title: Byla C-183/19 P: 2019 m. vasario 22 d. Fruits de Ponent, S.C.C.L. pateiktas apeliacinis skundas dėl 2018 m. gruodžio 13 d. Bendrojo Teismo (trečioji kolegija) priimto sprendimo byloje T-290/16 Fruits de Ponent/Komisija

text:
               29.4.2019

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 148/38

      2019 m. vasario 22 d. Fruits de Ponent, S.C.C.L. pateiktas apeliacinis skundas dėl 2018 m. gruodžio 13 d. Bendrojo Teismo (trečioji kolegija) priimto sprendimo byloje T-290/16 Fruits de Ponent/Komisija
      (Byla C-183/19 P)
      (2019/C 148/35)
      Proceso kalba: ispanų

         Šalys

         Apeliantė: Fruits de Ponent, S.C.C.L., atstovaujama advokatų M. Roca Junyent, R. Vallina Hoset ir A. Sellés Marco

         Kita proceso šalis: Europos Komisija

         Apeliantės reikalavimai

                  —

                  panaikinti 2018 m. gruodžio 13 d. Bendrojo Teismo (trečioji kolegija) sprendimą byloje T-290/16, Fruits de Ponent/Komisija (1),

                  —

                  visų pirma, remiantis Europos Sąjungos Teisingumo Teismo statuto 61 straipsnio pastraipa, jei, Teisingumo Teismo manymu, šioje bylos stadijoje galima priimti sprendimą: i) nuspręsti dėl pirmojoje instancijoje pareikšto ieškinio ir patenkinti apeliantės reikalavimus ir ii) priteisti iš Komisijos bylinėjimosi abiejose instancijose išlaidas arba

                  —

                  nepatenkinus pirmojo reikalavimo, jei, Teisingumo Teismo manymu, šioje bylos stadijoje negalima priimti sprendimo: i) grąžinti bylą Bendrajam Teismui nagrinėti iš naujo ir ii) atidėti bylinėjimosi išlaidų klausimo nagrinėjimą.

         Apeliacinio skundo pagrindai ir pagrindiniai argumentai

                  1.

                  Pirma, apeliantė teigia, kad skundžiame sprendime Bendrasis Teismas pažeidė Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo (SESV) (2) 39 straipsnį, nes: i) vertindamas, ar padarytas pakankamai sunkus pažeidimas, jis taikė nereikšmingus kriterijus; ii) jis neigia, kad tai atvejais, kai Komisija imasi veiksmų dėl rimtų rinkos sutrikdymų BŽŪP srityje, vienas iš jos tikslų turi būti ūkininkų gyvenimo lygio užtikrinimas (SESV 39 straipsnio 1 dalies b punktas); iii) jis neigia, kad Komisija turi rinkti kitus, nei teisės aktuose numatytus duomenis ir iv) jis teigia, kad Komisija neturi rinkti informacijos apie ūkininkų gaunamas kainas.

                  2.

                  Antra, apeliantė teigia, kad skundžiamame sprendime Bendrasis Teismas: i) iškraipė faktines aplinkybes akivaizdžiai klaidingai vertindamas įrodymus; ii) pažeidė įrodinėjimo naštą reglamentuojančius principus ir nusprendė, kad tam tikri faktai yra įrodyti, nors jie prieštarauja pateiktiems įrodymams ir iii) pažeidė principą venire contra factum propium non valet, nes pagrįstais pripažino Komisijos teiginius, kurie prieštarauja šios institucijos pateiktiems atsakymams piliečiams pagal skaidrumo principą.

                  3.

                  Trečia, apeliantė teigia, kad skundžiamame sprendime pažeistas SESV 296 straipsnis ir Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijos 47 straipsnis, nes: i) neatsižvelgta į apeliantės argumentus dėl fakto, kad Komisija turėjo surinkti informacija, kad pasiektų tikslą užtikrinti gamintojų gyvenimo lygį; ir ii) nebuvo atsižvelgta į apeliantės argumentus, kad Komisija turi siekti tikslo užtikrinti ūkininkų gyvenimo lygį, ir tie argumentai buvo iškraipyti, todėl apeliantė negalėjo gauti teismo atsakymo į savo argumentus.

                  4.

                  Ketvirta, apeliantė teigia, kad, nagrinėjamoje byloje buvo pažeistas SESV 39 straipsnis ir Reglamento 1308/2013 (3) 219 straipsnis, nes krizės atveju atsakomybė už ypatingojo krizės mechanizmo aktyvavimą tenka išimtinai Komisijai, o ne ieškovėms ar gamintojų asociacijoms.

         (1)  ECLI:EU:T:2018:934.

         (2)  OL C 326, 2012, p 1.

         (3)  2013 m. gruodžio 17 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (ES) Nr. 1308/2013, kuriuo nustatomas bendras žemės ūkio produktų rinkų organizavimas ir panaikinami Tarybos reglamentai (EEB) Nr. 922/72, (EEB) Nr. 234/79, (EB) Nr. 1037/2001 ir (EB) Nr. 1234/2007 (OL L 347, 2013, p. 671).


title: Byla C-236/17 P: 2019 m. kovo 27 d. Teisingumo Teismo (ketvirtoji kolegija) sprendimas byloje Canadian Solar Emea GmbH ir kt./Europos Sąjungos Taryba, Europos Komisija (Apeliacinis skundas — Dempingas — Kinijos kilmės arba iš Kinijos siunčiamų fotovoltinių modulių iš kristalinio silicio ir jų pagrindinių sudėtinių dalių (t. y. elementų) importas — Galutinis antidempingo muitas — Reglamentas (ES) Nr. 1225/2009 — 3 straipsnio 7 dalis — 9 straipsnio 4 dalis — Reglamento (ES) Nr. 1168/2012 taikymo apimtis laiko atžvilgiu)

text:
               3.6.2019

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 187/9

      2019 m. kovo 27 d. Teisingumo Teismo (ketvirtoji kolegija) sprendimas byloje Canadian Solar Emea GmbH ir kt./Europos Sąjungos Taryba, Europos Komisija
      (Byla C-236/17 P) (1)

      (Apeliacinis skundas - Dempingas - Kinijos kilmės arba iš Kinijos siunčiamų fotovoltinių modulių iš kristalinio silicio ir jų pagrindinių sudėtinių dalių (t. y. elementų) importas - Galutinis antidempingo muitas - Reglamentas (ES) Nr. 1225/2009 - 3 straipsnio 7 dalis - 9 straipsnio 4 dalis - Reglamento (ES) Nr. 1168/2012 taikymo apimtis laiko atžvilgiu)
      (2019/C 187/10)
      Proceso kalba: anglų

         Šalys

         Apeliantės: Canadian Solar Emea GmbH, Canadian Solar Manufacturing (Changshu), Inc., Canadian Solar Manufacturing (Luoyang), Inc., Csi Cells Co. Ltd, Csi Solar Power Group Co. Ltd, buvusi Csi Solar Power (China) Inc., atstovaujamos advocats J. Bourgeois ir A. Willems, advocaten S. De Knop, M. Meulenbelt ir B. Natens

         Kitos proceso šalys: Europos Sąjungos Taryba, atstovaujama H. Marcos Fraile, padedamos avocată N. Tuominen, Europos Komisija, atstovaujama N. Kuplewatzky, J.-F. Brakeland ir T. Maxian Rusche

         Rezoliucinė dalis

                  1.

                  Atmesti apeliacinius skundus.

                  2.

                  Canadian Solar Emea GmbH, Canadian Solar Manufacturing (Changshu) Inc., Canadian Solar Manufacturing (Luoyang) Inc., Csi Cells Co. Ltd ir Csi Solar Power Group Co. Ltd padengia su pagrindiniu apeliaciniu skundu susijusias bylinėjimosi išlaidas.

                  3.

                  Europos Komisija padengia savo su pagrindiniu apeliaciniu skundu susijusias bylinėjimosi išlaidas.

                  4.

                  Europos Komisija padengia su priešpriešiniu apeliaciniu skundu susijusias bylinėjimosi išlaidas.

                  5.

                  Europos Sąjungos Taryba padengia savo su priešpriešiniu apeliaciniu skundu susijusias bylinėjimosi išlaidas.

         (1)  OL C 239, 2017 7 24.


title: Byla C-311/19: 2019 m. balandžio 16 d. Nejvyšší správní soud (Čekijos Respublika) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje BONVER WIN, a. s./Ministerstvo financí

text:
               2019 6 24

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 213/19

      2019 m. balandžio 16 d. Nejvyšší správní soud (Čekijos Respublika) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje BONVER WIN, a. s./Ministerstvo financí
      (Byla C-311/19)
      (2019/C 213/18)
      Proceso kalba: čekų

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

         Nejvyšší správní soud

         Šalys pagrindinėje byloje

         Kasatorė: BONVER WIN, a. s.

         Atsakovė: Ministerstvo financí

         Prejudiciniai klausimai

                  1.

                  Ar Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo 56 ir paskesni straipsniai turėtų būti taikomi nacionalinės teisės aktui (visuotinai privalomam savivaldybės potvarkiui), kuriuo draudžiama teikti tam tikrą paslaugą dalyje savivaldybės, vien dėl to, kad kai kurie paslaugos teikėjo, kuriam taikomas tas teisės aktas, klientai gali būti ar yra iš kitos ES valstybės narės?
                  Jei taip, ar siekiant taikyti Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo 56 ir paskesnius straipsnius pakanka vien tvirtinimo apie galimą klientų iš kitos valstybės narės buvimą, ar vis dėlto paslaugos teikėjas privalo įrodyti, kad jis iš tikrųjų teikė paslaugas klientams iš kitų valstybių narių?

                  2.

                  Ar atsakant į pirmąjį klausimą turi reikšmės tai, kad:

                              a)

                              galimas laisvės teikti paslaugas apribojimas yra labai nedidelis tiek geografiškai, tiek materialiai (potencialus de minimis išimties taikymas);

                              b)

                              nėra akivaizdu, kad nacionalinės teisės aktu teisiškai ar faktiškai būtų skirtingai reglamentuojama subjektų, kurie teikia paslaugas daugiausia kitų Europos Sąjungos valstybių narių piliečiams, ir subjektų, kurie orientuojasi į vietinius klientus, situacija?


title: Byla C-348/19 P: 2019 m. balandžio 29 d. Drex Technologies SA pateiktas apeliacinis skundas dėl 2019 m. vasario 28 d. Bendrojo Teismo (penktoji kolegija) priimto sprendimo byloje T-414/16 Technologies/Taryba

text:
               2019 6 24

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 213/21

      2019 m. balandžio 29 d. Drex Technologies SA pateiktas apeliacinis skundas dėl 2019 m. vasario 28 d. Bendrojo Teismo (penktoji kolegija) priimto sprendimo byloje T-414/16 Technologies/Taryba
      (Byla C-348/19 P)
      (2019/C 213/20)
      Proceso kalba: prancūzų

         Šalys

         Apeliantė: Drex Technologies SA, atstovaujama advokato E. Ruchat

         Kita proceso šalis: Europos Sąjungos Taryba

         Apeliantės reikalavimai

                  —

                  Pripažinti šį apeliacinį skundą priimtinu ir pagrįstu;

                  —

                  dėl šios priežasties panaikinti 2019 m. vasario 28 d. sprendimą (T-414/16).

            Ir priimant naują sprendimą:

                  —

                  panaikinti 2016 m. gegužės 27 d. Tarybos sprendimą (BUSP) 2016/850 (1) ir paskesnius jam įgyvendinti priimtus aktus, kiek tie aktai susiję su apeliante;

                  —

                  priteisti iš Tarybos bylinėjimosi išlaidas šioje instancijoje.

         Apeliacinio skundo pagrindai ir pagrindiniai argumentai

      Grįsdama skundą apeliantė remiasi trimis pagrindais.
      Pirmasis pagrindas grindžiamas tuo, kad Bendrasis Teismas padarė teisės klaidą, nes pažeidė apeliantės teisę, įtvirtintą Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijos 41 straipsnyje, būti išklausytai prieš priimant naujas ribojamąsias priemones.
      Antrasis pagrindas grindžiamas teisės klaida ir faktų iškraipymu, nes Bendrasis Teismas neatsižvelgė į apeliantės ieškinį pagrindžiančius faktus, kad ji neremia Sirijos režimo.
      Trečiasis pagrindas grindžiamas teisės klaida, nes Bendrasis Teismas nenusprendė, kad Sprendimo 2013/255/BUSP 27 ir 28 punktai, pagal kuriuos priklausymas Al-Assad ar Makhlouf šeimoms yra savarankiškas kriterijus, pagrindžiantis sankcijų taikymą ir perkeliantis įrodinėjimo pareigą, yra neteisėti.

         (1)  2016 m. gegužės 27 d. Tarybos sprendimas (BUSP) 2016/850, kuriuo iš dalies keičiamas Sprendimas 2013/255/BUSP dėl ribojamųjų priemonių Sirijai (OL L 141, 2016, p. 125).


title: Byla C-297/19: 2019 m. balandžio 11 d. Bundesverwaltungsgericht (Vokietija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Naturschutzbund Deutschland — Landesverband Schleswig-Holstein e.V./Kreis Nordfriesland

text:
               8.7.2019

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 230/21

      2019 m. balandžio 11 d. Bundesverwaltungsgericht (Vokietija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Naturschutzbund Deutschland — Landesverband Schleswig-Holstein e.V./Kreis Nordfriesland
      (Byla C-297/19)
      (2019/C 230/26)
      Proceso kalba: vokiečių

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

         Bundesverwaltungsgericht

         Šalys pagrindinėje byloje

      Pareiškėjas: Naturschutzbund Deutschland — Landesverband Schleswig-Holstein e.V.

