title: Byla F-59/07 2007 m. birželio 15 d. pareikštas ieškinys byloje Feral prieš Regionų komitetą

text:
               25.8.2007

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 199/51

         2007 m. birželio 15 d. pareikštas ieškinys byloje Feral prieš Regionų komitetą

   (Byla F-59/07)
   (2007/C 199/99)
   Proceso kalba: prancūzų
   Šalys

      Ieškovas: Pierre-Alexis Feral (Briuselis, Belgija), atstovaujamas advokato M.-A. Lucas,

      Atsakovas: Europos Sąjungos Regionų komitetas (RK)
   Ieškovo reikalavimai

               —

               Panaikinti 2006 m. liepos 26 d. RK generalinio sekretoriaus ir administracijos direktoriaus sprendimą dėl reikalavimo grąžinti sumas, sumokėtas ieškovui, remiantis daliai jo nuo 2003 m. kovo mėnesio iki 2005 m. gegužės mėnesio į Prancūziją pervesto atlyginimo taikytu korekciniu koeficientu.

               —

               Panaikinti 2006 m. gruodžio 4 d. RK administracijos direktoriaus sprendimą, nustatantį, kad ši suma yra 3 600,16 euro.

               —

               Įpareigoti RK atlyginti ieškovui 3 600,16 euro sumą ir 8 % dydžio delspinigius už kiekvienus metus nuo sugrąžinimo iki visiško sumokėjimo.

               —

               Įpareigoti RK sumokėti ieškovui sumą, kuri jam turėjo būti sumokėta, remiantis daliai jo atlyginimo taikytu korekciniu koeficientu, ir kuri turėjo būti pervesta į Prancūziją nuo 2005 m. birželio mėnesio, bei 8 % dydžio delspinigius už kiekvienus metus nuo sugrąžinimo iki visiško sumokėjimo.

               —

               Įpareigoti RK nuo būsimo sprendimo priėmimo dienos atnaujinti dalies ieškovo atlyginimo pervedimą į Prancūziją, taikant šioje šalyje galiojantį korekcinį koeficientą.

               —

               Priteisti iš atsakovo bylinėjimosi išlaidas.

         Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai
   Pirmasis ieškinio pagrindas grindžiamas Europos Bendrijų pareigūnų tarnybos nuostatų (toliau — Tarnybos nuostatai) 85 straipsnio 2 dalies antrosios pastraipos paskutinės įtraukos, nustatančios atlyginimo pervedimo būdus (toliau — bendroji tvarka), ir 1992 m. gruodžio 3 d. administracijos vadovo išvados Nr. 204/92 2 ir 4 punktų pažeidimais. Ieškovas teigia, kad RK negalėjo manyti, jog nebuvo neatliktas dalies jo atlyginimo pervedimas į taupomąją būsto sąskaitą Prancūzijoje pagal Tarnybos nuostatų VII priedo 17 straipsnio 2 dalį, nes šios sąskaitos maksimalų dydį viršijanti suma buvo nuskaičiuota kaip įmokos į taupomąją knygelę. Ypač reikia nurodyti, jog pagal bendrąją tvarką nereikalaujama, kad pervedimai atitiktų privalomuosius mokėjimus, ir jog šis nuskaičiavimas būtų atliekamas pagal nusistovėjusią Prancūzijos taupomosios būsto sąskaitos reglamentavimą atitinkančią banko praktiką, į kurią nuoroda pateikiama administracijos vadavo išvadoje.
   Antrasis ieškinio pagrindas grindžiamas Tarnybos nuostatų 85 straipsnio pažeidimu, nes RK manė, kad nagrinėjamas pervedimų pažeidimas buvo toks akivaizdus, kad ieškovas žinojo apie jį arba, atsižvelgiant į tai, kad ieškovas yra teisininkas, bent privalėjo žinoti. Atsižvelgdamas į tai, ieškovas mano, kad: i) remiantis administracijos vadovo išvada, taupomoji būsto sąskaita, kurią jis atidarė, atrodo atitinkanti bendrojoje tvarkoje nurodytą taupomąją būsto sąskaitą; ii) jo atlikta nuskaičiavimo operacija atrodo esanti suderinama su šia tvarka; iii) po 2003 ir 2004 m. gruodžio mėnesiais vykusios kontrolės jo asmens byla atrodo esanti pilna ir tvarkinga; iv) kadangi jo galimybė susipažinti su savo asmens byla buvo apribota, jis negalėjo patikrinti dokumentų, kurie reikalingi kontroliuojant pervedimų teisėtumą.


title: Byla T-466/11: 2012 m. spalio 19 d. Bendrojo Teismo nutartis byloje Ellinika Nafpigeia ir Hoern prieš Komisiją (Ieškinys dėl panaikinimo — Valstybės pagalba — Laivų statyba — Graikijos valdžios institucijų suteikta pagalba laivų statyklai — Komisijos sprendimo, kuriuo pagalba pripažinta nesuderinama su bendrąja rinka ir reikalaujama ją grąžinti, įgyvendinimo priemonės — Nepriimtinumas)

text:
               26.1.2013

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 26/46

         2012 m. spalio 19 d. Bendrojo Teismo nutartis byloje Ellinika Nafpigeia ir Hoern prieš Komisiją

   (Byla T-466/11) (1)

   (Ieškinys dėl panaikinimo - Valstybės pagalba - Laivų statyba - Graikijos valdžios institucijų suteikta pagalba laivų statyklai - Komisijos sprendimo, kuriuo pagalba pripažinta nesuderinama su bendrąja rinka ir reikalaujama ją grąžinti, įgyvendinimo priemonės - Nepriimtinumas)
   2013/C 26/91
   Proceso kalba: graikų

      Šalys

      Ieškovės: Ellinika Nafpigeia SA (Skaramanka, Graikija) ir 2. Hoern Beteilingungs GmbH (Kylis, Vokietija), atstovaujamos advokatų K. Chrysogonos ir A. Mitsis

      Atsakovė: Europos Komisija, atstovaujama B. Stromsky ir M. Konstantinidis

      Dalykas

   Prašymas panaikinti 2010 m. gruodžio 1 d. Komisijos raštą C(2010) 8274 galutinis, susijusį su „valstybės pagalba CR 16/2004 — neigiamo sprendimo įgyvendinimas ir valstybės pagalbos, suteiktos bendrovei [Ellinika Nafpigeia AE], susigrąžinimas — Graikijos rėmimasis SESV 346 straipsnio 1 dalies b punktu ir procedūra pagal SESV 348 straipsnio 1 dalį“, kartu su dokumentais ir kitais bylos elementais, su kuriais ieškovės susipažino 2011 m. birželio mėn.

      Rezoliucinė dalis

               1.

               Atmesti ieškinį kaip nepriimtiną.

               2.

               Nėra reikalo priimti sprendimo dėl Nafpigikes kai viomichanikes epicheiriseis Elefsinas prašymo leisti įstoti į bylą.

               3.

               Priteisti iš Ellinika Nafpigeia AE ir 2. Hoern Beteiligungs GmbH padengti savo ir Europos Komisijos patirtas bylinėjimosi išlaidas.

               4.

               Nafpigikes kai viomichanikes epicheiriseis Elefsinas, prašymą leisti įstoti į bylą pateikęs asmuo, padengia savo bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 331, 2011 11 12.


title: Byla C-150/07 2009 m. sausio 22 d. Teisingumo Teismo (pirmoji kolegija) sprendimas byloje Europos Bendrijų Komisija prieš Portugalijos Respubliką (Valstybės įsipareigojimų neįvykdymas — Pavėluotas nuosavų išteklių mokėjimas — Mokėtinos palūkanos — Sąskaitybos taisyklės — ATA procedūra)

text:
               21.3.2009

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 69/5

         2009 m. sausio 22 d. Teisingumo Teismo (pirmoji kolegija) sprendimas byloje Europos Bendrijų Komisija prieš Portugalijos Respubliką

   (Byla C-150/07) (1)

   (Valstybės įsipareigojimų neįvykdymas - Pavėluotas nuosavų išteklių mokėjimas - Mokėtinos palūkanos - Sąskaitybos taisyklės - ATA procedūra)
   (2009/C 69/06)
   Proceso kalba: portugalų
   Šalys

      Ieškovė: Europos Bendrijų Komisija, atstovaujama G. Wilms ir M. Afonso

      Atsakovė: Portugalijos Respublika, atstovaujama L. Inez Fernandes, J. A. Anjos ir C. Guerra Santos
   Dalykas
   Valstybės įsipareigojimų neįvykdymas — 1989 m. gegužės 29 d. Tarybos reglamento (EEB, Euratomas) Nr. 1552/89, įgyvendinančio Sprendimą 88/376/EEB, Euratomas dėl Bendrijų nuosavų išteklių sistemos (OL L 155, p. 1) 2 straipsnio, 6 straipsnio 2 dalies, 9, 10 ir 11 straipsnių pažeidimas — Atsisakymas sumokėti palūkanas tuo atveju, kai pagal ATA procedūrą per vėlai pervedami nuosavi ištekliai — Sąskaitybos taisyklės
   Rezoliucinė dalis

               1.

               Portugalijos Respublika, atsisakiusi Europos Bendrijų Komisijai sumokėti palūkanas dėl to, kad pagal ATA procedūrą per vėlai pervedė nuosavus išteklius, pažeidė įsipareigojimus pagal 1989 m. gegužės 29 d. Tarybos reglamento (EEB, Euratomas) Nr. 1552/89, įgyvendinančio Sprendimą 88/376/EEB, Euratomas dėl Bendrijų nuosavų išteklių sistemos 2 straipsnį, 6 straipsnio 2 dalį, 9, 10 ir 11 straipsnius.

               2.

               Atmesti kitą ieškinio dalį.

               3.

               Portugalijos Respublika padengia savo ir tris ketvirtadalius Europos Bendrijų Komisijos bylinėjimosi išlaidų.

               4.

               Europos Bendrijų Komisija padengia likusią savo bylinėjimosi išlaidų dalį.

      (1)  OL C 117, 2007 5 26.


title: Byla T-93/16: 2016 m. vasario 26 d. pareikštas ieškinys byloje Rheinmetall Waffe Munition/EUIPO (VANGUARD)

text:
               18.4.2016

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 136/43

         2016 m. vasario 26 d. pareikštas ieškinys byloje Rheinmetall Waffe Munition/EUIPO (VANGUARD)

   (Byla T-93/16)
   (2016/C 136/59)
   Proceso kalba: vokiečių

      Šalys

      Ieškovė: Rheinmetall Waffe Munition GmbH (Südheide, Vokietija), atstovaujama advokato J. Schmidt

      Atsakovė: Europos Sąjungos intelektinės nuosavybės tarnyba (EUIPO)

      Su procedūra EUIPO susijusi informacija

      Prekių ženklas, dėl kurio kilo ginčas: tarptautinis prekių ženklas, kurio registracija galioja Europos Sąjungoje „VANGUARD“ – Registracijos paraiška Nr. 11 166 003

      Ginčijamas sprendimas: 2015 m. lapkričio 19 d. EUIPO antrosios apeliacinės tarybos sprendimas byloje R 69/2015-2

      Reikalavimai

   Ieškovė Bendrojo Teismo prašo:

               —

               panaikinti ginčijamą sprendimą,

               —

               priteisti iš EUIPO bylinėjimosi išlaidas.

      Pagrindai, kuriais remiamasi

               —

               Reglamento Nr. 207/2009 7 straipsnio 1 dalies b punkto pažeidimas,

               —

               Reglamento Nr. 207/2009 7 straipsnio 1 dalies c punkto pažeidimas.


title: Byla C-679/15: 2015 m. gruodžio 17 d. Finanzgericht Baden-Württemberg (Vokietija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Ultra-Brag AG/Hauptzollamt Lörrach

text:
               29.3.2016

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 111/5

         2015 m. gruodžio 17 d.Finanzgericht Baden-Württemberg (Vokietija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Ultra-Brag AG/Hauptzollamt Lörrach

   (Byla C-679/15)
   (2016/C 111/06)
   Proceso kalba: vokiečių

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Finanzgerichts Baden-Württemberg

      Šalys pagrindinėje byloje

      Ieškovė: Ultra-Brag AG

      Atsakovė: Hauptzollamt Lörrach

      Prejudiciniai klausimai

               1.

               Ar Muitinės kodekso (1992 m. spalio 12 d. Tarybos reglamentas (EEB) Nr. 2913/92, nustatantis Bendrijos muitinės kodeksą, toliau – MK) (1) 202 straipsnio 3 dalies pirmą įtrauką reikia aiškinti taip, kad juridinis asmuo, įvežęs prekių, tampa skolininku, jei vienas iš jo darbuotojų, kuris nėra teisėtas jo atstovas, atlikdamas užduotis pagal savo kompetenciją sudarė sąlygas neteisėtam prekių įvežimui?

               2.

               Jeigu į pirmąjį klausimą būtų atsakyta neigiamai:
               Ar MK 202 straipsnio 3 dalies antrą įtrauką reikia aiškinti taip, kad:

                           a)

                           juridinis asmuo (ir tada) dalyvauja neteisėtai įvežant prekes, kai vienas iš jo darbuotojų, kuris nėra teisėtas jo atstovas, atlikdamas užduotis pagal savo kompetenciją įvežant šias prekes veikia kartu ir

                           b)

                           jei juridiniai asmenys dalyvavo neteisėtai įvežant prekes pagal subjektyvią taikymo sąlygą – „ir žinoję arba, yra pagrindo manyti, turėję žinoti“, reikia vertinti pas juridinį asmenį atitinkamą darbą dirbusio fizinio asmens veiksmus, net jeigu jis nėra teisėtas juridinio asmens atstovas?

               3.

               Jei į pirmąjį arba antrąjį prejudicinius klausimus būtų atsakyta teigiamai:
               Ar MK 212a straipsnį reikia aiškinti taip, kad, vertinant, ar dalyviai nesielgė nesąžiningai arba akivaizdžiai aplaidžiai, reikia atsižvelgti tik į juridinio asmens arba jo organų elgesį arba ar jam reikia priskirti pas jį atitinkamą darbą dirbusio ir užduotį vykdžiusio fizinio asmens elgesį?

