title: Byla C-22/19: 2019 m. sausio 15 d. Gerechtshof Arnhem-Leeuwarden (Nyderlandai) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą baudžiamojoje byloje prieš YO

text:
               15.4.2019

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 139/27

      2019 m. sausio 15 d. Gerechtshof Arnhem-Leeuwarden (Nyderlandai) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą baudžiamojoje byloje prieš YO
      (Byla C-22/19)
      (2019/C 139/26)
      Proceso kalba: nyderlandų

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Gerechtshof Arnhem-Leeuwarden

         Šalis pagrindinėje byloje

      YO

         Prejudiciniai klausimai

                  1.

                  Ar medžiaga, kuri nėra šalutinis produktas, kaip jis suprantamas pagal Direktyvą 2008/98/EB (1) (Atliekų pagrindų direktyva), iš esmės taip pat nėra šalutinis gyvūninis produktas, kaip jis suprantamas pagal 2009 m. Šalutinių gyvūninių produktų reglamentą, taigi ji nepatenka tarp medžiagų, kurioms pagal Reglamento (EB) Nr. 1013/2006 (2) 1 straipsnio 3 dalį šis reglamentas netaikomas? O gal neatmestina, kad medžiaga patenka į 2009 m. Šalutinių gyvūninių produktų reglamente pateiktą šalutinių gyvūninių produktų sąvokos apibrėžtį, jei ji neatitinka Direktyvos 2008/98/EB 5 straipsnio 1 dalyje nustatytų sąlygų, taigi automatiškai nepatenka į Reglamento (EB) Nr. 1013/2006 taikymo sritį?

                  2.

                  Kaip pagal Reglamento (EB) Nr. 1013/2006 1 straipsnio 3 dalį turi būti suprantamas atliekų, kurioms taikomi Reglamente (EB) Nr. 1774/2002 (3) (dabar — Reglamentas Nr. 1069/2009 (4)) nustatyti patvirtinimo reikalavimai, vežimas: ar jis reiškia šalutinių gyvūninių produktų transportavimą (iš vienos šalies į kitą), neatsižvelgiant į tai, kuriai kategorijai ši medžiaga priklauso? O gal tai yra 2009 m. Šalutinių gyvūninių produktų reglamento 48 straipsnyje (anksčiau — Reglamento (EB) Nr. 1774/2002 8 straipsnis) nurodytų medžiagų, apribotų šalutiniais gyvūniniais produktais ir iš jų gautais produktais, kaip tai suprantama pagal šią nuostatą, t. y. 1 kategorijos medžiagų, 2 kategorijos medžiagų ir tam tikrų iš jų gautų produktų, įskaitant iš 3 kategorijos medžiagos gautus perdirbtus gyvūninius baltymus, transportavimas?

                  3.

                  Ar tuo atveju, kai pagal Reglamento (EB) Nr. 1013/2006 1 straipsnio 3 dalies d punktą atliekų, kurioms taikomi Reglamente (EB) Nr. 1774/2002 (dabar — Reglamentas Nr. 1069/2009) nustatyti patvirtinimo reikalavimai, vežimas turi būti suprantamas kaip šalutinių gyvūninių produktų transportavimas (iš vienos šalies į kitą), neatsižvelgiant į tai, kuriai kategorijai ši medžiaga priklauso, Reglamento (EB) Nr. 1013/2006 1 straipsnio 3 dalies d punktas turi būti aiškinamas taip, kad toks vežimas taip pat apima šalutinių gyvūninių produktų ir kitų medžiagų mišinių vežimą ir, jei taip, ar reikšmingas šalutinių gyvūninių produktų ir kitų medžiagų santykis mišinyje? O gal šalutinis gyvūninis produktas praranda šalutinio gyvūninio produkto, kaip jis suprantamas pagal 2009 m. Šalutinių gyvūninių produktų reglamentą, pobūdį ir kaip mišinio su kita medžiaga dalis laikomas atlieka, kaip tai suprantama pagal Reglamentą (EB) Nr. 1013/2006?

         (1)  2008 m. lapkričio 19 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2008/98/EB dėl atliekų ir panaikinanti kai kurias direktyvas (OL L 312, 2008, p. 3).

         (2)  2006 m. birželio 14 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (EB) Nr. 1013/2006 dėl atliekų vežimo.

         (3)  2002 m. spalio 3 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (EB) Nr. 1774/2002, nustatantis sveikatos taisykles gyvūninės kilmės šalutiniams produktams, neskirtiems vartoti žmonėms (OL L 273, 2002, p. 1).

         (4)  2009 m. spalio 21 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (EB) Nr. 1069/2009 kuriuo nustatomos žmonėms vartoti neskirtų šalutinių gyvūninių produktų ir jų gaminių sveikumo taisyklės ir panaikinamas Reglamentas (EB) Nr. 1774/2002 (Šalutinių gyvūninių produktų reglamentas) (OL L 300, 2009, p. 1).


title: Byla C-23/19: 2019 m. sausio 15 d. Gerechtshof Arnhem-Leeuwarden (Nyderlandai) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą baudžiamojoje byloje prieš P.F. Kamstra Recycling BV

text:
               15.4.2019

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 139/28

      2019 m. sausio 15 d. Gerechtshof Arnhem-Leeuwarden (Nyderlandai) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą baudžiamojoje byloje prieš P.F. Kamstra Recycling BV
      (Byla C-23/19)
      (2019/C 139/27)
      Proceso kalba: nyderlandų

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Gerechtshof Arnhem-Leeuwarden

         Šalis pagrindinėje byloje

      P.F. Kamstra Recycling BV

         Prejudiciniai klausimai

                  1.

                  Ar medžiaga, kuri nėra šalutinis produktas, kaip jis suprantamas pagal Direktyvą 2008/98/EB (1) (Atliekų pagrindų direktyva), iš esmės taip pat nėra šalutinis gyvūninis produktas, kaip jis suprantamas pagal 2009 m. Šalutinių gyvūninių produktų reglamentą, taigi ji nepatenka tarp medžiagų, kurioms pagal Reglamento (EB) Nr. 1013/2006 (2) 1 straipsnio 3 dalį šis reglamentas netaikomas? O gal neatmestina, kad medžiaga patenka į 2009 m. Šalutinių gyvūninių produktų reglamente pateiktą šalutinių gyvūninių produktų sąvokos apibrėžtį, jei ji neatitinka Direktyvos 2008/98/EB 5 straipsnio 1 dalyje nustatytų sąlygų, taigi automatiškai nepatenka į Reglamento (EB) Nr. 1013/2006 taikymo sritį?

                  2.

                  Kaip pagal Reglamento (EB) Nr. 1013/2006 1 straipsnio 3 dalį turi būti suprantamas atliekų, kurioms taikomi Reglamente (EB) Nr. 1774/2002 (3) (dabar — Reglamentas Nr. 1069/2009 (4)) nustatyti patvirtinimo reikalavimai, vežimas: ar jis reiškia šalutinių gyvūninių produktų transportavimą (iš vienos šalies į kitą), neatsižvelgiant į tai, kuriai kategorijai ši medžiaga priklauso? O gal tai yra 2009 m. Šalutinių gyvūninių produktų reglamento 48 straipsnyje (anksčiau — Reglamento (EB) Nr. 1774/2002 8 straipsnis) nurodytų medžiagų, apribotų šalutiniais gyvūniniais produktais ir iš jų gautais produktais, kaip tai suprantama pagal šią nuostatą, t. y. 1 kategorijos medžiagų, 2 kategorijos medžiagų ir tam tikrų iš jų gautų produktų, įskaitant iš 3 kategorijos medžiagos gautus perdirbtus gyvūninius baltymus, transportavimas?

                  3.

                  Ar tuo atveju, kai pagal Reglamento (EB) Nr. 1013/2006 1 straipsnio 3 dalies d punktą atliekų, kurioms taikomi Reglamente (EB) Nr. 1774/2002 (dabar — Reglamentas Nr. 1069/2009) nustatyti patvirtinimo reikalavimai, vežimas turi būti suprantamas kaip šalutinių gyvūninių produktų transportavimas (iš vienos šalies į kitą), neatsižvelgiant į tai, kuriai kategorijai ši medžiaga priklauso, Reglamento (EB) Nr. 1013/2006 1 straipsnio 3 dalies d punktas turi būti aiškinamas taip, kad toks vežimas taip pat apima šalutinių gyvūninių produktų ir kitų medžiagų mišinių vežimą ir, jei taip, ar reikšmingas šalutinių gyvūninių produktų ir kitų medžiagų santykis mišinyje? O gal šalutinis gyvūninis produktas praranda šalutinio gyvūninio produkto, kaip jis suprantamas pagal 2009 m. Šalutinių gyvūninių produktų reglamentą, pobūdį ir kaip mišinio su kita medžiaga dalis laikomas atlieka, kaip tai suprantama pagal Reglamentą (EB) Nr. 1013/2006?

         (1)  2008 m. lapkričio 19 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2008/98/EB dėl atliekų ir panaikinanti kai kurias direktyvas (OL L 312, 2008, p. 3).

         (2)  2006 m. birželio 14 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (EB) Nr. 1013/2006 dėl atliekų vežimo.

         (3)  2002 m. spalio 3 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (EB) Nr. 1774/2002, nustatantis sveikatos taisykles gyvūninės kilmės šalutiniams produktams, neskirtiems vartoti žmonėms (OL L 273, 2002, p. 1).