         Atsakovas: Kreis Nordfriesland

         Trečiasis asmuo: Deich- und Hauptsielverband Eiderstedt, Körperschaft des öffentlichen Rechts

         Į bylą įstojęs asmuo: Vertreter des Bundesinteresses beim Bundesverwaltungsgericht

         Prejudiciniai klausimai

                  1.

                              a)

                              Ar „tvarkymo“ sąvoka, kaip ji suprantama pagal 2004 m. balandžio 21 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2004/35/EB dėl atsakomybės už aplinkos apsaugą siekiant išvengti žalos aplinkai ir ją ištaisyti (atlyginti) (toliau — Direktyva 2004/35) (1) I priedo 3 dalies antrą įtrauką, apima veiklas, neatsiejamai susijusias su tiesioginiu žemės naudojimu derliui gauti?
                              Jeigu taip:

                              b)

                              Kokiomis sąlygomis tvarkymas, apibūdintas buveinės aprašuose arba tiksliniuose dokumentuose, laikytinas „įprastu“, kaip tai suprantama pagal Direktyvą 2004/35?

                              c)

                              Kokie laiko kriterijai taikomi atsakant į klausimą, ar tvarkymas atitinka tvarkymą, kurį „prieš tai“ vykdė savininkai arba subjektai, kaip tai suprantama pagal Direktyvą 2004/35?

                              d)

                              Ar atsakymo į klausimą, ar tvarkymas atitinka tvarkymą, kurį „prieš tai“ vykdė savininkai arba subjektai, kaip tai suprantama pagal Direktyvą 2004/35, nereikia sieti su buveinės aprašais arba tiksliniais dokumentais?

                  2.

                  Ar veikla, vykdoma viešojo intereso tikslais pagal įstatymu deleguotas funkcijas, yra „profesinė veikla“, kaip ji apibrėžiama Direktyvos 2004/35 2 straipsnio 7 punkte?

         (1)  OL L 143, 2004, p. 56; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 15 sk., 8 t., p. 357.


title: Byla T-795/17: 2019 m. gegužės 14 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Moreira/EUIPO — Da Silva Santos Júnior (NEYMAR) (Europos Sąjungos prekių ženklas — Registracijos pripažinimo negaliojančia procedūra — Žodinis Europos Sąjungos prekių ženklas NEYMAR — Registracijos pripažinimas negaliojančia — Nesąžiningumas — Reglamento (EB) Nr. 207/2009 52 straipsnio 1 dalies b punktas (dabar — Reglamento (ES) 2017/1001 59 straipsnio 1 dalies b punktas))

text:
               8.7.2019

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 230/33

      2019 m. gegužės 14 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Moreira/EUIPO — Da Silva Santos Júnior (NEYMAR)
      (Byla T-795/17) (1)

      (Europos Sąjungos prekių ženklas - Registracijos pripažinimo negaliojančia procedūra - Žodinis Europos Sąjungos prekių ženklas NEYMAR - Registracijos pripažinimas negaliojančia - Nesąžiningumas - Reglamento (EB) Nr. 207/2009 52 straipsnio 1 dalies b punktas (dabar - Reglamento (ES) 2017/1001 59 straipsnio 1 dalies b punktas))
      (2019/C 230/40)
      Proceso kalba: anglų

         Šalys

         Ieškovas: Carlos Moreira (Gimarainsas, Portugalija), atstovaujamas advokato T. Soares Faria

         Atsakovė: Europos Sąjungos intelektinės nuosavybės tarnyba (EUIPO), atstovaujama J. Crespo Carrillo ir H. O’Neill

         Kita procedūros EUIPO apeliacinėje taryboje šalis, įstojusi į bylą Bendrajame Teisme: Neymar Da Silva Santos Júnior (Barselona, Ispanija), atstovaujamas advokatų T. de Haan, H. Abraham ir P. Péters, vėliau — advokatų T. de Haan ir P. Péters

         Dalykas

      Ieškinys dėl 2017 m. rugsėjo 6 d. EUIPO trečiosios apeliacinės tarybos sprendimo (byla R 80/2017-2), susijusio su registracijos pripažinimo negaliojančia procedūra tarp N. Da Silva Santos Júnior ir C. Moreira.

         Rezoliucinė dalis

                  1.

                  Atmesti ieškinį.

                  2.

                  Priteisti iš Carlos Moreira bylinėjimosi išlaidas.

         (1)  OL C 63, 2018 2 19.


title: Byla C-324/19: 2019 m. balandžio 19 d. Finanzgericht Hamburg (Vokietija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje eurocylinder systems AG/Hauptzollamt Hamburg

text:
               29.7.2019

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 255/18

      2019 m. balandžio 19 d. Finanzgericht Hamburg (Vokietija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje eurocylinder systems AG/Hauptzollamt Hamburg
      (Byla C-324/19)
      (2019/C 255/26)
      Proceso kalba: vokiečių

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Finanzgericht Hamburg

         Šalys pagrindinėje byloje

         Ieškovė: eurocylinder systems AG

         Atsakovė: Hauptzollamt Hamburg

         Prejudicinis klausimas

      Ar galioja 2009 m. rugsėjo 24 d. Tarybos reglamentas (EB) Nr. 926/2009 (1), kuriuo nustatomas galutinis antidempingo muitas ir laikinojo muito, nustatyto tam tikriems importuojamiems Kinijos Liaudies Respublikos kilmės besiūliams vamzdžiams ir vamzdeliams iš geležies ar plieno, galutinis surinkimas?

         (1)  OL L 262, 2009, p. 19.


title: Byla T-355/19: 2019 m. birželio 13 d. pareikštas ieškinys byloje CE/Regionų komitetas

text:
               29.7.2019

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 255/56

      2019 m. birželio 13 d. pareikštas ieškinys byloje CE/Regionų komitetas
      (Byla T-355/19)
      (2019/C 255/69)
      Proceso kalba: prancūzų

         Šalys

         Ieškovas: CE, atstovaujamas advokato M. Casado García-Hirschfeld

         Atsakovas: Regionų komitetas

         Reikalavimai

      Ieškovas Bendrojo Teismo prašo:

                  —

                  pripažinti šį ieškinį priimtinu ir pagrįstu;

                  —

                  panaikinti 2019 m. balandžio 16 d. sprendimą ir, subsidiariai, panaikinti 2019 m. gegužės 16 d. sprendimą;

                  —

                  priteisti 19 200 EUR be PVM turtinei žalai atlyginti ir 83 208,24 EUR neturtinei žalai atlyginti;

                  —

                  priteisti iš atsakovo visas bylinėjimosi išlaidas.

         Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

      Grįsdamas ieškinį ieškovas remiasi trimis pagrindais.

                  1.

                  Ieškinio pirmasis pagrindas grindžiamas piktnaudžiavimu procedūra ir Kitų Europos Sąjungos tarnautojų įdarbinimo sąlygų 47 ir 49 straipsnių bei Europos Sąjungos pareigūnų tarnybos nuostatų IX priedo 23 ir 24 straipsnių pažeidimu.

                  2.

                  Ieškinio antrasis pagrindas grindžiamas teisės į tinkamas ir teisingas darbo sąlygas pažeidimu ir gero administravimo principo bei bet kokios formos psichologinio priekabiavimo draudimo pažeidimu.

                  3.

                  Ieškinio trečiasis pagrindas grindžiamas esminiu netikslumu ir akivaizdžia vertinimo klaida.


title: Byla C-38/17: 2019 m. birželio 5 d. Teisingumo Teismo (septintoji kolegija) sprendimas byloje (Budai Központi Kerületi Bíróság (Vengrija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) GT/HS (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą — Vartotojų apsauga — Nesąžiningos sąlygos sutartyse su vartotojais — Direktyva 93/13/EEB — 3 straipsnio 1 dalis — 4 straipsnio 2 dalis — 6 straipsnio 1 dalis — Paskolos sutartis, sudaryta užsienio valiuta — Pranešimas vartotojui apie valiutos keitimo kursą, taikomą nacionaline valiuta suteiktai sumai po sutarties sudarymo)

text:
               5.8.2019

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 263/3

      2019 m. birželio 5 d. Teisingumo Teismo (septintoji kolegija) sprendimas byloje (Budai Központi Kerületi Bíróság (Vengrija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) GT/HS
      (Byla C-38/17) (1)

      (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą - Vartotojų apsauga - Nesąžiningos sąlygos sutartyse su vartotojais - Direktyva 93/13/EEB - 3 straipsnio 1 dalis - 4 straipsnio 2 dalis - 6 straipsnio 1 dalis - Paskolos sutartis, sudaryta užsienio valiuta - Pranešimas vartotojui apie valiutos keitimo kursą, taikomą nacionaline valiuta suteiktai sumai po sutarties sudarymo)
      (2019/C 263/03)
      Proceso kalba: vengrų

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Budai Központi Kerületi Bíróság

         Šalys pagrindinėje byloje

         Ieškovė: GT

         Atsakovas: HS

         Rezoliucinė dalis

      1993 m. balandžio 5 d. Tarybos direktyvos 93/13/EEB dėl nesąžiningų sąlygų sutartyse su vartotojais 3 straipsnio 1 dalis, 4 straipsnio 2 dalis ir 6 straipsnio 1 dalis turi būti aiškinamos taip, kad jos nedraudžia valstybės narės teisės nuostatų, kaip šios valstybės narės Aukščiausiojo Teismo aiškintosios, pagal kurias nelaikoma negaliojančia paskolos sutartis išreikšta užsienio valiuta, kurioje nors ir nurodyta vartotojo prašymą skirti finansavimą atitinkanti suma nacionaline valiuta, bet nenurodytas valiutos keitimo kursas, taikomas šiai sumai siekiant nustatyti galutinę paskolos užsienio valiuta sumą, nors vienoje iš jos sąlygų nurodyta, kad tokį kursą paskolos davėjas nustato po sutarties sudarymo atskirame dokumente,

                  —

                  kai ta sąlyga pateikiama aiškia, suprantama kalba pagal Direktyvos 93/13 4 straipsnio 2 dalį, t. y. visos paskolintos sumos apskaičiavimo mechanizmas ir taikomas valiutos keitimo kursas nurodyti skaidriai, taip, kad vidutinis pakankamai informuotas ir protingai pastabus bei nuovokus vartotojas, remdamasis tiksliais ir suprantamais kriterijais galėtų įvertinti ekonomines pasekmes, jam kylančias iš sutarties, įskaitant visų pirma visą paskolos kainą, arba paaiškėjus, kad ši sąlyga nėra pateikiama aiškia, suprantama kalba,

                  —

                  kai ta sąlyga nėra nesąžininga, kaip tai suprantama pagal šios direktyvos 3 straipsnio 1 dalį, arba, jei taip yra, atitinkama sutartis gali išlikti be tos sąlygos pagal Direktyvos 93/13 6 straipsnio 1 dalį.

         (1)  OL C 178, 2017 6 6.


title: Byla C-58/18: 2019 m. birželio 6 d. Teisingumo Teismo (pirmoji kolegija) sprendimas byloje (Justice de Paix du canton de Visé (Belgija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Michel Schyns/Belfius Banque SA (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą — Vartotojų apsauga — Direktyva 2008/48/EB — Ikisutartinės pareigos — 5 straipsnio 6 dalis — Kredito davėjo pareiga nustatyti tinkamiausią kreditą — 8 straipsnio 1 dalis — Kredito davėjo pareiga atsisakyti sudaryti kredito sutartį kilus abejonių dėl vartotojo kreditingumo — Kredito davėjo pareiga įvertinti kredito tinkamumą)

text:
               5.8.2019

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 263/12

      2019 m. birželio 6 d. Teisingumo Teismo (pirmoji kolegija) sprendimas byloje (Justice de Paix du canton de Visé (Belgija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Michel Schyns/Belfius Banque SA
      (Byla C-58/18) (1)

      (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą - Vartotojų apsauga - Direktyva 2008/48/EB - Ikisutartinės pareigos - 5 straipsnio 6 dalis - Kredito davėjo pareiga nustatyti tinkamiausią kreditą - 8 straipsnio 1 dalis - Kredito davėjo pareiga atsisakyti sudaryti kredito sutartį kilus abejonių dėl vartotojo kreditingumo - Kredito davėjo pareiga įvertinti kredito tinkamumą)
      (2019/C 263/14)
      Proceso kalba: prancūzų

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Justice de Paix du canton de Visé

         Šalys pagrindinėje byloje

         Ieškovas: Michel Schyns

         Atsakovas: Belfius Banque SA

         Rezoliucinė dalis

                  1.

                  2008 m. balandžio 23 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2008/48/EB dėl vartojimo kredito sutarčių ir panaikinančios Tarybos direktyvą 87/102/EEB 5 straipsnio 6 dalis turi būti aiškinama taip, kad jai neprieštarauja nacionalinės teisės norma, kaip nagrinėjama pagrindinėje byloje, pagal kurią kredito davėjai arba kredito tarpininkai, sudarydami kredito sutartis, kurias paprastai siūlo, privalo nustatyti kredito rūšį ir sumą, kurios geriausiai atitinka vartotojo finansinę padėtį sutarties sudarymo metu ir kredito tikslą.

                  2.

                  Direktyvos 2008/48 5 straipsnio 6 dalis ir 8 straipsnio 1 dalis turi būti aiškinamos taip, kad joms neprieštarauja nacionalinės teisės norma, kaip nagrinėjama pagrindinėje byloje, pagal kurią kredito davėjas turi atsisakyti sudaryti kredito sutartį, jeigu, atlikęs vartotojo kreditingumo patikrinimą, negali pagrįstai manyti, kad jis sugebės vykdyti iš ketinamos sudaryti sutarties kylančius įsipareigojimus.

