title: Byla C-672/15: 2017 m. balandžio 27 d. Teisingumo Teismo (pirmoji kolegija) sprendimas (Tribunal de grande instance de Perpignan (Prancūzija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) baudžiamojoje byloje prieš Noria Distribution SARL (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą — Direktyva 2002/46/EB — Valstybių narių įstatymų, susijusių su maisto papildais, suderinimas — Vitaminai ir mineralinės medžiagos, kuriuos galima naudoti gaminant maisto papildus — Didžiausi kiekiai — Valstybių narių kompetencija — Nacionalinės teisės aktas, kuriame šie kiekiai nustatyti — Abipusis pripažinimas — Nebuvimas — Sąlygos, kurių reikia laikytis, ir kriterijai, į kuriuos reikia atsižvelgti, nustatant minėtus kiekius)

text:
               26.6.2017

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 202/5

         2017 m. balandžio 27 d. Teisingumo Teismo (pirmoji kolegija) sprendimas (Tribunal de grande instance de Perpignan (Prancūzija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) baudžiamojoje byloje prieš Noria Distribution SARL

   (Byla C-672/15) (1)

   ((Prašymas priimti prejudicinį sprendimą - Direktyva 2002/46/EB - Valstybių narių įstatymų, susijusių su maisto papildais, suderinimas - Vitaminai ir mineralinės medžiagos, kuriuos galima naudoti gaminant maisto papildus - Didžiausi kiekiai - Valstybių narių kompetencija - Nacionalinės teisės aktas, kuriame šie kiekiai nustatyti - Abipusis pripažinimas - Nebuvimas - Sąlygos, kurių reikia laikytis, ir kriterijai, į kuriuos reikia atsižvelgti, nustatant minėtus kiekius))
   (2017/C 202/07)
   Proceso kalba: prancūzų

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Tribunal de grande instance de Perpignan

      Šalis pagrindinėje baudžiamojoje byloje

      Noria Distribution SARL

      dalyvaujant: Procureur de la République, Union fédérale des consommateurs des P.O (Que choisir)

      Rezoliucinė dalis

               1.

               2002 m. birželio 10 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2002/46/EB dėl valstybių narių įstatymų, susijusių su maisto papildais, suderinimo nuostatas ir ESV sutarties nuostatas dėl laisvo prekių judėjimo reikia aiškinti taip: jomis draudžiamas valstybės narės teisės aktas, kaip antai nagrinėjamas pagrindinėje byloje, kuriame nenumatyta kitoje valstybėje narėje teisėtai gaminamų ar parduodamų maisto papildų, kuriuose esantys maistinių medžiagų kiekiai viršija šiame akte nustatytas didžiausias dienos normas, pateikimo šios valstybės narės rinkai procedūra.

               2.

               Direktyvos 2002/46 nuostatas ir ESV sutarties nuostatas dėl laisvo prekių judėjimo reikia aiškinti taip: šios direktyvos 5 straipsnyje nurodytus didžiausius kiekius reikia nustatyti kiekvienu atskiru atveju ir atsižvelgiant į visus šio straipsnio 1 ir 2 dalyse nurodytus kriterijus, ypač į atitinkamų maistinių medžiagų didžiausią leistiną saugią koncentraciją, nustatytą atlikus nuodugnų mokslinį rizikos visuomenės sveikatai įvertinimą, pagrįstą ne bendro pobūdžio ar hipotetiniais samprotavimais, o atitinkamais mokslo duomenimis. Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas turi įvertinti, ar pagrindinėje byloje nagrinėjamas minėtų kiekių nustatymo metodas atitinka šiuos reikalavimus.

               3.

               Direktyvos 2002/46 nuostatas ir ESV sutarties nuostatas dėl laisvo prekių judėjimo reikia aiškinti taip: jomis draudžiama šios direktyvos 5 straipsnio 1 dalies a punkte numatytą mokslinį rizikos įvertinimą, atliekamą prieš nustatant didžiausią leistiną saugią koncentraciją, į kurią reikia atsižvelgti nustatant šiame 5 straipsnyje nurodytus didžiausius kiekius, atlikti remiantis vien nacionalinėmis mokslinėmis rekomendacijomis, kai nagrinėjamos priemonės priėmimo metu taip pat prieinamos naujausios tarptautinės mokslinės rekomendacijos, kuriose daroma išvada, kad galima nustatyti didesnę koncentraciją.

      (1)  OL C 90, 2016 3 7.


title: Bylos C-262/04 išbraukimas iš registro

text:
               11.6.2005

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 143/30

         Bylos C-262/04 (1) išbraukimas iš registro
   (2005/C 143/55)

      (Proceso kalba: vokiečių)

   Europos Bendrijų Teisingumo Teismo pirmininkas 2005 m. sausio 10 d. nutartimi nurodė išbraukti iš registro bylą C-262/04 Europos Bendrijų Komisija prieš Vokietijos Federacinę Respubliką.

      (1)  OL C 201, 2004 8 7.


title: Bylos T-122/13 ir T-123/13: 2014 m. spalio 8 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Laboratoires Polive/VRDT – Arbora & Ausonia (dodie) (Bendrijos prekių ženklas — Protesto procedūra — Vaizdinio Bendrijos prekių ženklo „dodie“ paraiška — Ankstesni žodiniai nacionaliniai prekių ženklai DODOT — Santykinis atmetimo pagrindas — Galimybės supainioti nebuvimas — Reglamento (EB) Nr. 207/2009 8 straipsnio 1 dalies b punktas)

text:
               17.11.2014

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 409/36

         2014 m. spalio 8 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Laboratoires Polive/VRDT – Arbora & Ausonia (dodie)

   (Bylos T-122/13 ir T-123/13) (1)

   ((Bendrijos prekių ženklas - Protesto procedūra - Vaizdinio Bendrijos prekių ženklo „dodie“ paraiška - Ankstesni žodiniai nacionaliniai prekių ženklai DODOT - Santykinis atmetimo pagrindas - Galimybės supainioti nebuvimas - Reglamento (EB) Nr. 207/2009 8 straipsnio 1 dalies b punktas))
   2014/C 409/52
   Proceso kalba: anglų

      Šalys

      Ieškovė: Laboratoires Polive (Levalua Perė, Prancūzija), atstovaujama advokato A. Sion

      Atsakovė: Vidaus rinkos derinimo tarnyba (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui), atstovaujama P. Geroulakos

      Kita procedūros VRDT Apeliacinėje taryboje šalis, įstojusi į bylą Bendrajame Teisme: Arbora & Ausonia, SLU (Barselona, Ispanija), atstovaujama advokato R. Guerras Mazón

      Dalykas

   Du ieškiniai dėl dviejų 2012 m. lapkričio 28 d. VRDT antrosios apeliacinės tarybos sprendimų (atitinkamai bylos R 2324/2011-2 ir R 2325/2011-2), susijusių su dviem protesto procedūromis tarp Arbora & Ausonia, SLU ir Laboratoires Polive.

      Rezoliucinė dalis

               1.

               Sujungti bylas T-122/13 ir T-123/13 bendram sprendimui priimti.

               2.

               Panaikinti 2012 m. lapkričio 28 d. Vidaus rinkos derinimo tarnybos (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui) (VRDT) antrosios apeliacinės tarybos sprendimus (bylos R 2324/2011-2 ir R 2325/2011-2).

               3.

               VRDT padengia savo ir Laboratoires Polive patirtas bylinėjimosi išlaidas.

               4.

               Arbora & Ausonia, SLU padengia savo bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 123, 2013 4 27.


title: Byla C-523/04 Europos Bendrijų Komisijos 2004 m. gruodžio 23 d. pareikštas ieškinys Nyderlandų Karalystei

text:
               5.3.2005

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 57/19

         Europos Bendrijų Komisijos 2004 m. gruodžio 23 d. pareikštas ieškinys Nyderlandų Karalystei
   (Byla C-523/04)
   (2005/C 57/34)
   Proceso kalba: olandų
   2004 m. gruodžio 23 d. Europos Bendrijų Teisingumo Teisme buvo pareikštas Europos Bendrijų Komisijos, atstovaujamos Mikko Huttunen ir Wouter Wils, ieškinys Nyderlandų Karalystei.
   Europos Bendrijų Komisija Teisingumo Teismo prašo:

               1)

               pripažinti, kad prisimdama ar išlaikydama tarptautinius įsipareigojimus su Jungtinėmis Amerikos Valstijomis, nepaisant 1975 m. balandžio 3 d. peržiūrėto susitarimo dėl oro transporto tarp Nyderlandų Karalystės ir Jungtinių Amerikos Valstijų,

                           —

                           dėl Jungtinių Valstijų maršrutams Bendrijos viduje nustatytų oro bendrovių tarifų,

                           —

                           dėl Nyderlandų Karalystės teritorijoje siūlomų ar naudojamų kompiuterinių rezervavimo sistemų ir

                           —

                           dėl Jungtinėms Amerikos Valstijoms teisės atšaukti, sustabdyti ar apriboti skrydžių teises, kai Nyderlandų Karalystės paskirtos oro bendrovės nėra jos arba jos subjektų valdomos,

                     Nyderlandų Karalystė neįvykdė savo įsipareigojimų pagal EB sutarties 5 straipsnį (po pakeitimo – 10 straipsnis) ir EB sutarties 52 straipsnį (po pakeitimo – 43 straipsnis) bei pagal 1992 m. liepos 23 d. Tarybos reglamentą (EEB) Nr. 2409/92 (1) dėl oro susisiekimo paslaugų kainų ir tarifų ir 1989 m. liepos 24 d. Tarybos reglamentą (EEB) Nr. 2299/89 (2) dėl elgesio su kompiuterinėmis rezervavimo sistemomis kodekso su pakeitimais, padarytais 1993 m. spalio 29 d. Tarybos reglamentu (EEB) Nr. 3089/93 (3);

               2)

               priteisti iš Nyderlandų Karalystės bylinėjimosi išlaidas.

         Teisiniai pagrindai ir pagrindiniai argumentai
   A.   Naujo susitarimo buvimas

               —

               1992 m. padaryti 1957 m. susitarimo pakeitimai įtvirtina glaudų bendradarbiavimą tarp Jungtinių Amerikos Valstijų ir Nyderlandų Karalystės, iš kurio pastarajai kyla nauji svarbūs tarptautiniai įsipareigojimai.

               —

               Iš 1992 m. pakeitimų matyti, kad buvo peržiūrėtas visas 1957 m. susitarimas. Tai, kad 1992 m. kai kurios šio susitarimo nuostatos nebuvo formaliai pakeistos ar kad joms padaryti nedideli redakciniai pakeitimai nepaneigia fakto, kad peržiūrėjimas patvirtino iš šių nuostatų kylančius įsipareigojimus. Tokioje situacijoje valstybės narės negali ne tik kad sudaryti naujų susitarimų, bet ir negali laikytis tokio pobūdžio susitarimų, jei šie pažeidžia Bendrijos teisę.

         B.   Išimtinės Bendrijos kompetencijos ERTA sprendimo prasme pažeidimas

               —

               1991 m. Nyderlandų Karalystė ir Jungtinės Amerikos Valstijos 1957 m. susitarimą papildė priedu dėl KRS (kompiuterinės rezervavimo sistemos) principų, įskaitant Nyderlandų teritorijoje siūlomų ar naudojamų KRS principus. Nyderlandų Karalystė šį priedą paliko galioti po 1957 m. susitarimo peržiūrėjimo 1992 m. Tai darydama Nyderlandų Karalystė pažeidė pagal Reglamentą Nr. 2299/89 Bendrijai priklausančią išimtinę išorinę kompetenciją.

         C.   EB sutarties 52 straipsnio pažeidimas

               —

               Bendrijos oro bendrovėms visuomet gali būti netaikomas tarp Nyderlandų Karalystės ir Jungtinių Amerikos Valstijų sudarytas susitarimas dėl oro transporto, tačiau šis susitarimas automatiškai taikomas Nyderlandų oro bendrovėms. Todėl Bendrijos oro bendrovės yra diskriminuojamos, nes jos negali pasinaudoti priimančios valstybės, t. y. Nyderlandų, nacionaliniu režimu.

      (1)  OL L 240, p. 15.

      (2)  OL L 220, p. 1.

      (3)  OL L 278, p. 1.


title: 2004 m. lapkričio 8 d. ELPA priežiūros institucija pateikė ieškinį Lichtenšteino Kunigaikštystei, (Byla E-8/04)

text:
               17.2.2005

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 40/17

         2004 m. lapkričio 8 d. ELPA priežiūros institucija pateikė ieškinį Lichtenšteino Kunigaikštystei
   (Byla E-8/04)
   (2005/C 40/10)
   2004 m. lapkričio 8 d. ELPA priežiūros institucija, atstovaujama ELPA priežiūros institucijos patikėtinių Niels Fenger ir Elisabethann Wright, 35, Rue Belliard, B-1040 Brussels, pateikė ieškinį Lichtenšteino Kunigaikštystei ELPA teisme.
   Ieškovas reikalauja, kad Teismas:

               1)

               paskelbtų, kad Lichtenšteino Kunigaikštystė, nepanaikinusi Bankininkystės akto 25 straipsnio nuostatų, nustatančių gyvenamosios vietos reikalavimą mažiausiai vienam jos teritorijoje įsteigto banko valdančiosios tarybos arba vykdomosios valdybos nariui, pažeidė Europos ekonominės erdvės susitarimo 31 straipsnyje numatytą įsisteigimo laisvę; ir

               2)

               nurodytų Lichtenšteino Kunigaikštystei sumokėti teismo išlaidas.

         Teisinis ir faktinis pagrindas bei teismui pateikti ieškinį pagrindžiantys paaiškinimai:

               —

               EEE susitarimo 31 straipsnio 1 dalis nustato, kad požiūris į teisę į įsisteigimo laisvę turinčius EEE valstybių piliečius ir įsisteigimo vietos šalies piliečius turi būti vienodas.

               —

               EEE susitarimo 33 straipsnio nuostatos leidžia nukrypti nuo teisės į įsisteigimo laisvę.

               —

               ELPA teismas byloje E-3/98 Rainford-Towning [1998] EFTA Ct. Rep. 205 ir byloje E-2/01 Pucher [2002] EFTA Ct. Rep. 44 konstatavo, kad „pagal nusistovėjusią Europos Teisingumo Teismo praktiką draudžiama ne tik atvira diskriminacija dėl pilietybės, bet ir visos užslėptos diskriminacijos formos, kurios, pritaikius kitus skiriamuosius kriterijus, praktikoje pasiekia tokių pačių rezultatų“.

