title: Byla C-53/18: 2018 m. sausio 29 d. Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio (Italija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Antonio Pasquale Mastromartino / Commissione Nazionale per le Società e la Borsa (Consob)

text:
               23.4.2018

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 142/30

         2018 m. sausio 29 d.Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio (Italija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Antonio Pasquale Mastromartino / Commissione Nazionale per le Società e la Borsa (Consob)

   (Byla C-53/18)
   (2018/C 142/40)
   Proceso kalba: italų

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio

      Šalys pagrindinėje byloje

      Ieškovas: Antonio Pasquale Mastromartino

      Atsakovė: Commissione Nazionale per le Società e la Borsa (Consob)

      Prejudiciniai klausimai

               1.

               „Ar ir dėl kokių aspektų priklausomo agento (angl. tied agent) pareigos patenka į 2004 m. balandžio 21 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2004/39/EB atliekamo derinimo sritį?

               2.

               Ar tinkamam 2004 m. balandžio 21 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2004/39/EB (1), ypač jos 8, 23 ir 51 straipsnių, taip pat Sutarčių nuostatų dėl nediskriminavimo, proporcingumo, laisvės teikti paslaugas ir įsisteigimo laisvės taikymui prieštarauja tokia nacionalinės teisės norma, kokia nustatyta 1998 m. vasario 24 d. Įstatyminio dekreto Nr. 58 55 straipsnio 2 dalyje (Teisės nuostatos, kuriomis reglamentuojamas finansinis tarpininkavimas pagal 1996 m. vasario 6 d. Įstatymo Nr. 52 8 ir 21 straipsnius) ir paskesniuose pakeitimuose bei Commissione Nazionale per le Società e la Borsa (CONSOB) (Italijos nacionalinė įmonių ir biržos komisija) 2007 m. spalio 29 d. nutarimo Nr. 16190 (Reglamentas, nustatantis 1998 m. vasario 24 d. Įstatyminio dekreto Nr. 58 dėl tarpininkų įgyvendinimo taisykles) 111 straipsnio 2 dalyje, pagal kurią:

                           a)

                           leidžiama „savo nuožiūra“ uždrausti vykdyti „priklausomo agento“ (konsultanto, turinčio teisę teikti pasiūlymus už įmonės ribų, anksčiau – įgaliotojo konsultanto finansų klausimais) veiklą, susijusią su aplinkybėmis, dėl kurių gera reputacija neprarandama ir kurios nesusijusios su direktyvos įgyvendinimo taisyklių laikymuisi;

                           b)

                           leidžiama „savo nuožiūra“ uždrausti laikotarpiui iki vienerių metų nušalinti nuo „priklausomo agento“ (konsultanto, turinčio teisę teikti pasiūlymus už įmonės ribų, anksčiau – įgaliotojo konsultanto finansų klausimais) veiklos byloje, kuria siekiama išvengti „strepitus“ dėl apkaltinimo baudžiamojoje byloje, kuri trunka kur kas ilgiau nei vienerius metus“.

      (1)  2004 m. balandžio 21 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2004/39/EB dėl finansinių priemonių rinkų, iš dalies keičianti Tarybos direktyvas 85/611/EEB, 93/6/EEB ir Europos Parlamento ir Tarybos direktyvą 2000/12/EB bei panaikinanti Tarybos direktyvą 93/22/EEB (OL L 145, 2004, p. 1; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 6 sk., 7 t., p. 263).


title: Byla C-387/16: 2018 m. vasario 28 d. Teisingumo Teismo (ketvirtoji kolegija) sprendimas byloje (Lietuvos vyriausiojo administracinio teismo (Lietuva) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Valstybinė mokesčių inspekcija prie Lietuvos Respublikos finansų ministerijos / Nidera BV (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą — Apmokestinimas — Pridėtinės vertės mokestis (PVM) — Direktyva 2006/112/EB — Pirkimo mokesčio atskaita — 183 straipsnis — PVM skirtumo grąžinimas — Pavėluotas grąžinimas — Pagal nacionalinę teisę mokėtinų palūkanų suma — Šios sumos sumažinimas dėl priežasčių, nepriklausančių nuo apmokestinamojo asmens — Leistinumas — Mokesčių neutralumas — Teisinis saugumas)

text:
               23.4.2018

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 142/6

         2018 m. vasario 28 d. Teisingumo Teismo (ketvirtoji kolegija) sprendimas byloje (Lietuvos vyriausiojo administracinio teismo (Lietuva) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Valstybinė mokesčių inspekcija prie Lietuvos Respublikos finansų ministerijos / Nidera BV

   (Byla C-387/16) (1)

   ((Prašymas priimti prejudicinį sprendimą - Apmokestinimas - Pridėtinės vertės mokestis (PVM) - Direktyva 2006/112/EB - Pirkimo mokesčio atskaita - 183 straipsnis - PVM skirtumo grąžinimas - Pavėluotas grąžinimas - Pagal nacionalinę teisę mokėtinų palūkanų suma - Šios sumos sumažinimas dėl priežasčių, nepriklausančių nuo apmokestinamojo asmens - Leistinumas - Mokesčių neutralumas - Teisinis saugumas))
   (2018/C 142/07)
   Proceso kalba: lietuvių

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Lietuvos vyriausiasis administracinis teismas

      Šalys pagrindinėje byloje

      Apeliantė: Valstybinė mokesčių inspekcija prie Lietuvos Respublikos finansų ministerijos

      Kita apeliacinio proceso šalis: Nidera BV

      dalyvaujant: Vilniaus apskrities valstybinei mokesčių inspekcijai

      Rezoliucinė dalis

   Pagal 2006 m. lapkričio 28 d. Tarybos direktyvos 2006/112/EB dėl pridėtinės vertės mokesčio bendros sistemos 183 straipsnį, aiškinamą atsižvelgiant į mokesčių neutralumo principą, draudžiama mažinti paprastai pagal nacionalinę teisę mokamų palūkanų sumą už laiku negrąžintą pridėtinės vertės mokesčio skirtumą atsižvelgus į kitas nei paties apmokestinamojo asmens veiksmais nulemtas aplinkybes: palūkanų sumos santykį su pridėtinės vertės mokesčio skirtumo suma, skirtumo negrąžinimo laikotarpį ir jį nulėmusias priežastis, taip pat apmokestinamojo asmens realiai patirtus praradimus.

      (1)  OL C 343, 2016 9 19.


title: Byla T-665/16: 2018 m. kovo 8 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Cinkciarz.pl / EUIPO (€$) (Europos Sąjungos prekių ženklas — Vaizdinio Europos Sąjungos prekių ženklo „€$“ paraiška — Absoliutūs atmetimo pagrindai — Skiriamojo požymio nebuvimas — Reglamento (EB) Nr. 207/2009 7 straipsnio 1 dalies b punktas (dabar – Reglamento (ES) 2017/1001 7 straipsnio 1 dalies b punktas) — Apibūdinamasis pobūdis — Reglamento Nr. 207/2009 7 straipsnio 1 dalies c punktas (dabar – Reglamento 2017/1001 7 straipsnio 1 dalies c punktas) — Pareiga motyvuoti — Reglamento Nr. 207/2009 75 straipsnis (dabar – Reglamento 2017/1001 94 straipsnis))

text:
               23.4.2018

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 142/46

         2018 m. kovo 8 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Cinkciarz.pl / EUIPO (€$)

   (Byla T-665/16) (1)

   ((Europos Sąjungos prekių ženklas - Vaizdinio Europos Sąjungos prekių ženklo „€$“ paraiška - Absoliutūs atmetimo pagrindai - Skiriamojo požymio nebuvimas - Reglamento (EB) Nr. 207/2009 7 straipsnio 1 dalies b punktas (dabar – Reglamento (ES) 2017/1001 7 straipsnio 1 dalies b punktas) - Apibūdinamasis pobūdis - Reglamento Nr. 207/2009 7 straipsnio 1 dalies c punktas (dabar – Reglamento 2017/1001 7 straipsnio 1 dalies c punktas) - Pareiga motyvuoti - Reglamento Nr. 207/2009 75 straipsnis (dabar – Reglamento 2017/1001 94 straipsnis)))
   (2018/C 142/60)
   Proceso kalba: lenkų

      Šalys

      Ieškovė: Cinkciarz.pl sp. z o.o. (Zeliona Gura, Lenkija), atstovaujama advokatų E. Skrzydło Tefelska ir K. Gajek,

      Atsakovė: Europos Sąjungos intelektinės nuosavybės tarnyba, atstovaujama D. Walicka

      Dalykas

   Ieškinys dėl 2016 m. liepos 14 d. EUIPO penktosios apeliacinės tarybos sprendimo (byla R 2086/2015-5), susijusio su prašymu įregistruoti žymenį „€$“ kaip Europos Sąjungos prekių ženklą.

      Rezoliucinė dalis

               1.

               Panaikinti 2016 m. liepos 14 d. Europos Sąjungos intelektinės nuosavybės tarnybos (EUIPO) penktosios apeliacinės tarybos sprendimą (byla R 2086/2015-5).

               2.

               Priteisti iš EUIPO bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 402, 2016 10 31.


title: Sujungtos bylos C-412/16 P ir C-413/16 P: 2018 m. kovo 1 d. Teisingumo Teismo (dešimtoji kolegija) sprendimas byloje Ice Mountain Ibiza, SL / Europos Sąjungos intelektinės nuosavybės tarnyba (EUIPO) (Apeliacinis skundas — Europos Sąjungos prekių ženklas — Vaizdinių prekių ženklų „ocean beach club ibiza“ ir „ocean ibiza“ registracijos paraiška — Ankstesni nacionaliniai vaizdiniai prekių ženklai „OC ocean club“ ir „OC ocean club Ibiza“ — Reglamentas (EB) Nr. 207/2009 — 8 straipsnio 1 dalies b punktas — Santykiniai atmetimo pagrindai — Galimybė supainioti)

text:
               23.4.2018

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 142/6

         2018 m. kovo 1 d. Teisingumo Teismo (dešimtoji kolegija) sprendimas byloje Ice Mountain Ibiza, SL / Europos Sąjungos intelektinės nuosavybės tarnyba (EUIPO)

   (Sujungtos bylos C-412/16 P ir C-413/16 P) (1)

   ((Apeliacinis skundas - Europos Sąjungos prekių ženklas - Vaizdinių prekių ženklų „ocean beach club ibiza“ ir „ocean ibiza“ registracijos paraiška - Ankstesni nacionaliniai vaizdiniai prekių ženklai „OC ocean club“ ir „OC ocean club Ibiza“ - Reglamentas (EB) Nr. 207/2009 - 8 straipsnio 1 dalies b punktas - Santykiniai atmetimo pagrindai - Galimybė supainioti))
   (2018/C 142/08)
   Proceso kalba: ispanų

      Šalys

      Apeliantė: Ice Mountain Ibiza, S.L., atstovaujama abogados J. L. Gracia Albero ir F. Miazzetto

      Kita proceso šalis: Europos Sąjungos intelektinės nuosavybės tarnyba (EUIPO), atstovaujama S. Palmero Cabezas ir D. Botis

      Rezoliucinė dalis

               1.

               Atmesti apeliacinius skundus.

               2.

               Priteisti iš Ice Mountain Ibiza SL bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 46, 2017 2 13.


title: Byla C-119/17: 2018 m. vasario 22 d. Teisingumo Teismo (septintoji kolegija) nutartis byloje (Tribunalul Sibiu (Rumunija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Liviu Petru Lupean, Oana Andreea Lupean / SC OTP BAAK Nyrt., atstovaujamas OTP BANK SA, atstovaujamo Sucursala SIBIU, SC OTP BAAK Nyrt., atstovaujamas OTP BANK SA (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą — Teisingumo Teismo procedūros reglamento 99 straipsnis — Vartotojų apsauga — Direktyva 93/13/EEB — Nesąžiningos sąlygos sutartyse su vartotojais — 3 straipsnio 1 dalis, 4 straipsnio 1 ir 2 dalys, 5 straipsnis — Sutarties sąlygų nesąžiningumo vertinimas — Užsienio valiuta sudaryta paskolos sutartis — Valiutos kurso kitimo rizika, visiškai tenkanti vartotojui — Ryškus neatitikimas tarp iš sutarties kylančių šalių teisių ir pareigų — Paskolos sutarties pagrindinis dalykas)

text:
               23.4.2018

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 142/16

         2018 m. vasario 22 d. Teisingumo Teismo (septintoji kolegija) nutartis byloje (Tribunalul Sibiu (Rumunija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Liviu Petru Lupean, Oana Andreea Lupean / SC OTP BAAK Nyrt., atstovaujamas OTP BANK SA, atstovaujamo Sucursala SIBIU, SC OTP BAAK Nyrt., atstovaujamas OTP BANK SA

   (Byla C-119/17) (1)

   ((Prašymas priimti prejudicinį sprendimą - Teisingumo Teismo procedūros reglamento 99 straipsnis - Vartotojų apsauga - Direktyva 93/13/EEB - Nesąžiningos sąlygos sutartyse su vartotojais - 3 straipsnio 1 dalis, 4 straipsnio 1 ir 2 dalys, 5 straipsnis - Sutarties sąlygų nesąžiningumo vertinimas - Užsienio valiuta sudaryta paskolos sutartis - Valiutos kurso kitimo rizika, visiškai tenkanti vartotojui - Ryškus neatitikimas tarp iš sutarties kylančių šalių teisių ir pareigų - Paskolos sutarties pagrindinis dalykas))
   (2018/C 142/21)
   Proceso kalba: rumunų

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Tribunalul Sibiu

      Šalys

      Ieškovai: Liviu Petru Lupean, Oana Andreea Lupean

      Atsakovai: SC OTP BAAK Nyrt., atstovaujamas OTP BANK SA, atstovaujamo Sucursala SIBIU, SC OTP BAAK Nyrt, atstovaujamas OTP BANK SA

      Rezoliucinė dalis

               1.

               1993 m. balandžio 5 d. Tarybos direktyvos 93/13/EEB dėl nesąžiningų sąlygų sutartyse su vartotojais 4 straipsnio 1 dalį reikia aiškinti taip, kad sąvoka „pagrindinis sutarties dalykas“, kaip ji suprantama pagal šią nuostatą, apima sąlygą, įtrauktą į paskolos sutartį, tiekėjo su vartotoju sudarytą užsienio valiuta, dėl kurios nebuvo atskirai derėtasi, kaip nagrinėjama pagrindinėje byloje, pagal kurią paskola turi būti grąžinta ta pačia valiuta, nes šioje sąlygoje nustatyta esminė paslauga, apibudinanti šią sutartį.