      (1)  OL L 302, p. 1; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 2 sk., 4 t., p. 307.


title: Byla T-479/16: 2016 m. rugpjūčio 30 d. pareikštas ieškinys byloje Colgate-Palmolive/EUIPO (AROMASENSATIONS)

text:
               17.10.2016

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 383/22

         2016 m. rugpjūčio 30 d. pareikštas ieškinys byloje Colgate-Palmolive/EUIPO (AROMASENSATIONS)

   (Byla T-479/16)
   (2016/C 383/31)
   Proceso kalba: anglų

      Šalys

      Ieškovė: Colgate-Palmolive Co. (Niujorkas, Niujorkas, Jungtinės Valstijos), atstovaujama advokatų M. Zintler, A. Stolz

      Atsakovė: Europos Sąjungos intelektinės nuosavybės tarnyba (EUIPO)

      Su procedūra EUIPO susijusi informacija

      Prekių ženklas, dėl kurio kilo ginčas: vaizdinis Sąjungos prekių ženklas, kuriame yra žodinis elementas AROMASENSATIONS – Registracijos paraiška Nr. 14 198 824.

      Ginčijamas sprendimas: 2016 m. birželio 6 d. EUIPO antrosios apeliacinės tarybos sprendimas byloje R 2482/2015-2.

      Reikalavimai

   Ieškovė Bendrojo Teismo prašo:

               —

               panaikinti ginčijamą sprendimą dėl to, kad apeliacija juo atmetama tiek, kiek ji grindžiama 7 straipsnio 1 dalies b punktu,

               —

               priteisti iš EUIPO bylinėjimosi išlaidas.

      Pagrindai, kuriais remiamasi

               —

               Reglamento Nr. 207/2009 7 straipsnio 1 dalies b punkto pažeidimas.

               —

               Vienodo požiūrio ir gero administravimo principų pažeidimas.


title: Byla T-182/13: 2013 m. kovo 28 d. pareikštas ieškinys byloje Moallem Insurance prieš Tarybą

text:
               8.6.2013

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 164/19

         2013 m. kovo 28 d. pareikštas ieškinys byloje Moallem Insurance prieš Tarybą

   (Byla T-182/13)
   2013/C 164/35
   Proceso kalba: anglų

      Šalys

      Ieškovė: Moallem Insurance Co. (Teheranas, Iranas), atstovaujama advokato D. Luff

      Atsakovė: Europos Sąjungos Taryba

      Reikalavimai

   Ieškovė Bendrojo Teismo prašo:

               —

               Panaikinti 2012 m. gruodžio 21 d. Tarybos sprendimo 2012/829/BUSP, kuriuo iš dalies keičiamas Sprendimas 2010/413/BUSP dėl ribojamųjų priemonių Iranui (OL L 356, p. 71), priedo 18 dalį.

               —

               Panaikinti 2012 m. gruodžio 21 d. Tarybos įgyvendinimo reglamento (ES) Nr. 1264/2012, kuriuo įgyvendinamas Reglamentas (ES) Nr. 267/2012 dėl ribojamųjų priemonių Iranui (OL L 356, p. 55), priedo 18 dalį.

               —

               Pripažinti 2010 m. liepos 26 d. Tarybos sprendimo 2010/413/CFSP (1) 12 straipsnį ir 2012 m. kovo 23 d. Tarybos reglamento (ES) Nr. 267/2012 (2) 35 straipsnį netaikytinais ieškovei.

               —

               Priteisti iš Tarybos padengti ieškovės bylinėjimosi išlaidas.

      Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

   Grįsdama ieškinį ieškovė remiasi devyniais pagrindais.

               1.

               Pirmasis ieškinio pagrindas, susijęs su tuo, kad Teisingumo Teismas turi jurisdikciją peržiūrėti Tarybos sprendimo 2010/644/CFSP priedo B skirsnio 21 dalį, Tarybos reglamento (ES) Nr. 961/2010 VIII priedo B skirsnio 21 dalį ir 2010 m. spalio 28 d. sprendimą bei patikrinti jų atitiktį bendriesiems Sąjungos teisės principams.

               2.

               Antrasis ieškinio pagrindas, susijęs su tuo, kad konkrečios priežastys įrašyti Moallem yra neteisingos ir nesilaikyta Tarybos sprendimo 2010/413/CFSP 20 straipsnio 1 dalies (vėliau pakeistos 2012 m. sausio 23 d. Tarybos sprendimo 2012/35/CFSP 1 straipsnio 7 dalimi, 2012 m. spalio 25 d. Tarybos sprendimo 2012/635/CFSP 1 straipsnio 8 dalimi, 2012 m. gruodžio 21 d. Tarybos sprendimo 2012/829/CFSP 1 straipsnio 2 dalimi) ir Tarybos reglamento (ES) Nr. 267/2012 (vėliau pakeistos 2012 m. gruodžio 21 d. Tarybos reglamento (ES) Nr. 1263/2012 1 straipsnio 11 dalimi) reikalavimų.

               3.

               Trečiasis ieškinio pagrindas, susijęs su tuo, kad 2012 m. gruodžio 21 d. Tarybos sprendimas 2012/829/CFSP ir gruodžio 21 d. Tarybos įgyvendinantis reglamentas (ES) 1264/2012 yra nepakankamai motyvuoti. Jai pažeidžiamos Moallem teisės į gynybą ir jos teisė būti bešališkai išklausytai, nes Taryba niekada neatsakė į 2013 m. vasario 6 d.Moallem laišką ir Moallem nebuvo leista susipažinti su Tarybos dokumentais.

               4.

               Ketvirtasis ieškinio pagrindas, susijęs su tuo, kad Taryba pažeidė Tarybos sprendimo 2010/413/CFSP 24 straipsnio 3 ir 4 dalis ir Tarybos reglamento 267/2012 46 straipsnio 3 ir 4 dalis. Tarybos sprendimo 2010/413/CFSP 24 straipsnio 3 ir 4 dalyse ir Tarybos reglamento (ES) Nr. 267/2012 46 straipsnio 3 ir 4 dalyje reikalaujama, kad Taryba praneštų ir nusiųstų savo sprendimą, įskaitant ir įrašymo priežastis, ir Tarybos sprendimo 2010/413/CFSP 24 straipsnio 4 dalyje ir Tarybos reglamento (ES) Nr. 267/2012 46 straipsnio 4 dalyje numatytas sprendimo nagrinėjimas iš naujo, jei pateikiamos pastabos.

               5.

               Penktasis ieškinio pagrindas, susijęs su tuo, kad vertindama Moallem padėtį Taryba pažeidė gero administravimo principą.

               6.

               Šeštasis ieškinio pagrindas, susijęs su tuo, kad vertindama Moallem padėtį Taryba pažeidė teisėtų lūkesčių principą.

               7.

               Septintasis ieškinio pagrindas, susijęs su tuo, kad Tarybos sprendimo 2010/413/CFSP 12 straipsnis ir 2013 m. kovo 23 d. Tarybos reglamento (ES) Nr. 267/2012 35 straipsnis turi būti netaikomi Moallem, nes jais pažeidžiamas Europos Sąjungos sutarties (ESS) 5 straipsnio 4 dalyje įtvirtintas proporcingumo principas.

               8.

               Aštuntasis ieškinio pagrindas, susijęs su Tarybos reglamentu Nr. 267/2012 (su pakeitimais), kuriuo remiantis buvo priimtas ginčijamas 2012 m. gruodžio 21 d. Tarybos įgyvendinančio reglamento (ES) Nr. 1264/2012 priedas, pažeidžiamos SESV 215 straipsnio 2 ir 3 dalys, kaip jo teisinis pagrindas, bei ESS 40 straipsnis.

               9.

               Devintasis ieškinio pagrindas, susijęs su tuo, kad Tarybos sprendimas 2010/413/CFSP ir Tarybos reglamentas (ES) Nr. 267/2012 buvo priimti pažeidžiant lygybės ir nediskriminavimo principą.

      (1)  2010 m. liepos 26 d. Tarybos sprendimas 2010/413/CFSP dėl ribojamųjų priemonių Iranui, kuriuo panaikinama Bendroji pozicija 2007/140/BUSP (OL L 195, p. 39).

      (2)  2012 m. kovo 23 d. Tarybos reglamentas (ES) Nr. 267/2012 dėl ribojamųjų priemonių Iranui, kuriuo panaikinamas Reglamentas (ES) Nr. 961/2010 (OL L 88, p. 1).


title: Byla T-72/12: 2012 m. vasario 17 d. pareikštas ieškinys byloje Bank Mellat prieš Tarybą

text:
               14.4.2012

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 109/28

         2012 m. vasario 17 d. pareikštas ieškinys byloje Bank Mellat prieš Tarybą

   (Byla T-72/12)
   2012/C 109/58
   Proceso kalba: anglų

      Šalys

      Ieškovas: Bank Mellat (Teheranas, Iranas), atstovaujamas solisitorių S. Zaiwalla, P. Reddy ir F. Zaiwalla, QC M. Brindle, ir baristerio R. Blakeley

      Atsakovė: Europos Sąjungos Taryba

      Reikalavimai

   Ieškovas Bendrojo Teismo prašo:

               —

               panaikinti Tarybos sprendimą 2011/783/BUSP (1) ir Tarybos įgyvendinimo reglamentą 1245/2011 (2) tiek, kiek jie taikomi ieškovui,

               —

               pripažinti Tarybos sprendimo 2010/413/BUSP (3) 19 straipsnio 1 dalies b punktą ir 20 straipsnio 1 dalies b punktą bei Tarybos reglamento (ES) Nr. 961/2010 (4) 16 straipsnio 2 dalį netaikytinais ieškovui,

               —

               pripažinti, kad Europos Sąjungos Teisingumo Teismo statuto 60 straipsnio 2 dalis netaikoma, panaikinant ieškovo įtraukimą į sąrašus ir

               —

               priteisti iš Tarybos bylinėjimosi išlaidas.

      Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

   Grįsdamas ieškinį ieškovas remiasi keturiais pagrindais.

               1.

               Pirmasis ieškinio pagrindas, susijęs su tuo, kad ieškovas neatitiko kriterijų, kuriais remiantis įtraukiama į sąrašą pagal Sprendimą 2011/783/BUSP ir Reglamentą Nr. 961/2010, ir (ar) atsakovė padarė akivaizdžią vertinimo klaidą, kai peržiūrėdama ieškovo įrašymą vertino, ar ieškovas atitiko kriterijus.

               2.

               Antrasis ieškinio pagrindas, susijęs su tuo, kad palikus ieškovą įrašytu buvo pažeistos nuosavybės teisės ir proporcingumo principas.

               3.

               Trečiasis ieškinio pagrindas, susijęs su tuo, kad atsakovė, palikdama ieškovą įrašytą, pažeidė procedūrinius reikalavimus: i) nurodyti tinkamas priežastis ir ii) laikytis teisės į gynybą ir teisės į veiksmingą teisminę gynybą.

               4.

               Ketvirtasis ieškinio pagrindas, susijęs su tuo, kad jei ieškovo ieškinys bus patenkintas byloje T-496/10, Bank Mellat prieš Tarybą, šis ieškinys turi būti taip pat patenkintas.

      (1)  2011 m. gruodžio 1 d. Tarybos sprendimas 2011/783/BUSP, kuriuo iš dalies keičiamas Sprendimas 2010/413/BUSP dėl ribojamųjų priemonių Iranui (OL L 319, 2011 12 2, p. 71)

      (2)  2011 m. gruodžio 1 d. Tarybos įgyvendinimo reglamentas (ES) Nr. 1245/2011, kuriuo įgyvendinamas Reglamentas (ES) Nr. 961/2010 dėl ribojamųjų priemonių Iranui (OL L 319, 2011 12 2, p. 11)

      (3)  2010 m. liepos 26 d. Tarybos sprendimas dėl ribojamųjų priemonių Iranui, kuriuo panaikinama Bendroji pozicija 2007/140/BUSP (OL L 195, p. 39)

      (4)  2010 m. spalio 25 d. Tarybos reglamentas (ES) Nr. 961/2010 dėl ribojamųjų priemonių Iranui, kuriuo panaikinamas Reglamentas (EB) Nr. 423/2007 (OL L 281, 2010, p. 1)


title: Byla T-197/12: 2012 m. gegužės 9 d. pareikštas ieškinys byloje Metropolis Inmobiliarias y Restauraciones prieš VRDT — MIP Metro (METRO)

text:
               14.7.2012

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 209/9

         2012 m. gegužės 9 d. pareikštas ieškinys byloje Metropolis Inmobiliarias y Restauraciones prieš VRDT — MIP Metro (METRO)

   (Byla T-197/12)
   2012/C 209/15
   Kalba, kuria surašytas ieškinys: anglų

      Šalys

      Ieškovė: Metropolis Inmobiliarias y Restauraciones, SL (Barselona, Ispanija), atstovaujama lawyer J. Carbonell Callicó

      Atsakovė: Vidaus rinkos derinimo tarnyba (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui)

      Kita procedūros Apeliacinėje taryboje šalis: MIP Metro Group Intellectual Property GmbH & Co. KG (Diuseldorfas, Vokietija)

      Reikalavimai

   Ieškovė Bendrojo Teismo prašo:

               —

               Pakeisti 2012 m. kovo 1 d. Vidaus rinkos derinimo tarnybos (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui) pirmosios apeliacinės tarybos sprendimą byloje R 2440/2010-1;

               —

               nepatenkinus pirmojo reikalavimo, panaikinti 2012 m. kovo 1 d. Vidaus rinkos derinimo tarnybos (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui) pirmosios apeliacinės tarybos sprendimą byloje R 2440/2010-1;

               —

               nurodyti atsakovei ir kitai procedūros Apeliacinėje taryboje šaliai padengti bylinėjimosi išlaidas.

      Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

      Bendrijos prekių ženklo paraišką pateikęs asmuo: kita procedūros Apeliacinėje taryboje šalis.

      Prašomas įregistruoti Bendrijos prekių ženklas: vaizdinis spalvotas prekių ženklas METRO 36 klasės paslaugoms — Bendrijos prekių ženklo paraiška Nr. 7585045.

      Prekių ženklo ar žymens, kuriuo remtasi protesto procedūroje, savininkė: ieškovė.

      Prekių ženklas ar žymuo, kuriuo grindžiamas protestas: vaizdinis spalvotas prekių ženklas GRUPOMETROPOLIS 36 klasės paslaugoms — Bendrijos prekių ženklo paraiška Nr. 7111974.

      Protestų skyriaus sprendimas: atmesti protestą.

      Apeliacinės tarybos sprendimas: atmesti apeliaciją.