               —

               Ir ELPA teismas, ir Europos Bendrijų Teisingumo Teimas nusprendė, kad „skirtumus gyvenamosios vietos pagrindu numatančios nacionalinės taisyklės daugiausia kenkia kitų Susitariančiųjų Šalių piliečiams, nes daugeliu atvejų nerezidentai yra užsieniečiai“. Rainford-Towning, 29 punktas.

               —

               ELPA teismas taip pat nusprendė, kad „kalbant apie pateisinančias aplinkybes viešosios tvarkos sumetimais, kaip nustatyta EEE susitarimo 33 straipsnyje, būtina pripažinti, kad tiek, kiek tai gali pateisinti specialaus režimo užsienio piliečiams, kuriems taikomos EEE susitarimo nuostatos, taikymą, viešosios tvarkos sąvokos naudojimas bet kuriuo atveju suponuoja realios ir pakankamai rimtos grėsmės, greta socialinės tvarkos sutrikdymo, kurį sukelia bet koks teisės pažeidimas, vienam iš pagrindinių visuomenės interesų, egzistavimą“. Rainford-Towning, 42 punktas.

               —

               ELPA teismas pripažino, kad finansinių paslaugų sektoriaus funkcionavimo ir gero vardo apsauga yra teisėtas viešosios tvarkos tikslas, o tam tikrų problemų gali kilti dėl to, kad Lichtenšteinas nėra Lugano konvencijos šalis.


title: 2004 m. rugsėjo 23 d. Teisingumo Teismo sprendimas (antroji kolegija), Byloje C-107/03 P Procter & Gamble Company ir Vidaus rinkos derinimo tarnyba (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui) (VRDT) (Apeliacinis skundas — Bendrijos prekių ženklas — Reglamento (EB) Nr. 40/94 7 straipsnio 1 dalies b punktas — Muilo gabalo erdvinė forma — Absoliutus atsisakymo registruoti motyvas — Skiriamasis požymis)

text:
               20.11.2004

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 284/3

      TEISINGUMO TEISMO SPRENDIMAS

   (antroji kolegija)
   2004 m. rugsėjo 23 d.
   Byloje C-107/03 P Procter & Gamble Company ir Vidaus rinkos derinimo tarnyba (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui) (VRDT) (1)

   (Apeliacinis skundas - Bendrijos prekių ženklas - Reglamento (EB) Nr. 40/94 7 straipsnio 1 dalies b punktas - Muilo gabalo erdvinė forma - Absoliutus atsisakymo registruoti motyvas - Skiriamasis požymis)
   (2004/C 284/06)
   Bylos kalba: prancūzų
   Byloje C-107/03 P dėl Procter & Gamble Company, įsteigtos Cincinatyje (Jungtinės Valstijos), atstovaujamos advokato T. van Innis, 2003 m. vasario 27 d. pateikto apeliacinio skundo pagal Teisingumo Teismo statuto 56 straipsnį, dalyvaujant kitai proceso šaliai – Vidaus rinkos derinimo tarnybai (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui) (VRDT), atstovaujamai O. Montalto ir I. de Medrano Caballero, Teisingumo Teismas (antroji kolegija), susidedantis iš kolegijos pirmininko C. W. A. Timmermans, teisėjų C. Gulmann, J.-P. Puissochet ir J. N. Cunha Rodrigues ir F. Macken (pranešėja); generalinis advokatas: D. Ruiz-Jarabo Colomer, sekretorius: R. Grass, 2004 m. rugsėjo 23 d. priėmė sprendimą, kurio rezoliucinėje dalyje nurodyta:

               1)

               Atmesti apeliacinį skundą.

               2)

               Priteisti iš Procter & Gamble Company bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 146, 2004 6 21.


title: Byla T-34/12: 2012 m. sausio 25 d. pareikštas ieškinys byloje Herbacin cosmetic prieš VRDT — Laboratoire Garnier (HERBA SHINE )

text:
               17.3.2012

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 80/24

         2012 m. sausio 25 d. pareikštas ieškinys byloje Herbacin cosmetic prieš VRDT — Laboratoire Garnier (HERBA SHINE)
   (Byla T-34/12)
   2012/C 80/41
   Kalba, kuria surašytas ieškinys: vokiečių

      Šalys

      Ieškovė: Herbacin cosmetic GmbH (Wutha-Farnroda, Vokietija), atstovaujama advokato J. Eberhardt

      Atsakovė: Vidaus rinkos derinimo tarnyba (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui)

      Kita procedūros Apeliacinėje taryboje šalis: Laboratoire Garnier et Cie (Paryžius, Prancūzija)

      Reikalavimai

   Ieškovė Bendrojo Teismo prašo:

               —

               Panaikinti 2011 m. lapkričio 22 d. Vidaus rinkos derinimo tarnybos (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui) pirmosios apeliacinės tarybos sprendimą byloje R 2255/2010-1;

               —

               priteisti iš atsakovės bylinėjimosi išlaidas.

      Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

   Bendrijos prekių ženklo paraišką pateikęs asmuo: Laboratoire Garnier et Cie.

      Prašomas įregistruoti Bendrijos prekių ženklas: žodinis prekių ženklas HERBA SHINE 3 klasės prekėms.

      Prekių ženklo ar žymens, kuriuo remtasi per protesto procedūrą, savininkė: ieškovė.

      Prekių ženklas ar žymuo, kuriuo remiamasi: žodinis prekių ženklas HERBACIN, įregistruotas nacionaliniu, Bendrijos ir tarptautiniu lygiu, 3 klasės prekėms.

      Protestų skyriaus sprendimas: patenkinti protestą.

      Apeliacinės tarybos sprendimas: patenkinti apeliaciją.

      Ieškinio pagrindai: Reglamento Nr. 207/2009 42 straipsnio 2 dalies pirmo sakinio pažeidimas, nes pirmojoje instancijoje paskelbiant sprendimą dėl protesto nebuvo protestą pateikusio asmens prašymo pateikti įrodymų dėl naudojimo; Reglamento Nr. 207/2009 15 straipsnio 1 dalies antros pastraipos b punkto pažeidimas, nes, teisiniu požiūriu, Apeliacinė taryba suklydo neatsižvelgdama į didelę eksporto apyvartą, pasiektą dėl prekių ženklo HERBACIN, kuriuo grindžiamas protestas; taip pat Reglamento Nr. 207/2009 15 straipsnio 1 dalies pirmos pastraipos pažeidimas, nes Apeliacinė taryba neteisingai vertino pateiktus naudojimo įrodymus, susijusius su pirkėjais Bendrijos teritorijoje.


title: Byla C-309/16: 2017 m. sausio 18 d. Teisingumo Teismo pirmininko nutartis byloje (Bundesverwaltungsgericht (Austrija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Kärntner Ausgleichszahlungs-Fonds/Österreichische Finanzmarktaufsichtsbehörde (FMA)

text:
               24.4.2017

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 129/14

         2017 m. sausio 18 d. Teisingumo Teismo pirmininko nutartis byloje (Bundesverwaltungsgericht (Austrija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Kärntner Ausgleichszahlungs-Fonds/Österreichische Finanzmarktaufsichtsbehörde (FMA)

   (Byla C-309/16) (1)

   (2017/C 129/21)
   Proceso kalba: vokiečių
   Teisingumo Teismo pirmininkas nutartimi nurodė išbraukti bylą iš registro.

      (1)  OL C 335, 2016 9 12.


title: Byla C-152/08 2008 m. liepos 25 d. Teisingumo Teismo (penktoji kolegija) nutartis byloje ( Tribunal Superior de Justicia de Madrid (Ispanija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Real Sociedad de Fútbol SAD, Nihat Kahveci prieš Consejo Superior de Deportes, Real Federación Española de Fútbol (Procedūros reglamento 104 straipsnio 3 dalis — EEB ir Turkijos asociacijos susitarimas — Papildomo protokolo 37 straipsnis — Tiesioginis veikimas — Darbo sąlygos — Nediskriminavimo principas — Futbolas — Profesionalių žaidėjų iš trečiųjų valstybių, kuriuos galima įtraukti į nacionalinėse varžybose dalyvaujančių komandų sudėtį, skaičiaus apribojimas)

text:
               8.11.2008

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 285/14

         2008 m. liepos 25 d. Teisingumo Teismo (penktoji kolegija) nutartis byloje (Tribunal Superior de Justicia de Madrid (Ispanija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Real Sociedad de Fútbol SAD, Nihat Kahveci prieš Consejo Superior de Deportes, Real Federación Española de Fútbol

   (Byla C-152/08) (1)

   (Procedūros reglamento 104 straipsnio 3 dalis - EEB ir Turkijos asociacijos susitarimas - Papildomo protokolo 37 straipsnis - Tiesioginis veikimas - Darbo sąlygos - Nediskriminavimo principas - Futbolas - Profesionalių žaidėjų iš trečiųjų valstybių, kuriuos galima įtraukti į nacionalinėse varžybose dalyvaujančių komandų sudėtį, skaičiaus apribojimas)
   (2008/C 285/23)
   Proceso kalba: ispanų
   Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas
   Tribunal Superior de Justicia de Madrid
   Šalys

      Ieškovai: Real Sociedad de Fútbol SAD, Nihat Kahveci
   Atsakovai: Consejo Superior de Deportes, Real Federación Española de Fútbol
   Dalykas
   Prašymas priimti prejudicinį sprendimą — Tribunal Superior de Justicia de Madrid – Papildomo protokolo, pasirašyto 1970 m. lapkričio 23 d. Briuselyje ir sudaryto bei patvirtinto Bendrijos vardu 1972 m. gruodžio 19 d. Tarybos reglamentu (EEB) Nr. 2760/72 (OL L 293, p. 1), 37 straipsnio aiškinimas — Darbo sąlygos — Sporto asociacijų priimtos taisyklės, kuriomis ribojamas profesionalių sportininkų, EEE nepriklausančių trečiųjų valstybių piliečių, dalyvavimas kai kuriose varžybose — Profesionalus sportininkas, Turkijos pilietis, pagal vidaus teisės reikalavimus turintis darbo leidimą verstis ta veikla ir leidimą apsigyventi
   Rezoliucinė dalis
   Papildomo protokolo, pasirašyto 1970 m. lapkričio 23 d. Briuselyje ir Bendrijos vardu patvirtinto 1972 m. gruodžio 19 d. Tarybos reglamentu (EEB) Nr. 2760/72, pridėto prie 1963 m. rugsėjo 12 d. Ankaroje Turkijos Respublikos ir EEB valstybių narių bei Bendrijos pasirašyto Susitarimo dėl Europos Ekonominės Bendrijos ir Turkijos asociacijos įsteigimo, Bendrijos vardu patvirtinto 1963 m. gruodžio 23 d. Tarybos sprendimu 64/732/EEB, 37 straipsnyje ir 1980 m. rugsėjo 19 d. Asociacijos tarybos sprendimo Nr. 1/80 dėl asociacijos plėtros 10 straipsnio 1 dalyje įtvirtintą bet kokios valstybių narių darbo rinkoje esančių Turkijos pilietybę turinčių darbuotojų diskriminacijos dėl pilietybės draudimą atlyginimo ir kitų darbo sąlygų srityje reikia aiškinti taip: šios nuostatos draudžia Turkijos pilietybę turinčiam profesionaliam sportininkui, teisėtai įdarbintam valstybėje narėje įsteigtame klube, taikyti šios valstybės sporto federacijos nustatytą taisyklę, pagal kurią klubai nacionalinėse varžybose gali įtraukti į komandos sudėtį tik ribotą žaidėjų iš trečiųjų valstybių, nesančių Europos ekonominės erdvės susitarimo šalimi, skaičių.

      (1)  OL C 171, 2008 7 5.


title: Byla T-364/07 2007 m. rugsėjo 17 d. pareikštas ieškinys byloje Thomson Sales Europe prieš Komisiją

text:
               24.11.2007

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 283/32

         2007 m. rugsėjo 17 d. pareikštas ieškinys byloje Thomson Sales Europe prieš Komisiją

   (Byla T-364/07)
   (2007/C 283/60)
   Proceso kalba: prancūzų
   Šalys

      Ieškovė: Thomson Sales Europe (Bulonė-Bijankūras, Prancūzija), atstovaujama advokatų F. Goguel ir F. Foucault

      Atsakovė: Europos Bendrijų Komisija
   Ieškovės reikalavimai

               —

               Panaikinti 2007 m. liepos 20 d. Komisijos sprendimą.

               —

               Pripažinti, kad ieškovė gali remtis tuo, jog pagal Bendrijos muitinės kodekso (1) 220 straipsnio 2 dalies b punktą ir Reglamento Nr. 2454/93 (2) 871 ir paskesnius straipsnius antidempingo muitai a posteriori negali būti išieškomi.

         Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai
   Šiuo ieškiniu ieškovė prašo panaikinti 2007 m. liepos 20 d. Komisijos laiške tariamai išdėstytą sprendimą, pagal kurį Komisijos kompetencijai nepriklauso priimti sprendimą dėl ieškovės prašymo, pateikto Prancūzijos valdžios institucijoms, a posteriori neišieškoti importo muitų už Tailande pagamintus spalvoto vaizdo televizijos signalų imtuvus. Šį ieškovės prašymą kaip priedą prie Bendrijos muitinės kodekso 239 straipsniu pagrįsto prašymo atsisakyti išieškoti importo muitus Komisijai perdavė Prancūzijos valdžios institucijos (3).
   Ieškovė teigia, kad Komisija turėjo priimti sprendimą ir dėl Bendrijos muitinės kodekso 220 straipsnio 2 dalies b punktu pagrįsto prašymo ir kad ji atskiru raštu paprašė Komisijos tai padaryti. Šiuo ieškiniu ieškovė ginčija sprendimą, tariamai išdėstytą Komisijos laiške, kurį ji atsiuntė atsakydama į šį raštą.
   Ieškovė tvirtina, kad Komisija, konstatuodama, jog Prancūzijos valdžios institucijos į ją kreipėsi tik dėl Bendrijos muitinės kodekso 239 straipsnio, padarė teisės klaidą, nes, ieškovės teigimu, Komisijos gauti dokumentai atitiko Reglamento Nr. 2454/93 871 ir paskesnių straipsnių reikalavimus. Ieškovė mano, kad Komisija turi patikrinti, ar nagrinėjamu atveju buvo išpildytos Bendrijos muitinės kodekso 220 straipsnio 2 dalies b punkto sąlygos, juo labiau, kad ji nusprendė atmesti šio kodekso 239 straipsniu pagrįstą prašymą atsisakyti išieškoti importo muitus.