               2.

               Direktyvos 93/13 3–5 straipsnius reikia aiškinti taip, kad paskolos sutarties sąlygą, kaip nagrinėjama pagrindinėje byloje, pagal kurią visa valiutos kurso kitimo rizika tenka skolininkui ir kuri nėra skaidriai suformuluota, nes pats skolininkas, remdamasis tiksliais ir suprantamais kriterijais, negali įvertinti šios sutarties sudarymo ekonominių pasekmių, nacionalinis teismas, ją nagrinėdamas, gali laikyti nesąžininga, jei nustatyta, kad nepaisant sąžiningumo reikalavimo ji sukuria ryškų neatitikimą tarp iš sutarties kylančių šalių teisių ir pareigų vartotojo nenaudai. Šiuo klausimu prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas, atsižvelgęs į visas pagrindinės bylos aplinkybes ir, be kita ko, tiekėjo patirtį ir žinias, susijusias su galimais valiutos kurso pokyčiais ir rizika, būdinga paskolai užsienio valiuta, pirmiausia turi įvertinti galimą sąžiningumo reikalavimo nesilaikymą, o po to, galimą ryškų neatitikimą, kaip jis suprantamas pagal Direktyvos 93/13 3 straipsnio 1 dalį.

      (1)  OL C 178, 2017 6 6.


title: Byla C-418/16 P: 2018 m. vasario 28 d. Teisingumo Teismo (pirmoji kolegija) sprendimas byloje mobile.de GmbH, buvusi mobile.international GmbH / Europos Sąjungos intelektinės nuosavybės tarnyba (EUIPO), Rezon OOD (Apeliacinis skundas — Europos Sąjungos prekių ženklas — Reglamentas (EB) Nr. 207/2009 — 15 straipsnio 1 dalis — 57 straipsnio 2 ir 3 dalys — 64 straipsnis — 76 straipsnio 2 dalis — Reglamentas (EB) Nr. 2868/95 — 22 taisyklės 2 dalis — 40 taisyklės 6 dalis — Registracijos pripažinimo negaliojančia procedūra — Ankstesniu nacionaliniu prekių ženklu grindžiami prašymai dėl registracijos pripažinimo negaliojančia — Ankstesnio prekių ženklo naudojimas iš tikrųjų — Įrodymai — Prašymų atmetimas — Europos Sąjungos intelektinės nuosavybės tarnybos (EUIPO) apeliacinės tarybos galimybė atsižvelgti į naujus įrodymus — EUIPO anuliavimo skyriaus sprendimų panaikinimas — Bylos grąžinimas — Pasekmės)

text:
               23.4.2018

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 142/7

         2018 m. vasario 28 d. Teisingumo Teismo (pirmoji kolegija) sprendimas byloje mobile.de GmbH, buvusi mobile.international GmbH / Europos Sąjungos intelektinės nuosavybės tarnyba (EUIPO), Rezon OOD

   (Byla C-418/16 P) (1)

   ((Apeliacinis skundas - Europos Sąjungos prekių ženklas - Reglamentas (EB) Nr. 207/2009 - 15 straipsnio 1 dalis - 57 straipsnio 2 ir 3 dalys - 64 straipsnis - 76 straipsnio 2 dalis - Reglamentas (EB) Nr. 2868/95 - 22 taisyklės 2 dalis - 40 taisyklės 6 dalis - Registracijos pripažinimo negaliojančia procedūra - Ankstesniu nacionaliniu prekių ženklu grindžiami prašymai dėl registracijos pripažinimo negaliojančia - Ankstesnio prekių ženklo naudojimas iš tikrųjų - Įrodymai - Prašymų atmetimas - Europos Sąjungos intelektinės nuosavybės tarnybos (EUIPO) apeliacinės tarybos galimybė atsižvelgti į naujus įrodymus - EUIPO anuliavimo skyriaus sprendimų panaikinimas - Bylos grąžinimas - Pasekmės))
   (2018/C 142/09)
   Proceso kalba: vokiečių

      Šalys

      Apeliantė: mobile.de GmbH, buvusi mobile.international GmbH, atstovaujama rechtsanwalt T. Lührig

      Kitos proceso šalys: Europos Sąjungos intelektinės nuosavybės tarnyba (EUIPO), atstovaujama M. Fischer, Rezon OOD, atstovaujama advokat P. Kanchev

      Rezoliucinė dalis

               1.

               Atmesti apeliacinį skundą.

               2.

               mobile.de GmbH padengia Europos Sąjungos intelektinės nuosavybės tarnybos (EUIPO) ir Rezon ODD bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 419, 2016 11 14.


title: Byla T-106/18: 2018 m. vasario 20 d. pareikštas ieškinys byloje Laverana / EUIPO – Agroecopark (VERA GREEN)

text:
               23.4.2018

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 142/58

         2018 m. vasario 20 d. pareikštas ieškinys byloje Laverana / EUIPO – Agroecopark (VERA GREEN)

   (Byla T-106/18)
   (2018/C 142/75)
   Kalba, kuria surašytas ieškinys: anglų

      Šalys

      Ieškovė: Laverana GmbH & Co.KG (Venigzenas, Vokietija), atstovaujama advokatų J. Wachinger, M. Zöbisch ir R. Drozdz

      Atsakovė: Europos Sąjungos intelektinės nuosavybės tarnyba (EUIPO)

      Kita procedūros Apeliacinėje taryboje šalis: Agroecopark (Machadahonda, Ispanija)

      Su procedūra EUIPO susijusi informacija

      Pareiškėja: kita procedūros Apeliacinėje taryboje šalis.

      Prekių ženklas, dėl kurio kilo ginčas: žodinis Sąjungos prekių ženklas VERA GREEN – Registracijos paraiška Nr. 15 068 646.

      Procedūra EUIPO: protesto procedūra.

      Ginčijamas sprendimas: 2018 m. gruodžio 18 d. EUIPO penktosios apeliacinės tarybos sprendimas byloje R 982/2017-5.

      Reikalavimai

   Ieškovė Bendrojo Teismo prašo:

               —

               panaikinti ginčijamą sprendimą,

               —

               priteisti iš EUIPO bylinėjimosi išlaidas.

      Pagrindas, kuriuo remiamasi

               —

               Reglamento Nr. 2017/1001 8 straipsnio 1 dalies b punkto pažeidimas.


title: Byla C-126/17: 2018 m. vasario 22 d. Teisingumo Teismo (septintoji kolegija) nutartis byloje (Fővárosi Törvényszék (Vengrija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) ERSTE Bank Hungary Zrt / Orsolya Czakó (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą — Teisingumo Teismo procedūros reglamento 99 straipsnis — Vartotojų apsauga — Direktyva 93/13/EEB — Nesąžiningos sąlygos sutartyse su vartotojais — 4 straipsnio 2 dalis, 5 straipsnis ir 6 straipsnio 1 dalis — Sąlygos, kuriose apibrėžiamas pagrindinis sutarties dalykas — Užsienio valiuta išreikšta kredito sutartis — Sąvokos „pateikiamos aiškia, suprantama kalba“ apimtis — Dalinis ar visiškas sutarties negaliojimas)

text:
               23.4.2018

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 142/17

         2018 m. vasario 22 d. Teisingumo Teismo (septintoji kolegija) nutartis byloje (Fővárosi Törvényszék (Vengrija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) ERSTE Bank Hungary Zrt / Orsolya Czakó

   (Byla C-126/17) (1)

   ((Prašymas priimti prejudicinį sprendimą - Teisingumo Teismo procedūros reglamento 99 straipsnis - Vartotojų apsauga - Direktyva 93/13/EEB - Nesąžiningos sąlygos sutartyse su vartotojais - 4 straipsnio 2 dalis, 5 straipsnis ir 6 straipsnio 1 dalis - Sąlygos, kuriose apibrėžiamas pagrindinis sutarties dalykas - Užsienio valiuta išreikšta kredito sutartis - Sąvokos „pateikiamos aiškia, suprantama kalba“ apimtis - Dalinis ar visiškas sutarties negaliojimas))
   (2018/C 142/22)
   Proceso kalba: vengrų

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Fővárosi Törvényszék

      Šalys

      Ieškovė: ERSTE Bank Hungary Zrt

      Atsakovė: Orsolya Czakó

      Rezoliucinė dalis

               1.

               1993 m. balandžio 5 d. Tarybos direktyvos 93/13/EEB dėl nesąžiningų sąlygų sutartyse su vartotojais 4 straipsnio 2 dalis ir 5 straipsnis turi būti aiškinami taip, kad valstybėje narėje tarp vartotojo ir banko įstaigos sudarytos sutarties sąlygos atitinka reikalavimą, pagal kurį sutarties sąlygos pateikiamos aiškia, suprantama kalba, kaip tai suprantama pagal šias nuostatas, kai pinigų suma, kuri suteikiama vartotojui, išreikšta užsienio valiuta, kaip sąskaitos valiuta, apibrėžta palyginti su mokėjimo valiuta, yra aiškiai nurodyta. Kadangi šios sumos nustatymas priklauso nuo valiutos kurso, galiojusio lėšų išleidimo dieną, šis reikalavimas nustato, kad realiai paskolintos sumos apskaičiavimo metodai ir taikomas keitimo kursas būtų skaidrūs, t. y. kad vidutinis vartotojas, įprastai informuotas, pakankamai dėmesingas ir rūpestingas, galėtų, remdamasis tiksliais ir suprantamais kriterijais, įvertinti su juo susijusias ekonomines pasekmes, kylančias iš šios sutarties, įskaitant bendrą savo paskolos sumą.

               2.

               Direktyvos 93/13 6 straipsnio 1 dalis turi būti aiškinama taip, kad tuo atveju, jei nacionalinis teismas pripažintų paskolos sutarties, sudarytos tarp vartotojo ir banko įstaigos, kaip nagrinėjama pagrindinėje byloje, nuostatas nesąžiningomis, ši nuostata nedraudžia, kad šis teismas visą šią sutartį pripažintų negaliojančia, jei ji negali išlikti panaikinus šias sąlygas.

      (1)  OL C 221, 2017 7 10.


title: Byla C-518/16: 2018 m. vasario 28 d. Teisingumo Teismo (pirmoji kolegija) sprendimas byloje (Sofiyski gradski sad (Bulgarija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) „ZPT“ AD / Narodno sabranie na Republika Bulgaria, Varhoven administrativen sad, Natsionalna agentsia za prihodite (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą — Valstybės pagalba — Reglamentas (EB) Nr. 1998/2006 — SESV 35 straipsnis — „De minimis“ pagalba mokesčio lengvatos forma — Nacionalinės teisės aktai, pagal kuriuos ši mokesčio lengvata nesuteikiama investicijoms į eksportui skirtų prekių gamybą)

text:
               23.4.2018

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 142/7

         2018 m. vasario 28 d. Teisingumo Teismo (pirmoji kolegija) sprendimas byloje (Sofiyski gradski sad (Bulgarija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) „ZPT“ AD / Narodno sabranie na Republika Bulgaria, Varhoven administrativen sad, Natsionalna agentsia za prihodite

   (Byla C-518/16) (1)

   ((Prašymas priimti prejudicinį sprendimą - Valstybės pagalba - Reglamentas (EB) Nr. 1998/2006 - SESV 35 straipsnis - „De minimis“ pagalba mokesčio lengvatos forma - Nacionalinės teisės aktai, pagal kuriuos ši mokesčio lengvata nesuteikiama investicijoms į eksportui skirtų prekių gamybą))
   (2018/C 142/10)
   Proceso kalba: bulgarų

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Sofiyski gradski sad

      Šalys pagrindinėje byloje

      Ieškovė: „ZPT“ AD

      Atsakovai: Narodno sabranie na Republika Bulgaria, Varhoven administrativen sad, Natsionalna agentsia za prihodite

      Rezoliucinė dalis

               1.

               Išnagrinėjus trečiojo klausimo trečią dalį nebuvo nustatyta nieko, kas galėtų paveikti 2006 m. gruodžio 15 d. Komisijos reglamento (EB) Nr. 1998/2006 dėl [SESV 107 ir 108] straipsnių taikymo de minimis pagalbai 1 straipsnio 1 dalies d punkto galiojimą.

               2.

               Reglamento Nr. 1998/2006 1 straipsnio 1 dalies d punktas turi būti aiškinamas taip, kad pagal jį nedraudžiamos nacionalinės teisės nuostatos, kaip antai nagrinėjamos pagrindinėje byloje, pagal kurias neleidžiama taikyti mokesčio lengvatos, kuri yra de minimis pagalba, investicijoms į turtą, kuris skirtas su eksportu susijusiai veiklai.

      (1)  OL C 462, 2016 12 12.


title: Byla T-855/16: 2018 m. kovo 7 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Fertisac / ECHA (REACH — Medžiagos registracijos mokestis — MVĮ taikomas mokesčio sumažinimas — ECHA atliekamas įmonės dydžio deklaracijos patikrinimas — Sprendimas, kuriuo nustatomas administravimo mokestis — Rekomendacija 2003/361/EB — Viršutinių finansinių ribų viršijimas — Sąvoka „susijusi įmonė“)

text:
               23.4.2018

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 142/48

         2018 m. kovo 7 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Fertisac / ECHA

   (Byla T-855/16) (1)

   ((REACH - Medžiagos registracijos mokestis - MVĮ taikomas mokesčio sumažinimas - ECHA atliekamas įmonės dydžio deklaracijos patikrinimas - Sprendimas, kuriuo nustatomas administravimo mokestis - Rekomendacija 2003/361/EB - Viršutinių finansinių ribų viršijimas - Sąvoka „susijusi įmonė“))
   (2018/C 142/63)
   Proceso kalba: ispanų

      Šalys

      Ieškovė: Fertisac, SL (Atarfe, Ispanija), atstovaujama advokato J. Gomez Rodriguez

      Atsakovė: Europos cheminių medžiagų agentūra (ECHA), atstovaujama E. Maurage, J.-P. Trnka ir M. Heikkilä, padedamų advokatų C. Garcia Molyneux ir L. Tosoni,

      Dalykas

   SESV 263 straipsniu grindžiamas prašymas panaikinti 2016 m. lapkričio 15 d. ECHA sprendimą SME(2016) 5150, kuriame konstatuota, kad ieškovė neatitinka sąlygų tam, kad jai galėtų būti taikomas vidutinėms įmonėms numatytas mokesčio sumažinimas, ir nurodyta sumokėti administravimo mokestį, taip pat ECHA išrašytas sąskaitas Nr. 10060160 ir 10060161, pridėtas prie Sprendimo SME(2016) 5150.

