title: Byla C-280/14 P: 2014 m. birželio 9 d. Italijos Respublikos pateiktas apeliacinis skundas dėl 2014 m. kovo 28 d. Bendrojo Teismo (pirmoji kolegija) priimto sprendimo byloje T-117/10, Italijos Respublika / Komisija

text:
               15.9.2014

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 315/35

         2014 m. birželio 9 d. Italijos Respublikos pateiktas apeliacinis skundas dėl 2014 m. kovo 28 d. Bendrojo Teismo (pirmoji kolegija) priimto sprendimo byloje T-117/10, Italijos Respublika/Komisija

   (Byla C-280/14 P)
   2014/C 315/57
   Proceso kalba: italų

      Šalys

      Apeliantė: Italijos Respublika, atstovaujama G. Palmieri ir avvocato dello Stato P. Gentili

      Kita proceso šalis: Europos Komisija

      Apeliantės reikalavimai

               —

               Pagal Teisingumo Teismo statuto 56 straipsnį panaikinti 2014 m. gegužės 28 d. Europos Sąjungos Bendrojo Teismo sprendimą T-117/10 dėl Italijos vyriausybės ieškinio pagal SESV 263 ir 264 straipsnius, pareikšto dėl 2009 m. gruodžio 22 d. Europos Komisijos sprendimo Nr. C(2009)10350, kuriuo sumažinama Italijos Respublikai skirta Europos regioninės plėtros fondo parama Apulijos regiono veiklos programai laikotarpiui 2000–2006 m., pagal Tikslą Nr. I 2000–06 m., apie kurį pranešta 2009 m. gruodžio 23 d., panaikinimo.

               —

               Todėl pagal Teisingumo Teismo statuto 61 straipsnį iš esmės panaikinti minėtą Europos Komisijos sprendimą ir priteisti iš jos bylinėjimosi išlaidas.

      Apeliacinio skundo pagrindai ir pagrindiniai argumentai

   Grįsdama savo apeliacinį skundą Italijos Respublika nurodė šiuos teisinius pagrindus:

                  Pirmasis pagrindas: rungimosi principo pažeidimas ir motyvavimo stoka.
               Bendrasis Teismas kartu išnagrinėjęs atmetė pirmuosius du ieškinio pagrindus, susijusius su Komisijos kaltinimais dėl pirmojo ir antrojo lygių kontrolės. Apeliantės teigimu, abu klausimai vis dėlto yra atskiri, nes dėl jų abiejų buvo pateikti atskiri kaltinimai, susiję su kontrolės veiksmingumu ir patikimumu. Ginčijamame sprendime vardijami skirtingi priekaištai dėl regionų vykdomos kontrolės kaip „kaltinimai“, grindžiantys vieną ir galutinę išvadą, kad regionų atliekama kontrolė yra nepatikima ir kad Sąjungos biudžetui kyla pavojus, pateisinantis 10 % vienkartinį koregavimą. Todėl atskirus „kaltinimus“ reikia nagrinėti atskirai, nes jei būtų neatsižvelgta į kurį nors iš jų arba sumažinama apimtis, tai turėtų įtakos visiems kaltinimams. Vadinasi, dėl vienodo ir bendro Bendrojo Teismo atlikto tokių skirtingų argumentų vertinimo kilo kliūčių tinkamai įvertinti Italijos vyriausybės iškeltus teisės ir faktų klausimus ir tai lėmė akivaizdų motyvavimo trūkumą: taip elgdamasis Bendrasis Teismas nepakankamai išsamiai paaiškino, kodėl jis padarė išvadą, kad kaltinimai buvo pateikti nepagrįstai.

                  Antrasis pagrindas: Reglamento Nr. 1260/1999 (1) 39 straipsnio 2 dalies c punkto ir 3 dalies bei Reglamento Nr. 438/2001 (2) 4 straipsnio pažeidimas; principų, susijusių su įrodinėjimo našta, pažeidimas; esminis neatitikimas tarp faktinių aplinkybių ir Bendrajam Teismui pateiktoje bylos medžiagoje nurodytų aplinkybių vertinimo; Bendrajam Teismui pateiktų įrodymų iškraipymas.
               Apeliantė teigia, kad Bendrasis Teismas iškraipė neginčytas faktines aplinkybes ir bylos medžiagoje pateiktus įrodymus, būtent faktą, kad Italijos valdžios institucijos vieną po kitos nagrinėjo Komisijos auditorių pateiktas pastabas dėl specifinių trūkumų devyniais pirmojo lygio kontrolės atvejais. Apeliantės teigimu, Bendrasis Teismas turėjo pripažinti, kad ginčijamo sprendimo dalis, susijusi su šiais devyniais kontrolės atvejais, yra klaidinga, ir todėl jis turėjo pritarti pagrindams, kuriais Italijos vyriausybė nurodė, kad Komisija pažeidė Reglamento Nr. 1260/1999 39 straipsnio 2 ir 3 dalis, nes priėmė sprendimą taikyti 10 % vienkartinį koregavimą, nors atsižvelgiant į atliktą kontrolę nebuvo matyti jokių pažeidimų, ir (pabrėžiant kitus pažeidimus) to buvo akivaizdžiai perdaug, palyginti su minėtame 39 straipsnyje įtvirtinta proporcingumo taisykle.
               Bendrasis Teismas neatsižvelgė į bylos medžiagoje esančią informaciją, susijusią su faktinių aplinkybių, susijusių su kontrolės vykdymu, atkūrimu, nes jis neatsižvelgė į realią kiekybinę (su Komisija suderinta riba) ir kokybinę pirmojo ir antrojo lygių kontrolės, atliktos 2009 m., raidą.
               Galiausiai Bendrasis Teismas iškraipė neginčytas faktines aplinkybes ir bylos medžiagoje pateiktus įrodymus ir pažeidė minėtus straipsnius, kai nusprendė, jog ginčijamas sprendimas yra pagrįstas, nes Italijos valdžios institucijos neįrodė mokėjimo institucijos pažangos.

                  Trečiasis pagrindas: Reglamento Nr. 1260/1999 39 straipsnio 2 dalies c punkto ir 3 dalies bei Reglamento Nr. 438/2001 10 straipsnio pažeidimas; principų, susijusių su įrodinėjimo našta, pažeidimas; esminis neatitikimas tarp faktinių aplinkybių ir Bendrajam Teismui pateiktoje bylos medžiagoje nurodytų aplinkybių vertinimo; Bendrajam Teismui pateiktų įrodymų iškraipymas.
               Apeliantės nuomone, Bendrojo Teismo teiginiai grindžiami visiškai abstrakčiu realios faktinės situacijos, susijusios su antrojo lygio kontrolės vykdymu ir padalijimu, atkūrimu. Bendrasis Teismas turėjo panaikinti sprendimo dalį, susijusią su Komisijos atlikta antrojo lygio kontrolės ir patikimumo nebuvimo analize, kuri nepatvirtinama jokiais galiojančiais įrodymais, susijusiais su realios rizikos ERPF buvimu ir apimtimi.

      (1)  1999 m. birželio 21 d. Tarybos reglamentas (EB) Nr. 1260/1999, nustatantis bendrąsias nuostatas dėl struktūrinių fondų (OL L 161, p. 1; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 14 sk., 1 t., p. 31).

      (2)  2001 m. kovo 2 d. Komisijos reglamentas (EB) Nr. 438/2001, nustatantis išsamias Tarybos reglamento (EB) Nr. 1260/1999 įgyvendinimo taisykles dėl struktūrinių fondų paramos valdymo ir kontrolės sistemų (OL L 63, p. 21; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 14 sk., 1 t., p. 132).


title: Bylos C-197/02 išbraukimas iš registro

text:
               6.11.2004

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 273/26

         Bylos C-197/02 (1) išbraukimas iš registro
   (2004/C 273/50)
   Europos Bendrijų Teisingumo Teismo pirmininkas 2004 m. liepos 29 d. nutartimi nurodė išbraukti iš registro bylą C-197/02 Europos Bendrijų Komisija prieš Ispanijos Karalystę.

      (1)  OL C 191, 2002 8 10.


title: Byla C-174/17 P: 2017 m. balandžio 5 d. Europos Sąjungos, atstovaujamos Europos Sąjungos Teisingumo Teismo, pateiktas apeliacinis skundas dėl 2017 m. vasario 17 d. Bendrojo Teismo (trečioji išplėstinė kolegija) priimto sprendimo byloje T-40/15 ASPLA ir Armando Álvarez S.A./Europos Sąjunga

text:
               22.5.2017

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 161/16

         2017 m. balandžio 5 d. Europos Sąjungos, atstovaujamos Europos Sąjungos Teisingumo Teismo, pateiktas apeliacinis skundas dėl 2017 m. vasario 17 d. Bendrojo Teismo (trečioji išplėstinė kolegija) priimto sprendimo byloje T-40/15 ASPLA ir Armando Álvarez S.A./Europos Sąjunga

   (Byla C-174/17 P)
   (2017/C 161/21)
   Proceso kalba: ispanų

      Šalys

      Apeliantė: Europos Sąjunga, atstovaujama Europos Sąjungos Teisingumo Teismo, atstovaujamo J. Inghelram, Á.M. Almendros Manzano ir P. Giusta

      Kitos proceso šalys: Plásticos Españoles, S.A. (ASPLA), Armando Álvarez S.A. ir Europos Komisija

      Apeliantės reikalavimai

               —

               Panaikinti skundžiamo sprendimo rezoliucinės dalies 1 punktą.

               —

               Atmesti kaip nepagrįstą ASPLA ir Armando Álvarez pirmojoje instancijoje pateiktą reikalavimą sumokėti 3 495 038,66 EUR dydžio žalos, kurią jos teigia patyrusios dėl protingo bylos išnagrinėjimo termino pažeidimo, atlyginimą.

               —

               Priteisti iš ASPLA ir Armando Álvarez bylinėjimosi išlaidas.

      Apeliacinio skundo pagrindai ir pagrindiniai argumentai

               1.

                  Pirmasis apeliacinio skundo pagrindas grindžiamas teisės klaida, padaryta aiškinant priežastinio ryšio sąvoką, nes Bendrasis Teismas nusprendė, jog protingo bylos išnagrinėjimo termino pažeidimas buvo pagrindinė tariamos turtinės žalos, kurią sudarė su banko garantija susijusių išlaidų mokėjimas, priežastis, nepaisant to, kad remiantis suformuota jurisprudencija šių išlaidų mokėjimo pagrindinė priežastis yra pačios įmonės pasirinkimas nemokėti baudos vykstant procesui Europos Sąjungos teisme.

               2.

                  Antrasis apeliacinio skundo pagrindas grindžiamas teisės klaida, padaryta aiškinant žalos sąvoką, nes Bendrasis Teismas tariamai dėl su bako garantija susijusių išlaidų mokėjimo patirtai turtinei žalai netaikė tokio paties reikalavimo, kurį nustatė dėl tariamos dėl palūkanų nuo baudos sumos mokėjimo patirtos turtinės žalos, t. y. kad ieškovės pirmojoje instancijoje įrodytų, jog dėl pastarojo mokėjimo atsiradusi finansinė našta viršijo naudą, kurią jos galėjo gauti dėl baudos nemokėjimo.


title: Byla T-581/10: 2012 m. kovo 28 d. Bendrojo Teismo nutartis byloje X Technology Swiss prieš VRDT — Brawn (X Undergear)

text:
               26.5.2012

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 151/33

         2012 m. kovo 28 d. Bendrojo Teismo nutartis byloje X Technology Swiss prieš VRDT — Brawn (X Undergear)

   (Byla T-581/10) (1)

   2012/C 151/59
   Proceso kalba: vokiečių
   Šeštosios kolegijos pirmininkas nutartimi nurodė išbraukti bylą iš registro.

      (1)  OL C 63, 2011 2 26.


title: Byla T-97/07 2008 m. balandžio 10 d. Pirmosios instancijos teismo nutartis byloje Imelios prieš Komisiją ( Ieškinys dėl panaikinimo — Ieškinys dėl žalos atlyginimo — Penktoji bendroji Europos Bendrijų mokslinių tyrimų, technologijų plėtros ir demonstracinės veiklos programa (1998-2002) — Arbitražinė išlyga — Debeto aviza — Nepriimtinumas )

text:
               21.6.2008

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 158/17

         2008 m. balandžio 10 d. Pirmosios instancijos teismo nutartis byloje Imelios prieš Komisiją

   (Byla T-97/07) (1)

   („Ieškinys dėl panaikinimo - Ieškinys dėl žalos atlyginimo - Penktoji bendroji Europos Bendrijų mokslinių tyrimų, technologijų plėtros ir demonstracinės veiklos programa (1998-2002) - Arbitražinė išlyga - Debeto aviza - Nepriimtinumas“)
   (2008/C 158/26)
   Proceso kalba: prancūzų
   Šalys

      Ieškovė: Imelios SA (Velizy-Villacoublay, Prancūzija), atstovaujama advokato C. Curtil

      Atsakovė: Europos Bendrijų Komisija, atstovaujama C. Ladenburger ir E. Manhaeve
   Dalykas
   Pirmiausiai, prašymas panaikinti Komisijos priimtą sprendimą, po to kai buvo gauta Europos kovos su sukčiavimu tarnybos (OLAF) tyrimo ataskaita, vykdyti 2007 m. sausio 17 d. debeto aviza pervestų avansų pagal sutartį IST-1999-10934 — Assist dėl projekto „Knowledge Management for Help Desk Operators“, sudarytą vykdant 5-ąją bendrąją mokslinių tyrimų, technologijų plėtros ir demonstracinės veiklos programą (1998-2002) patogios informacinės visuomenės srityje, išieškojimą, antra, prašymas įpareigoti sumokėti 34 368 eurų sumą kaip likusią subsidijos dalį pagal minėtą sutartį ir, trečia, prašymas atlyginti nuostolius, tariamai ieškovės patirtus priėmus minėtą sprendimą.
   Rezoliucinė dalis

               1.

               Ieškinį atmesti.

               2.

               Įpareigoti Imelios SA padengti savo ir Komisijos nurodytas bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 129, 2007 6 9.


title: Byla T-297/08: 2009 m. liepos 14 d. Pirmosios instancijos teismo nutartis byloje Mepos Electronics prieš VRDT (MEPOS)

text:
               12.9.2009

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 220/42

         2009 m. liepos 14 d. Pirmosios instancijos teismo nutartis byloje Mepos Electronics prieš VRDT (MEPOS)
   (Byla T-297/08) (1)

   2009/C 220/88

      Proceso kalba: anglų

   Aštuntosios kolegijos pirmininkas nutartimi nurodė išbraukti bylą iš registro.

