title: Byla C-454/14: 2014 m. rugsėjo 30 d. pareikštas ieškinys byloje Europos Komisija/Ispanijos Karalystė

text:
               15.12.2014

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 448/9

         2014 m. rugsėjo 30 d. pareikštas ieškinys byloje Europos Komisija/Ispanijos Karalystė

   (Byla C-454/14)
   (2014/C 448/12)
   Proceso kalba: ispanų

      Šalys

      Ieškovė: Europos Komisija, atstovaujama L. Pignataro-Nolin ir E. Sanfrutos Cano bei D. Loma-Osorio Lerena

      Atsakovė: Ispanijos Karalystė

      Ieškovės reikalavimai

               —

               Pripažinti, kad kiekvieno šio ieškinio 26 punkte nurodyto sąvartyno (nepavojingų atliekų sąvartynų Ortuella, Baskų krašte; Zurita ir Juan Grande Kanarų salose) atžvilgiu nesiėmusi būtinų priemonių, įpareigojančių operatorius parengti sąvartyno planą ir užtikrinti visišką šio plano įgyvendinimą, kaip tai numatyta direktyvoje įtvirtintuose reikalavimuose, išskyrus išvardytuose I priedo 1 punkte, per aštuonerius metus nuo 1999 m. balandžio 26 d. Tarybos direktyvos 1999/31/EB (1) dėl atliekų sąvartynų 18 straipsnio 1 dalyje nurodytos datos, Ispanijos Karalystė neįvykdė įsipareigojimų pagal šios direktyvos 14 straipsnio c punktą, kiek tai susiję su nurodytais sąvartynais.

               —

               Pripažinti, kad kiekvieno šio ieškinio 37 punkte nurodyto sąvartyno (9 nepavojingų atliekų sąvartynų Vélez Rubio (Almerija), Alcolea de Cinca (Hueska), Sarinjenà (Hueska), Tamarite de Litera (Hueska), Somontano – Barbãstras (Hueska), Barranco de Sedases (Fraga, Hueska), Barranco Seco (Puntaljana, Palma), Chumilja (Mursija) ir Legãspija (Guipuzkoa)) ir (19 inertinių atliekų sąvartynų Sierra Valleja (Arkos de la Frontera, Kadisas), Carretera Pantano del Rumblar (Baños de la Encina, Chaenas), Barranco de la Cueva (Bélmez de la Moraleda, Chaenas), Cerrajón (Castillo de Locubín, Chaenas), Las Canteras (Jimena y Bedmar, Chaenas), Hoya del Pino (Siles, Chaenas), Bellavista (Finca El Coronel, Alkala de Gvadaira, Sevilija), El Patarín (Alkala de Gvadaira, Sevilija), Carretera de Arahal-Morón de la Frontera (El Arahãlis, Sevilija), Carretera de Almadén de la Plata (Kasalja de la Siera Sevilija), El Chaparral (Èsicha, Sevilija), A-92 kelio 57,5 km (Moron de la Frontera, Sevilija), 3118 kelyje Fuente Leona – Cumbres mayores (Colina Barragona, Huelva), Llanos del Campo (Grazalema – Benamahoma, Kadisas) Andrada Baja (Alkala de Gvadaira, Sevilija), Las Zorreras (Aldeira, Granada), Carretera de los Villares (Anducharas, Chaenas) La Chacona (Kabra, Kordoba) ir Chaparral – La Sombrerera (Puerto Seranas, Kadisas)) atžvilgiu nepriėmusi būtinų priemonių kuo greičiau pagal Direktyvos 1999/31 7 straipsnio g punktą ir 13 straipsnį uždaryti sąvartynus, kuriems pagal 8 straipsnį nebuvo duotas leidimas tęsti veiklą, Ispanijos Karalystė neįvykdė įsipareigojimų pagal minėtos direktyvos 14 straipsnio b punktą, kiek tai susiję su nurodytais sąvartynais.

               —

               Priteisti iš Ispanijos Karalystės bylinėjimosi išlaidas.

      Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

   Vykstant pažeidimo procedūrai Nr. 2001/2071 Komisijos atliktas tyrimas ir Ispanijos valdžios institucijų atsakymų analizė parodė, kad neįvykdyti oficialiajame įspėjime nurodyti įsipareigojimai, jai tenkantys pagal Direktyvos 1999/31 14 straipsnio a ir c punktus bei pagal tos pačios direktyvos 14 straipsnio b punktą.
   Šis ieškinys taip pat susijęs su Barranco de Sedases sąvartynu, kuris yra pažeidimo procedūros Nr. 2012/4068 bei pirmiau nurodytos procedūros dalykas, nes, kiek tai susiję su tuo sąvartynu, Ispanijos Karalystė neįvykdė įsipareigojimų pagal Direktyvos 1999/31 14 straipsnio b punktą.
   Išanalizavusi tuos atsakymus Komisija nutraukė procedūrą 45 sąvartynų atžvilgiu, kurie arba 2001 m. liepos 16 d. negalėjo būti laikomi esamais sąvartynais, arba jiems buvo duotas leidimas ir jie buvo sutvarkyti pagal Direktyvos 1999/31 reikalavimus. Vis dėlto, atsižvelgiant į tai, kad reikalavimus pažeidžianti situacija tęsiasi, nes Ispanijos valdžios institucijos tam tikrais atvejais nesiėmė priemonių, įpareigojančių operatorius parengti sąvartyno planą ir užtikrinti visišką šio plano įgyvendinimą, kaip tai numatyta direktyvoje įtvirtintuose reikalavimuose, o kitais atvejais nesiėmė būtinų priemonių kuo greičiau uždaryti sąvartynus, kuriems nebuvo duotas leidimas tęsti veiklą, todėl Ispanijos Karalystė neįvykdė įsipareigojimų pagal Direktyvos 1999/31 14 straipsnio b ir c punktus. Dėl to Komisija nusprendė pareikšti šį ieškinį Teisingumo Teisme.

      (1)  OL L 182, p. 1; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 15 sk., 4 t., p. 228.


title: Byla T-444/08 2008 m. rugsėjo 29 d. pareikštas ieškinys byloje FIFA prieš VRDT — Ferrero (WORLD CUP 2006)

text:
               6.12.2008

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 313/49

         2008 m. rugsėjo 29 d. pareikštas ieškinys byloje FIFA prieš VRDT — Ferrero (WORLD CUP 2006)

   (Byla T-444/08)
   (2008/C 313/88)
   Kalba, kuria surašytas ieškinys: anglų
   Šalys

      Ieškovė: Fédération Internationale de Football Association (FIFA) (Ciurichas, Šveicarija), atstovaujama QC D. Alexander, baristerio A. Barav, advokatų R. Buchel ir C. Rassmann

      Atsakovė: Vidaus rinkos derinimo tarnyba (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui)

      Kita procedūros Apeliacinėje taryboje šalis: Ferrero OHG mbH (Štatalendorfas, Vokietija)
   Ieškovės reikalavimai

               —

               Visiškai ar iš dalies panaikinti 2008 m. birželio 20 d. Vidaus rinkos derinimo tarnybos (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui) Pirmosios apeliacinės tarybos sprendimą byloje R 1466/2005-1; ir

               —

               priteisti iš VRDT bylinėjimosi išlaidas.

         Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

      Įregistruotas Bendrijos prekių ženklas, dėl kurio pateiktas prašymas pripažinti jo registraciją negaliojančia: žodinis prekių ženklas „WORLD CUP 2006“ 1, 3, 4, 5, 6, 7, 8, 9, 10, 11, 12, 14, 15, 16, 18, 20, 21, 24, 25, 26, 27, 28, 29, 30, 31, 32, 33, 34, 35, 36, 37, 38, 39, 40, 41 ir 42 klasių prekėms ir paslaugoms — paraiška Nr. 2 152 817

      Bendrijos prekių ženklo savininkas: Ieškovė

      Šalis, prašanti pripažinti Bendrijos prekių ženklo registraciją negaliojančia: Kita procedūros Apeliacinėje taryboje šalis

      Anuliavimo skyriaus sprendimas: Atmesti prašymą pripažinti registraciją negaliojančia

      Apeliacinės tarybos sprendimas: Panaikinti Anuliavimo skyriaus sprendimą

      Ieškinio pagrindai: i) Tarybos reglamento Nr. 40/94 73 straipsnio ir 74 straipsnio 1 dalies pažeidimas tiek, kiek Apeliacinė taryba savo sprendimą iš esmės grindė Tarybos reglamento Nr. 40/94 7 straipsnio 1 dalies c punktu, t. y. nuostata, kurios nenurodė kita procedūros Apeliacinėje taryboje šalis ir kuria nesirėmė Anuliavimo skyrius; ii) subsidiariai, Tarybos reglamento Nr. 40/94 7 straipsnio 1 dalies c punkto pažeidimas, nes Apeliacinė taryba neįvertino, kaip įregistruotą Bendrijos prekių ženklą, dėl kurio pateiktas prašymas pripažinti jo registraciją visiškai negaliojančia, suvokia paprastas vartotojas, ir netaikė atitinkamos teisės, susijusios su prekių ir (arba) paslaugų, kuriems prekių ženklas skirtas, apibūdinamojo pobūdžio įvertinimu; ir iii) Tarybos reglamento Nr. 40/94 7 straipsnio 1 dalies b punkto pažeidimas, nes Apeliacinė taryba suklydo nuspręsdama, kad įregistruotas Bendrijos prekių ženklas, dėl kurio pateiktas prašymas pripažinti jo registraciją negaliojančia, neturi reikalaujamo skiriamojo požymio; ir iv) Tarybos reglamento Nr. 40/94 7 straipsnio 3 dalies ir 51 straipsnio 2 dalies pažeidimas, nes Apeliacinė taryba suklydo nuspręsdama, kad įregistruotas Bendrijos prekių ženklas, dėl kurio pateiktas prašymas pripažinti jo registraciją negaliojančia, neįgijo skiriamojo požymio 41 klasės paslaugoms.


title: Byla T-14/12: 2012 m. sausio 10 d. pareikštas ieškinys byloje Kazino Parnithas prieš Komisiją

text:
               3.3.2012

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 65/19

         2012 m. sausio 10 d. pareikštas ieškinys byloje Kazino Parnithas prieš Komisiją

   (Byla T-14/12)
   2012/C 65/37
   Proceso kalba: anglų

      Šalys

      Ieškovė: Elliniko Kazino Parnithas AE (Maroussi, Graikija), atstovaujama baristerio F. Carlin, lawyers N. Niejahr, Q. Azau, F. Spyropoulos, I. Dryllerakis ir K. Spyropoulos

      Atsakovė: Europos Komisija

      Reikalavimai

               —

               panaikinti 2011 m. gegužės 24 d. Komisijos sprendimą dėl valstybės pagalbos C 16/10 (ex NN 22/10, ex CP 318/09), kurią Graikijos Respublika suteikė kai kuriems Graikijos lošimo namams (OL 2011 L 285, p. 25);

               —

               nepatenkinus šio reikalavimo, panaikinti ginčijamą sprendimą tiek, kiek jis taikomas ieškovei arba

               —

               nepatenkinus ir šio reikalavimo, panaikinti ginčijamą sprendimą tiek, kiek juo nurodyta išieškoti sumas iš ieškovės ir

               —

               priteisti iš atsakovės padengti bylinėjimosi išlaidas.

      Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

   Grįsdama ieškinį ieškovė remiasi trimis pagrindais.

               1.

               Pirmasis ieškinio pagrindas, susijęs su tuo, kad atsakovė pažeidė SESV 107 straipsnio 1 dalį, nuspręsdama, kad aptariama priemonė yra valstybės pagalba, nes ji:

                           —

                           nurodė, kad atsakovė gavo 7,20 euro už bilietą ekonominės naudos iš „mokestinės diskriminacijos“;

                           —

                           nustatė, kad dėl aptariamos priemonės buvo prarasta valstybės lėšų;

                           —

                           teigė, kad priemonė buvo pasirinktinė, nes ji buvo palanki ieškovei ir

                           —

                           nusprendė, kad priemonė iškraipė konkurenciją ir turėjo poveikį prekybai tarp valstybių narių.

               2.

               Antrasis ieškinio pagrindas, susijęs su tuo, jog atsakovė pažeidė SESV 296 straipsnį, nes ji pakankamai nepagrindė savo sprendimo, kad ieškovė galėtų jį suprasti, o teismas — atlikti motyvų, kuriais Komisija grindžia tai, kad ieškovė pasinaudojo pasirinktiniu pranašumu, kad dėl tokio pranašumo buvo prarasta valstybės lėšų ir todėl galėjo būti iškraipyta konkurencija ir prekyba tarp valstybių narių, teisminę kontrolę.

               3.

               Trečiasis ieškinio pagrindas, susijęs su tuo, kad kiek ginčijame sprendime nurodyta išieškoti iš ieškovės sumas, jis pažeidžia:

                           —

                           Tarybos reglamento (EB) Nr. 659/1999 (1) 14 straipsnio 1 dalies pirmą sakinį, kuriame numatyta, kad jeigu ginčijamame sprendime atsakovė teisingai nenustatė pagalbos sumos, kurią galėjo gauti ieškovė, pagalba būtų išieškota iš gavėjo ir

                           —

                           Tarybos reglamento (EB) Nr. 659/1999 14 straipsnio 1 dalies antrą sakinį, nes tokiu atveju pagalbos išieškojimas pažeidžia ES teisės bendruosius principus, kaip antai, teisėtų lūkesčių, teisinio saugumo ir proporcingumo principus.