         (1)  OL C 166, 2018 5 14.


title: Byla T-236/19: 2019 m. balandžio 8 d. pareikštas ieškinys byloje Le Comité de Douzelage de Houffalize/Komisija ir EACEA

text:
               12.8.2019

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 270/30

      2019 m. balandžio 8 d. pareikštas ieškinys byloje Le Comité de Douzelage de Houffalize/Komisija ir EACEA
      (Byla T-236/19)
      (2019/C 270/32)
      Proceso kalba: prancūzų

         Šalys

         Ieškovas: Le Comité de Douzelage de Houffalize (Hufalizas, Belgija), atstovaujamas advokato A. Kettels

         Atsakovės: Europos Komisija ir Švietimo, garso ir vaizdo bei kultūros vykdomoji įstaiga (EACEA)

         Reikalavimai

      Ieškovas Bendrojo Teismo prašo:

                  —

                  panaikinti ir/ar pakeisti ginčijamą aktą,

                  —

                  pripažinti, kad ieškovo Komiteto „juridinio asmens“ forma turi būti patvirtinta ir atitinkamai suteiktas ginčijamas finansavimas.

         Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

      Grįsdamas ieškinį dėl 2019 m. vasario 4 d. Komisijos sprendimo C(2019) 572 galutinis, kuriuo atmestas ieškovo administracinis skundas dėl 2018 m. birželio 25 d. EACEA sprendimo neskirti dotacijos ieškovo paraiškai pagal kvietimą teikti paraiškas „Miestų partnerystė 2017, antras terminas“ (EACEA 36/2014), ieškovas nurodo vieną pagrindą. Šis pagrindas grindžiamas:

                  —

                  2012 m. spalio 25 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES, Euratomas) Nr. 966/2012 dėl Sąjungos bendrajam biudžetui taikomų finansinių taisyklių ir kuriuo panaikinamas Tarybos reglamentas (EB, Euratomas) Nr. 1605/2002 131 straipsnio 2 dalies pažeidimu,

                  —

                  teisėtų lūkesčių ir teisinio saugumo principų pažeidimu,

                  —

                  proporcingumo ir savavališkų veiksmų draudimo principų pažeidimu,

                  —

                  akivaizdžia vertinimo klaida,

                  —

                  ir tuo, kad nenurodyti tinkami, pakankami ir reikšmingi motyvai, kiek ginčijamame sprendime nurodyta, kad ieškovo Komiteto teisėti lūkesčiai ir teisinis saugumas nebuvo pažeisti.

            Nors, anot ieškovo, šiuo sprendimu neatsakyta į tikslius jo nurodytus ginčo pagrindus. Iš tiesų pateikti atsakymai yra arba nesusiję su argumentu, kurį Komitetas pateikė savo prašyme atlikti peržiūrą, arba akivaizdžiai nepakankami siekiant pagrįsti argumento, susijusio su teisėtų lūkesčių ir teisinio saugumo principų pažeidimu, atmetimą, arba bet kuriuo atveju prieštarauja šio principo taikymo sričiai.
      Ieškovas mano, kad jis gali remtis teisėtais lūkesčiais, susijusiais su tuo, kad jis buvo pripažintas kaip subjektas, neturintis juridinio asmens statuso, turintis teisę gauti dotacijas, kurias jam skirti buvo atsisakyta. Šiuos teisėtus lūkesčius jis grindžia sprendimais skirti dotacijas, apie kuriuos jam buvo pranešta tuo metu, kai jis jau turėjo tą pačią teisinę formą, t. y. faktiškai asociacijos formą, jo faktinė ir teisinė padėtis buvo identiška, o normos, reglamentuojančios subjektų, neturinčių juridinio asmens statuso, tinkamumą, nuo tada nebuvo keistos. Todėl nėra jokio pagrindo persvarstyti šiuos teisėtus lūkesčius ir priimti kitokią poziciją nei buvo priimta anksčiau.


title: Byla T-297/19: 2019 m. gegužės 6 d. pareikštas ieškinys byloje Dragomir/Komisija

text:
               12.8.2019

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 270/31

      2019 m. gegužės 6 d. pareikštas ieškinys byloje Dragomir/Komisija
      (Byla T-297/19)
      (2019/C 270/33)
      Proceso kalba: rumunų

         Šalys

         Ieškovas: Daniel Dragomir (Bukareštas, Rumunija), atstovaujamas advokato R. Chiriță

         Atsakovė: Europos Komisija

         Reikalavimai

      Ieškovas Bendrojo Teismo prašo:

                  —

                  pripažinti, kad Europos Komisija neįvykdė įsipareigojimo užtikrinti, kad Rumunija laikytųsi 1995 m. spalio 24 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvoje 95/46/EB dėl asmenų apsaugos tvarkant asmens duomenis ir dėl laisvo tokių duomenų judėjimo, nustatytų reikalavimų,

                  —

                  pripažinti, kad Europos Komisija neįvykdė įsipareigojimo užtikrinti, kad Rumunija laikytųsi 2016 m. balandžio 27 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvoje (ES) 2016/680 dėl fizinių asmenų apsaugos kompetentingoms institucijoms tvarkant asmens duomenis nusikalstamų veikų prevencijos, tyrimo, atskleidimo ar baudžiamojo persekiojimo už jas arba bausmių vykdymo tikslais ir dėl laisvo tokių duomenų judėjimo, ir kuria panaikinamas Tarybos pamatinis sprendimas 2008/977/TVR, nustatytų reikalavimų,

                  —

                  pripažinti, kad Europos Komisija neįvykdė įsipareigojimo užtikrinti, kad Rumunija laikytųsi 2016 m. balandžio 27 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamente (ES) 2016/679 dėl fizinių asmenų apsaugos tvarkant asmens duomenis ir dėl laisvo tokių duomenų judėjimo ir kuriuo panaikinama Direktyva 95/46/EB (Bendrasis duomenų apsaugos reglamentas), nustatytų reikalavimų,

                  —

                  pripažinti, kad Europos Komisija neįvykdė įsipareigojimo užtikrinti, kad Rumunija laikytųsi teisinės valstybės ir teismų nepriklausomumo principų bei užtikrintų pagrindines žmogaus teisės savo kompetencijos ribose,

                  —

                  priteisti iš Komisijos 2 EUR moralinę žalą,

                  —

                  įpareigoti atsakovę ateityje nebedaryti šių pažeidimų.

         Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

      Grįsdamas ieškinį ieškovas remiasi dviem pagrindais.

                  1.

                  Pirmasis ieškinio pagrindas grindžiamas tuo, kad Komisija nevykdė įsipareigojimų, susijusių su teismų nepriklausomumu, išplaukiančių iš sprendimo, nustatančio bendradarbiavimo su Rumunija ir jos pažangos siekiant orientacinių tikslų teismų reformos ir kovos su korupcija srityse patikrinimo mechanizmą, Sutarčių ir Chartijos.

                              —

                              Komisija sąmoningai nevykdė įsipareigojimų, susijusių su teisinės valstybės apsauga, Rumunijos teismų nepriklausomumu nuo Serviciul Român de Informații (Rumunijos žvalgybos tarnyba) ir ieškovo teise į teisingą bylos nagrinėjimą.

                  2.

                  Antrasis ieškinio pagrindas grindžiamas tuo, kad Komisija nevykdė įsipareigojimų, susijusių su asmens duomenų apsauga.

                              —

                              Komisija arba visai neatliko, arba tik formaliai atliko savo pareigą tikrinti, išplaukiančią iš Sąjungos direktyvų ir reglamentų, susijusių su asmens duomenų pasauga.


title: Byla T-330/19: 2019 m. gegužės 31 d. pareikštas ieškinys byloje PNB Banka ir kt./ECB

text:
               12.8.2019

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 270/32

      2019 m. gegužės 31 d. pareikštas ieškinys byloje PNB Banka ir kt./ECB
      (Byla T-330/19)
      (2019/C 270/34)
      Proceso kalba: anglų

         Šalys

         Ieškovai: PNB Banka AS (Ryga, Latvija), CR ir CT, atstovaujami advokatų O. Behrends ir M. Kirchner

         Atsakovas: Europos Centrinis Bankas

         Reikalavimai

      Ieškovai Bendrojo Teismo prašo:

                  —

                  panaikinti 2019 m. kovo 21 d. ECB sprendimą dėl planuojamo kvalifikuotosios akcijų paketo dalies įsigijimo ieškovų numatytame banke,

                  —

                  priteisti iš atsakovo bylinėjimosi išlaidas.

         Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

      Grįsdami ieškinį ieškovai remiasi aštuoniais pagrindais.

                  1.

                  Pirmasis ieškinio pagrindas grindžiamas tuo, kad ECB vertinimo laikotarpis pagal Direktyvos 2013/36/ES (1) 22 straipsnio 2 dalį baigėsi prieš priimant ginčijamą sprendimą, todėl ECB nebegalėjo prieštarauti numatytam įsigijimui.

                  2.

                  Antrasis ieškinio pagrindas grindžiamas tuo, kad ECB pažeidė BPM reglamento (2) 15 straipsnyje ir BPM pagrindų reglamento (3) 85–87 straipsniuose nustatytą procedūrą.

                  3.

                  Trečiasis ieškinio pagrindas grindžiamas tuo, kad ginčijamas sprendimas yra pagrįstas klaidingu vertinimo kriterijų pagal Direktyvos 2013/36/ES 23 straipsnį ir jį įgyvendinančius Latvijos teisės aktus aiškinimu ir taikymu.

                  4.

                  Ketvirtasis ieškinio pagrindas grindžiamas tuo, kad ECB pažeidė proporcingumo principą.

                  5.

                  Penktasis ieškinio pagrindas grindžiamas tuo, kad ECB neatsižvelgė į sprendimo dėl prieštaravimo numatytam įsigijimui diskrecinį pobūdį.

                  6.

                  Šeštasis ieškinio pagrindas grindžiamas tuo, kad ECB iškraipė reikšmingas atvejo aplinkybes.

                  7.

                  Septintasis ieškinio pagrindas grindžiamas tuo, kad ECB pažeidė teisėtų lūkesčių ir teisinio tikrumo principus.

                  8.

                  Aštuntasis ieškinio pagrindas grindžiamas tuo, kad ECB pažeidė nemo auditur principą, neatsižvelgęs į savo atsakomybę už pasitikėjimo praradimą reguliavimo procese.

         (1)  2013 m. birželio 26 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2013/36/ES dėl galimybės verstis kredito įstaigų veikla ir dėl riziką ribojančios kredito įstaigų ir investicinių įmonių priežiūros, kuria iš dalies keičiama Direktyva 2002/87/EB ir panaikinamos direktyvos 2006/48/EB bei 2006/49/EB (OL L 176, 2013, p. 338).

         (2)  2013 m. spalio 15 d. Tarybos reglamentas (ES) Nr. 1024/2013, kuriuo Europos Centriniam Bankui pavedami specialūs uždaviniai, susiję su rizikos ribojimu pagrįstos kredito įstaigų priežiūros politika (OL L 287, 2013, p. 63).

         (3)  2014 m. balandžio 16 d. Europos Centrinio Banko reglamentas (ES) Nr. 468/2014, kuriuo sukuriama Europos Centrinio Banko, nacionalinių kompetentingų institucijų ir nacionalinių paskirtųjų institucijų bendradarbiavimo Bendrame priežiūros mechanizme struktūra (BPM pagrindų reglamentas) (ECB/2014/17) (OL L 141, 2014, p. 1).


title: Byla T-344/19: 2019 m. birželio 10 d. pareikštas ieškinys byloje Front Polisario/Taryba

text:
               12.8.2019

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 270/33

      2019 m. birželio 10 d. pareikštas ieškinys byloje Front Polisario/Taryba
      (Byla T-344/19)
      (2019/C 270/35)
      Proceso kalba: prancūzų

         Šalys

         Ieškovas: Front populaire pour la libération de la Saguia el-Hamra et du Rio de oro (Front Polisario), atstovaujamas advokato G. Devers

         Atsakovė: Europos Sąjungos Taryba

         Reikalavimai

      Ieškovas Bendrojo Teismo prašo:

                  —

                  pripažinti jo ieškinį dėl panaikinimo priimtinu,

                  —

                  panaikinti ginčijamą sprendimą,

                  —

                  priteisti iš Tarybos bylinėjimosi išlaidas.

         Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

      Grįsdamas savo ieškinį dėl 2019 m. kovo 4 d. Tarybos sprendimo (ES) 2019/441 dėl Europos Sąjungos ir Maroko Karalystės tausios žvejybos partnerystės susitarimo, jo įgyvendinimo protokolo ir prie susitarimo pridedamų laiškų, kuriais pasikeista, sudarymo (OL L 77, 2019, p. 4), ieškovas remiasi vienuolika pagrindų.

                  1.

                  Pirmasis ieškinio pagrindas grindžiamas Tarybos kompetencijos priimti ginčijamą sprendimą nebuvimu, nes Sąjunga ir Maroko Karalystė neturi kompetencijos vietoj sahravių tautos, atstovaujamos Front Polisario, sudaryti Vakarų Sacharai taikomo tarptautinio susitarimo.

                  2.

                  Antrasis ieškinio pagrindas grindžiamas tuo, kad neįvykdyta pareiga išnagrinėti pagrindinių teisių ir tarptautinės humanitarinės teisės laikymosi klausimą, nes Taryba jo neišnagrinėjo prieš priimdama ginčijamą sprendimą.

                  3.

                  Trečiasis ieškinio pagrindas grindžiamas tuo, kad Taryba pažeidė pareigą įgyvendinti Teisingumo Teismo sprendimus, nes ginčijamame sprendime neatsižvelgta į 2018 m. vasario 27 d. Sprendimo Western Sahara Campaign UK (C-266/16, EU:C:2018:118) motyvus.

                  4.

