title: Byla C-410/14: 2014 m. rugpjūčio 29 d. Oberlandesgericht Düsseldorf (Vokietija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Dr. Falk Pharma GmbH/DAK-Gesundheit

text:
               17.11.2014

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 409/29

         2014 m. rugpjūčio 29 d.Oberlandesgericht Düsseldorf (Vokietija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Dr. Falk Pharma GmbH/DAK-Gesundheit

   (Byla C-410/14)
   2014/C 409/41
   Proceso kalba: vokiečių

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Oberlandesgericht Düsseldorf

      Šalys pagrindinėje byloje

      Pareiškėja: Dr. Falk Pharma GmbH

      Atsakovė: DAK-Gesundheit

      Trečiasis asmuo: Kohlpharma GmbH

      Prejudiciniai klausimai

   Remiantis SESV 267 straipsniu, Europos Sąjungos Teisingumo Teismui pateikiami tokie prejudiciniai klausimai dėl 2004 m. kovo 31 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2004/18/EB dėl viešojo darbų, prekių ir paslaugų pirkimo sutarčių sudarymo tvarkos derinimo (1) (toliau – Direktyva) išaiškinimo:

               1.

               Ar viešosios sutarties sąvoka, kaip ji suprantama pagal Direktyvos 2004/18/EB 1 straipsnio 2 dalies a punktą, neapima to, kad perkančiosios organizacijos vykdo leidimų suteikimo procedūrą, per kurią sudaro sutartį, nepasirinkdamos vieno ar kelių ūkio subjektų (vadinamasis „Open-House“ modelis)?

               2.

               Jeigu į pirmąjį klausimą būtų atsakyta taip, kad vieno ar kelių ūkio subjektų pasirinkimas yra viešosios sutarties požymis, pateikiamas toks klausimas: ar ūkio subjektų, kaip jie suprantami pagal Direktyvos 2004/18/EB 1 straipsnio 2 dalies a punktą, siejamą su 2 straipsniu, pasirinkimo požymis aiškintinas taip, kad perkančiosioms organizacijoms per leidimų suteikimo procedūrą leidžiama nepasirinkti vieno ar kelių ūkio subjektų tik tuomet, kai įvykdytos šios sąlygos:

                           —

                           pranešimas apie leidimų suteikimo procedūros vykdymą paskelbiamas visoje Europoje,

                           —

                           nustatomos aiškios sutarties sudarymo ir prisijungimo prie sutarties taisyklės,

                           —

                           sutarties sąlygos iš anksto nustatomos taip, kad joks ūkio subjektas negalėtų daryti įtakos sutarties turiniui,

                           —

                           ūkio subjektams suteikiama teisė bet kuriuo metu prisijungti prie sutarties ir

                           —

                           apie sutarčių sudarymą paskelbiama visoje Europoje?

      (1)  OL L 134, p. 114; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 6 sk., 7 t., p. 132.


title: Byla T-195/08 R 2008 m. liepos 15 d. Pirmosios instancijos teismo pirmininko nutartis byloje Antwerpse Bouwwerken prieš Komisiją (Laikinųjų apsaugos priemonių taikymas — Viešieji pirkimai — Bendrijos viešojo pirkimo procedūra — Pasiūlymo atmetimas — Prašymas sustabdyti vykdymą ir taikyti laikinąsias apsaugos priemones — Priimtinumas — Suinteresuotumas pareikšti ieškinį — Prarasta galimybė — Rimtos ir nepataisomos žalos nebuvimas — Skubos nebuvimas)

text:
               27.9.2008

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 247/12

         2008 m. liepos 15 d. Pirmosios instancijos teismo pirmininko nutartis byloje Antwerpse Bouwwerken prieš Komisiją

   (Byla T-195/08 R)
   (Laikinųjų apsaugos priemonių taikymas - Viešieji pirkimai - Bendrijos viešojo pirkimo procedūra - Pasiūlymo atmetimas - Prašymas sustabdyti vykdymą ir taikyti laikinąsias apsaugos priemones - Priimtinumas - Suinteresuotumas pareikšti ieškinį - Prarasta galimybė - Rimtos ir nepataisomos žalos nebuvimas - Skubos nebuvimas)
   (2008/C 247/23)
   Proceso kalba: olandų
   Šalys

      Ieškovė: Antwerpse Bouwwerken NV(Antverpenas, Belgija), atstovaujama advokatų J. Verbist ir D. de Keuster

      Atsakovė: Europos Bendrijų Komisija, atstovaujama E. Manhaeve, padedamo M. Gelders
   Dalykas
   Prašymas taikyti laikinąsias apsaugos priemones, pateiktas dėl Komisijos pradėtos viešojo pirkimo procedūros, susijusios su pastato statyba
   Rezoliucinė dalis

               1.

               Atmesti prašymą taikyti laikinąsias apsaugos priemones.

               2.

               Atidėti bylinėjimosi išlaidų klausimo nagrinėjimą.


title: Byla T-475/08 P 2008 m. spalio 29 d. Radu Duta pateiktas apeliacinis skundas dėl 2008 m. rugsėjo 4 d. Tarnautojų teismo sprendimo byloje F-103/07 Radu Duta prieš Teisingumo Teismą

text:
               21.3.2009

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 69/40

         2008 m. spalio 29 d. Radu Duta pateiktas apeliacinis skundas dėl 2008 m. rugsėjo 4 d. Tarnautojų teismo sprendimo byloje F-103/07 Radu Duta prieš Teisingumo Teismą

   (Byla T-475/08 P)
   (2009/C 69/93)
   Proceso kalba: prancūzų
   Šalys

      Apeliantas: Radu Duta (Liuksemburgas, Liuksemburgas), atstovaujamas advokato F. Krieg

      Kita proceso šalis: Europos Bendrijų Teisingumo Teismas
   Apelianto reikalavimai

               —

               pripažinti, kad apeliacinis skundas yra priimtinas formos atžvilgiu;

               —

               pripažinti, kad apeliacinis skundas yra pagrįstas esmės atžvilgiu;

               —

               todėl pakeisti 2008 m. rugsėjo 4 d. Tarnautojų teismo sprendimą ir apelianto ieškinį pripažinti priimtinu ir pagrįstu;

               —

               taip pat panaikinti ginčijamus sprendimus dėl pirmiau nurodytų priežasčių;

               —

               jei būtina, persiųsti kompetentingai institucijai, kad ši priimtų sprendimą atsižvelgdama į priimsimą sprendimą apeliacine instancija.

               —

               priteisti iš Europos Bendrijų Teisingumo Teismo kaip žalos atlyginimą sumokėti 1 100 000 (vieną milijoną šimtą tūkstančių eurų) eurų sumą,

               —

               prireikus, nurodyti atlikti ekspertizę, kad būtų galima įvertinti apelianto patirtą žalą,

               —

               priteisti iš Europos Bendrijų Teisingumo Teismo atlyginti visas bylinėjimosi išlaidas,

               —

               patvirtinti, kad apeliantas aiškiai remiasi savo reikalavimais, nurodytais per procesą pirmojoje instancijoje, kurie pridėti prie šio apeliacinio skundo ir turi būti laikomi sudėtine jo dalimi,

               —

               taip pat pripažinti, kad apeliantui aiškiai paliekama galimybė pasinaudoti visomis teisėmis bei priemonėmis, taip pat kreiptis į teismą, visų pirma pareikšti ieškinį Europos žmogaus teisių teisme.

         Apeliacinio skundo pagrindai ir pagrindiniai argumentai
   Šiuo apeliaciniu skundu apeliantas prašo panaikinti 2008 m. rugsėjo 4 d. Tarnautojų teismo sprendimą, priimtą byloje Duta prieš Teisingumo Teismą (F-103/07), kuriuo atmestas kaip nepriimtinas apelianto pareikštas ieškinys, kuriuo šis prašė, pirma, panaikinti memorandumą, kuriuo jis buvo informuotas apie jo kandidatūros į teisės referento pareigas atmetimą ir, antra, atlyginti tariamai patirtą žalą.
   Apeliantas nurodo, kad šį apeliacinį skundą jis pateikė kaip apsaugos priemonę, siekdamas išsaugoti savo teises Europos žmogaus teisių teisme. Jis tiksliai nenurodo prašomo panaikinti sprendimo dalių, su kuriomis jis nesutinka, tai pat nepateikia teisinių argumentų, galinčių konkrečiai pagrįsti šį prašymą.


title: Byla C-682/16: 2016 m. gruodžio 30 d. Vestre Landsret (Danija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje BEI ApS/Skatteministeriet

text:
               6.3.2017

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 70/12

         2016 m. gruodžio 30 d.Vestre Landsret (Danija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje BEI ApS/Skatteministeriet

   (Byla C-682/16)
   (2017/C 070/19)
   Proceso kalba: danų

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Vestre Landsret

      Šalys pagrindinėje byloje

      Ieškovė: BEI ApS

      Atsakovė: Skatteministeriet

      Prejudiciniai klausimai

               1.

               Ar Direktyvos 2003/49/EB (1) 1 straipsnio 1 dalį, siejamą su tos direktyvos 1 straipsnio 4 dalimi, reikia aiškinti taip, kad pagal ją bendrovė, valstybės narės rezidentė, kuriai taikomas direktyvos 3 straipsnis ir kuri tokiomis aplinkybėmis, kokios nagrinėjamos šioje byloje, gauna palūkanų iš dukterinės bendrovės kitoje valstybėje narėje, yra tų palūkanų „tikrasis savininkas“, kaip tai suprantama pagal direktyvą?

                           1.1.

                           Ar Direktyvos 2003/49/EB 1 straipsnio 1 dalyje, siejamoje su tos direktyvos 1 straipsnio 4 dalimi, vartojamą „tikrojo savininko“ sąvoką reikia aiškinti atsižvelgiant į atitinkamą sąvoką 1977 m. EBPO pavyzdinės sutarties dėl apmokestinimo 11 straipsnyje?

                           1.2.

                           Jeigu į 1.1 klausimą būtų atsakyta teigiamai, ar šią sąvoką reikėtų aiškinti atsižvelgiant tik į 1977 m. Pavyzdinės sutarties dėl apmokestinimo 11 straipsnio komentarą (8 dalis) ar aiškinant galima atsižvelgti ir į paskesnius komentarus, tarp jų – 2003 m. papildymus dėl „bendrovių tarpininkių“ (8.1 dalis, dabar 10.1 dalis) ir 2014 m. papildymus dėl „sutartinių ar įstatyminių prievolių“ (10.2 dalis)?

                           1.3.

                           Jeigu aiškinant galima atsižvelgti ir į 2003 m. komentarus, ar tam, kad bendrovė būtų laikoma nesančia „tikruoju savininku“, kaip tai suprantama pagal Direktyvą 2003/49/EB, lėšos turėjo būti faktiškai nukreiptos asmenims, kurie valstybėje, kurios rezidentas yra palūkanų mokėtojas, laikomi aptariamų palūkanų „tikraisiais savininkais“, ir – jei taip – ar taikoma papildoma sąlyga, kad faktinis perdavimas turėjo įvykti maždaug palūkanų sumokėjimo momentu ir (arba) jis turėjo įvykti kaip palūkanų sumokėjimas?

                                       1.3.1.

                                       Kokią reikšmę šiuo atžvilgiu turi tai, kad paskolai naudojamas akcinis kapitalas, jei aptariamos palūkanos įskaitomos į pagrindinę sumą („rolled up“), jei palūkanų gavėjas mokesčius už gautas palūkanas sumokėjo valstybei, kurioje reziduoja palūkanų mokėtojas, jei palūkanų gavėjas vėliau atliko perdavimą grupės viduje savo patronuojančiajai bendrovei, kuri yra tos pačios valstybės rezidentė, siekdamas pakoreguoti pajamas mokesčių tikslais pagal toje valstybėje galiojančias nuostatas, jei aptariamos palūkanos toliau paverčiamos skolinančios bendrovės akciniu kapitalu ir jei palūkanų gavėjas turėjo sutartinę ar įstatyminę prievolę perduoti palūkanas kitam asmeniui?

                           1.4.

                           Kokią reikšmę atsakymui į klausimą, ar palūkanų gavėjas turi būti laikomas „tikruoju savininku“, kaip tai suprantama pagal direktyvą, turi tai, jei, išnagrinėjęs bylos faktus, prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas nusprendžia, kad gavėjas – neturintis sutartinės ar įstatyminės prievolės perduoti gautas palūkanas kitam asmeniui – neturėjo „neribotos“ teisės „naudotis“ palūkanomis, kaip nurodyta 2014 m. komentaruose dėl 1977 m. Pavyzdinės sutarties dėl apmokestinimo?

               2.

               Ar tai, kad, taikydama nacionalines nuostatas dėl sukčiavimo ar piktnaudžiavimo prevencijos, valstybė narė remiasi direktyvos 5 straipsnio 1 dalimi arba 2 dalimi, reiškia, kad ta valstybė narė priėmė konkrečią nacionalinę nuostatą, kuria įgyvendinamas direktyvos 5 straipsnis, arba kad nacionalinėje teisėje yra bendrų nuostatų ar principų dėl sukčiavimo, piktnaudžiavimo ar mokesčių vengimo, kuriuos galima aiškinti remiantis 5 straipsniu?

                           2.1.

                           Jeigu į 2 klausimą būtų atsakyta teigiamai, ar Pelno mokesčio įstatymo 2 straipsnio 2 dalies d punktą, kuriame numatyta, kad ribota mokestinė atsakomybė dėl palūkanų pajamų neapima „palūkanų, kurios neapmokestinamos pagal Direktyvą 2003/49/EB dėl bendros apmokestinimo sistemos, taikomos palūkanų ir autorinių atlyginimų mokėjimams tarp skirtingų valstybių narių asocijuotų bendrovių“, tuomet galima laikyti konkrečia nacionaline nuostata, nurodyta direktyvos 5 straipsnyje?

               3.

               Ar nuostata, esanti dvigubo apmokestinimo išvengimo sutartyje, sudarytoje dviejų valstybių narių ir parengtoje remiantis EBPO pavyzdine sutartimi, pagal kurią palūkanų apmokestinimas priklauso nuo to, ar palūkanų gavėjas laikomas tikruoju palūkanų savininku, yra sutartyje įtvirtinta kovos su piktnaudžiavimu nuostata, numatyta direktyvos 5 straipsnyje?

               4.

