title: Byla T-373/17: 2017 m. birželio 9 d. pareikštas ieškinys byloje Louis Vuitton Malletier/EUIPO – Fulia Trading (LV BET ZAKŁADY BUKMACHERSKIE)

text:
               7.8.2017

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 256/37

         2017 m. birželio 9 d. pareikštas ieškinys byloje Louis Vuitton Malletier/EUIPO – Fulia Trading (LV BET ZAKŁADY BUKMACHERSKIE)

   (Byla T-373/17)
   (2017/C 256/41)
   Kalba, kuria surašytas ieškinys: anglų

      Šalys

      Ieškovė: Louis Vuitton Malletier (Paryžius, Prancūzija), atstovaujama advokatų P. Roncaglia, G. Lazzeretti, F. Rossi ir N. Parrotta

      Atsakovė: Europos Sąjungos intelektinės nuosavybės tarnyba (EUIPO)

      Kita procedūros Apeliacinėje taryboje šalis: Fulia Trading Ltd (Londonas, Jungtinė Karalystė)

      Su procedūra EUIPO susijusi informacija

      Prekių ženklo, dėl kurio kilo ginčas, savininkė: ieškovė

      Prekių ženklas, dėl kurio kilo ginčas: vaizdinis ES prekių ženklas, kuriame yra žodinis elementas „LV BET ZAKŁADY BUKMACHERSKIE“ – Registracijos paraiška Nr. 13 514 534

      Procedūra EUIPO: protesto procedūra

      Ginčijamas sprendimas: 2017 m. kovo 29 d. EUIPO ketvirtosios apeliacinės tarybos sprendimas byloje R 1567/2016-4

      Reikalavimai

   Ieškovė Bendrojo Teismo prašo:

               —

               panaikinti ginčijamą sprendimą ir atsisakyti užregistruoti ginčijamą prekių ženklą;

               —

               priteisti iš EUIPO bylinėjimosi išlaidas, ieškovės patirtas per šį procesą;

               —

               priteisti iš Fulia bylinėjimosi išlaidas, ieškovės patirtas per šį procesą.

      Pagrindai, kuriais remiamasi

               —

               Reglamento Nr. 207/2009 8 straipsnio 5 dalies pažeidimas;

               —

               Reglamento Nr. 207/2009 75 straipsnio ir teisinio tikrumo principo pažeidimas.


title: Byla T-79/10 R: 2010 m. birželio 9 d. Bendrojo Teismo pirmininko nutartis byloje COLT Télécommunications France prieš Komisiją (Laikinųjų apsaugos priemonių taikymas — Valstybės pagalba — Didelio pajėgumo elektroninių ryšių tinklo eksploatavimas — Subsidija už viešąsias paslaugas — Sprendimas, kuriuo pripažįstama, kad priemonė, apie kurią pranešta, nėra pagalba — Prašymas sustabdyti vykdymą — Skubos nebuvimas)

text:
               31.7.2010

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 209/39

         2010 m. birželio 9 d. Bendrojo Teismo pirmininko nutartis byloje COLT Télécommunications France prieš Komisiją

   (Byla T-79/10 R)
   (Laikinųjų apsaugos priemonių taikymas - Valstybės pagalba - Didelio pajėgumo elektroninių ryšių tinklo eksploatavimas - Subsidija už viešąsias paslaugas - Sprendimas, kuriuo pripažįstama, kad priemonė, apie kurią pranešta, nėra pagalba - Prašymas sustabdyti vykdymą - Skubos nebuvimas)
   2010/C 209/60
   Proceso kalba: prancūzų

      Šalys

      Ieškovė: COLT Télécommunications France SAS (Paryžius, Prancūzija), atstovaujama advokato M. Debroux

      Atsakovė: Europos Komisija, atstovaujama B. Stromsky ir C. Urraca Caviedes

      Dalykas

   Prašymas sustabdyti 2009 m. rugsėjo 30 d. Komisijos sprendimo C(2009) 7426 galutinis, susijusio su 59 mln. eurų subsidijos už viešąsias paslaugas, skirtos įrengti ir eksploatuoti didelio pajėgumo elektroninių ryšių tinklą Aukštutinės Senos regione (Prancūzija), suteikimu, vykdymą.

      Rezoliucinė dalis

               1.

               Atmesti prašymą taikyti laikinąsias apsaugos priemones.

               2.

               Atidėti klausimo dėl bylinėjimosi išlaidų nagrinėjimą.


title: Byla T-143/10: 2010 m. kovo 30 d. pareikštas ieškinys byloje Ben Ri Eletrónica prieš VRDT — Sacopa (LT LIGHT-THECNO)

text:
               22.5.2010

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 134/48

         2010 m. kovo 30 d. pareikštas ieškinys byloje Ben Ri Eletrónica prieš VRDT — Sacopa (LT LIGHT-THECNO)

   (Byla T-143/10)
   2010/C 134/78
   Kalba, kuria surašytas ieškinys: ispanų

      Šalys

      Ieškovė: Ben Ri Eletrónica, SA (Madridas, Ispanija), atstovaujama advokato A. Alejos Cutuli

      Atsakovė: Vidaus rinkos derinimo tarnyba (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui)

      Kita procedūros Apeliacinėje taryboje šalis: Sacopa, SAU (Sant Jaume de Llierca (Girona), Ispanija)

      Ieškovės reikalavimai

               —

               Panaikinti VRDT ketvirtosios apeliacinės tarybos sprendimą ir atmesti Bendrijos prekių ženklo paraišką Nr. 4.520.193.

               —

               Priteisti iš atsakovės bylinėjimosi išlaidas.

      Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

      Bendrijos prekių ženklo paraišką pateikęs asmuo: Sacopa, S.A.U.

      Prašomas įregistruoti Bendrijos prekių ženklas: vaizdinis prekių ženklas su žodiniu elementu „LT“ 7, 9 ir 11 klasių prekėms — paraiškos Nr. 4.520.193.

      Prekių ženklo ar žymens, kuriuo grindžiamas protestas, savininkas: ieškovė.

      Prekių ženklas ar žymuo, kuriuo grindžiamas protestas: vaizdinis Bendrijos prekių ženklas (Nr. 13.375) ir Ispanijoje registruoti vaizdiniai prekių ženklai (Nr. 1.719.729 ir Nr. 1.719.730), sudaryti iš viena prie kitos pateiktų raidžių „L“ ir „T“ apskritime, 9 ir 11 klasių prekėms.

      Protestų skyriaus sprendimas: iš dalies atmesti protestą.

      Apeliacinės tarybos sprendimas: panaikinti ginčijamą sprendimą ir atmesti protestą.

      Ieškinio pagrindai: neteisingas Reglamento (EB) Nr. 207/2009 dėl Bendrijos prekių ženklo 8 straipsnio 1 dalies b punkto aiškinimas.


title: Byla F-68/10: 2011 m. rugsėjo 13 d. Tarnautojų teismo (pirmoji kolegija) sprendimas byloje Behnke prieš Komisiją (Viešoji tarnyba — Pareigūnai — 2009 m. veiklos vertinimo ir pareigų paaukštinimo procedūra — Paskyrimų tarnybos nuomonės dėl vertinimo ir pareigų paaukštinimo motyvavimas — Akivaizdi vertinimo klaida)

text:
               19.11.2011

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 340/37

         2011 m. rugsėjo 13 d. Tarnautojų teismo (pirmoji kolegija) sprendimas byloje Behnke prieš Komisiją

   (Byla F-68/10) (1)

   (Viešoji tarnyba - Pareigūnai - 2009 m. veiklos vertinimo ir pareigų paaukštinimo procedūra - Paskyrimų tarnybos nuomonės dėl vertinimo ir pareigų paaukštinimo motyvavimas - Akivaizdi vertinimo klaida)
   2011/C 340/74
   Proceso kalba: prancūzų

      Šalys

      Ieškovas: Thorsten Behnke (Briuselis, Belgija), atstovaujamas advokatų S. Orlandi, A. Coolen, J.-N. Louis ir É. Marchal

      Atsakovė: Europos Komisija, atstovaujama G. Berscheid ir C. Berardis-Kayser

      Dalykas

   Prašymas panaikinti sprendimą įrašyti ieškovą į II darbo našumo grupę ir skirti jam 5 paaukštinimo balus remiantis jo tarnybinės veiklos vertinimo ataskaita už laikotarpį nuo 2008 m. sausio 1 d. iki 2008 m. gruodžio 31 d.

      Sprendimo rezoliucinė dalis

               1.

               Atmesti ieškinį.

               2.

               Europos Komisija padengia savo ir vieną ketvirtadalį Thorsten Behnke bylinėjimosi išlaidų.

               3.

               Thorsten Behnke padengia tris ketvirtadalius savo bylinėjimosi išlaidų.

      (1)  OL C 288, 2010 10 23, p. 74.


title: Byla T-118/06  2006 m. balandžio 12 d.  pareikštas ieškinys byloje  Zuffa prieš VRDT

text:
               3.6.2006

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 131/48

         2006 m. balandžio 12 d. pareikštas ieškinys byloje Zuffa prieš VRDT

   (Byla T-118/06)
   (2006/C 131/89)
   Proceso kalba: anglų
   Šalys

      Ieškovė: Zuffa, LLC (Las Vegas, JAV), atstovaujama barrister S. Malynicz, solicitor M. Blair

      Atsakovė: Vidaus rinkos derinimo tarnyba (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui).
   Ieškovės reikalavimai

               —

               panaikinti 2006 m. sausio 30 d. VRDT pirmosios apeliacinės tarybos sprendimą byloje R 931/2005-1, kuriuo atmetama apeliacija pagal Tarybos Reglamento Nr. 40/94 7 straipsnio 1 dalies b punktą ir 7 straipsnio 1 dalies c punktą;

               —

               priteisti iš VRDT padengti savo ir ieškovės bylinėjimosi išlaidas.

         Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

      Prašomas įregistruoti Bendrijos prekių ženklas: žodinis prekių ženklas ULTIMATE FIGHTING CHAMPIONSHIP 9, 16, 25, 28 ir 41 klasių prekėms — paraiškos Nr. 2 789 568.

      Eksperto sprendimas: atmesti paraišką visų prekių ir paslaugų, kurioms prašoma įregistruoti prekių ženklą, atžvilgiu.

      Apeliacinės tarybos sprendimas: panaikinti eksperto sprendimą ir neįregistruoti prašomo įregistruoti prekių ženklo pagal Tarybos Reglamento Nr. 40/94 7 straipsnio 1 dalies b ir c punktus bei grąžinti bylą ekspertui tolimesniam nagrinėjimui pagal Reglamento 7 straipsnio 3 dalį.

      Ieškinio pagrindai: Apeliacinė taryba suklydo žodžius ULTIMATE FIGHTING prilygindama identifikuojantiems konkrečią sporto šaką bei nuspręsdama, kad jų reikšmė yra aiški ir nedviprasmiška. Todėl Apeliacinė taryba suklydo, laikydama, kad prašomas įregistruoti prekių ženklas yra apibūdinančio pobūdžio ir neturi skiriamųjų požymių.


title: Byla C-120/13: 2013 m. kovo 14 d. Amtsgericht Wedding (Vokietija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Raiffeisenbank St. Georgen reg. Gen. m.b.H. prieš Tetyana Bonchyk

text:
               8.6.2013

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 164/9

         2013 m. kovo 14 d.Amtsgericht Wedding (Vokietija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Raiffeisenbank St. Georgen reg. Gen. m.b.H. prieš Tetyana Bonchyk

   (Byla C-120/13)
   2013/C 164/15
   Proceso kalba: vokiečių

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Amtsgericht Wedding

      Šalys pagrindinėje byloje

      Ieškovė: Raiffeisenbank St. Georgen reg. Gen. m.b.H.

      Atsakovė: Tetyana Bonchyk

      Prejudiciniai klausimai

               1.

               Ar 2006 m. gruodžio 12 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentą (EB) Nr. 1896/2006 (1), nustatantį Europos mokėjimo įsakymo procedūrą, reikia aiškinti taip, kad atsakovas gali pateikti prašymą peržiūrėti Europos mokėjimo įsakymą teisme ir tuo atveju, kai mokėjimo įsakymas jam neįteiktas arba įteiktas netinkamai? Ar tokiu atveju galima atitinkamai remtis Reglamento Nr. 1986/2006 20 straipsnio 1 arba 2 dalimi?

               2.

               Jei atsakymas į pirmąjį klausimą būtų teigiamas:
               Kokios procesinės pasekmės atsiranda, jei prašymas dėl peržiūros patenkinamas? Ar tokiu atveju galima atitinkamai remtis Reglamento Nr. 1896/2006 20 straipsnio 3 dalimi arba 17 straipsnio 1 dalimi?

      (1)  OL L 399, p. 1.


title: Byla T-348/03 RENV: 2010 m. sausio 14 d. Bendrojo Teismo nutartis byloje Koninklijke FrieslandCampina prieš Komisiją

text:
               13.3.2010

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 63/51

         2010 m. sausio 14 d. Bendrojo Teismo nutartis byloje Koninklijke FrieslandCampina prieš Komisiją

   (Byla T-348/03 RENV) (1)

   2010/C 63/89

      Proceso kalba: olandų

   Septintosios kolegijos pirmininkas nutartimi nurodė išbraukti bylą iš registro.

      (1)  OL C 21, 2004 1 24.


title: Byla C-419/16: 2016 m. liepos 28 d. Tribunale di Bolzano/Landesgericht Bozen (Italija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Sabine Simma Federspiel/Provincia autonoma di Bolzano, Equitalia Nord SpA

text:
               24.10.2016

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 392/8

         2016 m. liepos 28 d.Tribunale di Bolzano/Landesgericht Bozen (Italija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Sabine Simma Federspiel/Provincia autonoma di Bolzano, Equitalia Nord SpA

   (Byla C-419/16)
   (2016/C 392/10)
   Proceso kalba: italų

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Tribunale di Bolzano/Landesgericht Bozen

      Šalys pagrindinėje byloje

      Pareiškėja: Sabine Simma Federspiel

      Atsakovės: Provincia autonoma di Bolzano, Equitalia Nord SpA

      Prejudiciniai klausimai

               1.

               Ar Direktyvos 75/363/EEB (1) 2 straipsnio 1 dalies c punktas, iš dalies pakeistas Direktyva 82/76/EEB (2), ir jame nurodytas priedas turi būti aiškinami taip, kad jais draudžiamas toks, kaip pagrindinėje byloje taikomas nacionalinės teisės aktas, pagal kurį atlyginimas gydytojams rezidentams išmokamas tik gavus gydytojo rezidento pasižadėjimą per dešimt metų nuo specializacijos įgijimo ne mažiau kaip penkerius metus dirbti Bolcano autonominės provincijos visuomenės sveikatos įstaigose, o tuo atveju, jei pastarasis visiškai nesilaiko šio įsipareigojimo, aiškiai leidžiama Bolcano autonominei provincijai – įstaigai, iš kurios lėšų mokamas atlyginimas – susigrąžinti ne daugiau kaip 70 % išmokėtos stipendijos su teisės aktuose nustatytomis palūkanomis, apskaičiuotomis nuo tada, kai administracija pervedė atskiras išmokas?