                  Ketvirtasis ieškinio pagrindas grindžiamas Sąjungos principų ir esminių vertybių, kuriomis ji vadovaujasi tarptautiniu lygmeniu, pažeidimu, nes:

                              —

                              pirma, ginčijamame sprendime, pažeidžiant tautų teisę į jų tautinės vienybės gerbimą, paneigtas sahravių tautos egzistavimas, nes vietoj jos pavadinimo vartojami žodžių junginiai „Vakarų Sacharos tauta [gyventojai]“ ir „atitinkami žmonės“,

                              —

                              antra, ginčijamu sprendimu, pažeidžiant tautų teisę laisvai disponuoti savo gamtos ištekliais, patvirtintas tarptautinis susitarimas, kuriame be sahravių tautos sutikimo nustatyta, kaip Sąjungos laivams eksploatuoti šios tautos žuvų išteklius,

                              —

                              trečia, ginčijamu sprendimu patvirtintas okupuotai Vakarų Sacharai taikomas tarptautinis susitarimas, sudarytas su Maroko Karalyste, šiai vykdant aneksinę politiką Vakarų Sacharos teritorijoje ir nuolat pažeidžiant pagrindines teises, kaip to reikalauja šios politikos įgyvendinimas.

                  5.

                  Penktasis ieškinio pagrindas grindžiamas teisėtų lūkesčių apsaugos principo pažeidimu, nes ginčijamas sprendimas prieštarauja Sąjungos, kuri nuolat pabrėžia būtinybę paisyti apsisprendimo ir tarptautinių sutarčių santykinio poveikio principų, pareiškimams.

                  6.

                  Šeštasis ieškinio pagrindas grindžiamas neteisingu proporcingumo principo taikymu, nes, atsižvelgiant į kitokį ir atskirą Vakarų Sacharos statusą, apsisprendimo teisės neliečiamumą ir sahravių tautos, kaip trečiosios šalies, statusą, Taryba neturėjo vertinti, ar žvejybos susitarimo teikiama tariama „nauda“ yra proporcinga šio susitarimo poveikiui sahravių gamtos ištekliams.

                  7.

                  Septintasis ieškinio pagrindas grindžiamas prieštaravimu bendrai žuvininkystės politikai, nes pagal ginčijamu sprendimu patvirtintą susitarimą Europos Sąjungos laivai be sahravių tautos sutikimo galės naudotis jos žuvų ištekliais mainais už finansinę paramą Maroko valdžios institucijoms, nors Vakarų Sacharos vandenys nėra Maroko „vandenys“, kaip tai suprantama pagal Jungtinių Tautų jūrų teisės konvencijos 61 ir 62 straipsnius.

                  8.

                  Aštuntasis ieškinio pagrindas grindžiamas apsisprendimo teisės pažeidimu, nes:

                              —

                              pirma, vietoj sahravių tautos pavadinimo vartojant žodžių junginius „Vakarų Sacharos tauta [gyventojai]“ ir „atitinkami žmonės“, ginčijamu sprendimu paneigiama sahravių tautos, kaip apsisprendimo teisę turinčio subjekto, tautinė vienybė,

                              —

                              antra, pažeidžiant sahravių tautos teisę laisvai disponuoti savo gamtos ištekliais, ginčijamame sprendime be sahravių tautos sutikimo nustatyta, kaip Sąjungos laivams eksploatuoti šios tautos žuvų išteklius,

                              —

                              trečia, pažeidžiant sahravių tautos teisę į jos teritorijos vientisumą, ginčijamu sprendimu paneigiamas kitoks ir atskiras Vakarų Sacharos statusas ir patvirtinamas jos neteisėtas padalijimas Maroko „smėlio siena“.

                  9.

                  Devintasis ieškinio pagrindas grindžiamas tarptautinių sutarčių santykinio poveikio principo pažeidimu, nes ginčijamu sprendimu paneigiamas sahravių tautos, kaip trečiosios šalies, statusas Europos Sąjungos ir Maroko tarpusavio santykiuose ir jame šiai tautai be jos sutikimo nustatyti tarptautiniai įsipareigojimai, susiję su jos nacionaline teritorija ir gamtos ištekliais.

                  10.

                  Dešimtasis ieškinio pagrindas grindžiamas tarptautinės humanitarinės teisės ir tarptautinės baudžiamosios teisės pažeidimu, nes:

                              —

                              pirma, ginčijamu sprendimu patvirtintas Vakarų Sacharai taikomas tarptautinis susitarimas, nors Maroko okupacinės pajėgos neturi jus tractatus šioje teritorijoje ir joms draudžiama eksploatuoti jos gamtos išteklius,

                              —

                              antra, pagal ginčijamu sprendimu patvirtintą tarptautinį susitarimą Sąjunga subsidijuos Maroko infrastruktūrą okupuotoje Sacharos teritorijoje tam, kad Maroko Karalystė galėtų ten apgyvendinti savo nuolatinius civilius gyventojus ir įkurti savo nuolatines karines pajėgas,

                              —

                              trečia, vartojant žodžių junginius „Vakarų Sacharos tauta [gyventojai]“ ir „atitinkami žmonės“, ginčijamu sprendimu patvirtinamas neteisėtas Maroko kolonistų perkėlimas į okupuotą Sacharos teritoriją.

                  11.

                  Vienuoliktasis ieškinio pagrindas grindžiamas Sąjungos įsipareigojimų pagal tarptautinės atsakomybės teisę pažeidimu, nes ginčijamu sprendimu patvirtinant Vakarų Sacharai taikomą tarptautinį susitarimą, sudarytą su Maroko Karalyste, sankcionuojami Maroko okupacinių pajėgų padaryti sunkūs tarptautinės teisės pažeidimai, nuo kurių nukentėjo sahravių tauta, ir prisidedama prie padėties, atsiradusios dėl tokių pažeidimų, išlaikymo.


title: Byla T-356/19: 2019 m. birželio 12 d. pareikštas ieškinys byloje Front Polisario/Taryba

text:
               12.8.2019

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 270/35

      2019 m. birželio 12 d. pareikštas ieškinys byloje Front Polisario/Taryba
      (Byla T-356/19)
      (2019/C 270/36)
      Proceso kalba: prancūzų

         Šalys

         Ieškovas: Front populaire pour la libération de la Saguia el-Hamra et du Rio de oro (Front Polisario), atstovaujamas advokato G. Devers

         Atsakovė: Europos Sąjungos Taryba

         Reikalavimai

      Ieškovas Bendrojo Teismo prašo:

                  —

                  pripažinti jo ieškinį dėl panaikinimo priimtinu,

                  —

                  panaikinti ginčijamą reglamentą,

                  —

                  priteisti iš Tarybos bylinėjimosi išlaidas.

         Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

      Grįsdamas savo ieškinį dėl 2018 m. lapkričio 29 d. Tarybos reglamento (ES) 2019/440 dėl žvejybos galimybių paskirstymo pagal Europos Sąjungos ir Maroko Karalystės tausios žvejybos partnerystės susitarimą ir jo įgyvendinimo protokolą (OL L 77, 2019, p. 1), ieškovas remiasi vieninteliu pagrindu, grindžiamu to reglamento teisinio pagrindo nebuvimu dėl Sprendimo 2019/441 neteisėtumo.
      Šį pagrindą sudaro vienuolika dalių, kurios iš esmės yra identiškos vienuolikai pagrindų, kuriais remiamasi byloje Front Polisario/Taryba, T-344/19.


title: Byla T-358/19: 2019 m. birželio 13 d. pareikštas ieškinys byloje Groupe Canal+/Komisija

text:
               12.8.2019

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 270/35

      2019 m. birželio 13 d. pareikštas ieškinys byloje Groupe Canal+/Komisija
      (Byla T-358/19)
      (2019/C 270/37)
      Proceso kalba: prancūzų

         Šalys

         Ieškovė: Groupe Canal+ (Isi le Mulino, Prancūzija), atstovaujama advokatų P. Wilhelm, P. Gassenbach ir O. de Juvigny

         Atsakovė: Europos Komisija

         Reikalavimai

      Ieškovė Bendrojo Teismo prašo:

                  —

                  pripažinti ieškinį priimtinu ir pagrįstu;

                  —

                  remiantis SESV 263 straipsniu panaikinti 2019 m. kovo 7 d. Komisijos sprendimą byloje AT.40023, kiek jis susijęs su Prancūzijos rinka ir Groupe Canal+ esamomis ar būsimomis sutartimis;

                  —

                  priteisti iš Komisijos visas bendrovės Groupe Canal+ patirtas bylinėjimosi išlaidas.

         Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

      Grįsdama ieškinį ieškovė remiasi trimis pagrindais.

                  1.

                  Pirmasis ieškinio pagrindas grindžiamas tuo, kad Komisija piktnaudžiavo įgaliojimais, nes įsipareigojimai, kuriuos pripažino privalomais, kad būtų panaikintas geografinis blokavimas kinematografijos sektoriuje, trukdo įgyvendinti neseniai Sąjungos teisės leidėjo patvirtintas teisėkūros reformas.

                  2.

                  Antrasis ieškinio pagrindas grindžiamas tuo, kad Komisija padarė akivaizdžią SESV 101 straipsnio 1 dalies vertinimo klaidą, kai nusprendė, kad NBCUniversal, Sony Pictures, Warner Bros ir Sky pasiūlyti įsipareigojimai nedaro poveikio kultūrinei įvairovei ir apskritai filmų Europos ekonominėje erdvėje kūrimui ir finansavimui.

                  3.

                  Trečiasis ieškinio pagrindas grindžiamas tuo, kad Komisija pažeidė proporcingumo principą, nes pripažino privalomais įsipareigojimus, akivaizdžiai neproporcingus iškeltoms konkurencijos problemoms ir pažeidžiančius trečiųjų asmenų interesus.


title: Byla T-368/19: 2019 m. birželio 18 d. pareikštas ieškinys byloje Datenlotsen Informationssysteme/Komisija

text:
               12.8.2019

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 270/37

      2019 m. birželio 18 d. pareikštas ieškinys byloje Datenlotsen Informationssysteme/Komisija
      (Byla T-368/19)
      (2019/C 270/39)
      Proceso kalba: vokiečių

         Šalys

         Ieškovė: Datenlotsen Informationssysteme GmbH (Hamburgas, Vokietija), atstovaujama advokato T. Lübbig

         Atsakovė: Europos Komisija

         Reikalavimai

      Ieškovė Bendrojo Teismo prašo:

                  —

                  pripažinti, kad atsakovė, per protingą terminą nebaigusi oficialios tyrimo procedūros, kaip tai numatyta SESV 108 straipsnio 2 dalyje arba Reglamento 2015/1589 (1) 9 straipsnio 1 dalyje, ir nepriėmusi sprendimo byloje SA.34402 (2015/C ex 2012/NN), neįvykdė įsipareigojimų pagal SESV 108 straipsnį;

                  —

                  priteisti iš atsakovės bylinėjimosi išlaidas.

         Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

      Grįsdama ieškinį ieškovė remiasi šiais pagrindais.

                  1.

                  SESV 108 straipsnio pažeidimas dėl to, kad nebuvo baigta oficiali tyrimo procedūra

                              —

                              Pirmajame ieškinio pagrinde nurodoma, kad daugiau kaip septynerių metų trukmės procedūra turi būti laikoma nepagrįsta. Šiuo klausimu ieškovė teigia, kad, atsižvelgiant į atsakovui prieinamą išsamią informaciją ir nedidelį neišspręstų klausimų kiekį, sprendimas jau turėjo būti priimtas. Be to, sprendimas turėjo būti greitai priimtas dėl ieškovės skubių ekonominių poreikių.

                  2.

                  Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijos 41 straipsnyje apibrėžtos teisės į bylos išnagrinėjimą per protingą terminą, kuri yra teisės į gerą administravimą dalis, pažeidimas

                              —

                              Antrajame ieškinio pagrinde nurodomi argumentai, kurie iš esmės yra tokie patys arba panašūs į tuos, kuriais remiamasi pirmajame ieškinio pagrinde.

                  3.

                  Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijos 41 straipsnio, siejamo su šios Chartijos 20 straipsniu, pažeidimas

                              —

                              Trečiajame ieškinio pagrinde visų pirma nurodoma, kad dėl įvairių pernelyg uždelstos procedūros priemonių atsakovė pažeidė Geriausios praktikos vykdant valstybės pagalbos kontrolės procedūras kodeksą.

                  4.

                  Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijos 47 straipsnyje ir 41 straipsnio 2 dalies c punkte apibrėžtos teisės į motyvavimą, kuri yra teisės į veiksmingą teisinę gynybą dalis, pažeidimas

                              —

                              Ketvirtajame ieškinio pagrinde nurodoma, kad atsakovė negalėjo bendrai remtis tuo, jog yra būtini tolesni tyrimai, o privalėjo pagrįsti ir įtikinamai įrodyti tokių tyrimų būtinybę.