      Ieškinio pagrindai: Europos žmogaus teisių ir pagrindinių laisvių apsaugos konvencijos 6 straipsnio pažeidimas; Tarybos reglamento Nr. 207/2009 75 ir 76 straipsnių pažeidimas; ir Tarybos reglamento Nr. 207/2009 8 straipsnio 1 dalies b punkto pažeidimas.


title: Byla T-307/04 2007 m. gruodžio 12 d. Pirmosios instancijos teismo sprendimas Pagliacci prieš Komisiją (Pareigūnai — Atviras konkursas — Neįrašymas į konkursą laimėjusių asmenų sąrašą — Reikalaujami diplomai ir profesinė patirtis)

text:
               26.1.2008

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 22/40

         2007 m. gruodžio 12 d. Pirmosios instancijos teismo sprendimas Pagliacci prieš Komisiją

   (Byla T-307/04) (1)

   (Pareigūnai - Atviras konkursas - Neįrašymas į konkursą laimėjusių asmenų sąrašą - Reikalaujami diplomai ir profesinė patirtis)
   (2008/C 22/72)
   Proceso kalba: prancūzų
   Šalys

      Ieškovas: Carlo Pagliacci (Briuselis, Belgija), atstovaujama iš pradžių advokatų S. Orlandi, A. Coolen, J.-N. Louis ir É. Marchal, paskui F. Schiaudone

      Atsakovė: Europos Bendrijų Komisija, atstovaujama C. Berardis-Kayser ir H. Tserepa-Lacombe
   Bylos dalykas
   Prašymas panaikinti konkurso COM/A/1/02 komisijos sprendimą suteikti ieškovui nepakankamą įvertinimą, kad būtų galima jį įrašyti į konkursą laimėjusių asmenų sąrašą.
   Sprendimo rezoliucinė dalis

               1.

               Panaikinti konkurso COM/A/1/02 komisijos sprendimą suteikti Carlo Pagliacci nepakankamą įvertinimą, kad būtų galima jį įrašyti į konkursą laimėjusių asmenų sąrašą.

               2.

               Priteisti iš Komisijos bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 262, 2005 5 14.


title: Byla T-55/08 2008 m. vasario 5 d. pareikštas ieškinys byloje UEFA prieš Komisiją

text:
               26.4.2008

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 107/28

         2008 m. vasario 5 d. pareikštas ieškinys byloje UEFA prieš Komisiją

   (Byla T-55/08)
   (2008/C 107/48)
   Proceso kalba: anglų
   Šalys

      Ieškovė: Union des associations européennes de football (UEFA) (Nionas, Šveicarija), atstovaujama solicitors A. Bell ir K. Learoyd,

      Atsakovė: Europos Bendrijų Komisija
   Ieškovės reikalavimai

               —

               Panaikinti skundžiamo sprendimo dalį, kurioje, vadovaujantis Bendrijos teise, patvirtinamas visų EURO varžybų įtraukimas į Jungtinės Karalystės sudarytą sąrašą; bei

               —

               Nurodyti Komisijai padengti savo ir UEFA patirtas su šiuo procesu susijusias bylinėjimosi išlaidas.

         Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai
   Pagal Tarybos direktyvos 89/552/EEB (1) 3a straipsnį valstybė narė gali sudaryti „itin reikšmingais visuomenei“ laikomų sporto ir kitų įvykių sąrašą. Į šį sąrašą įtrauktiems įvykiams negali būti taikomos išimtinės transliavimo teisės, dėl kurių didelė tos valstybės narės gyventojų dalis negalėtų matyti šių nemokamos televizijos tiesiogiai transliuojamų ar įrašytų įvykių.
   Ieškovė siekia 2007 m. spalio 16 d. Komisijos sprendimo 2007/730/EB (2), kuriuo Komisija pripažino, kad pagal Tarybos direktyvos 89/552/EEB 3a straipsnio 1 dalį Jungtinės Karalystės sudarytas sąrašas, į kurį įtrauktas visos UEFA European Football Championship final tournament (EURO) varžybos, neprieštarauja Bendrijos teisei, panaikinimo.
   Pagrįsdama savo ieškinį ieškovė tvirtina, kad Komisijos sprendimas:

               —

               buvo priimtas ne pagal aiškią ir skaidrią procedūrą, nors to reikalauja Direktyvos 89/552/EEB 3a straipsnio 1 dalis;

               —

               nenurodo adekvačių motyvų;

               —

               grindžiamas akivaizdžia vertinimo klaida, nes Komisija daro išvadą, kad EURO varžybos, kuriose nedalyvauja jokia nacionalinė komanda, gali būti laikomos itin reikšmingu įvykiu Jungtinės Karalystės visuomenei;

               —

               neapima tinkamos konkurencijos įstatymų arba laisvo paslaugų judėjimo analizės, o tai lemia neproporcingą ir nepagrįstai iškraipytą konkurenciją atitinkamoje rinkoje bei apriboja laisvą transliavimo paslaugų teikimą;

               —

               pažeidžia ieškovės nuosavybės teises, nes apriboja būdus, kuriais ieškovė gali pateikti į rinką turimas EURO varžybų transliavimo per televiziją teises;

               —

               pažeidžia proporcingumo principą, nes nėra nei tinkamas, nei būtinas juo siekiamam tikslui pasiekti; ir

               —

               pažeidžia vienodo vertinimo principą, nes pastato ieškovę į nepalankią padėtį kitų teisių turėtojų atžvilgiu.

      (1)  1989 m. spalio 3 d. Tarybos direktyva 89/552/EEB dėl valstybių narių įstatymuose ir kituose teisės aktuose išdėstytų nuostatų, susijusių su televizijos programų transliavimu, derinimo (OL L 298, 1989, p. 23).

      (2)  2007 m. spalio 16 d. Komisijos sprendimas 2007/730/EB dėl priemonių, kurių ėmėsi Jungtinė Karalystė, pagal Tarybos direktyvos 89/552/EEB dėl valstybių narių įstatymuose ir kituose teisės aktuose išdėstytų nuostatų, susijusių su televizijos programų transliavimu, derinimo 3a straipsnio 1 dalį, suderinamumo su Bendrijos teise (OL L 295, 2007, p. 12).


title: Byla T-529/15: 2016 m. gruodžio 15 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Intesa Sanpaolo/EUIPO (START UP INITIATIVE) (Europos Sąjungos prekių ženklas — Vaizdinio Europos Sąjungos prekių ženklo START UP INITIATIVE paraiška — Absoliutus atmetimo pagrindas — Skiriamojo požymio nebuvimas — Reglamento (EB) Nr. 207/2009 7 straipsnio 1 dalies c punktas — Pareiga motyvuoti — Reglamento Nr. 207/2009 75 straipsnis)

text:
               6.2.2017

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 38/32

         2016 m. gruodžio 15 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Intesa Sanpaolo/EUIPO (START UP INITIATIVE)

   (Byla T-529/15) (1)

   ((Europos Sąjungos prekių ženklas - Vaizdinio Europos Sąjungos prekių ženklo START UP INITIATIVE paraiška - Absoliutus atmetimo pagrindas - Skiriamojo požymio nebuvimas - Reglamento (EB) Nr. 207/2009 7 straipsnio 1 dalies c punktas - Pareiga motyvuoti - Reglamento Nr. 207/2009 75 straipsnis))
   (2017/C 038/43)
   Proceso kalba: italų

      Šalys

      Ieškovė: Intesa Sanpaolo SpA (Turinas, Italija), atstovaujama advokatų P. Pozzi ir F. Braga

      Atsakovė: Europos Sąjungos intelektinės nuosavybės tarnyba (EUIPO), atstovaujama iš pradžių P. Bullock, vėliau – L. Rampini

      Dalykas

   Ieškinys dėl 2015 m. birželio 29 d. EUIPO pirmosios apeliacinės tarybos sprendimo (byla R 2777/2014-1), susijusio su paraiška įregistruoti žodinį žymenį START UP INITIATIVE kaip Europos Sąjungos prekių ženklą.

      Rezoliucinė dalis

               1.

               Atmesti ieškinį.

               2.

               Priteisti iš Intesa Sanpaolo SpA bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 371, 2015 11 9.


title: Byla F-68/09: 2009 m. liepos 24 d. pareikštas ieškinys byloje Barbin prieš Parlamentą

text:
               12.9.2009

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 220/43

         2009 m. liepos 24 d. pareikštas ieškinys byloje Barbin prieš Parlamentą
   (Byla F-68/09)
   2009/C 220/91
   Proceso kalba: prancūzų

      Šalys

      Ieškovė: Florence Barbin (Liuksemburgas, Liuksemburgas), atstovaujama advokatų S. Orlandi, A. Coolen, J.-N. Louis ir E. Marchal

      Atsakovas: Europos Parlamentas

      Ginčo dalykas bei aprašymas

   2008 m. lapkričio 10 d. Paskyrimų tarnybos sprendimo nepaaukštinti ieškovės į AD 12 lygį vykdant 2006 m. pareigų paaukštinimo procedūrą panaikinimas.

      Ieškovės reikalavimai

               —

               Panaikinti Europos Parlamento sprendimą nepaaukštinti ieškovės į AD 12 lygį vykdant 2006 m. pareigų paaukštinimo procedūrą.

               —

               Priteisti iš Europos Parlamento bylinėjimosi išlaidas.


title: Byla T-131/06 2008 m. balandžio 30 d. Pirmosios instancijos teismo sprendimas byloje Rykiel création et diffusion de modèles prieš VRDT — Cuadrado (SONIA SONIA RYKIEL) (Bendrijos prekių ženklas — Vaizdinio Bendrijos prekių ženklo SONIA SONIA RYKIEL paraiška — Ankstesnis žodinis nacionalinis prekių ženklas SONIA — Santykinis atmetimo pagrindas — Prekių ženklo naudojimas iš tikrųjų — Reglamento (EB) Nr. 40/94 43 straipsnio 2 ir 3 dalys)

text:
               21.6.2008

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 158/16

         2008 m. balandžio 30 d. Pirmosios instancijos teismo sprendimas byloje Rykiel création et diffusion de modèles prieš VRDT — Cuadrado (SONIA SONIA RYKIEL)

   (Byla T-131/06) (1)

   (Bendrijos prekių ženklas - Vaizdinio Bendrijos prekių ženklo SONIA SONIA RYKIEL paraiška - Ankstesnis žodinis nacionalinis prekių ženklas SONIA - Santykinis atmetimo pagrindas - Prekių ženklo naudojimas iš tikrųjų - Reglamento (EB) Nr. 40/94 43 straipsnio 2 ir 3 dalys)
   (2008/C 158/24)
   Proceso kalba: anglų
   Šalys

      Ieškovė: Sonia Rykiel création et diffusion de modèles (Paryžius, Prancūzija), atstovaujama advokatų E. Baud ir S. Strittmatter

      Atsakovė: Vidaus rinkos derinimo tarnyba (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui) (VRDT), atstovaujama A. Folliard-Monguiral

      Kita proceso Apeliacinėje taryboje šalis, įstojusi į bylą Pirmosios instancijos teisme: Cuadrado, SA (Sevilija, Ispanija)

   Dalykas
   Ieškinys, pareikštas dėl 2006 m. sausio 30 d. VRDT pirmosios apeliacinės tarybos sprendimo (byla R 329/2008-1), susijusio su protesto procedūra tarp Cuadrado, SA ir Sonia Rykiel création et diffusion de modèles.
   Rezoliucinė dalis

               1.

               Panaikinti 2006 m. sausio 30 d. Vidaus rinkos derinimo tarnybos (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui) (VRDT) sprendimą (byla R 329/2005-1).

               2.

               Priteisti bylinėjimosi išlaidas iš VRDT.

      (1)  OL C 165, 2006 7 15.


title: Pirmosios Instancijos teismo nutartis 2004 m birželio 7 d. Byloje T-230/02 X prieš Europos Bendrijų Komisiją (Ieškinys dėl žalos atlyginimo — Preliminarus administracinis skundas — Ieškinys iš dalies neturintis jokio teisinio pagrindo ir iš dalies nepriimtinas)

text:
               25.9.2004

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 239/23

      PIRMOSIOS INSTANCIJOS TEISMO NUTARTIS

   2004 m birželio 7 d.
   Byloje T-230/02 X prieš Europos Bendrijų Komisiją (1)

   (Ieškinys dėl žalos atlyginimo - Preliminarus administracinis skundas - Ieškinys iš dalies neturintis jokio teisinio pagrindo ir iš dalies nepriimtinas)
   (2004/C 239/49)
   Bylos kalba: prancūzų
   Byloje T-230/02, buvęs Europos Bendrijų Komisijos tarnautojas, X, gyvenantis Hellerup (Danija), atstovaujamas advokatų G.Bouneou ir F. Frabetti, nurodžiusių adresą dokumentams įteikti Liuksemburge, prieš Europos Bendrijų Komisiją (atstovai: C. Berardis-Kayser ir D. Martin), dėl prašymo atlyginti pareiškėjo nurodomą moralinę žalą, atsiradusią Komisijai neįvykdžius Pirmos instancijos teismo sprendimų ir dėl pareiškėjo viršininko veiksmų, Pirmosios instancijos teismas (trečioji kolegija), susidedantis iš pirmininko J. Azizi, teisėjų M. Jeager ir F. Dehousse; sekretorius: H. Jung, 2004 m birželio 7 d. priėmė nutartį, kurios rezoliucinėje dalyje nurodyta:

               1)

               Atmesti ieškinį;

               2)

               Kiekviena iš šalių padengia savo bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 247, 2002 10 12.


title: Byla C-582/16: 2016 m. lapkričio 16 d. Tribunale di Salerno (Italija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą baudžiamojoje byloje prieš Alfonso Consalvo

text:
               19.6.2017

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 195/8

         2016 m. lapkričio 16 d.Tribunale di Salerno (Italija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą baudžiamojoje byloje prieš Alfonso Consalvo
   (Byla C-582/16)
   (2017/C 195/11)
   Proceso kalba: italų

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Tribunale di Salerno

      Šalis pagrindinėje byloje

   Alfonso Consalvo
   2017 m. balandžio 4 d. nutartyje Teisingumo Teismas (septintoji kolegija) nutarė:

               1.

               SESV 49 ir 56 straipsniai ir vienodo požiūrio ir veiksmingumo principai turi būti aiškinami taip, kad pagal juos nedraudžiami su azartiniais lošimais susiję nacionalinės teisės aktai, kaip antai nagrinėjami pagrindinėje byloje, kuriuose numatyta, jog dėl sistemos reorganizavimo suvienodinant koncesijų galiojimo trukmę organizuojamas naujas konkursas dėl trumpesnės trukmės koncesijų nei anksčiau suteiktosios.

               2.