      (1)  1992 m. spalio 12 d. Tarybos reglamentas (EEB) Nr. 2913/92, nustatantis Bendrijos muitinės kodeksą (OL L 302, p. 1).

      (2)  1993 m. liepos 2 d. Komisijos Reglamentas (EEB) Nr. 2454/93, išdėstantis Tarybos reglamento (EEB) Nr. 2913/92, nustatančio Bendrijos muitinės kodeksą, įgyvendinimo nuostatas (OL L 253, p. 1).

      (3)  2007 m. gegužės 7 d. Komisijos sprendimas dėl šio prašymo, Prancūzijos valdžios institucijoms nurodantis, kad ieškovės atveju yra nepateisinama atsisakyti išieškoti importo muitus, dėl ko Pirmosios instancijos teisme buvo pareikštas ieškinys dėl panaikinimo, byla Thomson Sales Europe prieš Komisiją, T-225/07 (pranešimas paskelbtas OL C 221, 2007 9 8, p. 36).


title: Byla T-699/14: 2017 m. sausio 11 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Topps Europe/Komisija (Konkurencija — Karteliai — Piktnaudžiavimas dominuojančia padėtimi — Intelektinės nuosavybės teisių licencijų suteikimas su futbolu susijusiems kolekcionuoti skirtiems objektams — Sprendimas atmesti skundą — Galimybė susipažinti su byla — Reglamento (EB) Nr. 773/2004 8 straipsnio 1 dalis — Akivaizdi vertinimo klaida — Atitinkama rinka — Išimtinė licencija — Pirkimas iš vieno tiekėjo — Per didelės kainos)

text:
               20.2.2017

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 53/28

         2017 m. sausio 11 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Topps Europe/Komisija

   (Byla T-699/14) (1)

   ((Konkurencija - Karteliai - Piktnaudžiavimas dominuojančia padėtimi - Intelektinės nuosavybės teisių licencijų suteikimas su futbolu susijusiems kolekcionuoti skirtiems objektams - Sprendimas atmesti skundą - Galimybė susipažinti su byla - Reglamento (EB) Nr. 773/2004 8 straipsnio 1 dalis - Akivaizdi vertinimo klaida - Atitinkama rinka - Išimtinė licencija - Pirkimas iš vieno tiekėjo - Per didelės kainos))
   (2017/C 053/34)
   Proceso kalba: anglų

      Šalys

      Ieškovė: Topps Europe Ltd (Milton Keinsas, Jungtinė Karalystė), atstovaujama iš pradžių solisitorių R. Vidal ir A. Penny ir QC B. Kennelly, vėliau QC R. Subiotto ir advokato A. Cleenewerck de Crayencour, vėliau QC T. de la Mare

      Atsakovė: Europos Komisija, atstovaujama F. Jimeno Fernández ir M. Farley

      Atsakovės pusėje į bylą įstojusi šalis: Tarptautinė futbolo federacija (FIFA) (Ciurichas, Šveicarija), atstovaujama advokatų A. Barav ir D. Reymond, ir Panini SpA (Modena, Italija), atstovaujama advokatų F. Wijckmans, F. Tuytschaever ir M. Varga

      Dalykas

   SESV 263 straipsniu grindžiamas prašymas panaikinti 2014 m. liepos 15 d. Komisijos sprendimą C(2014) 5123 final, kuriuo atmestas ieškovės skundas byloje AT.39899 – Intelektinės nuosavybės teisių licencijų suteikimas su futbolu susijusiems kolekcionuoti skirtiems objektams.

      Rezoliucinė dalis

               1.

               Atmesti ieškinį.

               2.

               Topps Europe Ltd padengia savo, Europos Komisijos, Tarptautinės futbolo federacijos (FIFA) ir Panini Spa patirtas bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 448, 2014 12 15.


title: Byla T-346/17: 2017 m. gegužės 31 d. pareikštas ieškinys byloje Hotelbeds Spain/EUIPO – Guidigo Europe (Guidego what to do next)

text:
               24.7.2017

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 239/68

         2017 m. gegužės 31 d. pareikštas ieškinys byloje Hotelbeds Spain/EUIPO – Guidigo Europe (Guidego what to do next)

   (Byla T-346/17)
   (2017/C 239/78)
   Kalba, kuria surašytas ieškinys: anglų

      Šalys

      Ieškovė: Hotelbeds Spain, SL (Maljorkos Palma, Ispanija), atstovaujama advokato L. Broschat García

      Atsakovė: Europos Sąjungos intelektinės nuosavybės tarnyba (EUIPO)

      Kita procedūros Apeliacinėje taryboje šalis: Guidigo Europe SARL (Paryžius, Prancūzija)

      Su procedūra EUIPO susijusi informacija

      Pareiškėja: ieškovė

      Prekių ženklas, dėl kurio kilo ginčas: vaizdinis ES prekių ženklas, kuriame yra žodiniai elementai „Guidego what to do next“ – Registracijos paraiška Nr. 12 944 898

      Procedūra EUIPO: protesto procedūra

      Ginčijamas sprendimas: 2017 m. kovo 21 d. EUIPO ketvirtosios apeliacinės tarybos sprendimas byloje R 449/2016-4

      Reikalavimai

   Ieškovė Bendrojo Teismo prašo:

               —

               panaikinti ginčijamą sprendimą;

               —

               leisti įregistruoti Europos Sąjungos prekių ženklą (paraiška Nr. 12 944 898), kiek ji susijusi su 39, 41 ir 43 klasėmis.

      Pagrindas, kuriuo remiamasi

               —

               Reglamento Nr. 207/2009 8 straipsnio 1 dalies b punkto pažeidimas.


title: Byla T-476/08 2008 m. lapkričio 4 d. pareikštas ieškinys byloje Media-Saturn prieš VRDT (BEST BUY)

text:
               20.12.2008

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 327/40

         2008 m. lapkričio 4 d. pareikštas ieškinys byloje Media-Saturn prieš VRDT (BEST BUY)

   (Byla T-476/08)
   (2008/C 327/71)
   Proceso kalba: vokiečių
   Šalys

      Ieškovė: Media-Saturn-Holding GmbH (Ingolštatas, Vokietija), atstovaujama advokato L. Lewinsky

      Atsakovė: Vidaus rinkos derinimo tarnyba (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui)
   Ieškovės reikalavimai

               —

               Panaikinti 2008 m. rugpjūčio 28 d. VRDT ketvirtosios apeliacinės tarybos sprendimą apeliacinėje byloje R 0591/2008-4 ir

               —

               Priteisti iš atsakovės bylinėjimosi išlaidas bei nurodyti grąžinti mokestį už apeliacijos pateikimą.

         Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

      Prašomas įregistruoti Bendrijos prekių ženklas: vaizdinis prekių ženklas „Best Buy“ 1, 2, 5, 6, 7, 8, 9, 10, 11, 12, 14, 15, 16, 17, 20, 21, 22, 27, 28, 35, 37, 38, 40, 41 ir 42 klasių prekėms ir paslaugoms (paraiška Nr. 5 189 550).

      Eksperto sprendimas: atmesti paraišką.

      Apeliacinės tarybos sprendimas: atmesti apeliaciją.

      Ieškinio pagrindai: Reglamento (EB) Nr. 40/94 (1) 7 straipsnio 1 dalies b punkto pažeidimas, nes prašomas įregistruoti prekių ženklas turi reikalaujamą skiriamųjų požymių minimumą.

      (1)  1993 m. gruodžio 20 d. Tarybos reglamentas (EB) Nr. 40/94 dėl Bendrijos prekių ženklo (OL L 11, p. 1).


title: Byla C-78/17: 2017 m. vasario 13 d. Conseil du Contentieux des Étrangers (Belgija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje X/Commissaire général aux réfugiés et aux apatrides

text:
               8.5.2017

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 144/29

         2017 m. vasario 13 d.Conseil du Contentieux des Étrangers (Belgija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje X/Commissaire général aux réfugiés et aux apatrides

   (Byla C-78/17)
   (2017/C 144/38)
   Proceso kalba: prancūzų

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Conseil du Contentieux des Étrangers

      Šalys pagrindinėje byloje

      Ieškovas: X

      Atsakovas: Commissaire général aux réfugiés et aux apatrides

      Prejudiciniai klausimai

               A.

               Ar Direktyvos 2011/95/ES (1) 14 straipsnio 4 dalį reikia aiškinti kaip numatančią naują pabėgėlio statuso nesuteikimo sąlygą, numatytą tos pačios direktyvos 13 straipsnyje ir taigi Ženevos konvencijos 1 straipsnio A dalyje?

               B.

               Jei į A dalyje nurodytą klausimą būtų atsakyta teigiamai, ar šitaip aiškinama 14 straipsnio 4 dalis yra suderinama su Pagrindinių teisių chartijos 18 straipsniu ir Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo 78 straipsniu, kuriuose, be kita ko, numatyta, kad Europos Sąjungos antrinė teisė turi būti suderinama su Ženevos konvencija, kurios 1 straipsnio F dalyje numatyta nesuteikimo sąlyga yra suformuluota išsamiai ir turi būti aiškinama siaurai?

               C.

               Jei į A dalyje nurodytą klausimą būtų atsakyta neigiamai, ar Direktyvos 2011/95/ES 14 straipsnio 4 dalį reikia aiškinti kaip nustatantį pabėgėlio statuso panaikinimo pagrindą, kuris nėra numatytas Ženevos konvencijoje, kurios įpareigojama laikytis pagal Pagrindinių teisių chartijos 18 straipsnį ir Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo 78 straipsnio 1 dalį?

               D.

               Jei į C dalyje nurodytą klausimą būtų atsakyta teigiamai, ar minėta direktyvos 14 straipsnio 4 dalis yra suderinama su Pagrindinių teisių chartijos 18 straipsniu ir Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo 78 straipsnio 1 dalimi, kuriose numatyta, be kita ko, kad Europos antrinė teisė turi būti suderinama su Ženevos konvencija, nes joje nustatytas pabėgėlio statuso panaikinimo motyvas, kuis ne tik kad nenumatytas Ženevos konvencijoje, bet ir joje šiam motyvui nėra jokio pagrindo?

               E.

               Jei į A ir C dalyse nurodytus klausimus būtų atsakyta neigiamai, kaip reikia aiškinti minėtos direktyvos 14 straipsnio 4 dalį laikantis Chartijos 18 straipsnio ir Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo 18 straipsnio, kuriuose, be kita ko, numatyta, kad Europos antrinė teisė turi atitikti Ženevos konvenciją?

      (1)  2011 m. gruodžio 13 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2011/95/ES dėl trečiųjų šalių piliečių ar asmenų be pilietybės priskyrimo prie tarptautinės apsaugos gavėjų, vienodo statuso pabėgėliams arba papildomą apsaugą galintiems gauti asmenims ir suteikiamos apsaugos pobūdžio reikalavimų (OL L 337, 2011, p. 9).


title: Byla F-125/06 2007 m. lapkričio 8 d. Tarnautojų teismo (antroji kolegija) sprendimas Deffaa prieš Komisiją (Viešoji tarnyba — Pareigūnai — Pareigūnų tarnybos nuostatų reforma — Perkėlimas — Generalinio direktoriaus pareigos — Paskyrimas — Pareigūnų tarnybos nuostatų 7 straipsnio 1 dalis — Pareigūnų tarnybos nuostatų 29 straipsnio 1 dalis — Pareigūnų tarnybos nuostatų 44 straipsnio antroji pastraipa — Pareigūnų tarnybos nuostatų 45 straipsnio 1 dalis — Priedas už pareigas)

text:
               22.12.2007

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 315/45

         2007 m. lapkričio 8 d. Tarnautojų teismo (antroji kolegija) sprendimas Deffaa prieš Komisiją

   (Byla F-125/06) (1)

   (Viešoji tarnyba - Pareigūnai - Pareigūnų tarnybos nuostatų reforma - Perkėlimas - Generalinio direktoriaus pareigos - Paskyrimas - Pareigūnų tarnybos nuostatų 7 straipsnio 1 dalis - Pareigūnų tarnybos nuostatų 29 straipsnio 1 dalis - Pareigūnų tarnybos nuostatų 44 straipsnio antroji pastraipa - Pareigūnų tarnybos nuostatų 45 straipsnio 1 dalis - Priedas už pareigas)
   (2007/C 315/87)
   Proceso kalba: prancūzų
   Šalys

      Ieškovas: Walter Deffaa (Briuselis, Belgija), atstovaujamas advokatų S. Orlandi, A. Coolen, J.-N. Louis ir É. Marchal

      Atsakovė: Europos Bendrijų Komisija, atstovaujama J. Currall ir H. Kraemer
   Bylos dalykas
   2006 m. sausio 12 d. Komisijos pirmininko sprendimo, kuriuo ieškovas nuo 2004 m. rugpjūčio 1 d. paaukštinamas į generalinio direktoriaus pareigas priskiriant jį A*15 lygiui ir suteikiant 4 pakopą, panaikinimas
   Sprendimo rezoliucinė dalis

               1.

               Atmesti ieškinį.

               2.

               Nurodyti kiekvienai šaliai padengti savo bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 310, 2006 12 16, p. 32.


title: Byla C-152/16: 2016 m. gruodžio 1 d. Teisingumo Teismo (dešimtoji kolegija) sprendimas byloje Europos Komisija/Liuksemburgo Didžioji Hercogystė (Valstybės įsipareigojimų neįvykdymas — Reglamentas (EB) Nr. 1071/2009 — Bendrosios profesinės vežimo kelių transportu veiklos sąlygų taisyklės — 16 straipsnio 1 ir 5 dalys — Nacionalinis elektroninis kelių transporto įmonių registras — Nesujungimas su kitų valstybių narių nacionaliniais elektroniniais registrais)

text:
               30.1.2017

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 30/15

         2016 m. gruodžio 1 d. Teisingumo Teismo (dešimtoji kolegija) sprendimas byloje Europos Komisija/Liuksemburgo Didžioji Hercogystė

   (Byla C-152/16) (1)

   ((Valstybės įsipareigojimų neįvykdymas - Reglamentas (EB) Nr. 1071/2009 - Bendrosios profesinės vežimo kelių transportu veiklos sąlygų taisyklės - 16 straipsnio 1 ir 5 dalys - Nacionalinis elektroninis kelių transporto įmonių registras - Nesujungimas su kitų valstybių narių nacionaliniais elektroniniais registrais))
   (2017/C 030/16)
   Proceso kalba: prancūzų

      Šalys

      Ieškovė: Europos Komisija, atstovaujama J. Hottiaux

      Atsakovė: Liuksemburgo Didžioji Hercogystė, atstovaujama D. Holderer

      Rezoliucinė dalis

               1.