               2.

               Tuo atveju, jei į pirmąjį klausimą būtų atsakyta neigiamai, ar pagal SESV 45 straipsnyje nustatytą laisvo darbuotojų judėjimo principą draudžiamas toks, kaip pagrindinėje byloje taikomas nacionalinės teisės aktas, pagal kurį atlyginimas gydytojams rezidentams išmokamas tik gavus gydytojo rezidento pasižadėjimą per dešimt metų nuo specializacijos įgijimo ne mažiau kaip penkerius metus dirbti Bolcano autonominės provincijos visuomenės sveikatos įstaigose, o tuo atveju, jei pastarasis visiškai nesilaiko šio įsipareigojimo, aiškiai leidžiama Bolcano autonominei provincijai – įstaigai, iš kurios lėšų mokamas atlyginimas – susigrąžinti ne daugiau kaip 70 % išmokėtos stipendijos su teisės aktuose nustatytomis palūkanomis, apskaičiuotomis nuo tada, kai administracija pervedė atskiras išmokas?

      (1)  1975 m. birželio 16 d. Tarybos direktyva 75/363/EEB dėl įstatymų ir kitų teisės aktų, reglamentuojančių gydytojų veiklą, derinimo (OL L 167, p. 14).

      (2)  1982 m. sausio 26 d. Tarybos direktyva 82/76/EEB, kuria iš dalies keičiamos Direktyva 75/362/EB dėl diplomų, pažymėjimų ir kitų oficialią mediko kvalifikaciją patvirtinančių dokumentų abipusio pripažinimo, įskaitant priemones, padedančias veiksmingai naudotis įsisteigimo teise ir laisve teikti paslaugas, ir Direktyva 75/363/EEB dėl įstatymų ir kitų teisės aktų, reglamentuojančių gydytojų veiklą, derinimo (OL L 43, p. 21).


title: Byla T-384/09: 2009 m. spalio 1 d. pareikštas ieškinys byloje SKW Stahl-Metallurgie Holding ir SKW Stahl-Metallurgie prieš Komisiją

text:
               5.12.2009

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 297/23

         2009 m. spalio 1 d. pareikštas ieškinys byloje SKW Stahl-Metallurgie Holding ir SKW Stahl-Metallurgie prieš Komisiją

   (Byla T-384/09)
   2009/C 297/35
   Proceso kalba: vokiečių

      Šalys

      Ieškovės: SKW Stahl-Metallurgie Holding AG (Unterneukirchen, Vokietija) ir SKW Stahl-Metallurgie GmbH (Unterneukirchen, Vokietija), atstovaujamos advokatų A. Birnstiel, S. Janka ir S. Dierckens

      Atsakovė: Europos Bendrijų Komisija

      Ieškovės reikalavimai

               —

               Panaikinti skundžiamą sprendimą, kiek jis susijęs su ieškovėmis;

               —

               arba pakeisti skundžiamo sprendimo 2 straipsnį, kuriame nustatyta bauda ieškovėms, panaikinant baudą arba bent jau ją sumažinant;

               —

               priteisti iš Europos Bendrijų Komisijos bylinėjimosi išlaidas.

      Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

   Ieškovės skundžia 2009 m. liepos 22 d. Komisijos sprendimą C (2009) 5791 galutinis byloje COMP/39.396 — reagentai kalcio karbido ir magnio pagrindu, skirti plieno ir dujų pramonei. Šiuo sprendimu ieškovėms ir kitoms įmonėms buvo paskirta bauda už EB 81 straipsnio ir EEE susitarimo 53 straipsnio pažeidimą. Komisijos teigimu ieškovės padarė bendrą tęstinį pažeidimą kalcio karbido ir magnio sektoriuje visoje EEE teritorijoje, išskyrus Ispaniją, Portugaliją, Airiją ir Jungtinę Karalystę, rinkos pasidalijimo, susitarimų dėl kvotų, klientų pasidalijimo, kainų nustatymo bei konfidencialios informacijos apie kainas, klientus ir pardavimų apimtis pasikeitimo forma.
   Pagrįsdamos ieškinį, ieškovės nurodo šešis pagrindus.
   Pirma, teigiama, kad atsakovė pažeidė teisę į gynybą nesuteikdama galimybės ieškovėms pateikti savo argumentus ir žodžiu per posėdį.
   Antra, ieškovės teigė, kad Komisija neteisingai taikė EB EB 81 straipsnio 1 dalį. Šiuo klausimu teigiama, kad atsakovė neteisingai priskyrė de SKW Stahl-Metallurgie GmbH veiksmus SKW Stahl-Metallurgie Holding AG. Be to ieškovės teigia, kad neįmanoma įvykdyti sąlygų, norint paneigti prezumpciją, jog patronuojanti bendrovė turėjo lemiamos įtakos savo dukterinei bendrovei. Atsakovė savo veiksmais pažeidė ex officio tyrimo principą.
   Trečia, ieškovės teigia, kad Komisija pažeidė pareigą motyvuoti pagal EB 253 straipsnį, nes ji nepaaiškino, kodėl ieškovių pastebėjimų nepakanka paneigti SKW Stahl-Metallurgie Holding AG lemiamos įtakos SKW Stahl-Metallurgie GmbH prezumpciją.
   Be to, teigiama, kad atsakovė daugeliu atžvilgių pažeidė vienodo požiūrio principą apskaičiuodama baudą.
   Penkta, ieškovės tvirtina, kad apskaičiuodama baudą Komisija pažeidė Reglamento (EB) Nr. 1/2003 (1) 7 ir 23 straipsnius bei proporcingumo principą ir baudų teisėtumo principą.
   Galiausiai ieškovės teigia, kad buvo pažeista Reglamento (EB) Nr. 1/2003 23 straipsnio 2 dalis, nes Komisija SKW Stahl-Metallurgie GmbH atžvilgiu nustatė baudą, didesnę nei 10 % nuo šios bendrovės apyvartos.

      (1)  2002 m. gruodžio 16 d. Tarybos reglamentas (EB) Nr. 1/2003 dėl konkurencijos taisyklių, nustatytų Sutarties 81 ir 82 straipsniuose, įgyvendinimo (OL L 1, 2003, p. 1; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 8 sk., 2 t., p. 205).


title: Byla T-499/10: 2013 m. lapkričio 12 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje MOL prieš Komisiją (Valstybės pagalba — Susitarimas tarp Vengrijos valstybės ir naftos ir dujų bendrovės MOL dėl gavybos mokesčio už angliavandenilių gavybą — Vėlesnis mokesčio teisinės bazės pakeitimas — Sprendimas, kuriuo pagalba pripažįstama nesuderinama su vidaus rinka — Atrankinis pobūdis)

text:
               21.12.2013

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 377/11

         2013 m. lapkričio 12 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje MOL prieš Komisiją

   (Byla T-499/10) (1)

   (Valstybės pagalba - Susitarimas tarp Vengrijos valstybės ir naftos ir dujų bendrovės MOL dėl gavybos mokesčio už angliavandenilių gavybą - Vėlesnis mokesčio teisinės bazės pakeitimas - Sprendimas, kuriuo pagalba pripažįstama nesuderinama su vidaus rinka - Atrankinis pobūdis)
   2013/C 377/25
   Proceso kalba: anglų

      Šalys

      Ieškovė: MOL Magyar Olaj- és Gázipari Nyrt. (Budapeštas, Vengrija), atstovaujama advokato N. Niejahr, baristerės F. Carlin ir advokato C. van der Meer

      Atsakovė: Europos Komisija, atstovaujama L. Flynn ir K. Talabér-Ritz

      Dalykas

   Prašymas panaikinti 2010 m. birželio 9 d. Komisijos sprendimą 2011/88/ES dėl valstybės pagalbos C 1/09 (ex NN 69/08), kurią Vengrija suteikė bendrovei MOL Nyrt. (OL L 34, 2011, p. 55) arba panaikinti minėtą sprendimą tiek, kiek juo nurodoma susigrąžinti atitinkamas sumas iš minėtos bendrovės.

      Rezoliucinė dalis

               1.

               Panaikinti 2010 m. birželio 9 d. Komisijos sprendimą 2011/88/ES dėl valstybės pagalbos C 1/09 (ex NN 69/08), kurią Vengrija suteikė bendrovei MOL Nyrt.

               2.

               Priteisti iš Europos Komisijos bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 346, 2010 12 18.


title: Byla C-575/12: 2014 m. rugsėjo 4 d. Teisingumo Teismo (ketvirtoji kolegija) sprendimas byloje (Administratīvā apgabaltiesa (Latvija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Air Baltic Corporation AS/Valsts robežsardze (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą — Laisvės, saugumo ir teisingumo erdvė — Reglamentas (EB) Nr. 810/2009 — 24 straipsnio 1 dalis ir 34 straipsnis — Vienoda viza — Vienodos vizos panaikinimas arba atšaukimas — Vienodos vizos, įklijuotos į panaikintą kelionės dokumentą, galiojimas — Reglamentas (EB) Nr. 562/2006 — 5 straipsnio 1 dalis ir 13 straipsnio 1 dalis — Patikrinimai kertant sieną — Atvykimo sąlygos — Nacionalinės teisės aktai, pagal kuriuos reikalaujama, kad galiojanti viza būtų įklijuota galiojančiame kelionės dokumente)

text:
               10.11.2014

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 395/8

      2014 m. rugsėjo 4 d. Teisingumo Teismo (ketvirtoji kolegija) sprendimas byloje (Administratīvā apgabaltiesa (Latvija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Air Baltic Corporation AS/Valsts robežsardze

      (Byla C-575/12) (1)

      ((Prašymas priimti prejudicinį sprendimą - Laisvės, saugumo ir teisingumo erdvė - Reglamentas (EB) Nr. 810/2009 - 24 straipsnio 1 dalis ir 34 straipsnis - Vienoda viza - Vienodos vizos panaikinimas arba atšaukimas - Vienodos vizos, įklijuotos į panaikintą kelionės dokumentą, galiojimas - Reglamentas (EB) Nr. 562/2006 - 5 straipsnio 1 dalis ir 13 straipsnio 1 dalis - Patikrinimai kertant sieną - Atvykimo sąlygos - Nacionalinės teisės aktai, pagal kuriuos reikalaujama, kad galiojanti viza būtų įklijuota galiojančiame kelionės dokumente))
      (2014/C 395/09)
      Proceso kalba: latvių

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Administratīvā apgabaltiesa

         Šalys pagrindinėje byloje

         Ieškovė: Air Baltic Corporation AS

         Atsakovė: Valsts robežsardze

         Rezoliucinė dalis

                  1.

                  2009 m. liepos 13 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (EB) Nr. 810/2009, nustatančio Bendrijos vizų kodeksą (Vizų kodeksas), 24 straipsnio 1 dalis ir 34 straipsnis turi būti aiškinami taip, kad trečiosios šalies institucijai panaikinus kelionės dokumentą į šį dokumentą įklijuota vienoda viza netampa savaime negaliojanti.

                  2.

                  2006 m. kovo 15 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (EB) Nr. 562/2006, nustatančio taisyklių, reglamentuojančių asmenų judėjimą per sienas, Bendrijos kodeksą (Šengeno sienų kodeksas), iš dalies pakeisto 2010 m. kovo 25 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentu (ES) Nr. 265/2010, 5 straipsnio 1 dalis, siejama su to paties reglamento 13 straipsnio 1 dalimi, turi būti aiškinama taip, kad joje nenustatyta trečiųjų šalių piliečių atvykimo į valstybių narių teritoriją sąlyga, kad per patikrinimą kertant sieną galiojanti viza privalo būti įklijuota į galiojantį kelionės dokumentą.

                  3.

                  Reglamento Nr. 562/2006, iš dalies pakeisto Reglamentu Nr. 265/2010, 5 straipsnio 1 dalis, siejama su to paties reglamento 13 straipsnio 1 dalimi, turi būti aiškinama taip, kad ja draudžiami nacionalinės teisės aktai, kaip antai nagrinėjami pagrindinėje byloje, kuriuose nustatyta trečiųjų šalių piliečių atvykimo į atitinkamos valstybės narės teritoriją sąlyga, kad galiojanti viza privalo būti įklijuota į galiojantį kelionės dokumentą.

         (1)  OL C 38, 2013 2 9.


title: Byla T-436/10: 2010 m. rugsėjo 15 d. pareikštas ieškinys byloje Hit Groep prieš Komisiją

text:
               20.11.2010

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 317/41

         2010 m. rugsėjo 15 d. pareikštas ieškinys byloje Hit Groep prieš Komisiją

   (Byla T-436/10)
   ()
   2010/C 317/75
   Proceso kalba: olandų

      Šalys

      Ieškovė: Hit Groep (Harlemas, Nyderlandai), atstovaujama Rechtsanwälte G. van der Wal, G. Oosterhuis ir H. Albers

      Atsakovė: Europos Komisija

      Ieškovės reikalavimai

               —

               Panaikinti sprendimą tiek, kiek jis susijęs su ieškove, konkrečiai, 1 straipsnio 9 punkto b papunktį, 2 straipsnio 9 punktą ir 4 straipsnio 44 punktą, ir, nepatenkinus šio reikalavimo, panaikinti 2 straipsnio 9 punktu ieškovei skirtą baudą arba ją atitinkamai sumažinti;

               —

               Priteisti iš Komisijos ieškovės patirtas išlaidas dėl šio proceso, įskaitant su teisine pagalba susijusias išlaidas.

      Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

   Ieškovės ieškinys susijęs su jai skirtu 2010 m. birželio 30 d. Komisijos sprendimu C(2010) 4387 galutinis byloje COMP/38.344 — Įtempiamoji armatūra.
   Ieškovė nurodo keturi pagrindus ieškiniui pagrįsti.

               —

               Pirma, sprendimo 1 straipsnyje Komisija klaidingai ir padarydama teisės klaidą arba nepateikdama jokių motyvų ar nepakankamai motyvuodama nustatė, kad ieškovė darė SESV 101 straipsnio ir EEE 53 straipsnio pažeidimą laikotarpiu nuo 1998 m. sausio 1 d. iki 2002 m. sausio 17 dienos.
               Ieškovės teigimu, Komisija nepakankamai motyvavo priežastis, dėl kurių ieškovė galėjo pažeisti SESV 101 straipsnį ir kodėl Komisija ją įtraukė į šią bylą kitokiu nei „lemiama įtaką“ turinčio akcininko statusu laikotarpiu nuo 1998 m. sausio 1 d. iki 2002 m. sausio 17 dienos.

