, 3 ir 4 straipsniai, sąrašas ir panaikinamas Sprendimas (BUSP) 2017/1426, 2018 m. liepos 30 d. Tarybos įgyvendinimo reglamentą (ES) 2018/468, kuriuo įgyvendinama Reglamento (EB) Nr. 2580/2001 dėl specialių ribojančių priemonių, taikomų tam tikriems asmenims ir subjektams siekiant kovoti su terorizmu, 2 straipsnio 3 dalis ir panaikinamas Įgyvendinimo reglamentas (ES) 2017/1420, 2018 m. liepos 30 d. Tarybos sprendimą (BUSP) 2018/1084, kuriuo atnaujinamas asmenų, grupių ir organizacijų, kuriems taikomi Bendrosios pozicijos 2001/931/BUSP dėl konkrečių priemonių taikymo kovojant su terorizmu 2, 3 ir 4 straipsniai, sąrašas ir panaikinamas Sprendimas (BUSP) 2018/475, ir 2018 m. liepos 30 d. Tarybos įgyvendinimo reglamentą (ES) 2018/1071, kuriuo įgyvendinama Reglamento (EB) Nr. 2580/2001 dėl specialių ribojančių priemonių, taikomų tam tikriems asmenims ir subjektams siekiant kovoti su terorizmu, 2 straipsnio 3 dalis ir kuriuo panaikinamas Įgyvendinimo reglamentas Nr. 2018/468, kiek šie aktai susiję su „Hamas (įskaitant „Hamas-Izz al-Din al-Qassem)“.

                  2.

                  Europos Sąjungos Taryba padengia savo ir Hamas bylinėjimosi išlaidas.

         (1)  OL C 259, 2018 7 23.


title: Byla T-680/18: 2019 m. rugsėjo 9 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje SLL Service/EUIPO – Elfa International (LUMIN8) (Europos Sąjungos prekių ženklas – Protesto procedūra – Europos Sąjungoje galiojanti tarptautinė registracija – Vaizdinis prekių ženklas LUMIN8 – Ankstesnis žodinis Europos Sąjungos prekių ženklas LUMI – Santykinis atmetimo pagrindas – Galimybė supainioti – Reglamento (ES) 2017/1001 8 straipsnio 1 dalies b punktas)

text:
               21.10.2019

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 357/31

      2019 m. rugsėjo 9 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje SLL Service/EUIPO – Elfa International (LUMIN8)
      (Byla T-680/18) (1)

      (Europos Sąjungos prekių ženklas - Protesto procedūra - Europos Sąjungoje galiojanti tarptautinė registracija - Vaizdinis prekių ženklas LUMIN8 - Ankstesnis žodinis Europos Sąjungos prekių ženklas LUMI - Santykinis atmetimo pagrindas - Galimybė supainioti - Reglamento (ES) 2017/1001 8 straipsnio 1 dalies b punktas)
      (2019/C 357/38)
      Proceso kalba: anglų

         Šalys

         Ieškovė: SLL Service GmbH (Kelnas, Vokietija), atstovaujama advokato C. Schmitt

         Atsakovė: Europos Sąjungos intelektinės nuosavybės tarnyba, atstovaujama A. Lukošiūtės ir H. O’Neill

         Kita procedūros EUIPO apeliacinėje taryboje šalis, įstojusi į bylą Bendrajame Teisme: Elfa International AB (Vestervikas, Švedija)

         Dalykas

      Ieškinys dėl 2018 m. rugpjūčio 28 d. EUIPO antrosios apeliacinės tarybos sprendimo (byla R 2752/2017-2), susijusio su protesto procedūra tarp Elfa International ir SLL Service.

         Rezoliucinė dalis

                  1.

                  Atmesti ieškinį.

                  2.

                  Priteisti iš SLL Service GmbH bylinėjimosi išlaidas.