               Ar valstybė narė, kuri nenori pripažinti, kad kitos valstybės narės bendrovė yra tikrasis palūkanų savininkas, ir teigia, kad kitos valstybės narės bendrovė yra vadinamoji dirbtinė bendrovė tarpininkė, pagal Direktyvą 2003/49/EB arba EB 10 straipsnį privalo nurodyti, ką ji tokiu atveju laiko tikruoju savininku?

      (1)  2003 m. birželio 3 d. Tarybos direktyva 2003/49/EB dėl bendros apmokestinimo sistemos, taikomos palūkanų ir autorinių atlyginimų mokėjimams tarp skirtingų valstybių narių asocijuotų bendrovių (OL L 157, 2003, p. 49; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 9 sk., 1 t., p. 380).


title: Byla T-109/08 2008 m. vasario 28 d. pareikštas ieškinys byloje Freixenet SA prieš VRDT (balto šiurkštaus paviršiaus butelio forma)

text:
               9.5.2008

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 116/25

         2008 m. vasario 28 d. pareikštas ieškinys byloje Freixenet SA prieš VRDT (balto šiurkštaus paviršiaus butelio forma)

   (Byla T-109/08)
   (2008/C 116/45)
   Kalba, kuria surašytas ieškinys: prancūzų
   Šalys

      Ieškovė: Freixenet SA (Sant Sadurní d'Anoia, Ispanija), atstovaujama advokatų F. de Visscher, E. Cornu ir D. Moreau

      Atsakovė: Vidaus rinkos derinimo tarnyba (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui)
   Ieškovės reikalavimai

               —

               pirmiausia panaikinti 2007 m. spalio 30 d. Vidaus rinkos derinimo tarnybos pirmosios apeliacinės tarybos sprendimą ir padaryti tai, ką ši apeliacinė taryba turėjo padaryti, t. y. nuspręsti, kad Bendrijos prekių ženklo paraiška Nr. 32 532 atitinka paskelbimo pagal Reglamento dėl Bendrijos prekių ženklo 40 straipsnį sąlygas;

               —

               nepatenkinus pirmojo reikalavimo, panaikinti 2007 m. spalio 30 d. Vidaus rinkos derinimo tarnybos pirmosios apeliacinės tarybos sprendimą;

               —

               bet kuriuo atveju priteisti iš Vidaus rinkos derinimo tarnybos bylinėjimosi išlaidas.

         Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

      Prašomas įregistruoti Bendrijos prekių ženklas: trimatis balto šiurkštaus paviršiaus butelio formos prekių ženklas 33 klasės prekėms — paraiška Nr. 32 532.

      Eksperto sprendimas: atmesti paraišką.

      Apeliacinės tarybos sprendimas: atmesti apeliaciją; sprendimas priimtas po to kai Pirmosios instancijos teismas priėmė sprendimą byloje T-190/04, Freixenet prieš VRDT (balto šiurkštaus paviršiaus butelio forma).

      Ieškinio pagrindai: Reglamento Nr. 40/94 7 straipsnio 1 ir 3 dalių bei 73 straipsnio, ir pareigos motyvuoti pažeidimas, nes:

               —

               Apeliacinė taryba nesusipažino su ieškovės pastabomis dėl skirtingo Tarybos faktinių aplinkybių įvertinimo;

               —

               Apeliacinė taryba nepatikslino dokumentų, kurių pagrindu ji grindžia savo sprendimą;

               —

               nagrinėjamo butelio pristatymas yra originalus ir skiriasi nuo įprastinių 1996 m. blandžio 1 d. egzistuojančių pristatymų; ir

               —

               bet kuriuo atveju nagrinėjamas prekių ženklas įgijo skiriamąjį požymį Bendrijoje jį naudojant.


title: Byla C-40/08: 2009 m. spalio 6 d. Teisingumo Teismo (pirmoji kolegija) sprendimas byloje ( Juzgado de Primera Instancia n 4 de Bilbao prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Asturcom Telecomunicaciones SL prieš Cristina Rodríguez Nogueira (Direktyva 93/13/EEB — Su vartotojais sudarytos sutartys — Nesąžininga arbitražinė išlyga — Negaliojimas — Res judicata galią įgijęs arbitražo sprendimas — Priverstinis vykdymas — Nacionalinio teismo, į kurį kreiptasi dėl sprendimo vykdymo, kompetencija savo iniciatyva nurodyti nesąžiningos arbitražinės išlygos negaliojimą — Lygiavertiškumo ir veiksmingumo principai)

text:
               21.11.2009

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 282/7

         2009 m. spalio 6 d. Teisingumo Teismo (pirmoji kolegija) sprendimas byloje (Juzgado de Primera Instancia n 4 de Bilbao prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Asturcom Telecomunicaciones SL prieš Cristina Rodríguez Nogueira

   (Byla C-40/08) (1)

   (Direktyva 93/13/EEB - Su vartotojais sudarytos sutartys - Nesąžininga arbitražinė išlyga - Negaliojimas - Res judicata galią įgijęs arbitražo sprendimas - Priverstinis vykdymas - Nacionalinio teismo, į kurį kreiptasi dėl sprendimo vykdymo, kompetencija savo iniciatyva nurodyti nesąžiningos arbitražinės išlygos negaliojimą - Lygiavertiškumo ir veiksmingumo principai)
   2009/C 282/12
   Proceso kalba: ispanų

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Juzgado de Primera Instancia no 4 de Bilbao

      Šalys pagrindinėje byloje

      Ieškovė: Asturcom Telecomunicaciones SL

      Atsakovė: Cristina Rodríguez Nogueira

      Dalykas

   Prašymas priimti prejudicinį sprendimą — Juzgado de Primera Instancia no 4 de Bilbao — 1993 m. balandžio 5 d. Tarybos direktyvos 93/13/EEB dėl nesąžiningų sąlygų sutartyse su vartotojais (OL L 95, p. 29; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 15 sk., 2 t., p. 288) aiškinimas — Adekvačios ir veiksmingos priemonės siekiant nutraukti nesąžiningų sąlygų naudojimą — Prašymas įvykdyti galutinį arbitražo sprendimą, priimtą už akių, remiantis neteisėta arbitražine išlyga

      Rezoliucinė dalis

   1993 m. balandžio 5 d. Tarybos direktyva 93/13/EEB dėl nesąžiningų sąlygų sutartyse su vartotojais turi būti aiškinama taip, kad nacionalinis teismas, nagrinėjantis ieškinį dėl res judicata galią įgijusio arbitražo sprendimo, priimto vartotojui nedalyvaujant, priverstinio vykdymo, turi, kai tik jam tampa žinomos šiuo atžvilgiu reikalingos teisinės ir faktinės aplinkybės, savo iniciatyva įvertinti vartotojo ir pardavėjo ar tiekėjo sudarytoje sutartyje esančios arbitražinės išlygos nesąžiningą pobūdį, jeigu pagal nacionalinės proceso teisės normas jis gali atlikti tokį vertinimą nagrinėdamas panašius vidaus ieškinius. Jei taip yra, šis teismas turi nustatyti visas dėl to pagal nacionalinę teisę kylančias pasekmes, kad įsitikintų, jog ši išlyga šiam vartotojui nėra privaloma.

      (1)  OL C 92, 2008 4 12.


title: Byla C-562/14 P: 2014 m. gruodžio 5 d. Švedijos Karalystės pateiktas apeliacinis skundas dėl 2014 m. rugsėjo 25 d. Bendrojo Teismo priimto sprendimo byloje T-306/12 Darius Nicolai Spirlea ir Mihaela Spirlea / Europos Komisija

text:
               9.2.2015

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 46/31

         2014 m. gruodžio 5 d. Švedijos Karalystės pateiktas apeliacinis skundas dėl 2014 m. rugsėjo 25 d. Bendrojo Teismo priimto sprendimo byloje T-306/12 Darius Nicolai Spirlea ir Mihaela Spirlea/Europos Komisija

   (Byla C-562/14 P)
   (2015/C 046/37)
   Proceso kalba: vokiečių

      Šalys

      Apeliantė: Švedijos Karalystė, atstovaujama C. Meyer-Seitz

      Kitos proceso šalys: Europos Komisija, Darius Nicolai Spirlea ir Mihaela Spirlea, Danijos Karalystė, Suomijos Respublika, Čekijos Respublika ir Ispanijos Karalystė

      Apeliantės reikalavimai

               —

               Panaikinti 2014 m. rugsėjo 25 d. Europos Sąjungos Bendrojo Teismo sprendimą byloje T-306/12.

               —

               Panaikinti 2012 m. birželio 21 d. Europos Komisijos sprendimą, kuriame atsisakoma leisti D. N. Spirlea ir M. Spirlea susipažinti su prašomais dokumentais.

               —

               Priteisti iš Europos Komisijos padengti Švedijos Karalystės patirtas bylinėjimosi išlaidas.

      Apeliacinio skundo pagrindai ir pagrindiniai argumentai

   Apeliantė savo apeliacinį skundą grindžia trimis pagrindais.
   Pirmajame apeliacinio skundo pagrinde teigiama, kad Bendrasis Teismas klaidingai aiškino 2001 m. gegužės 30 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (EB) Nr. 1049/2001 dėl galimybės visuomenei susipažinti su Europos Parlamento, Tarybos ir Komisijos dokumentais (1) („Atvirumo reglamentas“) 4 straipsnio 2 dalies trečią įtrauką, nes laikėsi nuomonės, kad Komisija, remdamasi išimtimi, susijusia su tyrimų tikslais, gali grįsti savo sprendimą bendra atsisakymo leisti susipažinti su dokumentais per „EU Pilot“ procedūrą prezumpcija, nes ši procedūra yra etapas, einantis prieš galimą procedūros dėl įsipareigojimų neįvykdymo pradžią, ir kad Komisija nepadarė teisės klaidos aiškindama minėtą Atvirumo reglamento nuostatą taip, kad ji gali neleisti susipažinti su prašomais „EU Pilot“ procedūros dokumentais neišnagrinėjusi šių dokumentų individualiai ir konkrečiai.
   Antrajame apeliacinio skundo pagrinde teigiama, kad Bendrasis Teismas klaidingai aiškino Atvirumo reglamento 4 straipsnio 2 dalies trečią įtrauką nusprendęs, kad Komisija nepadarė klaidos įvertinusi, kad nėra viršesnio viešojo intereso, kaip jis suprantamas pagal Atvirumo reglamento 4 straipsnio 2 dalies paskutinę frazę.
   Trečiajame apeliacinio skundo pagrinde teigiama, kad Bendrasis Teismas klaidingai taikė ES teisę, nes laikėsi nuomonės, kad, atsižvelgiant į Atvirumo reglamento tikslus, nagrinėjant pagal SESV 263 straipsnį pareikštą ieškinį dėl panaikinimo ginčijamo akto teisėtumas turi būti vertinamas atsižvelgiant į faktines ir teisines aplinkybes, buvusias to akto priėmimo momentu.

      (1)  OL L 145, 2001 5 31, p. 43; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 1 sk., 3 t., p. 331.


title: Byla C-225/10: 2011 m. spalio 20 d. Teisingumo Teismo (antroji kolegija) sprendimas byloje ( Sozialgericht Nürnberg (Vokietija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Juan Perez Garcia, Jose Arias Neira, Fernando Barrera Castro, Dolores Verdun Espinosa, José Bernal Fernández teisių turėtoja, prieš Familienkasse Nürnberg (Socialinė apsauga — Reglamentas (EEB) Nr. 1408/71 — 77 ir 78 straipsniai — Pensijų, mokamų pagal kelių valstybių narių teisės aktus, gavėjai — Neįgalūs vaikai — Išmokos šeimai už išlaikomus vaikus — Teisė į išmokas buvusios darbo vietos valstybėje narėje — Teisė į išmokas gyvenamosios vietos valstybėje narėje — Prašymo nepateikimas — Invalidumo išmokos, nesuderinamos su išmokomis išlaikomiems vaikams, mokėjimo pasirinkimas — „Išmokos išlaikomiems vaikams“ sąvoka — Teisių, įgytų buvusios darbo vietos valstybėje narėje, išsaugojimas)

text:
               10.12.2011

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 362/8

         2011 m. spalio 20 d. Teisingumo Teismo (antroji kolegija) sprendimas byloje (Sozialgericht Nürnberg (Vokietija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Juan Perez Garcia, Jose Arias Neira, Fernando Barrera Castro, Dolores Verdun Espinosa, José Bernal Fernández teisių turėtoja, prieš Familienkasse Nürnberg

   (Byla C-225/10) (1)

   (Socialinė apsauga - Reglamentas (EEB) Nr. 1408/71 - 77 ir 78 straipsniai - Pensijų, mokamų pagal kelių valstybių narių teisės aktus, gavėjai - Neįgalūs vaikai - Išmokos šeimai už išlaikomus vaikus - Teisė į išmokas buvusios darbo vietos valstybėje narėje - Teisė į išmokas gyvenamosios vietos valstybėje narėje - Prašymo nepateikimas - Invalidumo išmokos, nesuderinamos su išmokomis išlaikomiems vaikams, mokėjimo pasirinkimas - „Išmokos išlaikomiems vaikams“ sąvoka - Teisių, įgytų buvusios darbo vietos valstybėje narėje, išsaugojimas)
   2011/C 362/11
   Proceso kalba: vokiečių

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Sozialgericht Nürnberg

      Šalys pagrindinėje byloje

      Ieškovai: Juan Perez Garcia, Jose Arias Neira, Fernando Barrera Castro, Dolores Verdun Espinosa, José Bernal Fernández teisių turėtoja

      Atsakovė: Familienkasse Nürnberg

      Dalykas

   Prašymas priimti prejudicinį sprendimą — Sozialgericht Nürnberg — 1971 m. birželio 14 d. Tarybos reglamento (EEB) Nr. 1408/71 dėl socialinės apsaugos sistemų taikymo pagal darbo sutartį dirbantiems asmenims, savarankiškai dirbantiems asmenims ir jų šeimos nariams, judantiems Bendrijoje (OL L 149, p. 2; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 5 sk., 1 t., p. 35) 77 ir 78 straipsnių išaiškinimas — Išmokos neįgaliesiems vaikams, išlaikomiems pensijų, mokamų pagal kelių valstybių narių teisės aktus, gavėjų, ir išmokos našlaičiams, skiriamos pagal kelių valstybių narių teisės aktus — Teisė į papildomą išmoką, mokamą darbo vietos valstybėje, jei gyvenamosios vietos valstybėje skiriamos didesnės, bet su suinteresuotojo asmens pasirinkta neįmokine invalidumo išmoka nesuderinamos, išmokos vaikams

      Rezoliucinė dalis

               1.