               Nesukūrusi reikalavimus visiškai atitinkančio ir su kitų valstybių narių nacionaliniais elektroniniais registrais sujungto nacionalinio elektroninio kelių transporto įmonių registro, Liuksemburgo Didžioji Hercogystė neįvykdė įsipareigojimų pagal 2009 m. spalio 21 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (EB) Nr. 1071/2009, nustatančio bendrąsias profesinės vežimo kelių transportu veiklos sąlygų taisykles ir panaikinančio Tarybos direktyvą 96/26/EB, 16 straipsnio 1 ir 5 dalis.

               2.

               Priteisti iš Liuksemburgo Didžiosios Hercogystės bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 191, 2016 5 30.


title: Byla C-666/16 P: 2016 m. gruodžio 21 d. Lysoform Dr. Hans Rosemann GmbH ir Ecolab Deutschland GmbH pateiktas apeliacinis skundas dėl 2016 m. spalio 12 d. Bendrojo Teismo (penktoji kolegija) priimtos nutarties byloje T-543/15 Lysoform Dr. Hans Rosemann GmbH ir Ecolab Deutschland GmbH/Europos cheminių medžiagų agentūra

text:
               20.2.2017

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 53/26

         2016 m. gruodžio 21 d.Lysoform Dr. Hans Rosemann GmbH ir Ecolab Deutschland GmbH pateiktas apeliacinis skundas dėl 2016 m. spalio 12 d. Bendrojo Teismo (penktoji kolegija) priimtos nutarties byloje T-543/15 Lysoform Dr. Hans Rosemann GmbH ir Ecolab Deutschland GmbH/Europos cheminių medžiagų agentūra

   (Byla C-666/16 P)
   (2017/C 053/32)
   Proceso kalba: anglų

      Šalys

      Apeliantės: Lysoform Dr. Hans Rosemann GmbH, Ecolab Deutschland GmbH, atstovaujamos advokatų M. Grunchard, K. Van Maldegem ir P. Sellar

      Kita proceso šalis: Europos cheminių medžiagų agentūra

      Apeliančių reikalavimai

   Apeliantės Teisingumo Teismo prašo:

               —

               panaikinti Bendrojo Teismo nutartį byloje T-543/15 ir

               —

               priimti sprendimą dėl priimtinumo ir grąžinti bylą Bendrajam Teismui nagrinėti iš esmės,

               —

               nepatenkinus pirmesnio reikalavimo, grąžinti bylą Bendrajam Teismui, kad šis priimtų sprendimą dėl ieškinio dėl panaikinimo priimtinumo ir, prireikus, išnagrinėtų bylą iš esmės,

               —

               nurodyti kitai proceso šaliai padengti visas bylinėjimosi išlaidas (įskaitant susijusias su nepriimtinumu grindžiamo prieštaravimo pareiškimu Bendrajame Teisme).

      Apeliacinio skundo pagrindai ir pagrindiniai argumentai

   Apeliantės teigia, kad Bendrasis Teismas netinkamai išaiškino ir pritaikė teisės normas, todėl padarė teisės klaidą pripažindamas apeliančių ieškinį dėl ginčijamo akto panaikinimo nepriimtinu.
   Konkrečiai apeliantės nurodo, kad Bendrasis Teismas padarė kelias klaidas savo sprendimo motyvuose bei aiškindamas apeliančių situacijai taikytinus teisės aktus. Dėl to Bendrasis Teismas padarė šias teisės klaidas:

               —

               Bendrasis Teismas klaidingai išaiškino ir pritaikė savo Procedūros reglamento 130 straipsnio 1 dalį, nes pradėjo nagrinėti bylą iš esmės,

               —

               Bendrasis Teismas klaidingai išaiškino ir pritaikė savo Procedūros reglamento 130 straipsnio 7 dalį, nes neatidėjo sprendimo dėl priimtinumo priėmimo, kol bus išklausyti visi argumentai dėl bylos esmės.

         Be to, pripažinęs apeliančių ieškinį nepriimtinu, Bendrasis Teismas pažeidė jų teisę į gynybą, teisę kreiptis į teismą ir savo pareigą nurodyti motyvus; šios teisės yra pagrindinės asmenų teisės ir kartu bendrieji ES teisės principai.
   Dėl šių priežasčių apeliantės prašo Teisingumo Teismo panaikinti Bendrojo Teismo nutartį byloje T-543/15, priimti sprendimą dėl priimtinumo ir grąžinti bylą Bendrajam Teismui nagrinėti iš esmės.


title: Byla T-335/06 2007 m. gegužės 22 d. Pirmosios instancijos teismo nutartis byloje Italija prieš Komisiją ( Gyvūnų sveikata — Italijos paukštienos rinka — Komisijos atsisakymas imtis ypatingų priemonių sušvelninti paukščių gripo epidemijos pasekmes — Ieškinys dėl neveikimo — Nuomonės pareiškimas nutraukiant neveikimą — Nereikalingumas priimti sprendimą )

text:
               21.7.2007

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 170/26

         2007 m. gegužės 22 d. Pirmosios instancijos teismo nutartis byloje Italija prieš Komisiją

   (Byla T-335/06) (1)

   („Gyvūnų sveikata - Italijos paukštienos rinka - Komisijos atsisakymas imtis ypatingų priemonių sušvelninti paukščių gripo epidemijos pasekmes - Ieškinys dėl neveikimo - Nuomonės pareiškimas nutraukiant neveikimą - Nereikalingumas priimti sprendimą“)
   (2007/C 170/53)
   Proceso kalba: italų
   Šalys

      Ieškovė: Italijos Respublika, atstovaujama G. Aiello

      Atsakovė: Europos Bendrijų Komisija, atstovaujama C. Cattabriga
   Dalykas
   Ieškinys dėl neveikimo, pagrįstas EB 232 straipsniu, kuriuo siekiama, kad būtų pripažinta, kad Komisija nesiimdama ypatingų rinkos rėmimo priemonių paukštienos srityje, kompensuojant paukščių jauniklių augintojams, nukentėjusiems dėl veterinarinių priemonių, kurių buvo imtasi siekiant sušvelninti paukščių gripo pasekmes, ir kurios ribojo apyvartą nuo 1999 m. gruodžio mėn. iki 2003 m. rugsėjo mėn., neįvykdė įsipareigojimų pagal 1975 m. spalio 29 d. Tarybos reglamentą (EEB) Nr. 2777/75 dėl bendro paukštienos rinkos organizavimo (OL L 282, p. 77).
   Rezoliucinė dalis

               1.

               Nebereikia priimti sprendimo šioje byloje.

               2.

               Kiekviena šalis padengia savo bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 326, 2006 12 30.


title: Byla C-14/07 2007 m. sausio 22 d. Bundesgerichtshof (Vokietija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Ingenieurbüro Michael Weiss und Partner GbR prieš Industrie und Handelskammer Berlin, suinteresuotas asmuo: Nicholas Grimshaw & Partner Ltd.

text:
               10.3.2007

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 56/22

         2007 m. sausio 22 d.Bundesgerichtshof (Vokietija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Ingenieurbüro Michael Weiss und Partner GbR prieš Industrie und Handelskammer Berlin, suinteresuotas asmuo: Nicholas Grimshaw & Partner Ltd.

   (Byla C-14/07)
   (2007/C 56/41)
   Proceso kalba: vokiečių
   Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Bundesgerichtshof (Vokietija)
   Šalys pagrindinėje byloje

      Ieškovas: Ingenieurbüro Michael Weiss und Partner GbR

      Atsakovas: Industrie und Handelskammer Berlin

      Suinteresuotas asmuo: Nicholas Grimshaw & Partner Ltd.
   Prejudiciniai klausimai

               1.

               Ar 2000 m. gegužės 29 d. Tarybos reglamento Nr. 1348/2000 (1) dėl teisminių ir neteisminių dokumentų civilinėse arba komercinėse bylose įteikimo valstybėse narėse 8 straipsnio 1 dalis turi būti aiškinama taip, kad adresatas neturi teisės atsisakyti priimti dokumentą pagal Reglamento Nr. 1348/2000 8 straipsnio 1 dalį, jei valstybės narės, į kurią kreipiamasi, valstybine kalba arba adresatui suprantama perduodančios valstybės narės kalba nesurašyti tik įteikiamo dokumento priedai?

               2.

               Jei į pirmąjį klausimą būtų atsakyta neigiamai:
               Ar Reglamento Nr. 1348/2000 8 straipsnio 1 dalies b punktas turi būti aiškinamas taip, kad adresatas „supranta“ perduodančios valstybės narės kalbą reglamento prasme vien jau todėl, kad, vykdydamas savo ūkinę veiklą, sutartyje su paraiškos davėju susitarė, jog korespondencija bus vedama perduodančios valstybės narės kalba?

               3.

               Jeigu į antrąjį klausimą būtų atsakyta neigiamai:
               Ar Reglamento Nr. 1348/2000 8 straipsnio 1 dalis turi būti aiškinama taip, kad adresatas bet kuriuo atveju negali ja remdamasis atsisakyti priimti tokių dokumento priedų, kurie nesurašyti valstybės narės, į kurią kreipiamasi, valstybine kalba arba adresatui suprantama perduodančios valstybės narės kalba, jei, vykdydamas savo ūkinę veiklą, jis sudaro sutartį ir joje susitaria, kad korespondencija bus vedama perduodančios valstybės narės kalba, o perduoti priedai yra tiek susiję su šia korespondencija, tiek surašyti sutarta kalba?

      (1)  OL L 160, p. 37.


title: Byla T-126/05 Sandrine Corvoisier ir kitų ieškovių 2005 m. kovo 9 d. pareikštas ieškinys Europos centriniam bankui

text:
               28.5.2005

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 132/31

         Sandrine Corvoisier ir kitų ieškovių 2005 m. kovo 9 d. pareikštas ieškinys Europos centriniam bankui
   (Byla T-126/05)
   (2005/C 132/56)
   Proceso kalba: prancūzų
   2005 m. kovo 9 d. Europos Bendrijų Pirmosios instancijos teisme buvo pareikštas Sandrine Corvoisier, gyvenančios Frankfurte prie Maino, Roberta Friz, gyvenančios Frankfurte prie Maino, Hundjy Preud'homme, gyvenančios Frankfurte, Elvira Rosati, gyvenančios Frankfurte prie Maino, atstovaujamų advokačių Georges Vandersanden ir Laure Levi, ieškinys Europos centriniam bankui.
   Ieškovės Pirmosios instancijos teismo prašo:

               —

               panaikinti pranešimą apie laisvas pareigybes ECB/156/04, susijusį su šešių „Records Management Specialists“ priėmimu į darbą,

               —

               prireikus panaikinti 2004 m. spalio 1 d. ir 2004 m. gruodžio 21 d. sprendimus, apie kuriuos buvo pranešta laikotarpiu nuo 2004 m. gruodžio 21 d. iki 2005 m. sausio 13 d., atmesti ieškovių pateiktus „administrative reviews“ ir „grievance procedures“,

               —

               panaikinti bet kurį sprendimą, priimtą vykdant pranešimą apie laisvas pareigybes ir konkrečiai sprendimus dėl įdarbinimo,

               —

               išreikalauti iš atsakovo administracinius dokumentus,

               —

               priteisti iš atsakovo atlyginti žalą ir palūkanas už patirtą materialinę žalą, kuri ex aequo ir bono preliminariai įvertinta 40 000 eurų, bei moralinę žalą, ex aequo ir bono įvertintą 4 eurais,

               —

               priteisti iš atsakovo bylinėjimosi išlaidas.

         Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai
   Ieškovės dirbo ECB tyrimų analitiko (Research Analyst) pareigose, priskirtose E/F lygiui. Vienas iš reikalavimų, keliamų jų įdarbinimui buvo universitetinis išsilavinimas.
   2004 m. liepos 13 d. atsakovas paskelbė ginčijamą pranešimą apie laisvas pareigybes, susijusį su šešių elektroninio dokumentų valdymo specialistų (Records Management Specialists) priėmimu į darbą, siekiant padėti banko archyvų skyriui ir jį papildyti. Šios pareigos yra priskirtos tam pačiam lygiui kaip ir ieškovės pareigos, t. y. E/F. Pranešime apie laisvas pareigybes buvo reikalaujama, kad kandidatai būtų pabaigę vidurinio lavinimo studijas.
   Pagrįsdamos savo ieškinį ieškovės nurodo ECB darbo reglamento 20.2 straipsnio, ECB gairių, susijusių su „development rack“, administracinio aplinkraščio dėl įdarbinimo bei principo „patere legem ipse quam fecisti“ pažeidimus. Darydamos prielaidą, kad universitetinio išsilavinimo turėjimas buvo būtinas jų įdarbinimui, o ginčijamame pranešime numatytas tik vidurinio išsilavinimo reikalavimas, jos taip pat nurodo nediskriminacijos principo pažeidimą. Be to, nurodydamos aplinkybę, kad iš anksto nebuvo pasitarta su personalo komitetu, jos teigia, kad buvo pažeisti Įdarbinimo sąlygų 45 ir 46 straipsniai. Galiausiai ieškovės nurodo akivaizdžią vertinimo klaidą.


title: Byla C-76/10: 2010 m. lapkričio 16 d. Teisingumo Teismo nutartis byloje ( Krajský súd v Prešove (Slovakijos Respublika) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Pohotovosť s.r.o. prieš Iveta Korčkovská (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą — Vartotojų apsauga — Direktyva 93/13/EEB — Nesąžiningos sąlygos — Direktyva 2008/48/EB — Direktyva 87/102 — Vartojimo kredito sutartys — Bendros kredito kainos metinė norma — Arbitražo procesas — Arbitražinio teismo sprendimas — Nacionalinio teismo teisė ex officio įvertinti galimą nesąžiningą tam tikrų sąlygų pobūdį)

text:
               29.1.2011

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 30/12

         2010 m. lapkričio 16 d. Teisingumo Teismo nutartis byloje (Krajský súd v Prešove (Slovakijos Respublika) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Pohotovosť s.r.o. prieš Iveta Korčkovská

   (Byla C-76/10) (1)

   (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą - Vartotojų apsauga - Direktyva 93/13/EEB - Nesąžiningos sąlygos - Direktyva 2008/48/EB - Direktyva 87/102 - Vartojimo kredito sutartys - Bendros kredito kainos metinė norma - Arbitražo procesas - Arbitražinio teismo sprendimas - Nacionalinio teismo teisė„ex officio“ įvertinti galimą nesąžiningą tam tikrų sąlygų pobūdį)
   2011/C 30/18
   Proceso kalba: slovakų

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Krajský súd v Prešove

      Šalys

      Ieškovė: Pohotovosť s.r.o.