         (1)  2015 m. liepos 13 d. Tarybos reglamentas (ES) 2015/1589, nustatantis išsamias Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo 108 straipsnio taikymo taisykles (OL L 248, 2015 9 24, p. 9).


title: Byla T-375/19: 2019 m. birželio 20 d. pareikštas ieškinys byloje Pisoni/Parlamentas

text:
               12.8.2019

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 270/39

      2019 m. birželio 20 d. pareikštas ieškinys byloje Pisoni/Parlamentas
      (Byla T-375/19)
      (2019/C 270/40)
      Proceso kalba: italų

         Šalys

         Ieškovas: Ferruccio Pisoni (Trentas, Italija), atstovaujamas advokato M. Paniz

         Atsakovas: Europos Parlamentas

         Reikalavimai

      Ieškovas Bendrojo Teismo prašo:

                  —

                  panaikinti Europos Parlamento Finansų generalinio direktorato komunikatą, kuriame patvirtintas 2018 m. liepos 12 d.Ufficio di Presidenza della Camera dei Deputati (Deputatų Rūmų valdyba, Italija) Sprendimas Nr. 14/2018 ir (arba) Consiglio di Presidenza del Senato della Repubblica (Senato valdyba, Italija) Sprendimas Nr. 6/2018, ir bet kokiu atveju

                  —

                  panaikinti Europos Parlamento mokamų išmokų iki gyvos galvos naują nustatymą ir perskaičiavimą,

                  —

                  todėl pripažinti, kad ieškovas turi teisę į nagrinėjamas išmokas iki gyvos galvos, kurių dydis apskaičiuojamas remiantis taisyklėmis, galiojusiomis iki Deputatų Rūmų valdybos sprendimo Nr. 14/2018 ir (arba) Senato valdybos sprendimo Nr. 6/2018, ir nurodyti Europos Parlamentui išmokėti sumas, kurios nebuvo mokamos neteisėtai sustabdžius išmokų mokėjimą, atsižvelgiant į revalvaciją, kartu su teisės aktuose nustatyto dydžio palūkanomis, skaičiuojamomis nuo atskaitos nuo pajamų šaltinio datos,

                  —

                  nurodyti Europos Parlamentui vykdyti būsimą teismo sprendimą ir nedelsiant be išlygų išmokėti pirminio dydžio išmokas iki gyvos bei atlyginti visą žalą, kuri galėjo būti padaryta ieškovui,

                  —

                  bet kokiu atveju priteisti iš Europos Parlamento visas bylinėjimosi išlaidas, įskaitant advokato honorarus su PVM ir kitais mokesčiais.

         Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

      Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai yra panašūs į nurodytus byloje T-345/19, Santini/Parlamentas.


title: Byla T-377/19: 2019 m. birželio 21 d. pareikštas ieškinys byloje Topcart/EUIPO — Carl International (TC CARL)

text:
               12.8.2019

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 270/39

      2019 m. birželio 21 d. pareikštas ieškinys byloje Topcart/EUIPO — Carl International
      (TC CARL)
      (Byla T-377/19)
      (2019/C 270/41)
      Kalba, kuria surašytas ieškinys: vokiečių

         Šalys

         Ieškovė: Topcart GmbH (Vysbadenas, Vokietija), atstovaujama advokato M. Gail

         Atsakovė: Europos Sąjungos intelektinės nuosavybės tarnyba (EUIPO)

         Kita procedūros Apeliacinėje taryboje šalis: Carl International (Limonė, Prancūzija)

         Su procedūra EUIPO susijusi informacija

         Prekių ženklo, dėl kurio kilo ginčas, paraišką pateikęs asmuo: ieškovė

         Prekių ženklas, dėl kurio kilo ginčas: žodinio Sąjungos prekių ženklo „TC CARL“ paraiška — Registracijos paraiška Nr. 14 957 542

         Procedūra EUIPO: protesto procedūra

         Ginčijamas sprendimas: 2019 m. balandžio 2 d. EUIPO antrosios apeliacinės tarybos sprendimas byloje R 1826/2018-2

         Reikalavimai

      Ieškovė Bendrojo Teismo prašo:

                  —

                  panaikinti ginčijamą sprendimą,

                  —

                  priteisti iš EUIPO bylinėjimosi išlaidas.

         Pagrindas, kuriuo remiamasi

                  —

                  Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) 2017/1001 60 straipsnio 1 dalies a punkto, siejamo su 8 straipsnio 1 dalies b punktu, pažeidimas.


title: Byla T-378/19: 2019 m. birželio 21 d. pareikštas ieškinys byloje Topcart/EUIPO — Carl International (TC CARL)

text:
               12.8.2019

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 270/40

      2019 m. birželio 21 d. pareikštas ieškinys byloje Topcart/EUIPO — Carl International
      (TC CARL)
      (Byla T-378/19)
      (2019/C 270/42)
      Kalba, kuria surašytas ieškinys: vokiečių

         Šalys

         Ieškovė: Topcart GmbH (Vysbadenas, Vokietija), atstovaujama advokato M. Gail

         Atsakovė: Europos Sąjungos intelektinės nuosavybės tarnyba (EUIPO)

         Kita procedūros Apeliacinėje taryboje šalis: Carl International (Limonė, Prancūzija)

         Su procedūra EUIPO susijusi informacija

         Prekių ženklo, dėl kurio kilo ginčas, paraišką pateikęs asmuo: ieškovė

         Prekių ženklas, dėl kurio kilo ginčas: žodinio Sąjungos prekių ženklo „TC CARL“ paraiška — Registracijos paraiška Nr. 15 048 556

         Procedūra EUIPO: protesto procedūra

         Ginčijamas sprendimas: 2019 m. balandžio 2 d. EUIPO antrosios apeliacinės tarybos sprendimas byloje R 1617/2018-2

         Reikalavimai

      Ieškovė Bendrojo Teismo prašo:

                  —

                  panaikinti ginčijamą sprendimą,

                  —

                  priteisti iš EUIPO bylinėjimosi išlaidas.

         Pagrindas, kuriuo remiamasi

                  —

                  Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) 2017/1001 60 straipsnio 1 dalies a punkto, siejamo su 8 straipsnio 1 dalies b punktu, pažeidimas.


title: Byla T-379/19: 2019 m. birželio 21 d. pareikštas ieškinys byloje Serviceplan Gruppe für innovative Kommunikation/EUIPO (Serviceplan)

text:
               12.8.2019

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 270/41

      2019 m. birželio 21 d. pareikštas ieškinys byloje Serviceplan Gruppe für innovative Kommunikation/EUIPO (Serviceplan)
      (Byla T-379/19)
      (2019/C 270/43)
      Proceso kalba: vokiečių

         Šalys

         Ieškovė: Serviceplan Gruppe für innovative Kommunikation GmbH & Co KG (Miunchenas, Vokietija), atstovaujama advokatų B. Koch ir P. Schmitz

         Atsakovė: Europos Sąjungos intelektinės nuosavybės tarnyba (EUIPO)

         Su procedūra EUIPO susijusi informacija

         Prekių ženklas, dėl kurio kilo ginčas: žodinio Sąjungos prekių ženklo „Serviceplan“ paraiška — Registracijos paraiška Nr. 15 234 669

         Ginčijamas sprendimas: 2019 m. kovo 18 d. EUIPO penktosios apeliacinės tarybos sprendimas byloje R 1424/2018-5

         Reikalavimai

      Ieškovė Bendrojo Teismo prašo:

                  —

                  panaikinti ginčijamą sprendimą, kiek juo buvo atmestas skundas,

                  —

                  priteisti iš EUIPO bylinėjimosi išlaidas.

         Pagrindai, kuriais remiamasi

                  —

                  Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) 2017/1001 7 straipsnio 1 dalies b punkto pažeidimas,

                  —

                  Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) 2017/1001 94 straipsnio 1 dalies pažeidimas.


title: Byla T-380/19: 2019 m. birželio 21 d. pareikštas ieškinys byloje Serviceplan Gruppe für innovative Kommunikation/EUIPO (Serviceplan Solutions)

text:
               12.8.2019

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 270/42

      2019 m. birželio 21 d. pareikštas ieškinys byloje Serviceplan Gruppe für innovative Kommunikation/EUIPO (Serviceplan Solutions)
      (Byla T-380/19)
      (2019/C 270/44)
      Proceso kalba: vokiečių

         Šalys

         Ieškovė: Serviceplan Gruppe für innovative Kommunikation GmbH & Co KG (Miunchenas, Vokietija), atstovaujama advokatų B. Koch ir P. Schmitz

         Atsakovė: Europos Sąjungos intelektinės nuosavybės tarnyba (EUIPO)

         Su procedūra EUIPO susijusi informacija

         Prekių ženklas, dėl kurio kilo ginčas: žodinio Sąjungos prekių ženklo „Serviceplan Solutions“ paraiška — Registracijos paraiška Nr. 15 244 742

         Ginčijamas sprendimas: 2019 m. kovo 25 d. EUIPO penktosios apeliacinės tarybos sprendimas byloje R 1427/2018-5

         Reikalavimai

      Ieškovė Bendrojo Teismo prašo:

                  —

                  panaikinti ginčijamą sprendimą, kiek juo buvo atmestas skundas,

                  —

                  priteisti iš EUIPO bylinėjimosi išlaidas.

         Pagrindai, kuriais remiamasi

                  —

                  Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) 2017/1001 7 straipsnio 1 dalies b punkto pažeidimas,

                  —

                  Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) 2017/1001 94 straipsnio 1 dalies pažeidimas.


title: Byla C-680/18: 2018 m. lapkričio 5 d. Obvodní soud pro Prahu 5 (Čekijos Respublika) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje HJ/II

text:
               19.8.2019

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 280/14

      2018 m. lapkričio 5 d. Obvodní soud pro Prahu 5 (Čekijos Respublika) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje HJ/II
      (Byla C-680/18)
      (2019/C 280/17)
      Proceso kalba: čekų

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Obvodní soud pro Prahu 5

         Šalys pagrindinėje byloje

         Ieškovas: HJ

         Atsakovas: II
      2019 m. balandžio 11 d. Teisingumo Teismas (aštuntoji kolegija) nusprendė, kad prašymas priimti prejudicinį sprendimą yra nepriimtinas.


title: Byla C-525/18 P: 2019 m. gegužės 21 d. Teisingumo Teismo (ketvirtoji kolegija) nutartis byloje Marion Le Pen/Europos Parlamentas, Europos Sąjungos Taryba (Apeliacinis skundas — Europos Parlamentas — Teisės aktų nuostatos dėl Europos Parlamento narių išlaidų ir išmokų — Išmokos Parlamento narių padėjėjams — Nepagrįstai išmokėtų sumų susigrąžinimas)

text:
               26.8.2019

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 288/7

      2019 m. gegužės 21 d. Teisingumo Teismo (ketvirtoji kolegija) nutartis byloje Marion Le Pen/Europos Parlamentas, Europos Sąjungos Taryba
      (Byla C-525/18 P) (1)

      (Apeliacinis skundas - Europos Parlamentas - Teisės aktų nuostatos dėl Europos Parlamento narių išlaidų ir išmokų - Išmokos Parlamento narių padėjėjams - Nepagrįstai išmokėtų sumų susigrąžinimas)
      (2019/C 288/07)
      Proceso kalba: prancūzų

         Šalys

         Apeliantė: Marion Le Pen, atstovaujama advokato R. Bosselut

         Kitos proceso šalys: Europos Parlamentas, atstovaujamas S. Seyr ir C. Burgos; Europos Sąjungos Taryba, atstovaujama A. F. Jensen, M. Bauer ir R. Meyer

         Rezoliucinė dalis

                  1.

                  Atmesti apeliacinį skundą kaip iš dalies akivaizdžiai nepriimtiną ir iš dalies akivaizdžiai nepagrįstą.

                  2.

                  Priteisti iš Marion Le Pen bylinėjimosi išlaidas.

         (1)  OL C 381, 2018 10 22.


title: Byla T-366/18: 2019 m. birželio 13 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Pet King Brands/EUIPO — Virbac (SUIMOX) (Europos Sąjungos prekių ženklas — Protesto procedūra — Žodinio Europos Sąjungos prekių ženklo SUIMOX paraiška — Ankstesnis žodinis Europos Sąjungos prekių ženklas ZYMOX — Pareiga motyvuoti — Pranešimas apie Apeliacinės tarybos sprendimą — Adresato sąžiningumas ir kruopštumas — Reglamento (ES) 2017/1001 94 straipsnio 1 dalis — Santykinis atmetimo pagrindas — Galimybė supainioti — Reglamento 2017/1001 8 straipsnio 1 dalies b punktas)

text:
               26.8.2019

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 288/50

      2019 m. birželio 13 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Pet King Brands/EUIPO — Virbac (SUIMOX)
      (Byla T-366/18) (1)

      (Europos Sąjungos prekių ženklas - Protesto procedūra - Žodinio Europos Sąjungos prekių ženklo SUIMOX paraiška - Ankstesnis žodinis Europos Sąjungos prekių ženklas ZYMOX - Pareiga motyvuoti - Pranešimas apie Apeliacinės tarybos sprendimą - Adresato sąžiningumas ir kruopštumas - Reglamento (ES) 2017/1001 94 straipsnio 1 dalis - Santykinis atmetimo pagrindas - Galimybė supainioti - Reglamento 2017/1001 8 straipsnio 1 dalies b punktas)
      (2019/C 288/63)
      Proceso kalba: anglų

         Šalys

         Ieškovė: Pet King Brands, Inc. (Bartletas, Ilinojus, Jungtinės Valstijos), atstovaujama advokatų T. Schmidpeter ir S. Bauer

         Atsakovė: Europos Sąjungos intelektinės nuosavybės tarnyba (EUIPO), atstovaujama L. Rampini ir H. O'Neill

         Kita procedūros EUIPO Apeliacinėje taryboje šalis, įstojusi į bylą Bendrajame Teisme: Virbac SA (Karosas, Prancūzija), atstovaujama advokato D.-I. Tayer

         Dalykas

      Ieškinys dėl 2018 m. kovo 21 d. EUIPO penktosios apeliacinės tarybos sprendimo (byla R 1835/2017-5), susijusio su protesto procedūra tarp Pet King Brands ir Virbac.

         Rezoliucinė dalis

                  1.

                  Panaikinti 2018 m. kovo 21 d. Europos Sąjungos intelektinės nuosavybės tarnybos (EUIPO) penktosios Apeliacinės tarybos sprendimą (byla R 1835/2017-5) tiek, kiek jis susijęs su „veterinarijos produktais, išskyrus gyvūnų ausų lašus“, „veterinarijos preparatais ir gyvūnų sveikatos priežiūros priemonėmis (įskaitant antibiotikus gyvūnams), išskyrus gyvūnų ausų lašus“ ir „preparatais kenkėjams naikinti, išskyrus gyvūnų ausų lašus“.