      Rezoliucinė dalis

               1.

               Atmesti ieškinį.

               2.

               Priteisti iš Fertisac, SL bylinėjimosi išlaidas, įskaitant susijusias su laikinųjų apsaugos priemonių taikymo procedūra.

      (1)  OL C 30, 2017 1 30.


title: Sujungtos bylos C-523/16 ir C-536/16: 2018 m. vasario 28 d. Teisingumo Teismo (aštuntoji kolegija) sprendimas byloje (Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio (Italija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) MA.T.I. SUD SpA / Centostazioni SpA (C-523/16), Duemme SGR SpA / Associazione Cassa Nazionale di Previdenza e Assistenza in favore dei Ragionieri e Periti Commerciali (CNPR) (C-536/16) (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą — Viešieji pirkimai — Direktyva 2004/18/EB — 51 straipsnis — Pasiūlymų ištaisymas — Direktyva 2004/17/EB — Pasiūlymų paaiškinimas — Nacionalinės teisės aktas, kuriame dalyvių galimybė ištaisyti teiktinus dokumentus siejama su baudos mokėjimu — Viešojo pirkimo sutarčių sudarymo principai — Vienodo požiūrio principas — Proporcingumo principas)

text:
               23.4.2018

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 142/8

         2018 m. vasario 28 d. Teisingumo Teismo (aštuntoji kolegija) sprendimas byloje (Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio (Italija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) MA.T.I. SUD SpA / Centostazioni SpA (C-523/16), Duemme SGR SpA / Associazione Cassa Nazionale di Previdenza e Assistenza in favore dei Ragionieri e Periti Commerciali (CNPR) (C-536/16)

   (Sujungtos bylos C-523/16 ir C-536/16) (1)

   ((Prašymas priimti prejudicinį sprendimą - Viešieji pirkimai - Direktyva 2004/18/EB - 51 straipsnis - Pasiūlymų ištaisymas - Direktyva 2004/17/EB - Pasiūlymų paaiškinimas - Nacionalinės teisės aktas, kuriame dalyvių galimybė ištaisyti teiktinus dokumentus siejama su baudos mokėjimu - Viešojo pirkimo sutarčių sudarymo principai - Vienodo požiūrio principas - Proporcingumo principas))
   (2018/C 142/11)
   Proceso kalba: italų

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio

      Šalys pagrindinėje byloje

      Ieškovės: MA.T.I. SUD SpA (C-523/16), Duemme SGR SpA (C-536/16)

      dalyvaujant: China Taiping Insurance Co. Ltd (C-523/16)

      Atsakovės: Centostazioni SpA (C-523/16), Associazione Cassa Nazionale di Previdenza e Assistenza in favore dei Ragionieri e Periti Commerciali (CNPR) (C-536/16)

      Rezoliucinė dalis

   Sąjungos teisė, būtent 2004 m. kovo 31 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2004/18/EB dėl viešojo darbų, prekių ir paslaugų pirkimo sutarčių sudarymo tvarkos derinimo 51 straipsnis, viešojo pirkimo sutarčių sudarymo principai, tarp jų 2004 m. kovo 31 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2004/17/EB dėl subjektų, vykdančių veiklą vandens, energetikos, transporto ir pašto paslaugų sektoriuose, vykdomų pirkimų tvarkos derinimo 10 straipsnyje ir Direktyvos 2004/18 2 straipsnyje nurodyti vienodo požiūrio ir skaidrumo principai, taip pat proporcingumo principas, turi būti aiškinami taip, kad pagal juos iš esmės nedraudžiamos nacionalinės teisės normos, numatančios pateiktinų dokumentų trūkumų šalinimo mechanizmą, kurį taikydama perkančioji organizacija per viešojo pirkimo sutarties sudarymo procedūrą gali pasiūlyti bet kuriam dalyviui, kurio pasiūlyme yra esminių trūkumų, kaip jie suprantami pagal tas normas, jį ištaisyti ir sumokėti už tai baudą, jeigu tos baudos dydis atitinka proporcingumo principą, o tai turi nustatyti prašymus priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas.
   Vis dėlto šios nuostatos ir principai turi būti aiškinami taip, kad pagal juos draudžiamos nacionalinės teisės normos, numatančios pateiktinų dokumentų trūkumų šalinimo mechanizmą, kurį taikydama perkančioji organizacija gali reikalauti dalyvio sumokėti baudą už tai, kad jis galėtų pateikti trūkstamą dokumentą, dėl kurio nepateikimo, kaip aiškiai numatyta pirkimo dokumentuose, jis turėtų būti šalinamas iš konkurso, arba, kad galėtų ištaisyti savo pasiūlymo trūkumus, kuriuos ištaisius ar padarius pakeitimus, tas pasiūlymas prilygtų naujo pasiūlymo pateikimui.

      (1)  OL C 22, 2017 1 23.


title: Byla C-60/18: 2018 m. sausio 31 d. Tallinna Ringkonnakohus (Estija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje AS Tallinna Vesi / Keskkonnaamet

text:
               23.4.2018

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 142/32

         2018 m. sausio 31 d.Tallinna Ringkonnakohus (Estija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje AS Tallinna Vesi / Keskkonnaamet

   (Byla C-60/18)
   (2018/C 142/42)
   Proceso kalba: estų

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Tallinna Ringkonnakohus

      Šalys pagrindinėje byloje

      Pareiškėja: AS Tallinna Vesi

      Atsakovė: Keskkonnaamet

      dalyvaujant: Keskkonnaministeerium

      Prejudiciniai klausimai

               1.

               Ar 2008 m. lapkričio 19 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2008/98/EB dėl atliekų ir panaikinančios kai kurias direktyvas (1) 6 straipsnio 4 dalį reikia aiškinti taip, kad su šia nuostata yra suderinamas nacionalinės teisės aktas, kuriame numatyta, kad jeigu Sąjungos lygmeniu nėra nustatytų tam tikros rūšies atliekų nebelaikymo atliekomis kriterijų, atliekų statuso pabaiga priklauso nuo to, ar visuotinai taikomame nacionalinės teisės akte yra patvirtinti konkrečiai atliekų rūšiai nustatyti kriterijai?

               2.

               Ar tuo atveju, jeigu Sąjungos lygmeniu nėra nustatytų tam tikros rūšies atliekų nebelaikymo atliekomis kriterijų, pagal 2008 m. lapkričio 19 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2008/98/EB dėl atliekų ir panaikinančios kai kurias direktyvas 6 straipsnio 4 dalies pirmą sakinį atliekų turėtojas turi teisę kreiptis į valstybės narės kompetentingą instituciją ar teismą su prašymu vadovaujantis taikytina Europos Teisingumo Teismo jurisprudencija pripažinti, kad tam tikros atliekos gali būti nebelaikomos atliekomis, neatsižvelgiant į tai, ar visuotinai taikomame nacionalinės teisės akte yra patvirtinti konkrečiai atliekų rūšiai nustatyti kriterijai?

      (1)  OL L 312, 2008, p. 3.


title: Byla T-117/18: 2018 m. vasario 20 d. pareikštas ieškinys byloje Agencja Wydawnicza Technopol / EUIPO (200 PANORAMICZNYCH)

text:
               23.4.2018

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 142/58

         2018 m. vasario 20 d. pareikštas ieškinys byloje Agencja Wydawnicza Technopol / EUIPO (200 PANORAMICZNYCH)

   (Byla T-117/18)
   (2018/C 142/76)
   Proceso kalba: lenkų

      Šalys

      Ieškovė: Agencja Wydawnicza Technopol sp. z o. o. (Čenstakava, Lenkija), atstovaujama advokato C. Rogula

      Atsakovė: Europos Sąjungos intelektinės nuosavybės tarnyba (EUIPO)

      Su procedūra EUIPO susijusi informacija

      Prekių ženklas, dėl kurio kilo ginčas: žodinis Europos Sąjungos prekių ženklas „200 PANORAMICZNYCH“ – Registracijos paraiška Nr. 15 299 688

      Ginčijamas sprendimas: 2017 m. gruodžio 15 d. EUIPO penktosios apeliacinės tarybos sprendimas byloje R 2194/2016-5

      Reikalavimai

   Ieškovė Bendrojo Teismo prašo:

               —

               pakeisti EUIPO penktosios apeliacinės tarybos sprendimą taip, kad būtų patenkintas ieškovės skundas ir įregistruotas prekių ženklas „200 PANORAMICZNYCH“, nes: žodinis žymuo „200 PANORAMICZNYCH“ neatitinka Reglamento 2017/1001 7 straipsnio 1 dalies reikalavimų, ypač jos b ir c punktų, todėl nėra jokio pagrindo atsisakyti įregistruoti prekių ženklą;

         ir (arba)

               —

               pagal Reglamento 2017/1001 7 straipsnio 3 dalį žodinis žymuo „200 PANORAMICZNYCH“ įgijo skiriamąjį požymį dėl naudojimo (nepagrindinis skiriamasis požymis), todėl nėra jokio pagrindo atsisakyti įregistruoti prekių ženklą, konkrečiai, neįvykdytas nė vienas iš 7 straipsnio 1 dalies b, c ir d punktuose numatytų reikalavimų;

         subsidiariai

               —

               panaikinti penktosios apeliacinės tarybos sprendimą ir įpareigoti Europos Sąjungos intelektinės nuosavybės tarnybą (EUIPO) dar kartą išnagrinėti paraišką dėl žodinio žymens „200 PANORAMICZNYCH“ įregistravimo kaip ES prekių ženklo, paraiška Nr. 015299688, visų pirma, kad būtų išvengta šiuo metu pasitaikančių trūkumų, ir konkrečiai nustatyti, kad žodinis žymuo „200 PANORAMICZNYCH“ neatitinka Reglamento 2017/1001 7 straipsnio 1 dalies reikalavimų, ypač jos b ir c punktų, todėl nėra jokio absoliutaus pagrindo atsisakyti įregistruoti;

         ir (arba)

               —

               pagal Reglamento 2017/1001 7 straipsnio 3 dalį žodinis žymuo „200 PANORAMICZNYCH“ įgijo skiriamąjį požymį dėl naudojimo (nepagrindinis skiriamasis požymis), todėl nėra jokio pagrindo atsisakyti įregistruoti prekių ženklą, konkrečiai, neįvykdytas nė vienas iš 7 straipsnio 1 dalies b, c ir d punktuose numatytų reikalavimų;

               —

               priteisti iš EUIPO bylinėjimosi išlaidas.

      Pagrindas, kuriuo remiamasi

               —

               Reglamento Nr. 2017/1001 7 straipsnio 1 dalies b, c ir d punktų pažeidimas.


title: Byla C-74/18: 2018 m. vasario 5 d. Korkein hallinto-oikeus (Suomija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje A Ltd

text:
               23.4.2018

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 142/32

         2018 m. vasario 5 d.Korkein hallinto-oikeus (Suomija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje A Ltd

   (Byla C-74/18)
   (2018/C 142/43)
   Proceso kalba: suomių

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Korkein hallinto-oikeus

      Šalys pagrindinėje byloje

      Pareiškėja: A Ltd

      Suinteresuotasis asmuo: Veronsaajien oikeudenvalvontayksikkö

      Prejudiciniai klausimai

               1.

               Ar, aiškinant Direktyvos 2009/138/EB (1) 157 straipsnio 1 dalies pirmą pastraipą kartu su 13 straipsnio 13 ir 14 punktais, teisę rinkti draudimo mokestį turinčia valstybe nare laikoma bendrovės (juridinio asmens), kuri yra draudėja, įsisteigimo valstybė, ar bendrovės, kuri yra įmonės pirkimo sandorio objektas, buvimo valstybė, jei draudimo bendrovė, kurios buveinė yra Didžiojoje Britanijoje ir kuri Suomijoje neturi padalinio, su įmonės pirkimu susijusiai rizikai padengti skirtą draudimo paslaugą teikia:

                           —

                           bendrovei, kuri sudarant įmonės įsigijimo sandorį yra pirkėja ir įsisteigusi ne Suomijoje, o įsigyjama bendrovė įsisteigusi Suomijoje;

                           —

                           bendrovei, kuri sudarant įmonės įsigijimo sandorį yra pirkėja ir įsisteigusi Suomijoje, o įsigyjama bendrovė įsisteigusi ne Suomijoje;

                           —

                           bendrovei, kuri sudarant įmonės įsigijimo sandorį yra pardavėja ir įsisteigusi ne Suomijoje, o įsigyjama bendrovė įsisteigusi Suomijoje;

                           —

                           bendrovei, kuri sudarant įmonės įsigijimo sandorį yra pardavėja ir įsisteigusi Suomijoje, o įsigyjama bendrovė įsisteigusi ne Suomijoje?

               2.

               Ar byloje turi reikšmės tai, kad draudimu dengiama tik prieš įmonės įsigijimo sandorio įvykdymą įsigyjamai bendrovei atsiradusi fiskalinė atsakomybė?

               3.

               Ar byloje turi reikšmės tai, ar įmonės įsigijimo sandorio objektas yra įsigyjamos bendrovės akcijos, ar jos veiklos sritis?

               4.

               Ar tuomet, kai įmonės įsigijimo sandorio objektas yra įsigyjamos bendrovės akcijos, turi reikšmės tai, kad pardavėjo pirkėjui pateikti pareiškimai susiję tik su aplinkybe, kad parduodamos akcijos yra pardavėjo nuosavybė ir dėl jų nepareikšti jokie trečiųjų asmenų reikalavimai?