               SESV 49 ir 56 straipsniai turi būti aiškinami taip, kad jie draudžia tokią ribojamąją nacionalinę nuostatą, kaip nagrinėjamoji pagrindinėje byloje, pagal kurią azartinių lošimų koncesijos turėtojas, kai nutraukia veiklą dėl koncesijos laikotarpio pasibaigimo, įpareigojamas leisti neatlygintinai naudotis jam nuosavybės teise priklausančiu materialiuoju ir nematerialiuoju turtu, sudarančiu lažybų įmokų rinkimo ir valdymo tinklą, jei toks apribojimas viršija tai, kas būtina šia nuostata faktiškai siekiamam tikslui pasiekti, o tai patikrinti privalo prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas.


title: Byla T-155/17: 2017 m. kovo 9 d. pareikštas ieškinys byloje Van Haren Schoenen/Komisija

text:
               24.4.2017

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 129/37

         2017 m. kovo 9 d. pareikštas ieškinys byloje Van Haren Schoenen/Komisija

   (Byla T-155/17)
   (2017/C 129/56)
   Proceso kalba: nyderlandų

      Šalys

      Ieškovė: Van Haren Schoenen BV (Valveikas, Nyderlandai), atstovaujama advokatų A. Willems, S. De Knop ir M. Meulenbelt

      Atsakovė: Europos Komisija

      Reikalavimai

   Ieškovė Bendrojo Teismo prašo:

               —

               pripažinti ieškinį priimtinu,

               —

               panaikinti 2016 m. gruodžio 14 d. Komisijos įgyvendinimo reglamentą (ES) 2016/2257, kuriuo iš naujo nustatomas galutinis antidempingo muitas ir galutinai surenkamas laikinasis muitas, nustatytas tam tikrai importuojamai Kinijos Liaudies Respublikos kilmės avalynei su odiniais batviršiais, pagamintai bendrovių „Chengdu Sunshine Shoes Co. Ltd.“, „Foshan Nanhai Shyang Yuu Footwear Ltd.“ ir „Fujian Sunshine Footwear Co. Ltd.“, ir kuriuo įgyvendinamas Teisingumo Teismo sprendimas sujungtose bylose C-659/13 ir C-34/14,

               —

               priteisti iš Komisijos bylinėjimosi išlaidas.

      Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

   Grįsdama ieškinį ieškovė remiasi penkiais pagrindais. Šie ieškinio pagrindai sutampa su nurodytaisiais byloje T-154/17, Deichmann/Komisija.


title: Byla T-231/00: 2012 m. gruodžio 12 d. Bendrojo Teismo nutartis byloje Adriatica di Navigazione ir Comitato „Venezia Vuole Vivere“ prieš Komisiją (Ieškinys dėl panaikinimo — Valstybės pagalba — Socialinio draudimo įmokų sumažinimas Venecijoje ir Kjodžoje įsteigtoms įmonėms — Sprendimas, kuriuo pagalbos schema pripažįstama nesuderinama su bendrąja rinka ir įpareigojama susigrąžinti suteiktą pagalbą — Iš dalies akivaizdžiai nepriimtinas ir iš dalies akivaizdžiai nepagrįstas ieškinys)

text:
               9.2.2013

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 38/21

         2012 m. gruodžio 12 d. Bendrojo Teismo nutartis byloje Adriatica di Navigazione ir Comitato „Venezia Vuole Vivere“ prieš Komisiją

   (Byla T-231/00) (1)

   (Ieškinys dėl panaikinimo - Valstybės pagalba - Socialinio draudimo įmokų sumažinimas Venecijoje ir Kjodžoje įsteigtoms įmonėms - Sprendimas, kuriuo pagalbos schema pripažįstama nesuderinama su bendrąja rinka ir įpareigojama susigrąžinti suteiktą pagalbą - Iš dalies akivaizdžiai nepriimtinas ir iš dalies akivaizdžiai nepagrįstas ieškinys)
   2013/C 38/37
   Proceso kalba: italų

      Šalys

      Ieškovės: Adriatica di Navigazione SpA (Venecija, Italija) ir Comitato „Venezia vuole vivere“ (Venecija), atstovaujamos advokatų M. Siragusa ir F. Moretti

      Atsakovė: Europos Komisija, atstovaujama V. Di Bucci, padedamo advokato A. Dal Ferro

      Ieškovių pusėje į bylą įstojusi šalis: Italijos Respublika, iš pradžių atstovaujama U. Leanza, vėliau I. Braguglia, vėliau R. Adam ir galiausiai I. Bruni, padedamų avvocati dello Stato G. Aiello ir P. Gentili,

      Dalykas

   Prašymas panaikinti 1999 m. lapkričio 25 d. Komisijos sprendimą 2000/394/CE dėl pagalbos Venecijoje ir Kjodžoje įsteigtoms įmonėms, numatytos įstatymuose Nr. 30/1997 ir Nr. 206/1995, kuriuose įtvirtintas socialinio draudimo įmokų sumažinimas (OL L 150, 2000, p. 50).

      Rezoliucinė dalis

               1.

               Europos Komisijos pareikštą nepriimtinumu grindžiamą reikalavimą spręsti bylą nagrinėjant iš esmės.

               2.

               Atmesti ieškinį kaip iš dalies akivaizdžiai nepriimtiną ir iš dalies teisiškai nepagrįstą.

               3.

               Adriatica di Navigazione SpA ir Comitato „Venezia vuole vivere“ padengia savo ir Komisijos bylinėjimosi išlaidas.

               4.

               Italijos Respublika padengia savo bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 316, 2000 11 4.


title: Byla T-203/11: 2011 m. kovo 28 d. pareikštas ieškinys byloje Transports Schiocchet — Excursions prieš Tarybą ir Komisiją

text:
               25.6.2011

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 186/27

         2011 m. kovo 28 d. pareikštas ieškinys byloje Transports Schiocchet — Excursions prieš Tarybą ir Komisiją

   (Byla T-203/11)
   2011/C 186/51
   Proceso kalba: prancūzų

      Šalys

      Ieškovė: Transports Schiocchet — Excursions (Beuvillers, Prancūzija), atstovaujama advokato É. Deshoulières

      Atsakovės: Europos Sąjungos Taryba ir Europos Komisija

      Reikalavimai

   Ieškovė Bendrojo Teismo prašo:

               —

               Priteisti solidariai iš Europos Sąjungos Tarybos ir Europos Komisijos 8 372 483 eurų bendrovės SARL Transport Schiocchet — Excursions patirtai žalai atlyginti;

               —

               nuspręsti, kad prie taip priteistos sumos turi būti pridėtos palūkanos pagal teisės aktuose numatytą palūkanų normą, skaičiuotinos nuo dienos, kai Europos Komisijai pranešta apie preliminarų reikalavimą dėl žalos atlyginimo;

               —

               nurodyti Europos Sąjungos Tarybai ir Europos Komisijai padengti ieškovės patirtas bylinėjimosi išlaidas, remiantis Bendrojo Teismo procedūros reglamento 87 straipsniu.

      Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

   Grįsdama ieškinį ieškovė remiasi dviem pagrindais.

               1.

               Pirmasis ieškinio pagrindas, susijęs su tuo, kad buvo pažeista teisė būti išklausytam teismo ir ypač Europos Sąjungos organų pareiga numatyti asmenims galimybę veiksmingai ginti savo teises Europos Sąjungos teisės aktuose asmenims pripažįstamų teisių pažeidimo atveju. Ieškovė remiasi, pirma, valstybėms narėms ir vežėjams, kurie nelinkę laikytis Tarybos reglamentu (EEB) Nr. 684/92 nustatytos leidimų išdavimo tvarkos, skirtų sankcijų nebuvimu ir, antra, kompensavimo vežėjams, kurie laikosi šios leidimų išdavimo tvarkos, režimo nebuvimu.

               2.

               Antrasis ieškinio pagrindas, susijęs su SESV 94–SESV 96 straipsnių pažeidimu, nes Komisija turėjo patikrinti, ar Tarybos reglamentas (EEB) Nr. 684/92 (1) taikomas tinkamai, veiksmingai nustatyti ūkio subjektus, kurie nesilaikė reglamente numatytos leidimų išdavimo tvarkos, ir panaikinti dėl reglamento taikymo atsiradusią diskriminaciją. Ieškovė nurodo, kad Komisija nesiėmė būtinų priemonių dėl šio reglamento vykdymo, nepaisant to, kad ieškovė pateikė kelis skundus šiuo klausimu, dėl kurių Komisija turėjo žinoti apie situaciją. Toks atsakovės neveikimas, kai ji iš tiesų žinojo apie ieškovei nepalankią situaciją, yra rimtas ir akivaizdus pareigų nevykdymas, o tai lemia pakankamai akivaizdų SESV94–SESV 96 straipsnių pažeidimą.

      (1)  1992 m. kovo 16 d. Tarybos Reglamentas (EEB) Nr. 684/92 dėl bendrųjų tarptautinio keleivių vežimo tolimojo susisiekimo ir miesto autobusais taisyklių (OL L 74, p. 1; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 6 sk., 1 t., p. 306).


title: Byla C-176/15: 2015 m. balandžio 20 d. Tribunal de première instance de Liège (Belgija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Guy Riskin, Geneviève Timmermans/État belge

text:
               6.7.2015

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 221/2

         2015 m. balandžio 20 d.Tribunal de première instance de Liège (Belgija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Guy Riskin, Geneviève Timmermans/État belge

   (Byla C-176/15)
   (2015/C 221/02)
   Proceso kalba: prancūzų

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Tribunal de première instance de Liège

      Šalys pagrindinėje byloje

      Pareiškėjai: Guy Riskin, Geneviève Timmermans

      Atsakovė: État belge

      Prejudiciniai klausimai

               1.

               Ar 1992 m. Pajamų mokesčio kodekso 285 straipsnyje numatyta taisyklė, netiesiogiai įteisinanti Belgijoje gyvenančio fizinio asmens užsienyje gautų dividendų dvigubą apmokestinimą, atitinka Bendrijos teisės principus, įtvirtintus Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo 63 straipsnyje, aiškinamame kartu su Europos Sąjungos sutarties 4 straipsniu, nes pagal ją Belgijai leidžiama savo nuožiūra, laikantis Belgijos teisės nuostatų, į kurias pateikiama nuoroda Belgijos sudarytoje sutartyje dėl dvigubo apmokestinimo išvengimo (t. y. 285 straipsnio, kuriame nustatomos mokesčių atskaitymo sąlygos, arba 286 straipsnio, kuriame nustatyta tik fiksuota mokesčio dalis, kuri gali būti atskaityta), palankiau vertinti investicijas į trečiąsias šalis (Jungtines Valstijas) už tas, kurios gali būti įvykdytos Europos Sąjungos valstybėse narėse (Lenkijoje)?

               2.

               Ar atsižvelgiant į tai, kad 1992 m. Pajamų mokesčio kodekso 285 straipsnyje nustatyta, jog užsienyje sumokėtą mokestį galima atskaityti iš Belgijos mokesčio tik jeigu kapitalas ir turtas, iš kurių gaunamos pajamos, Belgijoje priskiriamas profesinės veiklos vykdymui, šis straipsnis neprieštarauja Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo 49, 56 ir 58 straipsniams?


title: Byla T-151/04: Bernard Nonat 2004 m. balandžio 16 d. ieškinys Europos Bendrijų Komisijai

text:
               26.6.2004

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 168/10

         Bernard Nonat 2004 m. balandžio 16 d. ieškinys Europos Bendrijų Komisijai
   (Byla T-151/04)
   (2004/C 168/19)
   Bylos kalba: prancūzų
   2004 m. balandžio 16 d. Europos Bendrijų Pirmosios instancijos teisme buvo pareikštas Bernard Nonat, gyvenančio Briuselyje, atstovaujamo advokatų Sébastien Orlandi, Albert Coolen, Jean-Noël Louis ir Etienne Marchal, nurodžiusių adresą dokumentams įteikti Liuksemburge, ieškinys Europos Bendrijų Komisijai.
   Pareiškėjas Pirmosios instancijos teismo prašo:

               —

               panaikinti sprendimą, galutinai patvirtinantį pareiškėjo tarnybinės veiklos nuo 2002 m. liepos 1 d. iki gruodžio 31 d. vertinimo ataskaitą;

               —

               priteisti iš atsakovo bylinėjimosi išlaidas.

         Teisiniai pagrindai ir pagrindiniai argumentai
   Šioje byloje pareiškėjas ginčija savo tarnybinės veiklos nuo 2002 m. liepos 1 d. iki gruodžio 31 d. vertinimo ataskaitą.
   Pareiškėjas savo reikalavimus grindžia šiais argumentais:

               —

               motyvavimo pareigos pažeidimu;

               —

               Pareigūnų tarnybos nuostatų 43 straipsnio bei 2001–2002 m. tarnybinės veiklos vertinimui taikomų pereinamųjų priemonių pažeidimu;

               —

               Pareigūnų tarnybos nuostatų 43 straipsnį įgyvendinančių bendrųjų nuostatų 5 straipsnio penktos pastraipos c punkto pažeidimu;

               —

               akivaizdžia vertinimo klaida;

               —

               lygybės ir nediskriminavimo principų pažeidimu;

               —

               neatitikimu tarp pastabų ir skirtų vertinimo balų.


title: Byla F-133/07 2007 m. lapkričio 9 d. pareikštas ieškinys byloje Hecq prieš Komisiją

text:
               12.4.2008

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 92/48

         2007 m. lapkričio 9 d. pareikštas ieškinys byloje Hecq prieš Komisiją

   (Byla F-133/07)
   (2008/C 92/97)
   Proceso kalba: prancūzų
   Šalys

      Ieškovas: André Hecq (Šomonas-Gistoux, Belgija), atstovaujamas advokato L. Vogel

      Atsakovė: Europos Bendrijų Komisija
   Bylos dalykas ir aprašymas
   Pirma, 2007 m. liepos 12 d. Paskyrimų tarnybos priimto sprendimo, kuriuo ji atmeta ieškovo skundą dėl Paskyrimų tarnybos sprendimo, kuriuo atsisakoma jam skirti tam tikras išmokas, panaikinimas ir, antra, žalos atlyginimo su delspinigiais priteisimas iš atsakovės.
   Ieškovės reikalavimai

               —

               iš dalies panaikinti 2007 m. liepos 12 d. Paskyrimų tarnybos priimtą sprendimą tiek, kiek ji atmeta ieškovo prašymą atlyginti žalą, kurį jis pateikė 2007 m. kovo 19 d. skunde, ir tiek, kiek ji atmeta patį delspinigių skaičiavimo nuo 2003 m. balandžio 29 d. nuo išmokų, kurios turėjo būti ieškovui paskirtos pagal Pareigūnų nuostatų 73 straipsnį, principą;