      Atsakovė: Iveta Korčkovská

      Dalykas

   Prašymas priimti prejudicinį sprendimą — Krajský súd v Prešove — 1993 m. balandžio 5 d. Tarybos direktyvos 93/13/EEB dėl nesąžiningų sąlygų sutartyse su vartotojais (OL L 95, p. 29; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 15 sk., 2 t., p. 288) ir 2008 m. balandžio 23 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2008/48/EB dėl vartojimo kredito sutarčių ir panaikinančios Tarybos direktyvą 87/102/EEB (OL L 133, p. 66) išaiškinimas — Vartojimo kredito sutartis, kurioje numatyta labai aukšta palūkanų norma ir arbitražo procesas ginčo atveju — Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikusio teismo, nagrinėjančio bylą dėl galutinio arbitražinio teismo sprendimo, teisė ex officio įvertinti šių sąlygų galimą nesąžiningą pobūdį.

      Rezoliucinė dalis

               1.

               1993 m. balandžio 5 d. Tarybos direktyva 93/13/EEB dėl nesąžiningų sąlygų sutartyse su vartotojais reikalaujama, jog nacionalinis teismas, nagrinėjantis prašymą priverstinai vykdyti galutinį arbitražinio teismo sprendimą, priimtą vartotojui nedalyvaujant, turėdamas būtiną teisinę ir faktinę informaciją įvertintų, kad ir ex officio, ar kreditoriaus ir vartotojo kredito sutartyje numatyta sankcija yra neproporcinga, jei pagal nacionalines procesines normas panašų vertinimą galima atlikti nacionaline teise grindžiamose analogiškose bylose.

               2.

               Atitinkamas nacionalinis teismas turi nustatyti, ar tokia kredito sutarties sąlyga, kokia nagrinėjama pagrindinėje byloje, kurioje, remiantis šio teismo konstatavimais, numatyta neproporcingai didelė sankcija vartotojo nenaudai, atsižvelgiant į visas sutarties sudarymo aplinkybes, turi būti laikoma nesąžininga, kaip tai suprantama pagal Direktyvos 93/13 3 ir 4 straipsnius. Jeigu taip būtų, tada šis teismas turėtų nustatyti visas dėl to pagal nacionalinę teisę kylančias pasekmes, kad užtikrintų, jog ši sąlyga nebūtų privaloma šiam vartotojui.

               3.

               Tokiomis, kaip antai pagrindinės bylos, aplinkybėmis, tai, kad nagrinėjamoje kredito sutartyje nenurodyta bendros kredito kainos metinė norma, kurios paminėjimas turi esminę reikšmę pagal 1986 m. gruodžio 22 d. Tarybos direktyvą 87/102//EEB dėl valstybių narių įstatymų ir kitų teisės aktų, susijusių su vartojimo kreditu, suderinimo, iš dalies pakeistą 1998 m. vasario 16 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 98/7/EB, gali būti lemiamas kriterijus nacionaliniam teismui vertinant, ar kredito sutarties sąlyga dėl jo kainos, kurioje nenurodyta ši informacija, suformuluota aiškiai ir suprantamai, kaip tai suprantama pagal Direktyvos 93/13 4 straipsnį. Jeigu taip nėra, šis teismas gali, kad ir ex officio, išnagrinėti, ar, atsižvelgiant į visas pagrindinėje byloje nagrinėjamos sutarties sudarymo aplinkybes, dėl to, kad vartojimo kredito sutarties sąlygoje dėl kredito kainos nenurodyta bendros kredito kainos metinė norma, ši sąlyga gali būti laikoma nesąžininga, kaip tai suprantama pagal Direktyvos 93/13 3 ir 4 straipsnius. Tačiau, nepaisant galimybės nagrinėti šią sutartį pagal Direktyvą 93/13, Direktyvą 87/102 reikia aiškinti kaip leidžiančią nacionaliniam teismui ex officio taikyti jos 4 straipsnį į nacionalinę teisę perkeliančias nuostatas, kuriose numatyta, jog vartojimo kredito sutartyje nenurodžius bendros kredito kainos metinės normos, suteiktas kreditas laikomas suteiktu be palūkanų ir kredito mokesčio.

      (1)  OL C 134, 2010 5 22.


title: Byla T-271/07 2007 m. liepos 19 d. pareikštas ieškinys byloje Eurosemillas prieš Tarybą ir Komisiją

text:
               22.9.2007

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 223/14

         2007 m. liepos 19 d. pareikštas ieškinys byloje Eurosemillas prieš Tarybą ir Komisiją

   (Byla T-271/07)
   (2007/C 223/22)
   Proceso kalba: ispanų
   Šalys

      Ieškovė: Eurosemillas SA (Kordoba, Ispanija), atstovaujama advokato L. Ortiz Blanco

      Atsakovės: Europos Sąjungos Taryba ir Europos Bendrijų Komisija
   Ieškovės reikalavimai

               —

               Patenkinti šį ieškinį dėl žalos atlyginimo pagal EB 288 straipsnį ir ieškovei iš Tarybos ir Komisijos solidariai priteisti iš viso 2 661 427 EUR nuostoliams atlyginti.

               —

               Priteisti iš atsakovių bylinėjimosi išlaidas.

         Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai
   Pagrindai ir pagrindiniai argumentai yra tie patys, kurie jau buvo nurodyti byloje T-217/07, Las Palmeras prieš Tarybą ir Komisiją.


title: Byla C-387/12: 2012 m. rugpjūčio 15 d. Bundesgerichtshof (Vokietija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Hi Hotel HCF SARL prieš Uwe Spoering

text:
               10.11.2012

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 343/6

         2012 m. rugpjūčio 15 d.Bundesgerichtshof (Vokietija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Hi Hotel HCF SARL prieš Uwe Spoering
   (Byla C-387/12)
   2012/C 343/06
   Proceso kalba: vokiečių

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Bundesgerichtshof

      Šalys pagrindinėje byloje

      Atsakovė ir kasatorė: Hi Hotel HCF SARL

      Ieškovas ir kita kasacinio proceso šalis: Uwe Spoering

      Prejudicinis klausimas

   Ar Reglamento (EB) Nr. 44/2001 (1) 5 straipsnio 3 punktą reikia aiškinti taip, kad žalą sukėlęs įvykis laikomas įvykusiu vienoje valstybėje narėje (valstybė narė A), jei bylos dalyku ar ieškinio reikalavimų pagrindu esantis teisės pažeidimas padarytas kitoje valstybėje narėje (valstybė narė B) ir pasireiškia dalyvavimu darant teisės pažeidimą (pagrindinę veiką) pirmojoje valstybėje narėje (valstybė narė A)?

      (1)  2000 m. gruodžio 22 d. Tarybos reglamentas (EB) Nr. 44/2001 dėl jurisdikcijos ir teismo sprendimų civilinėse ir komercinėse bylose pripažinimo ir vykdymo (OL L 12, p. 1; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 19 sk., 4 t., p. 42).


title: Byla C-191/11: 2011 m. balandžio 20 d. Yorma's AG pateiktas apeliacinis skundas dėl 2011 m. vasario 15 d. Bendrojo Teismo (pirmoji kolegija) priimto sprendimo byloje T-213/09 Yorma's AG prieš Vidaus rinkos derinimo tarnybą (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui); kita proceso šalis: Norma Lebensmittelfilialbetrieb GmbH & Co. KG

text:
               16.7.2011

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 211/12

         2011 m. balandžio 20 d.Yorma's AG pateiktas apeliacinis skundas dėl 2011 m. vasario 15 d. Bendrojo Teismo (pirmoji kolegija) priimto sprendimo byloje T-213/09 Yorma's AG prieš Vidaus rinkos derinimo tarnybą (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui); kita proceso šalis: Norma Lebensmittelfilialbetrieb GmbH & Co. KG

   (Byla C-191/11)
   2011/C 211/23
   Proceso kalba: vokiečių

      Šalys

      Apeliantė: Yorma's AG, atstovaujama advokato A. Weiß

      Kitos proceso šalys:

               —

               Vidaus rinkos derinimo tarnyba (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui)

               —

               Norma Lebensmittelfilialbetrieb GmbH & Co. KG

      Apeliantės reikalavimai

               —

               Panaikinti pagal Procedūros reglamento 116 straipsnio 1 dalį visą 2011 m. vasario 15 d. Europos Sąjungos Teisingumo Teismo sprendimą Nr. 66248 byloje T-213/09.

      Apeliacinio skundo pagrindai ir pagrindiniai argumentai

   Šis apeliacinis skundas pateiktas dėl Bendrojo Teismo sprendimo, kuriuo atmestas apeliantės ieškinys dėl 2010 m. vasario 20 d. Vidaus rinkos derinimo tarnybos pirmosios apeliacinės tarybos sprendimo atsisakyti įregistruoti vaizdinį žymenį, turintį žodinį elementą „yorma’s“, panaikinimo. Bendrasis Teismas patvirtino apeliacinės tarybos sprendimą, pagal kurį šį ženklą galima supainioti su ankstesniu žodiniu Bendrijos prekių ženklu „NORMA“.
   Apeliacinio skundo pagrindu nurodomas 1993 m. gruodžio 20 d. Tarybos reglamento (EB) Nr. 40/94 dėl Bendrijos prekių ženklo (toliau — Reglamentas dėl Bendrijos prekių ženklo) 8 straipsnio 1 dalies b punkto pažeidimas.
   Bendrasis Teismas klaidingai aiškino Reglamento dėl Bendrijos prekių ženklo 8 straipsnio 1 dalies b punktą, darydamas išvadą, jog yra tam tikras panašumas tarp nagrinėjamų paslaugų — laikino būsto parūpinimo, viena vertus, ir būsto nuomos, kita vertus. Šiuo atveju Bendrasis Teismas neatsižvelgė į tai, kad šios paslaugos nei viena kitą papildo funkciniu požiūriu, nei tarpusavyje konkuruoja ir kad yra skirtingos su jomis susijusios vartotojų grupės. Taip pat yra skirtingi platinimo būdai.
   Be to, Bendrasis Teismas, paneigdamas aplinkybę, jog neutralizuojamas šių prekių ženklų akivaizdžiai konceptualus nepanašumas, klaidingai aiškino Reglamento dėl Bendrijos prekių ženklo 8 straipsnio 1 dalies b punktą, o tai lėmė neteisingą rezultatą.
   Jei nusprendžiama, kaip nusprendė Bendrasis Teismas, jog nėra konceptualaus panašumo, negalima daryti išvados, jog toks panašumas yra pagal Reglamento dėl Bendrijos prekių ženklo 8 straipsnio 1 dalies b punktą. Konceptuali žodžio prasmė yra svarbi todėl, kad žymuo, turintis tam tikrą nustatytą konceptualią prasmę, yra lengviau įsimenamas nei kiti jokios prasmės neturintys žymenys. Galimybė supainioti turi būti patvirtinta, tik jei vėlesnis žymuo naudoja konceptualų ankstesnio prekių ženklo semantinį turinį. Akivaizdu, jog šiuo atveju taip nebuvo. Bendrasis Teismas neatsižvelgė į Reglamento dėl Bendrijos prekių ženklo 8 straipsnio 1 dalies b punkto antroje sakinio dalyje nustatytą privalomą galimybę supainioti. Pirmiausia Teismas neatsižvelgė į konceptualaus skirtumo svarbą tiek, kiek jis neatsižvelgė į tokio skirtumo specialią reikšmę fonetinio ir vizualaus skirtumo atžvilgiu ir neįvertino taip, kaip būtina, visų pirma dėl to, kad apostrofai „s“ žodyje „Yorma’s“ skiriamas labai specialus, ypatingos svarbos vaidmuo.
   Be to, Bendrasis Teismas padarė teisės klaidą, taikydamas Reglamento dėl Bendrijos prekių ženklo 8 straipsnio 1 dalies b punktą ir nurodydamas, jog šių argumentų atžvilgiu apeliacinė taryba teisingai nusprendė, kad šioje byloje žodinis elementas yra dominuojantis elementas. Šios nuomonės nepatvirtina žymens „Y“ trijų linijų, kurios primena natų eilutę, spalvinis išryškinimas. Be to, šiuo atveju visiškai neatsižvelgiama į tai, kad žymeniui „Y“ parinkta spalva yra daug ryškesnė ir išraiškingesnė nei žodyje „Yorma’s“. Pirmosios instancijos teismo prielaida nepatvirtina fakto, jog atskira raidė „Y“ parašyta rašytiniu šriftu, o žodinis elementas „Yorma’s“ — įprastu spausdintu šriftu.
   Be to, pirmosios instancijos teismas suklydo ir pažeidė Reglamento dėl Bendrijos prekių ženklo 8 straipsnio 1 dalies b punktą manydamas, jog ženklas „Norma“, kuriuo pagrįstas protestas, sukuria vizualinį įspūdį. Akivaizdu, kad ženklas „Norma“, kuriuo pagrįstas protestas, nesukuria vizualinio įspūdžio.
   Pirmosios instancijos teismas padarė teisės klaidą ir pažeidė Reglamento dėl Bendrijos prekių ženklo 8 straipsnio 1 dalies b punktą tvirtindamas, kad bendras prašomo įregistruoti žymens kuriamas įspūdis iš esmės negali turėti įtakos.
   Pirmosios instancijos teismas taip pat padarė teisės klaidą ir pažeidė Reglamento dėl Bendrijos prekių ženklo 8 straipsnio 1 dalies b punktą nuspręsdamas, jog abiejų žodžių „Norma“ ir „Yorma’s“ pirmųjų raidžių „N“ ir „Y“ fonetinis skirtumas turi mažesnę reikšmę nei abiejuose ženkluose esančių raidžių „O“, „R“, „M“, „A“ sutapimas fonetiniu požiūriu. Be to, prašomo įregistruoti ženklo fone esanti raidė „Y“ yra netariama. Taip pat ir apostrofa „s“ nebūtinai yra tariama. Tačiau net ją ir tariant, nepakanka neutralizuoti fonetinio panašumo, kurį sukuria bendras žodinis elementas „orma“.
   Dėl skirtingų pirmųjų raidžių atitinkamas ženklas įgauna visai naują skambesį. „Y“ žodyje „Yorma's“ suteikia šiam žodžiui minkštesnį garsą, o „N“ žodyje „Norma“ — kietesnį, labiau monotonišką garsą. Dėl „s“, kuri, skirtingai nei mano pirmosios instancijos teismas, yra tariama visada, nes grafiškai ji nėra sujungta su žodžiu, prekės ženklas „Yorma“ fonetiniu požiūriu yra melodingesnis ir turintis skirtingesnį garsą pagal intonaciją.