      (1)  OL C 247, 2008 9 27.


title: Byla C-241/07: 2009 m. birželio 4 d. Teisingumo Teismo (antroji kolegija) sprendimas byloje (Riigikohus (Estijos Respublika) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) JK Otsa Talu OÜ prieš Põllumajanduse Registrite ja Informatsiooni Amet (PRIA) (EŽŪOGF — Reglamentas (EB) Nr. 1257/1999 — Bendrijos parama kaimo plėtrai — Parama aplinkai palankiai gamybai plėtoti)

text:
               1.8.2009

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 180/3

         2009 m. birželio 4 d. Teisingumo Teismo (antroji kolegija) sprendimas byloje (Riigikohus (Estijos Respublika) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) JK Otsa Talu OÜ prieš Põllumajanduse Registrite ja Informatsiooni Amet (PRIA)
   (Byla C-241/07) (1)

   (EŽŪOGF - Reglamentas (EB) Nr. 1257/1999 - Bendrijos parama kaimo plėtrai - Parama aplinkai palankiai gamybai plėtoti)
   2009/C 180/04
   Proceso kalba: estų

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

   Riigikohus

      Šalys pagrindinėje byloje

      Ieškovė: JK Otsa Talu OÜ

      Atsakovė: Põllumajanduse Registrite ja Informatsiooni Amet (PRIA)

      Dalykas

   Prašymas priimti prejudicinį sprendimą — Riigikohus — 1999 m. gegužės 17 d. Tarybos reglamento (EB) Nr. 1257/1999 dėl Europos žemės ūkio orientavimo ir garantijų fondo (EŽŪOGF) paramos kaimo plėtrai ir iš dalies pakeičiančio bei panaikinančio tam tikrus reglamentus (OL L 160, p. 80; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 3 sk., 25 t., p. 391) 22 ir 23 straipsnių, 24 straipsnio 1 dalies, 37 straipsnio 4 dalies ir 39 straipsnio išaiškinimas — Nacionalinės teisės aktai, numatantys paramos agrarinei aplinkosaugai skyrimą tik tiems pareiškėjams, kurie praėjusiais biudžetiniais metais jau gavo paramą, ir neįtraukiantys naujų pareiškėjų, įsipareigojančių pritaikyti savo gamybą agrarinės aplinkosaugos reikalavimams

      Rezoliucinė dalis

   1999 m. gegužės 17 d. Tarybos reglamento (EB) Nr. 1257/1999 dėl Europos žemės ūkio orientavimo ir garantijų fondo (EŽŪOGF) paramos kaimo plėtrai ir iš dalies keičiančio bei panaikinančio tam tikrus reglamentus, iš dalies pakeisto 2004 m. gruodžio 22 d. Tarybos reglamentu (EB) Nr. 2223/2004, 24 straipsnio 1 dalies nuostatos, skaitomos kartu su šio reglamento 37 straipsnio 4 dalimi ir 39 straipsniu, nedraudžia valstybei narei dėl biudžeto lėšų trūkumo apriboti paramos kaimo plėtrai gavėjų sąrašą ir ją suteikti tik ūkininkams, kurių atžvilgiu jau praėjusiais biudžetiniais metais buvo priimtas sprendimas skirti tokią paramą.

      (1)  OL C 170, 2007 7 21.


title: Byla C-353/12: 2012 m. liepos 25 d. pareikštas ieškinys byloje Europos Komisija prieš Italijos Respubliką

text:
               22.9.2012

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 287/28

         2012 m. liepos 25 d. pareikštas ieškinys byloje Europos Komisija prieš Italijos Respubliką

   (Byla C-353/12)
   2012/C 287/54
   Proceso kalba: italų

      Šalys

      Ieškovė: Europos Komisija, atstovaujama S. Thomas, D. Grespan ir B. Stromsky

      Atsakovė: Italijos Respublika

      Ieškovės reikalavimai

               —

               Per nustatytą terminą nepriėmusi visų įstatymų ir kitų teisės aktų, būtinų valstybės pagalbai, kurią Komisija 2009 m. spalio 28 d. sprendimu C(2009) 8123 dėl Italijos Ixfin SpA suteiktos valstybės pagalbos C 59/2007 (ex N 127/2006 ir NN 13/2006) (praneštas 2009 m. spalio 29 d. ir paskelbtas 2010 m. liepos 1 d. OL L 167, p. 39) pripažino neteisėta ir nesuderinama su vidaus rinka, susigrąžinti, Italijos Respublika neįvykdė įsipareigojimų pagal šio sprendimo 2, 3 ir 4 straipsnius ir SESV.

               —

               Priteisti iš atsakovės bylinėjimosi išlaidas.

      Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

   Komisija pareiškė ieškinį dėl to, kad Italijos Respublika neįvykdė jos sprendimo dėl valstybės pagalbos, Ekonominės plėtros ministerijos (Ministero dello Sviluppo Economico) Ixfin suteiktos Banca Apulia SpA paskolos garantijos forma.
   Komisija nurodo, kad Italija turėjo įvykdyti pareigą susigrąžinti pagalbą iki 2010 m. kovo 1 d. Be to, iki 2009 m. gruodžio 29 d. ji turėjo pranešti Komisijai apie priemones, kurių buvo imtasi šiam sprendimui įgyvendinti.
   Pareiškiant šį ieškinį atsakovė dar nebuvo priėmusi visų priemonių, būtinų šiems įsipareigojimams įgyvendinti.


title: Byla C-242/15 P: 2016 m. spalio 12 d. Teisingumo Teismo (šeštoji kolegija) sprendimas byloje Land Hessen/Pollmeier Massivholz GmbH & Co. KG, Europos Komisija (Apeliacinis skundas — Valstybės pagalba — Valstybės priemonės, susijusios su lentpjūvės įkūrimu Land Hessen — Sprendimas, kuriuo konstatuojamas valstybės pagalbos nebuvimas — Formalios tyrimo procedūros nepradėjimas — Rimti sunkumai — Valstybės garantijų pagalbos elemento apskaičiavimas — Komisijos komunikatas dėl valstybės pagalbos garantijų forma)

text:
               12.12.2016

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 462/5

         2016 m. spalio 12 d. Teisingumo Teismo (šeštoji kolegija) sprendimas byloje Land Hessen/Pollmeier Massivholz GmbH & Co. KG, Europos Komisija

   (Byla C-242/15 P) (1)

   ((Apeliacinis skundas - Valstybės pagalba - Valstybės priemonės, susijusios su lentpjūvės įkūrimu Land Hessen - Sprendimas, kuriuo konstatuojamas valstybės pagalbos nebuvimas - Formalios tyrimo procedūros nepradėjimas - Rimti sunkumai - Valstybės garantijų pagalbos elemento apskaičiavimas - Komisijos komunikatas dėl valstybės pagalbos garantijų forma))
   (2016/C 462/07)
   Proceso kalba: vokiečių

      Šalys

      Apeliantė: Land Hessen, atstovaujama advokatų U. Soltész ir A. Richter

      Kitos proceso šalys: Pollmeier Massivholz GmbH & Co. KG, atstovaujama advokatų J. Heithecker ir J. Ylinen; Europos Komisija, atstovaujama F. Erlbacher ir C. Urraca Caviedes

      Rezoliucinė dalis

               1.

               Atmesti apeliacinį skundą.

               2.

               Priteisti iš Land Hessen bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 236, 2015 7 20.


title: Byla C-482/15 P: 2015 m. rugsėjo 9 d. Westermann Lernspielverlag GmbH pateiktas apeliacinis skundas dėl 2015 m. liepos 15 d. Bendrojo Teismo (antroji kolegija) priimto sprendimo byloje T-333/13, Westermann Lernspielverlag GmbH/Vidaus rinkos derinimo tarnyba (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui)

text:
               7.12.2015

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 406/16

         2015 m. rugsėjo 9 d.Westermann Lernspielverlag GmbH pateiktas apeliacinis skundas dėl 2015 m. liepos 15 d. Bendrojo Teismo (antroji kolegija) priimto sprendimo byloje T-333/13, Westermann Lernspielverlag GmbH/Vidaus rinkos derinimo tarnyba (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui)

   (Byla C-482/15 P)
   (2015/C 406/17)
   Proceso kalba: anglų

      Šalys

      Apeliantė: Westermann Lernspielverlag GmbH, atstovaujama advokatų A. Nordemann ir M. C. Maier

      Kita proceso šalis: Vidaus rinkos derinimo tarnyba (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui)

      Apeliantės reikalavimai

   Apeliantė Teisingumo Teismo prašo:

               —

               panaikinti 2015 m. liepos 15 d. Bendrojo Teismo sprendimą byloje T-333/13,

               —

               grąžinti bylą Bendrajam Teismui nagrinėti iš naujo,

               —

               nurodyti atsakovei padengti bylinėjimosi išlaidas,

         Nepatenkinus pirma nurodytų reikalavimų, jei Teisingumo Teismas padarytų išvadą, kad Bendrojo Teismo 2015 m. liepos 15 d. sprendimas prarado prasmę, nes prekės ženklo, kuriuo buvo grindžiamas protestas, savininkas prarado visas su juo siejamas teises nuo 2013 m. birželio 13 d., apeliantė prašo:

               —

               pripažinti šį apeliacinį skundą praradus dalyką, ir kad nėra reikalo jį nagrinėti.

      Apeliacinio skundo pagrindai ir pagrindiniai argumentai

   Šis apeliacinis skundas grindžiamas šiais pagrindais:

               1.

               teisės į gynybą užtikrinimo principo, ypač teisės būti išklausytu, pažeidimu,

               2.

               teisės į teisingą procesą ir teisingą bylos nagrinėjimą pažeidimu,

               3.

               Bendrojo Teismo procedūros reglamento 69 straipsnio c ir d punktų pažeidimu,

               4.

               Reglamento Nr. 207/2009 (1) 8 straipsnio 1 dalies b punkto pažeidimu.

         Apeliantė mano, kad Bendrasis Teismas pažeidė jos pagrindinę teisę būti išklausytu, kadangi 1) Bendrojo Teismo kanceliarija 2015 m. liepos 3 d. informavo apeliantę, kad į jos argumentą, jog ji Bendrąjį Teismą informavo, jog prekių ženklas, sudarantis protesto ex tunc pagrindą, nebeegzistuoja, negali būti atsižvelgta, ir 2) kadangi Bendrojo Teismo 2015 m. liepos 15 d. sprendime visiškai nekalbama apie tai, kad kitos šalies prekių ženklas, kuriuo iš esmės grindžiamas protestas, priimant sprendimą nebeegzistavo.
   Apeliantė teigia, kad Bendrasis Teismas pažeidė jos pagrindinę teisę į teisingą bylos nagrinėjimą, nes 1) Bendrasis Teismas atmetė jos prašymą sustabdyti bylos nagrinėjimą ir neatsižvelgė į tai, kad jos 2013 m. birželio 13 d. prašymas panaikinti prekių ženklo registraciją, taip pat ieškinys dėl panaikinimo, pagrįstas 2015 m. sausio 5 d. apeliantės nurodytu absoliučiu pagrindu dėl kitos šalies prekės ženklo, yra pagrįstos gynybos priemonės, kurios daro tiesioginį poveikį šios bylos baigčiai, ir 2) kadangi Bendrasis Teismas atsisakė atsižvelgti į apeliantės 2015 m. birželio 12 d. pastabas.
   Apeliantė mano, kad Bendrasis Teismas pažeidė Bendrojo Teismo procedūros reglamento 69 straipsnio c ir d punktus, be paaiškinimo atmesdamas abu apeliantės prašymus sustabdyti bylos nagrinėjimą, nors abiem atvejais atsakovas neturėjo jokių prieštaravimų dėl tokio bylos nagrinėjimo sustabdymo, ir apeliantė nurodė svarbias priežastis, dėl kurių buvo būtina sustabdyti bylos nagrinėjimą.
   Apeliantė laikosi nuomonės, kad Bendrasis Teismas pažeidė Reglamento dėl Bendrijos prekių ženklo 8 straipsnio 1 dalies b punktą, nes jis padarė teisės klaidą ir iškraipė svarbius bylos faktus, nes pavojaus supainioti vertinimas buvo grindžiamas prekių ženklu, į kurį jos savininkas 2015 m. gegužės 22 d. prarado visas teises – šis sprendimas įsigaliojo 2013 m. birželio 13 d., – t. y. anksčiau nei apeliantė 2013 m. birželio 17 d. pateikė ieškinį Bendrajam Teismui ir prieš Bendrajam Teismui priimant sprendimą. Todėl 2015 m. liepos 15 d. sprendimo paskelbimo momentu į žodinį ir vaizdinį Bendrijos prekių ženklą  Nr. 003915121 nebuvo galima nei atsižvelgti, nei juo grįsti kokias nors išvadas.
   Galiausiai apeliantė Teisingumo Teismo prašo, jei jis nuspręstų, kad Bendrojo Teismo 2015 m. liepos 15 d. sprendimas prarado prasmę, nes prekių ženklo, kuriuo grindžiamas protestas, savininkas prarado visas su juo siejamas teises nuo 2013 m. birželio 13 d., pripažinti, jog šis apeliacinis skundas prarado dalyką ir nėra reikalo jį nagrinėti.