         (4)  2009 m. spalio 21 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (EB) Nr. 1069/2009 kuriuo nustatomos žmonėms vartoti neskirtų šalutinių gyvūninių produktų ir jų gaminių sveikumo taisyklės ir panaikinamas Reglamentas (EB) Nr. 1774/2002 (Šalutinių gyvūninių produktų reglamentas) (OL L 300, 2009, p. 1).


title: Byla C-24/19: 2019 m. sausio 15 d. Raad voor Vergunningsbetwistingen (Belgija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje A, B, C, D, E/Gewestelijke stedenbouwkundige ambtenaar van het departement Ruimte Vlaanderen, afdeling Oost-Vlaanderen

text:
               15.4.2019

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 139/29

      2019 m. sausio 15 d. Raad voor Vergunningsbetwistingen (Belgija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje A, B, C, D, E/Gewestelijke stedenbouwkundige ambtenaar van het departement Ruimte Vlaanderen, afdeling Oost-Vlaanderen
      (Byla C-24/19)
      (2019/C 139/28)
      Proceso kalba: nyderlandų

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Raad voor Vergunningsbetwistingen

         Šalys pagrindinėje byloje

         Ieškovai: A, B, C, D, E

         Atsakovas: Gewestelijke stedenbouwkundige ambtenaar van het departement Ruimte Vlaanderen, afdeling Oost-Vlaanderen

         Prejudiciniai klausimai

      Ar SPAV direktyvos (1) 2 straipsnio a punktas ir 3 straipsnio 2 dalies a punktas lemia, kad Besluit van de Vlaamse regering van 23 december 2011 tot wijziging van het besluit van de Vlaamse regering van 6 februari 1991 houdende de vaststelling van het Vlaams reglement betreffende de milieuvergunning en van het besluit van de Vlaamse regering van 1 juni 1995 houdende algemene en sectorale bepalingen inzake milieuhygiëne [2011 m. gruodžio 23 d. Flandrijos vyriausybės nutarimas dėl 1991 m. vasario 6 d. Flandrijos vyriausybės nutarimo dėl Flandrijos taisyklių, susijusių su aplinkosaugos leidimais, nustatymo ir 1995 m. birželio 1 d. Flandrijos vyriausybės nutarimo dėl bendrųjų ir sektoriaus taisyklių aplinkos higienos srityje nustatymo pakeitimo, toliau — 2011 m. gruodžio 23 d. nutarimas] 99 straipsniu, siekiant šiuos nutarimus pritaikyti prie besivystančių technologijų, į VLAREM II įtrauktas 5.20.6 skirsnis dėl įrenginių, skirtų gaminti elektrą naudojant vėjo energiją, ir Omzendbrief „Afwegingskader en randvoorwaarden voor de inplanting van windturbines“ [Aplinkraštis „Vėjo jėgainių statybos vertinimo pagrindai ir pagrindinės sąlygos“, toliau — aplinkraštis] iš 2006 m. [toliau taip pat bendrai — pateiktos priemonės], kuriuose nustatytos skirtingos nuostatos dėl vėjo jėgainių statybos, inter alia, taip pat ir apsaugos priemonių ir, priklausomai nuo planuojamos teritorijos, metamų šešėlių ir skleidžiamo triukšmo lygio normų, turi būti kvalifikuojami kaip „planas ar programa“, kaip tai apibrėžta minėtose direktyvos nuostatose? Jeigu paaiškėtų, kad prieš priimant pateiktas priemones privalėjo būti atliktas aplinkosauginis vertinimas, ar gali prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas palikti laikinai galioti teisines pasekmes, kilusias dėl šių tokiu atveju neteisėtų priemonių? Dėl to turi būti užduodami keli daliniai klausimai:

                  1.

                  Ar politinė priemonė, kaip antai pateiktas aplinkraštis, kurios parengimo įgaliojimai kyla iš atitinkamos institucijos diskrecijos ir politinės pasirinkimo laisvės, dėl ko nėra nustatoma institucija, tikrąja to žodžio prasme atsakinga už „plano ar programos“ parengimą, ir dėl kurios taip pat nėra numatoma oficiali parengimo procedūra, gali būti laikoma „planu ar programa“, kaip tai apibrėžta SPAV direktyvos 2 straipsnio a punkte?

                  2.

                  Ar tam, kad politinė priemonė ar bendra taisyklė, kaip antai pateiktos priemonės, galiotų kaip „planas ar programa“, kaip tai apibrėžta SPAV direktyvos 2 straipsnio a punkte, pakanka, kad ji iš dalies apriboja institucijos, atsakingos už leidimų išdavimą, diskreciją net ir tuomet, kai ji nėra reikalavimas ar atitinkamai būtina sąlyga leidimo išdavimui arba ji neturi nustatyti tolesnio vystymo pagrindų, nors Sąjungos įstatymų leidėjas šį tikslą laiko sąvokos „planai ir programos“ sudedamąja dalimi?

                  3.

                  Ar politinė priemonė, kaip antai pateiktas aplinkraštis, kuri yra parengiama teisinio saugumo sumetimais ir dėl to visiškai savanoriškai, gali būti laikoma „planu ar programa“, kaip tai apibrėžta SPAV direktyvos 2 straipsnio a punkte, ir ar toks išaiškinimas neprieštarauja Teisingumo Teismo praktikai, pagal kurią teleologinis direktyvos aiškinimas negali iš esmės nukrypti nuo Sąjungos įstatymų leidėjo vienareikšmiškai išreikštos valios?

                  4.

                  Ar VLAREM II 5.20.6 skirsnis, numatantis taisykles, kurių priėmimas nebuvo numatytas, gali būti laikomas „planu ar programa“, kaip tai apibrėžta SPAV direktyvos 2 straipsnio a punkte, ir ar toks išaiškinimas neprieštarauja Teisingumo Teismo praktikai, pagal kurią teleologinis direktyvos aiškinimas negali iš esmės nukrypti nuo Sąjungos įstatymų leidėjo vienareikšmiškai išreikštos valios?

                  5.

                  Ar politinė priemonė ir normatyvinis vyriausybės nutarimas, kaip antai pateiktos priemonės, esantys riboto orientacinio pobūdžio ar bent jau nenustatantys pagrindų, pagal kuriuos gali būti suteikiama teisė įgyvendinti projektą, ir kurie nesuteikia teisės nustatyti pagrindų, pagal kuriuos leidžiami projektai, gali būti laikomi „planu ar programa“, kaip tai apibrėžta SPAV direktyvos 2 straipsnio a punkte ir 3 straipsnio 2 dalyje, „kuris [planas ar atitinkamai programa] nustato tolesnio … vystymo pagrindus“, ir ar toks išaiškinimas neprieštarauja Teisingumo Teismo praktikai, pagal kurią teleologinis direktyvos aiškinimas negali iš esmės nukrypti nuo Sąjungos įstatymų leidėjo vienareikšmiškai išreikštos valios?

                  6.

                  Ar politinė priemonė, kaip antai Aplinkraštis EME/2006/01-RO/2006/02, esanti grynai orientacinio pobūdžio, ir (ar) normatyvinis vyriausybės nutarimas, kaip antai VLAREM II 5.20.6 skirsnis, kuriuo nustatomos tik minimalios leidimų išdavimui taikomos ribos ir kuris paprastai visiškai savarankiškai galioja kaip bendra taisyklė, kuomet juose numatytas tik ribotas kriterijų ir būdų kiekis ir nei ši priemonė, nei vyriausybės nutarimas vieni patys nelemia kokio nors kriterijaus ar būdo ir kuomet dėl to galima teigti, jog remiantis objektyviomis aplinkybėmis galima atmesti, kad jie gali turėti reikšmingas pasekmes aplinkai, gali būti laikomi „planu ar programa“, kaip tai apibrėžta SPAV direktyvos 2 straipsnio a punkte ir 3 straipsnio 1 ir 2 dalyse, ir todėl teisiniais aktais, kurie, nustatydami atitinkamoje srityje taikytinas taisykles ir priežiūros procedūras, numato svarbią kriterijų ir būdų, taikomų patvirtinant ir įgyvendinant vieną ar daugelį projektų, galinčių turėti reikšmingas pasekmes aplinkai, visumą?

                  7.

                  Jeigu į pastarąjį klausimą būtų atsakyta neigiamai, ar gali tai nustatyti pats teismas po to, kai buvo priimtas nutarimas arba pseudo teisės nuostatos (kaip antai pateiktos VLAREM normos ir aplinkraštis)?

                  8.

                  Jeigu teismas yra tik netiesiogiai kompetentingas spręsti dėl inter partes pareikšto prieštaravimo ir jeigu atsakymas į prejudicinius klausimus rodo, kad pateiktos priemonės yra neteisėtos, ar gali teismas nustatyti, kad neteisėto nutarimo ir (ar) aplinkraščio pasekmės liktų galioti tuo atveju, kai neteisėtos priemonės padeda siekti aplinkos apsaugos tikslo, kurio taip pat siekiama direktyvoje, kaip tai apibrėžta SESV 288 straipsnyje, ir ar įvykdytos tokiam palikimui galioti keliamos Sąjungos teisėje numatytos sąlygos (kaip antai 2016 m. liepos 28 d. Teisingumo Teismo sprendime Association France Nature Environnement (C-379/15, nepaskelbtas Rink., ECLI:EU:C:2016:603))?

                  9.

                  Jeigu į 8 klausimą būtų atsakyta neigiamai, ar gali teismas nustatyti, kad skundžiamo projekto pasekmės liktų galioti tam, kad būtų netiesiogiai įvykdytos SPAV direktyvai prieštaraujančio plano ar programos sukeltų teisinių pasekmių palikimui galioti keliamos Sąjungos teisėje numatytos sąlygos (kaip antai Sprendime Association France Nature Environnement)?