               —

               Antra, Komisija neteisingai ir padarydama teisės klaidą skyrė baudą ieškovei. Pasak ieškovės, baudos skyrimas 2010 m. birželio 30 d. sprendimu tokiai įmonei kaip ieškovė, kuri nevykdo ekonominės veiklos nuo 2004 m. lapkričio 1 d., prieštarauja SESV 101 straipsnio tikslui, Bendrijos baudų politikai ir proporcingumo principui.

               —

               Trečia, Komisija neteisingai ir ginčijamo sprendimo 1 straipsnio 9 punkte padarydama teisės klaidą nusprendė, kad ieškovė pažeidė SESV 101 straipsnį ir EEE 53 straipsnį ir dėl šios priežasties ieškovei skyrė 6 934 000 eurų baudą, nes, pasak Komisijos, ji atsakinga solidariai su Nedri Spanstaal BV už laikotarpį nuo 1998 m. sausio 1 d. iki 2002 m. sausio 17 dienos.
               Ieškovė teigia, kad laikotarpiu nuo 1998 m. sausio 1 d. iki 2002 m. sausio 17 d. ji buvo akcijų turinti bendrovė, nedaranti „lemiamos įtakos“Nedri Spanstaal, todėl ji negali būti atsakinga už Nedri Spanstaal padarytus konkurencijos teisės pažeidimus.

               —

               Ketvirta, atmetus šiuos argumentus, ieškovė teigia, kad Komisija neteisingai ir padarydama teisės klaidą ieškovei skyrė 6 934 000 eurų baudą, nors neturėjo jai skirti jokios baudos arba skirti žymiai mažesnę baudą.

               —

               Pasak ieškovės, Komisija neturėjo atsižvelgti į jos 2003 m. apyvartą ir neimti jos kaip pagrindo skiriant 10 % nuo apyvartos dydžio baudą ir, jei nukryptume nuo Reglamento (EB) Nr. 1/2003 23 straipsnio 2 dalimi nustatytos bendrosios taisyklės, Komisija privalėjo bent jau numatyti pasekmes, kurias tai sukeltų konkrečiu atveju atsižvelgiant į minėtos nuostatos tikslus. Todėl bauda yra neproporcinga įmonės dydžiui ir neatitinka teismų praktikoje nustatytų reikalavimų.

               —

               Komisija turėjo suteikti ieškovei nuolaidą iš atlaidumo, kokią suteikė Nedri Spanstaal.

               —

               Komisija neteisingai atskirtai apskaičiavo ieškovei skirtą baudą ir turėjo tą baudą apriboti Nedri Spanstaal skirtos baudos dalimi. Sprendimas ieškovės atžvilgiu grindžiamas tuo, kad ji turėjo Nedri Spanstaal akcijų 48/224 laikotarpio, kuriuo Nedri Spanstaal darė pažeidimą, dalis. Taigi bauda neatitinka proporcingumo principo.

               —

               Komisija, pritaikiusi 10 % ribą, pažeidė proporcingumo principą neatsižvelgdama į santykinai neilgą laikotarpio, kuriuo ieškovė laikoma atsakinga už Nedri Spanstaal padarytą pažeidimą, trukmę, į santykinai ribotą ieškovės atsakomybę ir į ribotą jos apyvartą.

               —

               Komisija, pritaikiusi 10 % ribą, pažeidė vienodo požiūrio principą neatsižvelgdama į santykinai neilgą laikotarpio, kuriuo HIT laikoma atsakinga už Nedri Spanstaal padarytą pažeidimą, trukmę. Iš teismų praktikos išplaukia, kad baudos suma taip pat nustatoma atsižvelgiant į pažeidimo, už kurį baudžiama bendrovė solidariai atsakinga, trukmę. Tai, kad ieškovei skirta bauda yra didesnė už Nedri Spanstaal skirtą baudą, prieštarauja šiam principui.

               —

               Penkta, atmetus ir šiuos argumentus, ieškovė teigia, kad Komisija pažeidė pareigą priimti sprendimą per protingą laikotarpį, kaip nustatyta EŽTK 6 straipsnio 1 dalyje ir Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijos 41 straipsnyje. Nustatydama baudos sumą Komisija neteisingai neatsižvelgė į protingo termino viršijimą. Šioje byloje procedūra truko 94 mėnesius, o tai yra nepagrįstai ilgai.


title: Byla C-492/15: 2016 m. birželio 21 d. Teisingumo Teismo trečiosios kolegijos pirmininko nutartis byloje (Oberster Gerichtshof (Austrija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) R/S, T

text:
               5.9.2016

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 326/19

         2016 m. birželio 21 d. Teisingumo Teismo trečiosios kolegijos pirmininko nutartis byloje (Oberster Gerichtshof (Austrija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) R/S, T

   (Byla C-492/15) (1)

   (2016/C 326/34)
   Proceso kalba: vokiečių
   Teisingumo Teismo trečiosios kolegijos pirmininkas nutartimi nurodė išbraukti bylą iš registro.

      (1)  OL C 398, 2015 11 30.


title: Sujungtos bylos C-55/11, C-57/11 ir C-58/11: 2012 m. liepos 12 d. Teisingumo Teismo (ketvirtoji kolegija) sprendimas byloje ( Tribunal Supremo (Ispanija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Vodafone España, SA prieš Ayuntamiento de Santa Amalia (C-55/11), Ayuntamiento de Tudela (C-57/11) ir France Telecom España SA prieš Ayuntamiento de Torremayor (C-58/11) (Direktyva 2002/20/EB — Elektroninių ryšių tinklai ir paslaugos — Leidimas — 13 straipsnis — Mokesčiai už naudojimo teises ir teises įrengti įrenginius)

text:
               22.9.2012

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 287/8

         2012 m. liepos 12 d. Teisingumo Teismo (ketvirtoji kolegija) sprendimas byloje (Tribunal Supremo (Ispanija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Vodafone España, SA prieš Ayuntamiento de Santa Amalia (C-55/11), Ayuntamiento de Tudela (C-57/11) ir France Telecom España SA prieš Ayuntamiento de Torremayor (C-58/11)

   (Sujungtos bylos C-55/11, C-57/11 ir C-58/11) (1)

   (Direktyva 2002/20/EB - Elektroninių ryšių tinklai ir paslaugos - Leidimas - 13 straipsnis - Mokesčiai už naudojimo teises ir teises įrengti įrenginius)
   2012/C 287/13
   Proceso kalba: ispanų

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Tribunal Supremo

      Šalys pagrindinėje byloje

      Ieškovės: Vodafone España, SA (C-55/11 ir C-57/11), France Telecom España SA (C-58/11)

      Atsakovės: Ayuntamiento de Santa Amalia (C-55/11), Ayuntamiento de Tudela (C-57/11), Ayuntamiento de Torremayor (C-58/11)

      Dalykas

   Prašymas priimti prejudicinį sprendimą — Tribunal Supremo — 2002 m. kovo 7 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2002/20/EB dėl elektroninių ryšių tinklų ir paslaugų leidimo (Leidimų direktyva) (OL L 108, p. 21; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 13 sk., 29 t., p. 337) 13 straipsnio išaiškinimas — Mokesčiai už naudojimosi teises ir teises įrengti įrenginius — Valstybinė savivaldybės nuosavybė

      Rezoliucinė dalis

               1.

               2002 m. kovo 7 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2002/20/EB dėl elektroninių ryšių tinklų ir paslaugų leidimo (Leidimų direktyva) 13 straipsnis aiškintinas taip, kad juo draudžiama mokesčius už teises įrengti įrenginius ant valstybinės ar privačios nuosavybės, virš jos ar po ja taikyti operatoriams, kurie, nors nėra šių įrenginių savininkai, juos naudoja judriosios telefonijos paslaugoms teikti.

               2.

               Direktyvos 2002/20 13 straipsnis yra tiesiogiai veikiantis, todėl privatūs asmenys turi teisę juo tiesiogiai remtis nacionaliniame teisme ginčydami šio straipsnio neatitinkančio viešosios valdžios institucijos sprendimo taikymą.

      (1)  OL C 139, 2011 5 7.


title: Byla T-580/15: 2015 m. spalio 6 d. pareikštas ieškinys byloje Flamagas/VRDT – MatMind (CLIPPER)

text:
               1.2.2016

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 38/62

         2015 m. spalio 6 d. pareikštas ieškinys byloje Flamagas/VRDT – MatMind (CLIPPER)

   (Byla T-580/15)
   (2016/C 038/84)
   Kalba, kuria surašytas ieškinys: anglų

      Šalys

      Ieškovė: Flamagas, SA (Barselona, Ispanija), atstovaujama advokatų I. Valdelomar Serrano, G. Hinarejos Mulliez ir D. Gabarre Armengol

      Atsakovė: Vidaus rinkos derinimo tarnyba (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui) (VRDT)

      Kita procedūros Apeliacinėje taryboje šalis: MatMind Srl (Formello, Italija)

      Su procedūra VRDT susijusi informacija

      Prekių ženklo, dėl kurio kilo ginčas, savininkė: ieškovė

      Prekių ženklas, dėl kurio kilo ginčas: erdvinis Bendrijos prekių ženklas (Žiebtuvėlio forma, kurioje yra žodinis elementas „CLIPPER“) – Bendrijos prekių ženklas Nr. 4 758 652

      Procedūra VRDT: registracijos pripažinimo negaliojančia procedūra

      Ginčijamas sprendimas: 2015 m. liepos 30 d. VRDT pirmosios apeliacinės tarybos sprendimas byloje R 924/2013-1

      Reikalavimai

   Ieškovė Bendrojo Teismo prašo:

               —

               panaikinti ginčijamą sprendimą,

               —

               patvirtinti 2013 m. kovo 22d. Anuliavimų skyriaus sprendimą byloje Nr. C 5642 prieš Bendrijos prekių ženklo Nr. 4 758 652 registraciją,

               —

               priteisti iš kitos procedūros Apeliacinėje taryboje šalies bylinėjimosi išlaidas.

      Pagrindai, kuriais remiamasi

               —

               Reglamento Nr. 207/2009 7 straipsnio 1 dalies a punkto pažeidimas,

               —

               Reglamento Nr. 207/2009 7 straipsnio 1 dalies b punkto pažeidimas,

               —

               Reglamento Nr. 207/2009 7 straipsnio 1 dalies e punkto ii papunkčio pažeidimas.


title: Byla F-39/15: 2016 m. birželio 15 d. Tarnautojų teismo (trečioji kolegija) nutartis byloje Marinozzi/Komisija (Viešoji tarnyba — Sutartininkai — Pensijos — Nacionalinių teisių į pensiją pervedimas — Pasiūlymai dėl papildomo pensijų draudimo stažo apskaičiavimo — Aktas, kuris nėra priimtas asmens nenaudai — Ieškinio nepriimtinumas — Prašymas priimti sprendimą nepradedant bylos nagrinėti iš esmės — Procedūros reglamento 83 straipsnis)

text:
               7.11.2016

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 410/40

         2016 m. birželio 15 d. Tarnautojų teismo (trečioji kolegija) nutartis byloje Marinozzi/Komisija

   (Byla F-39/15) (1)

   ((Viešoji tarnyba - Sutartininkai - Pensijos - Nacionalinių teisių į pensiją pervedimas - Pasiūlymai dėl papildomo pensijų draudimo stažo apskaičiavimo - Aktas, kuris nėra priimtas asmens nenaudai - Ieškinio nepriimtinumas - Prašymas priimti sprendimą nepradedant bylos nagrinėti iš esmės - Procedūros reglamento 83 straipsnis))
   (2016/C 410/71)
   Proceso kalba: prancūzų

      Šalys

      Ieškovas: Gabrio Marinozzi (Santo Domingo, Dominikos Respublika), atstovaujamas advokatų J.-N. Louis ir N. de Montigny

      Atsakovė: Europos Komisija, atstovaujama iš pradžių J. Currall ir G. Gattinara, vėliau – G. Gattinara ir galiausiai G. Gattinara ir F. Simonetti

      Bylos dalykas

   Prašymas panaikinti pasiūlymą perkelti ieškovo teises į pensiją į Sąjungos pensijų sistemą, kuriai taikomos naujosios 2011 m. kovo 3 d. Pareigūnų tarnybos nuostatų VIII priedo 11 straipsnio 2 dalies nuostatos.

      Rezoliucinė dalis

               1.

               Atmesti ieškinį.

               2.

               Gabrio Marinozzi padengia savo ir Europos Komisijos patirtas bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 178, 2015 6 1, p. 27.


title: Byla F-19/05 2006 m. birželio 28 d. Tarnautojų teismo (antroji kolegija) sprendimas Sanchez Ferriz prieš Komisiją (Pareigūnai — Tarnybinės veiklos vertinimo ataskaita — 2003 metų tarnybinės veiklos vertinimas)

text:
               12.8.2006

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 190/32

         2006 m. birželio 28 d. Tarnautojų teismo (antroji kolegija) sprendimas Sanchez Ferriz prieš Komisiją

   (Byla F-19/05) (1)

   (Pareigūnai - Tarnybinės veiklos vertinimo ataskaita - 2003 metų tarnybinės veiklos vertinimas)
   (2006/C 190/58)
   Proceso kalba: prancūzų
   Šalys

      Ieškovas: Carlos Sanchez Ferriz (Briuselis, Belgija), atstovaujamas pradžioje advokatų G. Bouneou ir F. Frabetti, vėliau — tik F. Frabetti

      Atsakovė: Europos Bendrijų Komisija, atstovaujama G. Berscheid ir L. Lozano Palacios
   Bylos dalykas
   Panaikinti 2003 metų tarnybinės veiklos vertinimą tiek, kiek jis susijęs su ieškovu, arba, nepatenkinus šio reikalavimo, panaikinti ieškovo 2003 metų tarnybinės veiklos vertinimo ataskaitą.
   Sprendimo rezoliucinė dalis

               1.

               Atmesti ieškinį.

               2.

               Kiekviena šalis padengia savo bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 155, 2005 6 25.


title: Byla T-313/04 Hewlet-Packard GmbH 2004 m. liepos 30 d. pareikštas ieškinys Europos Bendrijų Komisijai

text:
               23.10.2004

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 262/45

         Hewlet-Packard GmbH 2004 m. liepos 30 d. pareikštas ieškinys Europos Bendrijų Komisijai
   (Byla T-313/04)
   (2004/C 262/86)
   Bylos kalba: vokiečių
   2004 m. liepos 30 d. Europos Bendrijų Pirmosios instancijos teisme buvo pareikštas Hewlet-Packard GmbH, įsteigtos Böblingen (Vokietija), atstovaujamos advokatų Fabienne Boulanger, Marius Mrozek ir Michael Tervooren, ieškinys Europos Bendrijų Komisijai.
   Pareiškėjas Pirmosios instancijos teismo prašo:

               —

               panaikinti 2004 m. balandžio 7 d. Komisijos sprendimą REM 06/02, nustatantį, kad tam tikru atveju kompensacija yra nepagrįsta.