title: Byla T-445/11 ir T-88/12: 2013 m. sausio 11 d. Bendrojo Teismo nutartis byloje Charron Inox ir Almet prieš Tarybą ir Komisiją (Ieškinys dėl panaikinimo — Ieškinys dėl žalos atlyginimo — Dempingas — Tam tikrų Kinijos kilmės besiūlių vamzdžių ir vamzdelių iš nerūdijančio plieno importas — Laikinasis antidempingo muitas — Nereikalingumas priimti sprendimą — Galutinis antidempingo muitas — iš dalies akivaizdžiai nepriimtinas, iš dalies akivaizdžiai teisiškai nepagrįstas ieškinys)

text:
               9.3.2013

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 71/21

         2013 m. sausio 11 d. Bendrojo Teismo nutartis byloje Charron Inox ir Almet prieš Tarybą ir Komisiją

   (Byla T-445/11 ir T-88/12) (1)

   (Ieškinys dėl panaikinimo - Ieškinys dėl žalos atlyginimo - Dempingas - Tam tikrų Kinijos kilmės besiūlių vamzdžių ir vamzdelių iš nerūdijančio plieno importas - Laikinasis antidempingo muitas - Nereikalingumas priimti sprendimą - Galutinis antidempingo muitas - iš dalies akivaizdžiai nepriimtinas, iš dalies akivaizdžiai teisiškai nepagrįstas ieškinys)
   2013/C 71/33
   Proceso kalba: prancūzų

      Šalys

      Ieškovai: Charron Inox (Marselis, Prancūzija) ir Almet (Satolas et Bonce, Prancūzija), atstovaujami advokato P.-O. Koubi-Flotte

      Atsakovė: Europos Sąjungos Taryba, atstovaujama J. P. Hix, padedamo advokatų G. Berrisch ir A. Polcyn (byla T-88/12), Europos Komisija, atstovaujama B. Stromsky ir S. Thomas (byla T-445/11)

      Tarybos pusėje į bylą įstojusi šalis: Europos Komisija, atstovaujama B. Stromsky ir S. Thomas (byla T-88/12)

      Dalykas

   Byloje T-445/11 visų pirma prašymas panaikinti 2011 m. birželio 27 d. Komisijos reglamentą (ES) Nr. 627/2011, kuriuo tam tikriems importuojamiems Kinijos Liaudies Respublikos kilmės besiūliams vamzdžiams ir vamzdeliams iš nerūdijančio plieno nustatomas laikinasis antidempingo muitas (OL L 169, p. 1), ir papildomai prašymas atlyginti žalą, kurią ieškovės tariamai patyrė iškart įsigaliojus šiam reglamentui, o byloje T-88/12 visų pirma prašymas panaikinti 2011 m. gruodžio 14 d. Tarybos įgyvendinimo reglamentą (ES) Nr. 1331/2011, kuriuo tam tikriems importuojamiems Kinijos Liaudies Respublikos kilmės besiūliams vamzdžiams ir vamzdeliams iš nerūdijančio plieno nustatomas galutinis antidempingo muitas ir laikinojo muito galutinis surinkimas (OL L 336, p. 6), ir papildomai prašymas atlyginti žalą, kurią tariamai patyrė ieškovės dėl šiame reglamente įtvirtinto apmokestinimo galutiniu antidempingo muitu ir laikino antidempingo muito surinkimo.

      Rezoliucinė dalis

               1.

               Sujungti bylas T-445/11 ir T-88/12 siekiant priimti nutartį.

               2.

               Nepriimtinumu grindžiamus prieštaravimus, pareikštus bylose T-445/11 ir T-88/12, svarstyti nagrinėjant bylas iš esmės.

               3.

               Nebereikia priimti sprendimo byloje T-445/11.

               4.

               Atmesti ieškinį byloje T-88/12 kaip iš dalies akivaizdžiai nepriimtiną ir iš dalies akivaizdžiai teisiškai nepagrįstą.

               5.

               Charron Inox ir Almet padengia visas bylinėjimosi išlaidas byloje T-445/11.

               6.

               Charron Inox ir Almet padengia savo ir Europos Sąjungos Tarybos bylinėjimosi išlaidas byloje T-88/12.

               7.

               Europos Komisija padengia savo bylinėjimosi išlaidas byloje T-88/12.

      (1)  OL C 290, 2011 10 1.


title: Byla T-56/17: 2017 m. sausio 27 d. pareikštas ieškinys byloje PO ir kt./EIVT

text:
               10.4.2017

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 112/39

         2017 m. sausio 27 d. pareikštas ieškinys byloje PO ir kt./EIVT

   (Byla T-56/17)
   (2017/C 112/55)
   Proceso kalba: prancūzų

      Šalys

      Ieškovai: PO, PP, PQ, atstovaujami advokatų N. de Montigny ir J.-N. Louis

      Atsakovė: Europos išorės veiksmų tarnyba

      Reikalavimai

   Ieškovai Bendrojo Teismo prašo:

               —

               nuspręsti, kad

                           —

                           2016 m. balandžio 15 d. paskelbtas sprendimas, kuriuo iš dalies keičiamos pareigūnų, laikinųjų tarnautojų ir sutartininkų teisės ir pareigos dėl mokymosi išmokų („education allowances“), t. y. „Rights and obligations of officials, temporary and contract agents: Education Allowances“, yra panaikinamas;

               —

               priteisti iš atsakovės bylinėjimosi išlaidas.

      Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

   Grįsdami ieškinį ieškovai remiasi septyniais pagrindais.

               1.

               Pirmasis ieškinio pagrindas susijęs su 2016 m. balandžio 15 d. Europos išorės veiksmų tarnybos (EIVT) sprendimo (toliau – ginčijamas sprendimas) neteisėtumu, nes jis buvo priimtas pažeidžiant Pareigūnų tarnybos nuostatų X priedo 1 straipsnį ir tų pačių nuostatų 110 straipsnį, nesant EIVT bendrųjų įgyvendinimo nuostatų.
               Ieškovai taip pat remiasi visišku motyvų atmesti jų skundą dėl ginčijamo sprendimo nebuvimu.

               2.

               Antrasis ieškinio pagrindas susijęs su tuo, kad prieš priimant ginčijamą sprendimą nebuvo vykdytas socialinis dialogas, dėl to buvo pažeistas Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijos 27 straipsnis.

               3.

               Trečiasis ieškinio pagrindas susijęs su jau kelerius metus dirbančių pareigūnų, laikinųjų tarnautojų ir sutartininkų, kurių vaikai taip pat jau kelerius metus lanko mokyklą, įgytų teisių pažeidimu. Šis pažeidimas kyla dėl ginčijamo sprendimo, nes juo keičiama iš anksto nustatyta sistema, kurios pagrindu didžioji pareigūnų, tarnautojų ir sutartininkų, prašiusių papildomo kompensavimo, dalis gaudavo visų išlaidų, viršijančių Pareigūnų tarnybos nuostatuose nustatytą ribą, kompensavimą.

               4.

               Ketvirtasis ieškinio pagrindas susijęs su aprūpinimo, teisėtų lūkesčių ir teisinio saugumo principų pažeidimu ir gero administravimo principo pažeidimu, kylančių dėl ginčijamo sprendimo, be kita ko, dėl to, kad jame nustatyta vienintelė pereinamojo laikotarpio priemonė vieniems metams, o taip priimtos naujos kompensavimo sąlygos buvo nustatytos jų priėmimo metu jau dirbusiems pareigūnams, laikiniesiems tarnautojams ir sutartininkams.

               5.

               Penktasis ieškinio pagrindas susijęs su tuo, kad ginčijamame sprendime nebuvo palyginti interesai ir nesilaikyta proporcingumo principo, todėl juo siekiama tik finansinio poveikio mažinimo, o tai reiškia papildomą mokymosi išlaidų kompensavimą, nors tam, kad būtų pasiektas toks tikslas, EIVT pirmenybę galėjo teikti kitoms priemonėms, nepažeisdama savo darbuotojų teisių. Taigi, atsakovė pasirinko savo pareigūnams, laikiniesiems tarnautojams ir sutartininkams labiausiai žalingą sprendimą.

               6.

               Šeštasis ieškinio pagrindas susijęs su nediskriminavimo principo pažeidimu, nes ginčijamu sprendimu įtvirtinama diskriminacija, kadangi nustatomas skirtingose delegacijose dirbančių pareigūnų, laikinųjų tarnautojų ir sutartininkų išlaidų kompensavimo, atliekamo pagal tą patį pagrindą, principas, todėl skirtingos situacijos vertinamos vienodai.

               7.

               Septintasis ieškinio pagrindas susijęs su EIVT padarytu teisės į šeimą ir teisės į mokslą pažeidimu, nes ginčijamo sprendimo priėmimas įpareigoja ieškovus rinktis tarp jų profesinės karjeros ir minėtų pagrindinių teisių.


title: Byla T-29/05 DELTAFINA Spa 2005 m. sausio 20 d. pareikštas ieškinys Europos Bendrijų Komisijai

text:
               2.4.2005

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 82/41

         DELTAFINA Spa 2005 m. sausio 20 d. pareikštas ieškinys Europos Bendrijų Komisijai
   (Byla T-29/05)
   (2005/C 82/73)
   Proceso kalba: italų
   2005 m. sausio 20 d. Europos Bendrijų Pirmosios instancijos teisme buvo pareikštas DELTAFINA Spa, įsteigtos Orvieto (TR), atstovaujamos advokatų Roberto A. Jacchia, Antonella Terranova, Irene Picciano ir Fabio Ferraro, ieškinys Europos Bendrijų Komisijai.
   Ieškovė Pirmosios instancijos teismo prašo:

               1)

               panaikinti ginčijamą 2004 m. spalio 20 d. Europos Bendrijų Komisijos sprendimą;

               2)

               nepatenkinus pirmo reikalavimo, panaikinti iš dalies ir pakeisti ginčijamą 2004 m. spalio 20 d. Europos Bendrijų Komisijos sprendimą sumažinant baudos, paskirtos Deltafina, sumą;

               3)

               priteisti iš atsakovės honorarus ir bylinėjimosi išlaidas.

         Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai
   Ginčijamas sprendimas yra toks pat kaip ir byloje T-24/05 Standard Commercial ir kt. prieš Komisiją
       (1). Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai yra panašūs į nurodytus toje byloje.
   Ieškovė teigia, kad atsakovė:

               —

               nustatė, kad ieškovė dalyvavo kaip pagrindinė įmonė kartelyje, veikiančiame atitinkamoje rinkoje, kurioje ji nedalyvavo;

               —

               neapibrėžė šios atitinkamos rinkos;

               —

               nusiuntė jai pareiškimą dėl prieštaravimų be atitinkamų prieštaravimų;

               —

               pažeidė pareigą pakankamai motyvuoti aktus, kiek tai susiję su žalos, bent netiesioginės ar galimos, prekybai įrodymu;

               —

               neteisingai įvertino pažeidimo trukmę ir sunkumo laipsnį bei sunkinančias ir lengvinančias aplinkybes;

               —

               neteisingai įvertino ieškovės bendradarbiavimo vaidmenį ir dėl to baudos, kuri turėjo jai būti, paskirta, sumažinimą.

         Ieškovė taip pat tvirtina, kad nebuvo atsižvelgta į didžiausias baudos ribas ir objektyvias aplinkybes, susijusias su ekonomine ir socialine situacija, svarbias nustatant baudos dydį.
   Galiausiai, ieškovė teigia, kad buvo pažeisti vienodo požiūrio, sankcijų netaikymo atgal ir teisėtų lūkesčių apsaugos principai, bei kad buvo piktnaudžiauta įgaliojimais, kadangi Komisija nesilaikė ankstesnės praktikos dėl baudų paskyrimo tik konkretiems asmenims, kurie prisidėjo, padėjo arba išoriškai dalyvavo kartelyje, priešingai jos išsakytam ketinimui atsisakyti šios praktikos tik ateityje.

      (1)  Dar nepaskelbtas Europos Bendrijų Oficialiajame leidinyje


title: Byla C-561/07 2007 m. gruodžio 18 d. pareikštas ieškinys byloje Europos Bendrijų Komisija prieš Italijos Respubliką

text:
               8.3.2008

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 64/21

         2007 m. gruodžio 18 d. pareikštas ieškinys byloje Europos Bendrijų Komisija prieš Italijos Respubliką

   (Byla C-561/07)
   (2008/C 64/32)
   Proceso kalba: italų
   Šalys

      Ieškovė: Europos Bendrijų Komisija, atstovaujama J. Enegren ir L. Pignataro

      Atsakovė: Italijos Respublika
   Ieškovės reikalavimai

               —

               pripažinti, kad palikdama galioti 1990 m. gruodžio 29 d. Įstatymo Nr. 428 47 straipsnio 5 ir 6 dalis įmonių krizės atveju pagal 1977 m. rugpjūčio 12 d. Įstatymo Nr. 675 2 straipsnio 5 dalies c punktą, ir taip neužtikrinusi Direktyvos 2001/23/EB 2 ir 3 straipsniuose įtvirtintų darbuotojų teisių „sunkioje padėtyje“ esančių įmonių perdavimo atveju, Italijos Respublika neįvykdė įsipareigojimų pagal minėtą direktyvą;

               —

               priteisti iš Italijos Respublikos bylinėjimosi išlaidas.

         Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai
   Komisija tvirtina, kad Įstatymo Nr. 428/1990 nuostatos (47 straipsnio 5 ir 6 dalys) pažeidžia 2001 m. kovo 12 d. Direktyvą 2001/23/EB dėl valstybių narių įstatymų, skirtų darbuotojų teisių apsaugai įmonių, verslo arba įmonių ar verslo dalių perdavimo atveju, suderinimo (1), nes įmonės, kuri priklauso ypatingos šalpos kasos sistemai, ir kuri perleidžiama įgijėjui, darbuotojai praranda Civilinio kodekso 2112 straipsnyje numatytas teises, išskyrus tam tikras profesinės sąjungos susitarime numatytas garantijas („palankiausias traktavimas“ nustatytas 47 straipsnio 5 dalyje).
   Tai reiškia, kad ypatingos šalpos kasos (CIGS) sistemai priklausančios sunkioje padėtyje esančios įmonės perdavimo atveju darbuotojai praranda garantijas, numatytas direktyvos 3 ir 4 straipsniuose.
   47 straipsnio 6 dalis numato, kad darbuotojai, kurie netampa įgijėjo, nuomininko ar naujo darbdavio darbuotojais, turi pirmenybę būti įdarbintais pastarųjų per vienerius metus nuo perdavimo dienos arba per ilgesnį kolektyvinėse sutartyse nustatytą laikotarpį. Civilinio kodekso 2112 straipsnis nėra taikomas šiems darbuotojams, kuriuos įgijėjas, nuomininkas ar naujas darbdavys įdarbino po įmonės perdavimo.
   Italijos vyriausybė neginčijo Komisijos tyrimo, pagal kurį ypatingos šalpos kasos (CIGS) sistemai priklausančios sunkioje padėtyje esančios įmonės perdavimo atveju darbuotojai praranda garantijas, numatytas direktyvos 3 ir 4 straipsniuose. Vis dėlto ši vyriausybė nurodė, kad nagrinėjamu atveju taikoma direktyvos 5 straipsnio 3 dalis.
   Komisija ieškinyje pažymėjo, kad minėta nuostata įmonės, esančios sunkioje ekonominėje padėtyje, perdavimo atveju leidžia keisti darbuotojų įdarbinimo sąlygas, siekiant išsaugoti įdarbinimo galimybes, garantuojant įmonės, verslo arba įmonės ar verslo dalies išlikimą. Vis dėlto ši nuostata suteikia teisę valstybei narei tik leisti perdavėjui ir darbuotojų atstovams susitarti dėl darbuotojų įdarbinimo nuostatų ir sąlygų pakeitimų, o ne panaikinti direktyvos 3 ir 4 straipsnių taikymą, kaip tai padaryta Įstatymo Nr. 428/90 47 straipsnio 5 ir 6 dalyse.

      (1)  OL L 82, p. 16.


title: Byla T-364/16: 2016 m. liepos 7 d. pareikštas ieškinys byloje ArcelorMittal Tubular Products Ostrava ir kt./Komisija

text:
               22.8.2016

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 305/51

         2016 m. liepos 7 d. pareikštas ieškinys byloje ArcelorMittal Tubular Products Ostrava ir kt./Komisija

   (Byla T-364/16)
   (2016/C 305/69)
   Proceso kalba: anglų

      Šalys

      Ieškovai: ArcelorMittal Tubular Products Ostrava a.s. (Ostrava-Kunčice, Čekijos Respublika) ir 12 kitų ieškovų, atstovaujamų advokato G. Berrisch ir solisitoriaus B. Byrne

      Atsakovė: Europos Komisija

      Reikalavimai

   Ieškovai Bendrojo Teismo prašo:

               —

               panaikinti 2016 m. birželio 6 d. arba anksčiau priimtą Europos Komisijos sprendimą pašalinti Hubei Xinyegang Steel Co. Ltd iš bendrovių sąrašo, sudaryto pagal papildomą TARIC kodą A950, ir vietoj to įtraukti ją į sąrašą pagal naują papildomą TARIC kodą C129 dėl visų TARIC kodų, nurodytų 2015 m. gruodžio 7 d. Komisijos įgyvendinimo reglamento (ES) 2015/2272, kuriuo, pagal Tarybos reglamento (EB) Nr. 1225/2009 11 straipsnio 2 dalį atlikus priemonių galiojimo termino peržiūrą, tam tikriems importuojamiems Kinijos Liaudies Respublikos kilmės besiūliams vamzdžiams ir vamzdeliams iš geležies arba plieno nustatomas galutinis antidempingo muitas (OL L 322, p. 21), 1 straipsnio 1 dalyje, taip iki 0 % sumažinant antidempingo muito normą, taikomą Hubei pagamintų BVV importui,

               —

               priteisti iš Europos Komisijos bylinėjimosi išlaidas.

      Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

   Grįsdami ieškinį ieškovai remiasi vienu pagrindu, susijusio su tuo, kad ginčijamas sprendimas neturi teisinio pagrindo, todėl juo pažeista Komisijos įgyvendinimo reglamento (ES) 2015/2272 1 straipsnio 2 dalis ir priedas.
   Europos Komisija ginčijamą sprendimą grindė Teisingumo Teismo sprendimu ArcelorMittal Tubular Products Ostrava a.s. ir kt./Hubei Xinyegang Steel Co. Ltd ir Europos Sąjungos Taryba/Hubei Xinyegang Steel Co. Ltd (sujungtos bylos C-186/14 P ir C-193/14 P, EU:C:2016:209); šiuo sprendimu Teisingumo Teismas paliko galioti Bendrojo Teismo sprendimą Hubei Xinyegang Steel Co. Ltd/Europos Sąjungos Taryba (T-528/09, EU:T:2014:35), kuriuo Bendrasis Teismas panaikino Tarybos reglamentą (EB) Nr. 926/2006, kuriuo nustatomas galutinis antidempingo muitas tam tikriems importuojamiems Kinijos Liaudies Respublikos kilmės besiūliams vamzdžiams ir vamzdeliams (BVV), kiek juo nustatytas antidempingo muitas Hubei Xinyegang pagamintiems produktams. Ieškovų teigimu, Europos Komisija neteisingai Tarybos reglamento (EB) Nr. 926/2009 panaikinimo poveikį išplėtė Komisijos įgyvendinimo reglamentui (ES) 2015/2272, nes pastarasis reglamentas nebuvo ginčo dalykas ankstesnėse teismo bylose. Todėl Europos Komisija galėjo priimti ginčijamą sprendimą tik prieš tai panaikinusi Reglamentą (ES) 2015/2272.


title: Byla F-156/12: 2012 m. gruodžio 20 d. pareikštas ieškinys byloje ZZ prieš Regionų komitetą

text:
               9.3.2013

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 71/31

         2012 m. gruodžio 20 d. pareikštas ieškinys byloje ZZ prieš Regionų komitetą

   (Byla F-156/12)
   2013/C 71/55
   Proceso kalba: prancūzų

      Šalys

      Ieškovas: ZZ, atstovaujamas advokato L. Levi

      Atsakovas: Europos Sąjungos Regionų komitetas

      Ginčo dalykas bei aprašymas

   Sprendimo atsisakyti atlyginti žalą, atsiradusią dėl neteisingo Regionų komiteto elgesio, panaikinimas ir prašymas atlyginti materialinę ir nematerialinę žalą.

      Ieškovo reikalavimai

               —

               Panaikinti 2012 m. vasario 17 d. sprendimą atmesti ieškovo 2011 m. spalio 19 d. prašymą, kuriuo prašoma atlyginti žalą, atsiradusią dėl neteisingo Regionų komiteto elgesio.

               —

               Prireikus, panaikinti 2012 m. rugsėjo 10 d. Regionų komiteto sprendimą atmesti ieškovo skundą, apie kurį pranešta tą pačią dieną elektroniniu laišku ir 2012 m. rugsėjo 12 d. registruotu laišku su gavimo patvirtinimu.

               —

               Nurodyti Regionų komitetui sumokėti iš anksto nustatytą 354 000 EUR išmoką žalai atlyginti ir 100 000 EUR išmoką, kuri nustatyta ex aequo et bono, nematerialinei žalai atlyginti.

               —

               Priteisti iš Regionų komiteto bylinėjimosi išlaidas.


title: Byla C-469/04 Europos Bendrijų Komisijos 2004 m. lapkričio 4 d. pareikštas ieškinys Graikijos Respublikai

text:
               18.12.2004

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 314/9

         Europos Bendrijų Komisijos 2004 m. lapkričio 4 d. pareikštas ieškinys Graikijos Respublikai
   (Byla C-469/04)
   (2004/C 314/19)
   2004 m. lapkričio 4 d. Europos Bendrijų Teisingumo Teisme buvo pareikštas Europos Bendrijų Komisijos, atstovaujamos Komisijos teisės tarnybos darbuotojų Georgios Zavvos ir Arnaud Bordes, ieškinys Graikijos Respublikai.
   Europos Bendrijų Komisija Teisingumo Teismo prašo:

               —

               pripažinti, kad nepriimdama 2002 m. birželio 27 d. Tarybos direktyvą 2002/60/EB nustatančią konkrečias nuostatas dėl afrikinio kiaulių maro kontrolės ir iš dalies pakeičiančią Direktyvos 92/119/EEB nuostatas dėl Tešeno ligos ir afrikinio kiaulių maro (1) įgyvendinančių įstatymų ir kitų teisės aktų ir bet kuriuo atveju apie juos nepranešdama Komisijai, Graikijos Respublika neįvykdė savo įsipareigojimų pagal šią direktyvą.

               —

               priteisti iš Graikijos Respublikos bylinėjimosi išlaidas.

         Teisiniai pagrindai ir pagrindiniai argumentai
   Direktyvos perkėlimo į nacionalinę teisę terminas baigėsi 2003 m. liepos 30 d..

      (1)  OL L 192, 2002 7 20, p. 27.


title: Byla F-20/15: 2015 m. vasario 3 d. pareikštas ieškinys byloje ZZ/Komisija

text:
               20.4.2015

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 127/41

         2015 m. vasario 3 d. pareikštas ieškinys byloje ZZ/Komisija

   (Byla F-20/15)
   (2015/C 127/57)
   Proceso kalba: prancūzų

      Šalys

      Ieškovas: ZZ (Briuselis, Belgija), atstovaujamas advokato M. Velardo

      Atsakovė: Europos Komisija

      Ginčo dalykas bei aprašymas

   Sprendimo neįtraukti ieškovo į siūlomų paaukštinti priskiriant prie AD13lygio pareigūnų sąrašą per 2014 m. pareigų paaukštinimo procedūrą panaikinimas.

      Ieškovo reikalavimai

               —

               Pripažinti neteisėtais 2013 m. gruodžio 16 d. sprendimą dėl 45 straipsnio bendrųjų įgyvendinimo nuostatų ir vėlesnį 2013 m. gruodžio 18 d. Komisijos komunikatą, kuriuo keičiamos taisyklės dėl Komisijos narių kabinetų sudarymo ir dėl atstovų spaudai;

               —

               panaikinti vėlesnį paskyrimų tarnybos sprendimą, apie kurį buvo pranešta ieškovui 2014 m. birželio 24 d., neįtraukti jo į siūlomų paaukštinti paskiriant prie AD13 lygio pareigūnų sąrašą vykdant 2014 m. metinę pareigų paaukštinimo procedūrą, numatytą Pareigūnų tarnybos nuostatų 45 straipsnyje, kuriuo remiantis, ieškovas nelaikomas atliekančiu ypatingas pareigas, dėl kurių jis galėtų būti priskiriamas dirbantiems „padalinio vadovo ar jam lygiaverčio“ arba „patarėjo ar jam lygiaverčio“ pareigose, kaip tai panašiai skirstoma 2013 m. gruodžio 18 d. Komisijos komunikate pareigūnų, perkeltų į narių kabinetus, atveju;

               —

               priteisti iš Komisijos bylinėjimosi išlaidas.


title: Byla C-267/17: 2017 m. gegužės 17 d. Oberlandesgericht Düsseldorf (Vokietija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Rhenus Veniro GmbH & Co. KG/Kreis Heinsberg

text:
               14.8.2017

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 269/3

         2017 m. gegužės 17 d.Oberlandesgericht Düsseldorf (Vokietija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Rhenus Veniro GmbH & Co. KG/Kreis Heinsberg

   (Byla C-267/17)
   (2017/C 269/04)
   Proceso kalba: vokiečių

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Oberlandesgericht Düsseldorf

      Šalys pagrindinėje byloje

      Skundo pateikėja: Rhenus Veniro GmbH & Co. KG

      Atsakovė skundo nagrinėjimo procese: Kreis Heinsberg

      Prejudiciniai klausimai

               1.

               Ar Reglamento (EB) Nr. 1370/2007 (1) 5 straipsnio 2 dalis taikytina tiesiogiai sudarytinoms viešųjų paslaugų sutartims, kaip jos suprantamos pagal reglamento 2 straipsnio i punktą, jei, remiantis Reglamento (EB) Nr. 1370/2007 5 straipsnio 1 dalies antru sakiniu, jos nėra paslaugų koncesijų sutartys pagal Direktyvą 2004/17/EB arba Direktyvą 2004/18/EB?
               Jei į pirmąjį klausimą būtų atsakyta teigiamai:

               2.

               Ar Reglamento (EB) Nr. 1370/2007 2 straipsnio b punktu ir 5 straipsnio 2 dalimi, vartojant žodį „ar“, preziumuojama, kad išimtinę kompetenciją turi arba atskira institucija, arba institucijų grupė, ar pagal šias nuostatas atskira institucija gali būti ir institucijų grupės narė ir pavesti grupei atlikti atskiras užduotis, bet kartu išlaikyti teisę įsikišti pagal 2 straipsnio b punktą ir būti vietos kompetentinga institucija pagal 5 straipsnio 2 dalį?

               3.

               Ar Reglamento (EB) Nr. 1370/2007 5 straipsnio 2 dalies antro sakinio e punkte nustatytu įpareigojimu, kad vidaus operatorius privalo pats teikti didžiąją keleivinio transporto viešųjų paslaugų dalį, atmetama galimybė pavesti teikti šią didžiąją paslaugų dalį 100 % patronuojamai bendrovei?

               4.

               Kuriuo momentu – ar jau planuojamo tiesioginio sutarties sudarymo paskelbimo pagal Reglamento (EB) Nr. 1370/2007 7 straipsnį, ar tik tiesioginio sutarties sudarymo – turi būti įvykdytos Reglamento (EB) Nr. 1370/2007 5 straipsnio 2 dalyje nustatytos tiesioginio sutarties sudarymo sąlygos?