         (1)  2001 m. birželio 27 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2001/42/EB dėl tam tikrų planų ir programų pasekmių aplinkai vertinimo (OL L 197, 2001, p. 30; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 15 sk., 6 t., p. 157).


title: Byla C-39/19: 2019 m. sausio 23 d. Fővárosi Törvényszék (Vengrija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Telenor Magyarország Zrt./Nemzeti Média- és Hírközlési Hatóság Elnöke

text:
               15.4.2019

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 139/31

      2019 m. sausio 23 d. Fővárosi Törvényszék (Vengrija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Telenor Magyarország Zrt./Nemzeti Média- és Hírközlési Hatóság Elnöke
      (Byla C-39/19)
      (2019/C 139/29)
      Proceso kalba: vengrų

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Fővárosi Törvényszék

         Šalys pagrindinėje byloje

         Pareiškėja: Telenor Magyarország Zrt.

         Atsakovė: Nemzeti Média- és Hírközlési Hatóság Elnöke (Nacionalinės ryšių ir žiniasklaidos institucijos pirmininkas, Vengrija)

         Prejudiciniai klausimai

                  1.

                  Ar interneto prieigos paslaugų teikėjo ir galutinio paslaugų gavėjo komercinis susitarimas, kuriuo remiantis paslaugų teikėjas galutiniam paslaugų gavėjui taiko nulinį tarifą tam tikroms taikomosioms programoms (t. y. atitinkamos taikomosios programos sukurtas duomenų srautas neįtraukiamas į duomenų sunaudojimą ir jo greitis taip pat nesumažėja sunaudojus užsakytą duomenų kiekį) ir pagal kurį šis teikėjas taiko diskriminaciją, apribotą su galutiniu vartotoju sudaryto komercinio susitarimo sąlygų ir turinčią įtakos tik šiam galutiniam paslaugų gavėjui, bet ne kitiems galutiniams paslaugų gavėjams, nesantiems šio susitarimo šalimi, turi būti aiškinamas atsižvelgiant į 2015 m. lapkričio 25 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) 2015/2120 (1), kuriuo nustatomos priemonės, susijusios su atvira interneto prieiga, ir kuriuo iš dalies keičiami Direktyva 2002/22/EB dėl universaliųjų paslaugų ir paslaugų gavėjų teisių, susijusių su elektroninių ryšių tinklais ir paslaugomis, ir Reglamentas (ES) Nr. 531/2012 dėl tarptinklinio ryšio per viešuosius judriojo ryšio tinklus Sąjungoje, 3 straipsnio 2 dalį?

                  2.

                  Tuo atveju, jei į pirmąjį prejudicinį klausimą būtų atsakyta neigiamai, ar Reglamento 3 straipsnio 3 dalis turi būti aiškinama taip, kad, siekiant nustatyti pažeidimą, atsižvelgiant taip pat į Reglamento 7 konstatuojamąją dalį, būtina atlikti poveikiu ir rinka pagrįstą vertinimą, kuris leistų nustatyti, ar priemonės, kurių ėmėsi interneto prieigos paslaugų teikėjas, faktiškai riboja (ir jei taip, tai kiek) teises, kurios Reglamento 3 straipsnio 1 dalyje pripažįstamos galutiniam paslaugų gavėjui?

                  3.

                  Neatsižvelgiant į pirmąjį ir antrąjį prejudicinius klausimus, ar Reglamento 3 straipsnio 3 dalis turi būti aiškinama taip, kad joje įtvirtintas draudimas yra besąlygiškas, bendras ir objektyvus, taigi pagal jį draudžiama bet kuri srauto valdymo priemonė, lemianti tam tikro interneto turinio nevienodą vertinimą, neatsižvelgiant į tai, ar interneto prieigos paslaugų teikėjas šį vertinimą nustato susitarimu, komercinėje praktikoje ar kitokiais veiksmais?

                  4.

                  Tuo atveju, jei į trečiąjį klausimą būtų atsakyta teigiamai, ar Reglamento 3 straipsnio 3 dalies pažeidimą galima nustatyti vien dėl to, kad egzistuoja diskriminacija, o rinkos ir poveikio vertinimo papildomai atlikti nereikia, todėl vertinimas pagal Reglamento 3 straipsnio 1 ir 2 dalis yra nebūtinas?

         (1)  OL L 310, 2015, p. 1.


title: Byla C-40/19: 2019 m. sausio 23 d. Fővárosi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság (Vengrija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje EY/Bevándorlási és Menekültügyi Hivatal

text:
               15.4.2019

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 139/32

      2019 m. sausio 23 d. Fővárosi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság (Vengrija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje EY/Bevándorlási és Menekültügyi Hivatal
      (Byla C-40/19)
      (2019/C 139/30)
      Proceso kalba: vengrų

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Fővárosi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság

         Šalys pagrindinėje byloje

         Pareiškėjas: EY
      Atsakovė: Bevándorlási és Menekültügyi Hivatal

         Prejudiciniai klausimai

                  1.

                  Ar Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijos 47 straipsnis ir 2013 m. birželio 26 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2013/32/ES (vadinamoji „Prieglobsčio procedūrų direktyva“) (1) 31 straipsnis, atsižvelgiant į Europos žmogaus teisių ir pagrindinių laisvių apsaugos konvencijos 6 ir 13 straipsnių nuostatas, turi būti aiškinami taip, kad valstybė narė gali užtikrinti teisę į veiksmingą teisinę gynybą ir tada, kai ji neleidžia teismams pakeisti vykdant prieglobsčio procedūras priimtų sprendimų, o tik leidžia tokius sprendimus panaikinti ir įpareigoti administracinę instituciją vykdyti naują procedūrą?

                  2.

                  Ar Europos Sąjungos žmogaus teisių ir pagrindinių laisvių apsaugos konvencijos 47 straipsnis ir Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2013/32/ES (vadinamoji „Prieglobsčio procedūrų direktyva“) 31 straipsnis, atsižvelgiant į Europos žmogaus teisių ir pagrindinių laisvių apsaugos konvencijos 6 ir 13 straipsnių nuostatas, turi būti aiškinami taip, kad šias teisės normas atitinka valstybės narės teisės aktai, kuriuose prieglobsčio byloms numatytas vienas imperatyvus 60 dienų terminas, nepaisant visų asmeninių aplinkybių ir neatsižvelgiant į bylos ypatybes bei galimus įrodinėjimo sunkumus?

         (1)  2013 m. birželio 26 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2013/32/ES dėl tarptautinės apsaugos suteikimo ir panaikinimo bendros tvarkos (OL L 180, 2013, p. 60).


title: Byla C-42/19: 2019 m. sausio 24 d. Supremo Tribunal Administrativo (Portugalija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje SONAECOM, SGPS, SA/Autoridade Tributária e Aduaneira

text:
               15.4.2019

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 139/33

      2019 m. sausio 24 d. Supremo Tribunal Administrativo (Portugalija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje SONAECOM, SGPS, SA/Autoridade Tributária e Aduaneira
      (Byla C-42/19)
      (2019/C 139/31)
      Proceso kalba: portugalų

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Supremo Tribunal Administrativo

         Šalys pagrindinėje byloje

         Apeliantė: SONAECOM, SGPS, SA

         Kita apeliacinio proceso šalis: Autoridade Tributária e Aduaneira

         Prejudiciniai klausimai

                  1.

                  Ar tai, kad apeliantė Sonaecom SGPS atskaitė mokestį, sumokėtą už konsultavimo paslaugas rinkos tyrimo klausimais, siekiant įsigyti akcijų ir šiam įsigijimui neįvykus, atitinka atskaitos taisykles, nustatytas Šeštojoje PVM direktyvoje (1), konkrečiai 4 straipsnio 1 ir 2 dalyse ir 17 straipsnio 1, 2 ir 5 dalyse?

                  2.

                  Ar tai, kad apeliantė Sonaecom SGPS atskaitė mokestį, sumokėtą už BCP sumokėtą komisinį mokestį už obligacijomis padengtos paskolos, skirtos įsitraukti į apeliantės susijusių įmonių finansinę struktūrą, organizavimą ir struktūravimą, — mokestį, kuris, neįvykdžius atitinkamų investicijų, buvo visas priskirtas prie grupės patronuojančiosios bendrovės Sonae, SGPS, atitinka atskaitos taisykles, nustatytas Šeštojoje PVM direktyvoje, konkrečiai 4 straipsnio 1 ir 2 dalyse ir 17 straipsnio 1, 2 ir 5 dalyse?

         (1)  1977 m. gegužės 17 d. Šeštoji Tarybos direktyva 77/388/EEB dėl valstybių narių apyvartos mokesčių įstatymų derinimo — Bendra pridėtinės vertės mokesčio sistema: vienodas vertinimo pagrindas (OL L 145, 1977, p. 1; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 9 sk., 1 t., p. 23).


title: Byla C-43/19: 2019 m. sausio 24 d. Tribunal Arbitral Tributário (Centro de Arbitragem Administrativa — CAAD) (Portugalija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Vodafone Portugal — Comunicações Pessoais, SA/Autoridade Tributária e Aduaneira

text:
               15.4.2019

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 139/34

      2019 m. sausio 24 d. Tribunal Arbitral Tributário (Centro de Arbitragem Administrativa — CAAD) (Portugalija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Vodafone Portugal — Comunicações Pessoais, SA/Autoridade Tributária e Aduaneira
      (Byla C-43/19)
      (2019/C 139/32)
      Proceso kalba: portugalų

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Tribunal Arbitral Tributário (Centro de Arbitragem Administrativa — CAAD)

         Šalys pagrindinėje byloje

         Pareiškėja: Vodafone Portugal — Comunicações Pessoais, S. A.

         Atsakovas: Autoridade Tributária e Aduaneira

         Prejudiciniai klausimai

                  1.