               —

               priteisti iš atsakovės 2 000 eurų žalos atlyginimą su 6 % dydžio delspinigiais nuo 2007 m. kovo 19 d., su galimybe vėliau padidinti, sumažinti ar patikslinti;

               —

               priteisti iš atsakovės 6 % per metus dydžio delspinigius nuo visų išmokų, kurios ieškovui vėliau galėjo būti paskirtos remiantis Pareigūnų nuostatų 73 straipsniu;

               —

               priteisti iš Europos Bendrijų Komisijos bylinėjimosi išlaidas.


title: Byla C-264/04 Amtsgericht Breisach 2004 m. birželio 7 d. nutartimi pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Badischer Winzerkeller eG prieš Badeno–Viurtenbergo federalinę žemę

text:
               11.9.2004

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 228/21

         Amtsgericht Breisach 2004 m. birželio 7 d. nutartimi pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Badischer Winzerkeller eG prieš Badeno–Viurtenbergo federalinę žemę
   (Byla C-264/04)
   (2004/C 228/42)
   Amtsgericht Breisach (Vokietija) 2004 m. birželio 7 d. nutartimi kreipėsi į Teisingumo Teismą su prašymu, kurį Teisingumo Teismo sekretoriatas gavo 2004 m. birželio 22 d., priimti prejudicinį sprendimą byloje Badischer Winzerkeller eG prieš Badeno–Viurtenbergo federalinę žemę.
   Amtsgericht Breisach prašo Teisingumo Teismo atsakyti į šiuos klausimus:

               1)

               Ar 1969 m. liepos 17 d. Tarybos direktyva 69/335/EEB (1) dėl netiesioginių mokesčių, taikomų kapitalui pritraukti, pakeista 1973 m. balandžio 9 d. Tarybos direktyva 73/79/EEB (2) pakeičianti sumažinto kapitalo mokesčio tarifo taikymo sritį, direktyvos dėl netiesioginių mokesčių, taikomų kapitalo pritraukimui 7 straipsnio 1 dalies b punktu nustatytą tam tikram bendrovių pertvarkymui, 1973 m. balandžio 9 d. Tarybos direktyva 73/80/EEB (3) dėl bendrų kapitalo mokesčių tarifų nustatymo, 1974 m. lapkričio 7 d. Tarybos direktyva 74/553/EEB (4) iš dalies pakeičiančia Direktyvos 69/335/EEB dėl netiesioginių mokesčių taikomų kapitalui pritraukti 5 straipsnio 2 dalį ir 1985 m. birželio 10 d. Tarybos direktyva 85/303/EEB (5) iš dalies pakeičiančia Direktyvą 69/335/EEB dėl netiesioginių mokesčių taikomų kapitalui pritraukti, (toliau – Direktyva), turi būti aiškinama taip, kad nepriklausomai nuo Direktyvos 4 straipsnyje nurodytų sąlygų Direktyvos 10 straipsnio c punkto draudimas taikomas visiems šiame punkte išvardintiems sandoriams?

               2)

               Ar taikant Direktyvą rinkliavų už valstybės institucijų paslaugas nereikia skirti nuo mokesčių ir todėl „rinkliavos“ Išlaidų padengimo kodekso (Kostenordnung) prasme gali būti prilyginamos nuosavybės teisės perėjimo mokesčiui (Besitzwechselsteuer)?

               3)

               Jeigu Teisingumo Teismas į antrą klausimą atsakytų teigiamai, papildomai kiltų toks klausimas: ar Direktyvos 12 straipsnio 2 dalies paskutinis sakinys turi būti aiškinamas taip, kad egzistuoja išimtis dėl to, kad pavyzdžiui, Vokietijos Kostenordnung (Gesetz über die Kosten in Angelegenheiten der freiwilligen Gerichtsbarkeit 1957 m. liepos 26 d. redakcija, Bundesgesetzblatt I, p. 960 – Įstatymas dėl išlaidų susijusių su neginčo teisena) 60 straipsnyje rinkliava už nekilnojamojo turto kadastro įrašų pakeitimus paveldėjimo atveju, kai prašymas dėl pakeitimo yra paduodamas per du metus nuo paveldėjimo teisės atsiradimo, nenumatyta?

      (1)  OL L 249, p. 25.

      (2)  OL L 103, p. 13.

      (3)  OL L 103, p. 15.

      (4)  OL L 303, p. 9.

      (5)  OL L 156, p. 23.


title: Byla C-478/17: 2017 m. rugpjūčio 9 d. Tribunalul Cluj (Rumunija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje IQ/JP

text:
               16.10.2017

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 347/17

         2017 m. rugpjūčio 9 d.Tribunalul Cluj (Rumunija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje IQ/JP

   (Byla C-478/17)
   (2017/C 347/22)
   Proceso kalba: rumunų

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Tribunalul Cluj

      Šalys pagrindinėje byloje

      Ieškovė: IQ

      Atsakovas: JP

      Prejudiciniai klausimai

               1.

               Ar 15 straipsnyje vartojama „valstybės narės teismų, turinčių jurisdikciją nagrinėti bylą iš esmės“ sąvoka apima ir pirmojoje, ir apeliacinėje instancijoje bylą nagrinėjančius teismus? Svarbu sužinoti, ar byla pagal Reglamento „Briuselis II“ (1) 15 straipsnį gali būti perduota nagrinėti tinkamesniam teismui, jeigu jurisdikciją turintis teismas, kurio prašoma perduoti bylą nagrinėti tinkamesniam teismui, yra apeliacinės instancijos teismas, o tinkamesnis teismas yra pirmosios instancijos teismas.

               2.

               Jeigu į pirmąjį klausimą būtų atsakyta teigiamai, ką dėl pirmojoje instancijoje priimto sprendimo turi nuspręsti jurisdikciją turintis teismas, perduodantis bylą nagrinėti tinkamesniam teismui?

      (1)  2003 m. lapkričio 27 d. Tarybos reglamentas (EB) Nr. 2201/2003 dėl jurisdikcijos ir teismo sprendimų, susijusių su santuoka ir tėvų pareigomis, pripažinimo bei vykdymo, panaikinantis Reglamentą (EB) Nr. 1347/2000 (OL L 338, 2003, p. 1; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 19 sk., 6 t., p. 243).


title: Byla C-216/09 P: 2009 m. birželio 15 d. Europos Bendrijų Komisijos pateiktas apeliacinis skundas dėl 2009 m. kovo 31 d. Pirmosios instancijos teismo (septintoji kolegija) priimto sprendimo byloje T-405/06 ArcelorMittal Luxembourg ir kt. prieš Komisiją

text:
               29.8.2009

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 205/22

         2009 m. birželio 15 d. Europos Bendrijų Komisijos pateiktas apeliacinis skundas dėl 2009 m. kovo 31 d. Pirmosios instancijos teismo (septintoji kolegija) priimto sprendimo byloje T-405/06 ArcelorMittal Luxembourg ir kt. prieš Komisiją
   (Byla C-216/09 P)
   2009/C 205/38
   Proceso kalba: prancūzų

      Šalys

      Apeliantė: Europos Bendrijų Komisija, atstovaujama F. Castillo de la Torre ir X. Lewis

      Kitos proceso šalys: ArcelorMittal Luxembourg SA, anksčiau Arcelor Luxembourg SA, ArcelorMittal Belval & Differdange, anksčiau Arcelor Profil Luxembourg SA, ArcelorMittal International, anksčiau Arcelor International SA

      Apeliantės reikalavimai

               —

               Panaikinti 2009 m. kovo 31 d. Sprendimą byloje T-405/06 ArcelorMittal Luxembourg ir kt. prieš Komisiją tiek, kiek juo panaikintos 2006 m. lapkričio 8 d. Komisijos sprendimu C (2006) 5342 galutinis (1) bendrovėms ArcelorMittal Belval & Differdange SA (anksčiau ProfilARBED) ir ArcelorMittal International SA (anksčiau TradeARBED) paskirtos baudos.

               —

               Atmesti ArcelorMittal Belval & Differdange SA ir ArcelorMittal International SA ieškinius.

               —

               Priteisti iš kitų šalių bylinėjimosi išlaidas.

      Apeliacinio skundo pagrindai ir pagrindiniai argumentai

   Apeliantė apeliacinį skundą pagrindžia vieninteliu pagrindu, t. y. tuo, kad Pirmosios instancijos teismas pažeidė senaties taisykles.
   Komisijos tvirtinimu, Pirmosios instancijos teismo sprendimas pagrįstas pažodiniu ir pernelyg siauru Sprendimo 715/78/EAPB (2) ir ypač jo 2 straipsnio 3 dalies bei 3 straipsnio išaiškinimu, nes jis nurodo, kad senaties sustabdymas ir nutraukimas yra skirtingi dalykai. Iš tiesų, kitaip nei 2 straipsnio 3 dalyje, kurioje aiškiai numatytas senaties nutraukimo poveikis erga omnes, 3 straipsnyje nenurodytos senaties sustabdymo pasekmės. Pirmosios instancijos teismo sprendime padaryta teisės klaida, nes jis nusprendė, kad senaties sustabdymas, kurį lemia vienos Bendrijos teisme vykstančio teismo proceso šalies aktas, taikomas tik bendrovei ieškovei ir todėl kitų šalių atžvilgiu senaties terminas laikomas pasibaigęs.
   Komisija mano, kad priešingai nei nusprendė Pirmosios instancijos teismas, negalima apie senaties sustabdymo poveikį spręsti iš to, kad teisės nuostatose nieko nėra apie tai pasakyta, ir kad Sprendimo 715/78/EBAP 3 straipsnį reikia aiškinti atsižvelgiant į nagrinėjamo reglamento tikslus ir Komisijos galimybę veiksmingai tirti konkurencijos teisės pažeidimus ir už juos bausti.

      (1)  2006 m. lapkričio 8 d. Komisijos sprendimas C (2006) 5342 galutinis, susijusio su (AP) 65 straipsnio taikymo procedūra dėl Europos sijelių gamintojų susitarimų ir suderintų veiksmų, (byla Nr. COMP/F/38.907 — Plieno sijelės).

      (2)  1978 m. balandžio 6 d. Komisijos sprendimas Nr. 715/78/EAPB dėl bylų nagrinėjimo senaties terminų ir sankcijų įgyvendinimo pagal Europos anglių ir plieno bendrijos steigimo sutartį (OL L 94, p. 22).


title: Byla C-648/11: 2013 m. birželio 6 d. Teisingumo Teismo (ketvirtoji kolegija) sprendimas byloje ( Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division) (Jungtinė Karalystė) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) The Queen, prašant: MA, BT, DA, prieš Secretary of State for the Home Department (Reglamentas (EB) Nr. 343/2003 — Atsakingos valstybės narės nustatymas — Nelydimas nepilnametis — Dviejose valstybėse narėse vienas po kito pateikti prieglobsčio prašymai — Nepilnamečio šeimos nario nebuvimas valstybės narės teritorijoje — Reglamento Nr. 343/2003 6 straipsnio antra pastraipa — Nepilnamečio perdavimas valstybei narei, kurioje jis pateikė pirmąjį prašymą — Atitiktis — Vaiko interesas — Chartijos 24 straipsnio 2 dalis)

text:
               3.8.2013

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 225/18

         2013 m. birželio 6 d. Teisingumo Teismo (ketvirtoji kolegija) sprendimas byloje (Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division) (Jungtinė Karalystė) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) The Queen, prašant: MA, BT, DA, prieš Secretary of State for the Home Department

   (Byla C-648/11) (1)

   (Reglamentas (EB) Nr. 343/2003 - Atsakingos valstybės narės nustatymas - Nelydimas nepilnametis - Dviejose valstybėse narėse vienas po kito pateikti prieglobsčio prašymai - Nepilnamečio šeimos nario nebuvimas valstybės narės teritorijoje - Reglamento Nr. 343/2003 6 straipsnio antra pastraipa - Nepilnamečio perdavimas valstybei narei, kurioje jis pateikė pirmąjį prašymą - Atitiktis - Vaiko interesas - Chartijos 24 straipsnio 2 dalis)
   2013/C 225/29
   Proceso kalba: anglų

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

   Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division)

      Šalys pagrindinėje byloje

      Apeliantė: The Queen, prašant: MA, BT, DA

      Atsakovas: Secretary of State for the Home Department

      dalyvaujant: The AIRE Centre (Advice on Individual Rights in Europe) (UK),

      Dalykas

   Prašymas priimti prejudicinį sprendimą — Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division) — 2003 m. vasario 18 d. Tarybos reglamento (EB) Nr. 343/2003/EB, nustatančio valstybės narės, atsakingos už trečiosios šalies piliečio vienoje iš valstybių narių pateikto prieglobsčio prašymo nagrinėjimą, nustatymo kriterijus ir mechanizmus (OL L 50, p. 1; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 19 sk., 6 t., p. 109), 6 straipsnio antros pastraipos aiškinimas — Už nelydimų nepilnamečių, trečiųjų šalių piliečių, pateiktų prieglobsčio prašymų nagrinėjimą atsakingos valstybės narės nustatymo procedūra.

      Rezoliucinė dalis

   2003 m. vasario 18 d. Tarybos reglamento (EB) Nr. 343/2003, nustatančio valstybės narės, atsakingos už trečiosios šalies piliečio vienoje iš valstybių narių pateikto prieglobsčio prašymo nagrinėjimą, nustatymo kriterijus ir mechanizmus, 6 straipsnio antrą pastraipą reikia aiškinti taip, kad pagal ją tokiomis kaip pagrindinėje byloje nagrinėjamomis aplinkybėmis, kai nelydimas nepilnametis, kuris neturi kurioje nors valstybėje narėje teisėtai esančių šeimos narių, pateikė prieglobsčio prašymą daugiau nei vienoje valstybėje narėje, už prieglobsčio prašymo nagrinėjimą atsakinga valstybė narė, kurioje nepilnametis yra po savo prieglobsčio prašymo pateikimo.