      (1)  1999 m. kovo 22 d. Tarybos reglamentas (EB) Nr. 659/1999, nustatantis išsamias EB Sutarties 93 straipsnio taikymo taisykles (OL L 83, 1999, p. 1; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 8 sk., 1 t., p. 339)


title: Byla T-170/11: 2011 m. kovo 17 d. pareikštas ieškinys byloje Rivella International prieš VRDT — Baskaya di Baskaya & C. (BASKAYA)

text:
               14.5.2011

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 145/34

         2011 m. kovo 17 d. pareikštas ieškinys byloje Rivella International prieš VRDT — Baskaya di Baskaya & C. (BASKAYA)

   (Byla T-170/11)
   2011/C 145/57
   Kalba, kuria surašytas ieškinys: vokiečių

      Šalys

      Ieškovė: Rivella International AG (Rotristas, Šveicarija), atstovaujama advokatų C. Spintig, U. Sander ir H. Förster

      Atsakovė: Vidaus rinkos derinimo tarnyba (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui)

      Kita procedūros Apeliacinėje taryboje šalis: Baskaya di Baskaya & C. s.a.s. (Grosetas, Italija)

      Reikalavimai

               —

               Panaikinti 2011 m. sausio 10 d. Vidaus rinkos derinimo tarnybos (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui) ketvirtosios apeliacinės tarybos sprendimą byloje R 534/2010-4.

               —

               Priteisti iš atsakovės bylinėjimosi išlaidas.

      Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

   Bendrijos prekių ženklo paraišką pateikęs asmuo: Baskaya di Baskaya & C. s.a.s.

      Prašomas įregistruoti Bendrijos prekių ženklas: vaizdinis prekių ženklas, kuriame yra žodinis elementas BASKAYA 29, 30 ir 32 klasių prekėms

      Prekių ženklo ar žymens, kuriuo remtasi per protesto procedūrą, savininkė: ieškovė

      Prekių ženklas ar žymuo, kuriuo remiamasi: vaizdinis tarptautinis prekių ženklas, kuriame yra žodinis elementas „Passaia“ 32 klasės prekėms

      Protestų skyriaus sprendimas: atmesti protestą

      Apeliacinės tarybos sprendimas: atmesti apeliaciją

      Ieškinio pagrindai: Reglamento (EB) Nr. 207/2009 (1) 42 straipsnio 2 ir 3 dalių pažeidimas, nes Apeliacinė taryba netaikė 1892 m. balandžio 13 d. Vokietijos ir Šveicarijos sutarties dėl abipusės patentų, pramoninio dizaino ir prekių ženklų apsaugos ir todėl padarė teisės klaidą neatsižvelgusi į ieškovės pateiktus naudojimo įrodymus.

      (1)  2009 m. vasario 26 d. Tarybos reglamentas (EB) Nr. 207/2009 dėl Bendrijos prekių ženklo (OL L 78, 2009, p. 1).


title: Byla C-274/16: 2016 m. gegužės 13 d. Amtsgericht Düsseldorf (Vokietija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje flightright GmbH/Air Nostrum, Líneas Aéreas del Mediterráneo SA

text:
               19.9.2016

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 343/22

         2016 m. gegužės 13 d.Amtsgericht Düsseldorf (Vokietija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje flightright GmbH/Air Nostrum, Líneas Aéreas del Mediterráneo SA

   (Byla C-274/16)
   (2016/C 343/33)
   Proceso kalba: vokiečių

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Amtsgericht Düsseldorf

      Šalys pagrindinėje byloje

      Ieškovė: flightright GmbH

      Atsakovė: Air Nostrum, Líneas Aéreas del Mediterráneo SA

      Prejudicinis klausimas

   Ar vežant keleivius netiesioginiu iš dviejų skrydžių sudarytu maršrutu be ilgesnių pertraukų tarp skrydžių tarpiniuose oro uostuose antrosios maršruto atkarpos atvykimo vieta turi būti laikoma prievolės įvykdymo vieta pagal Reglamento (ES) Nr. 1215/2012 (1) 7 straipsnio 1 punkto a papunktį, kai ieškinys reiškiamas oro vežėjui, vykdžiusiam pirmosios maršruto atkarpos skrydį, kur ir buvo padarytas pažeidimas, o antrosios maršruto atkarpos skrydį vykdo kitas oro vežėjas?

      (1)  2012m. gruodžio 12 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (ES) Nr. 1215/2012 dėl jurisdikcijos ir teismo sprendimų civilinėse ir komercinėse bylose pripažinimo ir vykdymo (OL L 351, p. 1).


title: Byla T-12/17: 2017 m. sausio 11 d. pareikštas ieškinys byloje Mellifera/Komisija

text:
               27.2.2017

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 63/40

         2017 m. sausio 11 d. pareikštas ieškinys byloje Mellifera/Komisija

   (Byla T-12/17)
   (2017/C 063/52)
   Proceso kalba: vokiečių

      Šalys

      Ieškovė: Mellifera eV, Vereinigung für wesensgemäße Bienenhaltung (Rozenfeldas, Vokietija), atstovaujama advokato A. Willand

      Atsakovė: Europos Komisija

      Reikalavimai

   Ieškovė Bendrojo Teismo prašo:

               —

               panaikinti 2016 m. lapkričio 8 d. Komisijos sprendimą Ares (2016) 6306335, kuris ieškovei įteiktas 2016 m. lapkričio 11 d.,

               —

               įpareigoti Komisiją priimti naują sprendimą dėl ieškovės prašymo vidaus tvarka peržiūrėti Įgyvendinimo reglamentą (ES) Nr. 2016/1056, kuriuo pratęsiamas glifosato patvirtinimo galiojimas, pagrįstumo,

               —

               priteisti iš atsakovės bylinėjimosi išlaidas.

      Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

   Grįsdama ieškinį ieškovė remiasi dviem pagrindais.

               1.

               Pirmasis ieškinio pagrindas grindžiamas Reglamento (EB) Nr. 1367/2006 (1) 10 straipsnio 1 dalies, siejamos su 2 straipsnio 1 pastraipos g punktu ir Orhuso konvencija (2), pažeidimu.
               Pirmajame ieškinio pagrinde ieškovė tvirtina, kad veikliosios medžiagos glifosato patvirtinimo galiojimo pratęsimas yra administracinis aktas, kurį galima peržiūrėti Reglamento (EB) Nr. 1367/2006 10 straipsnio 1 dalyje nustatyta tvarka.

               2.

               Antrasis ieškinio pagrindas grindžiamas Reglamento (EB) Nr. 1107/2009 (3) 17 straipsnio pažeidimu.
               Ieškovė tvirtina, kad Komisija neturėjo teisės pratęsti veikliosios medžiagos glifosato patvirtinimo galiojimo pagal pirmiau nurodytas nuostatas, nes ši reglamentavimo tvarka nagrinėjamu atveju visiškai netaikytina.

      (1)  2006 m. rugsėjo 6 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (EB) Nr. 1367/2006 dėl Orhuso konvencijos dėl teisės gauti informaciją, visuomenės dalyvavimo priimant sprendimus ir teisės kreiptis į teismus aplinkosaugos klausimais nuostatų taikymo Bendrijos institucijoms ir organams (OL L 264, 2006, p. 13).

      (2)  Jungtinių Tautų Organizacijos Europos Ekonominės Komisijos (JTO EEK) Konvencija dėl teisės gauti informaciją, visuomenės dalyvavimo priimant sprendimus ir teisės kreiptis į teismus aplinkos klausimais.

      (3)  2009 m. spalio 21 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (EB) Nr. 1107/2009 dėl augalų apsaugos produktų pateikimo į rinką ir panaikinantis Tarybos direktyvas 79/117/EEB ir 91/414/EEB (OL L 309, 2009, p. 1).


title: Byla T-145/13: 2013 m. kovo 13 d. pareikštas ieškinys byloje Ningbo Qixin Solar Electrical Appliance prieš Komisiją

text:
               27.4.2013

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 123/24

         2013 m. kovo 13 d. pareikštas ieškinys byloje Ningbo Qixin Solar Electrical Appliance prieš Komisiją

   (Byla T-145/13)
   2013/C 123/42
   Proceso kalba: prancūzų

      Šalys

      Ieškovė: Ningbo Qixin Solar Electrical Appliance Co. Ltd (Zhejiang, Kinija), atstovaujama advokatų V. Akritidis ir Y. Melin

      Atsakovė: Europos Komisija

      Reikalavimai

   Ieškovė Bendrojo Teismo prašo:

               —

               remiantis Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo 263 straipsniu, panaikinti 2013 m. sausio 3 d. Europos Komisijos laiške nurodytą jos sprendimą Nr. H4/JN/Ref.t13.000011, kuriuo ieškovei pranešama, kad Komisija nenagrinės jos prašymo taikyti jai rinkos ekonomikos režimą, pateikto pagal Tarybos reglamento Nr. 1225/2009 dėl apsaugos nuo importo dempingo kaina iš Europos bendrijos narėmis nesančių valstybių 2 straipsnio 7 dalies b punktą, per antidempingo tyrimą dėl importuojamų Kinijos Liaudies Respublikos kilmės fotovoltinių modulių iš kristalinio silicio ir jų pagrindinių sudėtinių dalių, pradėtą 2012 m. rugsėjo 6 d. (AD 590),

               —

               pagal Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo 277 straipsnį pripažinti, kad 2012 m gruodžio 12 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (ES) Nr. 1168/2012, kuriuo iš dalies keičiamas Tarybos reglamentas (EB) Nr. 1225/2009 dėl apsaugos nuo importo dempingo kaina iš Europos bendrijos narėmis nesančių valstybių (OL L 344, p. 1), nagrinėjant šį ieškinį netaikytinas tiek, kiek jis susijęs su ieškove,

               —

               priteisti iš Komisijos ir bet kurios į bylą įstojusios šalies visas bylinėjimosi išlaidas.

      Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

   Grįsdama ieškinį ieškovė pateikia vieną pagrindą, kuris sutampa su nurodytuoju byloje T-143/13, Zhejiang Heda Solar Technology prieš Komisiją.


title: Byla C-192/05 Centrale Raad van Beroep (Nyderlandai) 2005 m. balandžio 22 d. nutartimi pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje K. Tas-Hagen ir R. A. Tas prieš Raadskamer WUBO van de Pensioen- en Uitkeringsraad

text:
               23.7.2005

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 182/24

      Centrale Raad van Beroep (Nyderlandai) 2005 m. balandžio 22 d. nutartimi pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje K. Tas-Hagen ir R. A. Tas prieš Raadskamer WUBO van de Pensioen- en Uitkeringsraad

   (Byla C-192/05)
   (2005/C 182/44)
   Proceso kalba: olandų

      Centrale Raad van Beroep (Nyderlandai) 2005 m. balandžio 22 d. nutartimi kreipėsi į Europos Bendrijų Teisingumo Teismą su prašymu, kurį Teisingumo Teismo sekretoriatas gavo 2005 m. balandžio 29 d., priimti prejudicinį sprendimą byloje K. Tas-Hagen ir R. A. Tas prieš Raadskamer WUBO van de Pensioen- en Uitkeringsraad.

      Centrale Raad van Beroep prašo Teisingumo Teismo atsakyti į šį klausimą:
   Ar Bendrijos teisei, pirmiausia EB 18 straipsniui, neprieštarauja nacionalinė teisės norma, kuria remiantis, tokiomis aplinkybėmis kaip nagrinėjamoje pagrindinėje byloje, išmokėti išmoką civilinėms karo aukoms atsisakoma vien todėl, kad suinteresuotas asmuo, turintis atitinkamos valstybės narės pilietybę, paduodamas prašymą gyvena ne šios, o kitos valstybės narės teritorijoje?


title: Byla C-93/14: 2014 m. rugsėjo 9 d. Teisingumo Teismo pirmininko nutartis byloje (Audiencia Provincial de Navarra (Ispanija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Miguel Angel Zurbano Belaza, Antonia Artieda Soria/Banco Bilbao Vizcaya Argentaria, SA

text:
               1.12.2014

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 431/16

         2014 m. rugsėjo 9 d. Teisingumo Teismo pirmininko nutartis byloje (Audiencia Provincial de Navarra (Ispanija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Miguel Angel Zurbano Belaza, Antonia Artieda Soria/Banco Bilbao Vizcaya Argentaria, SA

   (Byla C-93/14) (1)

   (2014/C 431/24)
   Proceso kalba: ispanų
   Teisingumo Teismo pirmininkas nutartimi nurodė išbraukti bylą iš registro.

      (1)  OL C 151, 2014 5 19.


title: Byla C-262/09: 2011 m. birželio 30 d. Teisingumo Teismo (pirmoji kolegija) sprendimas byloje ( Finanzgericht Köln (Vokietija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Wienand Meilicke, Heidi Christa Weyde, Marina Stöffler prieš Finanzamt Bonn-Innenstadt (Laisvas kapitalo judėjimas — Pajamų mokestis — Pažymėjimas apie realiai sumokėtą pelno mokestį nuo užsienio dividendų — Dvigubo dividendų apmokestinimo išvengimas — Mokesčio kreditas, taikomas bendrovių rezidenčių išmokėtiems dividendams — Įrodymai, reikalaujami siekiant įskaityti užsienio mokestį)

text:
               27.8.2011

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 252/3

         2011 m. birželio 30 d. Teisingumo Teismo (pirmoji kolegija) sprendimas byloje (Finanzgericht Köln (Vokietija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Wienand Meilicke, Heidi Christa Weyde, Marina Stöffler prieš Finanzamt Bonn-Innenstadt

   (Byla C-262/09) (1)

   (Laisvas kapitalo judėjimas - Pajamų mokestis - Pažymėjimas apie realiai sumokėtą pelno mokestį nuo užsienio dividendų - Dvigubo dividendų apmokestinimo išvengimas - Mokesčio kreditas, taikomas bendrovių rezidenčių išmokėtiems dividendams - Įrodymai, reikalaujami siekiant įskaityti užsienio mokestį)
   2011/C 252/03
   Proceso kalba: vokiečių

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Finanzgericht Köln

      Šalys pagrindinėje byloje

      Ieškovai: Wienand Meilicke, Heidi Christa Weyde, Marina Stöffler

      Atsakovė: Finanzamt Bonn-Innenstadt

      Dalykas

   Prašymas priimti prejudicinį sprendimą — Finanzgericht Köln — EB 56 straipsnio ir 58 straipsnio 1 dalies a punkto ir 3 dalies bei veiksmingumo ir effet utile principų išaiškinimas — Pirmoje valstybėje narėje įsteigtos bendrovės dividendų išmokėjimas antroje valstybėje narėje apmokestinamam asmeniui — Iš antrosios valstybės narės gaunamų pajamų apmokestinimo tvarkos, pagal kurią, pirma, numatomas 3/7 bruto dividendų mokesčio kreditas, nors šiems dividendams taikomas pelno mokestis praktiškai negali būti nustatytas kitoje valstybėje narėje įsteigtos bendrovės atžvilgiu, ir antra, nustatoma, kad šis mokesčio kreditas priklauso nuo pelno mokesčio deklaracijos, užpildytos pagal savo mokesčių teisės nuostatas, pateikimo, nors, atrodo, praktiškai neįmanoma, kad apmokestinamasis asmuo ją pateiktų už kitoje valstybėje narėje įsteigtą bendrovę, suderinamumas su Bendrijos teise

      Rezoliucinė dalis

               1.