                  Ar 2006 m. lapkričio 28 d. Tarybos direktyvos 2006/112/EB 2 straipsnio 1 dalies c punktas, 9, 24, 72 ir 73 straipsniai turi būti aiškinami taip, kad paslaugų teikimas yra apmokestinamas PVM, kai elektroninių ryšių operatorius iš savo buvusių klientų (kuriems jis suteikė pardavimo skatinimo lengvatas, kurias gali sudaryti išlaidų už paslaugos įdiegimą, aktyvavimą, perkeliamumą ar įrangą neskaičiavimas arba specialių tarifų taikymas mainais už įsipareigojimą laikytis lojalumo laikotarpio, kurio klientai neįvykdė dėl nuo jų priklausančių priežasčių) reikalauja mokėti sumą, kuri pagal įstatymus negali viršyti išlaidų, tiekėjo patirtų diegiant paslaugą, ir kuri turi būti proporcinga klientui suteiktai lengvatai, nustatytai ir kiekybiškai įvertintai sudarytoje sutartyje, taigi kuri negali automatiškai atitikti bendros sutarties nutraukimo dieną nesumokėtų įmokų vertės?

                  2.

                  Atsižvelgiant į pirmiau aptartas nuostatas, ar tai, jog reikalaujama mokėti tokias sumas nutraukus sutartį, kai operatorius klientui nebeteikia paslaugų, o po sutarties nutraukimo nevyko atitinkamas vartojimas, neleidžia kvalifikuoti tokių sumų kaip atlygio už paslaugų teikimą?

                  3.

                  Atsižvelgiant į pirmiau aptartas nuostatas, ar neturi būti atsižvelgiama į tai, kad minėta suma yra atlygis už paslaugų teikimą dėl to, jog operatorius ir jo buvę klientai iš anksto pagal įstatymus standartinėje sutartyje apibrėžė formulę, pagal kurią apskaičiuojama suma, kurią buvę klientai turi sumokėti, jei jie nesilaiko paslaugų teikimo sutartyje numatyto įsipareigojimo laikotarpio?

                  4.

                  Atsižvelgiant į pirmiau aptartas nuostatas, ar minėta suma negali būti laikoma atlygiu už paslaugų teikimą, kai ginčijama suma neatitinka tos, kurią operatorius būtų gavęs per likusį įsipareigojimo laikotarpį, jei sutartis nebūtų nutraukta?


title: Byla C-66/19: 2019 m. sausio 29 d. Landgericht Saarbrücken (Vokietija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje JC/Kreissparkasse Saarlouis

text:
               15.4.2019

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 139/35

      2019 m. sausio 29 d. Landgericht Saarbrücken (Vokietija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje JC/Kreissparkasse Saarlouis
      (Byla C-66/19)
      (2019/C 139/33)
      Proceso kalba: vokiečių

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Landgericht Saarbrücken

         Šalys pagrindinėje byloje

         Ieškovas: JC

         Atsakovė: Kreissparkasse Saarlouis

         Prejudiciniai klausimai

                  1.

                  Ar 2008 m. balandžio 23 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2008/48/EB dėl vartojimo kredito sutarčių ir panaikinančios Tarybos direktyvą 87/102/EEB (1) 10 straipsnio 2 dalies p punktą reikia aiškinti taip, kad į privalomą pateikti informaciją apie „laikotarpį“, per kurį galima pasinaudoti teise atsisakyti sutarties, ir į „kitas sąlygas ja pasinaudoti“ patenka ir sutarties atsisakymo laikotarpio prasidėjimo sąlygos?

                  2.

                  Jei į 1 klausimą būtų atsakyta teigiamai:
                  Ar 2008 m. balandžio 23 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2008/48/EB dėl vartojimo kredito sutarčių ir panaikinančios Tarybos direktyvą 87/102/EEB 10 straipsnio 2 dalies p punktui prieštarauja toks aiškinimas, kad informacija apie sutarties atsisakymą yra „aiški“ ir „tiksli“, jei joje pateiktini privalomi duomenys, nuo kada pradedamas skaičiuoti sutarties atsisakymo laikotarpis, nėra išsamiai pateikiami, o daroma nuoroda į atitinkamą nacionalinės teisės nuostatą — nagrinėjamu atveju į iki 2014 m. birželio 12 d. galiojusios redakcijos Bürgerliches Gesetzbuch (Civilinis kodeksas, toliau — BGB) 492 straipsnio 2 dalį —, kurioje savo ruožtu daroma nuoroda į kitas nacionalinės teisės nuostatas — nagrinėjamu atveju į iki 2014 m. birželio 12 d. galiojusios redakcijos Einführungsgesetz zum Bürgerlichen Gesetzbuch (Įvadinis civilinio kodekso įstatymas, toliau — EGBGB) 247 straipsnio 3-13 dalis —, ir todėl vartotojas, siekdamas išsiaiškinti, kokie privalomi duomenys turi būti pateikti tam, kad būtų pradėtas skaičiuoti jo kredito sutarties atsisakymo laikotarpis, privalo perskaityti nemažai įvairių įstatymų normų?

                  3.

                  Jei į 2 klausimą būtų atsakyta neigiamai (ir nuoroda į nacionalinės teisės nuostatas nekelia esminių abejonių):
                  Ar 2008 m. balandžio 23 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2008/48/EB dėl vartojimo kredito sutarčių ir panaikinančios Tarybos direktyvą 87/102/EEB 10 straipsnio 2 dalies p punktui prieštarauja toks aiškinimas, pagal kurį informacija apie sutarties atsisakymą yra „aiški“ ir „tiksli“, jei nuoroda į nacionalinės teisės nuostatą — nagrinėjamu atveju į nuo 2010 m. liepos 30 d. iki 2014 m. birželio 12 d. galiojusios redakcijos BGB 492 straipsnio 2 dalį — ir pastarojoje daroma tolesnė nuoroda — nagrinėjamu atveju į nuo 2011 m. rugpjūčio 4 d. iki 2014 m. birželio 12 d. galiojusios redakcijos EGBGB 247 straipsnio 3-13 dalis — savaime reiškia, kad vartotojas, siekdamas išsiaiškinti, kokie privalomi duomenys turi būti pateikti tam, kad būtų pradėtas skaičiuoti jo kredito sutarties atsisakymo laikotarpis, turi ne tik perskaityti įstatymų nuostatas, bet ir atlikti teisinį vertinimą — pavyzdžiui, įvertinti, ar kreditas jam buvo suteiktas hipotekinėms sutartims bei tarpiniam finansavimui įprastomis sąlygomis, ir ar buvo sudarytos susijusios sutartys?

         (1)  OL L 133, 2008, p. 66.


title: Byla C-67/19: 2019 m. sausio 30 d. Fővárosi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság (Vengrija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje KD/Bevándorlási és Menekültügyi Hivatal

text:
               15.4.2019

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 139/36

      2019 m. sausio 30 d. Fővárosi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság (Vengrija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje KD/Bevándorlási és Menekültügyi Hivatal
      (Byla C-67/19)
      (2019/C 139/34)
      Proceso kalba: vengrų

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Fővárosi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság

         Šalys pagrindinėje byloje

         Pareiškėja: KD

         Atsakovė: Bevándorlási és Menekültügyi Hivatal

         Prejudiciniai klausimai

                  1.

                  Ar Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijos 47 straipsnis ir 2013 m. birželio 26 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2013/32/ES (vadinamoji „Prieglobsčio procedūrų direktyva“) (1) 31 straipsnis, atsižvelgiant į Europos žmogaus teisių ir pagrindinių laisvių apsaugos konvencijos 6 ir 13 straipsnių nuostatas, gali būti aiškinami taip, kad valstybė narė gali užtikrinti teisę į veiksmingą teisinę gynybą ir tada, kai ji neleidžia teismams pakeisti sprendimų, priimtų prieglobsčio procedūra susijusiose bylose, bet leidžia tokius sprendimus panaikinti ir įpareigoti administracinę instituciją vykdyti naują procedūrą [?]

                  2.

                  Ar Europos Sąjungos žmogaus teisių ir pagrindinių laisvių apsaugos konvencijos 47 straipsnis ir Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2013/32/ES (vadinamoji „Prieglobsčio procedūrų direktyva“) 31 straipsnis, atsižvelgiant į Europos žmogaus teisių ir pagrindinių laisvių apsaugos konvencijos 6 ir 13 straipsnių nuostatas, gali būti aiškinami taip, kad šias teisės normas atitinka valstybės narės teisės aktai, kuriuose prieglobsčio byloms numatytas vienas imperatyvus 60 dienų terminas, visiškai neatsižvelgiant į asmeninę situaciją, bylos ypatybes ir galimus įrodinėjimo sunkumus [?]