         (1)  OL C 25, 2019 1 21.


title: Byla T-689/18: 2019 m. rugsėjo 9 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Executive Selling/EUIPO (EXECUTIVE SELLING) (Europos Sąjungos prekių ženklas – Europos Sąjungoje galiojanti tarptautinė registracija – Vaizdinis prekių ženklas EXECUTIVE SELLING – Absoliutus atmetimo pagrindas – Apibūdinamasis pobūdis – Reglamento (ES) 2017/1001 7 straipsnio 1 dalies c punktas)

text:
               21.10.2019

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 357/32

      2019 m. rugsėjo 9 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Executive Selling/EUIPO (EXECUTIVE SELLING)
      (Byla T-689/18) (1)

      (Europos Sąjungos prekių ženklas - Europos Sąjungoje galiojanti tarptautinė registracija - Vaizdinis prekių ženklas EXECUTIVE SELLING - Absoliutus atmetimo pagrindas - Apibūdinamasis pobūdis - Reglamento (ES) 2017/1001 7 straipsnio 1 dalies c punktas)
      (2019/C 357/39)
      Proceso kalba: prancūzų

         Šalys

         Ieškovė: Executive Selling (Paryžius, Prancūzija), atstovaujama advokatų V. Bouchara ir A. Maier

         Atsakovė: Europos Sąjungos intelektinės nuosavybės tarnyba (EUIPO), atstovaujama A. Folliard-Monguiral

         Dalykas

      Ieškinys dėl 2018 m. rugsėjo 14 d. EUIPO pirmosios apeliacinės tarybos sprendimo (byla R 313/2018-1), susijusio su vaizdiniu žymeniu EXECUTIVE SELLING, kurio tarptautinė registracija galioja Europos Sąjungoje.

         Rezoliucinė dalis

                  1.

                  Atmesti ieškinį.

                  2.

                  Priteisti iš Executive Selling bylinėjimosi išlaidas.

         (1)  OL C 25, 2019 1 21.


title: Byla T-744/18: 2019 m. rugsėjo 10 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Oakley/EUIPO – Xuebo Ye (Nevientisos elipsės vaizdas) (Bendrijos prekių ženklas – Protesto procedūra – Vaizdinio Europos Sąjungos prekių ženklo, vaizduojančio nevientisą elipsę, paraiška – Ankstesnis elipsę vaizduojantis vaizdinio Europos Sąjungos prekių ženklas – Santykinis atmetimo pagrindas – Reglamento (ES) 2017/1001 8 straipsnio 1 dalies b punktas)

text:
               21.10.2019

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 357/33

      2019 m. rugsėjo 10 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Oakley/EUIPO – Xuebo Ye (Nevientisos elipsės vaizdas)
      (Byla T-744/18) (1)

      (Bendrijos prekių ženklas - Protesto procedūra - Vaizdinio Europos Sąjungos prekių ženklo, vaizduojančio nevientisą elipsę, paraiška - Ankstesnis elipsę vaizduojantis vaizdinio Europos Sąjungos prekių ženklas - Santykinis atmetimo pagrindas - Reglamento (ES) 2017/1001 8 straipsnio 1 dalies b punktas)
      (2019/C 357/40)
      Proceso kalba: ispanų

         Šalys

         Ieškovė: Oakley, Inc. (Foothill Ranch, Kalifornija, Jungtinės Amerikos Valstijos), atstovaujama advokatų E. Ochoa Santamaría ir I. Aparicio Martínez

         Atsakovė: Europos Sąjungos intelektinės nuosavybės tarnyba (EUIPO), atstovaujama S. Palmero Cabezas ir H. O’Neill

         Kita procedūros EUIPO apeliacinėje taryboje šalis: Xuebo Ye (Vendžou, Kinija)

         Dalykas

      Ieškinys dėl 2018 m. spalio 22 d. EUIPO pirmosios apeliacinės tarybos sprendimo (byla R 692/2018-1), susijusio su protesto procedūra tarp Oakley ir Xuebo Ye.

         Rezoliucinė dalis

                  1.

                  Panaikinti 2018 m. spalio 22 d. Europos Sąjungos intelektinės nuosavybės tarnybos (EUIPO) pirmosios apeliacinės tarybos sprendimą (byla R 692/2018-1).

                  2.

                  Priteisti iš EUIPO bylinėjimosi išlaidas, įskaitant Oakley, Inc. patirtąsias.

         (1)  OL C 65, 2019 2 18.


title: Byla T-434/17: 2019 m. liepos 22 d. Bendrojo Teismo nutartis byloje Younique/EUIPO – Jafer Enterprises R&D (younique products) (Europos Sąjungos prekių ženklas – Protesto procedūra – Protesto atsiėmimas – Pagrindo priimti sprendimą nebuvimas)

text:
               21.10.2019

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 357/34

      2019 m. liepos 22 d. Bendrojo Teismo nutartis byloje Younique/EUIPO – Jafer Enterprises R&D (younique products)
      (Byla T-434/17) (1)