               Siekiant apskaičiuoti mokesčio kreditą, į kurį turi teisę tam tikroje valstybėje narėje neribotai apmokestinamas akcininkas dėl kitoje valstybėje narėje įsteigtos bendrovės sumokėtų dividendų, pagal EB 56 ir 58 straipsnius, nepateikus pagal pirmos valstybės narės teisę reikalaujamų įrodymų, draudžiama taikyti tokią nuostatą, kaip 1990 m. rugsėjo 7 d. Pajamų mokesčio įstatymo (Einkommensteuergesetz) su pakeitimais, padarytais 1993 m. rugsėjo 13 d. įstatymu, 36 straipsnio 2 dalies antro sakinio 3 punktas, pagal kurią užsienio dividendams taikomas pelno mokestis, kuris yra tokio dydžio, kuris atitinka pirmos valstybės narės bendrovių išmokėtiems bruto dividendams taikomą pajamų mokestį, įskaitomas siekiant akcininkų pajamų mokesčiui padengti.
               Mokesčio kreditas turi būti apskaičiuojamas remiantis išmokėtam pelnui taikomo pelno mokesčio tarifu, taikomu išmokėjusiai bendrovei pagal jos įsisteigimo valstybės narės teisę, tačiau įskaitytina suma negali viršyti mokėtinos pajamų mokesčio už akcininko gautus dividendus valstybėje narėje, kurioje jis apmokestinamas neribotai, sumos.

               2.

               Kalbant apie tikslumo laipsnį, kurį turi atitikti įrodymai, reikalingi norint gauti mokesčio kreditą, susijusį su kitoje valstybėje narėje nei ta, kurioje dividendų gavėjas neribotai apmokestinamas, įsteigtos bendrovės išmokėtais dividendais, pagal EB 56 ir 58 straipsnius draudžiama taikyti tokią nuostatą, kaip 1990 m. rugsėjo 7 d. Pajamų mokesčio įstatymo (Einkommensteuergesetz) su pakeitimais, padarytais 1993 m. rugsėjo 13 d. įstatymu, 36 straipsnio 2 dalies antro sakinio 3 punkto ketvirto sakinio b papunktis, pagal kurią dividendų gavėjo pateiktų įrodymų detalumo laipsnis ir pateikimo forma turi būti tokie patys, kaip reikalaujama tuo atveju, jei dividendus išmokėjusi bendrovė įsteigta šio dividendų gavėjo apmokestinimo valstybėje narėje.
               Pastarosios valstybės narės mokesčių institucijos turi teisę reikalauti iš šio dividendų gavėjo pateikti įrodymus, kurie joms leistų aiškiai ir tiksliai patikrinti, ar įvykdytos nacionalinės teisės aktuose numatytos mokesčio kredito gavimo sąlygos, neatliekant šio mokesčio kredito vertinimo.

               3.

               Pagal veiksmingumo principą draudžiamos nacionalinės teisės nuostatos, kaip antai Mokesčių kodekso (Abgabenordnung), iš dalies pakeisto Europos Sąjungos direktyvų perkėlimo į vidaus mokesčių teisę ir kitų nuostatų pakeitimo įstatymu (Gesetz zur Umsetzung von EU-Richtlinien in nationales Steuerrecht und zur Änderung weiterer Vorschriften), 175 straipsnio 2 dalies antras sakinys ir 1976 m. gruodžio 14 d. Mokesčių kodekso įgyvendinimo įstatymo (Einführungsgesetz zur Abgabenordnung) 97 straipsnio 9 dalies trečia pastraipa, kurias taikant atgaline data ir be pereinamojo laikotarpio neleidžiama įskaityti užsienio pelno mokesčio, taikyto kitoje valstybėje narėje įsteigtos bendrovės išmokėtiems dividendams, pateikus arba pažymėjimą apie šį mokestį pagal valstybės narės, kurioje šių dividendų gavėjas neribotai apmokestinamas, teisę, arba įrodymus, leidžiančius šios valstybės narės mokesčių institucijoms aiškiai ir tiksliai patikrinti, ar įvykdytos mokesčio kredito gavimo sąlygos. Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas turi nustatyti, koks yra protingas terminas minėtam pažymėjimui ar įrodymams pateikti.

      (1)  OL C 267, 2009 11 7.


title: Byla C-387/11: 2012 m. spalio 25 d. Teisingumo Teismo (pirmoji kolegija) sprendimas byloje Europos Komisija prieš Belgijos Karalystę (Valstybės įsipareigojimų neįvykdymas — SESV 49 ir 63 straipsniai — EEE susitarimo 31 ir 40 straipsniai — Pajamų iš kapitalo ir kilnojamojo turto apmokestinimas — Investicinės bendrovės rezidentės ir nerezidentės — Kilnojamojo turto mokestis — Kilnojamojo turto mokesčio atskaitymas — Pajamų iš kapitalo ir kilnojamojo turto neapmokestinimas — Diskriminacija — Pateisinimai)

text:
               22.12.2012

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 399/6

         2012 m. spalio 25 d. Teisingumo Teismo (pirmoji kolegija) sprendimas byloje Europos Komisija prieš Belgijos Karalystę

   (Byla C-387/11) (1)

   (Valstybės įsipareigojimų neįvykdymas - SESV 49 ir 63 straipsniai - EEE susitarimo 31 ir 40 straipsniai - Pajamų iš kapitalo ir kilnojamojo turto apmokestinimas - Investicinės bendrovės rezidentės ir nerezidentės - Kilnojamojo turto mokestis - Kilnojamojo turto mokesčio atskaitymas - Pajamų iš kapitalo ir kilnojamojo turto neapmokestinimas - Diskriminacija - Pateisinimai)
   2012/C 399/09
   Proceso kalba: prancūzų

      Šalys

      Ieškovė: Europos Komisija, atstovaujama W. Mölls ir C. Soulay

      Atsakovė: Belgijos Karalystė, atstovaujama J.-C. Halleux ir M. Jacobs

      Atsakovės pusėje į bylą įstojusi šalis: Jungtinė Didžiosios Britanijos ir Šiaurės Airijos Karalystė, atstovaujama S. Behzadi-Spencer

      Dalykas

   Valstybės įsipareigojimų neįvykdymas — SESV 49 ir 63 straipsnių ir Europos ekonominės erdvės susitarimo 31 bei 40 straipsnių pažeidimas — Pajamų iš investicinės veiklos ir kilnojamojo turto apmokestinimas — Investicinių bendrovių neapmokestinimas — Nacionalinės teisės aktas, pagal kurį numatyta, kad pajamų iš kapitalo ir kilnojamojo turto mokestis atskaitomas prie šaltinio („précompte mobilier“) — Nacionalinėje teritorijoje nuolatinės buveinės neturinčių užsienio investicinių bendrovių diskriminavimas, nes jos negali prašyti grąžinti prie šaltinio atskaitytų mokesčių — Pateisinimo nebuvimas

      Rezoliucinė dalis

               1.

               Palikdama galioti skirtingas taisykles, susijusias su pajamų iš kapitalo ir kilnojamojo turto apmokestinimu, nelygu, ar šias pajamas gavo investicinės bendrovės rezidentės, ar nerezidentės, neturinčios Belgijoje nuolatinės buveinės, Belgijos Karalystė neįvykdė įsipareigojimų pagal SESV 49 bei 63 straipsnius ir pagal 1992 m. gegužės 2 d. Europos ekonominės erdvės susitarimo 31 bei 40 straipsnius.

               2.

               Priteisti iš Belgijos Karalystės bylinėjimosi išlaidas.

               3.

               Jungtinė Didžiosios Britanijos ir Šiaurės Airijos Karalystė padengia savo bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 305, 2011 10 15.


title: Byla F-109/07 2007 m. gruodžio 12 d. Tarnautojų teismo (antroji kolegija) nutartis byloje Kerelov prieš Komisiją (Pareigūnai — Akivaizdus nepriimtinumas — Pirmosios instancijos teismo procedūros reglamento 44 straipsnio 1 dalies c punktas)

text:
               8.3.2008

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 64/64

         2007 m. gruodžio 12 d. Tarnautojų teismo (antroji kolegija) nutartis byloje Kerelov prieš Komisiją

   (Byla F-109/07)
   (Pareigūnai - Akivaizdus nepriimtinumas - Pirmosios instancijos teismo procedūros reglamento 44 straipsnio 1 dalies c punktas)
   (2008/C 64/104)
   Proceso kalba: prancūzų
   Šalys

      Ieškovas: Georgi Kerelov (Pazardžikas, Bulgarija), atstovaujamas advokato A. Kerelov

      Atsakovė: Europos Bendrijų Komisija
   Dalykas
   Prašymas panaikinti 2007 m. vasario 2 d. EPSO sprendimą neperduoti ieškovui su konkursu susijusios informacijos ir dokumentų bei atlyginti jo patirtą žalą
   Rezoliucinė dalis

               1.

               Atmesti ieškinį kaip akivaizdžiai nepriimtiną.

               2.

               Kiekviena šalis padengia savo bylinėjimosi išlaidas.


title: Byla C-196/07 2007 m. balandžio 11 d. pareikštas ieškinys byloje Europos Bendrijų Komisija prieš Ispanijos Karalystę

text:
               7.7.2007

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 155/10

         2007 m. balandžio 11 d. pareikštas ieškinys byloje Europos Bendrijų Komisija prieš Ispanijos Karalystę

   (Byla C-196/07)
   (2007/C 155/18)
   Proceso kalba: ispanų
   Šalys

      Ieškovė: Europos Bendrijų Komisija, atstovaujama V. Di Bucci ir E. Gippini Fournier

      Atsakovė: Ispanijos Karalystė
   Ieškovės reikalavimai

               —

               Pripažinti, kad nedelsiant nepanaikinusi Nacionalinės energetikos komisijos (CNE) sprendimu nustatytų kelių sąlygų (nuo pirmosios iki šeštosios ir nuo aštuntosios iki septynioliktosios sąlygų), kurias Komisija 2006 m. rugsėjo 26 d. Sprendimo (Byla Nr. COMP/M.4197 — E.ON/Endesa — C(2006)4279 galutinis) 1 straipsniu pripažino nesuderinamas su Bendrijos teise ir iki 2007 m. sausio 19 d. nepanaikinusi Ministro sprendimu nustatytų kelių sąlygų (iš dalies pakeistos pirmoji, dešimtoji, vienuoliktoji ir penkioliktoji sąlygos), kurias Komisija 2006 m. gruodžio 20 d. Sprendimo (Byla Nr. COMP/M.4197 — E.ON/Endesa — C(2006)7039 galutinis) 1 straipsniu pripažino nesuderinamas su Bendrijos teise, Ispanijos Karalystė neįvykdė pareigų pagal abiejų sprendimų 2 straipsnį.

               —

               Priteisti iš Ispanijos Karalystės bylinėjimosi išlaidas.

         Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai
   Ispanijos valdžios institucijos nepanaikino kelių CNE sprendime nustatytų sąlygų (nuo pirmosios iki šeštosios ir nuo aštuntosios iki septynioliktosios sąlygų), kurias Komisija 2006 m. rugsėjo 26 d. Sprendimo 1 straipsniu pripažino nesuderinamas su Bendrijos teise bei Ministro sprendimu nustatytų kelių sąlygų (iš dalies pakeistos pirmoji, dešimtoji, vienuoliktoji ir penkioliktoji sąlygos), kurias Komisija 2006 m. gruodžio 20 d. Sprendimo 1 straipsniu pripažino nesuderinamas su Bendrijos teise.
   Pirmuoju sprendimu Ispanijos Karalystė buvo įpareigota „nedelsiant“ panaikinti nagrinėjamas sąlygas. Nuo pranešimo apie pirmąjį sprendimą iki termino, Komisijos nustatyto tam, kad Ispanijos Karalystė įvykdytų pareigas pagal motyvuotą sprendimą, pabaigos, praėjo beveik šeši mėnesiai, todėl aišku, kad Ispanijos Karalystė neįvykdė „nedelsiant“ 2 straipsnyje numatytos pareigos.
   Terminas numatytas tam, kad būtų įvykdytas antrasis Komisijos sprendimas pasibaigė 2007 m. sausio 19 d., tačiau Ispanijos Karalystė nepanaikino šiuo sprendimu pripažintų nesuderinamomis su Bendrijos teise sąlygų.
   Todėl darytina išvada, kad Ispanijos Karalystė neįvykdė pareigų pagal Komisijos pirmojo sprendimo 2 straipsnį ir Komisijos antrojo sprendimo 2 straipsnį.


title: Byla T-462/10: 2010 m. rugsėjo 27 d. pareikštas ieškinys byloje Flaherty prieš Komisiją

text:
               4.12.2010

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 328/43

         2010 m. rugsėjo 27 d. pareikštas ieškinys byloje Flaherty prieš Komisiją

   (Byla T-462/10)
   ()
   2010/C 328/71
   Proceso kalba: anglų

      Šalys

      Ieškovas: Thomas Flaherty (Kilronan, Airija), atstovaujamas SC A. Collins, baristerio N. Travers ir solisitoriaus D. Barry

      Atsakovė: Europos Komisija

      Ieškovo reikalavimai

               —

               Panaikinti 2010 m. liepos 13 d. Komisijos sprendimą (pranešta Airijai dokumentu C(2010) 4764), kuriuo atmestas prašymas padidinti saugumo pajėgumus naujam pelaginių žuvų žvejybos laivui, turinčiam pakeisti laivą MFV Westward Isle, ir kuriuo buvo pakeistas su šiuo prašymu susijęs sprendimas, įtrauktas į 2003 m. balandžio 4 d. Komisijos sprendimą Nr. 2003/245/EB, susijusį su Komisijos gautais prašymais nustatyti didesnius IV daugiametės orientavimo programos tikslus siekiant pagerinti ilgesnių kaip dvylikos metrų ilgio laivų saugą, navigaciją jūroje, higieną, produktų kokybę ir darbo sąlygas (OL L 90, p. 48), kuris, kiek jis susijęs su ieškovu, buvo panaikintas 2008 m. balandžio 17 d. Teisingumo Teismo sprendimu sujungtose bylose C-373/06 P, C-379/06 P ir C-382/06 P Flaherty ir kiti prieš Komisiją (Rink. p. I-2649); ir

               —

               priteisti iš atsakovės bylinėjimosi išlaidas.

      Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

   Šiuo ieškiniu ieškovas, remdamasis SESV 263 straipsniu, prašo panaikinti 2010 m. liepos 13 d. Komisijos sprendimą (pranešta Airijai dokumentu C(2010) 4764), kuriuo atmestas prašymas padidinti saugumo pajėgumus naujam pelaginių žuvų žvejybos laivui, turinčiam pakeisti laivą MFV Westward Isle ir kuriuo buvo pakeistas su šiuo prašymu susijęs sprendimas, įtrauktas į 2003 m. balandžio 4 d. Komisijos sprendimą Nr. 2003/245/EB, susijusį su Komisijos gautais prašymais nustatyti didesnius IV daugiametės orientavimo programos tikslus siekiant pagerinti ilgesnių kaip dvylikos metrų ilgio laivų saugą, navigaciją jūroje, higieną, produktų kokybę ir darbo sąlygas (OL L 90, p. 48), kuris, kiek jis susijęs su ieškovu, buvo panaikintas 2008 m. balandžio 17 d. Teisingumo Teismo sprendimu sujungtose bylose C-373/06 P, C-379/06 P ir C-382/06 P Flaherty ir kiti prieš Komisiją (Rink. p. I-2649).
   Grįsdamas savo ieškinį, ieškovas nurodo šiuos ieškinio pagrindus:

               Pirmiausia, ieškovas nurodo, kad atsakovė veikė neturėdama tam teisinio pagrindo. 1997 m birželio 26 d. Tarybos sprendimo Nr. 97/413/EB dėl Bendrijos žuvininkystės sektoriaus restruktūrizavimo tikslų ir išsamių taisyklių laikotarpiu nuo 1997 m. sausio 1 d. iki 2001 m. gruodžio 31 d., siekiant pasiekti pusiausvyrą tausojančiu pagrindu tarp išteklių ir jų naudojimo (OL L 175, p. 27) 4 straipsnio 2 dalis išlieka kaip tinkamas ginčijamo sprendimo teisinis pagrindas, ir dėl to Komisija neturėjo teisinio pagrindo priimti sprendimą ad hoc.

               Antra, ieškovas tvirtina, kad Komisija pažeidė esminį procedūros reikalavimą. Ieškovas pareiškia, kad pagal Tarybos sprendimą Nr. 97/413/EB ginčijamas sprendimas turėjo būti priimtas taikant Vadybos komiteto procedūrą, o Komisija, pasirinkusi priimti sprendimą ad hoc, veikė pažeisdama esminį procedūros reikalavimą.

               Trečia, ieškovas tvirtina, kad netinkamai interpretavusi Tarybos sprendimo Nr. 97/413/EB 4 straipsnio 2 dalį, Komisija peržengė savo įgaliojimus remdamasi nesusijusiais kriterijais ir nekreipdama dėmesio į sąvoką „žvejybinės pastangos“, numatytą Tarybos sprendime Nr. 97/413/EB ir Bendrijos žuvininkystės teisės aktuose, kurie galiojo tuo metu, kai ieškovas 2001 m. gruodžio mėnesį pateikė prašymą dėl su saugumu susijusio laivo talpos padidinimo.

               Be to, nurodoma, kad ginčijamame sprendime yra tam tikrų akivaizdžių ieškovo prašymo dėl su saugumu susijusio laivo talpos padidinimo vertinimo klaidų. Ieškovas tvirtina, kad Komisijos sprendimas, kuriuo ieškovo prašymas atmestas dėl to, kad pasiūlyto naujo laivo po pagrindiniu deniu esanti talpa yra didesnė negu laivo Westward Isle, yra akivaizdžiai klaidingas, kaip ir prielaida, kad pasiūlyto naujo laivo „žvejybinės pastangos“ būtų efektyvesnės negu laivo Westward Isle.

               Galiausiai, ieškovas pareiškia, kad Komisija pažeidė teisę į vienodą požiūrį. Komisijos atsisakymas patenkinti prašymą dėl to, kad pasiūlyto naujo laivo po pagrindiniu deniu esanti talpa yra didesnė, yra aiškus požiūrio skirtumas ir neleistina ieškovo diskriminacija palyginti su visiškai skirtingu požiūriu kai kurių kitų prašymų dėl su saugumu susijusio laivo talpos padidinimo atžvilgiu, kurie buvo patenkinti Komisijos sprendimu Nr. 2003/245, kaip ir vienas iš prašymų, kuris iš pradžių buvo atmestas šiuo sprendimu, tačiau po to patenkintas 2010 m. liepos 13 d. Komisijos sprendimu C(2010) 4765.


title: Byla C-386/06 2007 m. kovo 22 d. Teisingumo Teismo nutartis ( Commissione tributaria provinciale di Milano (Italija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Bakemark Italia Srl prieš Agenzia Entrate Ufficio Milano 1

text:
               28.4.2007

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 96/29

         2007 m. kovo 22 d. Teisingumo Teismo nutartis (Commissione tributaria provinciale di Milano (Italija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Bakemark Italia Srl prieš Agenzia Entrate Ufficio Milano 1

   (Byla C-386/06) (1)

   (2007/C 96/60)

      Proceso kalba: italų

   Teisingumo Teismo pirmininkas nutartimi nurodė išbraukti bylą iš registro.

      (1)  OL C 294, 2006 12 2.


title: Byla T-571/10: 2010 m. gruodžio 16 d. pareikštas ieškinys byloje Fabryka Łożysk Tocznych-Kraśnik prieš VRDT — Impexmetal (FŁT-1)

text:
               26.2.2011

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 63/28

         2010 m. gruodžio 16 d. pareikštas ieškinys byloje Fabryka Łożysk Tocznych-Kraśnik prieš VRDT — Impexmetal (FŁT-1)

   (Byla T-571/10)
   2011/C 63/54
   Kalba, kuria surašytas ieškinys: lenkų

      Šalys

      Ieškovė: Fabryka Łożysk Tocznych-Kraśnik S.A. (Krasnikas, Lenkija), atstovaujama advokato J. Sieklucki

      Atsakovė: Vidaus rinkos derinimo tarnyba (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui)

      Kita procedūros Apeliacinėje taryboje šalis: Impexmetal S.A. (Varšuva, Lenkija)

      Ieškovės reikalavimai

               —

               Panaikinti 2010 m. spalio 6 d. Vidaus rinkos derinimo tarnybos (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui) pirmosios apeliacinės tarybos sprendimą byloje R 1387/2009-1.

               —

               Priteisti iš atsakovės ir IMPEXMETAL S.A. bylinėjimosi išlaidas, įskaitant procedūroje Vidaus rinkos derinimo tarnybos apeliacinėje taryboje ir protestų skyriuje ieškovės patirtas išlaidas.

      Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

      Bendrijos prekių ženklo paraišką pateikęs asmuo: ieškovė

      Prašomas įregistruoti Bendrijos prekių ženklas: vaizdinis prekių ženklas FŁT-1 7 klasės prekėms — paraiška Nr. 5026372

      Prekių ženklo ar žymens, kuriuo grindžiamas protestas, savininkas: IMPEXMETAL S.A.

      Prekių ženklas ar žymuo, kuriuo grindžiamas protestas: vaizdiniai Bendrijos prekių ženklai FŁT ir žodiniai-vaizdiniai nacionaliniai prekių ženklai FŁT 7 klasės prekėms

      Protestų skyriaus sprendimas: iš dalies patenkinti protestą ir atmesti prekių ženklo paraišką kai kurioms 7 klasės prekėms

      Apeliacinės tarybos sprendimas: atmesti apeliaciją dėl Protestų skyriaus sprendimo

      Ieškinio pagrindai: Reglamento (EB) Nr. 207/2009 (1) 8 straipsnio 1 dalies b punkto pažeidimas klaidingai įvertinus prekių ženklų, dėl kurių kilo ginčas, panašumą, neatsižvelgimas į aplinkybę, kad prašomas įregistruoti prekių ženklas yra ilgą laiką prieš registravimo paraiškos pateikimą naudoto ieškovės įmonės pavadinimo dalis ir istoriškai pagrįstas ieškovės skiriamasis žymuo, taip pat neatsižvelgus į ilgalaikį ir taikų prašomo įregistruoti prekių ženklo ir prekių ženklų, kuriais grindžiamas protestas, sambūvį.

      (1)  2009 m. vasario 26 d. Tarybos reglamentas (EB) Nr. 207/2009 dėl Bendrijos prekių ženklo (OL L 78, p. 1).


title: Byla C-463/15 PPU: 2015 m. rugsėjo 25 d. Teisingumo Teismo (ketvirtoji) nutartis byloje (Rechtbank Amsterdam (Nyderlandai) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Openbaar Ministerie/A. (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą — Prejudicinio sprendimo priėmimo skubos tvarka procedūra — Teisingumo Teismo procedūros reglamento 99 straipsnis — Policijos ir teismų bendradarbiavimas baudžiamosiose bylose — Pagrindų sprendimas 2002/584/TVR — Europos arešto orderis — 2 straipsnio 4 dalis ir 4 straipsnio 1 punktas — Vykdymo sąlygos — Nacionalinė baudžiamoji teisė, pagal kurią Europos arešto orderio vykdymui, be veikos dvigubo baudžiamumo, nustatyta sąlyga, kad pagal vykdančiosios valstybės narės teisę už inkriminuojamą veiką būtų baudžiama laisvės atėmimo bausme arba įkalinimu, kurio ilgiausias terminas bent dvylika mėnesių)

text:
               1.2.2016

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 38/20

         2015 m. rugsėjo 25 d. Teisingumo Teismo (ketvirtoji) nutartis byloje (Rechtbank Amsterdam (Nyderlandai) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Openbaar Ministerie/A.

   (Byla C-463/15 PPU) (1)

   ((Prašymas priimti prejudicinį sprendimą - Prejudicinio sprendimo priėmimo skubos tvarka procedūra - Teisingumo Teismo procedūros reglamento 99 straipsnis - Policijos ir teismų bendradarbiavimas baudžiamosiose bylose - Pagrindų sprendimas 2002/584/TVR - Europos arešto orderis - 2 straipsnio 4 dalis ir 4 straipsnio 1 punktas - Vykdymo sąlygos - Nacionalinė baudžiamoji teisė, pagal kurią Europos arešto orderio vykdymui, be veikos dvigubo baudžiamumo, nustatyta sąlyga, kad pagal vykdančiosios valstybės narės teisę už inkriminuojamą veiką būtų baudžiama laisvės atėmimo bausme arba įkalinimu, kurio ilgiausias terminas bent dvylika mėnesių))
   (2016/C 038/29)
   Proceso kalba: nyderlandų

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Rechtbank Amsterdam

      Šalys

      Ieškovė: Openbaar Ministerie

      Atsakovas: A.

      Rezoliucinė dalis

   2002 m. birželio 13 d. Tarybos pagrindų sprendimo 2002/584/TVR dėl Europos arešto orderio ir perdavimo tarp valstybių narių tvarkos, iš dalies pakeisto 2009 m. vasario 26 d. Tarybos pamatiniu sprendimu 2009/299/TVR, 2 straipsnio 4 dalį ir 4 straipsnio 1 punktą reikia aiškinti taip, kad vykdančiajai valstybei narei draudžiama perdavimą pagal Europos arešto orderį sieti ne tik su sąlyga, kad veika, dėl kurios išduotas šis arešto orderis, būtų laikoma nusikaltimu pagal šios valstybės narės teisę, bet ir su sąlyga, kad pagal jos teisę už šią veiką būtų numatyta laisvės atėmimo bausmė, kurios ilgiausias terminas bent dvylika mėnesių.