      (1)  OL C 65, 2012 3 3.


title: Byla C-277/04 Europos Bendrijų Komisijos 2004 m. birželio 29 d. pareikštas ieškinys Vokietijos Federacinei Respublikai

text:
               11.9.2004

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 228/24

         Europos Bendrijų Komisijos 2004 m. birželio 29 d. pareikštas ieškinys Vokietijos Federacinei Respublikai
   (Byla C-277/04)
   (2004/C 228/48)
   2004 m. birželio 29 d. Europos Bendrijų Teisingumo Teisme buvo pareikštas Europos Bendrijų Komisijos, atstovaujamos Komisijos juridinio skyriaus darbuotojų Gerald Braun ir Arnaud Bordes, nurodžiusių adresą dokumentams įteikti Liuksemburge, ieškinys Vokietijos Federacinei Respublikai.
   Pareiškėja Teisingumo Teismo prašo:

               1)

               pripažinti, kad per nustatytą terminą nepriimdama įstatymų ir kitų teisės aktų, būtinų 2001 m. liepos 23 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvai 2001/46/EB iš dalies pakeičiančiai Tarybos direktyvą 95/53/EB, nustatančią principus, reglamentuojančius gyvūnų mitybos srityje atliekamų oficialių patikrinimų organizavimą, ir Direktyvas 70/524/EEB, 96/25/EB ir 1999/29/EB dėl gyvūnų mitybos (1) įgyvendinti, Vokietijos Federacinė Respublika neįvykdė savo įsipareigojimų pagal EB sutartį ir šią Direktyvą;

               2)

               priteisti iš Vokietijos Federacinės Respublikos bylinėjimosi išlaidas.

         Teisiniai pagrindai ir pagrindiniai argumentai
   Direktyvos įgyvendinimo terminas baigėsi 2002 m. rugsėjo 1 d.

      (1)  OL L 234, p. 55.


title: Byla C-20/13: 2015 m. rugsėjo 9 d. Teisingumo Teismo (antroji kolegija) sprendimas byloje (Verwaltungsgericht Berlin (Vokietija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Daniel Unland/Land Berlin (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą — Socialinė politika — Direktyva 2000/78/EB — Vienodas požiūris užimtumo ir profesinėje srityje — 2 straipsnis, 3 straipsnio 1 dalies c punktas ir 6 straipsnio 1 dalis — Tiesioginė diskriminacija dėl amžiaus — Bazinis teisėjų darbo užmokestis — Pereinamasis laikotarpis — Perskyrimas ir vėlesnis paaukštinimas — Išlikęs skirtingas požiūris — Pateisinimai)

text:
               3.11.2015

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 363/2

         2015 m. rugsėjo 9 d. Teisingumo Teismo (antroji kolegija) sprendimas byloje (Verwaltungsgericht Berlin (Vokietija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Daniel Unland/Land Berlin

   (Byla C-20/13) (1)

   ((Prašymas priimti prejudicinį sprendimą - Socialinė politika - Direktyva 2000/78/EB - Vienodas požiūris užimtumo ir profesinėje srityje - 2 straipsnis, 3 straipsnio 1 dalies c punktas ir 6 straipsnio 1 dalis - Tiesioginė diskriminacija dėl amžiaus - Bazinis teisėjų darbo užmokestis - Pereinamasis laikotarpis - Perskyrimas ir vėlesnis paaukštinimas - Išlikęs skirtingas požiūris - Pateisinimai))
   (2015/C 363/02)
   Proceso kalba: vokiečių

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Verwaltungsgericht Berlin

      Šalys pagrindinėje byloje

      Ieškovas: Daniel Unland

      Atsakovė: Land Berlin

      Rezoliucinė dalis

               1.

               2000 m. lapkričio 27 d. Tarybos direktyvos 2000/78/EB, nustatančios vienodo požiūrio užimtumo ir profesinėje srityje bendruosius pagrindus, 3 straipsnio 1 dalies c punktą reikia aiškinti taip, kad teisėjų darbo užmokesčio sąlygos patenka į šios direktyvos taikymo sritį.

               2.

               Direktyvos 2000/78 2 straipsnį ir 6 straipsnio 1 dalį reikia aiškinti taip, kad pagal juos draudžiami nacionalinės teisės aktai, kaip antai nagrinėjami pagrindinėje byloje, pagal kuriuos bazinis teisėjo darbo užmokestis nustatomas tik pagal skiriamo teisėjo amžių.

               3.

               Direktyvos 2000/78 2 straipsnį ir 6 straipsnio 1 dalį reikia aiškinti taip, kad jais nedraudžiami nacionalinės teisės aktai, kaip antai nagrinėjami pagrindinėje byloje, kurie nustato jau paskirtų teisėjų perskyrimo pagal naująją darbo užmokesčio sistemą tvarką ir numato, kad darbo užmokesčio pakopa, prie kurios jie nuo šiol priskirti, nustatoma tik remiantis bazinio darbo užmokesčio suma, kurią jie gavo pagal senąją darbo užmokesčio sistemą, nors ši sistema buvo pagrįsta diskriminacija dėl teisėjo amžiaus, jeigu šiais teisės aktais nustatytas skirtingas požiūris gali būti pateisinamas tikslu apsaugoti įgytas teises.

               4.

               Atsižvelgiant į tai, kas išdėstyta, į devintąjį ir dešimtąjį klausimus reikia atsakyti taip, kad Direktyvos 2000/78 2 straipsnį ir 6 straipsnio 1 dalį reikia aiškinti taip, kad jais nedraudžiami nacionalinės teisės aktai, kaip antai nagrinėjami pagrindinėje byloje, kurie nustato jau paskirtų teisėjų paaukštinimo tvarką pagal naująją darbo užmokesčio sistemą ir numato, kad prie tam tikros pakopos priskirtų teisėjų, kurie perėjimo prie naujosios sistemos dieną yra tam tikro amžiaus, darbo užmokestis didėja greičiau nei perėjimo prie naujosios sistemos dieną jaunesnių teisėjų darbo užmokestis, jeigu šiais teisės aktai nustatytas skirtingas požiūris gali būti pateisinamas pagal minėtos direktyvos 6 straipsnio 1 dalį.

               5.

               Tokiomis aplinkybėmis, kokios nagrinėjamos pagrindinėje byloje, pagal Sąjungos teisę nereikalaujama, kad diskriminuojamiems teisėjams atgaline data būtų sumokėta suma, lygiavertė faktiškai gauto darbo užmokesčio ir darbo užmokesčio, atitinkančio aukščiausią jų lygio pakopą, skirtumui.
               Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas turi patikrinti, ar visos Teisingumo Teismo praktikoje nustatytos sąlygos yra įvykdytos, kad pagal Europos Sąjungos teisę kiltų Vokietijos Federacinės Respublikos atsakomybė.

               6.

               Pagal Sąjungos teisę nedraudžiama nacionalinės teisės norma, kaip antai nagrinėjama pagrindinėje byloje, pagal kurią nacionalinis teisėjas privalo pasinaudoti teise į pinigines išmokas, kuri tiesiogiai įstatyme nenumatyta, per palyginti trumpą terminą, t. y. iki einamųjų biudžetinių metų pabaigos, jei ši taisyklė nepažeidžia lygiavertiškumo ir veiksmingumo principų. Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas turi patikrinti, ar šios sąlygos įvykdytos pagrindinėje byloje.

      (1)  OL C 86, 2013 3 23.


title: Byla F-92/14: 2015 m. rugsėjo 24 d. Tarnautojų teismo (antroji kolegija) sprendimas byloje Weissenfels/Parlamentas (Viešoji tarnyba — Pareigūnai — Ieškinys dėl žalos atlyginimo — Sąjungos deliktinė atsakomybė — Elektroninio pašto žinutės, kurią administracija išsiuntė pareigūnui pensininkui, turinys — Ieškovo garbės pažeidimas — Nebuvimas — Instituciją atstovaujančių atstovų atliktas ieškovo asmens duomenų perdavimas jo advokatui per teisme vykstantį procesą — Reglamento Nr. 45/2001 pažeidimas — Klaidingi su faktais susiję teiginiai)

text:
               3.11.2015

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 363/49

         2015 m. rugsėjo 24 d. Tarnautojų teismo (antroji kolegija) sprendimas byloje Weissenfels/Parlamentas

   (Byla F-92/14) (1)

   ((Viešoji tarnyba - Pareigūnai - Ieškinys dėl žalos atlyginimo - Sąjungos deliktinė atsakomybė - Elektroninio pašto žinutės, kurią administracija išsiuntė pareigūnui pensininkui, turinys - Ieškovo garbės pažeidimas - Nebuvimas - Instituciją atstovaujančių atstovų atliktas ieškovo asmens duomenų perdavimas jo advokatui per teisme vykstantį procesą - Reglamento Nr. 45/2001 pažeidimas - Klaidingi su faktais susiję teiginiai))
   (2015/C 363/58)
   Proceso kalba: vokiečių

      Šalys

      Ieškovas: Roderich Weissenfels (Breisgau Freiburgas, Vokietija), atstovaujamas advokato G. Maximini

      Atsakovas: Europos Parlamentas, atstovaujamas J. Steele ir S. Seyr

      Bylos dalykas

   Pirma, prašymas panaikinti Europos Parlamento sprendimą netenkinti ieškovo prašymo atlyginti žalą, patirtą dėl jo teisės į privataus gyvenimo gerbimą ir dėl Reglamento Nr. 45/2001 nuostatų nagrinėjant jo ankstesnę bylą pažeidimo, ir, antra, prašymas atlyginti nuostolius ir sumokėti palūkanas už jo tariamai patirtą neturtinę žalą.

      Sprendimo rezoliucinė dalis

               1.

               Atmesti ieškinį.

               2.

               R. Weissenfels padengia savo ir Europos Parlamento bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 448, 2014 12 15, p. 40.


title: Byla T-295/10: 2010 m. liepos 7 d. pareikštas ieškinys byloje Camara prieš Tarybą

text:
               28.8.2010

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 234/51

         2010 m. liepos 7 d. pareikštas ieškinys byloje Camara prieš Tarybą

   (Byla T-295/10)
   ()
   2010/C 234/91
   Proceso kalba: prancūzų

      Šalys

      Ieškovas: Kerfalla Person Camara, atstovaujamas advokato J.-C. Tchikaya

      Atsakovė: Europos Sąjungos Taryba

      Ieškovo reikalavimai

               —

               Panaikinti 2009 m. gruodžio 22 d. Tarybos reglamentą (ES) Nr. 1284/2009, kuriuo Gvinėjos Respublikai nustatomos tam tikros specialios ribojančios priemonės, kiek jis susijęs su ieškovu.

               —

               Priteisti iš Tarybos bylinėjimosi išlaidas.

      Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

   Ieškovas prašo panaikinti 2009 m. gruodžio 22 d. Tarybos reglamentą (ES) Nr. 1284/2009, kuriuo Gvinėjos Respublikai nustatomos tam tikros specialios ribojančios priemonės (1) tiek, kiek juo ieškovas įtrauktas į fizinių ir juridinių asmenų, subjektų ir organizacijų, kurių lėšos ir ekonominiai ištekliai įšaldomi pagal šio reglamento 6 straipsnį, sąrašą.
   Grįsdamas savo ieškinį ieškovas nurodo tris ieškinio pagrindus dėl:

               —

               akivaizdžios vertinimo klaidos, padarytos įtraukiant ieškovą į fizinių ir juridinių asmenų, subjektų ir organizacijų, kurių lėšos ir ekonominiai ištekliai įšaldomi, sąrašą,

               —

               SESV 215 straipsnio 3 dalies pažeidimo, nes ginčijamame reglamente nenumatytos jokios teisinės apsaugos priemonės, ypač procedūrinės,

               —

               Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijos pažeidimo, nes ginčijamu reglamentu pažeidžiamas i) nediskriminavimo principas, paliekant ieškovo pavardę asmenų, kuriems taikomos sankcijos dėl jų socialinės kilmės, sąraše; ii) teisė į gynybą, nenumačius ieškovo informavimo apie jo atžvilgiu surinktus įkalčius, procedūros; iii) teisė į veiksmingą teisminę gynybą, nes Taryba neinformavo ieškovo apie teisių gynimo priemones, ir iv) ieškovo teisė į nuosavybę.

      (1)  OL L 346, p. 26.


title: Byla C-270/17: 2017 m. gegužės 18 d. Rechtbank Amsterdam (Nyderlandai) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Openbaar Ministerie/Tadas Tupikas

text:
               21.8.2017

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 277/24

         2017 m. gegužės 18 d.Rechtbank Amsterdam (Nyderlandai) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Openbaar Ministerie/Tadas Tupikas

   (Byla C-270/17)
   (2017/C 277/34)
   Proceso kalba: nyderlandų

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Rechtbank Amsterdam

      Šalys pagrindinėje byloje

      Kaltintoja: Openbaar Ministerie

      Nuteistasis: Tadas Tupikas

      Prejudicinis klausimas

   Ar apeliacinis procesas,

               —

               kuriame byla buvo nagrinėjama iš esmės ir

               —

               per kurį dėl asmens buvo priimtas (naujas) apkaltinamasis nuosprendis ir (arba) patvirtintas pirmojoje instancijoje paskelbtas apkaltinamasis nuosprendis,

               —

               o EAO išduotas tam, kad būtų vykdomas šis apkaltinamasis nuosprendis,

         yra „teisminis nagrinėjimas, po kurio [per kurį] priimtas sprendimas“, kaip tai suprantama pagal Pagrindų sprendimo 2002/584/TVR (1) 4a straipsnio 1 dalį?