         (1)  2013 m. birželio 26 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2013/32/ES dėl tarptautinės apsaugos suteikimo ir panaikinimo bendros tvarkos (OL L 180, 2013, p. 60).


title: Byla C-73/19: 2019 m. sausio 31 d. Hof van beroep te Antwerpen (Belgija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Belgijos valstybė, atstovaujama darbo, ekonomikos ir vartotojų reikalų ministro, atsakingo už užsienio prekybą, Belgijos valstybė, atstovaujama Bendrosios ekonominės inspekcijos direkcijos generalinio direktoriaus, Bendrosios ekonominės inspekcijos direkcijos generalinis direktorius/Movic BV, Events Belgium BV, Leisure Tickets & Activities International BV

text:
               15.4.2019

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 139/36

      2019 m. sausio 31 d. Hof van beroep te Antwerpen (Belgija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Belgijos valstybė, atstovaujama darbo, ekonomikos ir vartotojų reikalų ministro, atsakingo už užsienio prekybą, Belgijos valstybė, atstovaujama Bendrosios ekonominės inspekcijos direkcijos generalinio direktoriaus, Bendrosios ekonominės inspekcijos direkcijos generalinis direktorius/Movic BV, Events Belgium BV, Leisure Tickets & Activities International BV
      (Byla C-73/19)
      (2019/C 139/35)
      Proceso kalba: nyderlandų

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Hof van beroep te Antwerpen

         Šalys pagrindinėje byloje

         Apeliantai: Belgijos valstybė, atstovaujama darbo, ekonomikos ir vartotojų reikalų ministro, atsakingo už užsienio prekybą, Belgijos valstybė, atstovaujama Bendrosios ekonominės inspekcijos direkcijos generalinio direktoriaus, Bendrosios ekonominės inspekcijos direkcijos generalinis direktorius

         Kitos apeliacinio proceso šalys: Movic BV, Events Belgium BV, Leisure Tickets & Activities International BV

         Prejudicinis klausimas

      Ar ginčas, kuris grindžiamas Belgijos valstybės Nyderlandų bendrovėms pagal Wet van 30 juli 2013 betreffende de verkoop van toegangsbewijzen tot evenementen (2013 m. liepos 30 d. Įstatymas dėl renginių bilietų perpardavimo) 14 straipsnį ir WER (Wetboek van economisch recht, Ekonominės teisės kodeksas) XVII.7 straipsnį pareikštu ieškiniu dėl vartotojų atžvilgiu neteisėtos rinkos ir (arba) komercinės praktikos konstatavimo ir nutraukimo, kai šios bendrovės interneto svetainėse Nyderlanduose orientuojasi daugiausia į klientus Belgijoje ir jiems perparduoda Belgijoje vykstančių renginių bilietus, yra civilinė arba komercinė byla, kaip tai suprantama pagal 2012 m. gruodžio 12 d. Reglamentą (ES) Nr. 1215/2012 (1) dėl jurisdikcijos ir teismo sprendimų civilinėse ir komercinėse bylose pripažinimo ir vykdymo 1 straipsnio 1 dalį, ir ar dėl to tokiame ginče priimtas teismo sprendimas gali patekti į šio reglamento taikymo sritį?

         (1)  2012 m. gruodžio 12 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (ES) Nr. 1215/2012 dėl jurisdikcijos ir teismo sprendimų civilinėse ir komercinėse bylose pripažinimo ir vykdymo (OL L 351, 2012, p. 1).


title: Byla C-176/19 P: 2019 m. vasario 22 d. Europos Komisijos pateiktas apeliacinis skundas dėl 2018 m. gruodžio 12 d. Bendrojo Teismo (devintoji išplėstinė kolegija) priimto sprendimo byloje T-691/14 Servier ir kt./Komisija

text:
               15.4.2019

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 139/37

      2019 m. vasario 22 d. Europos Komisijos pateiktas apeliacinis skundas dėl 2018 m. gruodžio 12 d. Bendrojo Teismo (devintoji išplėstinė kolegija) priimto sprendimo byloje T-691/14 Servier ir kt./Komisija
      (Byla C-176/19 P)
      (2019/C 139/36)
      Proceso kalba: prancūzų

         Šalys

         Apeliantė: Europos Komisija, atstovaujama B. Mongin, F. Castilla Contreras, J. Norris, C. Vollrath

         Kitos proceso šalys: Servier SAS, Servier Laboratories Ltd, Les Laboratoires Servier SA, European Federation of Pharmaceutical Industries and Associations (EFPIA)

         Apeliantės reikalavimai

                  —

                  Panaikinti sprendimo rezoliucinės dalies 1, 2 ir 3 punktus, kuriais panaikinami: i) 2014 m. liepos 9 d. Komisijos sprendimo C (2014) 4955 final dėl procedūros pagal SESV 101 ir 102 straipsnius (byla AT.39.612 — Perindoprilis (Servier) 4 straipsnis tiek, kiek jame konstatuota, kad Servier dalyvavo Servier ir bendrovės Krka sudarytuose susitarimuose; ii) sprendimo, kuriame nustatyta Servier skirta bauda už šių susitarimų sudarymą, 7 straipsnio 4 dalies b punktas, iii) sprendimo, kuriame konstatuojamas Servier padarytas SESV 102 pažeidimas, 6 straipsnis ir iv) sprendimo, kuriame nustatyta Servier skirta bauda už tą pažeidimą, 7 straipsnio 6 dalis;

                  —

                  panaikinti sprendimą tiek, kiek jame pripažinta, kad ieškinio priedai A 286 ir A 287 ir dubliko priedas C 29 yra priimtini (sprendimo 1461, 1462 ir 1463 punktai);

                  —

                  priimti galutinį sprendimą dėl Servier pateikto ieškinio dėl sprendimo panaikinimo ir atmesti Servier prašymą panaikinti sprendimo 4 straipsnį, 7 straipsnio 4 dalies b punktą, 6 straipsnį ir 7 straipsnio 6 dalį bei patenkinti Komisijos prašymą pripažinti nepriimtinais ieškinio Bendrajame Teisme priedus A 286 ir A 287 bei dubliko Bendrajame Teisme priedą C 29 (sprendimo 1461–1463punktai);

                  —

                  nurodyti Servier padengti visas per šį apeliacinį procesą patirtas bylinėjimosi išlaidas.

         Apeliacinio skundo pagrindai ir pagrindiniai argumentai

      Apeliaciniam skundui pagrįsti Komisija pateikia pirmąją grupę pagrindų, susijusių su SESV 101 straipsnio pažeidimu [sprendimo rezoliucinės dalies 1 ir 3 punktų panaikinimas tiek, kiek jais panaikinami sprendimo, kuriame konstatuojama, kad visi trys Servier ir kt. ir bendrovės Krka sudaryti susitarimai yra vienas SESV 101 straipsnio pažeidimas, ir Servier skiriama bauda, 4 straipsnis ir 7 straipsnio 4 dalies b punktas].
      Pirmasis panaikinimo iš dalies pagrindas grindžiamas Bendrojo Teismo padaryta teisės klaida nusprendžiant, kad Krka nebuvo konkurencinio spaudimo šaltinis aptariamų susitarimų sudarymo momentu.
      Antrasis pagrindas susijęs su Bendrojo Teismo padarytomis teisės klaidomis analizuojant licencijos sutarties, kaip Krka paskatinimo sutikti su taikaus susitarimo ribojimais, turinį ir tikslus.
      Trečiasis pagrindas susijęs su Bendrojo Teismo padarytomis teisės klaidomis taikant konkurencijos ribojimo dėl tikslo sąvoką, kaip ji suprantama pagal SESV 101 straipsnio 1 dalį.
      Ketvirtasis pagrindas susijęs su Bendrojo Teismo padaryta teisės klaida analizuojant šalių ketinimus dėl SESV 101 straipsnio taikymo.
      Penktasis pagrindas susijęs su Bendrojo Teismo padaryta teisės klaida atsižvelgiant į licencijos prokonkurencinį poveikį rinkose, kurios nepatenka į sprendime apibrėžtą SESV 101 straipsnio 1 dalies pažeidimo sritį.
      Šeštasis pagrindas susijęs su Bendrojo Teismo padaryta teisės klaidas analizuojant sprendimo dėl perleidimo tikslą.
      Septintasis pagrindas susijęs su teisės klaida taikant konkurencijos ribojimo dėl poveikio sąvoką, kaip ji suprantama pagal SESV 101 straipsnio 1 dalį.
      Paskui Komisija pateikia antrąją grupę pagrindų, susijusių su SESV 102 straipsnio pažeidimu (sprendimo rezoliucinės dalies 2 ir 3 punktų panaikinimas tiek, kiek jais panaikinami sprendimo, kuriuo konstatuojama, kad Servier pažeidė SESV 102 straipsnį ir skiriama bauda Servier, 6 straipsnis ir 7 straipsnio 6 dalis).
      Aštuntasis panaikinimo pagrindas susijęs su teisės klaidomis, kurias Bendrasis Teismas padarė analizuodamas atsižvelgimą į kainos kriterijų nustatant galutinių produktų rinką.
      Devintasis pagrindas susijęs su Bendrojo Teismo padarytomis teisės klaidomis analizuojant atsižvelgimą į terapinį pakeičiamumą nustatant galutinių produktų rinką.
      Dešimtasis pagrindas susijęs su tam tikrų priedų nepriimtinumu.
      Vienuoliktasis pagrindas susijęs su Bendrojo Teismo padarytomis teisės klaidomis analizuojant technologijos rinką.


title: Byla C-201/19 P: 2019 m. vasario 28 d. Servier SAS, Servier Laboratories Ltd, Les Laboratoires Servier SA pateiktas apeliacinis skundas dėl 2018 m. gruodžio 12 d. Bendrojo Teismo (devintoji išplėstinė kolegija) priimto sprendimo byloje T-691/14 Servier ir kt./Komisija

text:
               15.4.2019

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 139/39

      2019 m. vasario 28 d. Servier SAS, Servier Laboratories Ltd, Les Laboratoires Servier SA pateiktas apeliacinis skundas dėl 2018 m. gruodžio 12 d. Bendrojo Teismo (devintoji išplėstinė kolegija) priimto sprendimo byloje T-691/14 Servier ir kt./Komisija
      (Byla C-201/19 P)
      (2019/C 139/37)
      Proceso kalba: prancūzų

         Šalys

         Apeliantės: Servier SAS, Servier Laboratories Ltd, Les Laboratoires Servier SA, atstovaujamos solisitoriaus M. Utges Manley, advocate A. Robert, advokatų J. Killick, J. Jourdan, T. Reymond, O. de Juvigny

         Kitos proceso šalys: Europos Komisija

         Apeliančių reikalavimai

      Visų pirma, atsižvelgiant į 1–5 pagrindus, kuriuose neigiamas SESV 101 straipsnio pažeidimas:

                  —

                  panaikinti 2018 m. gruodžio 12 d. priimto Bendrojo Teismo sprendimo byloje T-691/14, Servier/Komisija, 4, 5 ir 6 punktus,

                  —

                  panaikinti 2014 m. liepos 9 d. Komisijos sprendimo C (2014) 4955 final [byla AT.39.612 — Perindoprilis (Servier)] 1 straipsnio b punktą, 2 straipsnio b punktą, 3 straipsnio b punktą ir 5 straipsnio b punktą ir, dėl tos priežasties, 7 straipsnio 1 dalies b punktą, 7 straipsnio 2 dalies b punktą, 7 straipsnio 3 dalies b punktą ir 7 straipsnio 5 dalies b punktą arba grąžinti bylą Bendrajam Teismui, kad jis priimtų sprendimą dėl aptariamų susitarimų poveikio.