      (1)  2009 m. vasario 26 d. Tarybos reglamentas (EB) Nr. 207/2009 dėl Bendrijos prekių ženklo (OL L 78, p. 1).


title: Byla T-291/07: 2009 m. rugsėjo 23 d. Pirmosios instancijos teismo sprendimas byloje Viñedos y Bodegas Príncipe Alfonso de Hohenlohe prieš VRDT — Byass (ALFONSO) (Bendrijos prekių ženklas — Protesto procedūra — Žodinio Bendrijos prekių ženklo ALFONSO paraiška — Ankstesni žodiniai Bendrijos ir nacionaliniai prekių ženklai PRINCIPE ALFONSO — Santykinis atmetimo pagrindas — Galimybė supainioti — Reglamento (EB) Nr. 40/94 8 straipsnio 1 dalies b punktas (dabar Reglamento (EB) Nr. 207/2009 8 straipsnio 1 dalies b punktas) — Apeliacinės tarybos turimo atlikti nagrinėjimo apimtis — Pareiga priimti sprendimą dėl visos apeliacijos — Reglamento (EB) Nr. 40/94 62 straipsnio 1 dalis (dabar Reglamento (EB) Nr. 207/2009 64 straipsnio 1 dalis)

text:
               7.11.2009

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 267/59

         2009 m. rugsėjo 23 d. Pirmosios instancijos teismo sprendimas byloje Viñedos y Bodegas Príncipe Alfonso de Hohenlohe prieš VRDT — Byass (ALFONSO)

   (Byla T-291/07) (1)

   (Bendrijos prekių ženklas - Protesto procedūra - Žodinio Bendrijos prekių ženklo ALFONSO paraiška - Ankstesni žodiniai Bendrijos ir nacionaliniai prekių ženklai PRINCIPE ALFONSO - Santykinis atmetimo pagrindas - Galimybė supainioti - Reglamento (EB) Nr. 40/94 8 straipsnio 1 dalies b punktas (dabar Reglamento (EB) Nr. 207/2009 8 straipsnio 1 dalies b punktas) - Apeliacinės tarybos turimo atlikti nagrinėjimo apimtis - Pareiga priimti sprendimą dėl visos apeliacijos - Reglamento (EB) Nr. 40/94 62 straipsnio 1 dalis (dabar Reglamento (EB) Nr. 207/2009 64 straipsnio 1 dalis)
   2009/C 267/103
   Proceso kalba: ispanų

      Šalys

      Ieškovė: Viñedos y Bodegas Príncipe Alfonso de Hohenlohe, SA (Seniseras, Ispanija), atstovaujama advokatų M. Lobato García-Miján ir B. Díaz de Escauriaza

      Atsakovė: Vidaus rinkos derinimo tarnyba (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui), atstovaujama S. Palmero Cabezas ir J. Laporta Insa

      Kita procedūros VRDT Apeliacinėje taryboje šalis, įstojusi į bylą Pirmosios instancijos teisme: González Byass, SA (Kadisas, Ispanija)

      Dalykas

   Ieškinys dėl 2007 m. gegužės 29 d. VRDT antrosios apeliacinės tarybos sprendimo (byla R 1110/2006-2), susijusio su protesto procedūra tarp Viñedos y Bodegas Príncipe Alfonso de Hohenlohe, SA ir González Byass, SA.

      Rezoliucinė dalis

               1.

               Panaikinti 2007 m. gegužės 29 d. Vidaus rinkos derinimo tarnybos (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui) (VRDT) antrosios apeliacinės tarybos sprendimą (byla R 1110/2006-2).

               2.

               Priteisti iš VRDT bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 235, 2007 10 6.


title: 2005 m. gruodžio 8 d.  Teisingumo Teismo sprendimas (ketvirtoji kolegija), Byloje C-115/05  Europos Bendrijų Komisija prieš Liuksemburgo Didžiąją Hercogystę  (Valstybės įsipareigojimų neįvykdymas — Direktyva 2001/65/EB — Tam tikrų bendrovių metinė ir konsoliduota atskaitomybė — Direktyvos neperkėlimas per nustatytą terminą)

text:
               11.2.2006

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 36/17

      TEISINGUMO TEISMO SPRENDIMAS

   (ketvirtoji kolegija)
   2005 m. gruodžio 8 d.
   Byloje C-115/05 Europos Bendrijų Komisija prieš Liuksemburgo Didžiąją Hercogystę
       (1)

   (Valstybės įsipareigojimų neįvykdymas - Direktyva 2001/65/EB - Tam tikrų bendrovių metinė ir konsoliduota atskaitomybė - Direktyvos neperkėlimas per nustatytą terminą)
   (2006/C 36/34)
   Proceso kalba: prancūzų
   Byloje C-115/05 dėl 2005 m. kovo 8 d. pagal EB 226 straipsnį pareikšto ieškinio dėl įsipareigojimų neįvykdymo, Europos Bendrijų Komisija, atstovaujama G. Braun, prieš Liuksemburgo Didžiąją Hercogystę, atstovaujamą S. Schreiner, Teisingumo Teismas (ketvirtoji kolegija), kurį sudaro kolegijos pirmininkas K. Schiemann, teisėjai M. Ilešič ir E. Levits; generalinė advokatė C. Stix-Hackl, sekretorius R. Grass, 2005 m. gruodžio 8 d. priėmė sprendimą, kurio rezoliucinėje dalyje nurodyta:

               1.

               Per nurodytą terminą nepriimdama 2001 m. rugsėjo 27 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvą 2001/65/EB, iš dalies keičiančią Direktyvas 78/660/EEB, 83/349/EEB ir 86/635/EEB dėl vertinimo taisyklių rengiant tam tikrų bendrovių, taip pat bankų ir kitų finansinių įstaigų metinę ir konsoliduotą atskaitomybę, įgyvendinančių įstatymų ir kitų teisės aktų, Liuksemburgo Didžioji Hercogystė neįvykdė įsipareigojimų pagal šią direktyvą.

               2.

               Priteisti iš Liuksemburgo Didžiosios Hercogystės bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 106, 2005 4 30.


title: Byla F-27/06  2006 m. kovo 10 d.  pareikštas ieškinys byloje  Lofaro prieš Komisiją

text:
               6.5.2006

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 108/35

         2006 m. kovo 10 d. pareikštas ieškinys byloje Lofaro prieš Komisiją

   (Byla F-27/06)
   (2006/C 108/64)
   Proceso kalba: prancūzų
   Šalys

      Ieškovas: Alessandro Lofaro (Briuselis, Belgija), atstovaujamas advokato J.-L. Laffineur

      Atsakovė: Europos Bendrijų Komisija
   Ieškovo reikalavimai

               —

               Panaikinti 2005 m. birželio 6 d. sprendimą 6 mėnesiams pratęsti ieškovo bandomąjį laikotarpį, 2005 m. rugsėjo 28 d. sprendimą atleisti jį pasibaigus šiam laikotarpiui, bei šiuos du sprendimus pagrindžiančias baigiantis bandomajam laikotarpiui parengtas ataskaitas.

               —

               Jeigu reikia, panaikinti 2005 m. lapkričio 23 d. Darbo sutartis sudaryti įgaliotos administracijos sprendimą atmesti ieškovo skundą.

               —

               Priteisti iš atsakovės kaip patirtos žalos atlyginimą ieškovui sumokėti įvertintus ex aequo et bono85 473 eurų už turtinę žalą ir 50 000 eurų už neturtinę žalą, pasiliekant teisę šias sumas padidinti ar sumažinti teismo proceso metu.

               —

               Priteisti iš Europos Bendrijų Komisijos bylinėjimosi išlaidas.

         Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai
   Ieškovas, buvęs Komisijos laikinas tarnautojas, nuo 2004 m. rugsėjo 16 d. iki 2009 m. rugsėjo 15 d. buvo įdarbintas pagal darbo sutartį, kuri numatė 6 mėnesių bandomąjį laikotarpį pagal Kitų tarnautojų įdarbinimo sąlygų (KTĮS) 14 straipsnį. Po pirmos neigiamos vertinimo ataskaitos, bandomojo laikotarpio pratęsimo šešiems mėnesiams ir antros neigiamos vertinimo ataskaitos atsakovė šią sutartį nutraukė.
   Savo ieškinyje ieškovas tvirtina, kad atsakovė padarė akivaizdžių vertinimo klaidų. Ji taip pat pažeidė bendruosius principus, užtikrinančius teisę į orumą ir gynybą bei pareiškė nereikalingą kritiką.


title: Byla T-380/17: 2017 m. birželio 16 d. pareikštas ieškinys byloje HeidelbergCement ir Schwenk Zement/Komisija

text:
               31.7.2017

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 249/48

         2017 m. birželio 16 d. pareikštas ieškinys byloje HeidelbergCement ir Schwenk Zement/Komisija

   (Byla T-380/17)
   (2017/C 249/65)
   Proceso kalba: anglų

      Šalys

      Ieškovės: HeidelbergCement AG (Heidelbergas, Vokietija) ir Schwenk Zement KG (Ulmas, Vokietija), atstovaujamos advokatų U. Denzel, C. von Köckritz, P. Pichler, M. Raible, U. Soltész, G. Wecker ir H. Weiß

      Atsakovė: Europos Komisija

      Reikalavimai

   Ieškovės Bendrojo Teismo prašo:

               —

               panaikinti 2017 m. balandžio 5 d. Europos Komisijos sprendimą C(2017) 1650 final byloje M. 7878 – HeidelbergCement/Schwenk/Cemex Hungary/Cemex Croatia, kuriuo koncentracija pripažinta nesuderinama su vidaus rinka ir EEE susitarimo veikimu,

               —

               priteisti iš Komisijos ieškovių patirtas bylinėjimosi išlaidas.

      Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

   Grįsdamos ieškinį ieškovės remiasi septyniais pagrindais.

               1.

               Pirmasis ieškinio pagrindas susijęs su tuo, kad Komisija neturėjo kompetencijos priimti sprendimo dėl Sandorio, nes sandoris nebuvo Sąjungos masto. Komisija padarė teisės klaidą ir pažeidė Tarybos reglamento Nr. 139/2004 (1) (EUMR) 1 straipsnį, nes „dalyvaujančiomis įmonėmis“ laikė HeidelbergCement ir Schwenk, o ne tiesioginę įgijėją Duna-Dráva Cement.

               2.

               Antrasis ieškinio pagrindas susijęs su tuo, kad Komisija pažeidė EUMR 2 ir 8 straipsnius ir padarė akivaizdžią vertinimo klaidą, taip pat apibrėždama atitinkamą geografinę rinką pažeidė pareigą nurodyti motyvus.

               3.

               Trečiasis ieškinio pagrindas susijęs su tuo, kad Komisija pažeidė EUMR 2 straipsnio 2 ir 3 dalis, nes uždraudė sandorį, nors nenustatė, kad būtų labai apribota veiksminga konkurencija didelėje vidaus rinkos dalyje.

               4.

               Ketvirtasis ieškinio pagrindas susijęs su tuo, kad Komisija padarė akivaizdžių vertinimo klaidų, kai atliko sandorio poveikio konkurencinį vertinimą.

               5.

               Penktasis ieškinio pagrindas susijęs su tuo, kad Komisija padarė teisės klaidą ir akivaizdžių vertinimo klaidų, kai atliko pasiūlytos priemonės vertinimą ir ją atmetė.

               6.

               Šeštasis ieškinio pagrindas susijęs su tuo, kad Komisija padarė kelias procedūrines klaidas ir taip pažeidė esminius procedūrinius reikalavimus, ieškovių teisę į gynybą ir jų pagrindines teises, taip pat tinkamo administravimo principą ir rūpestingumo pareigą.

               7.

               Septintasis ieškinio pagrindas susijęs su tuo, kad Komisija neturėjo kompetencijos uždrausti įsigyti Cemex Hungary po to, kai vengrišką sandorio dalį perdavė patikrinti Vengrijos konkurencijos institucijai pagal EUMR 4 straipsnio 4 dalį.

      (1)  2004 m. sausio 20 d. Tarybos reglamentas (EB) Nr. 139/2004 dėl koncentracijų tarp įmonių kontrolės (OL L 24, 2004, p. 1; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 8 sk., 3 t., p. 40).


title: Sujungtos bylos C-483/11 ir C-484/11: 2011 m. gruodžio 14 d. Teisingumo Teismo (šeštoji kolegija) nutartis byloje ( Tribunalul Argeș (Rumunija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Andrei Emilian Boncea, Filofteia Catrinel Boncea, Adriana Boboc, Cornelia Mihăilescu (C-483/11), Mariana Budan (C-484/11) prieš Statul român (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą — Procedūros reglamento 43 straipsnis, 92 straipsnio 1 dalis ir 103 straipsnio 1 dalis — Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartija — Atlyginimas asmenims, patyrusiems komunistinio rėžimo politinio pobūdžio bausmes — Teisę į patirtos neturtinės žalos atlyginimą — Sąjungos teisės neįgyvendinimas — Akivaizdus Teisingumo Teismo nekompetentingumas)

text:
               10.3.2012

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 73/14

         2011 m. gruodžio 14 d. Teisingumo Teismo (šeštoji kolegija) nutartis byloje (Tribunalul Argeș (Rumunija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Andrei Emilian Boncea, Filofteia Catrinel Boncea, Adriana Boboc, Cornelia Mihăilescu (C-483/11), Mariana Budan (C-484/11) prieš Statul român

   (Sujungtos bylos C-483/11 ir C-484/11) (1)

   (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą - Procedūros reglamento 43 straipsnis, 92 straipsnio 1 dalis ir 103 straipsnio 1 dalis - Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartija - Atlyginimas asmenims, patyrusiems komunistinio rėžimo politinio pobūdžio bausmes - Teisę į patirtos neturtinės žalos atlyginimą - Sąjungos teisės neįgyvendinimas - Akivaizdus Teisingumo Teismo nekompetentingumas)
   2012/C 73/24
   Proceso kalba: rumunų

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Tribunalul Argeș

      Šalys

      Ieškovai: Andrei Emilian Boncea, Filofteia Catrinel Boncea, Adriana Boboc, Cornelia Mihăilescu (C-483/11), Mariana Budan (C-484/11)

      Atsakovė: Statul român

      dalyvaujant: Iulian-Nicolae Cujbescu (C-484/11)

      Dalykas

   Prašymas priimti prejudicinį sprendimą — Tribunalul Argeș — Europos pagrindinių žmogaus teisių ir laisvių apsaugos konvencijos 5 straipsnio ir Visuotinės žmogaus teisių deklaracijos 8 straipsnio aiškinimas — Atlyginimas asmenims, patyrusiems komunistinio rėžimo politinio pobūdžio bausmes — Nacionalinės teisės akto, kuriuo ribojama teisė į patirtos neturtinės žalos atlyginimą, leistinumas

      Rezoliucinė dalis

   Europos Sąjungos Teisingumo Teismas yra akivaizdžiai nekompetentingas atsakyti į Tribunalul Argeș (Rumunija) 2011 m. balandžio 4 ir liepos 4 d. sprendimais pateiktus klausimus.

      (1)  OL C 347, 2011 11 26.


title: Byla T-108/16: 2016 m. kovo 17 d. pareikštas ieškinys byloje Naviera Armas/Komisija

text:
               17.5.2016

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 175/19

         2016 m. kovo 17 d. pareikštas ieškinys byloje Naviera Armas/Komisija

   (Byla T-108/16)
   (2016/C 175/23)
   Proceso kalba: ispanų

      Šalys

      Ieškovė: Naviera Armas, SA (Gran Kanarijos las Palmas, Ispanija), atstovaujama advokatų J. Buendía Sierra ir Á. Givaja Sanz

      Atsakovė: Europos Komisija

      Reikalavimai

   Ieškovė Bendrojo Teismo prašo:

               —

               panaikinti 2015 m. gruodžio 8 d. Europos Komisijos sprendimą dėl valstybės pagalbos SA.36628 (2015/NN-2) (OL C 25, p. 2), kuriame pripažįstama, kad nėra valstybės pagalbos jūrų bendrovei Fred Olsen S.A. tiek, kiek tai susiję su priemonėmis, kurių ėmėsi Ispanijos Karalystė Njeveso uoste.