         Teisiniai pagrindai ir pagrindiniai argumentai
   1995 m. gruodžio 21 d. pareiškėjas iš savo muitinės sandėlio paleido į laisvą apyvartą Bendrijoje prekes (spausdintuvus ir spausdintuvų kasetes), kurių kilmės šalis yra Singapūras. Dėl šio prekių paleidimo į laisvą apyvartą atsirado prievolė sumokėti muito mokestį. Pareiškėjo teigimu, prekės buvo paleisto į apyvartą 1995 m. gruodžio 21 d., kad būtų galima pasinaudoti iki 1995 m. gruodžio 31 d. galiojusiais lengvatiniais muito tarifais. Kitaip, pagal tuo metu galiojusias teisės normas nuo 1996 m. sausio 1 d. paleidimui į rinką būtų taikomas didesnis muito tarifas nei Reglamentas Nr. 3009/95 (1) nustatė, kad prekės, priskiriamos tai pačiai muito tarifo pozicijai kaip ir pareiškėjo prekės, nuo 1996 m. sausio 1 d. atleidžiamos nuo muito mokesčio.
   1996 m. lapkritį pareiškėjas paprašė Vokietijos muitinės tarnybų kompensuoti reikalaujamą sumą. Šis prašymas buvo atmestas. Pareiškėjo sutikimu Vokietijos muitinės tarnybos perdavė bylą Komisijai.
   Pareiškėjas remiasi Muitų kodekso 239 straipsniu ir tvirtina, kad Komisija, vėluodama paskelbti Reglamentą Nr. 3009/95 ir laiku apie ji pranešti, sąmoningai nustatydama ankstesnę jo datą ir remdamasi tik 1996 m. vasario 21 d. paskelbtu 1995 m. gruodžio 22 d. Tarybos reglamentu Nr. 3093/95 (2), pažeidė Bendrijos institucijų veiksmų prognozavimo reikalavimą ir teisinio tikrumo principą.
   Be to, pareiškėjas teigia, kad buvo pažeistas Tarybos reglamento Nr. 2658/87 (3) 12 straipsnis, nustatantis, kad galutinis kombinuotosios nomenklatūros variantas kitiems metams turėtų būti paskelbiamas iki einamųjų metų spalio 31 d. Reglamento tikslas –patikimai informuoti ūkio subjektus apie numatomas finansines pasekmes, ir taip suteikti Bendrijos piliečiams galimybę kurti patikimus planus tam, kad jie savo veiksmus orientuotų į šiuos planus.
   Be to, pareiškėjas tvirtina, kad Komisija pažeidė rūpestingumo pareigą jo atžvilgiu, kadangi ji laiku neatkreipė jo dėmesio į numatomą pakartotinį kombinuotosios nomenklatūros pakeitimą. Komisija, priimdama ginčijamą sprendimą, rėmėsi objektyviai neegzistuojančiomis aplinkybėmis. Todėl ji pažeidė jai šiose ribose priklausančią diskrecijos ir vertinimo teisę pareiškėjo nenaudai. Galiausiai pareiškėjas tvirtina, kad jo veiksmai nebuvo akivaizdžiai nerūpestingi ir kad jis neturėjo nesąžiningų ketinimų.

      (1)  1995 m. gruodžio 22 d. Komisijos reglamentas (EB) Nr. 3009/95, iš dalies pakeičiantis Tarybos reglamento (EEB) Nr. 2658/87 dėl tarifų ir statistinės prekių nomenklatūros bei dėl Bendrojo muitų tarifo I priedą (OL L 319, p. 1).

      (2)  1995 m. gruodžio 22 d. Tarybos reglamentas (EB) Nr. 3093/95, nustatantis muitų normas, kurias Bendrija turi taikyti pasibaigus deryboms dėl GATT XXIV.6 straipsnio po Austrijos, Suomijos ir Švedijos įstojimo į Europos Sąjungą (OL L 334, p. 1).

      (3)  1987 m. liepos 23 d. Tarybos reglamentas (EEB) Nr. 2658/87 dėl tarifų ir statistinės prekių nomenklatūros bei dėl Bendrojo muitų tarifo (OL L 256, p.1).


title: Byla C-231/15: 2016 m. spalio 13 d. Teisingumo Teismo (antroji kolegija) sprendimas byloje (Sąd Najwyższy (Lenkija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Prezes Urzędu Komunikacji Elektronicznej, Petrotel sp. z o.o. w Płocku/Polkomtel sp. z o.o. (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą — Elektroninių ryšių tinklai ir paslaugos — Direktyva 2002/21/EB — 4 straipsnio 1 dalis — Teisė apskųsti nacionalinės reguliavimo institucijos sprendimą — Veiksmingas apskundimo mechanizmas — Nacionalinės reguliavimo institucijos sprendimo palikimas galioti, kol nagrinėjamas skundas — Nacionalinio teismo sprendimo, kuriuo panaikinamas nacionalinės reguliavimo institucijos sprendimas, pasekmės laiko atžvilgiu — Galimybė panaikinti nacionalinės reguliavimo institucijos sprendimą atgaline data — Teisinio saugumo ir teisėtų lūkesčių apsaugos principai)

text:
               12.12.2016

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 462/5

         2016 m. spalio 13 d. Teisingumo Teismo (antroji kolegija) sprendimas byloje (Sąd Najwyższy (Lenkija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Prezes Urzędu Komunikacji Elektronicznej, Petrotel sp. z o.o. w Płocku/Polkomtel sp. z o.o.

   (Byla C-231/15) (1)

   ((Prašymas priimti prejudicinį sprendimą - Elektroninių ryšių tinklai ir paslaugos - Direktyva 2002/21/EB - 4 straipsnio 1 dalis - Teisė apskųsti nacionalinės reguliavimo institucijos sprendimą - Veiksmingas apskundimo mechanizmas - Nacionalinės reguliavimo institucijos sprendimo palikimas galioti, kol nagrinėjamas skundas - Nacionalinio teismo sprendimo, kuriuo panaikinamas nacionalinės reguliavimo institucijos sprendimas, pasekmės laiko atžvilgiu - Galimybė panaikinti nacionalinės reguliavimo institucijos sprendimą atgaline data - Teisinio saugumo ir teisėtų lūkesčių apsaugos principai))
   (2016/C 462/06)
   Proceso kalba: lenkų

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Sąd Najwyższy

      Šalys pagrindinėje byloje

      Ieškovės: Prezes Urzędu Komunikacji Elektronicznej, Petrotel sp. z o.o. w Płocku

      Atsakovė: Polkomtel sp. z o.o.

      Rezoliucinė dalis

   2002 m. kovo 7 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2002/21/EB dėl elektroninių ryšių tinklų ir paslaugų bendrosios reguliavimo sistemos (Pagrindų direktyva), iš dalies pakeistos 2009 m. lapkričio 25 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2009/140/EB, 4 straipsnio 1 dalies pirmos pastraipos pirmąjį ir trečiąjį sakinius bei antrą pastraipą, siejamus su Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijos 47 straipsniu, reikia aiškinti taip, kad skundą dėl nacionalinės reguliavimo institucijos sprendimo nagrinėjantis nacionalinis teismas turi turėti teisę panaikinti šį sprendimą atgaline data, jei nusprendžia, kad tai būtina norint užtikrinti skundą pateikusios įmonės teisių veiksmingą apsaugą.

      (1)  OL C 294, 2015 9 7.


title: Byla C-371/08: 2011 m. gruodžio 8 d. Teisingumo Teismo (pirmoji kolegija) sprendimas byloje ( Verwaltungsgerichtshof Baden-Württemberg (Vokietija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Nural Ziebell, anksčiau Nural Örnek prieš Land Baden-Württemberg (EEB ir Turkijos asociacijos susitarimas — Laisvas darbuotojų judėjimas — Asociacijos tarybos sprendimo Nr. 1/80 7 straipsnio pirmos pastraipos antra įtrauka ir 14 straipsnio 1 dalis — Direktyvos 64/221/EEB, 2003/109/EB ir 2004/38/EB — Turkijos piliečio, gimusio priimančiosios valstybės narės teritorijoje ir čia nepertraukiamai gyvenusio daugiau nei 10 metų kaip darbuotojo turko vaikas, teisė į gyvenimą šalyje — Bausmės už nusikalstamas veikas — Sprendimo išsiųsti teisėtumas — Sąlygos)

text:
               4.2.2012

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 32/2

         2011 m. gruodžio 8 d. Teisingumo Teismo (pirmoji kolegija) sprendimas byloje (Verwaltungsgerichtshof Baden-Württemberg (Vokietija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Nural Ziebell, anksčiau Nural Örnek prieš Land Baden-Württemberg

   (Byla C-371/08) (1)

   (EEB ir Turkijos asociacijos susitarimas - Laisvas darbuotojų judėjimas - Asociacijos tarybos sprendimo Nr. 1/80 7 straipsnio pirmos pastraipos antra įtrauka ir 14 straipsnio 1 dalis - Direktyvos 64/221/EEB, 2003/109/EB ir 2004/38/EB - Turkijos piliečio, gimusio priimančiosios valstybės narės teritorijoje ir čia nepertraukiamai gyvenusio daugiau nei 10 metų kaip darbuotojo turko vaikas, teisė į gyvenimą šalyje - Bausmės už nusikalstamas veikas - Sprendimo išsiųsti teisėtumas - Sąlygos)
   2012/C 32/03
   Proceso kalba: vokiečių

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Verwaltungsgerichtshof Baden-Württemberg

      Šalys pagrindinėje byloje

      Ieškovas: Nural Ziebell, anksčiau Nural Örnek

      Atsakovė: Land Baden-Württemberg

      Dalykas

   Prašymas priimti prejudicinį sprendimą — Verwaltungsgerichtshof Baden-Württemberg (Vokietija) — 1980 m. rugsėjo 19 d. Asociacijos tarybos sprendimo Nr. 1/80 dėl Europos ekonominės bendrijos ir Turkijos asociacijos plėtros 14 straipsnio 1 dalies išaiškinimas — 2004 m. balandžio 29 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2004/38/EB dėl Sąjungos piliečių ir jų šeimos narių teisės laisvai judėti ir gyventi valstybių narių teritorijoje, iš dalies keičiančios Reglamentą (EEB) Nr. 1612/68 ir panaikinančios Direktyvas 64/221/EEB, 68/360/EEB, 72/194/EEB, 73/148/EEB, 75/34/EEB, 75/35/EEB, 90/364/EEB, 90/365/EEB ir 93/96/EEB (OL L 158, p. 77; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 5 sk., 5 t., p. 46), 28 straipsnio 3 dalies a punkto, leidžiančio išsiųsti Sąjungos piliečius iš šalies tik dėl svarbių visuomenės saugumo priežasčių, taikymo srities išplėtimas Turkijos piliečių atžvilgiu — Sprendimas išsiųsti iš šalies, priimtas po to, kai Vokietijoje gimusio ir 34 metus čia gyvenusio Turkijos piliečio atžvilgiu buvo priimti keli apkaltinamieji nuosprendžiai.

      Rezoliucinė dalis

   1980 m. rugsėjo 19 d. Sprendimo Nr. 1/80 dėl asociacijos plėtros, priimto Asociacijos tarybos, įsteigtos Susitarimu, įsteigiančiu Europos ekonominės bendrijos ir Turkijos asociaciją, kurį 1963 m. rugsėjo 12 d. Ankaroje pasirašė Turkijos Respublika bei Europos ekonominės bendrijos valstybės narės ir Bendrija ir kuris pastarosios vardu buvo sudarytas, aprobuotas bei patvirtintas 1963 m. gruodžio 23 d. Tarybos sprendimu 64/732/EEB, 14 straipsnio 1 dalis turi būti aiškinama taip:

               —

               šia nuostata Turkijos piliečiams suteiktos apsaugos nuo išsiuntimo taikymo sritis nėra tokia pati kaip tos, kuri suteikta Sąjungos piliečiams pagal 2004 m. balandžio 29 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2004/38/EB dėl Sąjungos piliečių ir jų šeimos narių teisės laisvai judėti ir gyventi valstybių narių teritorijoje, iš dalies keičiančios Reglamentą (EEB) Nr. 1612/68 ir panaikinančios Direktyvas 64/221/EEB, 68/360/EEB, 72/194/EEB, 73/148/EEB, 75/34/EEB, 75/35/EEB, 90/364/EEB, 90/365/EEB ir 93/96/EEB, 28 straipsnio 3 dalies a punktą, todėl šiems piliečiams skirto apsaugos nuo išsiuntimo režimo negalima mutatis mutandis taikyti siekiant nustatyti Sprendimo Nr. 1/80 14 straipsnio 1 dalies prasmę ir taikymo sritį,

               —

               šia Sprendimo Nr. 1/80 nuostata nedraudžiama, kad Turkijos piliečio, kuris naudojasi šio sprendimo 7 straipsnio pirmos pastraipos antra įtrauka jam suteiktomis teisėmis, atžvilgiu būtų imtasi viešosios tvarkos priežastimis pagrįstos išsiuntimo priemonės, jeigu suinteresuotojo asmens elgesys tuo metu kelia realią ir pakankamai rimtą grėsmę pagrindiniam priimančiosios valstybės narės visuomenės interesui ir ši priemonė yra būtina siekiant apsaugoti tokį interesą. Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas, atsižvelgdamas į visus svarbius atitinkamo Turkijos piliečio padėtį apibūdinančius veiksnius, turi įvertinti, ar tokia priemonė turi teisinį pateisinimą pagrindinėje byloje.