            Nepatenkinus pirmojo reikalavimo, atsižvelgiant į 6 pagrindą:

                  —

                  panaikinti sprendimo rezoliucinės dalies 4 ir 5 punktus, kiek juose patvirtinamos Komisijos sprendime padarytos išvados dėl atskirų pažeidimų ir kumuliatyvių baudų už susitarimus Niche ir Matrix; dėl tos priežasties panaikinti sprendimo 1 straipsnio b punktą, 2 straipsnio b punktą, 7 straipsnio 1 dalies b punktą, 7 straipsnio 2 dalies b punktą.

            Nepatenkinus ir šio reikalavimo:

                  —

                  panaikinti sprendimo rezoliucinės dalies 4 ir 5 punktus ir Komisijos sprendimo 7 straipsnio 1 dalies b punktą, 7 straipsnio 2 dalies b punktą, 7 straipsnio 3 dalies b punktą ir 7 straipsnio 5 dalies b punktą, atsižvelgiant į 7.1 ir 7.2 pagrindus, kuriuose ginčijamas visų baudų principas ir dydis,

                  —

                  panaikinti sprendimo rezoliucinės dalies 5 punktą ir Komisijos sprendimo 5 straipsnio b punktą ir 7 straipsnio 5 dalies b punktą, atsižvelgiant į 5.4 pagrindą dėl įtariamo pažeidimo trukmės ir baudos už Servier ir Lupin susitarimo sudarymą apskaičiavimo, ir, dėl tos priežasties, nustatyti baudą naudojantis neribota jurisdikcija.

            Bet kuriuo atveju:

                  —

                  priteisti iš Komisijos bylinėjimosi išlaidas.

         Apeliacinio skundo pagrindai ir pagrindiniai argumentai

      Pirmajame pagrinde, kuris pateiktas bendrai dėl visų susitarimų, už kuriuos skirtos sankcijos, Servier teigia, kad sprendime yra teisės klaida, nes jis grindžiamas ekstensyvia ir jurisprudencijos neatitinkančia pažeidimo dėl tikslo sąvokos koncepcija. Sprendime neatsižvelgiama į patirties ir akivaizdaus pažeidimo nebuvimą ir tas sprendimas grindžiamas mechaniniu testu, kuriame neatsižvelgiama į aptariamų taikių susitarimų kontekstą ir dvilypį poveikį.
      Antrajame pagrinde, kuris taip pat yra transversalus, Servier teigia, kad sprendime klaidingai taikoma jurisprudencija dėl galimos konkurencijos sąvokos ir kad jis grindžiamas nepagrįstu įrodinėjimo naštos perkėlimu.
      Trečiasis pagrindas susijęs su tuo, kad tą pačią dieną sudaryti susitarimai su Matrix ir jos platintoja Niche nėra antikonkurenciniai dėl tikslo. Pasak Servier, Bendrasis Teismas padarė teisės klaidą šias įmones kvalifikuodamas kaip potencialias konkurentes ir pripažindamas mokėjimus žalingais bei nebūdingais taikiam susitarimui.
      Ketvirtajame pagrinde Servier nurodo teisės klaidas dėl su Teva sudaryto susitarimo, kuris tuo labiau nėra antikonkurencinis dėl tikslo, atsižvelgiant į teisinį ir ekonominį kontekstą, kuriame sudarytas, į dvilypį jo poveikį ir šalių papildomumą, nes Teva, priešingai, nei Servier, yra generinių vaistų platintojas Jungtinėje Karalystėje.
      Penktasis pagrindas susijęs su teisės klaidomis, kiek tai susiję su susitarimu su Lupin. Bendrasis Teismas turėjo išnagrinėti susitarimo poveikį dėl jo bent dvilypės, jei ne prokonkurencinės apimties. Subsidiariai teigiama, kad nustatant pažeidimo trukmę ir apskaičiuojant baudą padaryta klaida.
      Šeštajame pagrinde Servier subsidiariai teigia, kad Bendrasis Teismas privalėjo panaikinti sprendimą dėl to, kad jame skiriama atskira sankcija už su Matrix sudarytą susitarimą papildomai prie sankcijos už su Niche sudaryta susitarimą, nors tai nėra atskiri pažeidimai.
      Taip pat subsidiairiai septintajame pagrinde kalbama apie prašymą panaikinti sprendimą tiek, kiek jame patvirtintas baudos nustatymo tvarka.


title: Byla C-207/19 P: 2019 m. vasario 28 d. Biogaran pateiktas apeliacinis skundas dėl 2018 m. gruodžio 12 d. Bendrojo Teismo (devintoji kolegija) priimto sprendimo byloje T-677/14 Biogaran/Komisija

text:
               15.4.2019

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 139/40

      2019 m. vasario 28 d. Biogaran pateiktas apeliacinis skundas dėl 2018 m. gruodžio 12 d. Bendrojo Teismo (devintoji kolegija) priimto sprendimo byloje T-677/14 Biogaran/Komisija
      (Byla C-207/19 P)
      (2019/C 139/38)
      Proceso kalba: prancūzų

         Šalys

         Apeliantė: Biogaran, atstovaujama solisitoriaus M. Utges Manley, advocate A. Robert, advokatų O. de Juvigny, T. Reymond, J. Killick, J. Jourdan

         Kita proceso šalis: Europos Komisija

         Apeliantės reikalavimai

                  —

                  Visiškai panaikinti 2018 m. gruodžio 12 d. priimtą Bendrojo Teismo sprendimą byloje T-677/14;

                  —

                  panaikinti 2014 m. liepos 9 d. Komisijos sprendimo C (2014) 4955 final [byla AT.39.612 — Perindoprilis (Servier)] 1 straipsnio b punkto iv papunktį, 7 straipsnio 1 dalies b punktą ir 8 straipsnį, kiek jie susiję su Biogaran;

                  —

                  priteisti iš Komisijos bylinėjimosi išlaidas.

         Apeliacinio skundo pagrindai ir pagrindiniai argumentai

      Pirmajame pagrinde Biogaran teigia, kad sprendime yra teisės klaidų, nes jame pripažinta, jog licencijos sutartis yra pažeidimas, nes taikaus susitarimo tikslas yra antikonkurencinis. Pasak apeliantės, sprendimas grindžiamas ekstensyvia pažeidimo dėl tikslo sąvokos koncepcija ir jame neatsižvelgiama į patirties ir akivaizdaus pažeidimo nebuvimą. Be to, sprendimas grindžiamas klaidingu teisiniu testu, kuriame neatsižvelgiama nei į Servier ir Niche sudaryto taikaus susitarimo kontekstą, nei į tai, kad šios dvi bendrovės nebuvo potencialios konkurentės.
      Antrajame pagrinde Biogaran teigia, kad Bendrasis Teismas padarė teisės klaidą Komisijos motyvus pakeisdamas savaisiais. Bendrasis Teismas mano, kad įtariamas Biogaran paskatinimas buvo „lemiamas“, nes jis lėmė Niche sprendimą neateiti į rinką. Tačiau nei pranešime apie kaltinimus, nei Komisijos sprendime neteigiama ir nenustatyta, kad šis skatinimas, kvalifikuojamas tik kaip „papildomas“, buvo „lemiamas“, kai Niche pritarė taikaus susitarimo nuostatoms.
      Trečiajame pagrinde Biogaran teigia, kad Bendrasis Teismas nesilaikė proporcingumo principo ir SESV 101 straipsnio tikslų pripažindamas ne tik jos patronuojančiosios bendrovės, bet ir pačios Biogaran atsakomybę. Kadangi Bendrasis Teismas nusprendė, kad patronuojančioji bendrovė tiesiogiai dalyvavo darant pažeidimą ir pasinaudojo kontrolės galiomis, kad jos patronuojamoji bendrovė prisidėtų jai darant pažeidimą, nes patronuojamoji bendrovė neturėjo jokio savarankiškumo, negalima pripažinti ne tik patronuojančiosios bendrovės, bet ir jos patronuojamosios bendrovės atsakomybės, nebent reikia viršyti tai, kas griežtai reikalinga tinkamam konkurencijos taisyklių taikymui.
      Ketvirtajame pagrinde Biogaran teigia, kad sprendimas turi būti panaikintas tiek, kiek jame patvirtinamas baudos apskaičiavimo principas ir tvarka, nepaisant šios bylos sudėtingumo ir naujumo bei nesant jokio lemiamo Biogaran vaidmens.


title: Byla T-289/15: 2019 m. kovo 6 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Hamas/Taryba (Bendra užsienio ir saugumo politika — Specialios ribojamosios priemonės, taikomos tam tikriems asmenims ir subjektams, siekiant kovoti su terorizmu — Lėšų įšaldymas — Galimybė trečiosios valstybės instituciją laikyti kompetentinga institucija, kaip tai suprantama pagal Bendrąją poziciją 2001/931/BUSP — Sprendimų dėl lėšų įšaldymo faktinis pagrindas — Pareiga motyvuoti — Vertinimo klaida — Nuosavybės teisė)

text:
               15.4.2019

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 139/42

      2019 m. kovo 6 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Hamas/Taryba
      (Byla T-289/15) (1)