      (1)  2009 m. lapkričio 25 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2009/138/EB dėl draudimo ir perdraudimo veiklos pradėjimo ir jos vykdymo (OL L 335, 2009, p. 1).


title: Byla C-577/16: 2018 m. vasario 28 d. Teisingumo Teismo (pirmoji kolegija) sprendimas byloje (Verwaltungsgericht Berlin (Vokietija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Trinseo Deutschland Anlagengesellschaft mbH / Bundesrepublik Deutschland (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą — Aplinka — Šiltnamio efektą sukeliančių dujų apyvartinių taršos leidimų prekybos sistema Europos Sąjungoje — Direktyva 2003/87/EB — Taikymo sritis — 2 straipsnio 1 dalis — I priedas — Veikla, kuriai taikoma prekybos sistema — Polimerų gamyba — Trečiojo asmens įrenginio gaminamos šilumos panaudojimas — Paraiška dėl nemokamų apyvartinių taršos leidimų suteikimo — 2013–2020 m. laikotarpis)

text:
               23.4.2018

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 142/9

         2018 m. vasario 28 d. Teisingumo Teismo (pirmoji kolegija) sprendimas byloje (Verwaltungsgericht Berlin (Vokietija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Trinseo Deutschland Anlagengesellschaft mbH / Bundesrepublik Deutschland

   (Byla C-577/16) (1)

   ((Prašymas priimti prejudicinį sprendimą - Aplinka - Šiltnamio efektą sukeliančių dujų apyvartinių taršos leidimų prekybos sistema Europos Sąjungoje - Direktyva 2003/87/EB - Taikymo sritis - 2 straipsnio 1 dalis - I priedas - Veikla, kuriai taikoma prekybos sistema - Polimerų gamyba - Trečiojo asmens įrenginio gaminamos šilumos panaudojimas - Paraiška dėl nemokamų apyvartinių taršos leidimų suteikimo - 2013–2020 m. laikotarpis))
   (2018/C 142/13)
   Proceso kalba: vokiečių

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Verwaltungsgericht Berlin

      Šalys pagrindinėje byloje

      Ieškovė: Trinseo Deutschland Anlagengesellschaft mbH

      Atsakovė: Bundesrepublik Deutschland

      Rezoliucinė dalis

   2003 m. spalio 13 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2003/87/EB, nustatančios šiltnamio efektą sukeliančių dujų emisijos leidimų sistemą Bendrijoje ir iš dalies keičiančios Tarybos direktyvą 96/61/EB, iš dalies pakeistos 2009 m. balandžio 23 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2009/29, 2 straipsnio 1 dalis turi būti aiškinama taip, kad polimerų, visų pirma polikarbonato, gamybos įrenginiui, kaip antai nagrinėjamam pagrindinėje byloje, kuris šiai gamybai reikalingą šilumą gauna iš trečiojo asmens įrenginio, netaikoma šioje direktyvoje nustatyta šiltnamio efektą sukeliančių dujų apyvartinių taršos leidimų prekybos sistema, nes jis neišskiria tiesioginių CO2 emisijų.

      (1)  OL C 63, 2017 2 27.


title: Byla T-118/18: 2018 m. vasario 20 d. pareikštas ieškinys byloje Agencja Wydawnicza Technopol / EUIPO (300 PANORAMICZNYCH)

text:
               23.4.2018

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 142/59

         2018 m. vasario 20 d. pareikštas ieškinys byloje Agencja Wydawnicza Technopol / EUIPO (300 PANORAMICZNYCH)

   (Byla T-118/18)
   (2018/C 142/77)
   Proceso kalba: lenkų

      Šalys

      Ieškovė: Agencja Wydawnicza Technopol sp. z o. o. (Čenstakava, Lenkija), atstovaujama advokato C. Rogula

      Atsakovė: Europos Sąjungos intelektinės nuosavybės tarnyba (EUIPO)

      Su procedūra EUIPO susijusi informacija

      Prekių ženklas, dėl kurio kilo ginčas: žodinis Europos Sąjungos prekių ženklas „300 PANORAMICZNYCH“ – Registracijos paraiška Nr. 15 299 696

      Ginčijamas sprendimas: 2017 m. gruodžio 15 d. EUIPO penktosios apeliacinės tarybos sprendimas byloje R 2195/2016-5

      Reikalavimai

   Ieškovė Bendrojo Teismo prašo:

               —

               pakeisti EUIPO penktosios apeliacinės tarybos sprendimą taip, kad būtų patenkintas ieškovės skundas ir įregistruotas prekių ženklas „300 PANORAMICZNYCH“, nes: žodinis žymuo „300 PANORAMICZNYCH“ neatitinka Reglamento 2017/1001 7 straipsnio 1 dalies reikalavimų, ypač jos b ir c punktų, todėl nėra jokio pagrindo atsisakyti įregistruoti prekių ženklą;

         ir (arba)

               —

               pagal Reglamento 2017/1001 7 straipsnio 3 dalį žodinis žymuo „300 PANORAMICZNYCH“ įgijo skiriamąjį požymį dėl naudojimo (nepagrindinis skiriamasis požymis), todėl nėra jokio pagrindo atsisakyti įregistruoti prekių ženklą, konkrečiai, neįvykdytas nė vienas iš 7 straipsnio 1 dalies b, c ir d punktuose numatytų reikalavimų;

         subsidiariai

               —

               panaikinti penktosios apeliacinės tarybos sprendimą ir įpareigoti Europos Sąjungos intelektinės nuosavybės tarnybą (EUIPO) dar kartą išnagrinėti paraišką dėl žodinio žymens „300 PANORAMICZNYCH“ įregistravimo kaip ES prekių ženklo, paraiška Nr. 015299696, visų pirma, kad būtų išvengta šiuo metu pasitaikančių trūkumų, ir konkrečiai nustatyti, kad žodinis žymuo „300 PANORAMICZNYCH“ neatitinka Reglamento 2017/1001 7 straipsnio 1 dalies reikalavimų, ypač jos b ir c punktų, todėl nėra jokio absoliutaus pagrindo atsisakyti įregistruoti;

         ir (arba)

               —

               pagal Reglamento 2017/1001 7 straipsnio 3 dalį žodinis žymuo „300 PANORAMICZNYCH“ įgijo skiriamąjį požymį dėl naudojimo (nepagrindinis skiriamasis požymis), todėl nėra jokio pagrindo atsisakyti įregistruoti prekių ženklą, konkrečiai, neįvykdytas nė vienas iš 7 straipsnio 1 dalies b, c ir d punktuose numatytų reikalavimų;

               —

               priteisti iš EUIPO bylinėjimosi išlaidas.

      Pagrindas, kuriuo remiamasi

               —

               Reglamento Nr. 2017/1001 7 straipsnio 1 dalies b, c ir d punktų pažeidimas.


title: Sujungtos bylos C-142/17 ir C-143/17: 2018 m. vasario 7 d. Teisingumo Teismo (dešimtoji kolegija) nutartis byloje (Corte suprema di cassazione (Italija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Manuela Maturi ir kt. / Fondazione Teatro dell'Opera di Roma, Fondazione Teatro dell’Opera di Roma / Manuela Maturi ir kt. (C-142/17), Catia Passeri / Fondazione Teatro dell’Opera di Roma (C-143/17) (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą — Teisingumo Teismo procedūros reglamento 99 straipsnis — Socialinė politika — Vienodas požiūris į moteris ir vyrus užimtumo ir profesinės veiklos srityje — Direktyva 2006/54/EB — Nacionalinės teisės nuostata, įtvirtinanti artistų, kuriems sukako pensinis amžius, galimybę laikinai tęsti profesinę veiklą, kol jiems sukaks ankstesniame akte nustatytas teisės į pensiją atsiradimo amžius (47 metai moterims ir 52 metai vyrams))

text:
               23.4.2018

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 142/18

         2018 m. vasario 7 d. Teisingumo Teismo (dešimtoji kolegija) nutartis byloje (Corte suprema di cassazione (Italija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Manuela Maturi ir kt. / Fondazione Teatro dell'Opera di Roma, Fondazione Teatro dell’Opera di Roma / Manuela Maturi ir kt. (C-142/17), Catia Passeri / Fondazione Teatro dell’Opera di Roma (C-143/17)

   (Sujungtos bylos C-142/17 ir C-143/17) (1)

   ((Prašymas priimti prejudicinį sprendimą - Teisingumo Teismo procedūros reglamento 99 straipsnis - Socialinė politika - Vienodas požiūris į moteris ir vyrus užimtumo ir profesinės veiklos srityje - Direktyva 2006/54/EB - Nacionalinės teisės nuostata, įtvirtinanti artistų, kuriems sukako pensinis amžius, galimybę laikinai tęsti profesinę veiklą, kol jiems sukaks ankstesniame akte nustatytas teisės į pensiją atsiradimo amžius (47 metai moterims ir 52 metai vyrams)))
   (2018/C 142/23)
   Proceso kalba: italų

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Corte suprema di cassazione

      Šalys

      Kasatorės: Manuela Maturi, Laura Di Segni, Isabella Lo Balbo, Maria Badini, Loredana Barbanera, Fondazione Teatro dell'Opera di Roma (C-142/17), Catia Passeri (C-143/17)

      Kitos kasacinio proceso šalys: Fondazione Teatro dell'Opera di Roma, Manuela Maturi, Laura Di Segni, Isabella Lo Balbo, Maria Badini, Loredana Barbanera, Luca Troiano, Mauro Murri (C-142/17), Fondazione Teatro dell'Opera di Roma (C-143/17)

      Rezoliucinė dalis

   2006 m. liepos 5 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2006/54/EB dėl moterų ir vyrų lygių galimybių ir vienodo požiūrio į moteris ir vyrus užimtumo bei profesinės veiklos srityje principo įgyvendinimo 14 straipsnio 1 dalies c punktas turi būti aiškinamas taip, kad nacionalinės teisės nuostata, kaip antai 2010 m. balandžio 30 d. Dekreto įstatymo Nr. 64/2010, pertvarkyto į 2010 m. birželio 29 d. Įstatymą Nr. 100 (redakcija galiojusi klostantis faktinėms bylos aplinkybėms), 3 straipsnio 7 dalis, kurioje nustatyta, kad darbuotojai šokėjai, kuriems sukako šioje nuostatoje nustatytas pensinis amžius (45 metai moterims ir vyrams), turi galimybę dvejų metų pereinamuoju laikotarpiu tęsti profesinę veiklą, kol jiems sukaks ankstesniame akte nustatytas maksimalus darbinės veiklos vykdymo amžius (47 metai moterims ir 52 metai vyrams), įtvirtina tiesioginę diskriminaciją dėl lyties, kuri yra draudžiama pagal šią direktyvą.

      (1)  OL C 249, 2017 7 31.


title: Byla T-103/17: 2018 m. kovo 9 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Recordati Orphan Drugs / EUIPO – Laboratorios Normon (NORMOSANG) (Europos Sąjungos prekių ženklas — Protesto procedūra — Žodinio Europos Sąjungos prekių ženklo NORMOSANG paraiška — Ankstesnis nacionalinis žodinis prekių ženklas NORMON — Santykinis atmetimo pagrindas — Galimybė supainioti — Reglamento (EB) Nr. 207/2009 8 straipsnio 1 dalies b punktas (dabar – Reglamento (ES) 2017/1001 8 straipsnio 1 dalies b punktas) — Reglamento (EB) Nr. 2868/95 19 taisyklės 2 dalies a punkto ii papunktis ir 20 taisyklės 1 dalis (dabar – Deleguotojo reglamento (ES) 2017/1430 7 straipsnio 2 dalies a punkto ii papunktis ir 8 straipsnio 1 ir 7 dalys))

text:
               23.4.2018

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 142/49

         2018 m. kovo 9 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Recordati Orphan Drugs / EUIPO – Laboratorios Normon (NORMOSANG)

   (Byla T-103/17) (1)

   ((Europos Sąjungos prekių ženklas - Protesto procedūra - Žodinio Europos Sąjungos prekių ženklo NORMOSANG paraiška - Ankstesnis nacionalinis žodinis prekių ženklas NORMON - Santykinis atmetimo pagrindas - Galimybė supainioti - Reglamento (EB) Nr. 207/2009 8 straipsnio 1 dalies b punktas (dabar – Reglamento (ES) 2017/1001 8 straipsnio 1 dalies b punktas) - Reglamento (EB) Nr. 2868/95 19 taisyklės 2 dalies a punkto ii papunktis ir 20 taisyklės 1 dalis (dabar – Deleguotojo reglamento (ES) 2017/1430 7 straipsnio 2 dalies a punkto ii papunktis ir 8 straipsnio 1 ir 7 dalys)))
   (2018/C 142/65)
   Proceso kalba: anglų

      Šalys

      Ieškovė: Recordati Orphan Drugs (Piuto, Prancūzija), atstovaujama advokato J. Quirin

      Atsakovė: Europos Sąjungos intelektinės nuosavybės tarnyba, atstovaujama A. Lukošiūtės

      Kita procedūros EUIPO apeliacinėje taryboje šalis, įstojusi į bylą Bendrajame Teisme: Laboratorios Normon, SA (Tres Cantos, Ispanija), atstovaujama advokato I. Gonzalez-Mogena Gonzalez

      Dalykas

   Ieškinys dėl 2016 m. lapkričio 22 d. EUIPO penktosios apeliacinės tarybos sprendimo (byla R 831/2016-5), susijusio su protesto procedūra tarp Laboratorios Normon ir Recordati Orphan Drugs.

      Rezoliucinė dalis

               1.

               Atmesti ieškinį

               2.

               Priteisti iš Recordati Orphan Drugs bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 121, 2017 4 18.


title: Byla C-233/17 P: 2018 m. vasario 22 d. Teisingumo Teismo (septintoji kolegija) nutartis byloje GX / Komisija (Apeliacinis skundas — Procedūros reglamento 181 straipsnis — Viešoji tarnyba — Bendrasis konkursas EPSO/AD/248/13 — Sprendimas neįtraukti apelianto į rezervo sąrašą)

text:
               23.4.2018

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 142/18

         2018 m. vasario 22 d. Teisingumo Teismo (septintoji kolegija) nutartis byloje GX / Komisija

   (Byla C-233/17 P) (1)

   ((Apeliacinis skundas - Procedūros reglamento 181 straipsnis - Viešoji tarnyba - Bendrasis konkursas EPSO/AD/248/13 - Sprendimas neįtraukti apelianto į rezervo sąrašą))
   (2018/C 142/24)
   Proceso kalba: anglų

      Šalys

      Apeliantas: GX, atstovaujamas advokato G.-M. Enache

      Kita proceso šalis: Europos Komisija, atstovaujama G. Gattinara ir P. Mihaylova

      Rezoliucinė dalis

               1.

               Atmesti apeliacinį skundą.

               2.