      (1)  OL C 285, 2008 11 8.


title: Byla T-388/04  2006 m. balandžio 5 d.  Pirmosios instancijos teismo sprendimas  Kachakil Amar prieš VRDT  (Bendrijos prekių ženklas — Vaizdinis prekių ženklas, sudarytas iš išilginės linijos, pasibaigiančios trikampiu — Atsisakymas įregistruoti — Skiriamojo požymio nebuvimas — Skiriamojo požymio įgijimas naudojant)

text:
               3.6.2006

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 131/40

         2006 m. balandžio 5 d. Pirmosios instancijos teismo sprendimas Kachakil Amar prieš VRDT

   (Byla T-388/04) (1)

   (Bendrijos prekių ženklas - Vaizdinis prekių ženklas, sudarytas iš išilginės linijos, pasibaigiančios trikampiu - Atsisakymas įregistruoti - Skiriamojo požymio nebuvimas - Skiriamojo požymio įgijimas naudojant)
   (2006/C 131/74)
   Proceso kalba: ispanų
   Šalys

      Ieškovas: Habib Kachakil Amar (Valence, Ispanija), atstovaujamas advokato J. C. Heder

      Atsakovė: Vidaus rinkos derinimo tarnyba (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui), atstovaujama O. Mondéjar
   Bylos dalykas
   Ieškinys, pateiktas dėl 2004 m. liepos 20 d. VRDT pirmosios apeliacinės tarybos sprendimo (R 175/2004–1) atsisakyti įregistruoti vaizdinį prekių ženklą „Išilginė linija, pasibaigianti trikampiu“ Bendrijos prekių ženklu
   Sprendimo rezoliucinė dalis

               1.

               Atmesti ieškinį.

               2.

               Priteisti iš ieškovo bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 284, 2004 11 20.


title: Byla T-199/14: 2015 m. spalio 29 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Vanbreda Risk & Benefits/Komisija (Viešosios paslaugų sutartys — Konkurso procedūra — Turto ir asmenų draudimo paslaugų teikimas — Dalyvio pasiūlymo atmetimas — Sutarties sudarymas su kitu dalyviu — Vienodas požiūris — Pakankamai akivaizdus teisės normos, suteikiančios teisių privatiems asmenims, pažeidimas — Deliktinė atsakomybė — Prarasta galimybė — Tarpinis sprendimas)

text:
               21.12.2015

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 429/19

         2015 m. spalio 29 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Vanbreda Risk & Benefits/Komisija

   (Byla T-199/14) (1)

   ((Viešosios paslaugų sutartys - Konkurso procedūra - Turto ir asmenų draudimo paslaugų teikimas - Dalyvio pasiūlymo atmetimas - Sutarties sudarymas su kitu dalyviu - Vienodas požiūris - Pakankamai akivaizdus teisės normos, suteikiančios teisių privatiems asmenims, pažeidimas - Deliktinė atsakomybė - Prarasta galimybė - Tarpinis sprendimas))
   (2015/C 429/25)
   Proceso kalba: prancūzų

      Šalys

      Ieškovė: Vanbreda Risk & Benefits (Antverpenas, Belgija), iš pradžių atstovaujama advokatų P. Teerlinck ir P. de Bandt, vėliau advokatų P. Teerlinck, P. de Bandt ir M. Gherghinaru

      Atsakovė: Europos Komisija, atstovaujama S. Delaude ir L. Cappelletti

      Dalykas

   Pirma, prašymas panaikinti 2014 m. sausio 30 d. sprendimą, kuriuo Komisija atmetė ieškovės pasiūlymą, pateiktą dėl konkurso OIB.DR.2/PO/2013/062/591, susijusio su turto ir asmenų draudimu (OL 2013/S 155-269617), 1 dalies ir sudarė sutartį dėl šios dalies su kita bendrove, ir, antra, prašymas atlyginti žalą.

      Rezoliucinė dalis

               1.

               Panaikinti 2014 m. sausio 30 d. sprendimą, kuriuo Europos Komisija atmetė Vanbreda Risk & Benefits pasiūlymą dėl 1 dalies, pateiktą per konkursą OIB.DR.2/PO/2013/062/591, susijusį su turto ir asmenų draudimu (JO 2013/S 155-269617), ir sudarė sutartį dėl šios dalies su kita bendrove.

               2.

               Europos Sąjunga turi atlyginti Vanbreda Risk & Benefits žalą, patirtą dėl galimybės sudaryti minėtą sutartį ir galimybės remtis atitinkama sutarties sudarymo patirtimi praradimo.

               3.

               Atmesti likusią reikalavimo atlyginti žalą dalį.

               4.

               Šalys per šešis mėnesius nuo šio sprendimo paskelbimo pateikia Bendrajam Teismui bendru sutarimu nustatytą atlygintinos žalos sumą.

               5.

               Šalims nesusitarus, jos per tą patį terminą pateikia Bendrajam Teismui jų reikalaujamas sumas.

               6.

               Atidėti klausimo dėl bylinėjimosi išlaidų nagrinėjimą.

      (1)  OL C 159, 2014 5 26.


title: Byla F-114/10: 2010 m. lapkričio 4 d. pareikštas ieškinys byloje Bowles ir kt. prieš ECB

text:
               19.2.2011

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 55/37

         2010 m. lapkričio 4 d. pareikštas ieškinys byloje Bowles ir kt. prieš ECB

   (Byla F-114/10)
   2011/C 55/69
   Proceso kalba: prancūzų

      Šalys

      Ieškovai: Carlos Bowles ir kt. (Frankfurtas prie Maino, Vokietija), atstovaujami advokatų L. Levi ir M. Vandenbussche

      Atsakovas: Europos centrinis bankas

      Ginčo dalykas bei aprašymas

   Ieškovų 2010 m. sausio ir tolimesnių mėnesių darbo užmokesčio lapelių panaikinimas tiek, kiek juose taikomas darbo užmokesčio padidinimas 2 % po to, kai buvo patikslinti darbo užmokesčiai už 2010 m. ir ieškovų patirtos turtinės žalos kompensavimas.

      Ieškovų reikalavimai

               —

               Panaikinti 2010 m. sausio ir tolimesnių mėnesių darbo užmokesčio lapelius tiek, kiek juose taikomas darbo užmokesčio padidinimas 2 % tam, kad būtų pritaikytas 2,1 % dydžio padidinimas, apskaičiuotas remiantis Komisijoje atliktu 3,6 % patikslinimu.

               —

               Prireikus, panaikinti sprendimus atmesti ieškovų pateiktus prašymus dėl pakartotinio nagrinėjimo ir skundus.

               —

               Nurodyti atlyginti ieškovams turtinę žalą, kurią sudaro skirtumas tarp nuo 2010 m. sausio mėn. neteisėtai taikyto 2 % dydžio darbo užmokesčio padidinimo ir 2,1 % dydžio darbo užmokesčio padidinimo, į kurį jie turi teisę, t. y. darbo užmokesčio padidinimas 0,1 % per mėnesį nuo 2010 m. sausio mėn. ir visos kitos finansinės pasekmės (įskaitant teises į pensiją). Šioms sumoms turi būti taikomos palūkanos nuo tada, kai jos turėjo būti sumokėtos iki faktinio sumokėjimo dienos, apskaičiuotos pagal Europos centrinio banko pagrindinėms refinansavimo operacijoms nustatytą procentinę normą, taikytiną aptariamu laikotarpiu, pridedant du procentinius punktus.

               —

               Nurodyti atlyginti jų perkamajai galiai padarytą žalą, preliminariai laikant, kad ex aequo et bono kiekvienam ieškovui padaryta 5 000 eurų žala.

               —

               Nurodyti atlyginti jų patirtą neturtinę žalą, laikant, kad ex aequo et bono kiekvienam ieškovui padaryta 5 000 eurų žala.

               —

               Priteisti iš Europos centrinio banko bylinėjimosi išlaidas.


title: Byla C-331/13: 2014 m. spalio 15 d. Teisingumo Teismo (didžioji kolegija) sprendimas byloje ( Tribunalul Sibiu (Rumunija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Ilie Nicolae Nicula/Administraţia Finanţelor Publice a Municipiului Sibiu, Administraţia Fondului pentru Mediu (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą — Pažeidžiant Sąjungos teisę valstybės narės surinktų mokesčių grąžinimas)

text:
               22.12.2014

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 462/7

         2014 m. spalio 15 d. Teisingumo Teismo (didžioji kolegija) sprendimas byloje (Tribunalul Sibiu (Rumunija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Ilie Nicolae Nicula/Administraţia Finanţelor Publice a Municipiului Sibiu, Administraţia Fondului pentru Mediu

   (Byla C-331/13) (1)

   ((Prašymas priimti prejudicinį sprendimą - Pažeidžiant Sąjungos teisę valstybės narės surinktų mokesčių grąžinimas))
   (2014/C 462/12)
   Proceso kalba: rumunų

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Tribunalul Sibiu

      Šalys pagrindinėje byloje

      Ieškovas: Ilie Nicolae Nicula

      Atsakovės: Administraţia Finanţelor Publice a Municipiului Sibiu, Administraţia Fondului pentru Mediu

      Rezoliucinė dalis

   Sąjungos teisė turi būti aiškinama taip, kad ja draudžiama pažeidžiant Sąjungos teisę surinkto mokesčio grąžinimo sistema, kaip antai nagrinėjama pagrindinėje byloje.

      (1)  OL C 260, 2013 9 7.


title: Byla T-395/13: 2013 m. liepos 31 d. pareikštas ieškinys byloje Miettinen prieš Tarybą

text:
               21.9.2013

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 274/23

         2013 m. liepos 31 d. pareikštas ieškinys byloje Miettinen prieš Tarybą

   (Byla T-395/13)
   2013/C 274/38
   Proceso kalba: anglų

      Šalys

      Ieškovas: Samuli Miettinen (Espas, Suomija), atstovaujamas advokatų O. Brouwer ir E. Raedts

      Atsakovė: Europos Sąjungos Taryba

      Reikalavimai

   Ieškovas Bendrojo Teismo prašo:

               Panaikinti 2013 m. gegužės 21 d. Tarybos sprendimą, kuriuo atsisakoma leisti susipažinti su visu dokumento Nr. 12979/12 turiniu remiantis 2001 m. gegužės 30 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentu (EB) Nr. 1049/2001 dėl galimybės visuomenei susipažinti su Europos Parlamento, Tarybos ir Komisijos dokumentais (OL L 145, p. 43; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 1 sk., 3 t., p. 331), kuris ieškovui buvo perduotas laiške „06/c/02/1 3“ (skundžiamas sprendimas), bei 2013 m. liepos 13 d. pakartotinį atsisakymą.

               Priteisti iš atsakovės bylinėjimosi išlaidas pagal Bendrojo Teismo procedūros reglamento 87 straipsnį, taip pat tas, kurias patirs bet kuri įstojusi į bylą šalis.

      Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

   Grįsdamas ieškinį ieškovas remiasi dviem pagrindais.
   Pirmasis ieškinio pagrindas, susijęs su Reglamento (EB) Nr. 1049/2001 4 straipsnio 2 dalies antros įtraukos ir 3 dalies pirmos pastraipos pažeidimu, nes skundžiamas sprendimas pagrįstas šių nuostatų, atitinkamai susijusių su teismo proceso ir teisinės nuomonės apsauga ir vykstančios sprendimo priėmimo procedūros apsauga, neteisingu aiškinimu ir taikymu:

               pirma, Tarybai nepavyko įrodyti, kad atskleidus dokumentą Nr. 12979/12 sumažėtų jos teisės tarnybos galimybės ginti ją per ateityje vyksiančias teisminius procesus ir tai neigiamai paveiktų teisėkūros procesą;

               antra, Taryba teisės požiūriu neįrodė, kad dokumentas Nr. 12979/12 yra ypač jautrus ir (arba) plačios taikymo srities, o tai galėtų būti pagrindu atmesti prezumpciją, pagal kurią teisinės nuomonės, pateiktos vykstant teisėkūros procesui, yra skelbtinos;

               trečia, Tarybos nurodyta žala yra visiškai hipotetinė; ji nepagrįsta nei faktinėmis, nei teisinėmis aplinkybėmis, atsižvelgiant į tai, kad dokumente Nr. 12979/12 esančios nuomonės turinys jau buvo viešojoje sferoje tuo metu, kai buvo priimtas skundžiamas sprendimas.

               ketvirta, Taryba nesirėmė viršesnio viešojo intereso kriterijumi, kai nurodydama 4 straipsnio 3 dalies pirmą pastraipą ji nustatė tik su jos sprendimo priėmimo procesu kilsiančius pavojus, o ne šio atskleidimo teigiamas pasekmes, be kita ko, jos sprendimo priėmimo proceso teisėtumui ir kad ji šiuo kriterijumi nesirėmė ir nurodydama 4 straipsnio 2 dalies antrą įtrauką.

         Antrasis ieškinio pagrindas susijęs su pareigos pateikti tinkamus motyvus, kaip tai suprantama pagal SESV 296 straipsnį, pažeidimu, nes Taryba nesilaikė savo pareigos pakankamai ir tinkamai motyvuoti skundžiamą sprendimą.


title: Byla C-487/04 Europos Bendrijų Komisijos 2004 m. lapkričio 25 d. pareikštas ieškinys Italijos Respublikai

text:
               5.2.2005

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 31/9

         Europos Bendrijų Komisijos 2004 m. lapkričio 25 d. pareikštas ieškinys Italijos Respublikai
   (Byla C-487/04)
   (2005/C 31/19)
   Proceso kalba: italų
   2004 m. lapkričio 25 d. Europos Bendrijų Teisingumo Teisme buvo pareikštas Europos Bendrijų Komisijos, atstovaujamos C. Cattabriga ir A. Bordes, ieškinys Italijos Respublikai.
   Ieškovas Teisingumo Teismo prašo:

               —

               Nuspręsti, kad vienašališkai sukurdama tam tikram naudojimui skirtą pieno miltelių kilmės žymėjimo sistemą, kuri nėra numatyta visiškai suderintoje šiam sektoriui taikomoje Bendrijos teisėje, Italijos Respublika neįvykdė savo įsipareigojimų, kurie jai tenka pagal 1999 m. gegužės 17 d. Tarybos reglamentą (EB) Nr. 1255/1999 (1) dėl bendro pieno ir pieno produktų rinkos organizavimo ir 1999 m. gruodžio 17 d. Komisijos reglamentą (EB) Nr. 2799/1999 (2) nustatantį išsamias Reglamento (EB) Nr. 1255/1999 taikymo taisykles, susijusias su pagalbos už pašarams skirtą nugriebtą pieną ir nugriebto pieno miltelius suteikimu ir šių nugriebto pieno miltelių pardavimu;

               —

               priteisti iš Italijos Respublikos bylinėjimosi išlaidas.

         Teisiniai pagrindai ir pagrindiniai argumentai

               1.

               Siekiant išvengti piktnaudžiavimo įsisavinant pagalbą pašarams skirtiems nugriebto pieno milteliams, Reglamentai (EB) Nr. 1255/1999 ir (EB) Nr. 2799/1999 sukuria struktūrizuotą mechanizmą šį produktą naudojančioms įmonėms kontroliuoti. Palikdamas valstybėms narėms teisę sukurti papildomas kontrolės priemones siekiant užtikrinti su pagalbos suteikimu susijusių nuostatų laikymąsi, šis mechanizmas visgi neleidžia sukurti papildomų ir kitokių įpareigojimų šio sektoriaus subjektams nei tie, kurias pagalbą gaunančioms įmonėms nustato Reglamentas Nr. 2799/1999.