               —

               priteisti iš atsakovės jos pačios ir ieškovės bylinėjimosi išlaidas.

      Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

   Ginčijamame sprendime Komisija priėjo prie išvados, kad Fred Olsen suteikta išimtinė teisė veikti Njeveso uoste (Kanarų salos, Ispanija), jos visiškas arba dalinis atleidimas nuo atitinkamų uosto mokesčių ir uosto naudojimo sąlygos, kuriomis taip pat suteiktas nepateisinamas pranašumas jų netaikant įprastiniams laivams, nėra valstybės pagalba..
   Grįsdama savo ieškinį ieškovė nurodo vienintelį pagrindą, paremtą tuo, kad ji Komisijai pateikė pakankamai argumentų tam, jog jai kiltų pagrįstų abejonių dėl valstybės pagalbos Fred Olsen ir jog ji pradėtų formalią tyrimo procedūrą.
   Grįsdama šį pagrindą, ieškovė nurodo:

               —

               kad pati Komisijos pirminio tyrimo trukmė (nuo 2013 m. balandžio 13 d.Naviera Armas skundo pateikimo iki ginčijamo sprendimo priėmimo) rodo tai, kad byla yra labai sudėtinga ir dėl jos reikėjo pradėti formalią tyrimo procedūrą;

               —

               kad ginčijamame sprendime padaryta faktinių aplinkybių vertinimo akivaizdžių klaidų, kaip, pavyzdžiui, teigiant, kad jokia įmonė nepateikė prašymo vykdyti veiklą Njeveso uoste su greitaeigiais maršrutiniais keltais iki 2013 m., kad Fred Olsen buvo vienintelė įmonė vykdyti veiklą su greitaeigiais maršrutiniais keltais iki 2013 m., kad Fred Olsen buvo vienintelė įmonė, iki 1990 m. naudojusi Njeveso uostą ir jog tik greitaeigiai maršrutiniai keltai galėjo veikti minėtame uoste;

               —

               kad nuo 1991 m. Fred Olsen išimtinai naudojosi Njeveso uostu, o tai yra konkurencinis pranašumas, diskretiškai jai suteiktas Ispanijos institucijų;

               —

               kad daugiau nei 20 metų Fred Olsen buvo visiškai atleista nuo tam tikrų uosto mokesčių.


title: Byla T-232/11: 2015 m. gegužės 21 d. Bendrojo Teismo nutartis byloje Stichting Greenpeace Nederland ir PAN Europe/Komisija

text:
               13.7.2015

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 228/25

         2015 m. gegužės 21 d. Bendrojo Teismo nutartis byloje Stichting Greenpeace Nederland ir PAN Europe/Komisija

   (Byla T-232/11) (1)

   (2015/C 228/30)
   Proceso kalba: anglų
   Septintosios kolegijos pirmininkas nutartimi nurodė išbraukti bylą iš registro.

      (1)  OL C 194, 2011 7 2.


title: Byla C-650/11: 2011 m. gruodžio 19 d. Augstākās tiesas Senāts (Latvijos Respublika) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Ilgvars Brunovskis prieš Lauku atbalsta dienests

text:
               18.2.2012

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 49/18

         2011 m. gruodžio 19 d.Augstākās tiesas Senāts (Latvijos Respublika) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Ilgvars Brunovskis prieš Lauku atbalsta dienests

   (Byla C-650/11)
   2012/C 49/31
   Proceso kalba: latvių

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Augstākās tiesas Senāts

      Šalys pagrindinėje byloje

      Ieškovas: Ilgvars Brunovskis

      Atsakovė: Lauku atbalsta dienests

      Prejudiciniai klausimai

               1.

               Ar Reglamento Nr. 1782/2003 (1) 125 straipsnio 1 dalį reikia aiškinti taip, kad išmoka už karvę žindenę skiriama už visas per kalendorinius metus valdoje atsiradusias karves žindenes?

               2.

               Ar Reglamento Nr. 1973/2004 (2) 102 straipsnio 2 dalį reikia aiškinti taip, kad šešių mėnesių laikotarpis laikomas terminu išmokos paraiškai pateikti?

               3.

               Jei atsakymas į 2 klausimą yra teigiamas, ar valstybė narė, sutrumpinusi šį terminą paraiškai pateikti, privalo kompensuoti nuostolius, kuriuos ūkininkas patyrė dėl to, kad negalėjo pasinaudoti visu reglamentu nustatytu terminu paraiškai pateikti?

      (1)  2003 m. rugsėjo 29 d. Tarybos reglamentas (EB) Nr. 1782/2003, nustatantis bendrąsias tiesioginės paramos schemų pagal bendrą žemės ūkio politiką taisykles ir nustatantis tam tikras paramos schemas ūkininkams bei iš dalies keičiantis Reglamentus (EEB) Nr. 2019/93, (EB) Nr. 1452/2001, (EB) Nr. 1453/2001, (EB) Nr. 1454/2001, (EB) Nr. 1868/94, (EB) Nr. 1251/1999, (EB) Nr. 1254/1999, (EB) Nr. 1673/2000, (EEB) Nr. 2358/71 ir (EB) Nr. 2529/2001 (OL L 270, p. 1; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 3 sk., 40 t., p. 269).

      (2)  2004 m. spalio 29 d. Komisijos reglamentas (EB) Nr. 1973/2004, nustatantis išsamias Tarybos reglamento (EB) Nr. 1782/2003 nuostatų dėl to reglamento IV ir IVa antraštinėse dalyse numatytų paramos schemų ir atidėtos žemės naudojimo žaliavoms auginti taikymo taisykles (OL L 345, p. 1).


title: Byla C-316/05 Högsta Domstolen2005 m. rugpjūčio 9 d. nutartimi pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Nokia Corporation prieš Joacim Wärdel

text:
               15.10.2005

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 257/4

      Högsta Domstolen2005 m. rugpjūčio 9 d. nutartimi pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Nokia Corporation prieš Joacim Wärdel

   (Byla C-316/05)
   (2005/C 257/07)
   Proceso kalba: švedų

      Högsta Domstolen (Aukščiausiasis teismas) 2005 m. rugpjūčio 9 d. nutartimi kreipėsi į Europos Bendrijų Teisingumo Teismą su prašymu, kurį Teisingumo Teismo sekretoriatas gavo 2005 m. rugpjūčio 16 d., priimti prejudicinį sprendimą byloje Nokia Corporation prieš Joacim Wärdel.

      Högsta Domstolen prašo Teisingumo Teismo atsakyti į šiuos klausimus:

               1.

               Ar 1993 m. gruodžio 20 d. Tarybos reglamento (EB) Nr. 40/94 dėl Bendrijos prekių ženklo 98 straipsnio 1 dalies pirmame sakinyje numatyta „ypatingų priežasčių“ sąvoka, gali būti aiškinama taip, kad teismas, nustatęs, jog atsakovas pažeidė Bendrijos prekių ženklą, gali, neatsižvelgdamas į kitas aplinkybes, nepriimti specialios nutarties, draudžiančios tolimesnį pažeidimą, jei teismas mano, kad tolimesnio pažeidimo galimybė nėra akivaizdi arba, bet kuriuo atveju, labai ribota?

               2.

               Ar Tarybos reglamento (EB) Nr. 40/94 dėl Bendrijos prekių ženklo 98 straipsnio 1 dalies pirmame sakinyje numatyta „ypatingų priežasčių“ sąvoka gali būti aiškinama taip, kad teismas, nustatęs, jog atsakovas pažeidė Bendrijos prekių ženklą, nors ir nėra pagrindo nepriimti pirmame klausime minėtos specialios nutarties, draudžiančios tolesnį pažeidimą, gali nepriimti tokios nutarties remdamasis tuo, kad tolimesnis pažeidimas patenka į bendrą įstatymais numatytą pažeidimų draudimą pagal nacionalinę teisę, ir kad jei jis toliau tyčia ar dėl didelio neatsargumo atliks pažeidžiančius veiksmus, jam gali būti skirta baudžiamoji sankcija?

               3.

               Jei atsakymas į antrąjį klausimą yra neigiamas, ar turi būti imtasi ypatingų priemonių, kurios, pavyzdžiui, kartu su draudimu papildomai numatytų baudžiamąją sankciją, siekiant užtikrinti, kad draudimas nebus pažeistas, nors aišku, jog tolimesnis pažeidimas patenka į bendrą įstatymais numatytą pažeidimų draudimą pagal nacionalinę teisę, ir kad jei atsakovas toliau tyčia ar dėl didelio neatsargumo atliks pažeidžiančius veiksmus, jam gali būti skirta baudžiamoji sankcija?

               4.

               Jei atsakymas į trečiąjį klausimą yra teigiamas, ar tai taikytina ir tais atvejais, kai nėra išpildytos sąlygos, jog tokių specialių priemonių būtų imtasi analogiškų nacionalinių prekių ženklų pažeidimų atveju?


title: Byla C-503/06 2006 m. gruodžio 13 d. pareikštas ieškinys byloje Europos Bendrijų Komisija prieš Italijos Respubliką

text:
               14.4.2007

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 82/12

         2006 m. gruodžio 13 d. pareikštas ieškinys byloje Europos Bendrijų Komisija prieš Italijos Respubliką

   (Byla C-503/06)
   (2007/C 82/23)
   Proceso kalba: italų
   Šalys

      Ieškovė: Europos Bendrijų Komisija, atstovaujama D. Recchia

      Atsakovė: Italijos Respublika
   Ieškovės reikalavimai

               —

               Pripažinti, kad Ligūrijos regionui priėmus ir taikant nukrypti nuo laukinių paukščių apsaugos sistemos leidžiančias nuostatas nesilaikant Direktyvos 79/409/EB (1) 9 straipsnyje numatytų sąlygų, Italijos Respublika neįvykdė įsipareigojimų, išplaukiančių iš šios direktyvos 9 straipsnio.

               —

               Priteisti iš Italijos Respublikos bylinėjimosi išlaidas.

         Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai
   Gavusi skundą, Komisija sužinojo apie tai, kad Ligūrijos regionas 2001 m. spalio 5 d. priėmė Įstatymą Nr. 34, reglamentuojantį nukrypti nuo direktyvos 9 straipsnyje numatytos laukinių paukščių apsaugos sistemos leidžiančias nuostatas. Šis regioninis įstatymas buvo pakeistas 2002 m. rugpjūčio 13 d. Regioniniu įstatymu Nr. 31.
   Komisijos nuomone, Regioninis įstatymas Nr. 34/2001, su pakeitimais, numato leidimą teisėtai medžioti direktyvos saugomų paukščių rūšis, tiek,kiek:

               —

               jis, nenustatant apribojimų laiko atžvilgiu, bendrai ir abstrakčiai apibrėžia rūšis, kurioms taikomos nukrypti leidžiančios nuostatos, nors nukrypti leidžiančios nuostatos yra išimtinio ir norminio pobūdžio aktas, priimamas įvertinus tam tikrus mokslinio pobūdžio duomenis;

               —

               individualių nukrypti leidžiančių nuostatų atžvilgiu jis nenumato pareigos nurodyti vieną iš abstrakčių priežasčių, dėl kurių būtų galima taikyti nukrypti leidžiančias nuostatas pagal direktyvos 9 straipsnį ir nenumato pareigos paaiškinti konkrečius motyvus, kodėl tam tikra nuostata yra grindžiama abstrakčia būtinybe,

               —

               jis nenumato pareigos patikrinti, ar nėra jokių kitų priimtinų sprendimų ir nenumato institucijos, įgaliotos vertinti, ar direktyvos 9 straipsnyje numatytos sąlygos yra įgyvendintos.

         Pakeisto Regioninio įstatymo Nr. 34/2001 nesuderinamumas su direktyva atsispindi konkrečiose medžioklę leidžiančiose nuostatose, kurios neįrodo, kad nėra kitų priimtinų sprendimų ir kuriose nenurodomos nei abstrakčios priežastys, nei konkretūs motyvai, dėl kurių būtų būtinos nukrypti leidžiančios nuostatos.
   Pasibaigus pagrįstoje nuomonėje nustatytam terminui — 2006 m. spalio 31 d. — Ligūrijos regionas 2006 m. spalio 31 d. Regioniniu įstatymu Nr. 35/2006 panaikino pakeistą Regioninį įstatymą Nr. 34/2001 ir priėmė Regioninį įstatymą Nr. 36/2006, kuriuo numatyti išimtiniai leidžiamos medžioklės atvejai ir kuriame yra tie patys nesuderinamumo su paminėtos direktyvos 9 straipsniu elementai, kurie jau buvo numatyti ankstesniuose regioniniuose teisės aktuose.

      (1)  1999 m. balandžio 2 d. Tarybos direktyva 79/409/EB dėl laukinių paukščių apsaugos (OL L 103, p. 1).


title: Byla C-525/07 P 2008 m. lapkričio 28 d. Teisingumo Teismo nutartis byloje Philippe Combescot prieš Europos Bendrijų Komisiją (Apeliacinis skundas — Pareigūnai — Tarnybinės veiklos vertinimo ataskaita — Pareiga padėti — Psichologinis priekabiavimas — Žalos atlyginimas — Iš dalies akivaizdžiai nepriimtinas ir iš dalies akivaizdžiai nepagrįstas apeliacinis skundas)

text:
               21.3.2009

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 69/13

         2008 m. lapkričio 28 d. Teisingumo Teismo nutartis byloje Philippe Combescot prieš Europos Bendrijų Komisiją

   (Byla C-525/07 P) (1)

   (Apeliacinis skundas - Pareigūnai - Tarnybinės veiklos vertinimo ataskaita - Pareiga padėti - Psichologinis priekabiavimas - Žalos atlyginimas - Iš dalies akivaizdžiai nepriimtinas ir iš dalies akivaizdžiai nepagrįstas apeliacinis skundas)
   (2009/C 69/21)
   Proceso kalba: italų
   Šalys

      Apeliantas: Philippe Combescot, atstovaujamas avvocati A. Maritati ir V. Messa

      Kita proceso šalis: Europos Bendrijų Komisija, atstovaujama J. Currall ir advokato S. Corongiu
   Dalykas
   Apeliacinis skundas dėl 2007 m. rugsėjo 12 d. Pirmosios instancijos teismo (antroji kolegija) sprendimo Combescot prieš Komisiją (T-249/04), kuriuo Pirmosios instancijos teismas atmetė prašymą, pirma, pripažinti ieškovo pirmojoje instancijoje viršininko veiksmus neteisėtais, pripažinti ieškovo pirmojoje instancijoje teisę į pagalbą bei panaikinti ieškovo pirmojoje instancijoje tarnybinės veiklos vertinimo ataskaitą už laikotarpį nuo 2001 m. liepos 1 d. iki 2002 m. gruodžio 31 d., ir antra, atlyginti ieškovo pirmojoje instancijoje patirtą žalą
   Rezoliucinė dalis

               1.