               GX padengia savo ir Europos Komisijos patirtas bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 221, 2017 7 10.


title: Byla T-119/18: 2018 m. vasario 20 d. pareikštas ieškinys byloje Agencja Wydawnicza Technopol / EUIPO (400 PANORAMICZNYCH)

text:
               23.4.2018

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 142/60

         2018 m. vasario 20 d. pareikštas ieškinys byloje Agencja Wydawnicza Technopol / EUIPO (400 PANORAMICZNYCH)

   (Byla T-119/18)
   (2018/C 142/78)
   Proceso kalba: lenkų

      Šalys

      Ieškovė: Agencja Wydawnicza Technopol sp. z o. o. (Čenstakava, Lenkija), atstovaujama advokato C. Rogula

      Atsakovė: Europos Sąjungos intelektinės nuosavybės tarnyba (EUIPO)

      Su procedūra EUIPO susijusi informacija

      Prekių ženklas, dėl kurio kilo ginčas: žodinis Europos Sąjungos prekių ženklas „400 PANORAMICZNYCH“ – Registracijos paraiška Nr. 15 299 704

      Ginčijamas sprendimas: 2017 m. gruodžio 15 d. EUIPO penktosios apeliacinės tarybos sprendimas byloje R 2200/2016-5

      Reikalavimai

   Ieškovė Bendrojo Teismo prašo:

               —

               pakeisti EUIPO penktosios apeliacinės tarybos sprendimą taip, kad būtų patenkintas ieškovės skundas ir įregistruotas prekių ženklas „400 PANORAMICZNYCH“, nes: žodinis žymuo „400 PANORAMICZNYCH“ neatitinka Reglamento 2017/1001 7 straipsnio 1 dalies reikalavimų, ypač jos b ir c punktų, todėl nėra jokio pagrindo atsisakyti įregistruoti prekių ženklą;

         ir (arba)

               —

               pagal Reglamento 2017/1001 7 straipsnio 3 dalį žodinis žymuo „400 PANORAMICZNYCH“ įgijo skiriamąjį požymį dėl naudojimo (nepagrindinis skiriamasis požymis), todėl nėra jokio pagrindo atsisakyti įregistruoti prekių ženklą, konkrečiai, neįvykdytas nė vienas iš 7 straipsnio 1 dalies b, c ir d punktuose numatytų reikalavimų;

         subsidiariai

               —

               panaikinti penktosios apeliacinės tarybos sprendimą ir įpareigoti Europos Sąjungos intelektinės nuosavybės tarnybą (EUIPO) dar kartą išnagrinėti paraišką dėl žodinio žymens „400 PANORAMICZNYCH“ įregistravimo kaip ES prekių ženklo, paraiška Nr. 015299704, visų pirma, kad būtų išvengta šiuo metu pasitaikančių trūkumų, ir konkrečiai nustatyti, kad žodinis žymuo „400 PANORAMICZNYCH“ neatitinka Reglamento 2017/1001 7 straipsnio 1 dalies reikalavimų, ypač jos b ir c punktų, todėl nėra jokio absoliutaus pagrindo atsisakyti įregistruoti;

         ir (arba)

               —

               pagal Reglamento 2017/1001 7 straipsnio 3 dalį žodinis žymuo „400 PANORAMICZNYCH“ įgijo skiriamąjį požymį dėl naudojimo (nepagrindinis skiriamasis požymis), todėl nėra jokio pagrindo atsisakyti įregistruoti prekių ženklą, konkrečiai, neįvykdytas nė vienas iš 7 straipsnio 1 dalies b, c ir d punktuose numatytų reikalavimų;

               —

               priteisti iš EUIPO bylinėjimosi išlaidas.

      Pagrindas, kuriuo remiamasi

               —

               Reglamento Nr. 2017/1001 7 straipsnio 1 dalies b, c ir d punktų pažeidimas.


title: Byla C-91/18: 2018 m. vasario 8 d. pareikštas ieškinys byloje Europos Komisija / Graikijos Respublika

text:
               23.4.2018

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 142/34

         2018 m. vasario 8 d. pareikštas ieškinys byloje Europos Komisija / Graikijos Respublika

   (Byla C-91/18)
   (2018/C 142/45)
   Proceso kalba: graikų

      Šalys

      Ieškovė: Europos Komisija, atstovaujama A. Kyratsou ir F. Tomat

      Atsakovė: Graikijos Respublika

      Ieškovės reikalavimai

               —

               Pripažinti, kad priimdama ir palikdama galioti teisės aktą, kuriuo:

                           i.

                              Tsipouro/tsikoudià [Graikijos vynuogių išspaudų spiritas], pagamintam „nuolatinių distiliuotojų“, taikomas 50 % mažesnis už standartinį nacionalinį akcizo tarifą tarifas, o iš kitų valstybių narių importuotiems alkoholiniams gėrimams taikomas standartinis akcizo tarifas, Graikijos Respublika neįvykdė įsipareigojimų pagal Direktyvos 92/83/EEB (1) 19, 21 straipsnius, 23 straipsnio 2 dalį ir SESV 110 straipsnį;

                           ii.

                              Tsipouro/tsikoudià pagamintam „nenuolatinių distiliuotojų“, taikomas dar mažesnis už standartinį nacionalinį akcizo tarifą tarifas, o iš kitų valstybių narių importuotiems alkoholiniams gėrimams taikomas standartinis akcizo tarifas, Graikijos Respublika neįvykdė įsipareigojimų pagal Direktyvos 92/83/EEB 19, 21 straipsnius, 22 straipsnio 1 dalį, Direktyvos 92/84/CEE (2) 3 straipsnio 1 dalį ir SESV 110 straipsnį;

               —

               Priteisti iš Graikijos Respublikos bylinėjimosi išlaidas.

      Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

   2015 m. rugsėjo 24 d. Komisija išsiuntė Graikijos institucijoms motyvuota nuomonė, kurioje buvo nurodyta, kad, pirma, taikydama tsipouro/tsikoudià, pagamintam „nuolatinių distiliuotojų“ 50 % mažesnį už standartinį nacionalinį akcizo tarifą tarifą, kai iš kitų valstybių narių importuotiems alkoholiniams gėrimams taikomas standartinis akcizo tarifas, Graikijos Respublika neįvykdė įsipareigojimų pagal Direktyvos 92/83/EEB 19, 21 straipsnius, 23 straipsnio 2 dalį ir Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo (SESV) 110 straipsnį, ir antra, pagal nacionalinės teisės aktus tsipouro/tsikoudià, pagamintam mažose daryklose, t. y. „nenuolatinių distiliuotojų“, taikydama dar mažesnį už standartinį nacionalinį akcizo tarifą tarifą, kai iš kitų valstybių narių importuotiems alkoholiniams gėrimams taikomas standartinis akcizo tarifas, Graikijos Respublika neįvykdė įsipareigojimų pagal Direktyvos 92/83/EEB 19, 21 straipsnius, 22 straipsnio 1 dalį, Direktyvos 92/84/CEE 3 straipsnio 1 dalį ir Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo (SESV) 110 straipsnį.
   Sąjungos teisės nuostatos, kuriomis suderinamos akcizų už alkoholį ir alkoholinius gėrimus struktūros, nenumato, kad tsipouro/tsikoudià gali būti taikomas mažesnis už standartinį nacionalinį akcizo tarifą akcizo tarifas. Be to, dar mažesnio akcizo tarifo taikymas tsipouro/tsikoudià, pagamintam mažose daryklose, t. y. „nenuolatinių distiliuotojų“, prieštarauja Direktyvos 92/83/EEB nuostatoms ir taikytinoms Direktyvos 92/84/EEB nuostatoms. Taigi galiojančiais Graikijos teisės aktais pažeidžiamos minėtos direktyvos. Kartu pažeidžiamos SESV 110 straipsnio pirmoji pastraipa, nes į tsipouro/tsikoudià panašūs importuoti alkoholiniai gėrimai apmokestinami didesniais akcizais, ir šio straipsnio antroji pastraipa, nes tsipouro/tsikoudià suteikiama netiesioginė apsauga, palyginti su kitais daugiausia iš kitų valstybių narių importuojamais alkoholiniais gėrimais, kurie konkuruoja su šiuo vietiniu gaminiu.

      (1)  1992 m. spalio 19 d. Tarybos direktyva 92/83/EEB dėl akcizų už alkoholį ir alkoholinius gėrimus struktūrų suderinimo (OL L 316, 1992, p. 21; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 9 sk., 1 t., p. 206).

      (2)  1992 m. spalio 19 d. Tarybos direktyva 92/84/EEB dėl alkoholiui ir alkoholiniams gėrimams taikomų akcizo tarifų suderinimo (OL L 316, 1992, p. 29; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 9 sk., 1 t., p. 213).


title: Byla C-336/17 P: 2018 m. vasario 8 d. Teisingumo Teismo (aštuntoji kolegija) nutartis byloje HB ir kt. / Europos Komisija (Apeliacinis skundas — Teisingumo Teismo procedūros reglamento 181 straipsnis — Institucinė teisė — Europos piliečių iniciatyva „Ethics for Animals and Kids“ — Benamių gyvūnų apsauga — Psichologinis poveikis suaugusiems asmenims ir vaikams — Atsisakymas registruoti iniciatyvą dėl akivaizdžios Europos Komisijos kompetencijos šioje srityje nebuvimo — Reglamentas (ES) Nr. 211/2011 — 4 straipsnio 2 dalies b punktas — 4 straipsnio 3 dalis)

text:
               23.4.2018

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 142/19

         2018 m. vasario 8 d. Teisingumo Teismo (aštuntoji kolegija) nutartis byloje HB ir kt. / Europos Komisija

   (Byla C-336/17 P) (1)

   ((Apeliacinis skundas - Teisingumo Teismo procedūros reglamento 181 straipsnis - Institucinė teisė - Europos piliečių iniciatyva „Ethics for Animals and Kids“ - Benamių gyvūnų apsauga - Psichologinis poveikis suaugusiems asmenims ir vaikams - Atsisakymas registruoti iniciatyvą dėl akivaizdžios Europos Komisijos kompetencijos šioje srityje nebuvimo - Reglamentas (ES) Nr. 211/2011 - 4 straipsnio 2 dalies b punktas - 4 straipsnio 3 dalis))
   (2018/C 142/25)
   Proceso kalba: vokiečių

      Šalys

      Apeliantai: HB, Robert Coates Smith, Hans Joachim Richter, Carmen Arsene, Magdalena Anna Kuropatwinska, Christos Yiapanis, Nathalie Louise Klinge, atstovaujami advokato P. Brockmann

      Kita proceso šalis: Europos Komisija, atstovaujama H. Krämer

      Rezoliucinė dalis

               1.

               Atmesti apeliacinį skundą.

               2.

               HB, Robert Coates Smith, Hans Joachim Richter, Carmen Arsene, Magdalena Anna Kuropatwinska, Christos Yiapanis ir Nathalie Louise Klinge bei Europos Komisija padengia savo bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 283, 2017 8 28.


title: Byla T-120/18: 2018 m. vasario 20 d. pareikštas ieškinys byloje Agencja Wydawnicza Technopol / EUIPO (500 PANORAMICZNYCH)

text:
               23.4.2018

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 142/61

         2018 m. vasario 20 d. pareikštas ieškinys byloje Agencja Wydawnicza Technopol / EUIPO (500 PANORAMICZNYCH)

   (Byla T-120/18)
   (2018/C 142/79)
   Proceso kalba: lenkų

      Šalys

      Ieškovė: Agencja Wydawnicza Technopol sp. z o. o. (Čenstakava, Lenkija), atstovaujama advokato C. Rogula

      Atsakovė: Europos Sąjungos intelektinės nuosavybės tarnyba (EUIPO)

      Su procedūra EUIPO susijusi informacija

      Prekių ženklas, dėl kurio kilo ginčas: žodinis Europos Sąjungos prekių ženklas „500 PANORAMICZNYCH“ – Registracijos paraiška Nr. 15 299 712

      Ginčijamas sprendimas: 2017 m. gruodžio 15 d. EUIPO penktosios apeliacinės tarybos sprendimas byloje R 2201/2016-5

      Reikalavimai

   Ieškovė Bendrojo Teismo prašo:

               —

               pakeisti EUIPO penktosios apeliacinės tarybos sprendimą taip, kad būtų patenkintas ieškovės skundas ir įregistruotas prekių ženklas „500 PANORAMICZNYCH“, nes: žodinis žymuo „500 PANORAMICZNYCH“ neatitinka Reglamento 2017/1001 7 straipsnio 1 dalies reikalavimų, ypač jos b ir c punktų, todėl nėra jokio pagrindo atsisakyti įregistruoti prekių ženklą;

         ir (arba)

               —

               pagal Reglamento 2017/1001 7 straipsnio 3 dalį žodinis žymuo „500 PANORAMICZNYCH“ įgijo skiriamąjį požymį dėl naudojimo (nepagrindinis skiriamasis požymis), todėl nėra jokio pagrindo atsisakyti įregistruoti prekių ženklą, konkrečiai, neįvykdytas nė vienas iš 7 straipsnio 1 dalies b, c ir d punktuose numatytų reikalavimų;

         subsidiariai

               —

               panaikinti penktosios apeliacinės tarybos sprendimą ir įpareigoti Europos Sąjungos intelektinės nuosavybės tarnybą (EUIPO) dar kartą išnagrinėti paraišką dėl žodinio žymens „500 PANORAMICZNYCH“ įregistravimo kaip ES prekių ženklo, paraiška Nr. 015299712, visų pirma, kad būtų išvengta šiuo metu pasitaikančių trūkumų, ir konkrečiai nustatyti, kad žodinis žymuo „500 PANORAMICZNYCH“ neatitinka Reglamento 2017/1001 7 straipsnio 1 dalies reikalavimų, ypač jos b ir c punktų, todėl nėra jokio absoliutaus pagrindo atsisakyti įregistruoti;

         ir (arba)

               —

               pagal Reglamento 2017/1001 7 straipsnio 3 dalį žodinis žymuo „500 PANORAMICZNYCH“ įgijo skiriamąjį požymį dėl naudojimo (nepagrindinis skiriamasis požymis), todėl nėra jokio pagrindo atsisakyti įregistruoti prekių ženklą, konkrečiai, neįvykdytas nė vienas iš 7 straipsnio 1 dalies b, c ir d punktuose numatytų reikalavimų;

               —

               priteisti iš EUIPO bylinėjimosi išlaidas.