               1971 m. birželio 14 d. Tarybos reglamento (EEB) Nr. 1408/71 dėl socialinės apsaugos sistemų taikymo pagal darbo sutartį dirbantiems asmenims, savarankiškai dirbantiems asmenims ir jų šeimos nariams, judantiems Bendrijoje (iš dalies pakeistos ir atnaujintos 1996 m. gruodžio 2 d. Tarybos reglamentu (EB) Nr. 118/97 redakcijos), iš dalies pakeisto 2006 m. gruodžio 18 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentu (EB) Nr. 1992/2006, 77 straipsnio 2 dalies b punkto i papunktis ir 78 straipsnio 2 dalies b punkto i papunktis turi būti aiškinami taip, jog senatvės ir (arba) invalidumo pensijų gavėjai arba mirusio darbuotojo našlaitis, kuriems taikomi kelių valstybių narių teisės aktai, bet kurių teisė į pensiją ar našlaičio teisės grindžiamos tik pagal buvusios darbo vietos valstybės narės teisės aktus, gali reikalauti, kad šios valstybės kompetentingos įstaigos sumokėtų visą šiais teisės aktais neįgaliesiems vaikams numatytų pašalpų šeimai sumą, nors gyvenamosios vietos valstybėje narėje jie neprašė skirti panašių didesnių pašalpų, numatytų pastarosios teisės aktuose, dėl to, kad pasirinko kitą su šiomis pašalpomis nesuderinamą išmoką neįgaliesiems, kai teisė į pašalpas šeimai buvusios darbo vietos valstybėje narėje buvo įgyta vien pagal jos teisės aktus.

               2.

               Atsakymas į trečiąjį klausimą identiškas atsakymui į du pirmuosius klausimus, jeigu pagal gyvenamosios vetos valstybės narės teisės aktus suinteresuotieji asmenys šioje valstybėje negali pasirinkti pašalpų šeimai.

      (1)  OL C 221, 2010 8 14.


title: Byla T-503/14: 2014 m. liepos 2 d. pareikštas ieškinys byloje Euroways/Komisija

text:
               25.8.2014

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 282/54

         2014 m. liepos 2 d. pareikštas ieškinys byloje Euroways/Komisija

   (Byla T-503/14)
   2014/C 282/72
   Proceso kalba: ispanų

      Šalys

      Ieškovė: Euroways, SL (Ljobregato Hospitaletas, Ispanija), atstovaujama advokato J. De Juan Casadevall

      Atsakovė: Europos Komisija

      Reikalavimai

   Ieškovė Bendrojo Teismo prašo:

               —

               panaikinti ginčijamą sprendimą;

               —

               nepatenkinus šio prašymo ir jei IFNS būtų pripažinta neteisėta valstybės pagalba, nurodyti susigrąžinti tik iki sprendimo pradėti formalaus tyrimo procedūrą paskelbimo ESOL, t. y. 2011 m. rugsėjo 21 d., ir

               —

               priteisti iš Komisijos bylinėjimosi išlaidas.

      Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

   Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai analogiški pateiktiems byloje T-500/14, Derivados del Flúor/Komisija.


title: Byla T-156/06 2007 m. gruodžio 11 d. Teisingumo Teismo nutartis Regione Siciliana (Italija) prieš Europos Bendrijų Komisiją (Europos socialinis fondas (ESF) — Bendrijos iš pradžių suteiktos finansinės paramos sumažinimas — Ieškinys dėl panaikinimo — Regioninis ar vietos teritorinis vienetas — Tiesioginio poveikio nebuvimas — Nepriimtinumas)

text:
               23.2.2008

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 51/43

         2007 m. gruodžio 11 d. Teisingumo Teismo nutartis Regione Siciliana (Italija) prieš Europos Bendrijų Komisiją

   (Byla T-156/06) (1)

   (Europos socialinis fondas (ESF) - Bendrijos iš pradžių suteiktos finansinės paramos sumažinimas - Ieškinys dėl panaikinimo - Regioninis ar vietos teritorinis vienetas - Tiesioginio poveikio nebuvimas - Nepriimtinumas)
   (2008/C 51/79)
   Proceso kalba: italų
   Šalys

      Ieškovė: Regione Siciliana (Italija), atstovaujama avvocato dello Stato P. Gentili

      Atsakovė: Europos Bendrijų Komisija, atstovaujama L. Flynn, M. Velardo ir A. Weimer, padedamų advokato G. Faedo
   Dalykas
   2006 m. kovo 23 d. Komisijos sprendimo C(2006) 1171 sumažinti iš pradžių Europos socialinio fondo suteiktą finansinę paramą integruotai veiklos programai Sicilijos regione, kuriai taikoma iš Bendrijos struktūrinių fondų finansuojama parama siekiant 1-ojo tikslo Italijoje (1994-1999 metų laikotarpis), panaikinimas
   Rezoliucinė dalis

               1.

               Atmesti ieškinį kaip nepriimtiną.

               2.

               Sicilijos regionas padengia bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 178, 2006 7 29.


title: Byla C-290/10: 2010 m. birželio 10 d. Franssons Verkstäder AB pateiktas apeliacinis skundas dėl 2010 m. gegužės 10 d. Bendrojo Teismo (aštuntoji kolegija) priimtos nutarties byloje T-98/10 Franssons Verkstäder prieš VRDT ir Lindner Recyclingtech (Chaff Cutters)

text:
               4.12.2010

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 328/10

         2010 m. birželio 10 d.Franssons Verkstäder AB pateiktas apeliacinis skundas dėl 2010 m. gegužės 10 d. Bendrojo Teismo (aštuntoji kolegija) priimtos nutarties byloje T-98/10 Franssons Verkstäder prieš VRDT ir Lindner Recyclingtech (Chaff Cutters)

   (Byla C-290/10)
   ()
   2010/C 328/17
   Proceso kalba: anglų

      Šalys

      Apeliantė: Franssons Verkstäder AB, atstovaujama advokato O. Öhlén

      Kita proceso šalis: Vidaus rinkos derinimo tarnyba (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui)
   2010 m. rugsėjo 9 d. Teisingumo Teismo (aštuntoji kolegija) nutartimi apeliacinis skundas pripažintas nepriimtinu.


title: Byla T-681/14: 2017 m. kovo 28 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje El-Qaddafi/Taryba (Bendra užsienio ir saugumo politika — Libijai taikomos ribojamosios priemonės — Lėšų įšaldymas — Atvykimo į Sąjungos teritoriją ir keliavimo per ją tranzitu apribojimai — Ieškovės vardo ir pavardės palikimas — Teisė į gynybą — Pareiga motyvuoti)

text:
               15.5.2017

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 151/28

         2017 m. kovo 28 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje El-Qaddafi/Taryba

   (Byla T-681/14) (1)

   ((Bendra užsienio ir saugumo politika - Libijai taikomos ribojamosios priemonės - Lėšų įšaldymas - Atvykimo į Sąjungos teritoriją ir keliavimo per ją tranzitu apribojimai - Ieškovės vardo ir pavardės palikimas - Teisė į gynybą - Pareiga motyvuoti))
   (2017/C 151/34)
   Proceso kalba: anglų

      Šalys

      Ieškovė: Aisha Muammer Mohamed El-Qaddafi (Maskatas, Omanas), atstovaujama iš pradžių QC J. Jones, vėliau – baristerio S. Bafadhel

      Atsakovė: Europos Sąjungos Taryba, atstovaujama S. Kyriakopoulou ir A. de Elera-San Miguel Hurtado

      Dalykas

   SESV 263 straipsniu grindžiamas prašymas panaikinti, pirma, 2014 m. birželio 23 d. Tarybos sprendimą 2014/380/BUSP, kuriuo iš dalies keičiamas Sprendimas 2011/137/BUSP dėl ribojamųjų priemonių atsižvelgiant į padėtį Libijoje (OL L 183, 2014, p. 52), tiek, kiek juo ieškovės vardas ir pavardė palikti 2011 m. vasario 28 d. Tarybos sprendimo 2011/137/BUSP dėl ribojamųjų priemonių atsižvelgiant į padėtį Libijoje (OL L 58, 2011, p. 53) I ir III prieduose esančiuose sąrašuose, ir, antra, 2014 m. birželio 23 d. Tarybos įgyvendinimo reglamentą (ES) Nr. 689/2014, kuriuo įgyvendinama Reglamento (ES) Nr. 204/2011 dėl ribojamųjų priemonių atsižvelgiant į padėtį Libijoje 16 straipsnio 2 dalis (OL L 183, 2014, p. 1), tiek, kiek juo ieškovės vardas ir pavardė palikti 2011 m. kovo 2 d. Tarybos reglamento (ES) Nr. 204/2011 dėl ribojamųjų priemonių atsižvelgiant į padėtį Libijoje (OL L 58, 2011, p. 1) II priede esančiame sąraše.

      Rezoliucinė dalis

               1.

               2014 m. birželio 23 d. Tarybos sprendimas 2014/380/BUSP, kuriuo iš dalies keičiamas Sprendimas 2011/137/BUSP dėl ribojamųjų priemonių atsižvelgiant į padėtį Libijoje, panaikinamas tiek, kiek juo Aisha Muammer Mohamed El-Qaddafi vardas ir pavardė palikti 2011 m. vasario 28 d. Tarybos sprendimo 2011/137/BUSP dėl ribojamųjų priemonių atsižvelgiant į padėtį Libijoje I ir III prieduose esančiuose sąrašuose.

               2.

               2014 m. birželio 23 d. Tarybos įgyvendinimo reglamentas (ES) Nr. 689/2014, kuriuo įgyvendinama Reglamento (ES) Nr. 204/2011 dėl ribojamųjų priemonių atsižvelgiant į padėtį Libijoje 16 straipsnio 2 dalis, panaikinamas tiek, kiek juo A. M. M. El-Qaddafi vardas ir pavardė palikti 2011 m. kovo 2 d. Tarybos reglamento (ES) Nr. 204/2011 dėl ribojamųjų priemonių atsižvelgiant į padėtį Libijoje II priede esančiame sąraše.

               3.

               Priteisti iš Europos Sąjungos Tarybos bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 431, 2014 12 1.


title: Byla F-17/08: 2010 m. liepos 8 d. Tarnautojų teismo (antroji kolegija) sprendimas byloje Wybranowski prieš Komisiją (Viešoji tarnyba — Atviras konkursas — Neįrašymas į rezervo sąrašą — Testo žodžiu įvertinimas — Pranešimas apie konkursą EPSO/AD/60/06 — Motyvavimas — Atrankos komisijos įgaliojimai — Kandidatų vertinimas)

text:
               11.9.2010

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 246/41

         2010 m. liepos 8 d. Tarnautojų teismo (antroji kolegija) sprendimas byloje Wybranowski prieš Komisiją

   (Byla F-17/08) (1)

   (Viešoji tarnyba - Atviras konkursas - Neįrašymas į rezervo sąrašą - Testo žodžiu įvertinimas - Pranešimas apie konkursą EPSO/AD/60/06 - Motyvavimas - Atrankos komisijos įgaliojimai - Kandidatų vertinimas)
   2010/C 246/70
   Proceso kalba: lenkų

      Šalys

      Ieškovas: Andrzej Wybranowski (Varšuva, Lenkija), atstovaujamas advokato Z. Wybranowski

      Atsakovė: Europos Komisija, atstovaujama J. Currall ir K. Herrmann

      Dalykas

   Konkurso EPSO/AD/60/06 AD5 atrankos komisijos sprendimo neįrašyti ieškovo į šio konkurso rezervo sąrašą dėl testo žodžiu rezultatų pakeitimas ar panaikinimas.

      Sprendimo rezoliucinė dalis

               1.

               Atmesti ieškinį.

               2.

               Priteisti iš A. Wybranowski bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 158, 2008 6 21, p. 25.


title: Byla C-75/17 P: 2017 m. vasario 9 d. Fiesta Hotels & Resorts, S.L. pateiktas apeliacinis skundas dėl 2016 m. lapkričio 30 d. Bendrojo Teismo (šeštoji kolegija) priimto sprendimo byloje T-217/15 Fiesta Hotels & Resorts/Europos Sąjungos intelektinės nuosavybės tarnyba (EUIPO) – Residencial Palladium (Palladium Palace Ibiza Resort & Spa)

text:
               15.5.2017

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 151/17

         2017 m. vasario 9 d.Fiesta Hotels & Resorts, S.L. pateiktas apeliacinis skundas dėl 2016 m. lapkričio 30 d. Bendrojo Teismo (šeštoji kolegija) priimto sprendimo byloje T-217/15 Fiesta Hotels & Resorts/Europos Sąjungos intelektinės nuosavybės tarnyba (EUIPO) – Residencial Palladium (Palladium Palace Ibiza Resort & Spa)

   (Byla C-75/17 P)
   (2017/C 151/23)
   Proceso kalba: ispanų

      Šalys

      Apeliantė: Fiesta Hotels & Resorts, S.L., atstovaujama advokatų J.-B. Devaureix ir J. C. Erdozain López

      Kitos proceso šalys: Europos Sąjungos intelektinės nuosavybės tarnyba (EUIPO), Residencial Palladium, S.L.

      Apeliantės reikalavimai

               —

               Panaikinti visą 2016 m. lapkričio 30 d. Bendrojo Teismo sprendimą byloje T-217/15.

               —

               Visiškai patenkinti pirmojoje instancijoje pateiktus reikalavimus.

               —

               Priteisti iš atsakovės ir įstojusios į bylą šalies bylinėjimosi išlaidas.

      Apeliacinio skundo pagrindai ir pagrindiniai argumentai

               1.