                  2.

                  Atmesti likusią ieškinio dalį.

                  3.

                  Kiekviena šalis padengia savo bylinėjimosi išlaidas.

         (1)  OL C 276, 2018 8 6.


title: Byla T-330/17: 2019 m. liepos 12 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Coebus ir kt./Komisija (Valstybės pagalba — Nuo 1994 m. iki 2008 m. Prancūzijos įgyvendinta pagalbos schema — Il de Franso regiono teikiamos investicinės subsidijos — Sprendimas, kuriuo pagalbos schema skelbiama suderinama su vidaus rinka — „Esamos pagalbos“ ir „naujos pagalbos“ sąvokos — SESV 107 straipsnis — SESV 108 straipsnis — Reglamento (ES) 2015/1589 1 straipsnio b punkto i ir v papunkčiai — Senaties terminas — Reglamento 2015/1589 17 straipsnis)

text:
               30.9.2019

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 328/43

      2019 m. liepos 12 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Coebus ir kt./Komisija
      (Byla T-330/17) (1)

      (Valstybės pagalba - Nuo 1994 m. iki 2008 m. Prancūzijos įgyvendinta pagalbos schema - Il de Franso regiono teikiamos investicinės subsidijos - Sprendimas, kuriuo pagalbos schema skelbiama suderinama su vidaus rinka - „Esamos pagalbos“ ir „naujos pagalbos“ sąvokos - SESV 107 straipsnis - SESV 108 straipsnis - Reglamento (ES) 2015/1589 1 straipsnio b punkto i ir v papunkčiai - Senaties terminas - Reglamento 2015/1589 17 straipsnis)
      (2019/C 328/47)
      Proceso kalba: prancūzų

         Šalys

         Ieškovės: Coebus (Génicourt, Prancūzija) ir kitos ieškovės, kurių pavadinimai nurodyti priede, atstovaujamos pradžioje advokato D. de Combles de Nayves, vėliau — advokato F. Segalen

         Atsakovė: Europos Komisija, atstovaujama L. Armati, C. Georgieva-Kecsmar ir T. Maxian Rusche

         Dalykas

      SESV 263 straipsniu grindžiamas prašymas iš dalies panaikinti 2017 m. vasario 2 d. Komisijos sprendimą (ES) 2017/1470 dėl pagalbos schemų SA.26763 2014/C (ex 2012/NN), kurias Prancūzija taikė autobusų transporto įmonėms Il de Franso regione (OL L 209, 2017, p. 24).

         Rezoliucinė dalis

                  1.

                  Atmesti ieškinį.

                  2.

                  Ceobus ir kitos ieškovės, kurių pavadinimai nurodyti priede, padengia ne tik savo, bet ir Europos Komisijos patirtas bylinėjimosi išlaidas.

         (1)  OL C 231, 2017 7 17.


title: Byla T-280/19 R: 2019 m. liepos 12 d. Bendrojo Teismo pirmininko nutartis byloje Highgate Capital Management/Komisija (Laikinųjų apsaugos priemonių taikymas — Valstybės pagalba — Prašymas taikyti laikinąsias apsaugos priemones — Būtinybės nebuvimas taikyti prašomas laikinąsias apsaugos priemones — Kompetencijos nebuvimas — Nepriimtinumas)

text:
               30.9.2019

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 328/58

      2019 m. liepos 12 d. Bendrojo Teismo pirmininko nutartis byloje Highgate Capital Management/Komisija
      (Byla T-280/19 R)
      (Laikinųjų apsaugos priemonių taikymas - Valstybės pagalba - Prašymas taikyti laikinąsias apsaugos priemones - Būtinybės nebuvimas taikyti prašomas laikinąsias apsaugos priemones - Kompetencijos nebuvimas - Nepriimtinumas)
      (2019/C 328/66)
      Proceso kalba: anglų

         Šalys

         Ieškovė: Highgate Capital Management LLP (Londonas, Jungtinė Karalystė), atstovaujama advokatų M. Struys ir I. Van Damme

         Atsakovė: Europos Komisija, atstovaujama K. Blanck, A. Bouchagiar ir K.-P. Wojcik

         Dalykas

      SESV 278 ir 279 straipsniais grindžiamas prašymas, pirma, sustabdyti Komisijos sprendimo, kuriuo atmestas skundas dėl tariamai neteisėtos valstybės pagalbos, kuri suteikta Eurobank Ergasias SA pardavus Piraeus Bank Bulgaria (SA.53105), vykdymą ir, antra, taikyti kitas laikinąsias apsaugos priemones.

         Rezoliucinė dalis

                  1.

                  Atmesti prašymą taikyti laikinąsias apsaugos priemones.

                  2.

                  Atidėti klausimo dėl bylinėjimosi išlaidų nagrinėjimą.


title: Byla T-607/19: 2019 m. rugsėjo 5 d. pareikštas ieškinys byloje Itinerant Show Room/EUIPO (FAKE DUCK)

text:
               4.11.2019

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 372/34

      2019 m. rugsėjo 5 d. pareikštas ieškinys byloje Itinerant Show Room/EUIPO (FAKE DUCK)
      (Byla T-607/19)
      (2019/C 372/35)
      Proceso kalba: italų

         Šalys

         Ieškovė: Itinerant Show Room Srl (San Giorgio in Bosco, Italija), atstovaujama advokato E. Montelione

         Atsakovė: Europos Sąjungos intelektinės nuosavybės tarnyba (EUIPO)

         Su procedūra EUIPO susijusi informacija

         Prekių ženklas, dėl kurio kilo ginčas: vaizdinio Europos Sąjungos prekių ženklo FAKE DUCK paraiška – Registracijos paraiška Nr. 17 946 879

         Ginčijamas sprendimas: 2019 m. liepos 1 d. EUIPO antrosios apeliacinės tarybos sprendimas byloje R 830/2019-2

         Reikalavimai

      Ieškovė Bendrojo Teismo prašo:

                  —

                  panaikinti ginčijamą sprendimą,

                  —

                  priteisti iš EUIPO.

         Pagrindai, kuriais remiamasi

                  —

                  Netinkamas prekių ženklo FAKE DUCK skiriamojo pobūdžio vertinimas.

                  —

                  Netinkamas prekių ženklo FAKE DUCK sudėtingumo ir kiaušinio paveikslėlio vertinimas.

                  —

                  Netinkamas vienodo požiūrio principo taikymas.

                  —

                  Netinkamas teisėtumo principo taikymas.


title: Byla T-625/19: 2019 m. rugsėjo 19 d. pareikštas ieškinys byloje Daw/EUIPO (SOS Innenfarbe)

text:
               4.11.2019

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 372/35

      2019 m. rugsėjo 19 d. pareikštas ieškinys byloje Daw/EUIPO (SOS Innenfarbe)
      (Byla T-625/19)
      (2019/C 372/37)
      Proceso kalba: vokiečių

         Šalys

         Ieškovė: Daw SE (Aukštutinis Ramštatas, Vokietija), atstovaujama advokato A. Haberl

         Atsakovė: Europos Sąjungos intelektinės nuosavybės tarnyba (EUIPO)

         Su procedūra EUIPO susijusi informacija

         Prekių ženklas, dėl kurio kilo ginčas: žodinio Sąjungos prekių ženklo „SOS Innenfarbe“ paraiška – Registracijos paraiška Nr. 17 870 690

         Ginčijamas sprendimas: 2019 m. liepos 18 d. EUIPO ketvirtosios apeliacinės tarybos sprendimas byloje R 277/2019-4

         Reikalavimai

      Ieškovė Bendrojo Teismo prašo:

                  —

                  panaikinti ginčijamą sprendimą,

                  —

                  panaikinti 2019 m. sausio 7 d. EUIPO sprendimą tiek, kiek juo atmesta prekių ženklo „SOS Innerfarbe“ registracijos paraiška 2 klasės prekėms

                              —

                              „dažai, lakas, bespalvis lakas, paviršių dangos, antikorozinės medžiagos; dažų gruntai; dažikliai, dažančios medžiagos, dažomosios pastos, beicai; dažų tirštikliai, lakai ir dažymo priemonės; dažų skiedikliai; medieną nuo irimo saugančios medžiagos, medienos beicai ir medienos apsaugos aliejai; dažai, taip pat struktūruoti; baktericidiniai ir (arba) fungicidiniai dažai; antikoroziniai preparatai; metalų apsauginiai preparatai“,

                  —

                  nurodyti EUIPO paskelbti prekių ženklą, koks jis nurodytas paraiškoje,

                  —

                  priteisti iš EUIPO bylinėjimosi išlaidas.

         Pagrindas, kuriuo remiamasi

                  —

                  Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) 2017/1001 7 straipsnio 1 dalies b ir c punktų bei 2 dalies pažeidimas.


title: Byla T-626/19: 2019 m. rugsėjo 19 d. pareikštas ieškinys byloje Daw/EUIPO (SOS Loch- und Rissfüller)

text:
               4.11.2019

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 372/36

      2019 m. rugsėjo 19 d. pareikštas ieškinys byloje Daw/EUIPO (SOS Loch- und Rissfüller)
      (Byla T-626/19)
      (2019/C 372/38)
      Proceso kalba: vokiečių

         Šalys

         Ieškovė: Daw SE (Aukštutinis Ramštatas, Vokietija), atstovaujama advokato A. Haberl

         Atsakovė: Europos Sąjungos intelektinės nuosavybės tarnyba (EUIPO)

         Su procedūra EUIPO susijusi informacija

         Prekių ženklas, dėl kurio kilo ginčas: žodinio Sąjungos prekių ženklo „SOS Loch- und Rissfüller“ paraiška – Registracijos paraiška Nr. 17 870 692

         Ginčijamas sprendimas: 2019 m. liepos 18 d. EUIPO ketvirtosios apeliacinės tarybos sprendimas byloje R 278/2019-4

         Reikalavimai

      Ieškovė Bendrojo Teismo prašo:

                  —

                  panaikinti ginčijamą sprendimą,

                  —

                  panaikinti 2019 m. sausio 7 d. EUIPO sprendimą tiek, kiek juo atmesta prekių ženklo „SOS Loch- und Rissfüller“ registracijos paraiška

                              —

                              klasės prekėms „cheminiai preparatai pramonės reikmėms; mūrinių statinių, stogo čerpių, cemento ir betono konservavimo ir impregnavimo nuo drėgmės preparatai, išskyrus dažymo medžiagas ir aliejus; dirbtinės ir sintetinės žaliavinės dervos ir neapdoroti plastikai; cheminiai tirpikliai; glaisto masė dažymo medžiagų gruntui apdoroti (nepriskirta prie kitų klasių)“,

                              —

                              klasės prekėms „neapdorotos gamtinės dervos“,

                              —

                              19 klasės prekėms „skiediniai (statybinės medžiagos); kvarcas; tinkas (tinkavimo medžiagos); tinkavimo medžiagos, audinių užglaistymo masė statybos reikmėms; glaisto masė kaip statybinė medžiaga; nemetaliniai arba didžia dalimi nemetaliniai audiniai statybos reikmėms, ypač stabilizavimo audiniai,

                  —

                  nurodyti EUIPO paskelbti prekių ženklą, koks jis nurodytas paraiškoje;

                  —

                  priteisti iš EUIPO bylinėjimosi išlaidas.

         Pagrindas, kuriuo remiamasi

                  —

                  Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) 2017/1001 7 straipsnio 1 dalies b ir c punktų bei 2 dalies pažeidimas.


title: Byla C-617/19: 2019 m. rugpjūčio 14 d. Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio (Italija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Granarolo SpA/Ministero dell’Ambiente e della Tutela del Territorio e del Mare ir kt.

text:
               25.11.2019

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 399/22

      2019 m. rugpjūčio 14 d. Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio (Italija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Granarolo SpA/Ministero dell’Ambiente e della Tutela del Territorio e del Mare ir kt.
      (Byla C-617/19)
      (2019/C 399/26)
      Proceso kalba: italų

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

         Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio

         Šalys pagrindinėje byloje

         Pareiškėja: Granarolo SpA

         Atsakovai: Ministero dell’Ambiente e della Tutela del Territorio e del Mare, Ministero dello Sviluppo Economico, Comitato nazionale per la gestione della Direttiva 2003/87/CE e per il supporto nella gestione delle attività di progetto del protocollo di Kyoto

         Prejudiciniai klausimai

                  1)

                  Ar 2003 m. spalio 13 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2003/87/EB, nustatančios šiltnamio efektą sukeliančių dujų emisijos leidimų sistemą Bendrijoje ir iš dalies keičiančios Tarybos direktyvą 96/61/EB (1), iš dalies pakeistos 2009 m. balandžio 23 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2009/29/EB (2), 3 straipsnio e punkte vartojamą sąvoką „įrenginys“ reikia aiškinti taip, kad ji apima ir tokį atvejį, kaip nagrinėjamas, kai pareiškėjos pramonės objekte pastatytas kogeneratorius, skirtas energijos tiekimui jos gamybos įmonei užtikrinti, perleidžiant įmonės veiklos dalį buvo perleistas kitai bendrovei, kuri specializuojasi energetikos srityje, pagal sutartį, kurioje buvo numatyta, pirma, įrenginio, kuris tuo pat metu gamina šilumą ir elektros energiją, sertifikatų, dokumentų, atitikties deklaracijų, licencijų, koncesijų ir leidimų, kurių reikia įrenginio eksploatacijai ir bendrovės veiklai vykdyti, perleidimas perimančiajai bendrovei, jai palankios sklypo užstatymo teisės įrenginio valdymui ir techninei priežiūrai tinkamoje pramonės objekto zonoje suteikimas, teisės naudoti įrenginį kaip kogeneratorių su išimtine teise į gretimas zonas suteikimas, ir, antra, nuostata, kad perimančioji įmonė perleidžiančiajai bendrovei 12 metų tieks to įrenginio pagamintą energiją už sutartyje nustatytas kainas?