      (Europos Sąjungos prekių ženklas - Protesto procedūra - Protesto atsiėmimas - Pagrindo priimti sprendimą nebuvimas)
      (2019/C 357/42)
      Proceso kalba: ispanų

         Šalys

         Ieškovė: Younique LLC (Alpainas, Juta, Jungtinės Valstijos), atstovaujama QC M. Edenborough

         Atsakovė: Europos Sąjungos intelektinės nuosavybės tarnyba (EUIPO), atstovaujama J. García Murillo ir A. Folliard-Monguiral

         Kita procedūros EUIPO apeliacinėje taryboje šalis, įstojusi į bylą Bendrajame Teisme: Jafer Enterprises R&D, SLU (Granoljersas, Ispanija), atstovaujama advokato N. Fernández Fernández-Pacheco

         Dalykas

      Ieškinys dėl 2017 m. balandžio 25 d. EUIPO antrosios apeliacinės tarybos sprendimo (byla R 1564/2016-2), susijusio su protesto procedūra tarp Jafer Enterprises R&D ir Younique

         Rezoliucinė dalis

                  1.

                  Nebėra pagrindo priimti sprendimo dėl ieškinio.

                  2.

                  Younique LLC padengia savo bylinėjimosi išlaidas ir iš jos priteisiamos Europos Sąjungos intelektinės nuosavybės tarnybos (EUIPO) bylinėjimosi išlaidos.

                  3.

                  Jafer Enterprises R&D, SLU padengia savo bylinėjimosi išlaidas.

         (1)  OL C 318, 2017 9 25.


title: Byla T-511/19: 2019 m. liepos 17 d. pareikštas ieškinys byloje Staciwa/Komisija

text:
               21.10.2019

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 357/35

      2019 m. liepos 17 d. pareikštas ieškinys byloje Staciwa/Komisija
      (Byla T-511/19)
      (2019/C 357/43)
      Proceso kalba: anglų

         Šalys

         Ieškovė: Katarzyna Staciwa (Čenstakava, Lenkija), atstovaujama advokatų L. Levi ir A. Blot

         Atsakovė: Europos Komisija

         Reikalavimai

      Ieškovė Bendrojo Teismo prašo:

                  —

                  Panaikinti 2018 m. lapkričio 7 d. Komisijos sprendimą neskirti ieškovei išeitinės išmokos, numatytos Pareigūnų tarnybos nuostatų VIII priedo 12 straipsnio 2 dalyje;

                  —

                  panaikinti 2019 m. balandžio 17 d. Komisijos sprendimą atmesti 2018 m. gruodžio 21 d. ieškovės skundą dėl minėto sprendimo;

                  —

                  kompensuoti ieškovui jo patirtus materialinius nuostolius;

                  —

                  kompensuoti ieškovui jo patirtą moralinę žalą;

                  —

                  priteisti iš atsakovės bylinėjimosi išlaidas.

         Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

      Grįsdama ieškinį ieškovė remiasi šešiais pagrindais.

                  1.

                  Pirmasis ieškinio pagrindas susijęs su neteisėtumu grindžiamu prieštaravimu, kiek tai susiję su 2017 m. gruodžio 15 d. Mokėjimų biuro pažyma.

                  2.

                  Antruoju ieškinio pagrindu pateikiamas dar vienas neteisėtumu grindžiamas prieštaravimas, kiek tai susiję su Pareigūnų tarnybos nuostatų VIII priedo 12 straipsnio 2 dalimi.

                  3.

                  Trečiasis ieškinio pagrindas grindžiamas Pareigūnų tarnybos nuostatų VIII priedo 12 straipsnio 2 dalies pažeidimu.

                  4.

                  Ketvirtasis ieškinio pagrindas grindžiamas vienodo požiūrio ir nediskriminavimo principo pažeidimu.

                  5.

                  Penktasis ieškinio pagrindas grindžiamas teisėtų lūkesčių principo pažeidimu.

                  6.

                  Šeštasis ieškinio pagrindas grindžiamas gero administravimo principo pažeidimu ir rūpestingumo pareigos nesilaikymu.


title: Byla T-529/19: 2019 m. liepos 22 d. pareikštas ieškinys byloje Adeso/Komisija

text:
               21.10.2019

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 357/36

      2019 m. liepos 22 d. pareikštas ieškinys byloje Adeso/Komisija
      (Byla T-529/19)
      (2019/C 357/44)
      Proceso kalba: anglų

         Šalys

         Ieškovė: African Development Solutions (Adeso) (Nairobis, Kenija), atstovaujama advokato R. Martens

         Atsakovė: Europos Komisija

         Reikalavimai

      Ieškovė Bendrojo Teismo prašo:

                  —

                  panaikinti visą ginčijamą sprendimą, t. y. 2019 m. gegužės 10 d. Komisijos sprendimą, ir pripažinti, kad reikalavimas grąžinti pagal dotacijų susitarimus FED/2013/313-770 ir FED/2013/316-291 gautas atitinkamai 3 298 703,59 EUR ir 11 919,40 EUR sumas neturi pagrindo;

                  —

                  priteisti iš atsakovės bylinėjimosi išlaidas.

         Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

      Grįsdama ieškinį ieškovė remiasi dviem pagrindais.

                  1.

                  Pirmasis ieškinio pagrindas: Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijos 41 straipsnio, kuriame įtvirtintas gero administravimo principas: aiškiai nepaisyta tiek teisės būti išgirstam, tiek teisinio saugumo principo, nes neatsižvelgdama į tai, kad ieškovė išreiškė susirūpinimą dėl daugelio rimtų ginčijamos audito ataskaitos aspektų ir prašė kelių susitikimų tiems svarbiems neišspręstiems klausimams išsiaiškinti, Komisija atsisakė tokį susitikimą surengti, nors pagal suformuotą jurisprudenciją reikalavimas užtikrinti teisę būti išklausytam taikomas bet kokiam ES institucijų priimtam sprendimui ir yra jo teisėtumo sąlyga, todėl jis turi būti visada vykdomas visose procedūrose.

                  2.

                  Antrasis ieškinio pagrindas: pažeistas ESS 5 straipsnio 4 dalyje įtvirtintas proporcingumo, teisingumo ir sutartinio sąžiningumo principas, nes nedelsdama pateikusi reikalavimą grąžinti išmokėtas sumas ir nesuteikusi ieškovei galimybės adekvačiai pasiaiškinti dėl ginčijamos audito ataskaitos, pasitelkiant administracijos parengtą išsamų atsakymą ir pasiūlytus susitikimus, atsakovė nerodė geros valios ir viršijo tai, kas tinkama ir būtina, nors iš pat pradžių būtų užtekę tinkamo taikaus sprendimo, kaip tai numatyta dotacijos susitarimo bendrosiose nuostatose. Nebuvo nei būtina, nei labai svarbu tam, kad atsakovė pateiktų savo sprendimo pagrindus, iš karto atmesti ieškovės prašymą priimti taikų sprendimą. Tai iš esmės pažeidžia proporcingumo principą, pagal kurį reikalaujama, kad esant kelioms tinkamoms priemonėms, kaip šiuo atveju, reikia rinktis mažiausiai ribojančias ir apsunkinančias priemones (quod non).


title: Byla T-536/19: 2019 m. liepos 27 d. pareikštas ieškinys byloje Militos Symvouleftiki/Komisija

text:
               21.10.2019

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 357/37

      2019 m. liepos 27 d. pareikštas ieškinys byloje Militos Symvouleftiki/Komisija
      (Byla T-536/19)
      (2019/C 357/45)
      Proceso kalba: graikų

         Šalys

         Ieškovė: Militos Symvouleftiki AE (Atėnai, Graikija), atstovaujama advokato K. Farmakidis-Markou

         Atsakovė: Europos Komisija

         Reikalavimai

      Ieškovė Bendrojo Teismo prašo:

                  —

                  panaikinti sprendimą dėl konkurso Nr. PER/2018-16/ATH dėl pagrindų susitarimo, susijusio su paslaugų komunikacijos veiklos organizavimo srityje teikimu, sudarymo, paskelbto OL 2019/S 110-267174, panaikinimo, apie kurį pranešta 2019 m. gegužės 29 d.

         Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

      Grįsdama ieškinį ieškovė remiasi keturiais pagrindais.

                  1.

                  Pirmasis ieškinio pagrindas grindžiamas klaidingu ir nepagrįstu ginčijamo akto motyvavimu ir akivaizdžia vertinimo klaida. Priešingai nei nurodyta ginčijamo akto motyvuose, ieškovės pasiūlymas neviršija projekto biudžeto, be to nebuvo aiškiai konstatuota, kad visi pasiūlymai viršija nustatytą biudžetą.

                  2.