                  Pirmasis apeliacinio skundo pagrindas grindžiamas skundžiamame sprendime padaryta teisės klaida, nes jame nuspręsta, kad tenkinamas 2009 m. vasario 26 d. Tarybos reglamento Nr. 207/2009 (1) dėl Bendrijos prekių ženklo (toliau – Reglamentas) 8 straipsnio 4 dalies reikalavimas turėti „didesnę negu vietinę reikšmę“, nepaisant geografinės srities, kurioje nurodyto prekių ženklo savininkas vykdo veiklą. Šiuo aiškinimu nukrypstama nuo tiesioginės būdvardžio „vietinė“ reikšmės ir Reglamento 8 straipsnio 4 dalies tikslo.
               Skundžiamu sprendimu padaryta nurodytoji teisės klaida tiek, kiek nustatant, ar tariamas neregistruotas komercinis pavadinimas turi tik vietinę reikšmę, ar ne, atsižvelgta į dokumentus, kurie galioja už Ispanijos teritorijos ribų.
               Kita vertus, remiantis tuo, kad visuomenė, kuriai įstaiga teikia paslaugas, kurioms žymėti naudojamas prekių ženklas arba komercinis pavadinimas, yra tarptautinė, negalima daryti išvados, kad žymens naudojimas turi didesnę negu vietinę reikšmę.
               Todėl sprendime padaryta išvada dėl reikalavimo turėti „didesnę negu vietinę reikšmę“ pažeidžia Reglamento 8 straipsnio 4 dalies tikslą. Sprendime pripažinta, kad šis reikalavimas, taikomas komerciniam pavadinimui, kuriuo grindžiamas protestas dėl Europos Sąjungos prekių ženklo paraiškos, priklauso ne nuo šį pavadinimą naudojančios įstaigos vietinės reikšmės, o nuo „jos klientų geografinio paplitimo arba nacionalinėje ar net tarptautinėje visuomenėje turimo gero vardo“. Šiuo teiginiu skundžiamame sprendime nukrypstama nuo riboto Reglamento 8 straipsnio 4 dalies tikslo, nes juo sudaromos galimybės lengvai įrodyti, kad peržengta vietinės reikšmės dimensija paprasčiausiai panaudojus neregistruotą žymenį internete arba, atsižvelgiant į nagrinėjamos bylos aplinkybes, nurodžius atitinkamoje įstaigoje apsistojančių svečių tarptautinę kilmę.

               2.

                  Antrasis apeliacinio skundo pagrindas grindžiamas tuo, kad skundžiamame sprendime padaryta teisės klaida, kai nuspręsta, jog pagal Reglamento 8 straipsnio 4 dalį, siejamą su Ispanijoje galiojančio 2001 m. gruodžio 7 d. Įstatymo 17/2001 dėl prekių ženklų (Ley 17/2001, de 7 de diciembre, de Marcas) 9 straipsnio 1 dalies d punktu, nereikalaujama, kad nurodomas neregistruotas prekių ženklas būtų plačiai žinomas, nors šiuo klausimu Ispanijos teismų suformuotoje jurisprudencijoje daugiausia teigiama būtent priešingai, tai yra reikalaujama ne tik kad nurodomas prekių ženklas būtų naudojamas, bet ir to, kad apie jo naudojimą būtų žinoma didelėje Ispanijos teritorijos dalyje.

               3.

                  Trečiasis apeliacinio skundo pagrindas grindžiamas tuo, kad skundžiamame sprendime padaryta teisės klaida, kai nuspręsta, jog tenkinamas Reglamento dėl ES prekių ženklo 8 straipsnio 4 dalies b punkto reikalavimas remiantis Sprendimu LAGUIOLE (37 punktas), nors nagrinėjamoje byloje tas sprendimas netaikytinas, nes šioje byloje aiškinama Ispanijos teisė, o ne Prancūzijos teisė, kaip Sprendime LAGUIOLE, ir nepaisant to, kad apeliantė nurodė Ispanijos Aukščiausiojo Teismo (Tribunal Supremo) sprendimus, kuriuose aiškiai draudžiama situacija, kai dėl neregistruoto komercinio pavadinimo negalima naudoti vėlesnio prekių ženklo, o atsakovas nesirėmė Ispanijos nesąžiningos konkurencijos įstatymu, kuriame esą numatyta tokia galimybė, kurią apeliantė pagrįstai neigė.

               4.

               Galiausiai ketvirtuoju apeliacinio skundo pagrindu nurodoma, kad skundžiamu sprendimu padaryta teisės klaida aiškinant „tarpinių prekių ženklų“ sąvoką, apibrėžtą pagal Ispanijos prekių ženklų įstatymą, o konkrečiai – kad skundžiamu sprendimu padaryta teisės klaida, susijusi su Reglamento 65 straipsniu.
               Apeliantė mano, kad skundžiamu sprendimu padaryta teisės klaida, nes Reglamento 65 straipsniu tiesiogiai nedraudžiama nagrinėti jam pateikto teisės klausimo atsižvelgiant į šalių teisinius argumentus. Priešingai, nei teigiama skundžiamame sprendime, apeliantė nesiekia pakeisti faktinių aplinkybių, kuriomis remtasi Apeliacinės tarybos sprendime; ji tik nurodo teisinį pagrindą, iš kurio matyti, kad ginčijamame EUIPO sprendime padaryta teisės klaida.
               Remiamasi principu iura novit curia, pagal kurį priimdamas sprendimą teismas turi taikyti, jo manymu, reikšmingas teisės normas, taip pat gali pakeisti šalių reikalavimų teisinį pagrindą, su sąlyga, kad sprendimas bus priimtas remiantis bylos šalių nurodytomis teisinėmis ir faktinėmis aplinkybėmis ir nekeičiamas ieškinio pagrindas ar problema. Todėl Bendrasis Teismas turėjo atsižvelgti į apeliantės argumentus, nes to nepadaręs jis pažeidė jos teisę į gynybą ir ji netenka savo teisių, susijusių su registracija.

      (1)  OL L 78, 2009, p. 1


title: Byla C-9/13: 2013 m. sausio 7 d. pareikštas ieškinys byloje Europos Komisija prieš Slovėnijos Respubliką

text:
               2.3.2013

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 63/15

         2013 m. sausio 7 d. pareikštas ieškinys byloje Europos Komisija prieš Slovėnijos Respubliką

   (Byla C-9/13)
   2013/C 63/25
   Proceso kalba: slovėnų

      Šalys

      Ieškovė: Europos Komisija, atstovaujama D. Kukovec, P. Hetsch ir O. Beynet

      Atsakovė: Slovėnijos Respublika

      Ieškovės reikalavimai

   Komisija Teisingumo Teismo prašo:

               —

               pripažinti, kad nepriėmusi visų įstatymų ir kitų teisės aktų, būtinų 2009 m. liepos 13 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvai 2009/73/EB (1) dėl gamtinių dujų vidaus rinkos bendrųjų taisyklių, panaikinančiai Direktyvą 2003/55/EB (2), įgyvendinti, ir bet kuriuo atveju nepranešusi apie juos Komisijai, Slovėnijos Respublika neįvykdė įsipareigojimų pagal šios direktyvos 54 straipsnio 1 dalį;

               —

               remiantis SESV 260 straipsnio 3 dalimi nurodyti Slovėnijos Respublikai sumokėti 10 287,36 EUR periodinę baudą, skaičiuojamą nuo sprendimo šioje byloje priėmimo dienos.

      Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

   Terminas perkelti direktyvą baigėsi 2011 m. kovo 3 dieną.

      (1)  OL L 211, p. 94.

      (2)  OL L 176, p. 57; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 12 sk., 2 t., p. 230.


title: Byla T-297/15 P: 2015 m. birželio 8 d. Ángel Coedo Suárez pateiktas apeliacinis skundas dėl 2015 m. kovo 26 d. Tarnautojų teismo sprendimo byloje F-38/14, Coedo Suárez/Taryba

text:
               27.7.2015

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 245/44

         2015 m. birželio 8 d. Ángel Coedo Suárez pateiktas apeliacinis skundas dėl 2015 m. kovo 26 d. Tarnautojų teismo sprendimo byloje F-38/14, Coedo Suárez/Taryba

   (Byla T-297/15 P)
   (2015/C 245/53)
   Proceso kalba: prancūzų

      Šalys

      Apeliantas: Ángel Coedo Suárez (Briuselis, Belgija), atstovaujamas advokatų S. Rodrigues ir C. Bernard-Glanz

      Kita proceso šalis: Europos Sąjungos Taryba

      Reikalavimai

   Apeliantas Bendrojo Teismo prašo:

               —

               pripažinti šį apeliacinį skundą priimtinu;

               —

               panaikinti 2015 m. kovo 26 d. Europos Sąjungos tarnautojų teismo (pirmoji kolegija) sprendimą byloje Coedo Suárez/Taryba (F-38/14, EU:F:2015:25);

               —

               patenkinti jo reikalavimus panaikinti, pateiktus pirmoje instancijoje;

               —

               priteisti iš Tarybos bylinėjimosi abiejose instancijose išlaidas.

      Apeliacinio skundo pagrindai ir pagrindiniai argumentai

   Grįsdamas apeliacinį skundą apeliantas remiasi dviem pagrindais.

               1.

               Pirmasis apeliacinio skundo pagrindas susijęs su faktinių aplinkybių ir įrodymų iškraipymu ir teisės klaida, nes Tarnautojų teismas nusprendė, kad paskyrimų tarnyba nepadarė akivaizdžios vertinimo klaidos dėl to, kad konstatavo, jog bloga apelianto sveikatos būklė nėra švelninanti aplinkybė.

               2.

               Antrasis apeliacinio skundo pagrindas susijęs su pareigos motyvuoti pažeidimu.


title: Byla T-258/15: 2015 m. gegužės 22 d. pareikštas ieškinys byloje Axa Mediterranean Holding/Komisija

text:
               27.7.2015

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 245/39

         2015 m. gegužės 22 d. pareikštas ieškinys byloje Axa Mediterranean Holding/Komisija

   (Byla T-258/15)
   (2015/C 245/46)
   Proceso kalba: ispanų

      Šalys

      Ieškovė: Axa Mediterranean Holding, S.A. (Maljorkos Palma, Ispanija), atstovaujama advokatų J. Buendía Sierra, D. Armesto Macías ir A. Balcells Cartagena

      Atsakovė: Europos Komisija

      Reikalavimai

   Ieškovė Bendrojo Teismo prašo:

               —

               panaikinti sprendimo 1 straipsnį tiek, kiek jame nustatyta, kad naujas TRLIS 2 straipsnio administracinis išaiškinimas, kurį patvirtino Ispanijos valdžios institucija, turi būti pripažintas su vidaus rinka nesuderinama valstybės pagalba,

               —

               panaikinti sprendimo 4 straipsnio 1 dalį tiek, kiek jame Ispanijos Karalystės reikalaujama nutraukti tai, kas laikoma sprendimo 1 straipsnyje apibūdinta valstybės pagalbos schema,

               —

               panaikinti sprendimo 4 straipsnio 2, 3, 4 ir 5 dalis tiek, kiek jose Ispanijos Karalystei nustatytas reikalavimas susigrąžinti sumas, kurias Komisija laiko valstybės pagalba,

               —

               nepatenkinus šių reikalavimų, apriboti Ispanijos Karalystei nustatytos pareigos susigrąžinti apimtį sprendimo 4 straipsnio 2 dalimi, kad jai būtų taikomos tokios pačios sąlygos, kaip numatytosios pirmajame ir antrajame sprendimuose, ir

               —

               priteisti iš Komisijos bylinėjimosi išlaidas.

      Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

   Šioje byloje ginčijamas sprendimas yra tas pats, kaip ir bylose T-12/15, Banco de Santander y Santusa/Komisija ir T-252/15 Ferrovial, SA ir kt./Komisija.
   Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai yra panašūs į nurodytuosius minėtose bylose.


title: Byla T-181/05 Citicorp ir Citibank, N. A.2005 m. gegužės 10 d. pareikštas ieškinys Vidaus rinkos derinimo tarnybai (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui)

text:
               9.7.2005

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 171/33

      Citicorp ir Citibank, N. A.2005 m. gegužės 10 d. pareikštas ieškinys Vidaus rinkos derinimo tarnybai (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui)
   (Byla T-181/05)
   (2005/C 171/53)
   Kalba, kuria surašytas ieškinys: anglų
   2005 m. gegužės 10 d. Europos Bendrijų Pirmosios instancijos teisme buvo pareikštas Citicorp, įsteigtos Niujorke (JAV), ir Citibank, N. A., įsteigtos Niujorke (JAV), atstovaujamų advokatų V. v. Bomhard, A. Renck ir A. Polhmann, ieškinys Vidaus rinkos derinimo tarnybai (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui).

      Citi, S.L., įsteigta Algete, Madride (Ispanija), buvo proceso apeliacinėje taryboje šalis.
   Ieškovės Pirmosios instancijos teismo prašo:

               —

               panaikinti 2005 m. kovo 1 d. Vidaus rinkos derinimo tarnybos pirmosios apeliacinės tarybos sprendimą byloje R 173/2004-1;

               —

               priteisti iš atsakovės visas bylinėjimosi išlaidas.

         Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

               Paraišką Bendrijos prekių ženklui pateikęs asmuo:

               Citi, S.L.

               Prašomas įregistruoti Bendrijos prekių ženklas:

               Figūrinis prekių ženklas CITI 36 klasės paslaugoms (muitinės tarpininkų, turto vertintojų, nekilnojamojo turto agentų paslaugos, nekilnojamojo turto vertinimas ir administravimas) — Registracijos paraiška Nr. 1 430 750

               Ženklo ar žymens, kuriuo remiamasi protesto procese, savininkas:

               Citicorp ir Citibank, N. A.

               Ženklas ar žymuo, kuriuo remiamasi protesto procese:

               Atitinkami nacionaliniai ir Bendrijos žodiniai ir figūriniai prekių ženklai 36 klasės paslaugoms (finansinės ir nekilnojamojo turto operacijos)

               Protestų skyriaus sprendimas:

               Atsisakyti registruoti Bendrijos prekių ženklą

               Apeliacinės tarybos sprendimas:

               Panaikinti protestų skyriaus sprendimą; patenkinti protestą tiek, kiek jis susijęs su nekilnojamojo turto vertinimu, nekilnojamojo turto agentūromis, nekilnojamojo turto vertinimu ir administravimu, ir atmesti protestą tiek, kiek jis susijęs su muitinės tarpininkais.