               Atmesti apeliacinį skundą.

               2.

               Priteisti iš P. Combescot bylinėjimosi apeliacinėje instancijoje išlaidas.

      (1)  OL C 37, 2008 2 9.


title: Byla T-484/08 2008 m. lapkričio 11 d. pareikštas ieškinys byloje Longevity Health Products prieš VRDT — Merck (Kids Vits)

text:
               7.2.2009

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 32/38

         2008 m. lapkričio 11 d. pareikštas ieškinys byloje Longevity Health Products prieš VRDT — Merck (Kids Vits)

   (Byla T-484/08)
   (2009/C 32/75)
   Kalba, kuria surašytas ieškinys: vokiečių
   Šalys

      Ieškovė: Longevity Health Products, Inc. (Nasau, Bahamos), atstovaujama advokato J. Korab

      Atsakovė: Vidaus rinkos derinimo tarnyba (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui)

      Kita procedūros apeliacinėje taryboje šalis: Merck KGaA (Darmštatas, Vokietija)
   Ieškovės reikalavimai

               —

               Pripažinti bendrovės Longevity Health Products, Inc. ieškinį priimtinu.

               —

               Panaikinti 2008 m. rugpjūčio 28 d. ketvirtosios apeliacinės tarybos sprendimą ir atmesti Merck KGaA reikalavimą pripažinti Bendrijos prekių ženklo paraišką CTM 003979143 negaliojančia.

               —

               Priteisti iš Vidaus rinkos derinimo tarnybos bylinėjimosi išlaidas.

         Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

      Bendrijos prekių ženklo paraišką pateikęs asmuo: ieškovė.

      Prašomas įregistruoti Bendrijos prekių ženklas: žodinis prekių ženklas „Kids Vits“ 3, 5 ir 35 klasių prekėms ir paslaugoms (Bendrijos prekių ženklas Nr. 3 979 143).

      Prekių ženklo ar žymens, kuriuo grindžiamas protestas, savininkas: Merck KGaA.

      Prekių ženklas ar žymuo, kuriuo grindžiamas protestas: žodinis prekių ženklas „VIDS4KIDS“ 5 klasės prekėms (prekių ženklas Nr. 3 128 196).

      Protestų skyriaus sprendimas: patenkinti protestą.

      Apeliacinės tarybos sprendimas: atmesti apeliaciją.

      Ieškinio pagrindai: Reglamento (EB) Nr. 40/94 (1) 8 straipsnio 1 dalies b punkto pažeidimas, nes nėra galimybės supainioti konkuruojančius ženklus.

      (1)  1993 m. gruodžio 20 d. Tarybos reglamentas (EB) Nr. 40/94 dėl Bendrijos prekių ženklo (OL L 11; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 9 sk., 1 t., p. 142).


title: Byla C-496/09: 2011 m. lapkričio 17 d. Teisingumo Teismo (trečioji kolegija) sprendimas byloje Europos Komisija prieš Italijos Respubliką (Valstybės įsipareigojimų neįvykdymas — Teisingumo Teismo sprendimas, kuriuo pripažįstamas įsipareigojimų neįvykdymas — Neįvykdymas — EB 228 straipsnis — Piniginės baudos)

text:
               28.1.2012

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 25/5

      2011 m. lapkričio 17 d. Teisingumo Teismo (trečioji kolegija) sprendimas byloje Europos Komisija prieš Italijos Respubliką

      (Byla C-496/09) (1)

      (Valstybės įsipareigojimų neįvykdymas - Teisingumo Teismo sprendimas, kuriuo pripažįstamas įsipareigojimų neįvykdymas - Neįvykdymas - EB 228 straipsnis - Piniginės baudos)
      (2012/C 25/07)
      Proceso kalba: italų

         Šalys

         Ieškovė: Europos Komisija, atstovaujama L. Pignataro, E. Righini ir B. Stromsky

         Atsakovė: Italijos Respublika, atstovaujama G. Palmeri, padedama avvocati dello Stato F. Arena ir S. Fiorentino

         Dalykas

      Valstybės įsipareigojimų neįvykdymas — EB 228 straipsnis — 2004 m. balandžio 1 d. Teisingumo Teismo sprendimo byloje C-99/02 neįvykdymas — Prašymas paskirti baudą.

         Rezoliucinė dalis

                  1.

                  Iki datos, kurią pasibaigė 2008 m. vasario 1 d. Europos Bendrijų Komisijos pagal EB 228 straipsnį pateiktoje pagrįstoje nuomonėje nustatytas terminas, nesiėmusi visų priemonių, įgyvendinančių 2004 m. balandžio 1 d. Sprendimą Komisija prieš Italiją (C-99/02) dėl pagalbos, kuri pagal 1999 m. gegužės 11 d. Sprendimą 2000/128/EB dėl Italijos taikomos pagalbos schemos užimtumui skatinti buvo pripažinta neteisėta ir nesuderinama su bendrąja rinka, susigrąžinimo iš gavėjų, Italijos Respublika neįvykdė įsipareigojimų pagal šį sprendimą ir EB 228 straipsnio 1 dalį.

                  2.

                  Įpareigoti Italijos Respubliką sumokėti Europos Komisijai į jos sąskaitą „Europos Sąjungos nuosavi ištekliai“ baudą, kurios suma gaunama padauginus 30 milijonų eurų bazinę sumą iš neteisėtos nesuderinama pripažintos pagalbos, kuri pasibaigus aptariamam laikotarpiui dar nebuvo grąžinta arba nebuvo įrodytas jos grąžinimas, procentinės dalies, skaičiuojamos nuo bendros šio sprendimo paskelbimo dieną negrąžintos sumos. Ši bauda mokama kas pusmetį, kiek vėluojama priimti 2004 m. balandžio 1 d. Sprendimo Komisija prieš Italiją (C-99/02) įgyvendinimo priemones, skaičiuojant nuo šio sprendimo iki minėto 2004 m. balandžio 1 d. sprendimo įgyvendinimo.

                  3.

                  Priteisti iš Italijos Respublikos sumokėti į Europos Komisijos sąskaitą „Europos Sąjungos nuosavi ištekliai“ 30 milijonų eurų vienkartinę sumą.

                  4.

                  Italijos Respublika padengia bylinėjimosi išlaidas.

         (1)  OL C 24, 2010 1 30.


title: Byla C-192/10: 2010 m. balandžio 19 d. pareikštas ieškinys byloje Europos Komisija prieš Ispanijos Karalystę

text:
               17.7.2010

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 195/3

         2010 m. balandžio 19 d. pareikštas ieškinys byloje Europos Komisija prieš Ispanijos Karalystę

   (Byla C-192/10)
   2010/C 195/05
   Proceso kalba: ispanų

      Šalys

      Ieškovė: Europos Komisija, atstovaujama S. Pardo Quintillán ir A. Marghelis

      Atsakovė: Ispanijos Karalystė

      Ieškovės reikalavimai

               —

               Pripažinti, kad nepriėmusi nacionalinių priemonių, būtinų užtikrinti, kad laikomasi pareigų, susijusių su „Cova da Loba“ sąvartyno, esančio O Grovėje (Pontevedra, Galicija), uždarymu, valdymu ir kontrole po jo uždarymo, Ispanijos Karalystė neįvykdė įsipareigojimų pagal 1999 m. balandžio 26 d. Tarybos direktyvos 1999/31/EB dėl atliekų sąvartynų (1) 13 ir 14 straipsnius.

               —

               Priteisti iš Ispanijos Karalystės bylinėjimosi išlaidas.

      Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

               1.

               Pagrindinis Direktyvos 1999/31/EB tikslas — užkirsti kelią ar kuo labiau sumažinti atliekų sąvartynų neigiamą poveikį aplinkai, ypač paviršinių ir požeminių vandenų, dirvožemio ir oro taršai, įskaitant šiltnamio efektą, ir atliekų sąvartynų keliamą pavojų žmonėms, kylantį šalinant atliekas į sąvartyną ir vėliau per visą sąvartyno veikimo laiką

               2.

               Kaip matyti iš Ispanijos institucijų perduotos informacijos, leidimas „Cova da Loba“ sąvartynui išduotas 2000 metais. Vadinasi, remiantis Direktyvos 1999/31/EB 14 straipsniu, tai yra esamas sąvartynas.

               3.

               „Cova da Loba“ sąvartynas buvo apleistas, prieš tai jo neuždarius ir neužtikrinus jo valdymo ir kontrolės po uždarymo, kaip numatyta direktyvos 13 straipsnyje.

               4.

               Iš Ispanijos institucijų perduotos informacijos matyti, kad „Cova da Loba“ sąvartyno uždarymo procedūra nebuvo baigta. Todėl, atsižvelgiant į tai, kas išdėstyta, tokia padėtis pažeidžia Direktyvos 1999/31/EB 13 ir 14 straipsnius.

      (1)  OL L 182, p. 1; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 15 sk., 4 t., p. 228.


title: Byla C-47/16: 2017 m. kovo 16 d. Teisingumo Teismo (šeštoji kolegija) sprendimas byloje (Augstākā tiesa (Latvija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Valsts ieņēmumu dienests/„Veloserviss“ SIA (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą — Muitų sąjunga — Bendrijos muitinės kodeksas — 220 straipsnio 2 dalies b punktas — Importo muitų išieškojimas išleidus prekes — Teisėti lūkesčiai — Taikymo sąlygos — Muitinės padaryta klaida — Importuotojo pareiga veikti sąžiningai ir patikrinti A formos kilmės sertifikato išdavimo aplinkybes — Įrodinėjimo priemonės — Europos kovos su sukčiavimu tarnybos (OLAF) pranešimas)

text:
               15.5.2017

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 151/11

         2017 m. kovo 16 d. Teisingumo Teismo (šeštoji kolegija) sprendimas byloje (Augstākā tiesa (Latvija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Valsts ieņēmumu dienests/„Veloserviss“ SIA

   (Byla C-47/16) (1)

   ((Prašymas priimti prejudicinį sprendimą - Muitų sąjunga - Bendrijos muitinės kodeksas - 220 straipsnio 2 dalies b punktas - Importo muitų išieškojimas išleidus prekes - Teisėti lūkesčiai - Taikymo sąlygos - Muitinės padaryta klaida - Importuotojo pareiga veikti sąžiningai ir patikrinti A formos kilmės sertifikato išdavimo aplinkybes - Įrodinėjimo priemonės - Europos kovos su sukčiavimu tarnybos (OLAF) pranešimas))
   (2017/C 151/15)
   Proceso kalba: latvių

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Augstākā tiesa

      Šalys pagrindinėje byloje

      Ieškovas: Valsts ieņēmumu dienests

      Atsakovė: „Veloserviss“ SIA

      Rezoliucinė dalis

               1.

               1992 m. spalio 12 d. Tarybos reglamento (EEB) Nr. 2913/92, nustatančio Bendrijos muitinės kodeksą, iš dalies pakeisto 2000 m. lapkričio 16 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentu (EB) Nr. 2700/2000, 220 straipsnio 2 dalies b punktas turi būti aiškinamas taip, kad importuotojas gali remtis teisėtais lūkesčiais pagal šią nuostatą, siekdamas užginčyti paskesnį atsižvelgimą į importo muitus ir teigdamas, kad veikė sąžiningai, tik tuo atveju, jei įvykdytos trys kumuliacinės sąlygos. Pirma, šie muitai turi būti nesurinkti dėl pačių kompetentingų institucijų klaidos, antra, jų padarytos klaidos turi būti pagrįstai neįmanoma nustatyti sąžiningai veikiančiam apmokestinamajam asmeniui ir galiausiai pastarasis turi būti laikęsis visų galiojančių teisės aktų nuostatų, susijusių su jo muitinės deklaracija. Teisėtų lūkesčių neatsiranda, be kita ko, kai importuotojas, nors ir turėdamas akivaizdžių priežasčių abejoti A formos kilmės sertifikato tikslumu, pasinaudodamas visomis turimomis galimybėmis neišsiaiškino šio sertifikato išdavimo aplinkybių, kad patikrintų, ar šios abejonės pagrįstos. Vis dėlto tokia pareiga nereiškia, kad importuotojas apskritai privalo nuolat tikrinti aplinkybes, kuriomis eksporto valstybės muitinė išdavė A formos kilmės sertifikatą. Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas, atsižvelgdamas į visas pagrindinės bylos aplinkybes, turi įvertinti, ar nagrinėjamu atveju šios trys sąlygos įvykdytos.

               2.

               Reglamento (EEB) Nr. 2913/92, iš dalies pakeisto Reglamentu (EB) Nr. 2700/2000, 220 straipsnio 2 dalies b punktas turi būti aiškinamas taip, kad tokioje byloje, kaip nagrinėjamoji, remiantis vien Europos kovos su sukčiavimu tarnybos (OLAF) pranešime esančia informacija galima daryti išvadą, kad importuotojas negali pagrįstai remtis teisėtais lūkesčiais pagal šią nuostatą, siekdamas užginčyti paskesnį atsižvelgimą į importo muitus. Vis dėlto, jeigu tokiame pranešime pateiktas tik bendras nagrinėjamos situacijos aprašymas (tai turi patikrinti nacionalinis teismas), vien to nepakanka pakankamai įrodyti, kad šios sąlygos faktiškai įvykdytos visais aspektais, visų pirma kiek tai susiję su eksportuotojo elgesiu. Tokiomis aplinkybėmis iš principo importo valstybės muitinė turi pateikti papildomų įrodymų, kad eksporto valstybės narės muitinė išdavė klaidingą A formos kilmės sertifikatą, nes eksportuotojas pateikė klaidingus faktus. Vis dėlto, jeigu dėl eksportuotojo nerūpestingumo importo valstybės muitinė negali to įrodyti, pareiga įrodyti, kad šis sertifikatas išduotas remiantis teisingais eksportuotojo pateiktais faktais, tenka importuotojui.