      (1)  2002 m. birželio 13 d. Tarybos pagrindų sprendimas dėl Europos arešto orderio ir perdavimo tarp valstybių narių tvarkos (OL L 190, 2002, p. 1; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 19 sk., 6 t., p. 34).


title: Byla T-494/10: 2013 m. vasario 5 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Bank Saderat Iran prieš Tarybą (Bendra užsienio ir saugumo politika — Iranui taikomos ribojamosios priemonės siekiant užkirsti kelią branduolinių ginklų platinimui — Lėšų įšaldymas — Pareiga motyvuoti — Teisė į gynybą — Teisė į veiksmingą teisminę gynybą — Akivaizdi vertinimo klaida)

text:
               16.3.2013

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 79/12

         2013 m. vasario 5 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Bank Saderat Iran prieš Tarybą

   (Byla T-494/10) (1)

   (Bendra užsienio ir saugumo politika - Iranui taikomos ribojamosios priemonės siekiant užkirsti kelią branduolinių ginklų platinimui - Lėšų įšaldymas - Pareiga motyvuoti - Teisė į gynybą - Teisė į veiksmingą teisminę gynybą - Akivaizdi vertinimo klaida)
   2013/C 79/20
   Proceso kalba: anglų

      Šalys

      Ieškovas: Bank Saderat Iran (Teheranas, Iranas), iš pradžių atstovaujamas solisitorių S. Gadhia ir S. Ashley, QC D. Anderson ir baristerio R. Blakeley, vėliau Gadhia, Ashley, Blakeley ir QC D. Wyatt ir galiausiai Ashley, Blakeley, Wyatt, solisitorių S. Jeffrey ir A. Irvine

      Atsakovė: Europos Sąjungos Taryba, atstovaujama M. Bishop ir R. Liudvinaviciute-Cordeiro

      Atsakovės pusėje įstojusi į bylą šalis: Europos Komisija, atstovaujama S. Bolaert ir M. Konstantinidis

      Dalykas

   Prašymas panaikinti 2010 m. liepos 26 d. Tarybos sprendimą 2010/413/BUSP dėl ribojamųjų priemonių Iranui, kuriuo panaikinama Bendroji pozicija 2007/140/BUSP (OL L 195, p. 39), 2010 m. liepos 26 d. Tarybos įgyvendinimo reglamentą (ES) Nr. 668/2010, kuriuo įgyvendinama Reglamento (EB) Nr. 423/2007 dėl ribojančių priemonių Iranui 7 straipsnio 2 dalis (OL L 195, p. 25), 2010 m. spalio 25 d. Tarybos sprendimą 2010/644/BUSP, kuriuo iš dalies keičiamas Sprendimas 2010/413 (OL L 281, p. 81), 2010 m. spalio 25 d. Tarybos reglamentą (ES) Nr. 961/2010 dėl ribojamųjų priemonių Iranui, kuriuo panaikinamas Reglamentas Nr. 423/2007 (OL L 281, p. 1), 2011 m. gruodžio 1 d. Tarybos sprendimą 2011/783/BUSP, kuriuo iš dalies keičiamas Sprendimas 2010/413 (OL L 319, p. 71), 2011 m. gruodžio 1 d. Tarybos įgyvendinimo reglamentą (ES) Nr. 1245/2011, kuriuo įgyvendinamas Reglamentas Nr. 961/2010 (OL L 319, p. 11), ir 2012 m. kovo 23 d. Tarybos reglamentą (ES) Nr. 267/2012 dėl ribojamųjų priemonių Iranui, kuriuo panaikinamas Reglamentas Nr. 961/2010 (OL L 88, p. 1), kiek šie aktai susiję su ieškovu.

      Rezoliucinė dalis

               1.

               Panaikinti, kiek jie susiję su Bank Saderat Iran:

                           —

                           2010 m. liepos 26 d. Tarybos sprendimo 2010/413/BUSP dėl ribojamųjų priemonių Iranui, kuriuo panaikinama Bendroji pozicija 2007/140/BUSP, II priedo B lentelės 7 punktą,

                           —

                           2010 m. liepos 26 d. Tarybos įgyvendinimo reglamento (ES) Nr. 668/2010, kuriuo įgyvendinama Reglamento (EB) Nr. 423/2007 dėl ribojančių priemonių Iranui 7 straipsnio 2 dalis, priedo B lentelės 5 punktą,

                           —

                           2010 m. spalio 25 d. Tarybos sprendimo 2010/644/BUSP, kuriuo iš dalies keičiamas Sprendimas 2010/413, priedo I antraštinės dalies B lentelės 7 punktą,

                           —

                           2010 m. spalio 25 d. Tarybos reglamento (ES) Nr. 961/2010 dėl ribojamųjų priemonių Iranui, kuriuo panaikinamas Reglamentas Nr. 423/2007, VIII priedo B lentelės 7 punktą,

                           —

                           2011 m. gruodžio 1 d. Tarybos sprendimą 2011/783/BUSP, kuriuo iš dalies keičiamas Sprendimas 2010/413,

                           —

                           2011 m. gruodžio 1 d. Tarybos įgyvendinimo reglamentą (ES) Nr. 1245/2011, kuriuo įgyvendinamas Reglamentas Nr. 961/2010,

                           —

                           2012 m. kovo 23 d. Tarybos reglamento (ES) Nr. 267/2012 dėl ribojamųjų priemonių Iranui, kuriuo panaikinamas Reglamentas Nr. 961/2010, IX priedo I antraštinės dalies B lentelės 7 punktą.

               2.

               Sprendimo 2010/413, iš dalies pakeisto Sprendimu 2010/644 ir Sprendimu 2011/783, pasekmės, kiek jos susijusios su Bank Saderat Iran, lieka galioti iki Reglamento Nr. 267/2012 panaikinimo įsigaliojimo dienos.

               3.

               Atmesti likusią ieškinio dalį.

               4.

               Europos Sąjungos Taryba padengia savo ir Bank Saderat Iran patirtas bylinėjimosi išlaidas.

               5.

               Europos Komisija padengia savo bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 328, 2010 12 4.


title: Byla C-242/16: 2016 m. balandžio 27 d. Supremo Tribunal de Justiça (Portugalija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje José Rui Garrett Pontes Pedroso/Netjets Management Limited

text:
               11.7.2016

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 251/16

         2016 m. balandžio 27 d.Supremo Tribunal de Justiça (Portugalija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje José Rui Garrett Pontes Pedroso/Netjets Management Limited

   (Byla C-242/16)
   (2016/C 251/17)
   Proceso kalba: portugalų

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Supremo Tribunal de Justiça

      Šalys pagrindinėje byloje

      Kasatorius: José Rui Garrett Pontes Pedroso

      Kita proceso šalis: Netjets Management Limited

      Prejudiciniai klausimai

               1.

               Ar tokios ginčo faktinės aplinkybės, kai darbuotojas yra civilinės aviacijos pilotas, ir vykdo veiklą, kaip matyti iš jo darbo sutarties, visoje Europos oro erdvėje, turi įtakos nustatant „darbuotojo darbo vietą“ arba „paskutinę darbo vietą“, kaip jos suprantamos pagal 2000 m. gruodžio 22 d. Tarybos reglamento (EB) Nr. 44/2001 (1) 19 straipsnio 2 dalies a punktą?

               2.

               Neigiamo atsakymo atveju, t. y., jeigu jos neturi jokios įtakos:

                           i)

                           Ar „darbuotojo darbo vieta“, kaip ji suprantama pagal nurodytą Bendrijos teisės normą, turi (gali) būti aiškinama kaip oro uosto, kuriame stovi darbuotojo pilotuojamas lėktuvas, iš kurio jis atlikdamas savo užduotis pradeda kelionę, vieta?
                           Ar (ir) „darbuotojo darbo vieta“ turi (gali) būti aiškinama kaip vieta, kurią šalys sutaria laikyti gateway airport (atvykimo oro uostas), iš kurio darbuotojas buvo nugabentas į oro uostą, kuriame stovėjo jo pilotuojamas lėktuvas, ir į kurį jis vėliau grįžo?
                           Ar (ir) „darbuotojo darbo vieta“ turi (gali) būti aiškinama kaip vieta, kurioje įregistruotas darbuotojo pilotuojamas lėktuvas?
                           Ar (ir) „darbuotojo darbo vieta“ turi (gali) būti aiškinama kaip vieta, kurioje darbuotojas gavo nurodymus, pranešimus ir informaciją apie skrydžio operacijas, įvairius profesinių santykių su darbdaviu aspektus ir dėl procedūros, pagal kurią buvo nutraukta darbo sutartis?

                           ii)

                           Ar (ir) „paskutinė darbo vieta“, kaip ji suprantama pagal nurodytą Bendrijos teisės normą, turi (gali) būti aiškinama kaip vieta, kurioje buvo iki darbo sutarties nutraukimo paskutinis darbuotojo pilotuotas lėktuvas?
                           Ar (ir) „paskutinė darbo vieta“ turi (gali) būti aiškinama kaip vieta, kurią šalys sutaria laikyti gateway airport (atvykimo oro uostas), iš kurio darbuotojas paskutinį kartą iki darbo sutarties nutraukimo buvo nugabentas į oro uostą, kuriame stovėjo jo pilotuojamas lėktuvas, ir į kurį jis vėliau grįžo?

               3.

               Ar, atsižvelgiant į ginčo faktines aplinkybes, formuluotė „darbuotoją įdarbinusi įmonė“, kaip ji suprantama pagal 2000 m. gruodžio 22 d. Tarybos reglamento (EB) Nr. 44/2001 19 straipsnio 2 dalies b punktą, gali būti aiškinama kaip įmonės, su darbuotoju pasirašytoje darbo sutartyje nurodytos kaip darbdavys, „pagrindinė veiksmų vieta“, kurioje vykdomas pilotų įdarbinimas (kandidatų atranka ir vertinimas) ir kurioje jiems organizuojami pirminiai ir kvalifikacijos kėlimo mokymai, net jei ši „pagrindinė veiksmų vieta“ įkurta ir registruota kitoje teisiškai savarankiškoje įmonėje, nors abi įmonės priklauso tai pačiai ekonominei grupei?

               4.

               Ar, atsižvelgiant į ginčo faktines aplinkybes, formuluotės „centrinė administracija“ arba „pagrindinė verslo vieta“, kaip ji suprantama pagal 2000 m. gruodžio 22 d. Tarybos reglamento (EB) Nr. 44/2001 60 straipsnio 1 dalies b ir c punktus, gali būti aiškinamos kaip įmonės, su darbuotoju pasirašytoje darbo sutartyje nurodytos kaip darbdavys, „pagrindinė veiksmų vieta“, kurioje atliekama visų jos operacijų kontrolė (techninės priežiūros, vykdomų ir planuojamų vykdyti skrydžių, taip pat lėktuvų eksploatacijos, techninės priežiūros ir įgulos sudarymo, ant žemės vykdomų operacijų ir aprūpinimo maistu operacijų kontrolė) ir iš kurios pilotams duodami nurodymai, kurioje jiems organizuojami pirminiai ir kvalifikacijos kėlimo mokymai, sprendžiami su žmogiškaisiais ištekliais susiję klausimai ir organizuojamas darbo drausmės pažeidimų arba skundų nagrinėjimas, net jei ši „pagrindinė veiksmų vieta“ įkurta ir registruota kitoje teisiškai savarankiškoje įmonėje, nors abi įmonės priklauso tai pačiai ekonominei grupei?

               5.

               Ar, atsižvelgiant į 2000 m. gruodžio 22 d. Tarybos reglamento (EB) Nr. 44/2001 13 konstatuojamąją dalį, kurioje numatyta, kad, kalbant apie draudimo, vartotojų ir darbo sutartis, silpnesniąją šalį turėtų ginti palankesnės tokios šalies interesams jurisdikcijos taisyklės nei bendrosios taisyklės, minėtą 2000 m. gruodžio 22 d. Tarybos reglamento (EB) Nr. 44/2001 19 straipsnio 2 dalį reikia aiškinti darbuotojo naudai?

      (1)  2000 m. gruodžio 22 d. Tarybos reglamentas (EB) Nr. 44/2001 dėl jurisdikcijos ir teismo sprendimų civilinėse ir komercinėse bylose pripažinimo ir vykdymo (OL L 12, 2001, p. 1; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 19 sk., 4 t., p. 42).


title: Byla T-675/16: 2016 m. rugsėjo 22 d. pareikštas ieškinys byloje Wirecard/EUIPO (mycard2go)

text:
               7.11.2016

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 410/28

         2016 m. rugsėjo 22 d. pareikštas ieškinys byloje Wirecard/EUIPO (mycard2go)

   (Byla T-675/16)
   (2016/C 410/39)
   Proceso kalba: vokiečių

      Šalys

      Ieškovė: Wirecard AG (Ašheimas Vokietija), atstovaujama advokato A. Bayer

      Atsakovė: Europos Sąjungos intelektinės nuosavybės tarnyba (EUIPO)

      Su procedūra EUIPO susijusi informacija

      Prekių ženklas, dėl kurio kilo ginčas: Sąjungos prekių ženklas „mycard2go“ – Registracijos paraiška Nr. 14 303 416.

      Ginčijamas sprendimas: 2016 m. liepos 21 d. EUIPO ketvirtosios apeliacinės tarybos sprendimas byloje R 282/2016-4.

      Reikalavimai

   Ieškovė Bendrojo Teismo prašo:

               —

               panaikinti ginčijamą sprendimą ir grąžinti bylą atsakovei, kad ši tęstų Sąjungos prekių ženklo Nr. 14 303 416 registracijos procedūrą,

               —

               priteisti iš EUIPO bylinėjimosi išlaidas, įskaitant patirtąsias per apeliacinę procedūrą EUIPO.

      Pagrindas, kuriuo remiamasi

               —

               Reglamento Nr. 207/2009 7 straipsnio 1 dalies b ir c punktų, siejamų su 7 straipsnio 2 dalimi, pažeidimas.


title: Byla C-46/09: 2009 m. sausio 30 d. pareikštas ieškinys byloje Europos Bendrijų Komisija prieš Estijos Respubliką

text:
               18.4.2009

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 90/12

         2009 m. sausio 30 d. pareikštas ieškinys byloje Europos Bendrijų Komisija prieš Estijos Respubliką
   (Byla C-46/09)
   2009/C 90/18
   Proceso kalba: estų

      Šalys

      Ieškovė: Europos Bendrijų Komisija, atstovaujama E. Randvere ir K. Simonsson

      Atsakovė: Estijos Respublika

      Ieškovės reikalavimai

               —

               konstatuoti, kad tinkamai į savo nacionalinę teisę neperkėlusi 2000 m. lapkričio 27 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2000/59/EB (1) dėl uosto priėmimo įrenginių, skirtų laivuose susidarančioms atliekoms ir krovinių likučiams nuostatų, Estijos Respublika neįvykdė įsipareigojimų pagal Direktyvos 2000/59/EB 11 straipsnį,

               —

               priteisti iš Estijos Respublikos bylinėjimosi išlaidas.

      Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

   Iš Direktyvos 2000/59 11 straipsnio 2 dalies a punkto matyti, kad Estijos Respublika privalo nustatyti kitų nei žvejybos ir pramoginių laivų, kuriais pagal išduotą leidimą gali plaukti ne daugiau kaip 12 keleivių, ir kuriuos reikia patikrinti, atrankos kriterijus.
   Direktyvos 2000/59 11 straipsnio 2 dalies c punkte numatyta, kad jeigu atitinkama institucija yra nepatenkinta patikrinimo rezultatais, ji užtikrina, jog laivas iš uosto neišplauks tol, kol neatiduos laive susidariusių atliekų ir krovinio likučių į uosto priėmimo įrenginius pagal 7 ir 10 straipsnius.
   Estijos Respublika pranešė apie savo ketinimą papildyti Estijos teisės aktus, kad būtų tinkamai perkeltos šios direktyvos nuostatos. Komisija neturi informacijos apie tokių pakeitimų priėmimą.