               Ieškinio pagrindai:

               Reglamento (EB) Nr. 40/941 73 straipsnio ir teisės būti išklausytam pažeidimas. Reglamento Nr. 40/94 73 straipsnio ir 74 straipsnio 1 dalies bei Reglamento Nr. 40/94 8 straipsnio 5 dalies pažeidimas.


title: Byla C-120/14 P: 2014 m. kovo 29 d. Christoph Klein pateiktas apeliacinis skundas dėl 2014 m. sausio 21 d. Bendrojo Teismo (pirmoji kolegija) priimto sprendimo byloje T-309/10, Christoph Klein / Europos Komisija

text:
               16.6.2014

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 184/12

         2014 m. kovo 29 d. Christoph Klein pateiktas apeliacinis skundas dėl 2014 m. sausio 21 d. Bendrojo Teismo (pirmoji kolegija) priimto sprendimo byloje T-309/10, Christoph Klein/Europos Komisija

   (Byla C-120/14 P)
   2014/C 184/16
   Proceso kalba: vokiečių

      Šalys

      Apeliantas: Christoph Klein, atstovaujamas advokatų H.-J. Ahlt ir M. Ahlt

      Kitos proceso šalys: Europos Komisija, Vokietijos Federacinė Respublika

      Apelianto reikalavimai

   Apeliantas prašo:

               panaikinti 2014 m. sausio 21 d. Bendrojo Teismo sprendimą byloje T-309/10;

               pripažinti, kad Komisija, nepriėmusi sprendimo nuo 1998 m. vykstančioje procedūroje pagal apsaugos sąlygą, susijusioje su ginčijamais vaistais, Komisija pažeidė įsipareigojimus pagal Direktyvą 93/42 ir Europos Sąjungos teisės aktus ir todėl padarė apeliantui tiesioginę žalą;

               įpareigoti Komisiją atlyginti ieškovui padarytą žalą, kurią dar reikės įvertinti;

               priteisti iš Komisijos bylinėjimosi išlaidas;

               nepatenkinus nurodytų reikalavimų, panaikinti 2014 m. sausio 21 d. Bendrojo Teismo sprendimą byloje T-309/10 ir bylą grąžinti Bendrajam Teismui nagrinėti iš naujo.

      Apeliacinio skundo pagrindai ir pagrindiniai argumentai

   Neteisingai taikydamas nuostatas, susijusias su reikalavimų, kylančių iš Europos Sąjungos deliktinės atsakomybės, senaties terminu, Bendrasis Teismas pažeidė Statuto 46 straipsnį tiek, kiek jis neatsižvelgė į tai, kad patenkintas prašymas taikyti teisinę pagalbą, dėl kurio nutrūksta senaties terminas, turi būti prilyginamas ieškinio pateikimui.
   Be to, Bendrasis Teismas pažeidė Direktyvos 93/42 (1) 8 ir 18 straipsnius tiek, kiek manė, kad šie du straipsniai yra tarpusavyje nesuderinami. Priešingai, teisinga yra tai, kad abi nuostatos turi būti taikomos kartu. Be to, Bendrojo Teismo prielaida nėra pakankamai pagrįsta.
   Be to, Bendrasis Teismas pažeidė Europos Sąjungos teisę tiek, kiek jis padarė teisės klaidą, vertindamas Vokietijos valdžios institucijų pradėtą procedūrą ne kaip procedūrą pagal apsaugos sąlygą.
   Dėl daugiau nei 10 metų trukusios procedūros Komisijoje yra pažeisti Pagrindinių teisių chartijos 41 straipsnis ir gero administravimo principas. Bendrasis Teismas padarė teisės klaidą, neatsižvelgdamas į šiuos pažeidimus.
   Galiausiai Bendrojo Teismo nagrinėjamoje byloje yra procedūros pažeidimų. Nebuvo atsižvelgta į keletą dokumentų, kurie patvirtina ieškovo argumentus. Taip pat į Europos Parlamento pastabas ir teisinius argumentus, kuriais pasinaudojo apeliantas, buvo paprasčiausiai neatsižvelgta.

      (1)  1993 m. birželio 14 d. Tarybos direktyva 93/42/EEB dėl medicinos prietaisų (OL L 169, p. 1; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 13 sk., 12 t., p. 82).


title: Byla T-378/08 2008 m. rugsėjo 10 d. pareikštas ieškinys byloje Portugalija prieš Komisiją

text:
               8.11.2008

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 285/51

         2008 m. rugsėjo 10 d. pareikštas ieškinys byloje Portugalija prieš Komisiją

   (Byla T-378/08)
   (2008/C 285/91)
   Proceso kalba: portugalų
   Šalys

      Ieškovė: Portugalijos Respublika, atstovaujama L. I. Fernandes ir J. de Oliveira

      Atsakovė: Europos Bendrijų Komisija
   Ieškovės reikalavimai

               —

               Pirmiausia, pripažinti negaliojančiu Komisijos Vidaus rinkos ir paslaugų generalinio direktorato generalinio direktoriaus 2008 m. liepos 15 d. išduotą pranešimą apie mokėtiną sumą (MARKT/C2/PMS/bmgD(2008) 13692) antrašte „reikalavimas sumokėti baudą, kurią Portugalijos Respublika privalo sumokėti vykdydama Teisingumo Teismo sprendimą Komisija prieš Portugalijos Respubliką (C-70/06)“.

               —

               Jei pirmasis reikalavimas nebūtų patenkintas, pripažinti negaliojančiu minėtą pranešimą tiek, kiek jo padariniai tęsiasi po 2008 m. sausio 29 dienos.

               —

               Priteisti iš Komisijos bylinėjimosi išlaidas arba, jeigu Pirmosios instancijos teismas sumažintų baudos dydį, priteisti iš kiekvienos šalies padengti kiekvienai savo bylinėjimosi išlaidas.

         Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai
   Portugalijos Respublika teigia, kad visiškai įvykdė Teisingumo Teismo sprendimus priimdama Įstatymą 67/2007, kuriuo aiškiai pripažintas netekusiu galios Dekretas-įstatymas Nr. 48051.
   Portugalijos Respublika taip pat tvirtina, kad Vidaus rinkos ir paslaugų generalinio direktorato generalinis direktorius neturėjo įgaliojimų priimti ginčijamą priemonę, kurioje neatsižvelgta į Portugalijos Respublikos teisę į gynybą, nesilaikyta motyvavimo pareigos ir kurią priimant padaryta esminių procedūrinių pažeidimų.


title: Sujungtos bylos C-124/13 ir C-125/13: 2015 m. gruodžio 1 d. Teisingumo Teismo (didžioji kolegija) sprendimas byloje Europos Parlamentas, Europos Komisija/Europos Sąjungos Taryba (Ieškinys dėl panaikinimo — Reglamentas (ES) Nr. 1243/2012 — Teisinio pagrindo pasirinkimas — SESV 43 straipsnio 2 ir 3 dalys — Politinis sprendimas — Menkių išteklių daugiametis planas)

text:
               1.2.2016

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 38/3

         2015 m. gruodžio 1 d. Teisingumo Teismo (didžioji kolegija) sprendimas byloje Europos Parlamentas, Europos Komisija/Europos Sąjungos Taryba

   (Sujungtos bylos C-124/13 ir C-125/13) (1)

   ((Ieškinys dėl panaikinimo - Reglamentas (ES) Nr. 1243/2012 - Teisinio pagrindo pasirinkimas - SESV 43 straipsnio 2 ir 3 dalys - Politinis sprendimas - Menkių išteklių daugiametis planas))
   (2016/C 038/03)
   Proceso kalba: anglų

      Šalys

      Ieškovai: Europos Parlamentas, atstovaujamas I. Liukkonen, L. G. Knudsen ir R. Kaškina; Europos Komisija, atstovaujama A. Bouquet, K. Banks ir A. Szmytkowska

      Atsakovė: Europos Sąjungos Taryba, atstovaujama E. Sitbon, A. de Gregorio Merino ir A. Westerhof Löfflerová

      Atsakovės pusėje įstojusios į bylą šalys: Ispanijos Karalystė, atstovaujama M. Sampol Pucurull ir N. Díaz Abad; Prancūzijos Respublika, atstovaujama G. de Bergues, D. Colas, R. Coesme ir C. Candat; Lenkijos Respublika, atstovaujama B. Majczyna, M. Nowacki ir A. Miłkowska

      Rezoliucinė dalis

               1.

               Panaikinti 2012 m. gruodžio 19 d. Tarybos reglamentą (ES) Nr. 1243/2012, kuriuo iš dalies keičiamas Reglamentas (EB) Nr. 1342/2008, nustatantis menkių išteklių ir šių išteklių žvejybos būdų daugiametį planą.

               2.

               Palikti galioti Reglamento Nr. 1243/2012 padarinius, kol per protingą terminą, kuris negali viršyti dvylikos mėnesių, skaičiuojant nuo kitų metų po šio sprendimo paskelbimo sausio 1 d., įsigalios tinkamu teisiniu pagrindu, t. y. SESV 43 straipsnio 2 dalimi, pagrįstas naujas reglamentas.

               3.

               Priteisti iš Europos Sąjungos Tarybos bylinėjimosi išlaidas.

               4.

               Ispanijos Karalystė, Prancūzijos Respublika ir Lenkijos Respublika padengia savo bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 156, 2013 6 1.


title: Byla C-24/16: 2016 m. sausio 18 d. Oberlandesgericht Düsseldorf (Vokietija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Nintendo Co. Ltd/BigBen Interactive GmbH ir BigBen Interactive SA

text:
               25.4.2016

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 145/15

         2016 m. sausio 18 d.Oberlandesgericht Düsseldorf (Vokietija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Nintendo Co. Ltd/BigBen Interactive GmbH ir BigBen Interactive SA

   (Byla C-24/16)
   (2016/C 145/19)
   Proceso kalba: vokiečių

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Oberlandesgericht Düsseldorf

      Šalys pagrindinėje byloje

      Ieškovė: Nintendo Co. Ltd

      Atsakovės: BigBen Interactive GmbH ir BigBen Interactive SA

      Prejudiciniai klausimai

               1.

               Ar teisių į Bendrijos dizainą įgyvendinimo procese valstybės narės teismas, kurio jurisdikcija atsakovo atžvilgiu kyla tik iš 2001 m. gruodžio 12 d. Tarybos reglamento (EB) Nr. 6/2002 (1) dėl Bendrijos dizaino 79 straipsnio 1 dalies, siejamos su 2000 m. gruodžio 22 d. Tarybos reglamento (EB) Nr. 44/2001 (2) dėl jurisdikcijos ir teismo sprendimų civilinėse ir komercinėse bylose pripažinimo ir vykdymo 6 straipsnio 1 punktu, nes ši kitoje valstybėje narėje įsisteigusi atsakovė tiekė atitinkamoje valstybėje narėje įsisteigusiai atsakovei prekes, galimai pažeidžiančias intelektinės nuosavybės teises, gali minėto atsakovo atžvilgiu imtis priemonių, kurios būtų taikomos visoje Sąjungoje ir kurios viršytų jurisdikciją pagrindžiančius tiekimo santykius?

               2.

               Ar 2001 m. gruodžio 12 d. Tarybos reglamento (EB) Nr. 6/2002 dėl Bendrijos dizaino, konkrečiai jo 20 straipsnio 1 dalies c punktą, reikia aiškinti taip, kad trečiasis asmuo verslo tikslais gali atvaizduoti Bendrijos dizainą, jei jis nori platinti jo savininko prekių, atitinkančių Bendrijos dizainą, priedus? Jei taip, kokie tam yra taikomi kriterijai?

               3.

               Kaip reikia nustatyti vietą, „kurioje buvo įvykdyti [intelektinės nuosavybės] teises pažeidžiantys veiksmai“, nurodyti 2007 m. liepos 11 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (EB) Nr. 864/2007 (3) dėl nesutartinėms prievolėms taikytinos teisės 8 straipsnio 2 dalyje, tokiose situacijose, kuriose pažeidėjas Bendrijos dizainą pažeidžiančias prekes

                           a)

                           siūlo interneto svetainėje, kai ši svetainė skirta ir kitoms valstybėms narėms, ne tik valstybei narei, kurioje įsisteigęs/įsikūręs pažeidėjas,

                           b)

                           leidžia gabenti į kitą valstybę narę nei ta, kurioje jis yra įsisteigęs/įsikūręs?

         Ar minėto reglamento 15 straipsnio a ir g punktus reikia aiškinti taip, kad taip nustatytą teisę reikia taikyti ir kitų asmenų dalyvavimo veiksmams?

      (1)  OL L 3, p. 1; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 13 sk., 27 t., p. 142.

      (2)  OL L 12, p. 1; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 19 sk., 4 t., p. 42.

      (3)  OL L 199, p. 40.


title: Byla C-93/12: 2013 m. birželio 27 d. Teisingumo Teismo (trečioji kolegija) sprendimas byloje ( Administrativen sad Sofia-grad (Bulgarija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) ET Agrokonsulting-04-Velko Stoyanov prieš Izpalnitelen direktor na Darzhaven fond Zemedelie Razplashtatelna agentsia (Žemės ūkis — Valstybių narių procesinė autonomija — Bendroji žemės ūkio politika — Pagalba — Administracinių ginčų nagrinėjimas — Jurisdikciją turinčio teismo nustatymas — Nacionalinis kriterijus — Administracinis teismas, kurio jurisdikcijos teritorijoje yra ginčijamą aktą priėmusios institucijos buveinė — Lygiavertiškumo principas — Veiksmingumo principas — Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijos 47 straipsnis)

text:
               3.8.2013

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 225/28

         2013 m. birželio 27 d. Teisingumo Teismo (trečioji kolegija) sprendimas byloje (Administrativen sad Sofia-grad (Bulgarija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) ET Agrokonsulting-04-Velko Stoyanov prieš Izpalnitelen direktor na Darzhaven fond Zemedelie Razplashtatelna agentsia

   (Byla C-93/12) (1)

   (Žemės ūkis - Valstybių narių procesinė autonomija - Bendroji žemės ūkio politika - Pagalba - Administracinių ginčų nagrinėjimas - Jurisdikciją turinčio teismo nustatymas - Nacionalinis kriterijus - Administracinis teismas, kurio jurisdikcijos teritorijoje yra ginčijamą aktą priėmusios institucijos buveinė - Lygiavertiškumo principas - Veiksmingumo principas - Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijos 47 straipsnis)
   2013/C 225/45
   Proceso kalba: bulgarų

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Administrativen sad Sofia-grad

      Šalys pagrindinėje byloje

      Ieškovė: ET Agrokonsulting-04-Velko Stoyanov

      Atsakovė: Izpalnitelen direktor na Darzhaven fond Zemedelie Razplashtatelna agentsia

      Dalykas

   Prašymas priimti prejudicinį sprendimą — Administrativen sad Sofia-grad — Veiksmingumo principo ir veiksmingos teisinės gynybos principo, nustatyto Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijos 47 straipsnyje, bei ekvivalentiškumo principo išaiškinimas — Bendrosios žemės ūkio politikos pagalbos schema — Nacionalinė procesinė nuostata, pagal kurią administraciniai ginčai dėl bendrosios Europos Sąjungos žemės ūkio politikos įgyvendinimo teismingi vien administraciniam teismui, kurio veiklos teritorijoje yra skundžiamą administracinį aktą priėmusios institucijos buveinė, tačiau kurioje numatyta, kad panašūs vidaus ginčai teismingi teismui, kurio veiklos teritorijoje yra atitinkamas žemės sklypas

      Rezoliucinė dalis

   Pagal Sąjungos teisę, būtent lygiavertiškumo bei veiksmingumo principus ir Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijos 47 straipsnį, nedraudžiama nacionalinė teismų jurisdikcijos taisyklė, kaip antai nustatyta APK 133 straipsnio 1 dalyje, pagal kurią tik vienam teismui suteikiama jurisdikcija nagrinėti visus ginčus dėl nacionalinių institucijų, įpareigotų pagal Sąjungos bendrąją žemės ūkio politiką išmokėti žemės ūkio paramą, sprendimų, su sąlyga, kad ieškinių, skirtų iš Europos Sąjungos teisės kylančių asmenų teisių apsaugai užtikrinti, pareiškimo procesinės taisyklės nebūtų mažiau palankios nei taikomos ieškiniams, skirtiems iš bet kokių vidaus teisėje nustatytų paramos ūkininkams schemų kylančių teisių apsaugai, ir jurisdikcijos taisyklė šalims nesukeltų procesinių nepatogumų, susijusių, be kita ko, su proceso trukme, dėl kurių naudojimasis Sąjungos teisėje nustatytomis teisėmis neturėtų tapti praktiškai neįmanomas arba pernelyg sudėtingas, bet tai turi patikrinti prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas.