      (1)  OL C 111, 2016 3 29.


title: Byla T-310/05 2005 m. rugpjūčio 12 d. pareikštas ieškinys byloje ASTEC Global Consultancy prieš Komisiją

text:
               29.10.2005

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 271/21

         2005 m. rugpjūčio 12 d. pareikštas ieškinys byloje ASTEC Global Consultancy prieš Komisiją

   (Byla T-310/05)
   (2005/C 271/42)
   Proceso kalba: anglų
   Šalys

      Ieškovė: ASTEC Global Consultancy (Dublinas, Airija), atstovaujamas solicitor B. O'Connor ir advokato I. Carreño.

      Atsakovė: Europos Bendrijų Komisija.
   Ieškovo reikalavimai

               —

               Panaikinti Europos Komisijos 2005 m. liepos 25 d. sprendimą (nuorodos Nr. AIDCO/F3/ACH D (2005) 19574), kuriuo buvo atmestas ieškovės prašymas dalyvauti Komisijos įsigijimų procedūros EuropeAid//119860/C/SV/ multi 3 dalyje;

               —

               priteisti iš Komisijos bylinėjimosi išlaidas.

         Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai
   Ieškovė, veikdama kaip konsorciumo pagrindinė bendrovė, 2005 m. balandžio 15 d. pateikė prašymą dėl Komisijos naujai paskelbtos pirkimo procedūros EuropeAid//119860/C/SV/multi pagrindinės sutarties 3 dalies. Vienas iš kitų ieškovės konsorciumo narių buvo Austroconsult Ges.m.b.H. Ši bendrovė taip pat buvo ir kito konsorciumo, pateikusio prašymą dėl tos pačios dalies, narė. 2005 m. gegužės 31 d.Austroconsult oficialiai išstojo iš kito konsorciumo.
   Ginčijamu sprendimu Komisija atsisakė priimti ieškovės prašymą, remdamasi tuo, kad ji neatitiko paskelbtų pirkimo sąlygų, nes Austroconsult taip pat figūravo ir kitame prašyme.
   Pagrįsdama savo reikalavimą panaikinti ginčijamą sprendimą ieškovė tvirtina, kad Komisija pažeidė esminius pirkimo procedūros reikalavimus, kadangi bet koks interesų konfliktas dėl Austroconsult dalyvavimo dviejuose konsorciumuose buvo išspręstas jai išstojus iš vieno iš šių konsorciumų. Be to, ieškovė tvirtina, kad Austroconsult negalėjo būti laikoma teisėta kito konsorciumo nare, kadangi jos paraiškos oficialiame laiške data nebuvo nurodyta.
   Ieškovė toliau tvirtina, kad Komisija pažeidė lygybės, gero administravimo ir kruopštumo principus, kadangi neištyrė Austroconsult išstojimo iš kito konsorciumo, jei dėl to abejojo, ir apie tai neinformavo ieškovės. Ieškovė mano, kad jos išbraukimas nieko nepaaiškinus buvo neproporcingas ir prieštarauja geram administravimui.
   Galiausiai, ieškovė teigia, kad sudarydama tik šešių kandidatų sąrašą ir tęsdama konkurso procedūrą, Komisija pažeidė konkurso sąlygas, pagal kurias reikalaujama, kad dalyvautų bent aštuoni kandidatai. Ji taip pat mano, kad patyrė diskriminaciją, nes pirminėje konkurso procedūroje ir pirmą kartą atnaujintoje konkurso procedūroje, kuriose, ieškovė sėkmingai dalyvavo, buvo laikomasi taisyklės, reikalaujančios bent aštuonių kandidatų dalyvavimo, o antrą kartą atnaujintoje procedūroje, kurios metu ieškovė buvo išbraukta iš sąrašų, šios taisyklės nebuvo laikomasi.


title: Byla T-300/10: 2010 m. liepos 9 d. pareikštas ieškinys byloje Internationaler Hilfsfonds prieš Komisiją

text:
               11.9.2010

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 246/37

         2010 m. liepos 9 d. pareikštas ieškinys byloje Internationaler Hilfsfonds prieš Komisiją

   (Byla T-300/10)
   ()
   2010/C 246/64
   Proceso kalba: vokiečių

      Šalys

      Ieškovė: Internationaler Hilfsfonds eV (Rosbachas, Vokietija), atstovaujama advokato H. Kaltenecker

      Atsakovė: Europos Komisija

      Ieškovės reikalavimai

               —

               Panaikinti 2010 m. balandžio 29 d. Komisijos sprendimą, kiek juo ieškovei neleista susipažinti su neatskleidžiamais ar iš dalies neatskleidžiamais dokumentais.

               —

               Priteisti iš atsakovės bylinėjimosi išlaidas.

      Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

   Ieškovė ginčija 2010 m. balandžio 29 d. Komisijos sprendimą, kuriuo buvo iš dalies atmesta jos kartotinė paraiška dėl galimybės susipažinti su dokumentais dėl LIEN sutarties 97–2011 m., su kuriais nebuvo leista susipažinti.
   Grįsdama savo ieškinį, ieškovė iš esmės teigia, kad Komisija neturėjo teisės atsisakyti suteikti jai galimybę susipažinti su prašomais dokumentais, taikydama Reglamento (EB) Nr. 1049/2001 (1) 4 straipsnyje numatytas išimtis dėl sprendimų priėmimo proceso bei individo privatumo ir neliečiamumo apsaugos. Kartu ieškovė tvirtina, kad egzistuoja viršesnis viešasis interesas, reikalaujantis atskleisti dar neatskleistus dokumentus.

      (1)  2001 m. gegužės 30 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (EB) Nr. 1049/2001 dėl galimybės visuomenei susipažinti su Europos Parlamento, Tarybos ir Komisijos dokumentais (OL L 145, p. 43; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 1 sk., 3 t., p. 331).


title: Byla T-382/12: 2014 m. birželio 19 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Kampol/VRDT – Colmol (Nobel) (Bendrijos prekių ženklas — Protesto procedūra — Vaizdinio Bendrijos prekių ženklo „Nobel“ paraiška — Ankstesnis žodinis nacionalinis prekių ženklas NOBEL — Santykinis atmetimo pagrindas — Galimybė supainioti — Reglamento Nr. 207/2009 8 straipsnio 1 dalies b punktas)

text:
               4.8.2014

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 253/26

         2014 m. birželio 19 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Kampol/VRDT – Colmol (Nobel)

   (Byla T-382/12) (1)

   ((Bendrijos prekių ženklas - Protesto procedūra - Vaizdinio Bendrijos prekių ženklo „Nobel“ paraiška - Ankstesnis žodinis nacionalinis prekių ženklas NOBEL - Santykinis atmetimo pagrindas - Galimybė supainioti - Reglamento Nr. 207/2009 8 straipsnio 1 dalies b punktas))
   2014/C 253/37
   Proceso kalba: anglų

      Šalys

      Ieškovė: Kampol sp. z o.o. (Svidnica, Lenkija), atstovaujama advokato J. Kępiński,

      Atsakovė: Vidaus rinkos derinimo tarnyba (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui), atstovaujama P. Geroulakos

      Kita procedūros VRDT Apeliacinėje taryboje šalis: Colmol-Colchões, SA (Oliveira de Azemeisas, Portugalija)

      Dalykas

   Ieškinys dėl 2012 m. birželio 21 d. VRDT ketvirtosios apeliacinės tarybos sprendimo (byla R 2286/2011-4), susijusio su protesto procedūra tarp Colmol – Colchões, SA ir Kampol K. Humiński & syn sp. z o.o.

      Rezoliucinė dalis

               1.

               Atmesti ieškinį.

               2.

               Priteisti iš Kampol sp. z o.o. bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 355, 2012 11 17.


title: Byla C-127/12: 2014 m. rugsėjo 3 d. Teisingumo Teismo (antroji kolegija) sprendimas byloje Europos Komisija/Ispanijos Karalystė (Valstybės įsipareigojimų neįvykdymas — Laisvas kapitalo judėjimas — SESV 21 ir 63 straipsniai — EEE susitarimas — 28 ir 40 straipsniai — Paveldėjimo ir dovanojimo mokesčiai — Kompetencijos mokesčių srityje pasidalijimas — Gyventojų ir ne gyventojų diskriminacija — Nekilnojamojo turto buvimo vieta grindžiama diskriminacija — Įrodinėjimo pareiga)

text:
               10.11.2014

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 395/3

      2014 m. rugsėjo 3 d. Teisingumo Teismo (antroji kolegija) sprendimas byloje Europos Komisija/Ispanijos Karalystė

      (Byla C-127/12) (1)

      ((Valstybės įsipareigojimų neįvykdymas - Laisvas kapitalo judėjimas - SESV 21 ir 63 straipsniai - EEE susitarimas - 28 ir 40 straipsniai - Paveldėjimo ir dovanojimo mokesčiai - Kompetencijos mokesčių srityje pasidalijimas - Gyventojų ir ne gyventojų diskriminacija - Nekilnojamojo turto buvimo vieta grindžiama diskriminacija - Įrodinėjimo pareiga))
      (2014/C 395/03)
      Proceso kalba: ispanų

         Šalys

         Ieškovė: Europos Komisija, atstovaujama W. Roels, R. Lyal ir F. Jimeno Fernández

         Atsakovė: Ispanijos Karalystė, atstovaujama A. Rubio González

         Rezoliucinė dalis

                  1.

                  Leidusi skirtingai apmokestinti Ispanijoje gyvenančius ir joje negyvenančius dovanotą turtą gavusius asmenis, paveldėtojus ir turto perleidėjus ir Ispanijos teritorijoje ir už jos ribų esančio nekilnojamojo turto dovanojimo ir panašaus tokio turto perleidimo veiksmus, Ispanijos Karalystė neįvykdė įsipareigojimų pagal SESV 63 straipsnį ir 1992 m. gegužės 2 d. Europos ekonominės erdvės susitarimo 40 straipsnį.

                  2.

                  Atmesti likusią ieškinio dalį.

                  3.

                  Priteisti iš Ispanijos Karalystės bylinėjimosi išlaidas.

         (1)  OL C 126, 2012 4 28.


title: Byla T-674/14: 2015 m. rugsėjo 2 d. Bendrojo Teismo nutartis byloje SEA/Komisija

text:
               16.11.2015

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 381/61

         2015 m. rugsėjo 2 d. Bendrojo Teismo nutartis byloje SEA/Komisija

   (Byla T-674/14) (1)

   (2015/C 381/84)
   Proceso kalba: italų
   Ketvirtosios kolegijos pirmininkas nutartimi nurodė išbraukti bylą iš registro.

      (1)  OL C 388, 2014 11 3.


title: Byla T-673/11: 2011 m. gruodžio 29 d. pareikštas ieškinys byloje Sigla prieš VRDT (VIPS CLUB)

text:
               3.3.2012

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 65/18

         2011 m. gruodžio 29 d. pareikštas ieškinys byloje Sigla prieš VRDT (VIPS CLUB)

   (Byla T-673/11)
   2012/C 65/34
   Proceso kalba: ispanų

      Šalys

      Ieškovė: Sigla (Madridas, Ispanija), atstovaujama advokato E. Armijo Chávarri

      Atsakovė: Vidaus rinkos derinimo tarnyba (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui)

      Reikalavimai

   Ieškovė Bendrojo Teismo prašo:

               —

               atsižvelgiant į raštu pateiktą ieškinį ir jo priedus pripažinti, kad ieškinys dėl 2011 m. spalio 6 d. Vidaus rinkos derinimo tarnybos (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui) (VRDT) pirmosios apeliacinės tarybos sprendimo byloje R 641/2011-1 pateiktas per nustatytą terminą ir tinkama forma, bei tinkamai jį išnagrinėjus panaikinti nurodytą sprendimą ir priteisti iš VRDT bylinėjimosi išlaidas.

      Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

      Bendrijos prekių ženklas, su kuriuo susijęs ieškinys: žodinis prekių ženklas VIPS CLUB 29, 30 ir 43 klasių prekėms ir paslaugoms.

      Eksperto sprendimas: atsisakyti įregistruoti prašomą prekių ženklą.

      Apeliacinės tarybos sprendimas: atmesti apeliaciją.

      Ieškinio pagrindai: Reglamento (EB) Nr. 207/2009 7 straipsnio 1 dalies b ir c punktų pažeidimas, nes prašomas įregistruoti žymuo nėra apibūdinamasis ir turi skiriamųjų požymių.


title: Byla T-55/15: 2017 m. liepos 14 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Certified Angus Beef/EUIPO – Certified Australian Angus Beef (CERTIFIED AUSTRALIAN ANGUS BEEF) (Europos Sąjungos prekių ženklas — Protesto procedūra — Europos Sąjungoje galiojanti tarptautinė registracija — Vaizdinis prekių ženklas CERTIFIED AUSTRALIAN ANGUS BEEF — Plačiai žinomi vaizdiniai ir žodiniai prekių ženklai SINCE 1978 CERTIFIED ANGUS BEEF BRAND ir CERTIFIED ANGUS BEEF BRAND — Santykinis atmetimo pagrindas — Žymenų panašumo nebuvimas — Reglamento (EB) Nr. 207/2009 8 straipsnio 1 dalies b punktas)

text:
               28.8.2017

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 283/31

         2017 m. liepos 14 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Certified Angus Beef/EUIPO – Certified Australian Angus Beef (CERTIFIED AUSTRALIAN ANGUS BEEF)

   (Byla T-55/15) (1)

   ((Europos Sąjungos prekių ženklas - Protesto procedūra - Europos Sąjungoje galiojanti tarptautinė registracija - Vaizdinis prekių ženklas CERTIFIED AUSTRALIAN ANGUS BEEF - Plačiai žinomi vaizdiniai ir žodiniai prekių ženklai SINCE 1978 CERTIFIED ANGUS BEEF BRAND ir CERTIFIED ANGUS BEEF BRAND - Santykinis atmetimo pagrindas - Žymenų panašumo nebuvimas - Reglamento (EB) Nr. 207/2009 8 straipsnio 1 dalies b punktas))
   (2017/C 283/46)
   Proceso kalba: anglų

      Šalys

      Ieškovė: Certified Angus Beef LLC (Vusteris, Ohajas, Jungtinės Amerikos Valstijos), atstovaujama baristerio C. Aikens

      Atsakovė: Europos Sąjungos intelektinės nuosavybės tarnyba, atstovaujama M. Fischer ir A. Söder

      Kita procedūros EUIPO apeliacinėje taryboje šalis: Certified Australian Angus Beef Pty Ltd (Surrey Hills, Australija)

      Dalykas

   Ieškinys dėl 2014 m. spalio 30 d. EUIPO ketvirtosios apeliacinės tarybos sprendimo (byla R 662/2014-4), susijusio su protesto procedūra tarp Certified Angus Beef ir Certified Australian Angus Beef.