                  2)

                  Ar sąvoka „techniniu požiūriu <...> susijusi“, vartojama 3 straipsnio e punkte, gali būti laikoma apimančia tokį kogeneratoriaus ir gamybos įmonės ryšį, kad pastaroji, priklausydama kitam subjektui ir naudodamasi kogeneratoriumi privilegijuotomis sąlygomis energijos tiekimo tikslais (energijos paskirstymo tinklo naudojimas, konkreti tiekimo sutartis su įrenginį perimančia energetikos bendrove, kuri įsipareigoja gamybos įmonei tiekti mažiausią garantuotą elektros energijos kiekį arba kompensuoti sumą, lygią elektros energijos tiekimo kainos ir sutartyje numatytų kainų skirtumui, taikyti energijos tiekimo nuolaidas praėjus dešimčiai su puse metų po sutarties sudarymo, suteikti perleidžiančiajai įmonei teisę bet kuriuo metu atpirkti kogeneratorių, reikalavimas gauti perleidžiančiosios įmonės leidimą darbams kogeneraciniame įrenginyje vykdyti), gali toliau vykdyti savo veiklą net ir nutraukus energijos tiekimą, kogeneratoriaus gedimo atveju ar jam nustojus veikti?

                  3)

                  Ar tuo atveju, kai įrenginio gamintojas, kuris yra gamybos įmonės, esančios toje pačioje zonoje, savininkas, faktiškai perleidžia energijos gamybos įrenginį kitai energetikos srityje besispecializuojančiai bendrovei dėl efektyvumo priežasčių, galimybė pašalinti atitinkamą įrenginio išmetamą kiekį iš gamybos įmonės savininko ATLPS leidimo perleidus šį įrenginį ir dėl to galimas tokių emisijų neįtraukimas į ATLPS sistemą, kurį lemia tai, kad atskirai vertinamas energijos gamybos įrenginys neviršijo „mažiems teršėjams“ nustatytos ribos, yra taršos šaltinių jungimo taisyklės, nustatytos Direktyvos 2003/87/EB I priede, pažeidimas arba, atvirkščiai, tai yra paprasta ir teisėta operatorių organizacinių sprendimų pasekmė, kuri nėra draudžiama pagal ATLPS sistemą?

         (1)  OL L 275, 2003, p. 32; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 15 sk., 7 t., p. 631.

         (2)  2009 m. balandžio 23 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2009/29/EB, iš dalies keičianti Direktyvą 2003/87/EB, siekiant patobulinti ir išplėsti Bendrijos šiltnamio efektą sukeliančių dujų apyvartinių taršos leidimų prekybos sistemą (OL L 140, 2009, p. 63).


title: Byla C-629/19: 2019 m. rugpjūčio 23 d. Landesverwaltungsgericht Steiermark (Austrija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Sappi Austria Produktions-GmbH & Co KG ir Wasserverband „Region Gratkorn-Gratwein“

text:
               25.11.2019

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 399/23

      2019 m. rugpjūčio 23 d. Landesverwaltungsgericht Steiermark (Austrija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Sappi Austria Produktions-GmbH & Co KG ir Wasserverband „Region Gratkorn-Gratwein“
      (Byla C-629/19)
      (2019/C 399/27)
      Proceso kalba: vokiečių

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

         Landesverwaltungsgericht Steiermark

         Šalys pagrindinėje byloje

         Pareiškėjai: Sappi Austria Produktions-GmbH & Co KG, Wasserverband „Region Gratkorn-Gratwein“

         Atsakovas: Landeshauptmann von Steiermark

         Prejudiciniai klausimai

                  1.

                  Ar, atsižvelgiant į 2008 m. lapkričio 19 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2008/98/EB (1) dėl atliekų ir panaikinančios kai kurias direktyvas 2 straipsnio 2 dalies a punkte numatytą išimtį, siejamą su 1991 m. gegužės 21 d. Tarybos direktyva 91/271/EEB dėl miesto nuotekų valymo ir (arba) Direktyva 86/278/EEB, iš dalies pakeista 2008 m. spalio 22 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentu (EB) Nr. 1137/2008 (2), dumblas laikytinas atliekomis?

                  2.

                  Jei į pirmąjį klausimą būtų nebūtų atsakyta neigiamai:

                              Ar pagal 2008 m. lapkričio 19 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2008/98/EB dėl atliekų ir panaikinančios kai kurias direktyvas 6 straipsnio 1 dalį leidžiama laikyti medžiagą šalutiniu produktu, kaip tai suprantama pagal Sąjungos teisėje vartojamą atliekų sąvoką, kai šioje medžiagoje dėl technologinių procesų yra nedidelis procentas kitų medžiagų priemaišų, kurios turėtų būti laikomos atliekomis, tuo atveju, kai tai neturi įtakos bendrai medžiagos sudėčiai ir yra labai naudinga aplinkai?

         (1)  OL L 312, 2008, p. 3.

         (2)  OL L 311, 2008, p. 1.


title: Byla C-633/19: 2019 m. rugpjūčio 22 d. Rechtbank van eerste aanleg te Antwerpen (Belgija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Federale Overheidsdienst Financiën, Openbaar Ministerie/Metalen Galler NV, Vollers Belgium NV, LW-Idee GmbH

text:
               25.11.2019

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 399/25

      2019 m. rugpjūčio 22 d. Rechtbank van eerste aanleg te Antwerpen (Belgija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Federale Overheidsdienst Financiën, Openbaar Ministerie/Metalen Galler NV, Vollers Belgium NV, LW-Idee GmbH
      (Byla C-633/19)
      (2019/C 399/29)
      Proceso kalba: nyderlandų

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Rechtbank van eerste aanleg te Antwerpen

         Šalys pagrindinėje byloje

         Proceso šalys: Federale Overheidsdienst Financiën, Openbaar Ministerie

         Kaltinamosios: Metalen Galler NV, Vollers Belgium NV, LW-Idee GmbH

         Prejudiciniai klausimai

                  1.

                  Ar Reglamentas (EB) Nr. 91/2009 (1), kuriuo tam tikroms importuojamoms Kinijos Liaudies Respublikos kilmės geležinėms arba plieninėms tvirtinimo detalėms nustatomas galutinis antidempingo muitas, negalioja, nes juo buvo pažeistos 2009 m. lapkričio 30 d. Reglamento (EB) Nr. 1225/2009 (2) dėl apsaugos nuo importo dempingo kaina iš Europos bendrijos narėmis nesančių valstybių ir 1995 m. gruodžio 22 d. Tarybos reglamento (EB) Nr. 384/96 (3) dėl apsaugos nuo importo dempingo kaina iš Europos bendrijos narėmis nesančių valstybių 6 straipsnio 6 ir 7 dalys bei 2 straipsnio 10 dalis, kadangi Komisija eksportuojantiems Kinijos gamintojams laiku nesuteikė galimybės susipažinti su informacija apie prekių tipus, kuria remiantis buvo nustatyta normalioji vertė, ir (arba) kadangi Komisija, apskaičiuodama atitinkamų prekių dempingo skirtumo dydį lygindama Indijos gamintojo prekių normaliąją vertę su tos pačios rūšies kiniškų prekių eksporto kainomis, neatsižvelgė į patikslinimus, susijusius su importo muitais už žaliavas ir į panašios šalies Indijos netiesioginius mokesčius bei į gamybos ir (arba) gamybos sąnaudų skirtumus?

                  2.

                  Ar Reglamentas (EB) Nr. 91/2009 negalioja, nes juo buvo pažeistos Reglamento (EB) Nr. 1225/2009 ir (arba) Reglamento (EB) Nr. 384/96 3 straipsnio 2 ir 3 dalys, kadangi Komisija, tirdama padarytą žalą, importą iš dviejų Kinijos įmonių, kurių atveju buvo konstatuota, jog šios įmonės dempingo nevykdė, kvalifikavo kaip importą dempingo kaina?

                  3.

                  Ar Reglamentas (EB) Nr. 91/2009 negalioja, nes juo buvo pažeistos Reglamento (EB) Nr. 1225/2009 ir (arba) Reglamento (EB) Nr. 384/96 3 straipsnio 2, 6 ir 7 dalys, kadangi Komisija, nagrinėdama klausimą, ar eksportas padarė žalą Sąjungos pramonei, rėmėsi informacija apie gamintojus, kurie nepriklauso nacionalinei pramonei?

                  4.

                  Ar Reglamentas (EB) Nr. 91/2009 negalioja, nes juo buvo pažeistos Reglamento (EB) Nr. 1225/2009 ir (arba) Reglamento (EB) Nr. 384/96 19 straipsnio 1 ir 2 dalys, kadangi Komisija neužtikrino, kad abu nacionaliniai (Italijos) gamintojai tinkamai paaiškintų priežastis, kodėl nebuvo galima pateikti konfidencialios informacijos santraukos?

                  5.

                  Ar Reglamentu (EB) 91/2009 pažeidžiamos Reglamento (EB) Nr. 384/96 6 straipsnio 6 ir 7 dalys bei 2 straipsnio 10 dalis, nes Komisija, nepaisydama eksportuojančių Kinijos gamintojų interesų, laiku nepateikė informacijos apie prekes?

                  6.

                  Reglamento (EB) Nr. 91/2009 (iš dalies pakeisto), kuriuo tam tikroms importuojamoms Kinijos Liaudies Respublikos kilmės geležinėms arba plieninėms tvirtinimo detalėms nustatomas galutinis antidempingo muitas, 1 straipsnio 3 dalyje numatyta, kad 64,4 proc. individuali muito norma, nustatyta įmonei Ningbo Jinding Fastener Co. Ltd., Ningbo, taikoma tik tuo atveju, jei valstybių narių muitinėms pateikiama galiojanti komercinė sąskaita faktūra, kuri turi atitikti II priede išdėstytus reikalavimus, ir kad tuo atveju, kai tokia sąskaita faktūra nepateikiama, taikoma visoms kitoms bendrovėms nustatyta muito norma; tačiau, ar tokiu atveju, kai OLAF atlikus tyrimą nustatomi vėliau išieškotini antidempingo muitai, pagal sąžiningumo principą galima atsižvelgti į deklarantui nustatytą individualią muito normą, jei OLAF konstatavo, kad atitinkamų jungčių elementų kilmės šalis yra ne Indonezija, kaip nurodyta, o juos pagamino Kinijos įmonė Ningbo Jinding Fastener Co. Ltd., tačiau negalima pateikti sąskaitos faktūros su reikalaujamais duomenimis, pagal kuriuos nustatoma individuali muito norma, nes eksportuotojai veikė siekdami suklaidinti valstybių narių institucijas?

         (1)  OL L 29, 2009, p. 1.

         (2)  OL L 343, 2009, p. 51.

         (3)  OL L 56, 1996, p. 1; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 11 sk., 10 t., p. 45.


title: Byla C-640/19: 2019 m. rugpjūčio 28 d. Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio (Italija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Azienda Agricola Ambrosi Nicola Giuseppe ir kt./Agenzia per le Erogazioni in Agricoltura (AGEA), Ministero delle Politiche Agricole e Forestali

text:
               25.11.2019

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 399/26

      2019 m. rugpjūčio 28 d. Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio (Italija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Azienda Agricola Ambrosi Nicola Giuseppe ir kt./Agenzia per le Erogazioni in Agricoltura (AGEA), Ministero delle Politiche Agricole e Forestali
      (Byla C-640/19)
      (2019/C 399/30)
      Proceso kalba: italų

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio

         Šalys pagrindinėje byloje

         Pareiškėjai: Azienda Agricola Ambrosi Nicola Giuseppe, Azienda Agricola Castagna Giovanni, Soc. Azienda Agricola Castellani Enio, Nereo e Giuliano Ss, Azienda Agricola De Fanti Maria Teresa, Azienda Agricola Giacomazzi Vilmare, Soc. Azienda Agricola Iseo di Lunardi Giampaolo e Silvano Ss, Soc. Azienda Agricola Mastrolat di Mastrotto Franco e Luca Ss, Azienda Agricola Righetti Michele e Damiano, Azienda Agricola Scandola Stefano e Gianni, Azienda Agricola Tadiello Roberto, Azienda Agricola Turazza Mario, Azienda Agricola Zuin Tiziano, 2 B Società Agricola Srl ed Altri, Azienda Agricola Fracasso Claudio, Azienda Agricola Pozzan Mirko

         Atsakovės: Agenzia per le Erogazioni in Agricoltura (AGEA), Ministero delle Politiche Agricole e Forestali

         Prejudiciniai klausimai

                  1.

                  Ar Reglamento (EEB) Nr. 856/1984 (1) 1, 2 ir 3 straipsniai, Reglamento (EEB) Nr. 3950/1992 (2) 1 straipsnis ir 2 straipsnio 1 dalis, Reglamento (EB) Nr. 1788/2003 (3) 1 straipsnio 1 dalis ir 5 straipsnis, Reglamento (EB) Nr. 1234/2007 (4) 55, 64 ir 65 straipsniai bei atitinkami priedai, atsižvelgiant į tai, kad jais siekiama išlaikyti pieno gaminių pasiūlos ir paklausos pusiausvyrą ES rinkoje, turi būti aiškinami taip, kad į „pieno kvotų“ skaičiavimą neįtraukiama eksportui į ne ES šalis skirtų sūrių su saugoma kilmės vietos nuoroda (SKVN) gamyba, laikantis apsaugos tikslų, pastarųjų gaminių atžvilgiu nustatytų Reglamento (EEB) Nr. 2081/1992 (5) 13 straipsnyje, kaip patvirtinta Reglamentu Nr. 510/2006 ir Reglamento Nr. 1151/2012 (6) 4 bei 13 straipsniais, taikant principus, nustatytus SESV 32 (buvęs 27), 39 (buvęs 33), 40 (buvęs 34) ir 41 (buvęs 35) straipsniuose?