      Pagrindas, kuriuo remiamasi

               —

               Reglamento Nr. 2017/1001 7 straipsnio 1 dalies b, c ir d punktų pažeidimas.


title: Byla T-159/17: 2018 m. kovo 8 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Claro Sol Cleaning / EUIPO – Solemo (Claro Sol Facility Services desde 1972) (Europos Sąjungos prekių ženklas — Protesto procedūra — Vaizdinio Europos Sąjungos prekių ženklo „Claro Sol Facility Services desde 1972“ paraiška — Ankstesnis vaizdinis nacionalinis prekių ženklas SOL — Santykinis atmetimo pagrindas — Galimybė supainioti — Reglamento (EB) Nr. 207/2009 8 straipsnio 1 dalies b punktas (dabar – Reglamento (ES) 2017/1001 8 straipsnio 1 dalies b punktas))

text:
               23.4.2018

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 142/50

         2018 m. kovo 8 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Claro Sol Cleaning / EUIPO – Solemo (Claro Sol Facility Services desde 1972)

   (Byla T-159/17) (1)

   ((Europos Sąjungos prekių ženklas - Protesto procedūra - Vaizdinio Europos Sąjungos prekių ženklo „Claro Sol Facility Services desde 1972“ paraiška - Ankstesnis vaizdinis nacionalinis prekių ženklas SOL - Santykinis atmetimo pagrindas - Galimybė supainioti - Reglamento (EB) Nr. 207/2009 8 straipsnio 1 dalies b punktas (dabar – Reglamento (ES) 2017/1001 8 straipsnio 1 dalies b punktas)))
   (2018/C 142/66)
   Proceso kalba: anglų

      Šalys

      Ieškovė: Claro Sol Cleaning, SLU (Madridas, Ispanija), atstovaujama advokato N. Fernández Fernández-Pacheco

      Atsakovė: Europos Sąjungos intelektinės nuosavybės tarnyba (EUIPO), atstovaujama L. Rampini

      Kita procedūros EUIPO apeliacinėje taryboje šalis, įstojusi į bylą Bendrajame Teisme: Solemo Oy (Helsinkis, Suomija), atstovaujama advokatų M. Müller ir A. Fottner

      Dalykas

   Ieškinys dėl 2017 m. sausio 9 d. EUIPO pirmosios apeliacinės tarybos sprendimo (byla R 478/2016-1), susijusio su protesto procedūra tarp Solemo ir Claro Sol Cleaning.

      Rezoliucinė dalis

               1.

               Panaikinti 2017 m. sausio 9 d. Europos Sąjungos intelektinės nuosavybės tarnybos (EUIPO) pirmosios apeliacinės tarybos sprendimą (byla R 478/2016-1).

               2.

               Solemo Oy padengia savo ir Claro Sol Cleaning, SLU patirtas bylinėjimosi išlaidas.

               3.

               EUIPO padengia savo bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 195, 2017 6 19.


title: Byla C-102/18: 2018 m. vasario 13 d. Oberlandesgericht Köln (Vokietija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Klaus Manuel Maria Brisch

text:
               23.4.2018

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 142/35

         2018 m. vasario 13 d.Oberlandesgericht Köln (Vokietija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Klaus Manuel Maria Brisch

   (Byla C-102/18)
   (2018/C 142/46)
   Proceso kalba: vokiečių

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Oberlandesgericht Köln

      Šalys pagrindinėje byloje

      Pareiškėjas: Klaus Manuel Maria Brisch

      Prejudicinis klausimas

   Ar teikiant paraišką gauti Europos paveldėjimo pažymėjimą pagal Reglamento Nr. 650/2012 (1) 65 straipsnio 2 dalį privaloma naudoti IV formą (4 priedas), nustatytą laikantis Reglamento (ES) Nr. 650/2012 (2) 81 straipsnio 2 dalyje nurodytos patariamosios procedūros pagal Reglamento Nr. 650/2012 įgyvendinimo reglamento 1 straipsnio 4 dalį, ar ta forma yra neprivaloma?

      (1)  2012 m. liepos 4 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (ES) Nr. 650/2012 dėl jurisdikcijos, taikytinos teisės, teismo sprendimų paveldėjimo klausimais pripažinimo ir vykdymo bei autentiškų dokumentų paveldėjimo klausimais priėmimo ir vykdymo bei dėl Europos paveldėjimo pažymėjimo sukūrimo (OL L 201, 2012, p. 107).

      (2)  2014 m. gruodžio 9 d. Komisijos įgyvendinimo reglamentas (ES) Nr. 1329/2014, kuriuo nustatomos formos, nurodytos Europos Parlamento ir Tarybos reglamente (ES) Nr. 650/2012 dėl jurisdikcijos, taikytinos teisės, teismo sprendimų paveldėjimo klausimais pripažinimo ir vykdymo bei autentiškų dokumentų paveldėjimo klausimais priėmimo ir vykdymo bei dėl Europos paveldėjimo pažymėjimo sukūrimo (OL L 359, 2014, p. 30).


title: Byla C-529/17 P: 2017 m. rugsėjo 5 d. Isabel Martín Osete pateiktas apeliacinis skundas dėl 2017 m. birželio 29 d. Bendrojo Teismo (šeštoji kolegija) priimto sprendimo byloje T-427/16 Martín Osete / EUIPO

text:
               23.4.2018

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 142/19

         2017 m. rugsėjo 5 d. Isabel Martín Osete pateiktas apeliacinis skundas dėl 2017 m. birželio 29 d. Bendrojo Teismo (šeštoji kolegija) priimto sprendimo byloje T-427/16 Martín Osete / EUIPO

   (Byla C-529/17 P)
   (2018/C 142/26)
   Proceso kalba: anglų

      Šalys

      Apeliantė: Isabel Martín Osete, atstovaujama advokato V. Wellens

      Kita proceso šalis: Europos Sąjungos intelektinės nuosavybės tarnyba
   2018 m. vasario 22 d. nutartimi Teisingumo Teismas (aštuntoji kolegija) pripažino apeliacinį skundą nepriimtinu.


title: Byla T-230/17: 2018 m. kovo 7 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Rstudio / EUIPO – Embarcadero Technologies (RSTUDIO) (Europos Sąjungos prekių ženklas — Protesto procedūra — Europos Sąjungoje galiojanti tarptautinė registracija — Žodinis prekių ženklas RSTUDIO — Ankstesnis žodinis Europos Sąjungos prekių ženklas „ER/STUDIO“ — Santykinis atmetimo pagrindas — Galimybė supainioti — Žymenų panašumas — Reglamento (EB) Nr. 207/2009 8 straipsnio 1 dalies b punktas (dabar – Reglamento (ES) 2017/1001 8 straipsnio 1 dalies b punktas) — Ankstesnio prekių ženklo naudojimas iš tikrųjų — Reglamento Nr. 207/2009 42 straipsnio 2 ir 3 dalys (dabar – Reglamento 2017/1001 47 straipsnio 2 ir 3 dalys))

text:
               23.4.2018

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 142/50

         2018 m. kovo 7 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Rstudio / EUIPO – Embarcadero Technologies (RSTUDIO)

   (Byla T-230/17) (1)

   ((Europos Sąjungos prekių ženklas - Protesto procedūra - Europos Sąjungoje galiojanti tarptautinė registracija - Žodinis prekių ženklas RSTUDIO - Ankstesnis žodinis Europos Sąjungos prekių ženklas „ER/STUDIO“ - Santykinis atmetimo pagrindas - Galimybė supainioti - Žymenų panašumas - Reglamento (EB) Nr. 207/2009 8 straipsnio 1 dalies b punktas (dabar – Reglamento (ES) 2017/1001 8 straipsnio 1 dalies b punktas) - Ankstesnio prekių ženklo naudojimas iš tikrųjų - Reglamento Nr. 207/2009 42 straipsnio 2 ir 3 dalys (dabar – Reglamento 2017/1001 47 straipsnio 2 ir 3 dalys)))
   (2018/C 142/67)
   Proceso kalba: anglų

      Šalys

      Ieškovė: Rstudio, Inc. (Bostonas, Masačusetsas, Jungtinės Amerikos Valstijos), atstovaujama QC M. Edenborough ir solisitoriaus G. Smith

      Atsakovė: Europos Sąjungos intelektinės nuosavybės tarnyba, atstovaujama D. Gája ir D. Walicka

      Kita procedūros EUIPO apeliacinėje taryboje šalis, įstojusi į bylą Bendrajame Teisme: Embarcadero Technologies, Inc. (San Fransiskas, Kalifornija, Jungtinės Amerikos Valstijos)

      Dalykas

   Ieškinys dėl 2017 m. vasario 6 d. EUIPO penktosios apeliacinės tarybos sprendimo (byla R 493/2016-5), susijusio su protesto procedūra tarp Embarcadero Technologies ir Rstudio.

      Rezoliucinė dalis

               1.

               Atmesti ieškinį.

               2.

               Priteisti iš Rstudio, Inc. bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 178, 2017 6 6.


title: Byla C-693/17 P: 2017 m. gruodžio 10 d. BMB sp. z o.o. pateiktas apeliacinis skundas dėl 2017 m. spalio 3 d. Bendrojo Teismo (pirmoji kolegija) priimto sprendimo byloje T-695/15 BMB sp. z o.o. / Europos Sąjungos intelektinės nuosavybės tarnyba (EUIPO)

text:
               23.4.2018

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 142/20

         2017 m. gruodžio 10 d.BMB sp. z o.o. pateiktas apeliacinis skundas dėl 2017 m. spalio 3 d. Bendrojo Teismo (pirmoji kolegija) priimto sprendimo byloje T-695/15 BMB sp. z o.o. / Europos Sąjungos intelektinės nuosavybės tarnyba (EUIPO)

   (Byla C-693/17 P)
   (2018/C 142/27)
   Proceso kalba: anglų

      Šalys

      Apeliantė: BMB sp z o.o., atstovaujama radca prawny K. Czubkowski

      Kitos proceso šalys: Europos Sąjungos intelektinės nuosavybės tarnyba (EUIPO), Ferrero SpA

      Apeliantės reikalavimai

   Apeliantė Teisingumo Teismo prašo:

               —

               panaikinti 2017 m. spalio 3 d. Bendrojo Teismo (pirmoji kolegija) sprendimą byloje T-695/15, kuris apeliantei įteiktas 2017 m. spalio 11 d.;

               —

               panaikinti 2015 m. rugsėjo 8 d. EUIPO trečiosios apeliacinės tarybos sprendimą byloje R 150/2012-3;

         Nepatenkinus šių reikalavimų, panaikinti Bendrojo Teismo sprendimą ir grąžinti bylą jam iš naujo nagrinėti, jei toje proceso stadijoje Teisingumo Teismas negali priimti sprendimo.
   Pagal Teisingumo Teismo procedūros reglamento 138 straipsnio 1 dalį Teisingumo Teismas taip pat turėtų:

               —

               priteisti iš Ferrero Spa ir EUIPO šioje apeliacinėje byloje patirtas bylinėjimosi išlaidas;

               —

               priteisti iš Ferrero Spa ir EUIPO apeliantės Bendrajame Teisme patirtas bylinėjimosi išlaidas;

               —

               priteisti iš Ferrero Spa bylinėjimosi išlaidas, patirtas per procedūrą EUIPO.

      Apeliacinio skundo pagrindai ir pagrindiniai argumentai

   Grįsdama apeliaciją apeliantė remiasi 2 teisiniais pagrindais.
   Pirmasis teisinis pagrindas, kuriame nurodomas 2002 m. gruodžio 12 d. Tarybos reglamento (EB) Nr. 6/2002 dėl Bendrijos dizaino (1) 25 straipsnio 1 dalies e punkto pažeidimas, padarius teisės klaidą ir akivaizdžią vertinimo klaidą, nusprendus, kad:

               i.

               ankstesnio prekių ženklo grafinis vaizdas yra įtrauktas į ginčijamą dizainą;

               ii.

               ankstesnis prekių ženklas ir ginčijamas dizainas yra labai panašūs;

               iii.

               Apeliacinė taryba nepadarė klaidos, kai nusprendė, jog yra galimybė supainioti ankstesnį prekių ženklą ir ginčijamą dizainą.

         Antrasis teisinis pagrindas, kuriame nurodomas 2002 m. gruodžio 12 d. Tarybos reglamento (EB) Nr. 6/2002 dėl Bendrijos dizaino 25 straipsnio 1 dalies e punkto pažeidimas, atsižvelgiant į bendruosius gero administravimo ir teisėtų lūkesčių apsaugos principus, padarius teisės klaidą ir akivaizdžią vertinimo klaidą, nusprendus, kad Apeliacinės tarybos sprendimo 33 punkte esanti nuoroda į Reglamento Nr. 207/2009 (2) 8 straipsnio 1 dalies b punktą yra tiesiog formali klaida, kuri neturi lemiamos įtakos sprendžiant ginčą ir kad vertinant supainiojimo galimybę nereikia atsižvelgti į nacionalinę jurisprudenciją dėl tarptautinės registracijos.

      (1)  OL L 3, 2002, p. 1; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 13 sk. 27 t., p. 142.

      (2)  2009 m. vasario 26 d. Tarybos reglamentas (EB) Nr. 207/2009 dėl Bendrijos prekių ženklo (OL L 78, 2009, p. 1).


title: Byla C-672/16: 2018 m. vasario 28 d. Teisingumo Teismo (septintoji kolegija) sprendimas byloje (Tribunal Arbitral Tributário (Centro de Arbitragem Administrativa – CAAD) (Portugalija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Imofloresmira – Investimentos Imobiliários SA / Autoridade Tributária e Aduaneira (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą — Pridėtinės vertės mokestis — PVM direktyva — Nekilnojamojo turto išperkamosios nuomos ar nuomos sandorių neapmokestinimas — Apmokestinamųjų asmenų teisė pasirinkti apmokestinti tam tikrus sandorius — Įgyvendinimas valstybėse narėse — Pirkimo mokesčio atskaita — Naudojimas apmokestinamojo asmens apmokestinamiesiems sandoriams — Pirminės atskaitos tikslinimas — Neleistinumas)

text:
               23.4.2018

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 142/10

         2018 m. vasario 28 d. Teisingumo Teismo (septintoji kolegija) sprendimas byloje (Tribunal Arbitral Tributário (Centro de Arbitragem Administrativa – CAAD) (Portugalija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Imofloresmira – Investimentos Imobiliários SA / Autoridade Tributária e Aduaneira

   (Byla C-672/16) (1)

   ((Prašymas priimti prejudicinį sprendimą - Pridėtinės vertės mokestis - PVM direktyva - Nekilnojamojo turto išperkamosios nuomos ar nuomos sandorių neapmokestinimas - Apmokestinamųjų asmenų teisė pasirinkti apmokestinti tam tikrus sandorius - Įgyvendinimas valstybėse narėse - Pirkimo mokesčio atskaita - Naudojimas apmokestinamojo asmens apmokestinamiesiems sandoriams - Pirminės atskaitos tikslinimas - Neleistinumas))
   (2018/C 142/14)
   Proceso kalba: portugalų

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Tribunal Arbitral Tributário (Centro de Arbitragem Administrativa – CAAD)

      Šalys pagrindinėje byloje

      Pareiškėja: Imofloresmira – Investimentos Imobiliários SA

      Atsakovė: Autoridade Tributária e Aduaneira

      Rezoliucinė dalis

   2006 m. lapkričio 28 d. Tarybos direktyvos 2006/112/EB dėl pridėtinės vertės mokesčio bendros sistemos 167, 168, 184, 185 ir 187 straipsnius reikia aiškinti taip, kad pagal juos draudžiami nacionalinės teisės aktai, kuriuose numatyta, kad pirminė pridėtinės vertės mokesčio atskaita turi būti tikslinama, nes pastatas, dėl kurio pasinaudota teise būti apmokestintu, laikomas apmokestinamojo asmens nebenaudojamu jo apmokestinamiesiems sandoriams, kai šis pastatas nenuomojamas dvejus metus ar ilgiau, nors įrodyta, kad apmokestinamasis asmuo siekė jį išnuomoti šiuo laikotarpiu.