      (1)  OL C 133, 2012 5 5.


title: Byla C-57/13: 2013 m. vasario 4 d. Tribunal Central Administrativo Norte (Portugalija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Marina da Conceição Pacheco Almeida prieš Fundo de Garantia Salarial, IP, Instituto da Segurança Social, IP

text:
               13.4.2013

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 108/17

         2013 m. vasario 4 d.Tribunal Central Administrativo Norte (Portugalija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Marina da Conceição Pacheco Almeida prieš Fundo de Garantia Salarial, IP, Instituto da Segurança Social, IP

   (Byla C-57/13)
   2013/C 108/35
   Proceso kalba: portugalų

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Tribunal Central Administrativo Norte

      Šalys pagrindinėje byloje

      Apeliantė: Marina da Conceição Pacheco Almeida

      Kitos proceso šalys: Fundo de Garantia Salarial, IP, Instituto da Segurança Social, IP

      Prejudicinis klausimas

   Ar Sąjungos teisė, būtent dėl su darbo užmokesčiu susijusių reikalavimų užtikrinimo darbdaviui tapus nemokiam, ypač Direktyvos 80/987 (1) 4 ir 10 straipsniai, turi būti aiškinama taip, kad ja draudžiama nacionalinės teisės nuostata, pagal kurią padengiamos tik reikalaujamos sumos, kurios tapo mokėtinos per paskutinius šešis mėnesius iki ieškinio dėl darbdavio nemokumo pareiškimo, nors darbuotojas pastarajam pareiškė ieškinį Tribunal do Trabalho (Darbo teismas) siekdamas, kad šis nustatytų jam turimų sumokėti sumų dydį ir išduotų vykdomąjį raštą dėl šių sumų išieškojimo?

      (1)  1980 m. spalio 20 d. Tarybos direktyva 80/987/CEE dėl valstybių narių įstatymų, susijusių su darbuotojų apsauga jų darbdaviui tapus nemokiam, suderinimo (OL L 283, p. 23; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 5 sk., 1 t., p. 217).


title: Byla T-228/09: 2009 m. birželio 11 d. pareikštas ieškinys byloje United States Polo Association prieš VRDT — Textiles CMG (U.S. POLO ASSN.)

text:
               1.8.2009

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 180/62

         2009 m. birželio 11 d. pareikštas ieškinys byloje United States Polo Association prieš VRDT — Textiles CMG (U.S. POLO ASSN.)
   (Byla T-228/09)
   2009/C 180/114
   Kalba, kuria surašytas ieškinys: anglų

      Šalys

      Ieškovė: United States Polo Association (Lexington, Jungtinės Valstijos), atstovaujama advokatų P. Goldenbaum, T. Melchert ir I. Rohr

      Atsakovė: Vidaus rinkos derinimo tarnyba (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui)

      Kita procedūros Apeliacinėje taryboje šalis: Textiles CMG, SA (Onteniente, Valensija, Ispanija)

      Ieškovės reikalavimai

               —

               Panaikinti 2009 m. kovo 20 d. Vidaus rinkos derinimo tarnybos (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui) ketvirtosios apeliacinės tarybos sprendimą, byla R 886/2008-4); ir

               —

               priteisti iš atsakovės padengti ieškovės bylinėjimosi išlaidas ir, jei į bylą įstotų kita procedūros Apeliacinėje taryboje šalis, — ir jos bylinėjimosi išlaidas.

      Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

      Bendrijos prekių ženklo paraišką pateikęs asmuo: ieškovė

      Prašomas įregistruoti Bendrijos prekių ženklas: žodinis prekių ženklas „U.S. POLO ASSN.“ 9, 20, 21 ir 27 klasių prekėms ir paslaugoms

      Prekių ženklo ar žymens, kuriuo grindžiamas protestas, savininkas: Kita procedūros Apeliacinėje taryboje šalis

      Prekių ženklas ar žymuo, kuriuo grindžiamas protestas: žodinis prekių ženklas „POLO-POLO“ 24 klasės prekėms ir paslaugoms; Bendrijos žodinis prekių ženklas „POLO-POLO“ 24, 25 ir 39 klasių prekėms ir paslaugoms

      Protestų skyriaus sprendimas: patenkinti protestą dėl visų ginčijamų prekių

      Apeliacinės tarybos sprendimas: atmesti apeliaciją

      Ieškinio pagrindai: Tarybos reglamento Nr. 40/94 8 straipsnio 1 dalies b punkto (dabar Tarybos reglamento 207/2009 8 straipsnio 1 dalies b punktas) pažeidimas, nes Apeliacinė taryba klydo padarydama išvadą, kad yra galimybė supainioti prekių ženklus.


title: Byla C-62/08: 2009 m. vasario 19 d. Teisingumo Teismo (antroji kolegija) nutartis (Hof van Cassatie van België (Belgija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) — UDV North America Inc prieš Brandtraders NV (Procedūros reglamento 104 straipsnio 3 dalies antroji pastraipa — Bendrijos prekių ženklas — Reglamentas (EB) Nr. 40/94 — 9 straipsnio 1 dalies a punktas ir 2 dalies d punktas — Įregistruoto prekių ženklo savininko teisė uždrausti trečiajam asmeniui naudoti prekių ženklui tapatų žymenį — Naudojimo sąvoka — Prekių ženklui tapataus žymens naudojimas prekybos tarpininko komercinės veiklos dokumentuose — Tarpininkas, veikiantis savo vardu, bet dėl pardavėjo interesų)

text:
               16.5.2009

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 113/16

         2009 m. vasario 19 d. Teisingumo Teismo (antroji kolegija) nutartis (Hof van Cassatie van België (Belgija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) — UDV North America Inc prieš Brandtraders NV
   (Byla C-62/08) (1)

   (Procedūros reglamento 104 straipsnio 3 dalies antroji pastraipa - Bendrijos prekių ženklas - Reglamentas (EB) Nr. 40/94 - 9 straipsnio 1 dalies a punktas ir 2 dalies d punktas - Įregistruoto prekių ženklo savininko teisė uždrausti trečiajam asmeniui naudoti prekių ženklui tapatų žymenį - „Naudojimo“ sąvoka - Prekių ženklui tapataus žymens naudojimas prekybos tarpininko komercinės veiklos dokumentuose - Tarpininkas, veikiantis savo vardu, bet dėl pardavėjo interesų)
   2009/C 113/31
   Proceso kalba: olandų

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

   Hof van Cassatie van België

      Šalys pagrindinėje byloje

      Ieškovė: UDV North America Inc

      Atsakovė: Brandtraders NV

      Dalykas

   Prašymas priimti prejudicinį sprendimą — Hof van Cassatie van België — 1993 m. gruodžio 20 d. Tarybos reglamento (EB) Nr. 40/94 dėl Bendrijos prekių ženklo (OL L 11, 1994, p. 1; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 17 sk., 1 t., p. 146) 9 straipsnio 1 dalies ir 2 dalies d punkto aiškinimas — Prekių ženklo savininko teisė drausti jį naudoti trečiosioms šalims — Prekių ženklo naudojimo sąvoka

      Rezoliucinė dalis

   „Naudojimo“ sąvoka 1993 m. gruodžio 20 d. Tarybos reglamento (EB) Nr. 40/94 dėl Bendrijos prekių ženklo 9 straipsnio 1 dalies a punkto ir 2 dalies d punkto prasme nurodo tokią situaciją, kokia nagrinėjama pagrindinėje byloje, kai prekybos tarpininkas, veikiantis savo vardu, bet dėl pardavėjo interesų, ir nesantis prekių pardavimo sandoriu, — kurio šalis jis pats yra — suinteresuota šalimi, savo komercinės veiklos dokumentuose naudoja Bendrijos prekių ženklui tapatų žymenį, kuris skirtas prekėms ar paslaugoms, tapačioms prekėms ar paslaugoms, kurioms šis prekių ženklas įregistruotas.

      (1)  OL C 107, 2008 4 26.


title: Byla T-523/15: 2015 m. rugsėjo 10 d. pareikštas ieškinys byloje Italmobiliare ir kt./Komisija

text:
               26.10.2015

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 354/53

         2015 m. rugsėjo 10 d. pareikštas ieškinys byloje Italmobiliare ir kt./Komisija

   (Byla T-523/15)
   (2015/C 354/64)
   Proceso kalba: italų

      Šalys

      Ieškovės: Italmobiliare SpA (Milanas, Italija), Sirap-Gema SpA (Verolanuova, Italija), Sirap France SAS (Novas, Prancūzija), Petruzalek GmbH (Tattendorf, Austrija), Petruzalek kft (Budapeštas, Vengrija), Petruzalek s.r.o. (Bratislava, Slovakija), Petruzalek s.r.o. (Bržeclavas, Čekijos Respublika), atstovaujamos advokato M. Siragusa, advokato F. Moretti, advokato A. Bardanzellu

      Atsakovė: Europos Komisija

      Reikalavimai

   Ieškovės Bendrojo Teismo prašo:

               —

               pirma, gauti ekspertų šio atvejo ekonominės analizės ataskaitą;

               —

               panaikinti sprendimą tiek, kiek jame nuspręsta, kad atleidimas nuo baudų pagal Komisijos Pranešimą dėl atleidimo nuo baudų ir baudų sumažinimo kartelių bylose (toliau – Pranešimas) taikomas Linpac;

               —

               panaikinti sprendimą tiek, kiek juo baustini veiksmai priskirti ir Italmobiliare ir jai solidariai paskirtas baudos mokėjimas;

               —

               sumažinti paskirtų baudų dydžius;

               —

               priteisti iš Komisijos bylinėjimosi išlaidas ir honorarus.

      Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

   Šis ieškinys taip pat pareikštas dėl sprendimo, ginčijamo byloje T-522/15, CCPL ir kt./Komisija.
   Grįsdamos ieškinį ieškovės remiasi keturiais pagrindais.

               1.

               Pirmasis ieškinio pagrindas, susijęs su Pranešimo ir vienodo požiūrio principo pažeidimu, nes Komisija taikė atleidimą nuo baudų Linpac, nors pačios būtinos sąlygos, numatytos Pranešime, nebuvo įvykdytos.

               2.

               Antrasis ieškinio pagrindas, susijęs su SESV 101 straipsnio, teisinio saugumo principo, personalizuotos bausmės ir nekaltumo prezumpcijos, kaip numatyta Europos žmogaus teisių konvencijos (toliau – Konvencija) 6 straipsnio 2 dalyje ir 7 straipsnyje ir Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijos (toliau – Chartija) 48 ir 49 straipsniuose, pagrindinės teisės į nuosavybę, numatytos Konvencijos papildomo protokolo 1 straipsnyje, Konvencijos 14 straipsnio ir Chartijos 17 ir 21 straipsnių pažeidimo ir nediskriminavimo ir vienodo požiūrio principų pažeidimo, nes Komisija klaidingai nusprendė, kad Italmobiliare yra solidariai atsakinga, kaip patronuojanti bendrovė, už jos kontroliuojamos bendrovės veiksmus.

               3.

               Trečiasis ieškinio pagrindas, susijęs su SESV 101 straipsnio ir 2002 m. gruodžio 16 d. Tarybos reglamento (EB) Nr. 1/2003 dėl konkurencijos taisyklių, nustatytų Sutarties 81 ir 82 straipsniuose, įgyvendinimo (OL L 1, 2003, p. 1; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 8 sk., 2 t., p. 205) 23 straipsnio, Pagal Reglamento Nr. 1/2003 23 straipsnio 2 dalies a punktą skirtų baudų apskaičiavimo gairių (toliau – Gairės) ir proporcingumo bei vienodo požiūrio principų pažeidimu nustatant šiuos baudų skaičiavimo elementus/parametrus: (i) pardavimų vertė; (ii) suma pagal sunkumą; (iii) entry fee; (iv) pagrindinės sumos koregavimas (konkrečiai, neatsižvelgimas į sektoriaus krizę); (v) maksimali įstatyminė riba pagal Reglamento 1/2003 23 straipsnio 2 dalį ir (vi) nepakankamas baudų sumažinimas dėl ilgos proceso trukmės; ir galiausiai SESV 101 straipsnio, Gairių ir pareigos motyvuoti pažeidimas, kiek tai susiję su prašymo taikyti Gairių 35 punktą atmetimu.

               4.