      (Bendra užsienio ir saugumo politika - Specialios ribojamosios priemonės, taikomos tam tikriems asmenims ir subjektams, siekiant kovoti su terorizmu - Lėšų įšaldymas - Galimybė trečiosios valstybės instituciją laikyti kompetentinga institucija, kaip tai suprantama pagal Bendrąją poziciją 2001/931/BUSP - Sprendimų dėl lėšų įšaldymo faktinis pagrindas - Pareiga motyvuoti - Vertinimo klaida - Nuosavybės teisė)
      (2019/C 139/39)
      Proceso kalba: prancūzų

         Šalys

         Ieškovas: Hamas (Doha, Kataras), atstovaujama advokato L. Glock

         Atsakovė: Europos Sąjungos Taryba, iš pradžių atstovaujama B. Driessen ir N. Rouam, vėliau — B. Driessen ir F. Naert, ir galiausiai — B. Driessen ir F. Naert bei A. Sikora-Kalėda

         Atsakovės pusėje į bylą įstojusi šalis: Europos Komisija, iš pradžių atstovaujama F. Castillo de la Torre ir R. Tricot, vėliau — F. Castillo de la Torre, L. Baumgart ir C. Zadra

         Dalykas

      Pagal SESV 263 straipsnį pateiktas prašymas panaikinti, pirma, 2015 m. kovo 26 d. Tarybos sprendimą (BUSP) 2015/521, kuriuo atnaujinamas ir iš dalies keičiamas asmenų, grupių ir organizacijų, kuriems taikomi Bendrosios pozicijos 2001/931/BUSP dėl konkrečių priemonių taikymo kovojant su terorizmu 2, 3 ir 4 straipsniai, sąrašas ir panaikinamas Sprendimas 2014/483/BUSP (OL L 2015, 82, p. 107), ir 2015 m. kovo 26 d. Tarybos įgyvendinimo reglamentą (ES) 2015/513, kuriuo įgyvendinama Reglamento (EB) Nr. 2580/2001 dėl specialių ribojančių priemonių, taikomų tam tikriems asmenims ir subjektams siekiant kovoti su terorizmu, 2 straipsnio 3 dalis ir kuriuo panaikinamas Įgyvendinimo reglamentas (ES) Nr. 790/2014 (OL L 82, 2015, p. 1), tiek, kiek šie aktai susiję su ieškovu.

         Rezoliucinė dalis

                  1.

                  Atmesti ieškinį.

                  2.

                     Hamas padengia savo ir Europos Sąjungos Tarybos bylinėjimosi išlaidas.

                  3.

                  Europos Komisija padengia savo bylinėjimosi išlaidas.

         (1)  OL C 245, 2015 7 27.


title: Byla T-69/16: 2019 m. vasario 28 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Ateknea Solutions Catalonia/Komisija (Arbitražinė išlyga — Sutartys sudarytos pagal (2002 — 2006 m.) šeštąją bendrąją mokslinių tyrimų ir technologijų plėtros programą — Ieškovės patirtų išlaidų atlyginimas kartu su palūkanomis — Tinkamos finansuoti išlaidos — Sutartinė atsakomybė)

text:
               15.4.2019

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 139/43

      2019 m. vasario 28 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Ateknea Solutions Catalonia/Komisija
      (Byla T-69/16) (1)

      (Arbitražinė išlyga - Sutartys sudarytos pagal (2002 - 2006 m.) šeštąją bendrąją mokslinių tyrimų ir technologijų plėtros programą - Ieškovės patirtų išlaidų atlyginimas kartu su palūkanomis - Tinkamos finansuoti išlaidos - Sutartinė atsakomybė)
      (2019/C 139/40)
      Proceso kalba: anglų

         Šalys

         Ieškovė: Ateknea Solutions Catalonia, SA (Barselona, Ispanija), atstovaujama advokatų M. Troncoso Ferrer, C. Ruixó Claramunt ir S. Moya Izquierdo

         Atsakovė: Europos Komisija, iš pradžių atstovaujama L. Grønfeldt ir M. Siekierzyńska, vėliau — M. Siekierzyńska ir R. Lyal

         Dalykas

      SESV 272 straipsniu grindžiamas prašymas, kuriuo siekiama priteisti iš Komisijos sumokėti ieškovei 1 258 533,89 eurų sumą arba, jei šis reikalavimas nebus patenkintas, 1 025 845,29 eurų sumą.

         Rezoliucinė dalis

                  1.

                  Atmesti ieškinį.

                  2.

                  Priteisti iš Ateknea Solutions Catalonia, SA bylinėjimosi išlaidas.

         (1)  OL C 165, 2016 5 10.


title: Byla T-414/16: 2019 m. vasario 28 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Drex Technologies/Taryba (Bendra užsienio ir saugumo politika — Ribojamosios priemonės Sirijai — Lėšų įšaldymas — Teisė į gynybą — Teisė į veiksmingą teisminę gynybą — Pareiga motyvuoti — Vertinimo klaida — Teisė į orumą ir reputaciją — Nuosavybės teisė — Nekaltumo prezumpcija — Proporcingumas)

text:
               15.4.2019

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 139/43

      2019 m. vasario 28 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Drex Technologies/Taryba
      (Byla T-414/16) (1)

      (Bendra užsienio ir saugumo politika - Ribojamosios priemonės Sirijai - Lėšų įšaldymas - Teisė į gynybą - Teisė į veiksmingą teisminę gynybą - Pareiga motyvuoti - Vertinimo klaida - Teisė į orumą ir reputaciją - Nuosavybės teisė - Nekaltumo prezumpcija - Proporcingumas)
      (2019/C 139/41)
      Proceso kalba: prancūzų

         Šalys

         Ieškovė: Drex Technologies SA (Tortola,, D. Britanijos Mergelių Salos), atstovaujama advokato E. Ruchat

         Atsakovė: Europos Sąjungos Taryba, iš pradžių atstovaujama S. Kyriakopoulou, G. Étienne ir A. Vitro, po to — S. Kyriakopoulou, A. Vitro ir V. Piessevaux

         Dalykas

      SESV 263 straipsniu grindžiamas prašymas panaikinti 2016 m. gegužės 27 d. Tarybos sprendimą (BUSP) 2016/850, kuriuo iš dalies keičiamas Sprendimas 2013/255/BUSP dėl ribojamųjų priemonių (OL L 141, 2016, p. 125), ir paskesnius jam įgyvendinti priimtus aktus, 2017 m. gegužės 29 d. Tarybos sprendimą (BUSP) 2017/917, kuriuo iš dalies keičiamas Sprendimas 2013/255/BUSP dėl ribojamųjų priemonių Sirijai (OL L 139, 2017, p. 62), ir 2018 m. gegužės 28 d. Tarybos sprendimą (BUSP) 2018/778, kuriuo iš dalies keičiamas Sprendimas 2013/255/BUSP dėl ribojamųjų priemonių Sirijai (OL L 131, 2018, p. 16), kiek šie aktai susiję su ieškove.

         Rezoliucinė dalis

                  1.

                  Atmesti ieškinį.

                  2.

                     Drex Technologies SA padengia savo ir Europos Sąjungos Tarybos bylinėjimosi išlaidas.

         (1)  OL C 364, 2016 10 3.


title: Byla T-415/16: 2019 m. vasario 28 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Almashreq Investment Fund/Taryba (Bendra užsienio ir saugumo politika — Ribojamosios priemonės Sirijai — Lėšų įšaldymas — Teisė į gynybą — Teisė į veiksmingą teisminę gynybą — Pareiga motyvuoti — Vertinimo klaida — Teisė į orumą ir reputaciją — Nuosavybės teisė — Nekaltumo prezumpcija — Proporcingumas)

text:
               15.4.2019

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 139/44

      2019 m. vasario 28 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Almashreq Investment Fund/Taryba
      (Byla T-415/16) (1)

      (Bendra užsienio ir saugumo politika - Ribojamosios priemonės Sirijai - Lėšų įšaldymas - Teisė į gynybą - Teisė į veiksmingą teisminę gynybą - Pareiga motyvuoti - Vertinimo klaida - Teisė į orumą ir reputaciją - Nuosavybės teisė - Nekaltumo prezumpcija - Proporcingumas)
      (2019/C 139/42)
      Proceso kalba: prancūzų

         Šalys

         Ieškovas: Almashreq Investment Fund (Damaskas, Sirija), atstovaujamas advokato E. Ruchat

         Atsakovė: Europos Sąjungos Taryba, iš pradžių atstovaujama S. Kyriakopoulou, G. Étienne ir A. Vitro, po to — S. Kyriakopoulou ir A. Vitro ir galiausiai — S. Kyriakopoulou, A. Vitro ir V. Piessevaux

         Dalykas

      SESV 263 straipsniu grindžiamas prašymas panaikinti 2016 m. gegužės 27 d. Tarybos sprendimą (BUSP) 2016/850, kuriuo iš dalies keičiamas Sprendimas 2013/255/BUSP dėl ribojamųjų priemonių (OL L 141, 2016, p. 125), ir paskesnius jam įgyvendinti priimtus aktus, 2017 m. gegužės 29 d. Tarybos sprendimą (BUSP) 2017/917, kuriuo iš dalies keičiamas Sprendimas 2013/255/BUSP dėl ribojamųjų priemonių Sirijai (OL L 139, 2017, p. 62), ir 2018 m. gegužės 28 d. Tarybos sprendimą (BUSP) 2018/778, kuriuo iš dalies keičiamas Sprendimas 2013/255/BUSP dėl ribojamųjų priemonių Sirijai (OL L 131, 2018, p. 16), kiek šie aktai susiję su ieškovu.