      (1)  OL L 332, p. 81.


title: Byla C-281/15: 2016 m. gegužės 12 d. Teisingumo Teismo (pirmoji kolegija) nutartis byloje (Oberlandesgericht München (Vokietija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Soha Sahyouni/Raja Mamisch (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą — Teisingumo Teismo procedūros reglamento 53 straipsnio 2 dalis — Teismų bendradarbiavimas civilinėse bylose — Reglamentas (ES) Nr. 1259/2010 — Taikymo sritis — Privataus sprendimo dėl santuokos nutraukimo, priimto trečiosios valstybės religinės institucijos, pripažinimas — Akivaizdus Teisingumo Teismo jurisdikcijos nebuvimas)

text:
               1.8.2016

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 279/5

         2016 m. gegužės 12 d. Teisingumo Teismo (pirmoji kolegija) nutartis byloje (Oberlandesgericht München (Vokietija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Soha Sahyouni/Raja Mamisch

   (Byla C-281/15) (1)

   ((Prašymas priimti prejudicinį sprendimą - Teisingumo Teismo procedūros reglamento 53 straipsnio 2 dalis - Teismų bendradarbiavimas civilinėse bylose - Reglamentas (ES) Nr. 1259/2010 - Taikymo sritis - Privataus sprendimo dėl santuokos nutraukimo, priimto trečiosios valstybės religinės institucijos, pripažinimas - Akivaizdus Teisingumo Teismo jurisdikcijos nebuvimas))
   (2016/C 279/08)
   Proceso kalba: vokiečių

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Oberlandesgericht München

      Šalys

      Ieškovė: Soha Sahyouni

      Atsakovas: Raja Mamisch

      Rezoliucinė dalis

   Europos Sąjungos Teisingumo Teismas akivaizdžiai neturi jurisdikcijos atsakyti į 2015 m. birželio 2 d. Oberlandesgericht München (Miuncheno aukštesnysis apygardos teismas) pateiktus klausimus.

      (1)  OL C 294, 2015 9 7.


title: Byla T-712/15: 2015 m. gruodžio 3 d. pareikštas ieškinys byloje Crédit Mutuel Arkéa/ECB

text:
               15.2.2016

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 59/33

         2015 m. gruodžio 3 d. pareikštas ieškinys byloje Crédit Mutuel Arkéa/ECB

   (Byla T-712/15)
   (2016/C 059/38)
   Proceso kalba: prancūzų

      Šalys

      Ieškovė: Crédit Mutuel Arkéa (Le Relek Keriuonas, Prancūzija), atstovaujama advokato H. Savoie

      Atsakovas: Europos Centrinis Bankas (ECB)

      Reikalavimai

   Ieškovė Bendrojo Teismo prašo:

               —

               panaikinti 2015 m. spalio 5 d. Europos Centrinio Banko sprendimą (ECB/SSM/2015 – 9695000CG7B8NLR5984/28), kuriuo Groupe Crédit Mutuel nustatyti rizikos ribojimo reikalavimai.

      Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

   Grįsdama ieškinį ieškovė remiasi trimis pagrindais.

               1.

               Pirmasis ieškinio pagrindas susijęs su tuo, kad 2015 m. spalio 5 d. Europos Centrinio Banko sprendimas yra neteisėtas, nes juo pažeidžiamos Europos Sąjungos teisės nuostatos, kuriomis ECB kompetencijai rizikos ribojimu pagrįstos priežiūros srityje priklauso tik kredito įstaigos. Šį pagrindą sudaro keturios dalys.

                           —

                           Pirmoji dalis, pagal kurią ECB taikomomis teisės nuostatomis rizikos ribojimu pagrįstos priežiūros srityje jo kompetencija griežtai apribota ir jai priklauso tik kredito įstaigos ir kitos finansų įstaigos.

                           —

                           Antroji dalis, pagal kurią Confédération nationale du Crédit Mutuel (CNCM) nėra kredito įstaiga ir ECB negali vykdyti Crédit Mutuel priežiūros.

                           —

                           Trečioji dalis, pagal kurią tai, kad ECB negali CNCM atžvilgiu įgyvendinti rizikos ribojimu pagrįstos priežiūros įgaliojimų, patvirtina tai, kad, kaip pats pripažįsta, ECB neturi jokių įgaliojimų skirti sankcijas.

                           —

                           Ketvirtoji dalis, pagal kurią, kadangi CNCM negalima skirti jokių priemonių, sprendimu veltui ir teisiškai klaidingai siekiama pritaikyti taisomąsias priemones Crédit Mutuel grupei, kuri teisiškai neegzistuoja.

               2.

               Antrasis ieškinio pagrindas susijęs su tuo, kad sprendimas turėtų būti panaikintas ir dėl to, kad jame neteisėtai nuspręsta, jog visa Crédit Mutuel yra grupė, kaip tai suprantama pagal Europos Sąjungos teisės nuostatas, taikomas rizikos ribojimu pagrįstos priežiūros srityje. Šį pagrindą sudaro trys dalys:

                           —

                           Pirmoji dalis, pagal kurią, vadovaujantis Europos Sąjungos teisės aktuose įtvirtintu bendruoju principu, vykdoma, pirma, individuali kredito įstaigų rizikos ribojimu pagrįsta priežiūra ir, antra, konsoliduota savidraudos grupių priežiūra, darant prielaidą, kad tokios grupės prilygintinos vienam subjektui.

                           —

                           Antroji dalis, pagal kurią Europos Sąjungos teisės aktuose nustatytos teisinės sąlygos, pagal kurias leidžiama vykdyti konsoliduotą rizikos ribojimu pagrįstą bankų grupių priežiūrą, yra neįvykdytos.

                           —

                           Trečioji dalis, pagal kurią šiuo atveju neįvykdyta nė viena iš trijų sąlygų, pagal kurias būtų leidžiama vykdyti konsoliduotą visos Crédit Mutuel priežiūrą.

               3.

               Trečiasis ieškinio pagrindas susijęs su tuo, kad sprendimas turėtų būti panaikintas ir dėl to, kad juo Crédit Mutuel Arkéa grupei taikytinas bendro 1 lygio kapitalo reikalavimas neteisėtai padidintas nuo 8 % iki 11 %. Šį pagrindą sudaro dvi dalys:

                           —

                           Pirmoji dalis, pagal kurią sprendime padaryta teisės klaida.

                           —

                           Antroji dalis, pagal kurią sprendime taip pat padaryta vertinimo klaidų.


title: Byla T-187/13: 2013 m. balandžio 2 d. pareikštas ieškinys byloje Jannatian prieš Tarybą

text:
               15.6.2013

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 171/29

         2013 m. balandžio 2 d. pareikštas ieškinys byloje Jannatian prieš Tarybą

   (Byla T-187/13)
   2013/C 171/56
   Proceso kalba: anglų

      Šalys

      Ieškovas: Mahmoud Jannatian (Teheranas, Iranas), atstovaujamas advokatų E. Rosenfeld ir S. Monnerville

      Atsakovė: Europos Sąjungos Taryba

      Reikalavimai

   Ieškovas Bendrojo Teismo prašo:

               —

               Panaikinti tiek, kiek tai susiję su ieškovu: i) 2008 m. birželio 23 d. Tarybos bendrąją poziciją 2008/479/BUSP iš dalies keičiančią Bendrąją poziciją 2007/140/BUSP dėl ribojančių priemonių Iranui (1); ii) 2008 m. birželio 23 d. Tarybos sprendimą, įgyvendinantį Reglamento (EB) Nr. 423/2007 dėl ribojančių priemonių Iranui 7 straipsnio 2 dalį (2); iii) 2008 m. rugpjūčio 7 d. Tarybos bendrąją poziciją 2008/652/BUSP, iš dalies keičiančią Bendrąją poziciją 2007/140/BUSP dėl ribojančių priemonių Iranui (3); iv) 2009 m. lapkričio 17 d. Tarybos sprendimą 2009/840/BUSP, įgyvendinantį Bendrąją poziciją 2007/140/BUSP dėl ribojančių priemonių Iranui (4); v) 2010 m. liepos 26 d. Tarybos sprendimą dėl ribojamųjų priemonių Iranui, kuriuo panaikinama Bendroji pozicija 2007/140/BUSP (5); vi) 2010 m. spalio 25 d. Tarybos sprendimą 2010/644/BUSP, kuriuo iš dalies keičiamas Sprendimas 2010/413/BUSP dėl ribojamųjų priemonių Iranui, kuriuo panaikinama Bendroji pozicija 2007/140/BUSP (6); vii) 2009 m. lapkričio 17 d. Tarybos reglamentą (EB) Nr. 1100/2009, įgyvendinantį Reglamento (EB) Nr. 423/2007 dėl ribojančių priemonių Iranui 7 straipsnio 2 dalį ir panaikinantį Tarybos sprendimą 2008/475/EB (7); viii) 2010 m. spalio 25 d. Tarybos reglamentą (ES) Nr. 961/2010 dėl ribojamųjų priemonių Iranui, kuriuo panaikinamas Reglamentas (EB) Nr. 423/2007 (8) ir ix) 2012 m. kovo 23 d. Tarybos reglamentą (ES) Nr. 267/2012 dėl ribojamųjų priemonių Iranui, kuriuo panaikinamas Reglamentas (ES) Nr. 961/2010 (9) ir

               —

               Priteisti iš Tarybos bylinėjimosi išlaidas.

      Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

   Grįsdamas ieškinį ieškovas remiasi septyniais pagrindais.

               1.

               Pirmasis ieškinio pagrindas, susijęs su Tarybos kompetencijos trūkumu:

                           —

                           ieškovas teigia, kad Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo 215 straipsnį ribojančios priemonės gali būti priimtos tik kartu inicijavus Komisijai ir vyriausiajam įgaliotiniui. Ginčijami sprendimai ir reglamentai buvo priimti vien Tarybos. Todėl jų atžvilgiu yra kompetencijos trūkumas.

               2.

               Antrasis ieškinio pagrindas, susijęs su pareigos motyvuoti pažeidimu:

                           —

                           ieškovas teigia, kad nurodyta M. Jannatian įrašymo į II priedą priežastis yra pernelyg netiksli, kad atitiktų teismų praktikoje nustatytus reikalavimus, susijusius su pareiga motyvuoti. Siekdama laikytis pareigos motyvuoti Taryba turėjo nustatyti tikslią ir konkrečią informaciją apie tai, kad ieškovas teikia veiksmingą pagalbą Irano vyriausybei ar Irano branduolinei veiklai, susijusiai su padidinta platinimo rizika. Ginčijami sprendimai ir reglamentai neteisėti, nes nenurodytos priežastys.

               3.

               Trečiasis ieškinio pagrindas, susijęs su tariamu ieškovo pagrindinių laisvių pažeidimu:

                           —

                           ieškovas teigia, kad: pirma, tiek, kiek ginčijamuose sprendimuose ir reglamentuose nenurodytos priežastys, jais pažeidžiama ieškovo teisė į gynybą; antra, ginčijamų sprendimų ir reglamentų neteisėtumu daromas poveikis šiam procesui, nes, viena vertus, taip nesuteikiama ieškovui galimybė gintis ir, antra vertus, pažeidžiama Teisingumo Teismo galimybė patikrinti ginčijamų sprendimų ir reglamentų teisėtumą. Darytina išvada, kad ieškovo teisė į veiksmingą teisminę gynybą yra pažeista; ir galiausiai tiek, kiek iš ieškovo buvo atimta teisė į gynybą ir dėl to, kad Teisingumo Teismo galimybė patikrinti ginčijamų sprendimų ir reglamentų, susijusių su lėšų įšaldymo priemonėmis (kurios yra „ypač griežtos“) yra pažeista, ieškovui taikytas nepagrįstas jo teisės į nuosavybę apribojimas.

               4.

               Ketvirtasis ieškinio pagrindas, susijęs su įrodymų prieš ieškovą trūkumu:

                           —

                           ieškovas teigia, kad Taryba nepateikė įrodymų ir informacijos, kuria ji rėmėsi priimdama ginčijamus sprendimus ir reglamentus.

               5.

               Penktasis ieškinio pagrindas, susijęs su faktiniais netikslumais:

                           —

                           ieškovas teigia, kad atvirkščiai, tam, kas nurodyta ginčijamuose sprendimuose ir reglamentuose, ieškovas nebebuvo Deputy Head of the Atomic Energy Organization (Atominės energijos organizacijos viršininko pavaduotojas) tuo metu, kai jis buvo įrašytas į asmenų ir įstaigų, kurioms taikomos ribojančios priemonės, sąrašą. Taigi Taryba suklydo įrašydama ieškovą vien dėl to, kad priimant įvairius ginčijamus sprendimus ir reglamentus jis buvo Deputy Head of the Atomic Energy Organization.

               6.

               Šeštasis ieškinio pagrindas, susijęs su teisės klaida:

                           —

                           ieškovas teigia, kad 20 straipsnis b punktas netaikomas per se asmenims, kurie užima vadovaujančias pareigas įstaigoje, nurodytoje VIII priede. Be to, šiame 20 straipsnio b punkte nurodyta, kad įrašomi asmenys, „dalyvaujantys Irano branduolinėje veikloje, susijusioje su didesne ginklų platinimo rizika, <…> tiesiogiai su ja susiję arba teikiantys jai paramą“. Įrašydama ieškovą į II priedo sąrašą be įrodymų, kad ieškovas teikė aktyvią ir veiksmingą paramą Irano branduolinei veiklai, kai jis buvo įrašytas į II priede pateikiamą sąrašą, Taryba padarė teisės klaidą.

               7.

               Septintasis ieškinio pagrindas, susijęs su akivaizdžia faktinių aplinkybių vertinimo klaida ir proporcingumo principo pažeidimu:

                           —

                           ieškovas teigia, kad nagrinėjamu atveju jokiu viešuoju interesu negalima pateisinti to, jog būtų taikomos tokios griežtos priemonės asmenims, kurie nors ir trumpai užėmė vadovaujančias pareigas AEOI. Be to, net jei šios priemonės būtų pripažintos pateisinamomis viešojo intereso pagrindu, jos vis tiek turėtų būti kritikuojamos, nes jomis nesilaikyta protingo proporcingumo santykio tarp taikytų priemonių ir siekto tikslo.

      (1)  OL L 163, 2008 6 24, p. 43.

      (2)  OL L 163, 2008 6 24, p. 29.

      (3)  OL L 213, 2008 8 8, p. 58.

      (4)  OL L 303, 2009 11 18, p. 64.

      (5)  OL L 195, 2010 7 27, p. 39.

      (6)  OL L 281, 2010 10 27, p. 81.

      (7)  OL L 303, 2009 11 18, p. 31.

      (8)  OL L 281, 2010 10 27, p. 1.

      (9)  OL L 88, 2012 3 24, p. 1.