      (1)  OL C 363, 2015 11 3.


title: Byla T-292/02: 2009 m. birželio 11 d. Pirmosios instancijos teismo sprendimas byloje Confservizi prieš Komisiją (Valstybės pagalba — Italijos valdžios institucijų nustatyta pagalbos schema, taikoma tam tikroms viešąsias paslaugas teikiančioms įmonėms atleidžiant jas nuo mokesčių ir suteikiant paskolas palankiomis palūkanomis — Sprendimas, kuriuo pagalba pripažinta nesuderinama su bendrąja rinka — Ieškinys dėl panaikinimo — Įmonių asociacija — Konkrečios sąsajos nebuvimas — Nepriimtinumas)

text:
               1.8.2009

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 180/37

         2009 m. birželio 11 d. Pirmosios instancijos teismo sprendimas byloje Confservizi prieš Komisiją
   (Byla T-292/02) (1)

   (Valstybės pagalba - Italijos valdžios institucijų nustatyta pagalbos schema, taikoma tam tikroms viešąsias paslaugas teikiančioms įmonėms atleidžiant jas nuo mokesčių ir suteikiant paskolas palankiomis palūkanomis - Sprendimas, kuriuo pagalba pripažinta nesuderinama su bendrąja rinka - Ieškinys dėl panaikinimo - Įmonių asociacija - Konkrečios sąsajos nebuvimas - Nepriimtinumas)
   2009/C 180/67
   Proceso kalba: italų

      Šalys

      Ieškovė: Confederazione Nazionale dei Servizi (Confservizi) (Roma, Italija), atstovaujama advokatų C. Tessarolo, A. Vianello, S. Gobbato ir F. Spitaleri

      Atsakovė: Europos Bendrijų Komisija, atstovaujama V. Di Bucci

      Atsakovės pusėje į bylą įstojusi šalis: Associazione Nazionale fra gli Industriali degli Acquedotti — Anfida (Roma, Italija), atstovaujama advokato P. Alberti

      Dalykas

   Prašymas panaikinti 2002 m. birželio 5 d. Komisijos sprendimo 2003/193/EB dėl Italijos valstybės pagalbos atleidžiant nuo mokesčių ir teikiant paskolas palankiomis sąlygomis viešąsias paslaugas teikiančioms įmonėms, kurių didžioji dalis akcininkų yra viešieji asmenys (OL L 77, 2003, p. 21), 2 ir 3 straipsnius

      Sprendimo rezoliucinė dalis

               1.

               Atmesti ieškinį kaip nepriimtiną.

               2.

               Priteisti iš Confederazione Nazionale di Servizi (Confservizi) savo ir Komisijos bylinėjimosi išlaidas.

               3.

               Associazione Nazionale fra gli Industriali degli Acquedotti — Anfida padengia savo pačios bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 274, 2002 11 9.


title: Byla C-186/15: 2015 m. balandžio 24 d. Finanzgericht Münster (Vokietija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Kreissparkasse Wiedenbrück/Finanzamt Wiedenbrück

text:
               3.8.2015

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 254/5

         2015 m. balandžio 24 d.Finanzgericht Münster (Vokietija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Kreissparkasse Wiedenbrück/Finanzamt Wiedenbrück

   (Byla C-186/15)
   (2015/C 254/06)
   Proceso kalba: vokiečių

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Finanzgericht Münster

      Šalys pagrindinėje byloje

      Ieškovė: Kreissparkasse Wiedenbrück

      Atsakovė: Finanzamt Wiedenbrück

      Prejudiciniai klausimai

               1.

               Ar valstybės narės privalo taikyti Tarybos direktyvos 2006/112/EB dėl pridėtinės vertės mokesčio bendros sistemos (1) 175 straipsnio 1 dalyje numatytą apvalinimo taisyklę, jei proporcinga dalis apskaičiuojama pagal vieną iš šios direktyvos 173 straipsnio 2 dalies a, b, c arba d punktuose nurodytų specialiųjų metodų?

               2.

               Ar valstybės narės privalo taikyti Tarybos direktyvos 2006/112/EB dėl pridėtinės vertės mokesčio bendros sistemos 175 straipsnio 1 dalyje numatytą apvalinimo taisyklę atskaitos tikslinimo pagal Direktyvos 2006/112/EB 184 ir paskesnius straipsnius atveju, jei proporcinga dalis, kaip ji suprantama pagal direktyvos 175 straipsnio 1 dalį, apskaičiuojama pagal vieną iš šios direktyvos 173 straipsnio 2 dalies a, b, c arba d punktuose ar Šeštosios Tarybos direktyvos 77/388/EEB dėl valstybių narių apyvartos mokesčių įstatymų derinimo – Bendra pridėtinės vertės mokesčio sistema: vienodas vertinimo pagrindas 17 straipsnio 5 dalies trečios pastraipos a, b, c arba d punktuose nurodytų specialiųjų metodų?

               3.

               Ar valstybės narės privalo atskaitos tikslinimą pagal Direktyvos 2006/112/EB 184 ir paskesnius straipsnius taikydamos apvalinimo taisyklę (antrasis klausimas) atlikti taip, kad tikslintina atskaitos suma mokesčių mokėtojo naudai būtų suapvalinama iki kito sveiko skaičiaus didėjančia arba mažėjančia tvarka?

      (1)  OL L 347, p. 1.


title: Byla T-351/17: 2017 m. birželio 2 d. pareikštas ieškinys byloje Nike European Operations Netherlands ir kt./Komisija

text:
               31.7.2017

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 249/40

         2017 m. birželio 2 d. pareikštas ieškinys byloje Nike European Operations Netherlands ir kt./Komisija

   (Byla T-351/17)
   (2017/C 249/54)
   Proceso kalba: anglų

      Šalys

      Ieškovės: Nike European Operations Netherlands BV (Hilversiumas, Nyderlandai), Hugo Boss AG (Mecingenas, Vokietija), Timberland Europe BV (Almelas, Nyderlandai), New Balance Athletic Shoes (UK) Ltd (Voringtonas, Jungtinė Karalystė), Wolverine Europe BV (Amsterdamas, Nyderlandai) ir Wolverine Europe Ltd (Londonas, Jungtinė Karalystė), atstovaujamos advokatų E. Vermulst ir J. Cornelis

      Atsakovė: Europos Komisija

      Reikalavimai

   Ieškovės Bendrojo Teismo prašo:

               —

               panaikinti 2017 m. kovo 9 d. Komisijos įgyvendinimo reglamentą (ES) 2017/423, kuriuo iš naujo nustatomas galutinis antidempingo muitas ir galutinai surenkamas laikinasis muitas, nustatytas tam tikrai importuojamai Kinijos Liaudies Respublikos ir Vietnamo kilmės avalynei su batviršiais iš odos, pagamintai bendrovių „Fujian Viscap Shoes Co. Ltd“, „Vietnam Ching Luh Shoes Co. Ltd“, „Vinh Thong Producing-Trading-Service Co. Ltd“, „Qingdao Tae Kwang Shoes Co. Ltd“, „Maystar Footwear Co. Ltd“, „Lien Phat Company Ltd“, „Qingdao Sewon Shoes Co. Ltd“, „Panyu Pegasus Footwear Co. Ltd“, „PanYu Leader Footwear Corporation“, „Panyu Hsieh Da Rubber Co. Ltd“, „An Loc Joint Stock Company“, „Qingdao Changshin Shoes Company Limited“, „Chang Shin Vietnam Co. Ltd“, „Samyang Vietnam Co. Ltd“, „Qingdao Samho Shoes Co. Ltd“, „Min Yuan“, „Chau Giang Company Limited“, „Foshan Shunde Fong Ben Footwear Industrial Co. Ltd“ ir „Dongguan Texas Shoes Limited Co.“, ir kuriuo įgyvendinamas Teisingumo Teismo sprendimas sujungtose bylose C-659/13 ir C-34/14 (OL L 64, 2017, p. 72),

               —

               priteisti iš Europos Komisijos ieškovių bylinėjimosi išlaidas.

      Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

   Grįsdamos ieškinį ieškovės remiasi keturiais pagrindais.

               1.

               Pirmasis ieškinio pagrindas, grindžiamas tuo, kad Europos Komisija neturėjo teisinės kompetencijos priimti ginčijamo sprendimo.

               2.

               Antrasis ieškinio pagrindas, grindžiamas tuo, kad ginčijamame reglamente numatytas avalynės tyrimo pradėjimas iš naujo ir baigusių galioti antidempingo muitų nustatymas atgaline data: i) neturi teisinio pagrindo, pagrįstas akivaizdžia klaida taikant SESV 266 straipsnį ir pagrindinį reglamentą (1) bei pažeidžia pagrindinio reglamento 9 straipsnio 4 dalį, ii) nesuderinamas su teisėtų lūkesčių apsaugos, teisinio saugumo ir negaliojimo atgaline data principais, kiek tai susiję su ieškovėmis, iii) pagrįstas neteisingu SESV 266 straipsnio taikymu ir Komisijos piktnaudžiavimu įgaliojimais bei pažeidžia ESS 5 straipsnio 4 dalį.

               3.

               Trečiasis ieškinio pagrindas, grindžiamas tuo, kad antidempingo muitų nustatymas atgaline data ieškovių tiekėjams, neleidžiantis grąžinti ieškovėms sumokėtų antidempingo muitų, pažeidžia nediskriminavimo principą.

               4.

               Ketvirtasis ieškinio pagrindas, grindžiamas tuo, kad Europos Komisija piktnaudžiavo savo įgaliojimais, kai vertino rinkos ekonomikos režimo ir individualaus režimo prašymus, ir pažeidė nediskriminavimo principą.

      (1)  2016 m. birželio 8 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (ES) 2016/1036 dėl apsaugos nuo importo dempingo kaina iš Europos Sąjungos narėmis nesančių valstybių (OL L 176, 2016, p. 21).


title: Byla T-105/04 2007 m. gruodžio 12 d. Pirmosios instancijos teismo nutartis Sandoz prieš Komisiją

text:
               9.2.2008

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 37/33

         2007 m. gruodžio 12 d. Pirmosios instancijos teismo nutartis Sandoz prieš Komisiją

   (Byla T-105/04) (1)

   (2008/C 37/53)

      Proceso kalba: anglų

   Šeštosios kolegijos pirmininkas nutartimi nurodė išbraukti bylą iš registro.

      (1)  OL C 106, 2004 4 30.


title: Byla T-657/16: 2016 m. rugsėjo 17 d. pareikštas ieškinys byloje Márquez Alentà/EUIPO — Fiesta Hotels & Resorts (skrudėlės atvaizdavimas)

text:
               7.11.2016

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 410/24

         2016 m. rugsėjo 17 d. pareikštas ieškinys byloje Márquez Alentà/EUIPO — Fiesta Hotels & Resorts (skrudėlės atvaizdavimas)

   (Byla T-657/16)
   (2016/C 410/34)
   Kalba, kuria surašytas ieškinys: ispanų

      Šalys

      Ieškovas: Marc Márquez Alentà (Servera, Ispanija), atstovaujamas advokato J. Carbonell Callicó

      Atsakovė: Europos Sąjungos intelektinės nuosavybės tarnyba (EUIPO)

      Kita procedūros Apeliacinėje taryboje šalis: Fiesta Hotels & Resorts, SL (Ibisa, Ispanija)

      Su procedūra EUIPO susijusi informacija

      Pareiškėja: ieškovė

      Prekių ženklas, dėl kurio kilo ginčas: vaizdinis Europos Sąjungos prekių ženklas (skrudėlės atvaizdavimas) – Registracijos paraiška Nr. 12 715 661

      Procedūra EUIPO: protesto procedūra

      Ginčijamas sprendimas: 2016 m. birželio 30 d. EUIPO pirmosios apeliacinės tarybos sprendimas byloje R 1242/2015-1

      Reikalavimai

   Ieškovas Bendrojo Teismo prašo:

               —

               panaikinti ginčijamą sprendimą tiek, kiek juo iš dalies patenkinama paraiška R 1242/2015-1 ir protestas dėl kai kurių 16 klasei priklausančių prekių ir 35 klasei priklausančių paslaugų;

               —

               patvirtinti Protestų skyriaus sprendimą ir įregistruoti prašomą įregistruoti prekių ženklą dėl visų 16, 35, 41 ir 43 klasėms priklausančių prekių ir paslaugų;

               —

               priteisti iš EUIPO pareiškėjos naudai bylinėjimosi išlaidas pagal Reglamento dėl Bendrijos prekių ženklo 87 straipsnio 2 dalį.

      Pagrindas, kuriuo remiamasi

               —

               Reglamento Nr. 207/2009 8 straipsnio 1 dalies a ir b punktų pažeidimas.


title: Byla T-87/08 2008 m. vasario 18 d. pareikštas ieškinys byloje Kipro Respublika prieš Komisiją

text:
               7.6.2008

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 142/27

         2008 m. vasario 18 d. pareikštas ieškinys byloje Kipro Respublika prieš Komisiją

   (Byla T-87/08)
   (2008/C 142/48)
   Proceso kalba: graikų
   Šalys

      Ieškovė: Kipro Respublika, atstovaujama P. Kliridis

      Atsakovė: Europos Bendrijų Komisija
   Ieškovės reikalavimai

               —

               Panaikinti pranešimą apie konkursą EuropeAid/126225/C/SER/CY sudaryti sutartį „Technical Assistance for engineering works for waste management infrastructure and rehabilitation of dumping sites in the northern part of Cyprus“, kuris buvo paskelbtas — tik anglų kalba — internete adresu http://ec.europa.eu/europaid/tender/data/ 2007 m. gruodžio 8 d. ar maždaug tokią dieną, ir panaikinti šio pranešimo 5 straipsnį ir 28 straipsnio 2 dalį;

               —

               priteisti iš Europos Bendrijų Komisijos bylinėjimosi išlaidas.

         Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai
   Ieškovė tvirtina, kad ginčijamas pranešimas apie konkursą sudaryti sutartį yra neteisėtas dėl šių priežasčių:

               —

               pirma, paskelbusi šį ginčijamą konkursą sudaryti sutartį Komisija peržengė ir (arba) pažeidė savo sprendimo teisinę bazę, t. y. 2006 m. vasario 27 d. Tarybos reglamentą (EB) Nr. 389/2006, nustatantį finansinės paramos priemonę Kipro turkų bendruomenės ekonominei plėtrai skatinti ir iš dalies keičiantį Reglamentą (EB) Nr. 2667/2000 dėl Europos rekonstrukcijos agentūros (1);

               —

               antra, nagrinėjamas pranešimas prieštarauja ir (arba) yra nesuderinamas su EB 299 straipsniu, pagal jo redakciją, pakeistą Akto dėl Čekijos Respublikos, Estijos Respublikos, Kipro Respublikos, Latvijos Respublikos, Lietuvos Respublikos, Vengrijos Respublikos, Maltos Respublikos, Lenkijos Respublikos, Slovėnijos Respublikos ir Slovakijos Respublikos stojimo sąlygų (2) (toliau — 2003 m. Stojimo aktas) 19 straipsniu, bei su 2003 m. Stojimo akto protokolu Nr. 10 dėl Kipro (3); ir

               —

               trečia, nagrinėjamas pranešimas prieštarauja ir (arba) yra nesuderinamas su pareigomis pagal įpareigojančias tarptautinės teisės nuostatas ir Jungtinių Tautų Saugumo Tarybos rezoliucijas 541 (1983) ir 550 (1984), ir

               —

               ketvirta, nagrinėjamas pranešimas nebuvo paskelbtas Oficialiajame leidinyje.

      (1)  OL L 65, p. 5.

      (2)  OL L 236, p. 33.

      (3)  OL L 236, p. 955.


title: Byla C-578/16 PPU: 2017 m. vasario 16 d. Teisingumo Teismo (penktoji kolegija) sprendimas byloje (Vrhovno sodišče Republike Slovenije (Slovėnija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) C. K., H. F., A. S./Slovėnijos Respublika (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą — Laisvės, saugumo ir teisingumo erdvė — Sienos, prieglobstis ir imigracija — Dublino sistema — Reglamentas (ES) Nr. 604/2013 — Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijos 4 straipsnis — Nežmoniškas arba žeminantis elgesys — Prieglobsčio prašytojo perdavimas valstybei, atsakingai už jo prieglobsčio prašymo nagrinėjimą — Pagrįstų priežasčių manyti, kad šioje valstybėje narėje yra akivaizdžių sisteminių trūkumų, nebuvimas — Perdavimą turinčiai atlikti valstybei narei nustatyti įpareigojimai)

text:
               10.4.2017

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 112/11

         2017 m. vasario 16 d. Teisingumo Teismo (penktoji kolegija) sprendimas byloje (Vrhovno sodišče Republike Slovenije (Slovėnija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) C. K., H. F., A. S./Slovėnijos Respublika

   (Byla C-578/16 PPU) (1)

   ((Prašymas priimti prejudicinį sprendimą - Laisvės, saugumo ir teisingumo erdvė - Sienos, prieglobstis ir imigracija - Dublino sistema - Reglamentas (ES) Nr. 604/2013 - Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijos 4 straipsnis - Nežmoniškas arba žeminantis elgesys - Prieglobsčio prašytojo perdavimas valstybei, atsakingai už jo prieglobsčio prašymo nagrinėjimą - Pagrįstų priežasčių manyti, kad šioje valstybėje narėje yra akivaizdžių sisteminių trūkumų, nebuvimas - Perdavimą turinčiai atlikti valstybei narei nustatyti įpareigojimai))
   (2017/C 112/16)
   Proceso kalba: slovėnų

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Vrhovno sodišče Republike Slovenije

      Šalys pagrindinėje byloje

      Ieškovai: C. K., H. F., A. S.

      Atsakovė: Slovėnijos Respublika

      Rezoliucinė dalis

               1.

               2013 m. birželio 26 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) Nr. 604/2013, kuriuo išdėstomi valstybės narės, atsakingos už trečiosios šalies piliečio arba asmens be pilietybės vienoje iš valstybių narių pateikto tarptautinės apsaugos prašymo nagrinėjimą, nustatymo kriterijai ir mechanizmai, 17 straipsnio 1 dalį reikia aiškinti taip, kad klausimas, ar valstybė narė turi taikyti šioje nuostatoje įtvirtintą diskrecinę išlygą, nėra vien nacionalinės teisės klausimas, todėl atsakymas į jį nepriklauso nuo šios valstybės narės konstitucinio teismo pateikiamo išaiškinimo; tai yra Sąjungos teisės aiškinimo klausimas, kaip tai suprantama pagal SESV 267 straipsnį.

               2.

               Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijos 4 straipsnis turi būti aiškinamas taip:

                           —

                           net ir nesant pagrįstų priežasčių manyti, kad už prieglobsčio prašymo nagrinėjimą atsakingoje valstybėje narėje yra sisteminių trūkumų, prieglobsčio prašytojas gali būti perduodamas pagal Reglamento Nr. 604/2013 procedūras tik užtikrinus sąlygas, kad prašytojui dėl šio perdavimo nekils realios ir pagrįstos grėsmės patirti nežmonišką ar žeminantį elgesį, kaip tai suprantama pagal šį straipsnį;

                           —

                           prieglobsčio prašytojo perdavimas pripažintinas nežmonišku ir žeminančiu elgesiu, kaip tai suprantama pagal minėtą straipsnį, tokiomis aplinkybėmis, kai itin sunkios fizinės ar psichinės būklės prieglobsčio prašytojo perdavimas galėtų sukelti tikrą ir pagrįstą pavojų, kad žymiai ir negrįžtamai pablogės suinteresuotojo asmens sveikatos būklė;

                           —

                           perduodančios valstybės narės institucijos ir prireikus jos teismai turi išsiaiškinti visas dideles abejones dėl perdavimo poveikio suinteresuotojo asmens sveikatos būklei ir imtis visų reikalingų atsargumo priemonių, kad perdavimo sąlygos būtų tinkamos ir pakankamos, atsižvelgiant į šio asmens sveikatos būklę. Jeigu dėl itin sunkaus susijusio prieglobsčio prašytojo susirgimo minėtų atsargumo priemonių nepakaktų tam, kad būtų galima užtikrinti, kad jo perdavimas nesukeltų realaus pavojaus, kad žymiai ir negrįžtamai pablogės jo sveikatos būklė, susijusios valstybės narės institucijos privalo sustabdyti šio asmens perdavimą tol, kol jo būklė vėl bus tokia, kad būtų galima jį perduoti;

                           —

                           prireikus, jeigu prašančioji valstybė narė konstatuotų, kad susijusio prieglobsčio prašytojo sveikatos būklė greitai nepagerės arba kad ilgam sustabdžius procedūrą kiltų grėsmė, kad suinteresuotojo asmens sveikatos būklė pablogės, ji galėtų pasinaudoti Reglamento Nr. 604/2013 17 straipsnio 1 dalyje numatyta diskrecine išlyga ir pati išnagrinėti jo prieglobsčio prašymą.

         Reglamento Nr. 604/2013 17 straipsnio 1 dalis, atsižvelgiant į Europos Sąjungos žmogaus teisių chartijos 4 straipsnį, negali būti aiškinama kaip įpareigojanti šią valstybę narę taikyti minėtą išlygą tokiomis aplinkybėmis, kaip susiklostė pagrindinėje byloje.

      (1)  OL C 22, 2017 1 23.


title: Byla T-255/08: 2010 m. birželio 22 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Montero Padilla prieš VRDT — Padilla Requena (JOSE PADILLA) (Bendrijos prekių ženklas — Protesto procedūra — Žodinio Bendrijos prekių ženklo JOSE PADILLA paraiška — Ankstesni prekių ženklai ir žymuo JOSE PADILLA — Santykiniai atmetimo pagrindai — Plačiai žinomo prekių ženklo, kaip nustatyta Paryžiaus konvencijos 6a straipsnyje, ir gerą vardą turinčio prekių ženklo nebuvimas — Reglamento (EB) Nr. 40/94 8 straipsnio 2 dalies c punktas ir 8 straipsnio 5 dalis (dabar — Reglamento (EB) Nr. 207/2009 8 straipsnio 2 dalies c punktas ir 8 straipsnio 5 dalis) — Prekyboje naudojamo ankstesnio žymens nebuvimas — Reglamento Nr. 40/94 8 straipsnio 4 dalis (dabar — Reglamento (EB) Nr. 207/2009 8 straipsnio 4 dalis))

text:
               31.7.2010

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 209/34

         2010 m. birželio 22 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Montero Padilla prieš VRDT — Padilla Requena (JOSE PADILLA)

   (Byla T-255/08) (1)

   (Bendrijos prekių ženklas - Protesto procedūra - Žodinio Bendrijos prekių ženklo JOSE PADILLA paraiška - Ankstesni prekių ženklai ir žymuo JOSE PADILLA - Santykiniai atmetimo pagrindai - Plačiai žinomo prekių ženklo, kaip nustatyta Paryžiaus konvencijos 6a straipsnyje, ir gerą vardą turinčio prekių ženklo nebuvimas - Reglamento (EB) Nr. 40/94 8 straipsnio 2 dalies c punktas ir 8 straipsnio 5 dalis (dabar — Reglamento (EB) Nr. 207/2009 8 straipsnio 2 dalies c punktas ir 8 straipsnio 5 dalis) - Prekyboje naudojamo ankstesnio žymens nebuvimas - Reglamento Nr. 40/94 8 straipsnio 4 dalis (dabar — Reglamento (EB) Nr. 207/2009 8 straipsnio 4 dalis))
   2010/C 209/50
   Proceso kalba: ispanų

      Šalys

      Ieškovė: Eugenia Montero Padilla (Madridas, Ispanija), atstovaujama iš pradžių advokatų G. Aguillaume Gandasegui ir P. Linde Puelles, vėliau advokatų A. Salerno ir M. Di Stefano

      Atsakovė: Vidaus rinkos derinimo tarnyba (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui) (VRDT), atstovaujama J. F. Crespo Carrillo

      Kita procedūros VRDT Apeliacinėje taryboje šalis, įstojusi į bylą Bendrajame Teisme: José María Padilla Requena (Santa Eulalija, Ispanija), atstovaujama advokatų J. F. Gallego Jiménez ir J. R. Gil Cantons

      Dalykas

   Dėl ieškinio, pareikšto dėl 2008 m. kovo 1 d. VRDT antrosios apeliacinės tarybos sprendimo (byla R 516/2007-2), susijusio su protesto procedūra tarp Eugenia Montero Padilla ir José María Padilla Requena.

      Rezoliucinė dalis

               1.

               Atmesti ieškinį.

               2.

               Eugenia Montero Padilla padengia savo, Vidaus rinkos derinimo tarnybos (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui) (VRDT) ir José María Padilla Requena bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 209, 2008 8 15.


title: Byla F-132/15: 2015 m. spalio 12 d. pareikštas ieškinys byloje ZZ/Komisija

text:
               7.12.2015

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 406/46

         2015 m. spalio 12 d. pareikštas ieškinys byloje ZZ/Komisija

   (Byla F-132/15)
   (2015/C 406/49)
   Proceso kalba: prancūzų

      Šalys

      Ieškovė: ZZ, atstovaujama advokatų J.-N. Louis ir N. de Montigny

      Atsakovė: Europos Komisija

      Ginčo dalykas bei aprašymas

   Komisijos sprendimo taikyti KTĮS 32 straipsnyje įtvirtintą medicininę išlygą atgaline data, skaičiuojant nuo ieškovės tarnybos Komisijoje pradžios, sustabdyti garantijas invalidumo ar mirties srityje panaikinimas ir sprendimo neįdarbinti jos Komisijoje 6 metus nuo jos paskutinės sutarties pabaigos panaikinimas.

      Ieškovės reikalavimai

               —

               Panaikinti STSĮT sprendimus, susijusius, pirma, su KTĮS 32 straipsnyje įtvirtintos medicininės išlygos atgaline data taikymu ir garantijų invalidumo ar mirties srityje sustabdymu ir, antra, su neleidimu įdarbinti ieškovę Komisijoje 6 metus.

               —

               priteisti iš Komisijos bylinėjimosi išlaidas.


title: 2004 m. spalio 19 d. Teisingumo Teismo sprendimas (plenarinė sesija), Byloje C-200/02 (dėl Immigration Appellate Authority prašymo priimti prejudicinį sprendimą): Kunqian Catherine Zhu, Man Lavette Chen prieš Secretary of State for the Home Department (Teisė apsigyventi — Vaikas turintis vienos valstybės narės pilietybę, bet gyvenantis kitoje valstybėje narėje — Tėvai ne valstybės narės piliečiai — Motinos teisė apsigyventi kitoje valstybėje narėje)

text:
               4.12.2004

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 300/7

      TEISINGUMO TEISMO SPRENDIMAS

   (plenarinė sesija)
   2004 m. spalio 19 d.
   Byloje C-200/02 (dėl Immigration Appellate Authority prašymo priimti prejudicinį sprendimą): Kunqian Catherine Zhu, Man Lavette Chen prieš Secretary of State for the Home Department (1)

   (Teisė apsigyventi - Vaikas turintis vienos valstybės narės pilietybę, bet gyvenantis kitoje valstybėje narėje - Tėvai ne valstybės narės piliečiai - Motinos teisė apsigyventi kitoje valstybėje narėje)
   (2004/C 300/13)
   Proceso kalba: anglų
   Byloje C-200/02 dėl Immigration Appellate Authority (Jungtinė Karalystė) pagal EB sutarties 234 straipsnį Teisingumo Teismui pateikto prašymo priimti prejudicinį sprendimą šio teismo nagrinėjamoje byloje Kunqian Catherine Zhu, Man Lavette Chen prieš Secretary of State for the Home Department Teisingumo Teismas (plenarinė sesija), susidedantis iš pirmininko V. Skouris, kolegijos pirmininkų P. Jann, C. W. A. Timmermans, A. Rosas, R. Silva de Lapuerta ir K. Lenaerts, teisėjų C. Gulmann ir R. Schintgen. N. Colneric, S. von Bahr ir J. N. Cunha Rodrigues (pranešėjas), generalinis advokatas: A. Tizzano, sekretorė: vyriausioji administratorė L. Hewlett, 2004 m. spalio 19 d. priėmė sprendimą, kurio rezoliucinėje dalyje nurodyta:
   EB sutarties 18 straipsnis ir 1990m. birželio 28 d. Tarybos direktyva 90/364/EEB dėl teisės apsigyventi pagrindinės bylos aplinkybėmis suteikia mažamečiui nepilnamečiui Europos Sąjungos piliečiui, kuriam taikomas tinkamas ligos draudimas ir kurį prižiūri vienas iš tėvų, trečiosios valstybės pilietis, kurio lėšų pakanka, kad vaikas netaptų našta priimančiosios valstybės narės viešiesiems finansams, teisę apsigyventi toje valstybėje neribotam laikui. Šiuo atveju tos pačios nuostatos leidžia vienam iš tėvų, kuris realiai globoja vaiką, apsigyventi kartu su vaiku priimančioje valstybėje narėje.