      Rezoliucinė dalis

               1.

               Atmesti ieškinį.

               2.

               Priteisti iš Certified Angus Beef LLC bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 107, 2015 3 30.


title: Byla C-441/14: 2016 m. balandžio 19 d. Teisingumo Teismo (didžioji kolegija) sprendimas byloje (Højesteret (Danija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Dansk Industri (DI), veikianti Ajos A/S vardu/Karsten Eigil Rasmussen įpėdiniai (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą — Socialinė politika — Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartija — Direktyva 2000/78/EB — Nediskriminavimo dėl amžiaus principas — Direktyvai prieštaraujanti nacionalinės teisės nuostata — Privataus asmens galimybė pareikšti ieškinį dėl valstybės atsakomybės už Sąjungos teisės pažeidimą — Privačių asmenų ginčas — Įvairių teisių ir principų palyginimas — Teisinio saugumo ir teisėtų lūkesčių apsaugos principai — Nacionalinio teismo vaidmuo)

text:
               13.6.2016

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 211/12

      2016 m. balandžio 19 d. Teisingumo Teismo (didžioji kolegija) sprendimas byloje (Højesteret (Danija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Dansk Industri (DI), veikianti Ajos A/S vardu/Karsten Eigil Rasmussen įpėdiniai

      (Byla C-441/14) (1)

      ((Prašymas priimti prejudicinį sprendimą - Socialinė politika - Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartija - Direktyva 2000/78/EB - Nediskriminavimo dėl amžiaus principas - Direktyvai prieštaraujanti nacionalinės teisės nuostata - Privataus asmens galimybė pareikšti ieškinį dėl valstybės atsakomybės už Sąjungos teisės pažeidimą - Privačių asmenų ginčas - Įvairių teisių ir principų palyginimas - Teisinio saugumo ir teisėtų lūkesčių apsaugos principai - Nacionalinio teismo vaidmuo))
      (2016/C 211/13)
      Proceso kalba: danų

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

         Højesteret

         Šalys pagrindinėje byloje

         Ieškovė: Dansk Industri (DI), veikianti Ajos A/S vardu

         Atsakovai: Karsten Eigil Rasmussen įpėdiniai

         Rezoliucinė dalis

                  1.

                  2000 m. lapkričio 27 d. Tarybos direktyvoje 2000/78/EB, nustatančioje vienodo požiūrio užimtumo ir profesinėje srityje bendruosius pagrindus, sukonkretintas bendrasis nediskriminavimo dėl amžiaus principas turi būti aiškinamas taip, kad juo remiantis taip pat nagrinėjant privačių asmenų ginčus draudžiama taikyti nacionalinės teisės nuostatą, kaip antai nagrinėjamą pagrindinėje byloje, pagal kurią samdomam darbuotojui nesuteikiama teisė į išeitinę išmoką, jei jis turi teisę į senatvės pensiją, kurią moka jo darbdavys pagal pensijos sistemą, prie kurios šis samdomas darbuotojas prisijungė dar nesulaukęs 50 metų, neatsižvelgiant į tai, ar jis pasirenka likti darbo rinkoje, ar išeina į pensiją.

                  2.

                  Sąjungos teisė turi būti aiškinama taip, kad, kai privačių asmenų ginčą, patenkantį į Direktyvos 2000/78 taikymo sritį, nagrinėjantis nacionalinis teismas taiko savo nacionalinės teisės nuostatas, jis turi jas aiškinti taip, kad jų taikymas galėtų atitikti šią direktyvą, o jeigu toks direktyvą atitinkantis aiškinimas neįmanomas, atsižvelgdamas į aplinkybes, netaikyti nė vienos šios nacionalinės teisės nuostatos, prieštaraujančios bendrajam nediskriminavimo dėl amžiaus principui. Šios pareigos negalima paneigti nei remiantis teisėtų lūkesčių apsaugos ir teisinio saugumo principais, nei privataus asmens, kuris mano patyręs žalą dėl Sąjungos teisei prieštaraujančios nacionalinės teisės nuostatos taikymo, galimybe pareikšti ieškinį dėl atitinkamos valstybės narės atsakomybės už Sąjungos teisės pažeidimą.

         (1)  OL C 421, 2014 11 24.


title: Byla T-435/04 Manuel Simões Dos Santos 2004 m. spalio 22 d. pareikštas ieškinys Vidaus rinkos derinimo tarnybai

text:
               8.1.2005

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 6/43

         Manuel Simões Dos Santos 2004 m. spalio 22 d. pareikštas ieškinys Vidaus rinkos derinimo tarnybai
   (Byla T-435/04)
   (2005/C 6/84)
   Proceso kalba: prancūzų
   2004 m. spalio 22 d. Europos Bendrijų Pirmosios instancijos teisme buvo pareikštas Manuel Simões Dos Santos, gyvenančio Alikantėje (Ispanija), atstovaujamo advokato Antonio Creus Carreras, ieškinys Vidaus rinkos derinimo tarnybai.
   Ieškovas Pirmosios instancijos teismo prašo:

               —

               panaikinti 2004 m. liepos 7 d. sprendimą, kuriuo buvo atmestas ieškovo skundas bei 2003 m. gruodžio 15 d. sprendimą dėl sukauptos ieškovui suteiktų pirmenybės taškų sumos ir tai patvirtinantį 2003 m. gruodžio 12 sprendimą;

               —

               priteisti iš atsakovo visas bylinėjimosi teisme išlaidas.

         Teisiniai pagrindai ir pagrindiniai argumentai
   Šioje byloje ieškovas 2002 m. vykdyto paaukštinimo metu buvo paaukštintas suteikiant A5 lygį. Todėl Paskyrimų tarnybą jam pranešė, kad yra 54.19 taškų likutis. Tačiau iš 2003 m. gruodžio 15 d. Žmogaus išteklių departamento laiško jis sužinojo, kad 2003 m. rugsėjo 30 d. jo taškų suma buvo 1.5 taško. Iš šio laiško, kuris yra ginčijamas sprendimas, išplaukia, kad šie taškai buvo sumažinti ne dėl Tarnybos sprendimu ADM-03-35 įsteigtos naujos sistemos pripažintų taškų pakeitimo, bet dėl visiško jų panaikinimo pritaikius šiame sprendime nustatytą naują taisyklę, jog paaukštinus įrašomas nulis.
   Grįsdamas savo reikalavimus, ieškovas pirmiausiai tvirtina, kad buvo pažeisti teisėtumo, teisinio tikrumo ir negaliojimo atgal principai, kadangi, šiuo atveju, nebuvo išskirtinių aplinkybių, galinčių pateisinti pareigūnui jau pripažintų taškų, į kuriuos jis taip pat turėjo teisę pagal tuo metu galiojusią taikomą sistemą, likučio panaikinimą.
   Ieškovas taip pat tvirtina, kad buvo pažeisti teisėtų lūkesčių ir nediskriminavimo principai bei pareiga motyvuoti.


title: Byla C-288/13 P: 2014 m. rugsėjo 4 d. Teisingumo Teismo (aštuntoji kolegija) nutartis byloje Rütgers Germany GmbH, Rütgers Belgium NV, Deza, a.s., Industrial Química del Nalón, SA, Bilbaína de Alquitranes, SA/Europos cheminių medžiagų agentūra ECHA (Apeliacinis skundas — Teisingumo Teismo procedūros reglamento 181 straipsnis — Reglamentas (EB) Nr. 1907/2006 (REACH reglamentas) — 59 straipsnis ir XIII priedas — Antraceno alyvos nustatymas kaip labai didelį susirūpinimą keliančios medžiagos, kuriai turi būti taikoma autorizacijos procedūra — Vienodas požiūris)

text:
               17.11.2014

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 409/21

         2014 m. rugsėjo 4 d. Teisingumo Teismo (aštuntoji kolegija) nutartis byloje Rütgers Germany GmbH, Rütgers Belgium NV, Deza, a.s., Industrial Química del Nalón, SA, Bilbaína de Alquitranes, SA/Europos cheminių medžiagų agentūra ECHA

   (Byla C-288/13 P) (1)

   ((Apeliacinis skundas - Teisingumo Teismo procedūros reglamento 181 straipsnis - Reglamentas (EB) Nr. 1907/2006 (REACH reglamentas) - 59 straipsnis ir XIII priedas - Antraceno alyvos nustatymas kaip labai didelį susirūpinimą keliančios medžiagos, kuriai turi būti taikoma autorizacijos procedūra - Vienodas požiūris))
   2014/C 409/29
   Proceso kalba: anglų

      Šalys

      Apeliantės: Rütgers Germany GmbH, Rütgers Belgium NV, Deza, a.s., Industrial Química del Nalón, SA, Bilbaína de Alquitranes, SA, atstovaujamos advokato K. Van Maldegem

      Kita proceso šalis: Europos cheminių medžiagų agentūra (ECHA), atstovaujama M. Heikkilä, W. Broere ir T. Zbihlej, advocaten J. Stuyck ir A.-M. Vandromme

      Rezoliucinė dalis

               1.

               Atmesti apeliacinį skundą.

               2.

               Priteisti iš Rütgers Germany GmbH, Rütgers Belgium NV, Deza, a.s., Industrial Química del Nalón SA ir Bilbaína de Alquitranes SA bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 252, 2013 8 31.


title: Byla T-356/14: 2014 m. gegužės 23 d. pareikštas ieškinys byloje CareAbout/VRDT – Florido Rodríquez (Kerashot)/

text:
               4.8.2014

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 253/42

         2014 m. gegužės 23 d. pareikštas ieškinys byloje CareAbout/VRDT – Florido Rodríquez (Kerashot)/

   (Byla T-356/14)
   2014/C 253/56
   Kalba, kuria surašytas ieškinys: anglų

      Šalys

      Ieškovė: CareAbout GmbH (Diuseldorfas, Vokietija), atstovaujama advokatų P. Mes, C. Graf von der Groeben, G. Rother, J. Bühling, A. Verhauwen, J. Künzel, D. Jestaedt, M. Bergermann, J. Vogtmeier ir A. Kramer

      Atsakovė: Vidaus rinkos derinimo tarnyba (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui)

      Kita procedūros Apeliacinėje taryboje šalis: José Luis Florido Rodríquez (Sevilija, Ispanija)

      Reikalavimai

   Ieškovė Bendrojo Teismo prašo:

               —

               panaikinti 2014 m. kovo 24 d. Vidaus rinkos derinimo tarnybos (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui) ketvirtosios apeliacinės tarybos sprendimą byloje R 1569/2013-4,

               —

               priteisti iš VRDT bylinėjimosi Bendrajame Teisme išlaidas, įskaitant protesto procedūros išlaidas.

      Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

      Bendrijos prekių ženklo paraišką pateikęs asmuo: ieškovė.

      Prašomas įregistruoti Bendrijos prekių ženklas: žodinis prekių ženklas „Kerashot“1, 3 ir 21 klasių prekėms – Bendrijos prekių ženklo paraiška Nr. 10 669 571.

      Prekių ženklo ar žymens, kuriuo remtasi per protesto procedūrą, savininkas: José Luis Florido Rodríquez.

      Prekių ženklas ar žymuo, kuriuo remiamasi: vaizdinis nacionalinis prekių ženklas, apimantis žodinius elementus „K KERASOL“, 3 klasės prekėms.

      Protestų skyriaus sprendimas: atmesti protestą.

      Apeliacinės tarybos sprendimas: iš dalies panaikinti Protestų skyriaus sprendimą ir iš dalies patenkinti protestą.

      Ieškinio pagrindai: Reglamento Nr. 207/2009 8 straipsnio 1 dalies b punkto pažeidimas.


title: Byla C-479/14: 2014 m. spalio 28 d. Finanzgericht Düsseldorf (Vokietija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Sabine Hünnebeck/Finanzamt Krefeld

text:
               2.2.2015

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 34/3

         2014 m. spalio 28 d.Finanzgericht Düsseldorf (Vokietija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Sabine Hünnebeck/Finanzamt Krefeld

   (Byla C-479/14)
   (2015/C 034/03)
   Proceso kalba: vokiečių

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Finanzgericht Düsseldorf

      Šalys pagrindinėje byloje

      Ieškovė: Sabine Hünnebeck

      Atsakovė: Finanzamt Krefeld

      Prejudicinis klausimas

   Ar SESV 63 straipsnio 1 dalis, siejama su 65 straipsniu, aiškintina taip, kad pagal ją draudžiamos valstybės narės teisės normos, kuriose numatyta, kad apskaičiuojant dovanojamo turto mokestį neapmokestinamoji suma nuo apmokestinimo bazės šios valstybės teritorijoje esančio žemės sklypo dovanojimo atveju, jeigu dovanojimo sandorio įvykdymo momentu dovanotojas ir dovanojamo turto gavėjas turi nuolatinę gyvenamąją vietą kitoje valstybėje narėje, yra mažesnė nei neapmokestinamoji suma, kuri būtų buvusi taikoma, jeigu bent vienas iš jų tuo laikotarpiu būtų turėjęs gyvenamąją vietą pirmoje valstybėje narėje, net ir tuomet, jei kitose valstybės narės teisės normose numatyta, kad dovanojamo turto gavėjo prašymu taikoma didesnė neapmokestinamoji suma, kai įskaičiuojamas visas dovanotojo turtas, įgytas dešimt metų prieš dovanojimą ir dešimt metų po jo?


title: Byla C-139/06 2007 m. kovo 1 d. Teisingumo Teismo (šeštoji kolegija) sprendimas Europos Bendrijų Komisija prieš Jungtinę Didžiosios Britanijos ir Šiaurės Airijos Karalystę (Valstybės įsipareigojimų neįvykdymas — Direktyvos EB 2002/96/EB ir 2003/108/EB — Atliekos — Elektros ir elektroninė įranga)

text:
               28.4.2007

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 95/12

         2007 m. kovo 1 d. Teisingumo Teismo (šeštoji kolegija) sprendimas Europos Bendrijų Komisija prieš Jungtinę Didžiosios Britanijos ir Šiaurės Airijos Karalystę

   (Byla C-139/06) (1)

   (Valstybės įsipareigojimų neįvykdymas - Direktyvos EB 2002/96/EB ir 2003/108/EB - Atliekos - Elektros ir elektroninė įranga)
   (2007/C 95/20)
   Proceso kalba: anglų
   Šalys

      Ieškovė: Europos Bendrijų Komisija, atstovaujama M. Konstantinidis ir D. Lawunmi

      Atsakovė: Jungtinė Didžiosios Britanijos ir Šiaurės Airijos Karalystė, atstovaujama V. Jackson
   Dalykas
   Valstybės įsipareigojimų neįvykdymas — Visų reikalingų nuostatų, skirtų įgyvendinti 2003 m. sausio 27 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvą 2002/96/EB dėl elektros ir elektroninės įrangos atliekų (EEĮA) (OL L 37, p. 24) ir 2003 m. gruodžio 8 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvą 2003/108/EB, iš dalies keičiančią Direktyvą 2002/96/EB (OL L 345, p. 106), nepriėmimas per nustatytą terminą
   Rezoliucinė dalis

               1.