      (1)  OL C 86, 2017 3 20.


title: Byla T-35/18: 2018 m. sausio 19 d. pareikštas ieškinys byloje La Marchesiana / EUIPO – Marchesi Angelo (MARCHESI)

text:
               23.4.2018

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 142/51

         2018 m. sausio 19 d. pareikštas ieškinys byloje La Marchesiana / EUIPO – Marchesi Angelo (MARCHESI)

   (Byla T-35/18)
   (2018/C 142/68)
   Kalba, kuria surašytas ieškinys: italų

      Šalys

      Ieškovė: La Marchesiana Srl (Milanas, Italija), atstovaujama advokatų M. Franzosi, F. Santonocito, A. Sobol

      Atsakovė: Europos Sąjungos intelektinės nuosavybės tarnyba (EUIPO)

      Kita procedūros Apeliacinėje taryboje šalis: Marchesi Angelo Srl (Milanas, Italija)

      Su procedūra EUIPO susijusi informacija

      Prekių ženklo, dėl kurio kilo ginčas, savininkė: ieškovė.

      Prekių ženklas, dėl kurio kilo ginčas: vaizdinis Europos Sąjungos prekių ženklas MARCHESI, kurį sudaro septyni oranžinės, mėlynos, geltonos, raudonos, žalios, juodos ir violetinės spalvų potėpiai – Europos Sąjungos prekių ženklas Nr. 4 187 159.

      Procedūra EUIPO: registracijos pripažinimo negaliojančia procedūra.

      Ginčijamas sprendimas: 2017 m. lapkričio 14 d. EUIPO ketvirtosios apeliacinės tarybos sprendimas sujungtose bylose R 1753/2016-4 ir R 1802/2016-4.

      Reikalavimai

   Ieškovė Bendrojo Teismo prašo:

               —

               pakeisti ginčijamą sprendimą ir atmesti visą Angelo Marchesi reikalavimą išbraukti prekių ženklą „EU’159“ iš registro dėl to, kad jis nenaudojamas;

               —

               pakeičiant ginčijamą sprendimą konstatuoti ir pripažinti, kad prekių ženklas „EU’159“ referenciniu laikotarpiu Europos Sąjungoje buvo naudojamas iš tikrųjų, kaip nurodyta Europos Sąjungos prekių ženklų reglamento 58 straipsnio 1 dalyje, žymėti prekėms arba paslaugoms, priklausančioms 8 klasei (Rankiniai įrankiai ir instrumentai (rankinio valdymo), visų pirma virtuvės įrankiai), 16 klasei (popierius, kartonas, spaudiniai, knygos, žurnalai, dailininkų reikmenys, raštinės reikmenys, mokymo medžiaga), 21 klasei (namų apyvokos ir virtuvės reikmenys ir indai, puodai, lėkštės, stiklinės, stiklo, porceliano ir fajanso indai), 29 klasei (gyvūninės kilmės maisto produktai, konservuoti, džiovinti ir virti vaisiai ir daržovės; drebučiai, uogienės, kompotai; kiaušiniai, pienas ir pieno produktai; maistiniai aliejai ir riebalai), 30 klasei (kava ir kavos pakaitalai, arbata, kakava, cukrus, ryžiai, miltai, duona, makaronai, pyragai, valgomieji ledai, priedai, skirti maisto produktų kvapui pagerinti), 33 klasei (alkoholiniai gėrimai), taip pat prekėms arba paslaugoms, priklausančioms 30 klasei (kava), 41 klasei (švietimo ir mokymo veikla, mokymo kursų rengimas), 43 klasei (maitinimas, įmonių, įsipareigojusių tiekti paruoštus vartoti maisto produktus ir gėrimus, parduodamus baruose, restoranuose, savitarnos restoranuose, valgyklose, teikiamos paslaugos);

               —

               nepatenkinus pirmiau nurodytų reikalavimų, iš dalies pakeitus ginčijamą sprendimą atmesti kitos šalies prašymą išbraukti prekių ženklą „EU’159“ iš registro dėl to, kad jis nenaudojamas, kiek jis susijęs su 30 klasės (kava), 41 klasės (švietimo ir mokymo veikla, mokymo kursų rengimas) ir 43 klasės (maitinimas, įmonių, įsipareigojusių tiekti paruoštus vartoti maisto produktus ir gėrimus, parduodamus baruose, restoranuose, savitarnos restoranuose, valgyklose, teikiamos paslaugos) prekėmis ir paslaugomis;

               —

               priteisti iš pralaimėjusios šalies bylinėjimosi šioje instancijoje ir abiejose ankstesnėse instancijose išlaidas.

      Pagrindai, kuriais remiamasi

               —

               Klaidingas naudojimo, kaip jis suprantamas pagal Reglamento Nr. 2017/1001 58 straipsnio 1 dalies a punktą ir 18 straipsnio 1 dalį, įrodymų vertinimas.


title: Byla T-122/18: 2018 m. vasario 27 d. pareikštas ieškinys byloje Lidl Stiftung / EUIPO – Shimano Europe (PRO)

text:
               23.4.2018

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 142/63

         2018 m. vasario 27 d. pareikštas ieškinys byloje Lidl Stiftung / EUIPO – Shimano Europe (PRO)

   (Byla T-122/18)
   (2018/C 142/81)
   Kalba, kuria surašytas ieškinys: anglų

      Šalys

      Ieškovė: Lidl Stiftung & Co. KG (Nekarzulmas, Vokietija), atstovaujama advokatų A. Berger ir A. Marx

      Atsakovė: Europos Sąjungos intelektinės nuosavybės tarnyba (EUIPO)

      Kita procedūros Apeliacinėje taryboje šalis: Shimano Europe BV (Niunspetas, Nyderlandai)

      Su procedūra EUIPO susijusi informacija

      Prekių ženklo, dėl kurio kilo ginčas, savininkė: ieškovė

      Prekių ženklas, dėl kurio kilo ginčas: vaizdinis Sąjungos prekių ženklas PRO – Registracijos paraiška Nr. 14 468 904

      Procedūra EUIPO: protesto procedūra

      Ginčijamas sprendimas: 2017 m. gruodžio 7 d. EUIPO penktosios apeliacinės tarybos sprendimas byloje R 1332/2017-5

      Reikalavimai

   Ieškovė Bendrojo Teismo prašo:

               —

               panaikinti ginčijamą sprendimą ir atmesti protestą Nr. 002654773, paduotą dėl paraiškos įregistruoti Europos Sąjungos prekių ženklą Nr. 014 468 904,

               —

               priteisti iš EUIPO bylinėjimosi išlaidas,

               —

               priteisti iš Shimano Europe B.V. bylinėjimosi EUIPO išlaidas.

      Pagrindai, kuriais remiamasi

               —

               Reglamento Nr. 2017/1001 7 straipsnio 1 dalies b ir c punktų pažeidimas,

               —

               Reglamento Nr. 2017/1001 8 straipsnio 1 dalies b punkto pažeidimas.


title: Byla C-7/18: 2018 m. sausio 3 d. Tribunal Superior de Justicia de Galicia (Ispanija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Modesto Jardón Lama / Instituto Nacional de la Seguridad Social, Tesorería General de la Seguridad Social

text:
               23.4.2018

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 142/21

         2018 m. sausio 3 d.Tribunal Superior de Justicia de Galicia (Ispanija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Modesto Jardón Lama / Instituto Nacional de la Seguridad Social, Tesorería General de la Seguridad Social

   (Byla C-7/18)
   (2018/C 142/29)
   Proceso kalba: ispanų

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Tribunal Superior de Justicia de Galicia

      Šalys pagrindinėje byloje

      Ieškovas: Modesto Jardón Lama

      Atsakovai: Instituto Nacional de la Seguridad Social ir Tesorería General de la Seguridad Social

      Prejudicinis klausimas

   Ar SESV 48 straipsnį reikia aiškinti taip, kad pagal jį draudžiami nacionalinės teisės aktai, kuriais nustatoma, kad norint gauti išankstinę senatvės pensiją gautinos pensijos dydis turėtų būti didesnis nei minimali pensija, kuri priklausytų suinteresuotajam asmeniui pagal tuos pačius nacionalinės teisės aktus, kuriuose ši „gautina pensija“ aiškinama kaip faktinė pensija, kurią moka tik kompetentinga valstybė narė (šiuo atveju – Ispanija), neįskaičiuojant faktinės pensijos, kurią galėtų gauti kaip tos pačios rūšies išmokas, kurias moka kita (-os) valstybė (-ės) narė (-ės)?


title: Byla C-116/18: 2018 m. vasario 14 d. pareikštas ieškinys byloje Europos Komisija / Rumunija

text:
               23.4.2018

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 142/36

         2018 m. vasario 14 d. pareikštas ieškinys byloje Europos Komisija / Rumunija

   (Byla C-116/18)
   (2018/C 142/47)
   Proceso kalba: rumunų

      Šalys

      Ieškovė: Europos Komisija, atstovaujama J. Samnadda, L. Nicolae ir G. von Rintelen

      Atsakovė: Rumunija

      Ieškovės reikalavimai

               —

               Pripažinti, kad iki 2016 m. balandžio 10 d. nepriėmusi įstatymų ir kitų teisės aktų, būtinų, kad būtų laikomasi 2014 m. vasario 26 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2014/26/ES dėl kolektyvinio autorių teisių ir gretutinių teisių administravimo ir daugiateritorių licencijų naudoti muzikos kūrinius internete teikimo vidaus rinkoje (1), ar bet kuriuo atveju apie juos nepranešusi Komisijai, Rumunija neįvykdė įsipareigojimų pagal šios direktyvos 43 straipsnio 1 dalį.

               —

               Remiantis SESV 260 straipsnio 3 dalies nuostatomis, už įsipareigojimo pranešti apie Direktyvos 2014/26/ES įgyvendinimo priemones neįvykdymą įpareigoti Rumuniją mokėti periodinę 42 377,60 EUR baudą už kiekvieną vėlavimo dieną nuo sprendimo šioje byloje priėmimo dienos.

               —

               Priteisti iš Rumunijos bylinėjimosi išlaidas.

      Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

   Remiantis Direktyvos 2014/26/ES 43 straipsnio 1 dalimi, valstybės narės privalo iki 2016 m. balandžio 10 d. priimti įstatymus ir kitus teisės aktus, būtinus, kad šios direktyvos būtų laikomasi, ir pranešti apie tokias priemones Komisijai. Todėl valstybės narės privalo priimti priemones, kurios yra būtinos, kad direktyva būtų perkelta į vidaus teisę iki toje direktyvoje nustatyto termino, ir pranešti apie tokias priemones Komisijai.
   Komisija taip pat siūlo taikyti Rumunijai periodinę 42 377,60 EUR baudą už kiekvieną vėlavimo dieną nuo sprendimo šioje byloje priėmimo dienos dėl to, kad ši valstybė narė neįvykdė įsipareigojimo pranešti apie Direktyvos 2014/26/ES įgyvendinimo priemones. Šios periodinės baudos dydis nustatytas atsižvelgiant į pažeidimo sunkumą, jo trukmę ir būtinumą užtikrinti, kad sankcija būtų atgrasanti, remiantis šios valstybės narės mokumu.
   Terminas perkelti direktyvą į vidaus teisę baigėsi 2016 m. balandžio 10 d.

      (1)  OL L 84, 2014, p. 72.


title: Byla C-10/18 P: 2018 m. sausio 5 d. Marine Harvest ASA pateiktas apeliacinis skundas dėl 2017 m. spalio 26 d. Bendrojo Teismo (penktoji kolegija) priimto sprendimo byloje T-704/14, Marine Harvest ASA / Europos Komisija

text:
               23.4.2018

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 142/22

         2018 m. sausio 5 d.Marine Harvest ASA pateiktas apeliacinis skundas dėl 2017 m. spalio 26 d. Bendrojo Teismo (penktoji kolegija) priimto sprendimo byloje T-704/14, Marine Harvest ASA / Europos Komisija

   (Byla C-10/18 P)
   (2018/C 142/30)
   Proceso kalba: anglų

      Šalys

      Apeliantė: Marine Harvest ASA, atstovaujama QC R. Subiotto

      Kita proceso šalis: Europos Komisija

      Apeliantės reikalavimai

   Apeliantė Teisingumo Teismo prašo:

               —

               panaikinti visą Bendrojo Teismo sprendimą arba jo dalį,

               —

               panaikinti 2014 m. liepos 23 d. Komisijos sprendimą arba, subsidiariai, panaikinti apeliantei tuo sprendimu skirtas baudas arba, jei nebūtų patenkintas ir šis reikalavimas, gerokai sumažinti apeliantei tuo sprendimu skirtas baudas,

               —

               priteisti iš Komisijos bylinėjimosi išlaidas, apeliantės patirtas tiek šiame procese, tiek procese Bendrajame Teisme,

               —

               prireikus, grąžinti bylą Bendrajam Teismui nagrinėti iš naujo pagal Teisingumo Teismo sprendimą,

               —

               imtis visų kitų, Teisingumo Teismo manymu reikalingų, priemonių.

      Apeliacinio skundo pagrindai ir pagrindiniai argumentai

   Grįsdama savo apeliacinį skundą apeliantė nurodo du pagrindus.