               2.

               Manytina, kad valstybės narės neturi teisės vienašališkai nustatyti pieno miltelių sudėtį liečiančių sąlygų, kurias apibrėžia Reglamentas Nr. 2799/1999, tokių kaip pridėti spalvotų žymėjimo medžiagų, kurių tikslas yra įrodyti, kad produktas skirtas pašarams.

               3.

               Tokia sąlyga gali tik trukdyti prekybai nugriebto pieno milteliais tarp valstybių narių. Galiausiai, kadangi produkto gaminimo metu paprastai nėra žinoma, į kurią šalį jis bus eksportuojamas, Italijos teisės aktuose numatytas reikalavimas pridėti žymėjimo medžiagą nugriebto pieno miltelių eksportuotojus į Italijos rinką verčia imtis sudėtingų veiksmų, siekiant atskirti šiai rinkai skirtas produkto dalis. Tuo tarpu teismų praktika ne kartą priminė, kad bendras rinkos organizavimas yra paremtas, tiek, kiek liečia Bendrijos vidaus prekybą, prekybos laisve ir draudžia bet kokį nacionalinės teisės aktą, kuris, kaip šioje byloje, trukdo prekybai tarp valstybių narių.

               4.

               Be to, ginčijamas Italijos teisės aktas daro žalą bendro pieno sektoriaus rinkų organizavimo veikimui, kuris grindžiama, kiek tai liečia jos pačios sukurtas pagalbos sistemas, erga omnes taikomos vienodomis nuostatomis. Akivaizdu, kad jei visos valstybės narės, sekdamos Italijos pavyzdžiu, manys turinčios teisę vienašališkai įtraukti kilmės nustatymo taisykles ad hoc pašarams skirtiems nugriebto pieno milteliams, tai sukurs painiavą šio sektoriaus subjektams, kurie turės vadovautis skirtingais teisės aktais ir skirstyti savo produktus pagal 25 skirtingose nacionalinėse rinkose taikomas taisykles.

               5.

               Italijos vyriausybė negali remtis teismų praktika, pagal kurią bendro rinkų organizavimo sukūrimas neuždraudžia valstybėms narėms taikyti nacionalines taisykles, kurios turi bendrojo intereso tikslą, skirtingą nei tą, kurio siekia bendras rinkų organizavimas. Skaitant įstatymo Nr. 250/2000 travaux préparatoires tampa akivaizdu, kad jame esančių nuostatų tikslas yra užkirsti kelią nugriebto pieno miltelių naudojimui ne pagal paskirtį. Taigi šis įstatymas turi tuos pačius tikslus, kurie nurodyti Reglamento Nr. 2799/1999 9 ir po jo einančiuose straipsniuose.

               6.

               Įstatymo Nr. 250/2000 travaux préparatoires taip pat teigiama, kad Italijos valdžios institucijų sprendimas nutolti nuo Reglamente Nr. 2799/1999 numatytos kontrolės tvarkos pateisinamas dėl reglamente numatytų kontrolės mechanizmų neefektyvumo Italijos kontekste.

               7.

               Toks pasiteisinimas prieštarauja nusistovėjusiai teismų praktikai, pagal kurią, pirma, Bendrijai įkūrus bendrą tam tikrų rinkų organizavimą, valstybės narės turi susilaikyti nuo bet kokiu vienašalių priemonių, net jei ji skirta palaikyti bendrąją politiką, antra, praktinio pobūdžio sunkumai, atsiradę įgyvendinant Bendrijos teisės aktą, neleidžia valstybei narei nesilaikyti savo įsipareigojimų.

               8.

               Galiausiai, Italijos valdžios institucijos negali remtis tuo, kad įstatymas Nr. 250/2000 faktiškai niekada nebuvo taikomas dėl to, kad nebuvo priimtas ministrų dekretas, kuris turėjo apibrėžti žymėjimo medžiagas ir nustatyti jų naudojimo taisykles. Teisingumo Teismas ne kartą priminė, kad to fakto, jog Bendrijos teisės neatitinkantis nacionalinės teisės aktas taikomas labai retai arba praktiškai niekada, nepakanka, kad su tuo susijęs pažeidimas išnyktų.

      (1)  OL L 160, 1999 6 26, p. 48.

      (2)  OL L 340, 1999 12 31, p. 3.


title: Byla F-67/09: 2009 m. liepos 10 d. pareikštas ieškinys byloje Angulo Sanchez prieš Tarybą

text:
               12.9.2009

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 220/43

         2009 m. liepos 10 d. pareikštas ieškinys byloje Angulo Sanchez prieš Tarybą
   (Byla F-67/09)
   2009/C 220/90
   Proceso kalba: prancūzų

      Šalys

      Ieškovas: Nikolas Angulo Sanchez (Briuselis, Belgija), atstovaujamas advokatų S. Orlandi, A. Coolen, J.-N. Louis ir E. Marchal

      Atsakovė: Europos Sąjungos Taryba

      Ginčo dalykas bei aprašymas

   Atsakovės sprendimų atmesti ieškovo pateiktus prašymus dėl specialių atostogų jo tėvams susirgus sunkia liga panaikinimas.

      Ieškovo reikalavimai

               —

               Panaikinti 2008 m. spalio 8 d. ir gruodžio 8 d. Tarybos sprendimus atmesti ieškovo prašymus leisti išeiti specialių atostogų jo tėvams susirgus labai sunkia liga.

               —

               Priteisti iš Europos Sąjungos Tarybos bylinėjimosi išlaidas.


title: Byla C-668/11 P: 2011 m. gruodžio 27 d. Alliance One International, Inc , buvusios Agroexpansión, S.A. , pateiktas apeliacinis skundas dėl 2011 m. spalio 12 d. Bendrojo Teismo (šeštoji kolegija) priimto sprendimo byloje T-38/05 Agroexpansión, S.A. prieš Europos Komisiją

text:
               24.3.2012

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 89/5

         2011 m. gruodžio 27 d.Alliance One International, Inc, buvusios Agroexpansión, S.A., pateiktas apeliacinis skundas dėl 2011 m. spalio 12 d. Bendrojo Teismo (šeštoji kolegija) priimto sprendimo byloje T-38/05 Agroexpansión, S.A. prieš Europos Komisiją

   (Byla C-668/11 P)
   2012/C 89/07
   Proceso kalba: ispanų

      Šalys

      Apeliantė: Alliance One International, Inc, buvusi Agroexpansión, S.A., atstovaujama advokatų M. Odriozola ir A. Vide

      Kita proceso šalis: Europos Komisija

      Apeliantės reikalavimai

               —

               Panaikinti Bendrojo Teismo sprendimą byloje T-38/05 Agroexpansión, S.A. prieš Komisiją.

               —

               Sumažinti apeliantei skirtą baudą.

               —

               Priteisti iš Komisijos bylinėjimosi išlaidas abiejų instancijų teismuose.

      Apeliacinio skundo pagrindai ir pagrindiniai argumentai

               1.

               Apeliantė teigia, kad Komisija ir Bendrasis Teismas klaidingai taikė SESV 101 straipsnio 1 dalį ir Reglamento Nr. 1/2003 (1) 23 straipsnio 2 dalį ir dėl to Dimon pripažino solidariai atsakinga už Agroexpansión padarytą pažeidimą. Apeliantė teigia, kad Bendrasis Teismas pažeidė jos teisę į gynybą ir SESV 296 straipsnį, nes sprendime nustatė (beje, ex post facto) įrodymų standartą, kurį Komisija taikė sprendime (2). Todėl, kitoms įmonėms taikydamas palankesnį požiūrį, Bendrasis Teismas pažeidė Pagrindinių teisių chartijos 20 straipsnyje įtvirtintą vienodo požiūrio principą. Be to, Bendrasis Teismas negalėjo neatsižvelgti į aplinkybę, kad Komisija sprendime tinkamai nemotyvavo argumentų, susijusių su prezumpcijos atmetimu.

               2.

               Apeliantė teigia, kad buvo padaryta klaida taikant baudų nustatymo gaires ir sankcijų individualizavimo bei proporcingumo principus, kiek tai susiję su laikotarpiu, kuriuo Agropexpansión nebuvo Dimon grupės dalis. Apeliantė mano, kad nustatant Agropexpansión skirtos baudos dydį už laikotarpį iki jos integravimo į Dimon grupę, nereikėtų taikyti jokio koeficiento Agropexpansión skirtai pagrindinei baudai, nes ši įmonė tuo laikotarpiu nebuvo jokios tarptautinės grupės dukterinė įmonė. Jei Teisingumo Teismas nuspręstų, kad turi būti taikoma viena bauda, apeliantė teigia, kad ta bauda turi būti sumažinta siekiant išvengti neproporcingo dauginimo koeficiento taikymo.

      (1)  2002 m. gruodžio 16 d. Tarybos reglamentas (EB) Nr. 1/2003 dėl konkurencijos taisyklių, nustatytų Sutarties 81 ir 82 straipsniuose, įgyvendinimo (OL L 1, p. 1; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 8 sk., 2 t., p. 205).

      (2)  2004 m. spalio 20 d. Komisijos sprendimas C(2004) 4030 galutinis dėl procedūros pagal [EB] 81 straipsnio 1 dalį (byla COMP/C.38.238/B2 — Žaliavinis tabakas — Ispanija).


title: Byla T-419/13: 2013 m. rugpjūčio 14 d. pareikštas ieškinys byloje Unión de Almacenistas de Hierros de España prieš Komisiją

text:
               19.10.2013

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 304/20

         2013 m. rugpjūčio 14 d. pareikštas ieškinys byloje Unión de Almacenistas de Hierros de España prieš Komisiją

   (Byla T-419/13)
   2013/C 304/35
   Proceso kalba: ispanų

      Šalys

      Ieškovė: Unión de Almacenistas de Hierros de España (Madridas, Ispanija), atstovaujama advokatų A. Creus Carreras, A. Valiente Martin, C. Maldonado Márquez

      Atsakovė: Europos Komisija

      Reikalavimai

   Ieškovė Bendrojo Teismo prašo:

               —

               Panaikinti 2013 m. birželio 18 d. Komisijos sprendimą;

               —

               Priteisti iš Komisijos bylinėjimosi išlaidas šiame procese,

               —

               Taip pat kaip proceso organizavimo priemonės, Bendrojo Teismo prašoma pareikalauti iš Komisijos pateikti dokumentus, su kuriais ji atsisakė leisti susipažinti, tam, kad šis teismas galėtų juos ištirti ir patikrinti, ar ieškinyje nurodyti argumentai yra teisingi.

      Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

   2013 m. vasario mėn. Unión de Almacenistas de Hierro de España (UAHE) pateikė prašymą leisti susipažinti su tam tikrais dokumentais, kuriuos Europos Komisija gavo vykstant 2002 m. gruodžio 16 d. Tarybos reglamento (EB) Nr. 1/2003 dėl konkurencijos taisyklių, nustatytų Sutarties 81 ir 82 straipsniuose, įgyvendinimo (OL L 1, p. 1; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 8 sk., 2 t., p. 205) 11 straipsnio 4 dalį numatytai bendradarbiavimo su nacionalinėmis institucijomis procedūrai. Konkrečiai kalbant, ieškovė prašė leisti susipažinti su visais dokumentais ir korespondencija, kuriais vykstant pažeidimo tyrimo procedūrai S-106/08, Almacenes de Hierro ir S-254/10, Hierros Extremadura, pasikeitė Komisijos konkurencijos generalinis direktoratas ir Nacionalinė konkurencijos komisija.
   Po pirmą kartą pratęsto termino iki 2013 m. balandžio 11 d., Komisija ieškovei išsiuntė laišką, kuriuo:

               a)

               Leido susipažinti su Nacionalinei konkurencijos komisijai išsiųstų laiškų, susijusių su dviem pažeidimo tyrimo procedūromis, pranešimais apie gavimą;

               b)

               Ieškovę informavo apie tai, kad ji neturi jokios su šiomis procedūromis susijusios informacijos ir kad bylos medžiagą sudarančiai jos turėtai informacijai taikytina apsauga remiantis 2001 m. gegužės 30 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (EB) Nr. 1049/2001 dėl galimybės visuomenei susipažinti su Europos Parlamento, Tarybos ir Komisijos dokumentais (OL L 145, p. 43; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 1 sk., 3 t., p. 331) 4 straipsnyje numatytomis išimtimis.

         UAHE pateikė kartotinį prašymą ir po pirmo termino pratęsimo 15 dienų, Komisija 2013 m. birželio 18 d. išsiuntė kitą laišką, kuriuo pranešė, kad atsakymo į prašymus leisti susipažinti su dokumentais terminą ji pratęsia neribotam laikotarpiui.
   Grįsdama ieškinį ieškovė remiasi keturiais pagrindais.

               1.

               Pirmasis ieškinio pagrindas, susijęs su teisės klaida, kurią padarė Komisija aiškindama Reglamento Nr. 1049/2001 4 straipsnį, kai konkrečiai ir individualiai neištyrė minėtoje nuostatoje nurodytų išimčių taikymo prašymams leisti susipažinti su dokumentais, kurie nagrinėjami šiame procese.

               2.

               Antrasis ieškinio pagrindas, susijęs su Reglamento Nr. 1049/2001 4 straipsnio 2 dalies pirmos įtraukos pažeidimu, nes prašomoje informacijoje nebuvo elementų, kurie galėtų pakenkti trečiųjų asmenų komerciniams interesams. Minėta informacija bet kuriuo atveju galėtų turėti poveikio pačios ieškovės interesams.

               3.

               Trečiasis ieškinio pagrindas, susijęs su Reglamento Nr. 1049/2001 4 straipsnio 2 dalies trečios įtraukos pažeidimu, nes tyrimo sąvoka apima tik Bendrijos institucijų ar įstaigų atliekamus tyrimus ir jokiu būdu neapima nacionalinių tyrimų. Be to, abejose procedūrose nagrinėtų faktinių aplinkybių atžvilgiu suėjo senaties terminas.

               4.