               Nepriėmusi įstatymų ir kitų teisės aktų, būtinų įgyvendinti:

                           —

                           2003 m. sausio 27 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvą 2002/96/EB dėl elektros ir elektroninės įrangos atliekų (EEĮA), ir

                           —

                           2003 m. gruodžio 8 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvą 2003/108/EB, iš dalies keičiančią Direktyvą 2002/96,

                     Jungtinė Didžiosios Britanijos ir Šiaurės Airijos Karalystė neįvykdė įsipareigojimų pagal šias direktyvas.

               2.

               Jungtinė Didžiosios Britanijos ir Šiaurės Airijos Karalystė padengia bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 108, 2006 5 6.


title: Byla T-423/12: 2015 m. gegužės 5 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Skype/VRDT – Sky ir Sky IP International (skype) (Bendrijos prekių ženklas — Protesto procedūra — Vaizdinio Bendrijos prekių ženklo „skype“ paraiška — Ankstesnis Bendrijos žodinis prekių ženklas SKY — Santykinis atmetimo pagrindas — Galimybė supainioti — Reglamento (EB) Nr. 207/2009 8 straipsnio 1 dalies b punktas)

text:
               22.6.2015

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 205/26

         2015 m. gegužės 5 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Skype/VRDT – Sky ir Sky IP International (skype)

   (Byla T-423/12) (1)

   ((Bendrijos prekių ženklas - Protesto procedūra - Vaizdinio Bendrijos prekių ženklo „skype“ paraiška - Ankstesnis Bendrijos žodinis prekių ženklas SKY - Santykinis atmetimo pagrindas - Galimybė supainioti - Reglamento (EB) Nr. 207/2009 8 straipsnio 1 dalies b punktas))
   (2015/C 205/35)
   Proceso kalba: anglų

      Šalys

      Ieškovė: Skype Ultd (Dublinas, Airija), atstovaujama iš pradžių solisitoriaus I. Fowler, advokato J. Schmitt, ir QC J. Mellor, vėliau – solisitorių A. Carboni ir M. Browne

      Atsakovė: Vidaus rinkos derinimo tarnyba (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui), atstovaujama P. Bullock

      Kitos procedūros VRDT apeliacinėje taryboje šalys, įstojusios į bylą Bendrajame Teisme: Sky plc, anksčiau – British Sky Broadcasting Group plc (Isleworth, Jungtinė Karalystė) ir Sky IP International Ltd (Isleworth), atstovaujamos solisitorių D. Rose ir V. Baxter, vėliau – solisitorių D. Rose, R. Guthrie, baristerio T. Moody-Stuart ir solisitoriaus J. Curry

      Dalykas

   Ieškinys, pareikštas dėl 2012 m. liepos 26 d. VRDT ketvirtosios apeliacinės tarybos sprendimo (byla R 1561/2010-4), susijusio su protesto procedūra tarp British Sky Broadcasting Group plc ir Sky IP International Ltd, vienos šalies, ir Skype Ultd, kitos šalies.

      Rezoliucinė dalis

               1.

               Atmesti ieškinį.

               2.

               Skype Ultd padengia savo, Vidaus rinkos derinimo tarnybos (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui) (VRDT), Sky plc ir Sky IP International Ltd patirtas bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 355, 2012 11 17.


title: Byla C-125/06 P 2008 m. kovo 13 d. Teisingumo Teismo (ketvirtoji kolegija) sprendimas byloje Europos Bendrijų Komisija prieš Infront WM AG, buvusią KirchMedia WM AG, Prancūzijos Respubliką, Jungtinę Didžiosios Britanijos ir Šiaurės Airijos Karalystę, Europos Parlamentą, Europos Sąjungos Tarybą (Apeliacinis skundas — Direktyva 89/552/EEB — Televizijos programų transliavimas — Ieškinys dėl panaikinimo — EB 230 straipsnio ketvirtoji pastraipa — Konkrečiai ir tiesiogiai su fiziniu ar juridiniu asmeniu susijusio sprendimo sąvoka)

text:
               9.5.2008

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 116/4

         2008 m. kovo 13 d. Teisingumo Teismo (ketvirtoji kolegija) sprendimas byloje Europos Bendrijų Komisija prieš Infront WM AG, buvusią KirchMedia WM AG, Prancūzijos Respubliką, Jungtinę Didžiosios Britanijos ir Šiaurės Airijos Karalystę, Europos Parlamentą, Europos Sąjungos Tarybą

   (Byla C-125/06 P) (1)

   (Apeliacinis skundas - Direktyva 89/552/EEB - Televizijos programų transliavimas - Ieškinys dėl panaikinimo - EB 230 straipsnio ketvirtoji pastraipa - „Konkrečiai ir tiesiogiai“ su fiziniu ar juridiniu asmeniu susijusio sprendimo sąvoka)
   (2008/C 116/06)
   Proceso kalba: anglų
   Šalys

      Apeliantė: Europos Bendrijų Komisija, atstovaujama K. Banks ir M. Huttunen

      Kitos proceso šalys: Infront WM AG, buvusi KirchMedia WM AG, atstovaujama solicitor M. Garcia, Prancūzijos Respublika, Jungtinė Didžiosios Britanijos ir Šiaurės Airijos Karalystė, Europos Parlamentas, Europos Sąjungos Taryba
   Dalykas
   2006 m. kovo 1 d. pateiktas apeliacinis skundas dėl 2005 m. gruodžio 15 d. Pirmosios instancijos teismo (ketvirtoji išplėstinė kolegija) sprendimo Infront WM AG prieš Komisiją (T-33/01), kuriuo Pirmosios instancijos teismas panaikino Komisijos sprendimą, priimtą taikant 1989 m. spalio 3 d. Tarybos direktyvos 89/552/EB 3a straipsnio a punktą, pripažįstantį suderinamomis su bendrąja rinka tam tikras Jungtinės Karalystės patvirtintas priemones, nustatančias su sporto renginių ir kitų nacionaliniu lygiu reikšmingų įvykių transliavimu per televiziją susijusius apribojimus — Sąvoka „tiesiogiai ir konkrečiai susijęs“ EB 230 straipsnio prasme
   Rezoliucinė dalis

               1.

               Atmesti apeliacinį skundą.

               2.

               Priteisti iš Europos Bendrijų Komisijos bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 108, 2006 5 6.


title: Byla C-153/10: 2011 m. balandžio 7 d. Teisingumo Teismo (šeštoji kolegija) sprendimas byloje ( Hoge Raad der Nederlanden (Nyderlandai) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Staatssecretaris van Financiën prieš Sony Supply Chain Solutions (Europe) BV (Reglamentas (EEB) Nr. 2913/92 — Bendrijos muitinės kodeksas — 12 straipsnio 2 ir 5 dalys, 217 straipsnio 1 dalis ir 243 straipsnis — Reglamentas (EEB) Nr. 2454/93 — Reglamento Nr. 2913/92 įgyvendinimo nuostatos — 10 ir 11 straipsniai — Prekių klasifikavimas — Privalomoji tarifinė informacija — Kito nei turėtojas ūkio subjekto rėmimasis privalomąja tarifine informacija, susijusia su ta pačia preke — Nacionalinių muitinės institucijų nurodymai — Teisėti lūkesčiai)

text:
               28.5.2011

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 160/9

         2011 m. balandžio 7 d. Teisingumo Teismo (šeštoji kolegija) sprendimas byloje (Hoge Raad der Nederlanden (Nyderlandai) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Staatssecretaris van Financiën prieš Sony Supply Chain Solutions (Europe) BV

   (Byla C-153/10) (1)

   (Reglamentas (EEB) Nr. 2913/92 - Bendrijos muitinės kodeksas - 12 straipsnio 2 ir 5 dalys, 217 straipsnio 1 dalis ir 243 straipsnis - Reglamentas (EEB) Nr. 2454/93 - Reglamento Nr. 2913/92 įgyvendinimo nuostatos - 10 ir 11 straipsniai - Prekių klasifikavimas - Privalomoji tarifinė informacija - Kito nei turėtojas ūkio subjekto rėmimasis privalomąja tarifine informacija, susijusia su ta pačia preke - Nacionalinių muitinės institucijų nurodymai - Teisėti lūkesčiai)
   2011/C 160/07
   Proceso kalba: olandų

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Hoge Raad der Nederlanden

      Šalys pagrindinėje byloje

      Ieškovė: Staatssecretaris van Financiën

      Atsakovė: Sony Supply Chain Solutions (Europe) BV

      Dalykas

   Prašymas priimti prejudicinį sprendimą — Hoge Raad der Nederlanden –1992 m. spalio 12 d. Tarybos reglamento (EEB) Nr. 2913/92, nustatančio Bendrijos muitinės kodeksą (OL L 302, p. 1; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 2 sk., 4 t., p. 307), 12 straipsnio 2 ir 5 dalių, 217 straipsnio 1 dalies ir 243 straipsnio bei 1993 m. liepos 2 d. Komisijos reglamento (EEB) Nr. 2454/93, išdėstančio Tarybos reglamento (EEB) Nr. 2913/92, nustatančio Bendrijos muitinės kodeksą, įgyvendinimo nuostatas (OL L 253, p. 1; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 2 sk., 6 t., p. 3) 11 straipsnio išaiškinimas — Prekių klasifikavimas — Prieštaravimas dėl muitinės sprendimo, susijusio su prekės klasifikavimu — Prieštaravimą pateikusios šalies rėmimasis kitos valstybės narės muitinių išduota privalomąja tarifine informacija dėl panašios prekės

      Rezoliucinė dalis

               1.

               1992 m. spalio 12 d. Tarybos reglamento (EEB) Nr. 2913/92, nustatančio Bendrijos muitinės kodeksą, iš dalies pakeisto 1996 m. gruodžio 19 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentu (EB) Nr. 82/97, 12 straipsnio 2 dalis ir 1993 m. liepos 2 d. Komisijos reglamento (EEB) Nr. 2454/93, išdėstančio Tarybos reglamento (EEB) Nr. 2913/92 įgyvendinimo nuostatas, iš dalies pakeisto 1996 m. gruodžio 18 d. Komisijos reglamentu (EB) Nr. 12/97, 10 ir 11 straipsniai turi būti aiškinami taip, kad deklarantas, kuris pateikė muitinės deklaracijas savo vardu ir savo sąskaita, negali remtis privalomąją tarifine informacija, kurios turėtojas yra ne jis pats, bet bendrovė, su kuria jis susijęs ir kurios prašymu pateikė šias deklaracijas.

               2.

               Reglamento Nr. 2913/92, iš dalies pakeisto Reglamentu Nr. 82/97, 12 straipsnio 2 ir 5 dalys bei 217 straipsnio 1 dalis ir Reglamento Nr. 2454/93, iš dalies pakeisto Reglamentu Nr. 12/97, 11 straipsnis kartu su Reglamento Nr. 2913/92 243 straipsniu turi būti aiškinami taip, kad byloje dėl mokėtinų muitų suinteresuotoji šalis gali ginčyti muitų išieškojimą, pateikdama kaip įrodymą kitoje valstybėje narėje dėl tų pačių prekių išduotą privalomąją tarifinę informaciją, šiai privalomajai tarifinei informacijai nesukeliant su ja susijusių teisinių pasekmių. Vis dėlto nacionalinis teismas turi patikrinti, ar taikytinose atitinkamos valstybės narės procesinėse normose numatyta galimybė pateikti tokius įrodymus.

               3.

               Reglamento Nr. 2913/92, iš dalies pakeisto Reglamentu Nr. 82/97, 12 straipsnis ir Reglamento Nr. 2454/93, iš dalies pakeisto Reglamentu Nr. 12/97, 10 straipsnio 1 dalis turi būti aiškinami taip, kad dėl nacionalinės teisės akto, kuriame nacionalinėms įstaigoms dėl deklaruotų prekių tarifinio klasifikavimo suteikta galimybė remtis trečiajam asmeniui pateikta privalomąja tarifine informacija dėl tų pačių prekių, negalėjo atsirasti importuotojų teisėti lūkesčiai remtis šiuo nurodymu.

      (1)  OL C 179, 2010 7 3.


title: Byla C-380/12: 2012 m. rugpjūčio 8 d. Hoge Raad der Nederlanden (Nyderlandai) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje X BV, kita proceso šalis: Minister van Financiën

text:
               6.10.2012

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 303/20

         2012 m. rugpjūčio 8 d.Hoge Raad der Nederlanden (Nyderlandai) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje X BV, kita proceso šalis: Minister van Financiën

   (Byla C-380/12)
   2012/C 303/34
   Proceso kalba: olandų

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Hoge Raad der Nederlanden

      Šalys pagrindinėje byloje

      Kasatorė: X BV

      Kita kasacinio proceso šalis: Minister van Financiën

      Prejudiciniai klausimai

               1.

               Ar Suderintosios sistemos 25 skirsnio 1 pastaboje nustatyta sąvoka „pašalinti priemaišas“ taip pat turi būti suprantama kaip tam tikrų cheminių dalelių, kurios dėl gamtinių sąlygų yra mineraliniame produkte, pašalinimas iš neapdoroto mineralinio produkto, atliekamas siekiant sustiprinti mineralinio produkto (specifines) gamtines savybes, kurios anksčiau buvo susilpnintos dėl minėtų gamtinių sąlygų?

               2.

               Jei remiantis atsakymu į pirmąjį klausimą gali būti nustatyta, kad tai yra priemaišų pašalinimas, kaip tai suprantama pagal SS 25 skirsnio 1 pastabą: pagal kokius kriterijus turi būti įvertinamas klausimas, ar išgautas mineralinis produktas, kaip antai blukinanti žemė, perplovus jį sieros rūgštimi ir vandeniu, dėl minėtos pastabos gali būti klasifikuojamas KN 2508 40 00 pozicijoje ir ar jis neturi būti laikomas chemijos produktu, kaip tai suprantama pagal SS 38 skirsnį?