                  2.

                  Teigiamai atsakius į pirmąjį klausimą, ar tokia nuostata turėtų būti aiškinama taip, kad ja draudžiama į individualų referencinį kiekį įtraukti pieno kvotas, skirtas sūrių su SKVN, kurie skirti eksportuoti į ne ES šalis, gamybai, kaip nurodyta 2003 m. kovo 28 d. Dekreto įstatymo Nr. 49, kuris su daliniais pakeitimais buvo pertvarkytas į 2003 m. gegužės 30 d. Įstatymą Nr. 119, 2 straipsnyje ir 1992 m. lapkričio 26 d. Įstatymo Nr. 468 2 straipsnyje, kiek ši nuostata susijusi su minėto Dekreto įstatymo Nr. 49/2003 2 straipsniu?
                  Jei būtų nuspręsta, kad toks aiškinimas yra neteisingas:

                  3)

                  Ar Reglamento (EEB) Nr. 856/1984 1, 2 ir 3 straipsniai, Reglamento (EEB) Nr. 3950/1992 1 straipsnis ir 2 straipsnio 1 dalis, Reglamento (EB) Nr. 1788/2003 1 straipsnio 1 dalis ir 5 straipsnis, Reglamento (EB) Nr. 1234/2007 55, 64 ir 65 straipsniai bei atitinkami priedai (kartu su perkėlimo į nacionalinę Italijos teisę nuostatomis, t. y. 2003 m. kovo 28 d. Dekreto įstatymo Nr. 49, kuris su daliniais pakeitimais buvo pertvarkytas į 2003 m. gegužės 30 d. Įstatymą Nr. 119, 2 straipsniu ir 1992 m. lapkričio 26 d. Įstatymo Nr. 468 2 straipsniu, kiek jis susijęs su minėto Dekreto įstatymo Nr. 49/2003 2 straipsniu), pagal kuriuos į skaičiavimą įtraukiami (o ne iš jo išbraukiami) valstybėms narėms priskirti pieno, skirto sūrių su SKVN, kurie eksportuojami į ne ES šalių rinką ar yra jai skirti, gamybai, kiekiai, atsižvelgiant į šio eksporto dydį, prieštarauja apsaugos tikslams, nustatytiems Reglamente (EEB) Nr. 2081/1992, kuriuo saugomi produktai su SKVN, ypač atsižvelgiant į 13 straipsnį, kaip patvirtinta Reglamentu (EB) Nr. 510/2006 ir Reglamentu (ES) Nr. 1151/2012, taip pat atsižvelgiant į apsaugos tikslus, nustatytus pastarojo reglamento 4 straipsnyje, taip pat prieštarauja SESV 32 (buvęs 27), 39 (buvęs 33), 40 (buvęs 34), 41 (buvęs 35) straipsniams ir teisinio saugumo, teisėto lūkesčio, proporcingumo ir nediskriminavimo principams, pažeidžia laisvę užsiimti ekonomine veikla eksportuojant į ne ES šalis?

         (1)  1984 m. kovo 31 d. Tarybos reglamentas (EEB) Nr. 856/84, iš dalies keičiantis Reglamentą (EEB) Nr. 804/68 dėl bendro pieno ir pieno produktų rinkos organizavimo (OL L 90, 1984, p. 10).

         (2)  1992 m. gruodžio 28 d. Tarybos reglamentas (EEB) Nr. 3950/92, nustatantis papildomą mokestį pieno ir pieno produktų sektoriuje (OL L 405, 1992, p. 1).

         (3)  2003 m. rugsėjo 29 d. Komisijos reglamentas (EB) Nr. 1778/2003, nustatantis mokestį pieno ir pieno produktų sektoriuje (OL L 260, 2003, p. 4).

         (4)  2007 m. spalio 22 d. Tarybos reglamentas (EB) Nr. 1234/2007, nustatantis bendrą žemės ūkio rinkų organizavimą ir konkrečias tam tikriems žemės ūkio produktams taikomas nuostatas (Bendras bendro žemės ūkio rinkų organizavimo reglamentas) (OL L 299, 2007, p. 1).

         (5)  1992 m. liepos 14 d. Tarybos reglamentas (EEB) Nr. 2081/92 dėl žemės ūkio produktų ir maisto produktų geografinių nuorodų ir kilmės vietos nuorodų apsaugos (OL L 208, 1992, p. 1; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 3 sk., 13 t., p. 4).

         (6)  2012 m. lapkričio 21 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (ES) Nr. 1151/2012 dėl žemės ūkio ir maisto produktų kokybės sistemų (OL L 343, 2012, p. 1).


title: Byla C-643/19: 2019 m. rugpjūčio 30 d. Tribunal Central Administrativo Norte (Portugalija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje RESOPRE – Sociedade Revendedora de Aparelhos de Precisão, SA/Município de Peso da Régua

text:
               25.11.2019

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 399/27

      2019 m. rugpjūčio 30 d. Tribunal Central Administrativo Norte (Portugalija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje RESOPRE – Sociedade Revendedora de Aparelhos de Precisão, SA/Município de Peso da Régua
      (Byla C-643/19)
      (2019/C 399/31)
      Proceso kalba: portugalų

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

         Tribunal Central Administrativo Norte

         Šalys pagrindinėje byloje

         Apeliantė: RESOPRE – Sociedade Revendedora de Aparelhos de Precisão, SA

         Kita apeliacinio proceso šalis: Município de Peso da Régua

         Kitos šalys: DATAREDE – Sistemas de Dados e Comunicações, SA, Alexandre Barbosa Borgesm, SA, Fernando L. Gaspar – Sinalização e Equipamentos Rodoviários, SA

         Prejudicinis klausimas

      Ar pagal Europos Sąjungos teisę (visų pirma Direktyvos 2014/24/ES (1) 56 straipsnio 1 dalį ir 60 straipsnio 4 dalį, taip pat laisvos konkurencijos principą) leidžiama, kad konkurso dalyviams skirtuose nurodymuose dėl viešojo konkurso procedūros, kuri vykdoma prieš sudarant sutartį ir kurios tikslas yra suteikti koncesiją eksploatuoti žemės sklypus siekiant įrengti ir eksploatuoti ribotą laikotarpį naudojamas mokamų stovėjimo aikštelių teritorijas ir tikrinti, kaip laikomasi taisyklių, numatytų savivaldybės potvarkyje dėl šių teritorijų, galiojančiame toje savivaldybėje, būtų nustatyta, kad konkurso dalyviai privalo pristatyti programinę įrangą ir įrenginį (parkometrą), kuriuos reikia patiekti, siekdami įrodyti, jog laikosi tiek administracinėse specifikacijose ir konkrečiuose techniniuose reikalavimuose, tiek pasiūlymų specifikacijose nurodytų sąlygų, ir būtų numatytas su veiksniu „Techninis ir funkcinis sprendimo tinkamumas“ susijęs sutarties sudarymo kriterijus, vertintinas atsižvelgiant į tokį pristatymą (žr. Nurodymų konkurso dalyviams 16 ir 17 punktus)?

         (1)  2014 m. balandžio 3 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2014/42/ES dėl nusikaltimų priemonių ir pajamų iš nusikaltimų įšaldymo ir konfiskavimo Europos Sąjungoje (OL L 94, 2014, p. 65).


title: Byla C-648/19: 2019 m. rugsėjo 2 d. Amtsgericht Erding (Vokietija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje EUflight.de GmbH/Eurowings GmbH

text:
               25.11.2019

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 399/28

      2019 m. rugsėjo 2 d. Amtsgericht Erding (Vokietija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje EUflight.de GmbH/Eurowings GmbH
      (Byla C-648/19)
      (2019/C 399/32)
      Proceso kalba: vokiečių

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

         Amtsgericht Erding

         Šalys pagrindinėje byloje

         Ieškovė: EUflight.de GmbH

         Atsakovė: Eurowings GmbH

         Prejudicinis klausimas

      Ar kompensacijai pagal Reglamento (EB) Nr. 261/2004 (1) 7 straipsnį gauti būtina sąlyga yra tai, kad oro transporto keleivis išvyktų atitinkamu skrydžiu net skrydžio atidėjimo ilgam laikui atveju, apie kurį žinoma dar prieš išvykstant?

         (1)  2004 m. vasario 11 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (EB) Nr. 261/2004, nustatantis bendras kompensavimo ir pagalbos keleiviams taisykles atsisakymo vežti ir skrydžių atšaukimo arba atidėjimo ilgam laikui atveju, panaikinantis Reglamentą (EEB) Nr. 295/91 (OL L 46, 2004, p. 1; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 7 sk., 8 t., p. 10).


title: Byla C-652/19: 2019 m. rugsėjo 2 d. Tribunale di Milano (Italija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje KO/Fallimento Consulmarketing SpA

text:
               25.11.2019

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 399/29

      2019 m. rugsėjo 2 d. Tribunale di Milano (Italija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje KO/Fallimento Consulmarketing SpA
      (Byla C-652/19)
      (2019/C 399/33)
      Proceso kalba: italų

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

         Tribunale di Milano

         Šalys pagrindinėje byloje

         Apeliantas: KO

         Atsakovė: Fallimento Consulmarketing SpA

         Prejudiciniai klausimai

                  1.

                  Ar pagal prie Direktyvos 99/70/EB (1) [pridėto Bendrojo susitarimo dėl darbo pagal terminuotas sutartis 4 punkte] įtvirtintus vienodo požiūrio ir nediskriminavimo principus yra draudžiamos teisės aktų nuostatos, kaip antai Decreto legislativo 23/15 (Įstatyminis dekretas Nr. 23/15) 1 straipsnio antra pastraipa ir 10 straipsnis, kuriose, reglamentuojant dėl pasirinkimo kriterijų pažeidimo neteisėtą kolektyvinį atleidimą iš darbo, yra nustatyta diferencijuota apsaugos sistema, pagal kurią vykstant tai pačiai procedūrai tinkama, veiksminga ir atgrasomoji apsauga užtikrinama iki 2015 m. kovo 7 d. atsiradusiems darbo pagal neterminuotas darbo sutartis santykiams (šiuo atveju kaip kompensaciją numatant grąžinimo į darbo vietą galimybę ir darbdavio mokamas išmokas), o iki tos datos pagal terminuotas darbo sutartis, kurios tapo neterminuotomis po 2015 m. kovo 7 d., atsiradusiems tokios pat trukmės darbo santykiams taikoma mažiau veiksminga ir mažiau atgrasanti apsaugos forma, pagal kurią skiriama tiktai riboto dydžio (neperžengiant minimalios ir maksimalios vertės) kompensacija?

                  2.

                  Ar pagal Chartijos 20 ir 30 straipsnių ir Direktyvos 98/59/EB (2) nuostatas yra draudžiama tokia nuostata, kaip antai Įstatyminio dekreto Nr. 23/15 10 straipsnis, kuriame numatyta, kad tiktai darbuotojams, kurie buvo įdarbinti pagal neterminuotą darbo sutartį (arba kurių terminuota darbo sutartis tapo neterminuota) nuo 2015 m. kovo 7 d., yra taikoma nuostata, pagal kurią dėl pasirinkimo kriterijų pažeidimo neteisėto kolektyvinio atleidimo iš darbo atveju, skirtingai nuo kitų toje pačioje procedūroje vertinamų anksčiau atsiradusių panašių darbo santykių, nenumatytas grąžinimas į darbo vietą; jiems taikoma tik alternatyvi kompensacinė apsaugos sistema, nepakankama tam, kad būtų atkurtos darbo vietos praradimo ekonominės pasekmės, ir yra mažiau palanki palyginti su apsauga, taikoma kitiems darbuotojams, kurių darbo santykiai panašūs ir skiriasi tik darbo sutarties sudarymo ar jos pertvarkymo į neterminuotą darbo sutartį data.

         (1)  1999 m. birželio 28 d. Tarybos direktyva 1999/70/EB dėl ETUC, UNICE ir CEEP bendrojo susitarimo dėl darbo pagal terminuotas sutartis (OL L 175, 1999, p. 43; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 5 sk., 3 t., p. 368).

         (2)  1998 m. liepos 20 d. Tarybos direktyva 98/59/EB dėl valstybių narių įstatymų, susijusių su kolektyviniu atleidimu iš darbo, suderinimo (OL L 225, 1998, p. 16, 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 5 sk., 3 t., p. 327).


title: Byla C-653/19: 2019 m. rugsėjo 4 d. Spetsializiran nakazatelen sad (Bulgarija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą baudžiamojoje byloje prieš DK

text:
               25.11.2019

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 399/29

      2019 m. rugsėjo 4 d. Spetsializiran nakazatelen sad (Bulgarija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą baudžiamojoje byloje prieš DK
      (Byla C-653/19)
      (2019/C 399/34)
      Proceso kalba: bulgarų

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Spetsializiran nakazatelen sad

         Šalis pagrindinėje baudžiamojoje byloje

      DK

         Prejudicinis klausimas

      Ar nacionalinės teisės aktas, kuriame nustatyta, kad teisminio baudžiamosios bylos nagrinėjimo etapu turi būti pasikeitusios aplinkybės, kad gynybos prašymas panaikinti kaltinamojo suėmimą būtų patenkintas, atitinka Direktyvos 2016/343 (1) 6 straipsnį ir 22 konstatuojamąją dalį, taip pat Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijos 6 ir 47 straipsnius?

         (1)  2016 m. kovo 9 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva (ES) 2016/343 dėl tam tikrų nekaltumo prezumpcijos ir teisės dalyvauti nagrinėjant baudžiamąją bylą teisme aspektų užtikrinimo (OL L 65, 2016, p. 1).