      (1)  OL C 180, 2002 7 27.


title: Byla C-39/10: 2012 m. gegužės 10 d. Teisingumo Teismo (ketvirtoji kolegija) sprendimas byloje Europos Komisija prieš Estijos Respubliką (Valstybės įsipareigojimų neįvykdymas — Laisvas darbuotojų judėjimas — Pajamų mokestis — Neapmokestinamasis pajamų dydis — Senatvės pensijos — Poveikis mažoms pensijoms — Rezidentų arba nerezidentų diskriminacija)

text:
               30.6.2012

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 194/2

         2012 m. gegužės 10 d. Teisingumo Teismo (ketvirtoji kolegija) sprendimas byloje Europos Komisija prieš Estijos Respubliką

   (Byla C-39/10) (1)

   (Valstybės įsipareigojimų neįvykdymas - Laisvas darbuotojų judėjimas - Pajamų mokestis - Neapmokestinamasis pajamų dydis - Senatvės pensijos - Poveikis mažoms pensijoms - Rezidentų arba nerezidentų diskriminacija)
   2012/C 194/02
   Proceso kalba: estų

      Šalys

      Ieškovė: Europos Komisija, atstovaujama W. Mölls, K. Saaremäel-Stoilov ir R. Lyal

      Atsakovė: Estijos Respublika, atstovaujama M. Linntam

      Atsakovės pusėje įstojusios į bylą šalys: Ispanijos Karalystė, atstovaujama M. Muñoz Pérez ir A. Rubio Gonzáles, Portugalijos Respublika, atstovaujama L. Inez Fernandes, Švedijos Karalystė, atstovaujama A. Falk, Jungtinė Didžiosios Britanijos ir Šiaurės Airijos Karalystė, atstovaujama S. Ossowski, Vokietijos Federacinė Respublika, atstovaujama J. Möller, C. Blaschke ir B. Klein

      Dalykas

   Valstybės įsipareigojimų neįvykdymas — SESV 45 straipsnio ir EEE susitarimo 28 straipsnio pažeidimas — Pajamų mokestis nuo senatvės pensijų — Nacionalinės teisės aktai, kuriuose nenumatoma galimybė neapmokestinti pajamų mokesčiu ne rezidentų, kurių bendros pajamos yra tokios mažos, kad jie būtų neapmokestinami pajamų mokesčiu, jei būtų mokesčių mokėtojai rezidentai.

      Rezoliucinė dalis

               1.

               Nesudariusi galimybės pensininkams nerezidentams pasinaudoti 1999 m. gruodžio 15 d. Pajamų mokesčio įstatyme (tulumaksuseadus), iš dalies pakeistame 2009 m. lapkričio 26 d. įstatymu, numatytais neapmokestinamaisiais pajamų dydžiais, kai jie, atsižvelgiant į mažą pensijų dydį, pagal gyvenamosios vietos valstybės narės mokesčių teisės aktus šioje valstybėje neapmokestinami, Estijos Respublika neįvykdė įsipareigojimų pagal SESV 45 straipsnį ir 1992 m. gegužės 2 d. Europos ekonominės erdvės susitarimo 28 straipsnį.

               2.

               Priteisti iš Estijos Respublikos bylinėjimosi išlaidas.

               3.

               Ispanijos Karalystė, Portugalijos Respublika, Švedijos Karalystė, Jungtinė Didžiosios Britanijos ir Šiaurės Airijos Karalystė ir Vokietijos Federacinė Respublika pačios padengia savo išlaidas.

      (1)  OL C 63, 2010 3 13.


title: Byla T-331/11: 2011 m. birželio 16 d. pareikštas ieškinys byloje Besselink prieš Tarybą

text:
               13.8.2011

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 238/35

         2011 m. birželio 16 d. pareikštas ieškinys byloje Besselink prieš Tarybą

   (Byla T-331/11)
   2011/C 238/60
   Proceso kalba: anglų

      Šalys

      Ieškovas: Leonard Besselink (Utrechtas, Nyderlandai), atstovaujamas advokatų O. Brouwer ir J. Blockx

      Atsakovė: Europos Sąjungos Taryba

      Reikalavimai

               —

               Panaikinti 2011 m. balandžio 1 d. Tarybos sprendimą, kuriuo atsisakyta leisti visapusiškai susipažinti su dokumentu 9689/10 pagal 2001 m. gegužės 30 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentą (EB) Nr. 1049/2001 dėl galimybės visuomenei susipažinti su Europos Parlamento, Tarybos ir Komisijos dokumentais (OL L 145, p. 43; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 1 sk., 3 t., p. 331), kaip pranešta ieškovui 2011 m. balandžio 7 d. laišku su nuoroda „04/c/01/11“, ir

               —

               nurodyti iš Tarybai padengti ieškovo išlaidas pagal Bendrojo Teismo procedūros reglamento 87 straipsnį, įskaitant bet kurios į bylą įstojusios šalies išlaidas.

      Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

   Grįsdamas ieškinį ieškovas remiasi trimis pagrindais.

               1.

               Pirmuoju ieškinio pagrindu teigiama, kad ginčijamas sprendimas yra pagrįstas neteisingu Reglamento (EB) Nr. 1049/2001 4 straipsnio 1 dalies a punkto trečiosios įtraukos dėl visuomenės intereso, susijusio su tarptautiniais santykiais, apsaugos aiškinimu bei taikymu, nes:

                           —

                           Taryba suklydo, neatsižvelgusi į dokumento, su kuriuo ieškovas prašo leisti susipažinti, konstitucinį pobūdį;

                           —

                           ieškovas mano, jog galimybė susipažinti su dokumentu 9689/10 taip pat garantuojama remiantis Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijos 11 straipsnyje įtvirtinta saviraiškos laisve;

                           —

                           Taryba neatsižvelgė į ypatingas šios bylos aplinkybes bei dalyką ir

                           —

                           Taryba nepagrįstai rėmėsi hipotetinėmis nepalankiomis pasekmėmis, kurios dėl dokumento atskleidimo atsirastų ateityje Tarybos vestinoms deryboms.

               2.

               Antruoju ieškinio pagrindu teigiama, kad buvo neteisingai pritaikyta Reglamento (EB) Nr. 1049/2001 4 straipsnio 6 dalis ir pažeistas proporcingumo principas, nes Taryba neapsvarstė, ar buvo galima leisti susipažinti su dokumentu iš dalies ir atsisakyti atskleisti tik tas dokumento 9689/10 dalis, kurių atveju to reikia ir visiškai būtina.

               3.

               Trečiuoju ieškinio pagrindu teigiama, kad Taryba neįvykdė savo pareigos pakankamai ir tinkamai motyvuoti ginčijamą sprendimą.


title: Byla F-53/13: 2014 m. vasario 26 d. Tarnautojų teismo (trečioji kolegija) sprendimas byloje Diamantopoulos prieš EIVT (Viešoji tarnyba — Pareigūnai — Pareigų paaukštinimas — Sprendimas nepaaukštinti ieškovo pareigų, priskiriant jį prie AD 12 lygio — Implicitinis sprendimas atmesti skundą — Eksplicitinis sprendimas atmesti skundą, priimtas po to, kai buvo pareikštas ieškinys — Motyvavimas)

text:
               7.4.2014

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 102/44

         2014 m. vasario 26 d. Tarnautojų teismo (trečioji kolegija) sprendimas byloje Diamantopoulos prieš EIVT

   (Byla F-53/13) (1)

   ((Viešoji tarnyba - Pareigūnai - Pareigų paaukštinimas - Sprendimas nepaaukštinti ieškovo pareigų, priskiriant jį prie AD 12 lygio - Implicitinis sprendimas atmesti skundą - Eksplicitinis sprendimas atmesti skundą, priimtas po to, kai buvo pareikštas ieškinys - Motyvavimas))
   2014/C 102/64
   Proceso kalba: prancūzų

      Šalys

      Ieškovas: Alkis Diamantopoulos (Briuselis, Belgija), atstovaujamas advokatų S. Orlandi, J.-N. Louis ir D. Abreu Caldas

      Atsakovė: Europos išorės veiksmų tarnyba (EIVT), atstovaujama S. Marquardt ir E. Chaboureau

      Dalykas

   Prašymas panaikinti sprendimą per 2012 m. pareigų paaukštinimo procedūrą nepaaukštinti ieškovo pareigų, priskiriant jį prie AD 12 lygio.

      Sprendimo rezoliucinė dalis

               1.

               Panaikinti Europos išorės veiksmų tarnybos sprendimą per 2012 m. pareigų paaukštinimo procedūrą nepaaukštinti ieškovo pareigų, priskiriant jį prie AD 12 lygio.

               2.

               Nurodyti Europos išorės veiksmų tarnybai padengti savo ir A. Diamantopoulos patirtas bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 215, 2013 7 27, p. 20.


title: Byla C-137/10: 2010 m. kovo 15 d. Conseil d'État (Belgija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Europos Bendrijos prieš Région de Bruxelles-Capitale

text:
               5.6.2010

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 148/15

         2010 m. kovo 15 d.Conseil d'État (Belgija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Europos Bendrijos prieš Région de Bruxelles-Capitale

   (Byla C-137/10)
   2010/C 148/24
   Proceso kalba: prancūzų

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Conseil d'État

      Šalys pagrindinėje byloje

      Ieškovė: Europos Bendrijos

      Atsakovas: Région de Bruxelles-Capitale

      Prejudiciniai klausimai

               1.

               Ar Europos bendrijos steigimo sutarties 282 straipsnis, ir ypač šio straipsnio antro sakinio formuluotė „šiuo tikslu Bendrijai atstovauja Komisija“ turi būti aiškinami taip, kad institucija yra tinkamai įgaliota atstovauti Bendriją vien dėl to, kad egzistuoja įgaliojimas, kuriuo Komisija šiai institucijai perdavė savo atstovavimo teisme įgaliojimus, nesvarbu, ar šiame įgaliojime konkrečiai įvardytas fizinis asmuo, turintis teisę atstovauti įgaliotą instituciją?

               2.

               Jei atsakymas būtų neigiamas, ar nacionalinis teismas, kaip antai Valstybės Taryba, gali patikrinti Europos institucijos, Komisijos tinkamai įgaliotos kreiptis į teismą pagal Europos steigimo sutarties 282 straipsnio antrą sakinį, ieškinio priimtinumą išnagrinėdamas, ar šią instituciją atstovauja tinkamas fizinis asmuo, turintis teisę pareikšti ieškinį nacionaliniame teisme?

               3.

               Papildomai, jeigu į pirmesnį klausimą būtų atsakyta teigiamai, ar Europos bendrijos steigimo sutarties 207 straipsnio 2 dalies pirmos pastraipos pirmas sakinys, ir būtent žodžių junginys „kuriam padeda generalinio sekretoriaus pavaduotojas, atsakingas už vadovavimą Generaliniam sekretoriatui“ turi būti aiškinami taip, kad Tarybos generalinio sekretoriaus pavaduotojas gali teisėtai atstovauti Tarybą pareiškiant ieškinį nacionalinėse teisminėse instancijose?


title: Byla C-201/05 High Court of Justice (Anglija ir Velsas), Chancery Division2005 m. kovo 18 d. nutartimi pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje The Test Claimants in the CFC ir Dividend Group Litigation prieš Commissioners of Inland Revenue

text:
               23.7.2005

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 182/27

      High Court of Justice (Anglija ir Velsas), Chancery Division2005 m. kovo 18 d. nutartimi pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje The Test Claimants in the CFC ir Dividend Group Litigation prieš Commissioners of Inland Revenue

   (Byla C-201/05)
   (2005/C 182/50)
   Proceso kalba: anglų

      High Court of Justice (Anglija ir Velsas), Chancery Division2005 m. kovo 18 d. nutartimi kreipėsi į Europos Bendrijų Teisingumo Teismą su prašymu, kurį Teisingumo Teismo sekretoriatas gavo 2005 m. gegužės 6 d., priimti prejudicinį sprendimą byloje The Test Claimants in the CFC ir Dividend Group Litigation prieš Commissioners of Inland Revenue.

      High Court of Justice (Anglija ir Velsas), Chancery Division prašo Teisingumo Teismo atsakyti į šiuos klausimus:

               1.

               Ar EB 43 arba 56 straipsniui prieštarauja tai, kad valstybė narė palieka galioti ir taiko teisės aktus, pagal kuriuos:

                           (i)

                           dividendai, gauti bendrovės, tos valstybės narės rezidentės (toliau — bendrovė rezidentė), iš kitų bendrovių rezidenčių, neapmokestinami pelno mokesčiu, bet

                           (ii)

                           bendrovės rezidentės dividendai, gauti iš kitų valstybių narių bendrovių rezidenčių, ypač iš tų bendrovių, kurias jos kontroliuoja ir kurios yra kitos valstybės narės rezidentės, apmokestinamos mažesniu pelno mokesčiu (toliau — kontroliuojama bendrovė) po suteiktos dvigubo apmokestinimo lengvatos bet kuriam mokamam nuo dividendų mokesčiui prie šaltinio ir apmokestina pelno mokesčiu bei toje valstybėje narėje taiko žemesnius mokesčius?

               2.