               Ketvirtasis ieškinio pagrindas: ieškovės teigia, kad remiantis Reglamento Nr. 1/2003 31 straipsnius Europos Sąjungos Bendrasis Teismas turi pasinaudoti savo neribota jurisdikcija ir net jei aukščiau minėti teisiniai pagrindai būtų atmesti, jis turi pakeisti Komisijos vertinimą savuoju ir bet kuriuo atveju sumažinti visas sprendime nustatytas baudas.


title: Byla C-344/08 2008 m. liepos 24 d. Sąd Rejonowy w Kościanie (Lenkija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą baudžiamojoje byloje prieš Tomasz Rubach

text:
               25.10.2008

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 272/10

         2008 m. liepos 24 d.Sąd Rejonowy w Kościanie (Lenkija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą baudžiamojoje byloje prieš Tomasz Rubach
   (Byla C-344/08)
   (2008/C 272/17)
   Proceso kalba: lenkų
   Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas
   Sąd Rejonowy w Kościanie
   Pagrindinės bylos šalys

      Kaltintojas: Kosciano apylinkės prokuratūra

      Kaltinamasis: Tomasz Rubach
   Prejudicinis klausimas
   Kaip reikia teisingai aiškinti 1996 m. gruodžio 9 d. Tarybos reglamento (EB) Nr. 338/97 dėl laukinės faunos ir floros rūšių apsaugos kontroliuojant jų prekybą (1) 8 straipsnio 5 dalį, t. y. kokiu būdu Bendrijos teisės požiūriu B priede išvardytų gyvūnų (nesančių varliagyviais, ropliais, paukščiais ar žinduoliais) turėtojas priimtinu būdu gali įrodyti, jog jo egzemplioriai buvo įgyti ar įvežti į Bendrijos teritoriją vadovaujantis galiojančiais teisės aktais dėl laukinės faunos ir floros apsaugos, jeigu nacionalinės teisės nuostatos šio klausimo nereglamentuoja?

      (1)  OL L 61, 1997 3 3.


title: Byla T-262/12: 2012 m. birželio 12 d. pareikštas ieškinys byloje Central Bank of Iran prieš Tarybą

text:
               11.8.2012

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 243/27

         2012 m. birželio 12 d. pareikštas ieškinys byloje Central Bank of Iran prieš Tarybą

   (Byla T-262/12)
   2012/C 243/48
   Proceso kalba: anglų

      Šalys

      Ieškovas: Central Bank of Iran (Teheranas, Iranas), atstovaujamas baristerio M. Lester

      Atsakovė: Europos Sąjungos Taryba

      Reikalavimai

               —

               Panaikinti 2012 m. sausio 23 d. Tarybos sprendimą 2012/35/BUSP (1) ir 2012 m. kovo 23 d. Tarybos reglamentą (ES) Nr. 267/2012 (2) tiek, kiek pagal šiuos teisės aktus priimtos priemonės taikomos ieškovui;

               —

               priteisti iš atsakovės bylinėjimosi išlaidas.

      Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

   Grįsdamas ieškinį ieškovas remiasi keturiais pagrindais.

               1.

               Pateikdamas pirmąjį ieškinio pagrindą, jis teigia, kad atsakovė padarė akivaizdžią klaidą, kai manė, jog tenkinami įtraukimo į Tarybos sprendimą Nr. 2012/35/BUSP ir Tarybos reglamentą (ES) Nr. 267/2012 kriterijai.

               2.

               Pateikdamas antrąjį ieškinio pagrindą, jis teigia, jog atsakovė nepateikė tinkamų ar pakankamų ieškovo įtraukimo į asmenų ir subjektų, kuriems taikomos ribojančios priemonės, sąrašą, pateisinimų.

               3.

               Pateikdamas trečiąjį ieškinio pagrindą, jis teigia, jog atsakovė neužtikrino ieškovo teisės į gynybą ir veiksmingą teisminę gynybą.

               4.

               Pateikdamas ketvirtąjį ieškinio pagrindą, jis tvirtina, jog atsakovė nepateisinamai ar neproporcingai pažeidė pagrindines ieškovo teises, įskaitant jo teisę į jų nuosavybės ir reputacijos apsaugą.

      (1)  2012 m. sausio 23 d. Tarybos sprendimas 2012/35/BUSP, kuriuo iš dalies keičiamas Sprendimas 2010/413/BUSP dėl ribojamųjų priemonių Iranui (OL L 19, p. 22).

      (2)  2012 m. kovo 23 d. Tarybos reglamentas (ES) Nr. 267/2012 dėl ribojamųjų priemonių Iranui, kuriuo panaikinamas Reglamentas (ES) Nr. 961/2010 (OL L 88, p. 1).


title: Byla F-1/08 R 2008 m. birželio 27 d. Tarnautojų teismo (antroji kolegija) nutartis byloje Nijs prieš Audito rūmus (Viešoji tarnyba — Pareigūnai — Procedūros reglamento 35 straipsnio 1 dalies e punktas — Pagrindų ir argumentų santrauka — Skundo pateikimo terminas — Akivaizdus nepriimtinumas)

text:
               15.8.2008

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 209/72

         2008 m. birželio 27 d. Tarnautojų teismo (antroji kolegija) nutartis byloje Nijs prieš Audito rūmus

   (Byla F-1/08 R) (1)

   (Viešoji tarnyba - Pareigūnai - Procedūros reglamento 35 straipsnio 1 dalies e punktas - Pagrindų ir argumentų santrauka - Skundo pateikimo terminas - Akivaizdus nepriimtinumas)
   (2008/C 209/133)
   Proceso kalba: prancūzų
   Šalys

      Ieškovas: Bart Nijs (Bereldange, Liuksemburgas), atstovaujamas advokato F. Rollinger

      Atsakovas: Europos Bendrijų audito rūmai, atstovaujami T. Kennedy, J.-M. Stenier ir G. Corstens
   Dalykas
   Apeliacinės komisijos sprendimo nepaaukštinti ieškovo pareigų paskiriant jį į A*11 lygį per 2005 m. pareigų paaukštinimo procedūrą panaikinimas ir prašymas atlyginti nuostolius.
   Rezoliucinė dalis

               1.

               Atmesti ieškinį kaip akivaizdžiai nepriimtiną ir akivaizdžiai nepagrįstą.

               2.

               B. Nijs padengia visas bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 64, 2008 3 8, p. 68.


title: Byla T-47/09: 2009 m. vasario 9 d. pareikštas ieškinys byloje Deutsche Behindertenhilfe – Aktion Mensch prieš VRDT (diegesellschafter.de)

text:
               1.5.2009

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 102/18

         2009 m. vasario 9 d. pareikštas ieškinys byloje Deutsche Behindertenhilfe – Aktion Mensch prieš VRDT (diegesellschafter.de)

   (Byla T-47/09)
   2009/C 102/29
   Proceso kalba: vokiečių

      Šalys

      Ieškovė: Deutsche Behindertenhilfe – Aktion Mensch eV (Maincas, Vokietija), atstovaujama advokatų V. Töbelmann ir A. Piltz

      Atsakovė: Vidaus rinkos derinimo tarnyba (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui)

      Ieškovės reikalavimai

               —

               Panaikinti 2008 m. lapkričio 27 d. Vidaus rinkos derinimo tarnybos (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui) pirmosios apeliacinės tarybos sprendimą R 1094/2008-1.

               —

               Priteisti iš atsakovės bylinėjimosi išlaidas.

      Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

      Prašomas įregistruoti Bendrijos prekių ženklas: žodinis prekių ženklas „diegesellschafter.de“ 35 ir 41 klasių paslaugoms (paraiška Nr. 4 606 372).

      Eksperto sprendimas: atmesti paraišką.

      Apeliacinės tarybos sprendimas: atmesti apeliaciją.

      Ieškinio pagrindai: Reglamento (EB) Nr. 40/94 (1) 7 straipsnio 1 dalies b ir c punktų pažeidimas, nes prašomas įregistruoti prekių ženklas turi pakankamai skiriamųjų požymių ir nėra poreikio laikyti jį neužimtą.

      (1)  1993 m. gruodžio 20 d. Tarybos reglamentas (EB) Nr. 40/94 dėl Bendrijos prekių ženklo (OL L 11, p. 1; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 17 sk., 1 t., p. 146).


title: Byla T-275/07 2007 m. liepos 18 d. pareikštas ieškinys byloje Ebro Puleva prieš VRDT — Berenguel (BRILLO'S)

text:
               6.10.2007

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 235/13

         2007 m. liepos 18 d. pareikštas ieškinys byloje Ebro Puleva prieš VRDT — Berenguel (BRILLO'S)
   (Byla T-275/07)
   (2007/C 235/24)
   Kalba, kuria surašytas ieškinys: ispanų
   Šalys

      Ieškovė: Ebro Puleva, S.A. (Madridas, Ispanija), atstovaujama advokato P. Casamitjana Lleonart

      Atsakovė: Vidaus rinkos derinimo tarnyba (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui).
   Kita procedūros Apeliacinėje taryboje šalis: Luis Berenguel, S.L.
   Ieškovės reikalavimai

               —

               Panaikinti 2007 m. gegužės 21 d. VRDT antrosios apeliacinės tarybos sprendimą byloje R 493/2006-2 (susijusį su protesto procedūra Nr. B 705790)

         Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai
   Bendrijos prekių ženklo paraišką pateikęs asmuo: LUIS BERENGUEL, S.L.

      Prašomas įregistruoti Bendrijos prekių ženklas: žodinis prekių ženklas BRILLO'S 29, 30 ir 31 klasės prekėms — paraiška Nr. 2984995

      Ženklo ar žymens, kuriuo remiamasi protesto procese, savininkas: ieškovė

      Ženklas ar žymuo, kuriuo remiamasi protesto procese: vaizdinis Ispanijos prekių ženklas „briliante“ (prekių ženklas Nr. 922772) 30 klasės prekėms ir vaizdinis Ispanijos prekių ženklas „briliante“ (prekių ženklas Nr. 2413459) 29 klasės prekėms

      Protestų skyriaus sprendimas: atmesti protestą

      Apeliacinės tarybos sprendimas: atmesti apeliaciją

      Ieškinio pagrindai: Reglamento (EB) Nr. 40/94 (1) 8 straipsnio 1 dalies b punkto pažeidimas, nes buvo nuspręsta, kad atitinkami ženklai skiriasi skambėjimo, konceptualiu ir vizualiu požiūriu

      (1)  1993 m. gruodžio 20 d. Tarybos reglamentas (EB) Nr. 40/94 dėl Bendrijos prekių ženklo (OL L 11, 1994, p. 1).


title: Byla C-500/12: 2012 m. lapkričio 6 d. pareikštas ieškinys byloje Europos Komisija prieš Lenkijos Respubliką

text:
               26.1.2013

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 26/26

         2012 m. lapkričio 6 d. pareikštas ieškinys byloje Europos Komisija prieš Lenkijos Respubliką

   (Byla C-500/12)
   2013/C 26/52
   Proceso kalba: lenkų

      Šalys

      Ieškovė: Europos Komisija, atstovaujama J. Hottiaux ir H. Støvlbæk

      Atsakovė: Lenkijos Respublika

      Ieškovės reikalavimai

               —

               Pripažinti, kad nepriėmusi visų įstatymų ir kitų teisės aktų, būtinų įgyvendinti 2011 m. kovo 1 d. Komisijos direktyvą 2011/18/ES, kuria iš dalies keičiami Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2008/57/EB dėl geležinkelių sistemos sąveikos Bendrijoje II, V ir VI priedai (1), arba bent jau nepranešusi apie juos Komisijai, Lenkijos Respublika neįvykdė įsipareigojimų pagal šios direktyvos 2 straipsnį;

               —

               Priteisti iš Lenkijos Respublikos bylinėjimosi išlaidas.

      Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

   Terminas perkelti direktyvą baigėsi 2011 m. gruodžio 31 dieną.

      (1)  OL L 57, p. 21.


title: Byla T-432/07: 2009 m. rugsėjo 30 d. Pirmosios instancijos teismo sprendimas byloje Prancūzija prieš Komisiją (EŽŪOGF — Garantijų skyrius — Išlaidos, nefinansuojamos iš Bendrijos lėšų — Vaisiai ir daržovės — Augintojų organizacijų pripažinimo sąlygų laikymasis)

text:
               21.11.2009

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 282/42

         2009 m. rugsėjo 30 d. Pirmosios instancijos teismo sprendimas byloje Prancūzija prieš Komisiją

   (Byla T-432/07) (1)

   (EŽŪOGF - Garantijų skyrius - Išlaidos, nefinansuojamos iš Bendrijos lėšų - Vaisiai ir daržovės - Augintojų organizacijų pripažinimo sąlygų laikymasis)
   2009/C 282/79
   Proceso kalba: prancūzų

      Šalys

      Ieškovė: Prancūzijos Respublika, atstovaujama G. de Bergues ir A.-L. During

      Atsakovė: Europos Bendrijų Komisija, atstovaujama F. Clotuche-Duvieusart ir F. Jimeno Fernández

      Dalykas

   Prašymas panaikinti 2007 m. spalio 3 d. Komisijos sprendimą 2007/647/EB dėl Bendrijos atsisakymo Europos žemės ūkio orientavimo ir garantijų fondo (EŽŪOGF) Garantijų skyriaus lėšomis finansuoti kai kurias valstybių narių patirtas išlaidas (OL L 261, p. 28), nes tam tikros Prancūzijos Respublikos išlaidos vaisių ir daržovių augintojų organizacijoms nurodomos kaip neatlygintinos.

      Sprendimo rezoliucinė dalis

               1.

               Atmesti ieškinį.

               2.

               Priteisti iš Prancūzijos Respublikos bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 22, 2008 1 26.


title: Byla C-313/06 2007 m. balandžio 19 d. Teisingumo Teismo (šeštoji kolegija) sprendimas Europos Bendrijų Komisija prieš Italijos Respubliką (Valstybės įsipareigojimų neįvykdymas — 2004 m. balandžio 21 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2004/26/EB, iš dalies keičianti Direktyvą 97/68/EB dėl valstybių narių įstatymų, susijusių su priemonėmis, mažinančiomis vidaus degimo variklių, įrengiamų ne kelių mobiliosiose mašinose, dujinių ir kietųjų dalelių teršalų kiekį, suderinimo — Neperkėlimas per nustatytą terminą)

text:
               28.4.2007

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 96/18

         2007 m. balandžio 19 d. Teisingumo Teismo (šeštoji kolegija) sprendimas Europos Bendrijų Komisija prieš Italijos Respubliką

   (Byla C-313/06) (1)

   (Valstybės įsipareigojimų neįvykdymas - 2004 m. balandžio 21 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2004/26/EB, iš dalies keičianti Direktyvą 97/68/EB dėl valstybių narių įstatymų, susijusių su priemonėmis, mažinančiomis vidaus degimo variklių, įrengiamų ne kelių mobiliosiose mašinose, dujinių ir kietųjų dalelių teršalų kiekį, suderinimo - Neperkėlimas per nustatytą terminą)
   (2007/C 96/30)
   Proceso kalba: italų
   Šalys

      Ieškovė: Europos Bendrijų Komisija, atstovaujama D. Lawunmi ir D. Recchia

      Atsakovė: Italijos Respublika, atstovaujama I. M. Braguglia ir M. Fiorilli
   Dalykas
   Valstybės įsipareigojimų neįvykdymas — Nuostatų, būtinų įgyvendinti 2004 m. balandžio 21 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvą 2004/26/EB, iš dalies keičiančią Direktyvą 97/68/EB dėl valstybių narių įstatymų, susijusių su priemonėmis, mažinančiomis vidaus degimo variklių, įrengiamų ne kelių mobiliosiose mašinose, dujinių ir kietųjų dalelių teršalų kiekį, suderinimo (OL L 146, p. 1), nepriėmimas per nustatytą terminą
   Rezoliucinė dalis

               1.