                  Antrasis ieškinio pagrindas grindžiamas tuo, kad buvo klaidingai taikoma pranešimo apie konkursą nuostata, apibrėžianti pasiūlymų lyginamąjį vertinimą kaip pagrindą atmesti pasiūlymus arba kaip formalų reikalavimą pateikti pasiūlymą. Pradinių kanų suma, kuri remiantis ginčijamu aktu viršija pagrindų susitarimo biudžetą, yra tik priemonė, leidžianti nustatyti patį naudingiausią pasiūlymą, ir neatitinka paslaugų pirkimo įgyvendinant minėtą susitarimą poreikių.

                  3.

                  Trečiasis ieškinio pagrindas grindžiamas piktnaudžiavimu finansinio reglamento 171 straipsnyje suteikta galimybe. Konkurso panaikinimo motyvai yra prieštaringi (jie rodo, kad perkančiosios organizacijos poreikiai buvo pervertinti, ir todėl yra pagrįsta tikimybė, jog susitarimo galutinės išlaidos jį įvykdžius bus mažesnės) ir nepakankami (aiškiai nenurodoma, kad dalyvaujančių bendrovių pasiūlymai viršija biudžetą), o tai leidžia manyti, kad aktas buvo priimtas dėl kitų nei nurodytos priežasčių.

                  4.

                  Ketvirtasis ieškinio pagrindas grindžiamas nepakankamu motyvavimu, kiek tai susiję su Reglamento Nr. 2018/1046 (1) 169 straipsnio 2 dalies netaikymu.

         (1)  2018 m. liepos 18 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (ES, Euratomas) 2018/1046 dėl Sąjungos bendrajam biudžetui taikomų finansinių taisyklių, kuriuo iš dalies keičiami reglamentai (ES) Nr. 1296/2013, (ES) Nr. 1301/2013, (ES) Nr. 1303/2013, (ES) Nr. 1304/2013, (ES) Nr. 1309/2013, (ES) Nr. 1316/2013, (ES) Nr. 223/2014, (ES) Nr. 283/2014 ir Sprendimas Nr. 541/2014/ES, bei panaikinamas Reglamentas (ES, Euratomas) Nr. 966/2012 (OL L 193, 2018, p. 1).


title: Byla T-573/19: 2019 m. rugpjūčio 16 d. pareikštas ieškinys byloje DS ir kt./Komisija ir EIVT

text:
               21.10.2019

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 357/38

      2019 m. rugpjūčio 16 d. pareikštas ieškinys byloje DS ir kt./Komisija ir EIVT
      (Byla T-573/19)
      (2019/C 357/46)
      Proceso kalba: prancūzų

         Šalys

         Ieškovai: DS ir 718 kitų ieškovų, atstovaujamų advokatų S. Orlandi ir T. Martin

         Atsakovės: Europos Komisija ir Europos išorės veiksmų tarnyba

         Reikalavimai

      Ieškovai Bendrojo Teismo prašo:

                  —

                  panaikinti sprendimus, kuriais nustatomas ieškovų mokamų kasmetinių atostogų dienų skaičius 2019 m.,

                  —

                  bet kuriuo atveju priteisti iš Komisijos ir EIVT bylinėjimosi išlaidas.

         Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

      Grįsdami ieškinį ieškovai remiasi vieninteliu pagrindu, grindžiamu Europos Sąjungos pareigūnų tarnybos nuostatų X priedo 6 straipsnio neteisėtumu grindžiamu prieštaravimu remiantis tais pačiais motyvais, kuriuos Bendrasis Teismas nurodė 2018 m. gruodžio 4 d. Sprendime Carreras Sequeros ir kt./Komisija, (T-518/16, EU:T:2018:873). Ieškovų teigimu, institucijos atsakovės atsisakė taikyti šį teismo sprendimą, nors jo padariniai nėra sustabdyti, o tai yra neteisėtas Bendrojo Teismo sprendimo vykdymo atidėjimas.


title: Byla T-575/19: 2019 m. rugpjūčio 19 d. pareikštas ieškinys byloje EI/Komisija

text:
               21.10.2019

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 357/38

      2019 m. rugpjūčio 19 d. pareikštas ieškinys byloje EI/Komisija
      (Byla T-575/19)
      (2019/C 357/47)
      Proceso kalba: prancūzų

         Šalys

         Ieškovė: EI, atstovaujama advokato R. Mbonyumutwa

         Atsakovė: Europos Komisija

         Reikalavimai

      Ieškovė Bendrojo Teismo prašo:

                  —

                  panaikinti ginčijamą sprendimą,

                  —

                  priteisti iš Europos Komisijos:

                              —

                              pirma, 123 600 eurų (šimtą dvidešimt tris tūkstančius šešis šimtus eurų) neturtinei žalai, patirtai diskriminuojant ją dėl odos spalvos, ir

                              —

                              antra, 48 670,56 eurų (keturiasdešimt aštuonis tūkstančius šešis šimtus septyniasdešimt eurų ir penkiasdešimt šešis centus) turtinei žalai, patirtai dėl diskriminacijos nepaaukštinus jos pareigų ir nepadidinus darbo užmokesčio,

                  —

                  nurodyti Europos Komisijai iš naujo nešališkai ir objektyviai įvertinti ieškovės nuopelnus ir paaukštinti jos pareigas, jeigu reikia,

                  —

                  priteisti iš Europos Komisijos bylinėjimosi išlaidas.

         Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

      Grįsdama ieškinį dėl 2019 m. gegužės 23 d. paskyrimų tarnybos sprendimo atmesti skundą, pateiktą dėl sprendimo nepaaukštinti jos pareigų, kuriame nurodytas galutinis 2018 m. pareigūnų, kurių pareigos paaukštinamos, sąrašas, ieškovė remiasi dviem pagrindais.

                  1.

                  Pirmasis ieškinio pagrindas grindžiamas paaukštinimo procedūroje padarytomis akivaizdžiomis vertinimo klaidomis. Šį pagrindą sudaro keturios dalys.

                              —

                              Pirmoji dalis grindžiama netiksliomis ir subjektyviomis pareigūnų vertinimo ataskaitomis. Šiuo klausimu ieškovė nurodo, kad buvo padarytos trys klaidos. Pirmoji klaida padaryta dėl to, kad ieškovės vertinimo ataskaitas rengė vienas asmuo, antroji – kad vertinimo ataskaitose yra netikslumų, o trečioji – kad nebuvo atsižvelgta į ieškovės pateiktą pačios savęs įvertinimą.

                              —

                              Antroji dalis grindžiama tuo, kad nėra objektyvaus kalbų mokėjimo tikrinimo testo. Šiuo klausimu ieškovė nurodo, kad buvo padarytos trys klaidos. Pirmoji klaida padaryta dėl to, kad ieškovės vertinimo ataskaitas rengė vienas asmuo, antroji – kad nesinaudota rinkoje esančiais objektyviais testais, o trečioji – kad vertinimas neatitinka tikrovės.

                              —

                              Trečioji dalis grindžiama vykdomų užduočių lygio subjektyviu vertinimu.

                              —

                              Ketvirtoji dalis grindžiama tuo, kad faktinė informacija, į kurią atsižvelgiama, pasirenkama subjektyviai.

                  2.

                  Antrasis ieškinio pagrindas grindžiamas vienodo požiūrio ir nediskriminavimo principų pažeidimu. Šiuo klausimu ieškovė pateikia du argumentus.

                              —

                              Pirmasis argumentas yra tas, kad pareigų paaukštinimo procedūrai būdingas subjektyvumas yra nenaudingas tik ieškovei.

                              —

                              Antrasis argumentas yra tas, kad paklaustas dėl priežasčių, lėmusių sprendimą nepaaukštinti jos pareigų, jos vadovas atsakymą pateikė elektroniniu laišku, o tai įrodo, kad paaukštinimo procedūra nėra nei objektyvi, nei nešališka.


title: Byla T-753/18: 2019 m. rugsėjo 5 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje C&A/EUIPO (#BESTDEAL) (Europos Sąjungos prekių ženklas – Vaizdinio Europos Sąjungos prekių ženklo #BESTDEAL paraiška – Absoliutus atmetimo pagrindas – Skiriamojo požymio nebuvimas – Reglamento (ES) 2017/1001 7 straipsnio 1 dalies b punktas)

text:
               21.10.2019

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 357/33

      2019 m. rugsėjo 5 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje C&A/EUIPO (#BESTDEAL)
      (Byla T-753/18) (1)

      (Europos Sąjungos prekių ženklas - Vaizdinio Europos Sąjungos prekių ženklo #BESTDEAL paraiška - Absoliutus atmetimo pagrindas - Skiriamojo požymio nebuvimas - Reglamento (ES) 2017/1001 7 straipsnio 1 dalies b punktas)
      (2019/C 357/41)
      Proceso kalba: prancūzų

         Šalys

         Ieškovė: C&A AG (Cugas, Šveicarija), atstovaujama advokatės P. Koch Moreno

         Atsakovė: Europos Sąjungos intelektinės nuosavybės tarnyba (EUIPO), atstovaujama V. Ruzek

         Dalykas

      Ieškinys dėl 2018 m. spalio 26 d. EUIPO antrosios apeliacinės tarybos sprendimo (byla R 1234/2018-2), susijusio su paraiška įregistruoti vaizdinį žymenį #BESTDEAL kaip Europos Sąjungos prekių ženklą.