               Ar EB 43, 49 arba 56 straipsnis draudžia pagrindinėje byloje nagrinėjamus nacionalinius teisės aktus, pagal kuriuos iki 1997 m. liepos 1 d.:

                           (i)

                           tam tikri valstybės narės draudimo bendrovės rezidentės dividendai, gauti iš kitos valstybės narės bendrovės rezidentes (toliau — bendrovė ne rezidentė), buvo apmokestinami pelno mokesčiu; bet

                           (ii)

                           draudimo bendrovės rezidentės galėjo pasirinkti, kad atitinkami tos pačios valstybės narės bendrovės rezidentės gauti dividendai nebūtų apmokestinami pelno mokesčiu, dėl ko tai pasirinkusi bendrovė nebūtų galėjusi reikalauti mokesčio kredito, į kurį kitu atveju ji būtų turėjusi teisę?

               3.

               Ar EB 43, 49 arba 56 straipsnis draudžia valstybėje narėje pagrindinėje byloje nagrinėjamus nacionalinius teisės aktus pagal kuriuos:

                           a)

                           yra numatyta, kad apibrėžtomis aplinkybėmis bendrovė rezidentė apmokestinama už kontroliuojamą bendrovę, kitos valstybės narės bendrovę rezidentę, kaip tai apibrėžta minėto 1 klausimo ii punkte; ir

                           b)

                           nustatomi tam tikri atitikties reikalavimai, kai bendrovė rezidentė nesiekia arba negali reikalauti būti atleista nuo apmokestinimo bei moka mokestį nuo šios kontroliuojamos bendrovės pelno; ir

                           c)

                           nustatomi kiti papildomi atitikties reikalavimai, kuriuos turi atitikti atleidimo nuo apmokestinimo šiuo mokesčiu siekianti bendrovė rezidentė?

               4.

               Ar į 1, 2 ir 3 klausimus būtų atsakyta kitaip, jeigu kontroliuojama bendrovė (1 ir 3 klausimai) arba bendrovė ne rezidentė (2 klausimas) reziduotų trečiojoje valstybėje?

               5.

               Jei iki 1993 m. gruodžio 31 d. valstybė narė priėmė 1, 2 ir 3 klausimuose nurodytus teisės aktus ir po šios datos šiuos teisės aktus pakeitė šio plano C dalyje nurodytu būdu, ir jeigu šie teisės aktai su pakeitimais sudaro pagal EB 56 straipsnį draudžiamus apribojimus, ar laikytina, kad šie apribojimai egzistavo 1993 m. gruodžio 31 d. EB 57 straipsnio tikslais?

               6.

               Jeigu bet kuri iš 1, 2 ir 3 klausimuose nurodytos priemonės prieštarauja nurodytoms Bendrijos nuostatoms, tuo atveju, kai bendrovė rezidentė ir (arba) kontroliuojama bendrovė pateikia bet kurį iš šių reikalavimų:

                           (i)

                           reikalavimą grąžinti pelno mokestį (arba nuostolius, kuriuos bendrovė patyrė negalėdama panaudoti pinigų, sumokėtų dėl pelno mokesčio), kuris buvo neteisėtai surinktas iš bendrovės rezidentės 1, 2 ir 3 klausimuose pirmiau nurodytomis aplinkybėmis;

                           (ii)

                           reikalavimą dėl restitucijos ir (arba) nuostolių, lengvatų ir išlaidų, kurias bendrovė rezidentė (arba kuriuos bendrovei rezidentei perdavė kitos tos pačios grupės tos pačios valstybės narėje bendrovės rezidentes), padengė siekdama panaikinti arba sumažinti mokesčius, kuriais ji buvo apmokestinta pagal 1, 2 ir 3 klausimuose nurodytus teisės aktus, jei šiuos nuostolius, lengvatas ir išlaidas priešingu atveju būtų galima užskaityti arba perkelti;

                           (iii)

                           reikalavimą atlyginti sąnaudas, nuostolius, lengvatas, išlaidas ir įsiskolinimus, atsiradusius laikantis 3 klausime nurodytų nacionalinės teisės aktų?

                           (iv)

                           reikalavimą kompensuoti išlaidas ir įsiskolinimus, kai kontroliuojama bendrovė perdavė atsargas bendrovei rezidentei, kad atitiktų nacionalinės teisės aktų nustatytus reikalavimus, kad galėtų veikti vietoje bendrovės rezidentės, kuri apmokestinama 3 klausime nurodytu mokesčiu, ir kontroliuojama bendrovė patyrė išlaidas ir įsiskolinimus, kurių ji galėjo išvengti, jeigu atsargos būtų panaudotos siekiant kito tikslo.

                     Ar tokie reikalavimai gali būti laikomi:

                           reikalavimu išmokėti neteisėtai surinktas sumas, kuris yra minėtų Bendrijos nuostatų pažeidimo pasekmė, arba su ja susijęs; arba

                           reikalavimu kompensuoti arba atlyginti žalą, kuri turi atitikti sujungtose bylose C-46/93 ir C-48/93 Brasserie du pêcheur ir Factorame nustatytas sąlygas; arba

                           reikalavimu išmokėti sumą, lygią neteisėtai atsakytai suteikti naudai?

               7.

               Tuo atveju, jeigu atsakymas į bet kurią 6 klausimo dalį būtų toks, kad reikalavimas yra susijęs su sumos, lygios neteisėtai atsakytai suteikti naudai, išmokėjimu:

                           a)

                           ar tokie reikalavimai yra Bendrijos teisės nuostatomis suteiktos teisės pasekmė, arba yra su ja susiję, ar

                           b)

                           ar turi būti įvykdytos dalis ar visos sujungtose bylose C-46/93 ir C-48/93 Brasserie du pêcheur ir Factorame nustatytos susigrąžinimo sąlygos; ar

                           c)

                           ar turi būti įvykdytos kokios nors kitos sąlygos?

               8.

               Ar atsakymas skirtųsi, jeigu pagal nacionalinę teisę 6 klausime nurodyti reikalavimai būtų pateikiami kaip reikalavimai dėl restitucijos arba pateikiami, arba turėtų būti pateikti, kaip reikalavimai dėl žalos atlyginimo?

               9.

               Į kokias aplinkybes šiais atvejais, Teisingumo Teismo nuomone, valstybės narės teismas turėtų atsižvelgti nustatydamas, ar įvykdytas pakankamai rimtas pažeidimas sprendimo sujungtose bylose C-46/93 ir C-48/93 Brasserie du pêcheur ir Factorame prasme, ir ypač dėl to, ar, atsižvelgiant į teismų praktiką atitinkamų Bendrijos nuostatų aiškinimo srityje, pažeidimas yra pateisinamas?

               10.

               Iš principo, ar gali būti tiesioginis priežastinis ryšys (sprendimo sujungtose bylose C-46/93 ir C-48/93 Brasserie du pêcheur ir Factorame prasme) tarp bet kokio EB 43, 49 arba 56 straipsnių pažeidimo ir į 6 klausimo i–iv punktuose nurodytų rūšių nuostolių, kurie, kaip tvirtinama, dėl to patiriami? Jeigu taip, į kokias aplinkybes, Teisingumo Teismo nuomone, valstybės narės teismas turėtų atsižvelgti nustatydamas, ar toks tiesioginis priežastinis ryšys egzistuoja?

               11.

               Ar nustatydamas nuostolius arba žalą valstybės narės teismas turi teisę atsižvelgti į tai, ar nukentėję asmenys elgėsi pakankamai apdairiai, kad patirtų kuo mažesnius nuostolius arba jų išvengtų, t. y. pasinaudojo teisinėmis priemonėmis, kuriomis galėjo nustatyti, kad nacionalinės teisės nuostatos negalėjo (dėl susitarimų dėl dvigubo apmokestinimo išvengimo taikymo) nustatyti 1, 2 ir 3 klausimuose nustatytų suvaržymų?

               12.

               Ar atsakymas į 11 klausimą atitinkamu metu turėjo reikšmės šalių įsitikinimams dėl susitarimų dėl dvigubo apmokestinimo išvengimo galiojimo?


title: Byla C-472/13: 2013 m. rugsėjo 2 d. Bayerisches Verwaltungsgericht München (Vokietija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Andre Lawrence Shepherd prieš Vokietijos Federacinę Respubliką

text:
               16.11.2013

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 336/9

         2013 m. rugsėjo 2 d.Bayerisches Verwaltungsgericht München (Vokietija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Andre Lawrence Shepherd prieš Vokietijos Federacinę Respubliką

   (Byla C-472/13)
   2013/C 336/19
   Proceso kalba: vokiečių

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Bayerisches Verwaltungsgericht München

      Šalys pagrindinėje byloje

      Pareiškėjas: Andre Lawrence Shepherd

      Atsakovė: Vokietijos Federacinė Respublika

      Prejudiciniai klausimai

               1)

               Ar Direktyvos 2004/83/EB (1) 9 straipsnio 2 dalies e punktą reikia aiškinti taip, kad apsauga taikoma tik tiems asmenims, kurių karo tarnybos pareigos susijusios su tiesioginiu dalyvavimu kariniuose veiksmuose, t. y. su dalyvavimu karinėse operacijose, naudojant ginklą, arba kurie turi teisę duoti įsakymus vykdyti tokias operacijas (pirma alternatyva), ir ar gali apsauga pagal šią taisyklę būti taikoma ir kitiems ginkluotųjų pajėgų nariams, kurių pareigos susijusios tik su logistine, technine pagalba kariniams daliniams ne konkrečių kovinių operacijų teritorijoje, kai tokia pagalba turi tik netiesioginę įtaką konkretiems karinių operacijų įvykiams (antra alternatyva)?

               2)

               Jei į pirmąjį klausimą būtų atsakyta taip, kaip nurodyta antroje alternatyvoje:
               Ar Direktyvos 2004/83/EB 9 straipsnio 2 dalies e punktą reikia aiškinti taip, kad (tarptautiniame ar šalies vidaus) konflikte į karo tarnybą daugiausia arba sistemingai turi būti šaukiama ar ši turi būti privalomai atliekama siekiant daryti nusikaltimus arba veiksmus, kaip tai suprantama pagal Direktyvos 2004/83/EB 12 straipsnio 2 dalį (pirma alternatyva), ar pakanka to, kad prieglobsčio prašytojas nurodytų, jog veiksmų teritorijoje pasitelktos ginkluotosios pajėgos, kurioms jis priklauso, tam tikrais atvejais buvo įvykdžiusios nusikaltimus, kaip tai suprantama pagal Direktyvos 2004/83/EB 12 straipsnio 2 dalies a punktą, arba dėl to, kad tam tikri ginkluotųjų pajėgų įsakymai buvo nusikalstami, arba dėl to, kad tam tikri asmenys savivaliavo (antra alternatyva)?

               3)

               Jei į antrąjį klausimą būtų atsakyta taip, kaip nurodyta antroje alternatyvoje:
               Ar apsauga pabėgėliui suteikiama tik tada, kai labai tikėtina, jog ateityje bus pažeista tarptautinė humanitarinė teisė, ir kai dėl to nekyla pagrįstų abejonių, ar pakanka pabėgėlio statuso siekiančiam asmeniui nurodyti aplinkybes, iš kurių matytųsi, kad tokie nusikaltimai (neišvengiamai arba tikėtinai) bus daromi konkrečiame konflikte, ir todėl neatmestina galimybė, kad jis galėtų būti įtrauktas juos darant?

               4)

               Ar dėl to, kad kariuomenės specialūs teismai netoleruoja tarptautinės humanitarinės teisės pažeidimų ar už juos baudžia, nesuteikiama pabėgėlių apsauga pagal Direktyvos 2004/83/EB 9 straipsnio 2 dalies e punktą, ir ar ši aplinkybė nėra svarbi?
               Ar būtina, kad už tai galėtų teisti ir Tarptautinis Baudžiamasis Teismas?

               5)

               Ar dėl to, kad ginkluotųjų pajėgų dalyvavimą karinėje operacijoje ar okupacinį statusą sankcionavo tarptautinė bendrija arba jis grindžiamas JT Saugumo Tarybos mandatu, nesuteikiama pabėgėlių apsauga ?

               6)

               Ar suteikiant pabėgėlių apsaugą pagal Direktyvos 2004/83/EB 9 straipsnio 2 dalies e punktą būtina, kad prieglobsčio prašytoją už (karo) tarnybos pareigų vykdymą būtų galima nuteisti pagal Tarptautinio Baudžiamojo Teismo statutus (pirma alternatyva), ar visgi galima suteikti apsaugą pabėgėliui ir be šios sąlygos, t. y. kai prieglobsčio prašytojui nereikia bijoti būti nuteistam, tačiau karo tarnybos atlikimas prieštarauja jo vidiniams įsitikinimams (antra alternatyva)?

               7)

               Jeigu į 6 klausimą būtų atsakyta taip, kaip nurodyta antroje alternatyvoje:
               Ar dėl to, kad prieglobsčio prašytojas nepasinaudojo galimybe atlikti atsisakymo tarnauti kariuomenėje procedūrą, nors tokią galimybę turėjo, nesuteikiama pabėgėlių apsauga pagal minėtas nuostatas ir ar pabėgėlių apsauga taikytina ir tada, kai tai susiję su realiais vidiniais įsitikinimais?

               8)

               Ar negarbingas pašalinimas iš kariuomenės, laisvės atėmimo bausmės paskyrimas ir su tuo susijusi socialinė atstumtis bei nepatogumai nėra laikytini persekiojimu, kaip tai suprantama pagal Direktyvos 2004/83/EB 9 straipsnio 2 dalies b ar c punktus?

      (1)  2004 m. balandžio 29 d. Tarybos direktyva 2004/83/EB dėl trečiųjų šalių piliečių ar asmenų be pilietybės priskyrimo pabėgėliams ar asmenims, kuriems reikalinga tarptautinė apsauga, jų statuso ir suteikiamos apsaugos pobūdžio būtiniausių standartų (OL L 304, p. 12; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 19 sk., 7 t., p. 96).