               Nepriimdama įstatymų ir kitų teisės aktų, būtinų įgyvendinti 2004 m. balandžio 21 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvą 2004/26/EB, iš dalies keičiančią Direktyvą 97/68/EB dėl valstybių narių įstatymų, susijusių su priemonėmis, mažinančiomis vidaus degimo variklių, įrengiamų ne kelių mobiliosiose mašinose, dujinių ir kietųjų dalelių teršalų kiekį, suderinimo Italijos Respublika neįvykdė įsipareigojimų pagal šią direktyvą.

               2.

               Italijos Respublika padengia bylinėjimosi išlaidas

      (1)  OL C 212, 2006 9 2.


title: Byla C-602/12 P: 2012 m. gruodžio 20 d. Gem-Year Industrial Co. Ltd, Jinn-Well Auto-Parts (Zhejiang) Co. Ltd pateiktas apeliacinis skundas dėl 2012 m. spalio 10 d. Bendrojo Teismo (septintoji kolegija) priimto sprendimo byloje T-172/09 Gem-Year Industrial Co. Ltd prieš Europos Sąjungos Tarybą

text:
               6.4.2013

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 101/6

         2012 m. gruodžio 20 d.Gem-Year Industrial Co. Ltd, Jinn-Well Auto-Parts (Zhejiang) Co. Ltd pateiktas apeliacinis skundas dėl 2012 m. spalio 10 d. Bendrojo Teismo (septintoji kolegija) priimto sprendimo byloje T-172/09 Gem-Year Industrial Co. Ltd prieš Europos Sąjungos Tarybą

   (Byla C-602/12 P)
   2013/C 101/12
   Proceso kalba: anglų

      Šalys

      Apeliantės: Gem-Year Industrial Co. Ltd, Jinn-Well Auto-Parts (Zhejiang) Co. Ltd, atstovaujamos advokatų Y. Melin, V. Akritidis

      Kitos proceso šalys: Europos Sąjungos Taryba, Europos Komisija, European Industrial Fasteners Institute AISBL (EIFI)

      Apeliančių reikalavimai

   Apeliantės Teisingumo Teismo prašo

               1.

               Panaikinti 2012 m. spalio 10 d. Bendrojo Teismo (septintoji kolegija) sprendimą byloje T-172/09, Gem-Year ir Jinn-Well Auto-Parts (Zhejiang) prieš Tarybą.

               2.

               Priimti galutinį sprendimą patenkinti

                           —

                           trečiąjį ieškinio pagrindą, susijusį su pagrindinio reglamento (1) 3 straipsnio pažeidimu, nes Bendrijos pramonė nepatyrė materialinės žalos, ir

                           —

                           septintąjį ieškinio pagrindą, susijusį su Reglamento Nr. 2026/97 (2) ir pagrindinio reglamento 2 straipsnio 7 dalies c punkto pažeidimu, nes atsisakymu nustatyti rinkos ekonomikos režimą buvo naudojamasi siekiant kompensuoti subsidijas,
                           arba, nepatenkinus šių reikalavimų, grąžinti bylą iš naujo svarstyti Bendrajame Teisme.

               3.

               Nurodyti Tarybai ir įstojusioms į bylą šalims padengti savo ir apeliančių abiejose instancijose patirtas bylinėjimosi išlaidas.

      Apeliacinio skundo pagrindai ir pagrindiniai argumentai

   Apeliantės teigia, kad skundžiamą sprendimą reikia panaikinti remiantis tokiais pagrindais:

               Pirma, atsižvelgiant į Bendrajame Teisme pateiktas faktines aplinkybes, aišku, kad nėra įrodymų, jog Sąjungos tvirtinimo detalių pramonė patyrė žalos dėl importo dempingo kaina iš Kinijos, kaip tai suprantama pagal pagrindinio antidempingo reglamento (3). 3 straipsnio 2, 5 ir 6 dalis. Pirmąjį pagrindą sudaro dvi dalys:

                           i)

                           Bendrasis Teismas iškraipė jam pateiktus įrodymus nusprendęs, kad Sąjungos tvirtinimo detalių pramonės pelno maržą pereinamuoju laikotarpiu (nuo 2003 m. sausio 1 d. iki 2007 m. rugsėjo 30 d.) neigiamai paveikė importas dempingo kaina iš Kinijos; tačiau iš bylos medžiagos matyti, kad pelnas tuo laikotarpiu augo ir praėjusiais metais buvo antras pagal dydį (4,4 %), net kai importas dempingo kaina iš Kinijos buvo didžiausias, ir beveik pasiekė visų laikų maksimumą — 4,7 % (2004 m.), o tai neviršija tikslinio pelno (5 %), pagal kurį Komisija skaičiuoja priverstinį kainų mažinimą.

                           ii)

                           Iš Teisingumo Teismui pateiktos medžiagos matyti, kad Sąjungos pramonė augo ir plėtėsi, ypač tiriamuoju laikotarpiu. Atrodo, kad ne patirta materialinė žala, o veikiau galbūt praleista proga visapusiškai pasinaudoti ES vidaus rinkos augimu. Nusprendęs, kad ES institucijos neklydo teigdamos, jog importas dempingo kaina padarė materialinės žalos, Bendrasis Teismas klaidingai įvertino nustatytas faktines aplinkybes, taigi pagrindinio reglamento 3 straipsnio 2, 5 ir 6 dalys taikytos netinkamai.

               Antra, Bendrasis Teismas padarė teisės klaidą nusprendęs, kad prašymą nustatyti rinkos ekonomikos režimą pagal pagrindinio reglamento 2 straipsnio 7 dalies c punktą galima atmesti, nes tiekėjų pramonė buvo subsidijuojama. Taip siekiama kompensuoti šias subsidijas neatliekant tyrimo pagal Tarybos reglamentą Nr. 2026/97 (tokiu atveju taikomas pagrindinis reglamentas dėl antisubsidijų). Tai yra neteisėtas pagrindinio reglamento 2 straipsnio 7 dalies c punkto aiškinimas ir Tarybos reglamento Nr. 2026/97 pažeidimas.

      (1)  1995 m. gruodžio 22 d. Tarybos reglamentas (EB) Nr. 384/96 dėl apsaugos nuo importo dempingo kaina iš Europos bendrijos narėmis nesančių valstybių (OL L 56, p. 1; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k.,11 sk., 10 t., p. 45)

      (2)  1997 m. spalio 6 d. Tarybos reglamentas (EB) Nr. 2026/97 dėl apsaugos nuo subsidijuoto importo iš Europos bendrijos narėmis nesančių valstybių (OL L 288, p. 1; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 11 sk., 10 t., p. 78)

      (3)  2009 m. lapkričio 30 d. Tarybos reglamentas (EB) Nr. 1225/2009 dėl apsaugos nuo importo dempingo kaina iš Europos bendrijos narėmis nesančių valstybių (OL L 343, p. 51)


title: Byla C-569/14: 2014 m. gruodžio 9 d. Juzgado Mercantil n ° 3 de Barcelona (Ispanija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Jordi Carné Hidalgo ir Anna Aracil Gracia/Catalunya Banc, S.A.

text:
               9.2.2015

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 46/35

         2014 m. gruodžio 9 d.Juzgado Mercantil no 3 de Barcelona (Ispanija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Jordi Carné Hidalgo ir Anna Aracil Gracia/Catalunya Banc, S.A.

   (Byla C-569/14)
   (2015/C 046/41)
   Proceso kalba: ispanų

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Juzgado Mercantil no 3 de Barcelona

      Šalys pagrindinėje byloje

      Ieškovai: Jordi Carné Hidalgo ir Anna Aracil Gracia

      Atsakovas: Catalunya Banc, S.A.

      Prejudiciniai klausimai

               1.

               Ar Ispanijos civilinio proceso kodekso (Ley de Enjuiciamiento Civil; LEC) 43 straipsnis, pagal kurį teismas negali pateikti šalims pasiūlymo dėl civilinės bylos nagrinėjimo sustabdymo, kai kitas teismas ar teismo kolegija jau pateikė prašymą priimti prejudicinį sprendimą Europos Sąjungos Teisingumo Teismui, aiškiai apriboja [Direktyvos 93/13/EEB (1)] 7 straipsnio nuostatas, kiek tai susiję su valstybių narių pareiga užtikrinti, kad vartotojų ir konkurentų profesionalų naudai egzistuotų pakankamos ir veiksmingos priemonės, užkertančios kelią nuolatiniam nesąžiningų sąlygų naudojimui sutartyse, pardavėjų ar tiekėjų sudaromose su vartotojais?

               2.

               Ar Ispanijos LEC 721 straipsnio 2 dalis, pagal kurią teismas negali savo iniciatyva imtis arba pasiūlyti imtis laikinųjų apsaugos priemonių pagal individualius ieškinius pradėtose bylose, kuriose remiamasi bendrosios sąlygos negaliojimu, nes ji nesąžininga, aiškiai apriboja [Direktyvos 93/13/EEB] 7 straipsnio nuostatas, kiek tai susiję su valstybių narių pareiga užtikrinti, kad vartotojų ir konkurentų profesionalų naudai egzistuotų pakankamos ir veiksmingos priemonės, užkertančios kelią nuolatiniam nesąžiningų sąlygų naudojimui sutartyse, pardavėjų ar tiekėjų sudaromose su vartotojais?

               3.

               Ar laikinųjų apsaugos priemonių, kurias teismas taiko savo iniciatyva arba šalies prašymu nagrinėjant individualiu ieškiniu pradėtą bylą, pasekmės turėtų būti taikomos, kol bus priimtas galutinis sprendimas pagal individualų ieškinį pradėtame procese arba pagal kolektyvinį ieškinį pradėtame procese, kuriame galima pareikšti individualų ieškinį, siekiant užtikrinti pakankamas ir veiksmingas priemones, kaip tai numatyta minėtos direktyvos 7 straipsnyje?

      (1)  1993 m. balandžio 5 d. Tarybos direktyva 93/13/EEB dėl nesąžiningų sąlygų sutartyse su vartotojais (OL L 95, p. 29; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 15 sk., 2 t., p. 288).


title: Byla C-129/14: 2014 m. kovo 20 d. Oberlandesgericht Nürnberg (Vokietija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą baudžiamojoje byloje prieš Zoran Spasic

text:
               19.5.2014

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 151/15

         2014 m. kovo 20 d.Oberlandesgericht Nürnberg (Vokietija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą baudžiamojoje byloje prieš Zoran Spasic
   (Byla C-129/14)
   2014/C 151/19
   Proceso kalba: vokiečių

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Oberlandesgericht Nürnberg

      Šalys pagrindinėje baudžiamojoje byloje

   Zoran Spasic

      Kita šalis: Generalstaatsanwaltschaft Nürnberg

      Prejudiciniai klausimai

               1.

               Ar Konvencijos dėl Šengeno susitarimo įgyvendinimo (1) 54 straipsnis suderinamas su Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijos 50 straipsniu tiek, kiek pagal jį draudimas tuo pačiu metu vykdyti kelis baudžiamuosius persekiojimus taikomas su sąlyga, kad apkaltinamojo nuosprendžio priėmimo atveju paskirta bausmė jau yra įvykdyta, faktiškai vykdoma arba pagal nuosprendį priėmusios valstybės teisės aktus nebegali būti vykdoma?

               2.

               Ar Konvencijos dėl Šengeno susitarimo įgyvendinimo 54 straipsnyje įtvirtinta sąlyga laikoma įvykdyta ir tuo atveju, jei buvo įvykdyta tik viena nuosprendį priėmusioje valstybėje paskirtos, iš dviejų savarankiškų dalių (šiuo atveju – laisvės atėmimo bausmė ir bauda) susidedančios bausmės dalis (šiuo atveju – bauda)?

      (1)  OL L 239, 2000, p. 19.


title: Byla T-231/04 2007 m. sausio 17 d. Pirmosios instancijos teismo sprendimas Graikija prieš Komisiją ( Ieškinys dėl panaikinimo — Bendra diplomatinė atstovybė Abudžoje (Nigerija) — Skolos išieškojimas tarpuskaitos būdu — Reglamentai (EB, Euratomas) Nr. 1605/2002 ir Nr. 2342/2002 — Sąžiningumo principas tarptautinėje viešojoje teisėje )

text:
               10.3.2007

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 56/26

         2007 m. sausio 17 d. Pirmosios instancijos teismo sprendimas Graikija prieš Komisiją

   (Byla T-231/04) (1)

   („Ieškinys dėl panaikinimo - Bendra diplomatinė atstovybė Abudžoje (Nigerija) - Skolos išieškojimas tarpuskaitos būdu - Reglamentai (EB, Euratomas) Nr. 1605/2002 ir Nr. 2342/2002 - Sąžiningumo principas tarptautinėje viešojoje teisėje“)
   (2007/C 56/50)
   Proceso kalba: graikų
   Šalys

      Ieškovė: Graikijos Respublika, atstovaujama P. Mylonopoulos ir V. Kyriazopoulos

      Atsakovė: Europos Bendrijų Komisija, atstovaujama D. Triantafyllou ir F. Dintilhac
   Bylos dalykas
   Prašymas pripažinti negaliojančiu 2004 m. kovo 10 d. aktą, kuriuo Komisija atliko Graikijos Respublikos mokėtinų sumų, atsiradusių dėl jos dalyvavimo statybos projektuose, susijusiuose su Komisijos ir kai kurių Europos Sąjungos valstybių narių diplomatine atstovybe Abudžoje (Nigerija), išieškojimą tarpuskaitos būdu.
   Sprendimo rezoliucinė dalis

               1.

               Išimti iš bylos dokumentų Graikijos Respublikos ieškinio 12 priede pateiktą 1998 m. birželio 26 d. Tarybos teisės tarnybos nuomonę.

               2.

               Atmesti ieškinį.

               3.

               Priteisti iš Graikijos Respublikos bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 179, 2004 7 10 (anksčiau — byla C-189/014).