      (1)  2007 m. spalio 23 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (EB) Nr. 1370/2007 dėl keleivinio geležinkelių ir kelių transporto viešųjų paslaugų ir panaikinančio Tarybos reglamentus (EEB) Nr. 1191/69 ir (EEB) Nr. 1107/70 (OL L 315, p. 1).


title: Sujungtos bylos C-490/15 P ir C-505/15 P: 2016 m. rugsėjo 14 d. Teisingumo Teismo (šeštoji kolegija) sprendimas byloje Ori Martin SA (C-490/15 P), Siderurgica Latina Martin SpA (SLM) (C-505/15 P)/Europos Komisija (Apeliacinis skundas — Konkurencija — Karteliai — Europos įtempiamosios armatūros rinka — Baudos — Baudų apskaičiavimas — Reglamentas (EB) Nr. 1/2003 — 23 straipsnio 2 dalis — Patronuojančios bendrovės lemiamos įtakos realaus darymo dukterinei bendrovei prezumpcija — 2006 m. baudų apskaičiavimo gairės — Negaliojimo atgaline data principas — Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartija — 47 straipsnis — Teisė į veiksmingą teisminę gynybą per protingą terminą — Pagrindinių teisių chartija — 41 straipsnis — Teisė į bylų išsprendimą per protingą terminą)

text:
               14.11.2016

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 419/23

         2016 m. rugsėjo 14 d. Teisingumo Teismo (šeštoji kolegija) sprendimas byloje Ori Martin SA (C-490/15 P), Siderurgica Latina Martin SpA (SLM) (C-505/15 P)/Europos Komisija

   (Sujungtos bylos C-490/15 P ir C-505/15 P) (1)

   ((Apeliacinis skundas - Konkurencija - Karteliai - Europos įtempiamosios armatūros rinka - Baudos - Baudų apskaičiavimas - Reglamentas (EB) Nr. 1/2003 - 23 straipsnio 2 dalis - Patronuojančios bendrovės lemiamos įtakos realaus darymo dukterinei bendrovei prezumpcija - 2006 m. baudų apskaičiavimo gairės - Negaliojimo atgaline data principas - Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartija - 47 straipsnis - Teisė į veiksmingą teisminę gynybą per protingą terminą - Pagrindinių teisių chartija - 41 straipsnis - Teisė į bylų išsprendimą per protingą terminą))
   (2016/C 419/30)
   Proceso kalba: italų

      Šalys

      Apeliantės: Ori Martin SA (C-490/15 P), Siderurgica Latina Martin SpA (SLM) (C-505/15 P), atstovaujamos advokatų G. Belotti ir P. Ziotti

      Kita proceso šalis: Europos Komisija, atstovaujama V. Bottka, G. Conte ir P. Rossi

      Rezoliucinė dalis

               1.

               Atmesti apeliacinius skundus bylose C-490/15 P ir C-505/15 P.

               2.

               Priteisti iš Ori Martin SA bylinėjimosi byloje C-490/15 P išlaidas.

               3.

               Priteisti iš Siderurgica Latina Martin SpA (SLM) bylinėjimosi byloje C-505/15 P išlaidas.

      (1)  OL C 406, 2015 12 7.


title: Byla T-356/07 2007 m. rugsėjo 19 d. pareikštas ieškinys byloje Pfizer prieš VRDT — Isdin (ISDIN 14-8.000)

text:
               10.11.2007

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 269/64

         2007 m. rugsėjo 19 d. pareikštas ieškinys byloje Pfizer prieš VRDT — Isdin (ISDIN 14-8.000)

   (Byla T-356/07)
   (2007/C 269/117)
   Kalba, kuria surašytas ieškinys: anglų
   Šalys

      Ieškovė: Pfizer Ltd (Sandvičas, Jungtinė Karalystė), atstovaujama advokatų V. von Bomhard, A. Renck, T. Dolde ir Solicitor M. Hawkins

      Atsakovė: Vidaus rinkos derinimo tarnyba (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui)

      Kita procedūros Apeliacinėje taryboje šalis: Isdin, SA (Barselona, Ispanija)
   Ieškovės reikalavimai

               —

               panaikinti 2007 m. birželio 28 d. Vidaus rinkos derinimo tarnybos (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui) pirmosios apeliacinės tarybos sprendimą byloje R 565/2006-1 ir

               —

               priteisti iš atsakovės bylinėjimosi išlaidas.

         Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

      Įregistruotas Bendrijos prekių ženklas, dėl kurio pateiktas prašymas pripažinti jo registraciją negaliojančia: žodinis prekių ženklas „ISDIN 14-8.000“, skirtas, be kita ko, 5 klasės prekėms — Bendrijos prekių ženklas Nr. 1243633

      Bendrijos prekių ženklo savininkas: Isdin, SA

      Šalis, prašanti pripažinti Bendrijos prekių ženklo registraciją negaliojančia: ieškovė

      Šalies, prašančios pripažinti registraciją negaliojančia, teisės į prekių ženklą: žodinis nacionalinis prekių ženklas „ISTIN“ 5 klasės prekėms

      Panaikinimo skyriaus sprendimas: pripažinti Bendrijos prekių ženklo registraciją iš dalies negaliojančia

      Apeliacinės tarybos sprendimas: panaikinti Panaikinimo skyriaus sprendimą tiek, kiek juo pripažinta negaliojančia Bendrijos prekių ženklo registracija

      Ieškinio pagrindai: Tarybos reglamento Nr. 40/94 73 straipsnyje įtvirtintos ieškovės teisės būti išklausytai pažeidimas bei šio reglamento 52 straipsnio kartu su 8 straipsnio 1 dalies b punktu pažeidimas


title: Byla C-283/11: 2013 m. sausio 22 d. Teisingumo Teismo (didžioji kolegija) sprendimas byloje ( Bundeskommunikationssenat (Austrija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Sky Österreich GmbH prieš Österreichischer Rundfunk (Direktyva 2010/13/ES — Audiovizualinės žiniasklaidos paslaugų teikimas — 15 straipsnio 6 dalis — Galiojimas — Didelės visuomeninės svarbos renginiai, kurie yra televizijos programų transliavimo išimtinių teisių objektas — Transliuotojų teisė turėti prieigą prie tokių renginių, siekiant parengti trumpus naujienų pranešimus — Galimos kompensacijos išimtinių teisių turėtojui ribojimas kompensuojant tik papildomas sąnaudas, patirtas teikiant tokią prieigą — Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartija — 16 ir 17 straipsniai — Proporcingumas)

text:
               9.3.2013

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 71/3

         2013 m. sausio 22 d. Teisingumo Teismo (didžioji kolegija) sprendimas byloje (Bundeskommunikationssenat (Austrija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Sky Österreich GmbH prieš Österreichischer Rundfunk

   (Byla C-283/11) (1)

   (Direktyva 2010/13/ES - Audiovizualinės žiniasklaidos paslaugų teikimas - 15 straipsnio 6 dalis - Galiojimas - Didelės visuomeninės svarbos renginiai, kurie yra televizijos programų transliavimo išimtinių teisių objektas - Transliuotojų teisė turėti prieigą prie tokių renginių, siekiant parengti trumpus naujienų pranešimus - Galimos kompensacijos išimtinių teisių turėtojui ribojimas kompensuojant tik papildomas sąnaudas, patirtas teikiant tokią prieigą - Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartija - 16 ir 17 straipsniai - Proporcingumas)
   2013/C 71/05
   Proceso kalba: vokiečių

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

   Bundeskommunikationssenat

      Šalys pagrindinėje byloje

      Ieškovė: Sky Österreich GmbH

      Atsakovė: Österreichischer Rundfunk

      Dalykas

   Prašymas priimti prejudicinį sprendimą — Bundeskommunikationssenat — 2010 m. kovo 10 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2010/13/ES dėl valstybių narių įstatymuose ir kituose teisės aktuose išdėstytų tam tikrų nuostatų, susijusių su audiovizualinės žiniasklaidos paslaugų teikimu, derinimo (Audiovizualinės žiniasklaidos paslaugų direktyva) (OL L 95, p. 1 ir klaidų ištaisymas OL L 263, 2010 10 6, p. 15) 15 straipsnio 6 dalies suderinamumas su laisve užsiimti verslu ir teise į nuosavybe, įtvirtintomis Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijos 16 ir 17 straipsniuose bei Žmogaus teisių ir pagrindinių laisvių apsaugos konvencijos Papildomo protokolo 1 straipsnyje — Televizijos transliuotojų teisė turėti prieigą prie išimtinėmis teisėmis transliuojamų didelės visuomeninės svarbos renginių, siekiant parengti trumpus naujienų pranešimus — Papildomų sąnaudų, patirtų teikiant tokią prieigą, kompensacijos ribojimas — Proporcingumas

      Rezoliucinė dalis

   Išnagrinėjus pateiktą prejudicinį klausimą, nepaaiškėjo aplinkybių, dėl kurių 2010 m. kovo 10 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2010/13/ES dėl valstybių narių įstatymuose ir kituose teisės aktuose išdėstytų tam tikrų nuostatų, susijusių su audiovizualinės žiniasklaidos paslaugų teikimu, derinimo (Audiovizualinės žiniasklaidos paslaugų direktyva) 15 straipsnio 6 dalis galėtų būti pripažinta negaliojančia.

      (1)  OL C 269, 2011 9 10.


title: Byla C-270/13: 2013 m. gegužės 17 d. Consiglio di Stato (Italija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Iraklis Haralambidis prieš Calogero Casilli

text:
               20.7.2013

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 207/30

         2013 m. gegužės 17 d.Consiglio di Stato (Italija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Iraklis Haralambidis prieš Calogero Casilli

   (Byla C-270/13)
   2013/C 207/51
   Proceso kalba: italų

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Consiglio di Stato

      Šalys pagrindinėje byloje

      Apeliantas: Iraklis Haralambidis

      Atsakovas: Calogero Casilli

      Prejudiciniai klausimai

               1.

               Atsižvelgiant į tai, kad šioje byloje [susijusioje su kitos Europos Sąjungos valstybės narės piliečio paskyrimu uosto administracijos, kuri yra juridinis asmuo, laikomas viešosios teisės reglamentuojama įstaiga, vadovu] SESV 45 straipsnio 4 dalyje numatyta išimtis panašu netaikoma, nes ji susijusi su <…> darbu valstybės tarnyboje (tai nėra šios bylos <…> atvejis), ir į tai, kad uosto administracijos vadovo pareigos vis dėlto gali būti laikomos „darbine veikla“ plačiąja šios sąvokos prasme, <...> ar nuostata, pagal kurią vykdyti šias pareigas gali būti pavesta tik Italijos piliečiams, lemia diskriminaciją dėl pilietybės, kuri draudžiama pagal minėtą 45 straipsnį?

               2.

               Alternatyviai, ar kitos Europos Sąjungos valstybės narės piliečio vykdomos Italijos uosto administracijos vadovo pareigos gali būti laikomos patenkančiomis į SESV 49 ir kt. straipsniuose įtvirtintos įsisteigimo teisės taikymo sritį ir ar tokiu atveju vidaus teisėje nustatytas draudimas šias pareigas eiti Italijos pilietybės neturintiems asmenims lemia diskriminaciją dėl pilietybės, ar veikiau tokią prielaidą pašalina SESV 51 straipsnis?

               3.

               Alternatyviai, jeigu kitos Europos Sąjungos valstybės narės piliečio vykdomos Italijos uosto administracijos vadovo pareigos gali būti laikomos „paslaugų“ teikimu pagal Direktyvą 2006/123/EB (1), ar šioje byloje svarbu, kad ši direktyva netaikoma uosto paslaugoms, ir, jei taip nėra, ar vidaus teisėje nustatytas draudimas, susijęs su šių pareigų vykdymu, lemia diskriminaciją dėl pilietybės?

               4.

               Galiausiai, <…> jeigu kitos Europos Sąjungos valstybės narės piliečio vykdomos Italijos uosto administracijos vadovo pareigos būtų laikomos nepatenkančiomis į kurios nors minėtų nuostatų taikymo sritį, ar vis dėlto jos gali būti vertinamos bendrai, laikantis Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijos 15 straipsnio, kaip Bendrijos piliečio teisei „dirbti, pasinaudoti įsisteigimo teise ir teikti paslaugas bet kurioje valstybėje narėje“ priklausanti prerogatyva nepaisant specialių „sektoriaus“ nuostatų, įtvirtintų SESV 45, 49 bei paskesniuose straipsniuose ir Direktyvoje 2006/123/EB dėl paslaugų vidaus rinkoje, ir ar todėl vidaus teisėje nustatytas draudimas vykdyti minėtas pareigas prieštarauja bendram diskriminacijos dėl pilietybės draudimui, įtvirtintam minėtos Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijos 21 straipsnio 2 dalyje?

      (1)  2006 m. gruodžio 12 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2006/123/EB dėl paslaugų vidaus rinkoje (OL L 376, p. 36).


title: Byla T-406/08: 2013 m. birželio 18 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje ICF prieš Komisiją (Konkurencija — Karteliai — Pasaulinė aliuminio fluorido rinka — Sprendimas, kuriuo konstatuojamas EB 81 straipsnio ir EEE susitarimo 53 straipsnio pažeidimas — Kainų nustatymas ir rinkų pasidalijimas — Pažeidimo įrodymas — Pranešimo apie kaltinimus ir ginčijamo sprendimo suderinamumas — Baudos — 2006 m. baudų apskaičiavimo gairės — Europos ir Viduržemio jūros regiono šalių susitarimas)

text:
               3.8.2013

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 225/61

         2013 m. birželio 18 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje ICF prieš Komisiją

   (Byla T-406/08) (1)

   (Konkurencija - Karteliai - Pasaulinė aliuminio fluorido rinka - Sprendimas, kuriuo konstatuojamas EB 81 straipsnio ir EEE susitarimo 53 straipsnio pažeidimas - Kainų nustatymas ir rinkų pasidalijimas - Pažeidimo įrodymas - Pranešimo apie kaltinimus ir ginčijamo sprendimo suderinamumas - Baudos - 2006 m. baudų apskaičiavimo gairės - Europos ir Viduržemio jūros regiono šalių susitarimas)
   2013/C 225/136
   Proceso kalba: prancūzų

      Šalys

      Ieškovė: Industries Chimiques du Fluor (ICF) (Tunisas, Tunisas), iš pradžių atstovaujama M. van der Woude ir T. Hennen, vėliau — advokatų P. Wytinck ir D. Gillet

      Atsakovė: Europos Komisija, atstovaujama É. Gippini Fournier, K. Mojzesowicz ir N. von Lingen

      Dalykas

   Prašymas panaikinti 2008 m. birželio 25 d. Komisijos sprendimą C(2008) 3043 dėl EB 81 straipsnio ir EEE susitarimo 53 straipsnio taikymo procedūros (byla COMP/39.180 — Aliuminio fluoridas) dėl susitarimo pasaulinėje aliuminio fluorido rinkoje, susijusio su kainų nustatymu ir rinkų pasidalinimu pasauliniu mastu, ir prašymas sumažinti ieškovei skirtą baudą.

      Rezoliucinė dalis

               1.

               Atmesti ieškinį.

               2.

               Priteisti iš Industries chimiques du Fluor padengti savo ir Europos Komisijos patirtas bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 44, 2009 2 21.