               1.

               Pirmuoju pagrindu apeliantė teigia, kad Bendrasis Teismas padarė teisės klaidą, kai šioje byloje netaikė Reglamento (EB) Nr. 139/2004 (1) (EUMR) 7 straipsnio 2 dalies.

                           a.

                           Pirma, Bendrasis Teismas padarė teisės klaidą aiškindamas sąvoką „viena koncentracija“, visų pirma atmesdamas EUMR 20 konstatuojamąją dalį kaip pagrindą aiškinti ES teisės akto leidėjo ketinimą „viena koncentracija“ laikyti visus sandorius, kuriuos „sieja viena sąlyga“.

                           b.

                           Antra, Bendrasis Teismas padarė teisės klaidą aiškindamas EUMR 7 straipsnio 2 dalies logiką.

               2.

               Antruoju pagrindu apeliantė teigia, kad Bendrasis Teismas padarė teisės klaidą skirdamas dvi baudas už tuos pačius veiksmus.

                           a.

                           Sprendimu buvo pažeistas principas ne bis in idem, nes Marine Harvest buvo skirtos dvi baudos už Malek 48,5 % akcijų dalies įsigijimą: 10 mln. EUR pagal EUMR 14 straipsnio 2 dalies a punktą už tariamą koncentracijos įgyvendinimą prieš pranešant apie ją (tariamas EUMR 4 straipsnio 1 dalies pažeidimas) ir dar 10 mln. EUR pagal EUMR 14 straipsnio 2 dalies b punktą už tariamą koncentracijos įgyvendinimą prieš dėl jos išduodant leidimą (EUMR 7 straipsnio 1 dalis).

                           b.

                           Subsidiariai, pažeidimu buvo pažeistas įskaitymo principas, nes jame nustatant antrą baudą neatsižvelgta į pirmąją.

                           c.

                           Jei ir šis argumentas nebūtų pripažintas pagrįstu, sprendime buvo padaryta teisės klaida, nes jame nebuvo taikomas pažeidimų sutapties principas: tariamas EUMR 4 straipsnio 1 dalyje nurodytos pareigos pranešti pažeidimas yra konkretesnis pažeidimas, todėl apima tariamą EUMR 7 straipsnio 1 dalyje nurodytos statu quo pareigos pažeidimą, kuris yra bendresnis.

      (1)  2004 m. sausio 20 d. Tarybos reglamentas Nr. 139/2004 dėl koncentracijų tarp įmonių kontrolės (EB Susijungimų reglamentas) (OL L 24, 2004, p. 1; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 8 sk., 3 t., p. 40).


title: Byla T-123/18: 2018 m. vasario 27 d. pareikštas ieškinys byloje Bayer Intellectual Property GmbH / EUIPO (Širdies pavaizdavimas)

text:
               23.4.2018

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 142/64

         2018 m. vasario 27 d. pareikštas ieškinys byloje Bayer Intellectual Property GmbH / EUIPO (Širdies pavaizdavimas)

   (Byla T-123/18)
   (2018/C 142/82)
   Proceso kalba: vokiečių

      Šalys

      Ieškovė: Bayer Intellectual Property GmbH (Monheimas prie Reino, Vokietija), atstovaujama advokatų V. von Bomhard ir J. Fuhrmann

      Atsakovė: Europos Sąjungos intelektinės nuosavybės tarnyba (EUIPO)

      Su procedūra EUIPO susijusi informacija

      Prekių ženklas, dėl kurio kilo ginčas: vaizdinis Europos Sąjungos prekių ženklas (širdies pavaizdavimas) – Registracijos paraiška Nr. 15 701 568

      Ginčijamas sprendimas: 2017 m. gruodžio 7 d. EUIPO pirmosios apeliacinės tarybos sprendimas byloje R 145/2017-1

      Reikalavimai

   Ieškovė Bendrojo Teismo prašo:

               —

               panaikinti ginčijamą sprendimą,

               —

               patenkinti ieškovės apeliaciją, pateiktą EUIPO apeliacinei tarybai,

               —

               priteisti iš EUIPO bylinėjimosi išlaidas.

      Pagrindas, kuriuo remiamasi

               —

               Reglamento Nr. 2017/1001 7 straipsnio 1 dalies b punkto pažeidimas.


title: Byla C-9/17: 2018 m. kovo 1 d. Teisingumo Teismo (trečioji kolegija) sprendimas (Korkein hallinto-oikeus (Suomija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) byloje, kurią inicijavo Maria Tirkkonen (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą — Viešieji pirkimai — Direktyva 2004/18/EB — Ūkių konsultavimo paslaugų viešojo pirkimo procedūra — Viešojo paslaugų pirkimo sutarties buvimas arba nebuvimas — Paslaugų įgijimo sistema, kurioje gali dalyvauti visi ūkio subjektai, atitinkantys iš anksto nustatytus reikalavimus — Sistema, kurioje vėliau kiti ūkio subjektai nebegali dalyvauti)

text:
               23.4.2018

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 142/12

         2018 m. kovo 1 d. Teisingumo Teismo (trečioji kolegija) sprendimas (Korkein hallinto-oikeus (Suomija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) byloje, kurią inicijavo Maria Tirkkonen
   (Byla C-9/17) (1)

   ((Prašymas priimti prejudicinį sprendimą - Viešieji pirkimai - Direktyva 2004/18/EB - Ūkių konsultavimo paslaugų viešojo pirkimo procedūra - Viešojo paslaugų pirkimo sutarties buvimas arba nebuvimas - Paslaugų įgijimo sistema, kurioje gali dalyvauti visi ūkio subjektai, atitinkantys iš anksto nustatytus reikalavimus - Sistema, kurioje vėliau kiti ūkio subjektai nebegali dalyvauti))
   (2018/C 142/16)
   Proceso kalba: suomių

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Korkein hallinto-oikeus

      Šalys pagrindinėje byloje

   Maria Tirkkonen

      dalyvaujant: Maaseutuvirasto

      Rezoliucinė dalis

   2004 m. kovo 31 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2004/18/EB dėl viešojo darbų, prekių ir paslaugų pirkimo sutarčių sudarymo tvarkos derinimo 1 straipsnio 2 dalies a punktą reikia aiškinti taip, kad ūkių konsultavimo sistema, kaip antai nagrinėjama pagrindinėje byloje, pagal kurią viešoji įstaiga atrenka visus ūkio subjektus, atitikusius kvietime dalyvauti konkurse nustatytus tinkamumo reikalavimus ir išlaikiusius minėtame kvietime dalyvauti konkurse nurodytą egzaminą, nėra viešojo pirkimo sutartis pagal šią direktyvą, net jeigu per nustatytą šios sistemos galiojimo laikotarpį negali būti priimami nauji ūkio subjektai.

      (1)  OL C 86, 2017 3 20.


title: Byla C-144/18 P: 2018 m. vasario 23 d. River Kwai International Food Industry Co. Ltd pateiktas apeliacinis skundas dėl 2017 m. gruodžio 14 d. Bendrojo Teismo (aštuntoji kolegija) priimto sprendimo byloje T-144/18 Association européenne des transformateurs de maïs doux (AETMD) / Europos Sąjungos Taryba

text:
               23.4.2018

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 142/37

         2018 m. vasario 23 d.River Kwai International Food Industry Co. Ltd pateiktas apeliacinis skundas dėl 2017 m. gruodžio 14 d. Bendrojo Teismo (aštuntoji kolegija) priimto sprendimo byloje T-144/18 Association européenne des transformateurs de maïs doux (AETMD) / Europos Sąjungos Taryba

   (Byla C-144/18 P)
   (2018/C 142/49)
   Proceso kalba: anglų

      Šalys

      Apeliantė: River Kwai International Food Industry Co. Ltd, atstovaujama advocaten F. Graafsma ir J. Cornelis,

      Kitos proceso šalys: Association européenne des transformateurs de maïs doux (AETMD), Europos Sąjungos Taryba, Europos Komisija

      Apeliantės reikalavimai

   Apeliantė Teisingumo Teismo prašo:

               —

               panaikinti 2017 m. gruodžio 14 d,. Bendrojo Teismo sprendimą byloje T-460/14, Association européenne des transformateurs de maïs doux (AETMD) / Europos Sąjungos Taryba;

               —

               nurodyti kitai proceso šaliai padengti apeliantės bylinėjimosi išlaidas šioje instancijoje ir patirtas per procesą Bendrajame Teisme byloje T-460/14.

      Apeliacinio skundo pagrindai ir pagrindiniai argumentai

   Apeliantė teigia, kad Bendrojo Teismo išvadose padaryta teisės klaidų ir yra iškraipytos faktinės aplinkybės ir įrodymai. Todėl apeliantė mano, kad skundžiamas sprendimas turi būti panaikintas.
   Apeliantė remiasi trimis pagrindais.
   Pirma, skundžiamame sprendime nėra pasisakyta dėl apeliantės nepriimtinumu grindžiamų prieštaravimų, įskaitant ketvirtąjį pagrindą ir taip buvo pažeista jos teisė į gynybą Bendrajame Teisme. Skundžiamame sprendime nepaisomi apeliantės nepriimtinumu grindžiami prieštaravimai nepateikiant motyvų, kodėl nebūtina jų svarstyti.
   Antra, išlaidų priskyrimo klausimą priskiriant prie normaliosios vertės nustatymo ir dempingo maržos apskaičiavimo ir nepriskiriant šio klausimo prie nuolatinio aplinkybių pasikeitimo klausimo, skundžiamame sprendime buvo iškraipyti įrodymai. Nė viename iš apeliantės pareiškimų per administracinę procedūrą išlaidų priskyrimo klausimas nebuvo siejamas su dempingo maržos apskaičiavimu.
   Galiausiai skundžiamu sprendimu pažeidžiamas Pagrindinio reglamento (1) 10 straipsnis ir bendrasis negaliojimo atgal principas, nes apeliantei taikomas antidempingo muitas atgaline data buvo padidintas nuo 3,6 % iki 12,8 %.

      (1)  2009 m. lapkričio 30 d. Tarybos reglamento (EB) Nr. 1225/2009 dėl apsaugos nuo importo dempingo kaina iš Europos bendrijos narėmis nesančių valstybių klaidų ištaisymas (OL L 343, 2009, p. 51).


title: Byla C-13/18: 2018 m. sausio 8 d. Szegedi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság (Vengrija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Sole-Mizo Zrt. / Nemzeti Adó- és Vámhivatal Fellebbviteli Igazgatósága

text:
               23.4.2018

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 142/23

         2018 m. sausio 8 d.Szegedi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság (Vengrija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Sole-Mizo Zrt. / Nemzeti Adó- és Vámhivatal Fellebbviteli Igazgatósága

   (Byla C-13/18)
   (2018/C 142/31)
   Proceso kalba: vengrų

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Szegedi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság

      Šalys pagrindinėje byloje

      Ieškovė: Sole-Mizo Zrt.

      Atsakovė: Nemzeti Adó- és Vámhivatal Fellebbviteli Igazgatósága

      Prejudiciniai klausimai

               1.

               Ar valstybės narės teismų praktika nagrinėjant atitinkamas nuostatas dėl palūkanų už vėlavimą daryti prielaidą, kad nacionalinė mokesčių institucija nepadarė pažeidimo (neveikimo), t. y. nėra vėlavimo negrąžinamos pridėtinės vertės mokesčio <…> už apmokestinamųjų asmenų neapmokėtas prekes ir paslaugas dalies atveju, nes tuo metu, kai atitinkama nacionalinė mokesčių institucija priėmė sprendimą, galiojo Bendrijos teisę pažeidžiantys nacionalinės teisės aktai, o Teisingumo Teismas tik vėliau nustatė juose įtvirtintų reikalavimų neatitikimą Bendrijos teisei, atitinka Bendrijos teisės nuostatas, 2006 m. lapkričio 28 d. Tarybos direktyvos 2006/112/EB (1) (toliau – PVM direktyva) nuostatas (ypač jos 183 straipsnį) ir veiksmingumo, tiesioginio veikimo bei lygiavertiškumo principus?

               2.

               Ar Bendrijos teisę, konkrečiai, PVM direktyvos nuostatas (ypač jos 183 straipsnį) ir lygiavertiškumo, veiksmingumo bei proporcingumo principus atitinka valstybės narės praktika, pagal kurią, nagrinėjant atitinkamas nuostatas dėl palūkanų už vėlavimą, skiriama, ar nacionalinė mokesčių institucija mokesčio negrąžino vadovaudamasi tuo metu galiojusiomis nacionalinės teisės nuostatomis, kurios, beje, pažeidė Bendrijos teisę, ar taip elgėsi pažeisdama tokias nuostatas, ir pagal kurią, kiek tai susiję su sukauptų PVM palūkanų suma, kurią grąžinti nebuvo galima pareikalauti per protingą terminą dėl nacionalinėje teisėje numatyti reikalavimai, Teisingumo Teismo pripažinti prieštaraujančia Sąjungos teisei, nurodomi du atskiri laikotarpiai, dėl to

                           —

                           per pirmąjį laikotarpį apmokestinamieji asmenys turi teisę gauti tik palūkanas už vėlavimą, atitinkančias centrinio banko nustatytą bazinę normą, turint omenyje tai, kad Vengrijos mokesčių institucijos, per protingą terminą nesumokėdamos į sąskaitas faktūras įtraukto PVM, neveikė neteisėtai, nes tuo metu vis dar galiojo Bendrijos teisei prieštaraujantys Vengrijos teisės aktai, o

                           —

                           per antrąjį laikotarpį turi būti mokamos už centrinio banko nustatytą bazinę normą dvigubai didesnės palūkanos – jos, be kita ko, nagrinėjamos valstybės narės teisės sistemoje taikomos vėlavimo atvejais – vien dėl pavėluoto palūkanų už vėlavimą, priklausančių už pirmąjį laikotarpį, išmokėjimo?

               3.

               Ar PVM direktyvos 183 straipsnis turi būti aiškinamas taip, kad lygiavertiškumo principas draudžia tokią valstybės narės praktiką negrąžinto PVM klausimais, pagal kurią, mokesčių institucija moka tik centrinio banko bazinę (paprastąją) normą atitinkančias palūkanas, jei buvo pažeista Sąjungos teisė, tuo tarpu pažeidus nacionalinę teisę mokamos už centrinio banko bazinę normą dvigubai didesnės palūkanos?

      (1)  OL L 347, 2006, p. 1.