         Rezoliucinė dalis

                  1.

                  Atmesti ieškinį.

                  2.

                  C&A AG padengia savo ir Europos Sąjungos intelektinės nuosavybės tarnybos (EUIPO) patirtas bylinėjimosi išlaidas.

         (1)  OL C 65, 2019 2 18.


title: Byla T-584/19: 2019 m. rugpjūčio 22 d. pareikštas ieškinys byloje thyssenkrupp/Komisija

text:
               21.10.2019

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 357/41

      2019 m. rugpjūčio 22 d. pareikštas ieškinys byloje thyssenkrupp/Komisija
      (Byla T-584/19)
      (2019/C 357/50)
      Proceso kalba: anglų

         Šalys

         Ieškovė: thyssenkrupp AG (Duisburgas ir Esenas, Vokietija), atstovaujama advokatų M. Klusmann, J. Ziebarth ir M. Dästner

         Atsakovė: Europos Komisija

         Reikalavimai

      Ieškovė Bendrojo Teismo prašo:

                  —

                  panaikini visą sprendimą,

                  —

                  priteisti iš atsakovės bylinėjimosi išlaidas, įskaitant su bet kokiu įstojimu į bylą susijusias išlaidas.

         Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

      Grįsdama ieškinį ieškovė remiasi septyniais pagrindais.

                  1.

                  Pirmasis ieškinio pagrindas grindžiamas tuo, kad atsakovė padarė klaidą apibrėždama naujas atitinkamas produkto rinkas, kiek tai susiję su karštai galvanizuotu plienu automobilinei įrangai ir tam tikrų rūšių pakavimui naudojamam plienui, ir dėl to netinkamai atlikta įtakos rinkoje po susijungimo analizė, visų pirma dėl to, kad sprendime nepripažinti reikšmingi paklausos ir pasiūlos pakeičiamumo elementai. Todėl ieškovė mano, kad atsakovė klaidingai į rinkos apibrėžimą neįtraukė elektrogalvanizuoto plieno ir neatsižvelgė į galvanizuotų pramoninių ir automobiliams skirtų produktų pakeičiamumą.

                  2.

                  Antrasis ieškinio pagrindas grindžiamas tuo, kad atsakovė padarė klaidą apibrėždama EEE, o ne pasaulines rinkas tiek dėl karštai galvanizuoto plieno automobilinei įrangai, tiek dėl pakavimui naudojamo plieno. Todėl atsakovė neteisingai aiškino rinkos tyrimo ir šalių pateiktų vidaus dokumentų vertinimo rezultatus, tinkamai nevykdė procedūros ir nesilaikė tinkamo proceso principų, kai neatliko pakankamos ekonominės analizės. Be to, Komisija tariamai rėmėsi nepatikimais ir neįtikinamais įrodymais, kai padarė išvadą, kad importo srautai neturi įtakos karštai galvanizuoto plieno automobilinei įrangai ir pakavimui naudojamo plieno kainai EEE.

                  3.

                  Trečiasis ieškinio pagrindas grindžiamas tuo, kad Komisija pažeidė esminius procedūrinius reikalavimus ir padarė esmės klaidą, kai nustatė dideles kliūtis veiksmingai konkurencijai, kiek tai susiję su atskira produktų rinka dėl karštai galvanizuoto plieno automobilinei įrangai.

                  4.

                  Ketvirtasis ieškinio pagrindas grindžiamas tuo, kad, atsižvelgiant į tariamas atskiras alavuotosios (baltosios) skardos, elektrolitiniu būdu chromu padengto plieno ir valcuoto plieno produktų rinkas, Komisijos atliktas konkurencinis vertinimas pagrįstas neteisingu didelio veiksmingos konkurencijos ribojimo patikrinimo aiškinimu ir taikymu; atliekant šį patikrinimą neteisėtai bendrai naudoti nesuderinami didelio veiksmingos konkurencijos ribojimo patikrinimo elementai, kylantys iš vienos įmonės dominavimo ir horizontalaus nekoordinuoto (oligopolinio) poveikio. Ieškovė taip pat teigia, kad padaryta akivaizdi importo vertinimo klaida; tas vertinimas pagrįstas pasirinktinai atrinktais duomenimis iš rinkos tyrimo ir keliais neteisingai aiškintais vidaus dokumentais, dėl ko atsakovė nepagrįstai neatsižvelgė į didelio alavuotosios (baltosios) skardos ir elektrolitiniu būdu chromu padengto plieno importo kiekio svarbą ir galimybę, kad pervalcuotojai pateks į rinką, kaip jie yra padarę kitose pasaulio dalyse.