               Ketvirtasis ieškinio pagrindas, susijęs su Reglamento Nr. 1049/2001 4 straipsnio 3 dalies antros pastraipos pažeidimu, nes dėl prašomų pateikti dokumentų Komisija nepriima sprendimų, taigi, jos vaidmuo pasyvus arba ji tik priima dokumentus ar pateikia pastabas. Bet kuriuo atveju nurodyta išimtis taikytina tik vidaus dokumentams.


title: Byla T-374/04 Vokietijos Federacinės Respublikos 2004 m. rugsėjo 20 d. pareikštas ieškinys Europos Bendrijų Komisijai

text:
               20.11.2004

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 284/25

         Vokietijos Federacinės Respublikos 2004 m. rugsėjo 20 d. pareikštas ieškinys Europos Bendrijų Komisijai
   (Byla T-374/04)
   (2004/C 284/50)
   Proceso kalba: vokiečių
   2004 m. rugsėjo 20 d. Europos Bendrijų Pirmosios instancijos teisme buvo pareikštas Vokietijos Federacinės Respublikos, atstovaujamos Claus–Dieter Quassowski ir Annette Tiemann, padedamų advokatų Dieter Seller ir Ulrich Karpenstein, ieškinys Europos Bendrijų Komisijai.
   Ieškovas Pirmosios instancijos teismo prašo:

               —

               panaikinti 2004 m. liepos 7 d. Komisijos sprendimo (K(2004) 2515/2 galut.) 1 straipsnį;

               —

               panaikinti šio sprendimo 2 straipsnį ta apimtimi, kurioje jo a–c punktuose iš Vokietijos Federacinės Respublikos reikalaujama atlikti tam tikrus Nacionalinio kvotų paskirstymo plano pakeitimus ir apie juos informuoti;

               —

               priteisti iš Europos Bendrijų Komisijos bylinėjimosi išlaidas.

         Teisiniai pagrindai ir pagrindiniai argumentai
   Ginčijamas sprendimas yra susijęs su nacionaliniu šiltnamio efektą sukeliančių dujų emisijos kvotų paskirstymo planu, kuri Vokietija pateikė pagal Europos Parlamento ir Tarybos direktyvą Nr. 2003/87/EB. Šiame sprendime Komisija prieštarauja Vokietijos nacionaliniame kvotų paskirstymo plane numatytam vėlesniam šiltnamio efektą sukeliančių dujų emisijos kvotų paskirstymo ištaisymui („ex post pakeitimai sumažinant kvotas“). Komisijos nuomone, dėl to planas yra nesuderinamas su direktyvos Nr. 2003/87/EB (1) III priedu.
   Ieškovas, pagrįsdamas savo ieškinį, tvirtina, kad ginčijamas sprendimas prieštarauja direktyvos Nr. 2003/87/EB 9 straipsnio 3 daliai kartu su III priedu. III priedas nedraudžia valstybėms narėms imtis priemonių dėl „pernelyg didelių kvotų“ atliekant „pakeitimus ex post“. Priešingai, direktyva Nr. 2003/87 reikalauja, kad valstybės narės panaikintų klaidingais duomenimis paremtus sprendimus suteikti kvotas.
   Ginčijamas sprendimas taip pat pažeidžia EB sutarties 176 straipsnį, nes Komisija negali uždrausti valstybėms narėms imtis papildomų priemonių klimato apsaugai, panaikinant suteiktas emisijos kvotas ten, kur jie nepasiektų savo tikslo.
   Galiausiai, ieškovo teigimu, Komisija nepastebėjo, kad nauji rinkos dalyviai negali būti privilegijuodami vien todėl, kad ex post pataisymais galima tik sumažinti kvotas. Šiuo požiūriu ginčijamas sprendimas yra akivaizdžiai netinkamai pagrįstas.

      (1)  2003 m. spalio 13 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva Nr. 2003/87/EB, nustatanti prekybos šiltnamio efektą sukeliančių dujų emisijos leidimais sistemą Bendrijoje ir iš dalies pakeičianti Tarybos direktyvą Nr. 96/61/EB (OL L 275, 2003 10 25, p. 32)


title: Byla C-231/09: 2009 m. birželio 25 d. Bundesfinanzhof (Vokietija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Hauptzollamt Oldenburg prieš 1. Theodor Aissen, 2. Hermann Rohaan; į bylą įstojusi šalis Bundesministerium der Finanzen

text:
               12.9.2009

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 220/19

         2009 m. birželio 25 d. Bundesfinanzhof (Vokietija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Hauptzollamt Oldenburg prieš 1. Theodor Aissen, 2. Hermann Rohaan; į bylą įstojusi šalis Bundesministerium der Finanzen
   (Byla C-231/09)
   2009/C 220/36
   Proceso kalba: vokiečių

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

   Bundesfinanzhof

      Pagrindinės bylos šalys

      Ieškovė: Hauptzollamt Oldenburg

      Atsakovai: 1. Theodor Aissen, 2. Hermann Rohaan

      Į bylą įstojusi šalis: Bundesministerium der Finanzen

      Prejudiciniai klausimai

               1.

               Ar Bendrijos teisę, ypač 2003 m. rugsėjo 29 d. Tarybos reglamento (EB) Nr. 1788/2003, nustatančio mokestį pieno ir pieno produktų sektoriuje, 5 straipsnio k punktą, reikia aiškinti taip, kad gamintojo, kuris per einamąjį dvylikos mėnesių laikotarpį perėmė ūkį iš kito gamintojo, referencinis kiekis neapima kiekio, pagal kurį tas kitas gamintojas pristatė pieną per atitinkamą dvylikos mėnesių laikotarpį prieš perleisdamas ūkį?

               2.

               Ar nacionalinės teisės nuostata, pagal kurią, atsižvelgiant į Reglamento (EB) Nr. 1788/2003 10 straipsnio 3 dalyje nustatytą nepanaudotos nacionalinio referencinio kiekio dalies subalansavimą su pristatytu perviršiu, pirmame klausime nurodytu atveju gamintojas, kuris perėmė ūkį per dvylikos mėnesių laikotarpį, gali dalyvauti paskirstant tokią nepanaudotą dalį, įskaitant kito gamintojo pristatytą referencinio kiekio dalį, neprieštarauja Bendrijos teisės nuostatoms arba bendro pieno ir pieno produktų rinkos organizavimo bendriems principams?


title: Byla C-398/06 2006 m. rugsėjo 25 d. pareikštas ieškinys byloje Europos Bendrijų Komisija prieš Nyderlandų Karalystę

text:
               2.12.2006

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 294/30

         2006 m. rugsėjo 25 d. pareikštas ieškinys byloje Europos Bendrijų Komisija prieš Nyderlandų Karalystę
   (Byla C-398/06)
   (2006/C 294/53)
   Proceso kalba: olandų
   Šalys

      Ieškovė: Europos Bendrijų Komisija, atstovaujama M. Condou-Durande ir R. Troosters

      Atsakovė: Nyderlandų Karalystė
   Ieškovės reikalavimai

               —

               Pripažinti, kad išlaikydama nacionalinės teisės nuostatas, pagal kurias ekonomiškai neaktyvūs arba nutraukę savo profesinę veiklą Europos Sąjungos ar Europos ekonominės erdvės piliečiai, siekdami gauti leidimą apsigyventi, turi įrodyti, kad turi lėšų ilgalaikiam pragyvenimui, Nyderlandų Karalystė neįvykdė įsipareigojimų pagal 1990 m. birželio 28 d. Tarybos direktyvą 90/364/EBB (1) dėl teisės apsigyventi, 1990 m. birželio 28 d. Tarybos direktyvą 90/365/EBB (2) dėl pagal darbo sutartį ir savarankiškai dirbančių asmenų, kurie nutraukė savo profesinę veiklą, teisės apsigyventi, ir 1968 m. spalio 15 d. Tarybos direktyvą 68/360/EBB (3) dėl valstybių narių darbuotojų bei jų šeimų judėjimo ir teisės apsigyventi Bendrijoje apribojimų panaikinimo.

               —

               Priteisti iš Nyderlandų Karalystės bylinėjimosi išlaidas.

         Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai
   Nyderlandų teisės aktuose nustatytas reikalavimas turėti pakankamai pragyvenimui skirtų lėšų bent vieneriems metams, kad gauti leidimą apsigyventi, yra nesuderinamas su Bendrijos teise.

      (1)  OL L 180, p. 26.

      (2)  OL L 180, p. 28.

      (3)  OL L 257, p. 13.


title: Byla T-747/14: 2014 m. lapkričio 5 d. pareikštas ieškinys byloje Merck/VRDT – Nestlé (HEALTHPRESSO)

text:
               22.12.2014

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 462/32

         2014 m. lapkričio 5 d. pareikštas ieškinys byloje Merck/VRDT – Nestlé (HEALTHPRESSO)

   (Byla T-747/14)
   (2014/C 462/44)
   Kalba, kuria surašytas ieškinys: anglų

      Šalys

      Ieškovė: Merck KGaA (Darmštatas, Vokietija), atstovaujama advokatų M. Best, U. Pfleghar ir S. Schäffner

      Atsakovė: Vidaus rinkos derinimo tarnyba (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui) (VRDT)

      Kita procedūros Apeliacinėje taryboje šalis: Société de Produits Nestlé SA (Vevė, Šveicarija)

      Su procedūra VRDT susijusi informacija

      Pareiškėja: kita procedūros Apeliacinėje taryboje šalis

      Atitinkamas prekių ženklas, dėl kurio kilo ginčas: žodinis Bendrijos prekių ženklas „HEALTHPRESSO“ – Registracijos paraiška Nr. 1 0 0 03  028

      Procedūra VRDT: protesto procedūra

      Ginčijamas sprendimas: 2014 m. rugpjūčio 7 d. VRDT pirmosios apeliacinės tarybos sprendimas byloje R 1880/2013-1

      Reikalavimai

   Ieškovas Bendrojo Teismo prašo:

               —

               iš dalies panaikinti ginčijamą sprendimą tiek, kiek Apeliacinė taryba patenkino protestą ir atmetė Bendrijos prekių ženklo paraišką 30 klasės prekėms;

               —

               atmesti protestą Nr. B 1 1 91  607;

               —

               priteisti iš VRDT ir kitos procedūros Apeliacinėje taryboje šalies bylinėjimosi išlaidas.

      Pagrindai, kuriais remiamasi

               —

               Reglamento Nr. 207/2009 96 straipsnio 2 dalies pažeidimas;

               —

               Reglamento Nr. 207/2009 15 straipsnio 1 dalies pažeidimas;

               —

               Reglamento Nr. 207/2009 8 straipsnio 1 dalies b punkto pažeidimas.


title: Byla T-382/13: 2013 m. liepos 24 d. pareikštas ieškinys byloje Perfetti Van Melle prieš VRDT (MARGARITAS)

text:
               21.9.2013

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 274/20

         2013 m. liepos 24 d. pareikštas ieškinys byloje Perfetti Van Melle prieš VRDT (MARGARITAS)

   (Byla T-382/13)
   2013/C 274/34
   Proceso kalba: italų

      Šalys

      Ieškovė: Perfetti Van Melle SpA (Lainatė, Italija), atstovaujama advokato P. Testa

      Atsakovė: Vidaus rinkos derinimo tarnyba (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui)

      Reikalavimai

   Ieškovė Bendrojo Teismo prašo:

               —

               panaikinti 2013 m. balandžio 10 d. Vidaus rinkos derinimo tarnybos (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui) (VRDT) pirmosios apeliacinės tarybos sprendimą byloje R 430/2012-1, kiek juo atmesta paraiška įregistruoti prekių ženklą „MARGARITAS“ šiems gaminiams: saldumynai, konditerijos gaminiai, saldainiai, minkštieji saldainiai, kramtomieji saldainiai, karamelė, kramtomoji guma, želė (saldumynas), saldainiai su saldymedžiu, ledinukai, irisai, pastilės, cukrus, šokoladas, kakava;

               —

               priteisti iš VRDT bylinėjimosi išlaidas.

      Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

      Bendrijos prekių ženklas, su kuriuo susijęs ieškinys: žodinis Bendrijos prekių ženklas „MARGARITAS“ 30 klasės prekėms — Bendrijos prekių ženklo paraiška Nr. 10 261 105.

      Eksperto sprendimas: atmesti paraišką.

      Apeliacinės tarybos sprendimas: atmesti apeliaciją.

      Ieškinio pagrindai:

               —

               Reglamento Nr. 207/2009 7 straipsnio 1 dalies c punkto pažeidimas, nes žodis „MARGARITA“ neturi skiriamųjų požymių;

               —

               Reglamento Nr. 207/2009 7 straipsnio 1 dalies c punkto pažeidimas, nes žodis „MARGARITA“ neapibūdina pagrindinių gaminio savybių;

               —

               Reglamento Nr. 207/2009 7 straipsnio 1 dalies b punkto pažeidimas, terminas „MARGARITAS“ turi skiriamųjų požymių saldumynų atžvilgiu.


title: Byla T-385/05  2005 m. spalio 21 d.  pareikštas ieškinys byloje  Transnáutica prieš Komisiją

text:
               24.12.2005

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 330/24

         2005 m. spalio 21 d. pareikštas ieškinys byloje Transnáutica prieš Komisiją

   (Byla T-385/05)
   (2005/C 330/59)
   Proceso kalba: anglų
   Šalys

      Ieškovė: Transnáutica - Transportes e Navegação, SA (Matosinhos, Portugalija), atstovaujama advokatų C. Fernández Vicién, I. Moreno-Tapia, D. Ortigão Ramos, B. Aniceto Silva

      Atsakovė: Europos Bendrijų Komisija
   Ieškovės reikalavimai

               —

               panaikinti visą 2005 m. liepos 6 d. Komisijos sprendimą (procesas REM 05/2004) dėl atsisakymo muitus išieškoti ir jų grąžinimo procedūros;

               —

               priteisti iš Komisijos bylinėjimosi šiame procese išlaidas.

         Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai
   Ieškovė yra Portugalijos bendrovė, daugiausia užsiimanti krovinių pervežimu. 199 m. kita Portugalijos bendrovė pagal išorinio Bendrijos tranzito procedūrą iš Portugalijos į kitas tuo metu Bendrijai nepriklausiusias šalis išsiuntė keletą tabako ir etilo alkoholio siuntinių. Bendrijos muitinės kodekso (BMK) 96 straipsnio prasme ieškovė buvo įvardinta kaip šių siuntinių vykdytoja. Vėliau paaiškėjo, kad ieškovės administracija apie šiuos sandorius iš tiesų nežinojo, kadangi vienas iš jos darbuotojų, naudodamasis ieškovės garantijos pažymėjimu pažeisdamas vidaus aktus, sukčiavo.
   Nesant įrodymų, kad nagrinėjami siuntiniai pasiekė jų paskirties vietos muitinės įstaigas, iš ieškovės, kaip vykdytojos, buvo pareikalauta sumokėti priklausiusią skolą muitinei. Vėliau ieškovė pagal BMK 239 straipsnį kreipėsi dėl šios skolos grąžinimo ir atsisakymo ją išieškoti tvirtindama, kad, nežinodama apie jos darbuotojo neteisėtą veiklą, ji neužsiėmė jokia veikla, kurios metu buvo sukčiaujama, bei bendradarbiavo su valdžios institucijomis, ir kad Portugalijos muitinės institucijos jai niekada nebuvo pranešusios apie jų įtarimus dėl su nagrinėjamais sandoriais susijusio sukčiavimo. Ginčijamu sprendimu šis prašymas buvo atmestas.
   Pagrįsdama savo ieškinį ieškovė tvirtina, kad Komisija pažeidė esminius procesinius reikalavimus, kadangi ji nepasitarė su Muitų komitetu, o tik ieškovės paprašė įstoti į procedūrą labai vėlyvoje stadijoje. Ieškovė taip pat nurodo tariamą akivaizdžią vertinimo klaidą, kurią Komisija padarė vertindama nagrinėjamus faktus, bei Komisijos pareigos nurodyti jos sprendimų priežastis pažeidimą. Ieškovė taip pat nurodo tariamus gero administravimo ir jos teisės į gynybą principų pažeidimus remdamasi tuo, kad Komisija kruopščiai ir nešališkai neišnagrinėjo visų reikiamų bylos aspektų. Galiausiai ieškovė nurodo tariamą proporcingumo principo pažeidimą, kadangi jos prašymas buvo atmestas nepaisant to, kad Komisija ir Portugalijos valdžios institucijos pradėjo tyrimą, skirtą nustatyti, ar nagrinėjamos operacijos buvo kontrabanda.


title: Byla C-117/09 P: 2009 m. kovo 31 d. Kronoply GmbH, anksčiau Kronoply GmbH & Co.KG, pateiktas apeliacinis skundas dėl 2009 m. sausio 14 d. Pirmosios instancijos teismo (penktoji kolegija) priimto sprendimo byloje T-162/06 Kronoply GmbH & Co.KG prieš Europos Bendrijų Komisiją

text:
               20.6.2009

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 141/26

         2009 m. kovo 31 d. Kronoply GmbH, anksčiau Kronoply GmbH & Co.KG, pateiktas apeliacinis skundas dėl 2009 m. sausio 14 d. Pirmosios instancijos teismo (penktoji kolegija) priimto sprendimo byloje T-162/06 Kronoply GmbH & Co.KG prieš Europos Bendrijų Komisiją
   (Byla C-117/09 P)
   2009/C 141/47
   Proceso kalba: vokiečių

      Šalys

      Apeliantė: Kronoply GmbH, anksčiau Kronoply GmbH & Co.KG, atstovaujama Rechtsanwälte R. Nierer ir L. Gordalla,

      Kita proceso šalis: Europos Bendrijų Komisija

      Apeliantės reikalavimai

               1.

               Panaikinti 2009 m. sausio 14 d. Pirmosios instancijos teismo (penktosios kolegijos) sprendimą byloje T-162/06.

               2.

               Panaikinti 2005 m. rugsėjo 21 d. Komisijos sprendimą dėl valstybės pagalbos Nr. C 5/2004 (ex N 609/2003), kuriuo Komisija valstybės pagalbą, kurią Vokietija planuoja suteikti ieškovei, pripažino nesuderinama su bendrąja rinka.

               3.

               Nepatenkinus antrojo reikalavimo, grąžinti bylą nagrinėti Pirmosios instancijos teismui.

               4.

               Priteisti iš Komisijos ieškovės ar apeliantės bylinėjimosi išlaidas pirmojoje ir apeliacinėje instancijose.

      Apeliacinio skundo pagrindai ir pagrindiniai argumentai

   Šiuo apeliaciniu skundu yra skundžiamas Pirmosios instancijos teismo sprendimas, kuriuo buvo atmestas apeliantės ieškinys dėl 2005 m. rugsėjo 21 d. Komisijos sprendimo, kuriuo ji valstybės pagalbą, kurią Vokietija ketina suteikti Kronoply GmbH & Co.KG, pripažino nesuderinama su bendrąja rinka, panaikinimo. Remiantis skundžiamu sprendimu, Komisija teisingai nusprendė, jog ginčijama pagalba iš pagalbos gavėjo nereikalaujama nei atsakomosios paslaugos, nei įnašo, siekiant bendrųjų interesų, todėl tokia pagalba yra neleistina pagalba veiklai einamosioms išlaidoms padengti. Pirmosios instancijos teismo nuomone, ginčijama pagalba yra nebūtina, nes ji yra skirta tik gamyklos statybai, dėl kurios anksčiau jau buvo pateiktas pranešimas, be to, investicinis projektas buvo visiškai įgyvendintas pasinaudojus leista pagalba gerokai prieš pranešant apie ginčijamą pagalbą.
   Apeliacinis skundas grindžiamas tuo, kad skundžiamas sprendimas pažeidžia EB 87 straipsnio 3 dalies a ir c punktus, jam skirtas regioninės valstybės pagalbos gaires ir 1998 m. regioninės pagalbos dideliems investiciniams projektams daugiasektorinę programą. Pirmosios instancijos teismas esą taip pat pažeidė teisėtų lūkesčių ir vienodo požiūrio principus.
   EB 87 straipsnio 3 dalies a ir c punktai buvo pažeisti dėl to, kad Pirmosios instancijos teismas klaidingai aiškino ir vertino būtinumo bei skatinamojo poveikio kriterijus.
   Dėl ginčijamos pagalbos būtinumo vertinimo apeliantė pažymi, kad Pirmosios instancijos teismas neteisėtai apribojo EB 87 straipsnio 3 dalies taikymo sritį, nes jis teisiškai klaidingai nusprendė, kad pagalbos gavėjas dėl investicinio projekto gali paduoti tik vieną pranešimą, o kiekvienas naujas pranešimas turi būti skirtas naujam investiciniam projektui. Be to, vertindamas būtinumą Pirmosios instancijos teismas atsižvelgė į datą, kuri, viena vertus, neturi jokios reikšmės apeliantės sprendimui investuoti ir, kita vertus, apeliantė jai negali daryti jokios įtakos. Komisijai ir Pirmosios instancijos teismui reikšminga data yra diena, kai valstybė narė pranešė Komisijai apie ginčijamą pagalbą. Tačiau paduodama prašymą nacionalinėms institucijoms dėl pagalbos suteikimo apeliantė padarė viską, ką reikėjo ir galėjo, kad įrodytų būtinumą. Apeliantė niekaip negali paveikti pranešimo apie pagalbą padavimo Komisijai datos. Logiškai mąstant tokia Pirmosios instancijos teismo ir Komisijos nuomonė lemtų tai, kad pagalba negalėtų būti pripažinta būtina bet kokio investicinio projekto atžvilgiu, nes Komisijos sprendimas dėl planuojamos suteikti pagalbos suderinamumo ar nesuderinamumo su bendrąja rinka yra priimamas tik įgyvendinus ar užbaigus investicinį projektą.
   Be to, pastebėtina, kad apeliantė tiesiogiai negalėjo ginčyti Komisijos sprendimo dėl anksčiau praneštos pagalbos. Kai Komisija pagalbą, kurios dydis nėra toks, kokio pagalbos gavėjas prašė nacionalinių institucijų, pripažįsta suderinama su bendrąja rinka, pagalbos gavėjas tokio jam palankaus Komisijos sprendimo negali apskųsti Pirmosios instancijos teisme. Laikotarpį nuo pirmojo Komisijos sprendimo, leidžiančio pirminę pagalbą, priėmimo ir pranešimo apie ginčijamą pagalbą galima paaiškinti tuo, kad apeliantė išnaudojo leistinas teisės gynimo priemones, kurias ji, jos manymu, turi Komisijos rašto, kuriuo atsisakoma pakeisti pirmojo pagalbą leidžiančio sprendimo, atžvilgiu. Vokietijos Respublika apie ginčijamą pagalbą pranešė tik po to, kai buvo įgyvendintas investicinis projektas, paprasčiausiai dėl to, kad kilo ginčas dėl minėto Komisijos rašto kvalifikavimo. Todėl argumentu, kad investicinis projektas tuo metu jau buvo įgyvendintas, negalima remtis vertinant būtinumą.
   Pirmosios instancijos teismas skatinamojo poveikio kriterijaus klausimą akivaizdžiai paliko atvirą. Net jei, kitaip nei mano apeliantė, būtinumas ir skatinamasis poveikis laikytini dviem skirtingomis pagalbos leidimo sąlygomis, abi jos šiuo atveju yra tenkinamos.
   Regioninės valstybės pagalbos gairių 4.2 punkto trečiojoje pastraipoje numatoma, kad pagalbos skatinamasis poveikis egzistuoja, kai jos gavėjas pagalbos prašymą pateikė prieš pradėdamas įgyvendinti projektą. Kaip minėta, tokiu atveju reikšmingas gali būti tik nacionalinės institucijoms pateiktas pagalbos prašymas. Apeliantė prašymą pateikė prieš projekto įgyvendinimą ir, vadinasi, laikėsi šio kriterijaus. Pirmosios instancijos teismas į tai neatsižvelgė, ir todėl pažeidė ne tik EB 87 straipsnį, bet ir regioninės valstybės pagalbos gaires.
   Skundžiamas sprendimas pažeidžia ir regioninės pagalbos dideliems investiciniams projektams daugiasektorinę programą bei vienodo požiūrio principą, nes Pirmosios instancijos teismas pritarė nenuosekliam Komisijos rinkos vertinimo taikymui. Vykstant pirminės pagalbos pranešimo procedūrai Komisija leido suprasti, kad ji atitinkamo produkto rinką vertins 0,75 „rinkos būklės“ koeficientu, tačiau maždaug po trijų savaičių kitame sprendime tą pačią atitinkamą rinką įvertino kitaip ir pagal daugiasektorinę programą tinkamu koeficientu pripažino 1,0. Nors Komisija vertindama faktus ekonominiu požiūriu naudojasi plačia diskrecija, šią diskreciją riboja tai, kad tie patys produktai turi tą pačią rinką, ypač tada, kai tos pačios produktų grupės rinkos yra vertinamos trijų savaičių laikotarpiu.
   Galiausia, Pirmosios instancijos teismas padarė kitą teisės klaidą — visiškai neatsižvelgė į apeliantės argumentą, kad per 36 mėnesių laikotarpį po prašymo padavimo ji privalėjo įgyvendinti investicinį projektą. Jei ieškovė būtų neįvykdžiusi šios pareigos, ji būtų netekusi visos pagalbos sumos. Tai pažeidžia EB 87 straipsnį bei principą, jog Komisija turi laikytis savo pačios priimtų ir įgyvendinamų pagalbą reglamentuojančių nuostatų.


title: Byla C-587/10: 2010 m. gruodžio 15 d. Bundesfinanzhof (Vokietija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Vogtländische Straßen-, Tief- und Rohrleitungsbau GmbH Rodewisch (VSTR) prieš Finanzamt Plauen, įstojusi į bylą šalis: Bundesministerium der Finanzen

text:
               12.3.2011

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 80/10

         2010 m. gruodžio 15 d.Bundesfinanzhof (Vokietija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Vogtländische Straßen-, Tief- und Rohrleitungsbau GmbH Rodewisch (VSTR) prieš Finanzamt Plauen, įstojusi į bylą šalis: Bundesministerium der Finanzen

   (Byla C-587/10)
   2011/C 80/19
   Proceso kalba: vokiečių

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Bundesfinanzhof

      Šalys pagrindinėje byloje

   Ieškovė: Vogtländische Straßen-, Tief- und Rohrleitungsbau GmbH Rodewisch (VSTR)

      Atsakovė: Finanzamt Plauen

      Įstojusi į bylą šalis: Bundesministerium der Finanzen

      Prejudiciniai klausimai

               1.

               Ar pagal 1977 m. gegužės 17 d. Šeštąją Tarybos direktyvą 77/388/EEB dėl valstybių narių apyvartos mokesčių įstatymų derinimo (1) valstybėms narėms leidžiama laikyti atleistu nuo mokesčio tiekimu Bendrijos viduje tik jei apmokestinamasis asmuo savo apskaitos dokumentuose nurodo asmens, kuriam tiekiama, pridėtinės vertės mokesčio mokėtojo kodą?

               2.

               Ar atsakant į šį klausimą svarbu tai, ar

                           —

                           asmuo, kuriam tiekiama, yra trečioje valstybėje buveinę turintis verslininkas, kuris sudaręs grandininį sandorį nors ir išsiuntė tiekimo objektą iš vienos valstybės narės į kitą valstybę narę, tačiau nei vienoje valstybėje narėje nėra registruotas kaip apyvartos mokesčio mokėtojas,
                           ir

                           —

                           apmokestinamasis asmuo įrodė, kad asmuo, kuriam tiekiama, mokesčių tikslu deklaravo įsigijimą Bendrijos viduje.

      (1)  OL L 145, p. 1.


title: Byla C-442/06 2006 m. spalio 26 d. pareikštas ieškinys byloje Europos Bendrijų Komisija prieš Italijos Respubliką

text:
               30.12.2006

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 326/35

         2006 m. spalio 26 d. pareikštas ieškinys byloje Europos Bendrijų Komisija prieš Italijos Respubliką

   (Byla C-442/06)
   (2006/C 326/74)
   Proceso kalba: italų
   Šalys

      Ieškovė: Europos Bendrijų Komisija, atstovaujama D. Recchia ir M. Konstantinidis

      Atsakovė: Italijos Respublika
   Ieškovės reikalavimai

               —

               Pripažinti, kad priėmusi ir nepanaikinusi 2003 m. sausio 13 d. Įstatyminio dekreto Nr. 36 su pakeitimais, kuriuo į nacionalinę teisę netinkamai buvo perkeltos Direktyvos 1999/31/EB (1) nuostatos, Italijos Respublika neįvykdė įsipareigojimų pagal 1999 m. balandžio 26 d. Tarybos direktyvos 1999/31/EB dėl atliekų sąvartynų 2, 3, 4, 5, 6, 7, 8, 9, 10, 11, 12, 13 ir 14 straipsnius.

               —

               Priteisti iš Italijos Respublikos bylinėjimosi išlaidas.

         Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai
   Gavusi skundą Komisija atliko tyrimą dėl nacionalinių teisės aktų atitikimo Direktyvai 1999/31/EB. Komisijos nustatytas neatitikimas pagrįstas pavėluotu Italijos Respublikos direktyvos perkėlimu. Direktyva iš esmės numato dvi skirtingas teisines sistemas, taikomas atsižvelgiant į tai, ar tai yra nauji ar esami sąvartynai. Dėl pavėluoto direktyvos nuostatų perkėlimo įstatyminiu dekretu tam tikri sąvartynai, kurie turėjo būti tvarkomi pagal sistemą, numatytą naujiems sąvartynams, buvo tvarkomi pagal sistemą numatytą esamiems sąvartynams.

      (1)  OL L 182, p. 1.