                  5.

                  Penktasis ieškinio pagrindas grindžiamas tuo, kad atsakovė nepagrįstai atmetė pasiūlytas taisomąsias priemones dėl karštai galvanizuoto plieno automobilinei įrangai ir pakavimui naudojamo plieno.

                  6.

                  Šeštasis ieškinio pagrindas grindžiamas tuo, kad Komisija neįvykdė pareigos pakankamai motyvuoti, kiek tai susiję su tuo, kad nebeliko pranešime apie kaltinimus iš pradžių išreikšto susirūpinimo dėl orientuoto grūdėtumo elektrotechninio plieno.

                  7.

                  Septintasis ieškinio pagrindas grindžiamas tuo, kad atsakovė padarė procedūrinę klaidą, kai nereikalavo, kad būtų pateikti atsakymai į daugybę prašymų pateikti informaciją, kurie buvo išsiųsti rinkos dalyviams vykdant I etapo ir II etapo tyrimą; daugeliu atvejų į šiuos prašymus nebuvo atsakyta. Ieškovė teigia, kad dėl to buvo padaryta procedūrinė klaida ir iškraipyti įrodymai.


title: Byla T-595/19: 2019 m. rugpjūčio 30 d. pareikštas ieškinys byloje Foundation for the Protection of the Traditional Cheese of Cyprus named Halloumi/EUIPO – Fontana Food (GRILLOUMI BURGER)

text:
               21.10.2019

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 357/42

      2019 m. rugpjūčio 30 d. pareikštas ieškinys byloje Foundation for the Protection of the Traditional Cheese of Cyprus named Halloumi/EUIPO – Fontana Food (GRILLOUMI BURGER)
      (Byla T-595/19)
      (2019/C 357/51)
      Kalba, kuria surašytas ieškinys: anglų

         Šalys

         Ieškovė: Foundation for the Protection of the Traditional Cheese of Cyprus named Halloumi (Nikosija, Kipras), atstovaujama QC S. Malynicz, baristerio S. Baran ir solisitoriaus V. Marsland

         Atsakovė: Europos Sąjungos intelektinės nuosavybės tarnyba (EUIPO)

         Kita procedūros Apeliacinėje taryboje šalis: Fontana Food AB (Tiresė, Švedija)

         Su procedūra EUIPO susijusi informacija

         Prekių ženklo, dėl kurio kilo ginčas, savininkė: kita procedūros Apeliacinėje taryboje šalis

         Prekių ženklas, dėl kurio kilo ginčas: žodinio Sąjungos prekių ženklo GRILLOUMI BURGER paraiška – Registracijos paraiška Nr. 15 963 283

         Procedūra EUIPO: protesto procedūra

         Ginčijamas sprendimas: 2019 m. birželio 19 d. EUIPO ketvirtosios apeliacinės tarybos sprendimas byloje R 1356/2018-4

         Reikalavimai

      Ieškovė Bendrojo Teismo prašo:

                  —

                  panaikinti ginčijamą sprendimą,

                  —

                  nurodyti EUIPO padengti jos pačios ir ieškovės bylinėjimosi išlaidas.

         Pagrindai, kuriais remiamasi

                  —

                  Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) 2017/1001 8 straipsnio 1 dalies b punkto pažeidimas,

                  —

                  Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) 2017/1001 8 straipsnio 5 dalies pažeidimas.


title: Byla T-621/17: 2019 m. liepos 18 d. Bendrojo Teismo nutartis byloje Taminco ir Arysta LifeScience Great Britain/EFSA

text:
               21.10.2019

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 357/43

      2019 m. liepos 18 d. Bendrojo Teismo nutartis byloje Taminco ir Arysta LifeScience Great Britain/EFSA
      (Byla T-621/17) (1)

      (2019/C 357/52)
      Proceso kalba: anglų
      Ketvirtosios kolegijos pirmininkas nutartimi nurodė išbraukti bylą iš registro.

         (1)  OL C 374, 2017 11 6.