         Rezoliucinė dalis

                  1.

                  Atmesti ieškinį.

                  2.

                  Almashreq Investment Fund padengia savo ir Europos Sąjungos Tarybos bylinėjimosi išlaidas.

         (1)  OL C 364, 2016 10 3.


title: Byla T-440/16: 2019 m. vasario 28 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Souruh/Taryba (Bendra užsienio ir saugumo politika — Ribojamosios priemonės Sirijai — Lėšų įšaldymas — Teisė į gynybą — Teisė į veiksmingą teisminę gynybą — Pareiga motyvuoti — Vertinimo klaida — Teisė į orumą ir reputaciją — Nuosavybės teisė — Nekaltumo prezumpcija — Proporcingumas)

text:
               15.4.2019

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 139/45

      2019 m. vasario 28 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Souruh/Taryba
      (Byla T-440/16) (1)

      (Bendra užsienio ir saugumo politika - Ribojamosios priemonės Sirijai - Lėšų įšaldymas - Teisė į gynybą - Teisė į veiksmingą teisminę gynybą - Pareiga motyvuoti - Vertinimo klaida - Teisė į orumą ir reputaciją - Nuosavybės teisė - Nekaltumo prezumpcija - Proporcingumas)
      (2019/C 139/43)
      Proceso kalba: prancūzų

         Šalys

         Ieškovė: Souruh SA (Damaskas, Sirija), atstovaujama advokato E. Ruchat

         Atsakovė: Europos Sąjungos Taryba, iš pradžių atstovaujama S. Kyriakopoulou, G. Étienne ir A. Vitro, po to — S. Kyriakopoulou ir A. Vitro ir galiausiai — S. Kyriakopoulou, A. Vitro ir V. Piessevaux

         Dalykas

      SESV 263 straipsniu grindžiamas prašymas panaikinti 2016 m. gegužės 27 d. Tarybos sprendimą (BUSP) 2016/850, kuriuo iš dalies keičiamas Sprendimas 2013/255/BUSP dėl ribojamųjų priemonių (OL L 141, 2016, p. 125), ir paskesnius jam įgyvendinti priimtus aktus, 2017 m. gegužės 29 d. Tarybos sprendimą (BUSP) 2017/917, kuriuo iš dalies keičiamas Sprendimas 2013/255/BUSP dėl ribojamųjų priemonių Sirijai (OL L 139, 2017, p. 62), ir 2018 m. gegužės 28 d. Tarybos sprendimą (BUSP) 2018/778, kuriuo iš dalies keičiamas Sprendimas 2013/255/BUSP dėl ribojamųjų priemonių Sirijai (OL L 131, 2018, p. 16), kiek šie aktai susiję su ieškove.

         Rezoliucinė dalis

                  1.

                  Atmesti ieškinį.

                  2.

                  Souruh SA padengia savo ir Europos Sąjungos Tarybos bylinėjimosi išlaidas.

         (1)  OL C 364, 2016 10 3.


title: Byla T-865/16: 2019 m. vasario 26 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Fútbol Club Barcelona/Komisija (Valstybės pagalba — Ispanijos valdžios institucijų tam tikriems profesionalaus futbolo klubams suteikta pagalba — Lengvatinė pajamų mokesčio norma, taikoma klubams, kuriems leidžiama naudotis pelno nesiekiančio subjekto statusu — Sprendimas, kuriuo pagalba pripažinta nesuderinama su vidaus rinka — Įsisteigimo laisvė — Pranašumas)

text:
               15.4.2019

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 139/46

      2019 m. vasario 26 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Fútbol Club Barcelona/Komisija
      (Byla T-865/16) (1)

      (Valstybės pagalba - Ispanijos valdžios institucijų tam tikriems profesionalaus futbolo klubams suteikta pagalba - Lengvatinė pajamų mokesčio norma, taikoma klubams, kuriems leidžiama naudotis pelno nesiekiančio subjekto statusu - Sprendimas, kuriuo pagalba pripažinta nesuderinama su vidaus rinka - Įsisteigimo laisvė - Pranašumas)
      (2019/C 139/44)
      Proceso kalba: ispanų

         Šalys

         Ieškovas: Fútbol Club Barcelona (Barselona, Ispanija), iš pradžių atstovaujamas advokatų J. Roca Sagarra, J. del Saz Cordero, R. Vallina Hoset, A. Sellés Marco ir C. Iglesias Megías, vėliau advokatų J. Roca Sagarra, J. del Saz Cordero, R. Vallina Hoset ir A. Sellés Marco

         Atsakovė: Europos Komisija, atstovaujama G. Luengo, B. Stromsky ir P. Němečková

         Ieškovės pusėje į bylą įstojusi šalis: Ispanijos Karalystė, atstovaujama iš pradžių A. Gavela Llopis ir J. García-Valdecasas Dorego, vėliau A. Gavela Llopis

         Dalykas

      Pagal SESV 263 straipsnį pateiktas prašymas panaikinti 2016 m. liepos 4 d. Komisijos sprendimą (ES) 2016/2391 dėl valstybės pagalbos SA.29769 (2013/C) (ex 2013/NN), kurią Ispanija suteikė tam tikriems futbolo klubams (OL L 357, 2016, p. 1).

         Rezoliucinė dalis

                  1.

                  Panaikinti 2016 m. liepos 4 d. Komisijos sprendimą (ES) 2016/2391 dėl valstybės pagalbos SA.29769 (2013/C) (ex 2013/NN), kurią Ispanija suteikė tam tikriems futbolo klubams.

                  2.

                  Europos Komisija padengia savo ir Fútbol Club Barcelona patirtas bylinėjimosi išlaidas.

                  3.

                  Ispanijos Karalystė padengia savo bylinėjimosi išlaidas.

         (1)  OL C 30, 2017 1 30.


title: Byla T-169/17: 2019 m. kovo 5 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Pethke/EUIPO (Viešoji tarnyba — Pareigūnai — Paskyrimas — Skyriaus vadovo paskyrimas į vyriausiojo administratoriaus darbo vietą — Pareigūnų tarnybos nuostatų 7 straipsnio 1 dalis — Tarnybos interesas — Pareigų lygiavertiškumas — Diskriminacija dėl lyties — Proporcingumas — Ieškinys dėl žalos atlyginimo — Nepriimtinumas — Ikiteisminės procedūros nesilaikymas)

text:
               15.4.2019

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 139/46

      2019 m. kovo 5 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Pethke/EUIPO
      (Byla T-169/17) (1)

      (Viešoji tarnyba - Pareigūnai - Paskyrimas - Skyriaus vadovo paskyrimas į vyriausiojo administratoriaus darbo vietą - Pareigūnų tarnybos nuostatų 7 straipsnio 1 dalis - Tarnybos interesas - Pareigų lygiavertiškumas - Diskriminacija dėl lyties - Proporcingumas - Ieškinys dėl žalos atlyginimo - Nepriimtinumas - Ikiteisminės procedūros nesilaikymas)
      (2019/C 139/45)
      Proceso kalba: vokiečių

         Šalys

         Ieškovas: Ralph Pethke (Alikantė, Ispanija), atstovaujamas advokato H. Tettenborn

         Atsakovė: Europos Sąjungos intelektinės nuosavybės tarnyba, atstovaujama A. Lukošiūtės, padedamos advokato B. Wägenbaur

         Dalykas

      Pagal SESV 270straipsnį pateiktas prašymas, pirma, panaikinti 2016 m. spalio 17 d. EUIPO vykdomojo direktoriaus sprendimą, kuriuo ieškovas iš EUIPO Operacijų skyriaus vadovo posto perkeltas į darbo vietą Stebėsenos skyriuje, ir, antra, atlyginti ieškovo tariamai patirtą žalą.

         Rezoliucinė dalis

                  1.

                  Atmesti ieškinį.

                  2.

                  Priteisti iš Ralph Pethke padengti savo ir Europos Sąjungos intelektinės nuosavybės tarnybos (EUIPO) patirtas bylinėjimosi išlaidas.

         (1)  OL C 151, 2017 5 15.


title: Byla T-439/17: 2019 m. kovo 5 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Yellow Window/EIGE (Viešasis paslaugų pirkimas — Konkurso procedūra — Paslaugų, susijusių su moterų lytinių organų žalojimo tyrimo atlikimu, teikimas — Konkurso dalyvio pasiūlymo atmetimas — Pareiga motyvuoti — Komentarų ir skirto balo atitiktis — Deliktinė atsakomybė)

text:
               15.4.2019

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 139/47

      2019 m. kovo 5 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Yellow Window/EIGE
      (Byla T-439/17) (1)

      (Viešasis paslaugų pirkimas - Konkurso procedūra - Paslaugų, susijusių su moterų lytinių organų žalojimo tyrimo atlikimu, teikimas - Konkurso dalyvio pasiūlymo atmetimas - Pareiga motyvuoti - Komentarų ir skirto balo atitiktis - Deliktinė atsakomybė)
      (2019/C 139/46)
      Proceso kalba: anglų

         Šalys

         Ieškovė: Yellow Window (Antverpenas, Belgija), atstovaujama advokato M. Velardo

         Atsakovas: Europos lyčių lygybės institutas, atstovaujamas advokatų V. Ost ir M. Vanderstraeten

         Dalykas

      Pirma, pagal SESV 263 straipsnį pateiktas prašymas panaikinti 2017 m. gegužės 8 d. EIGE sprendimą atmesti ieškovės pasiūlymą, pateiktą per sutarties sudarymo procedūrą EIGE/2017/OPER/04, taip pat sprendimus, kuriais buvo pasirinktas bendrovės Y pateiktas pasiūlymas ir nutarta su ja sudaryti šią sutartį, antra, pagal SESV 268 straipsnį pateiktas prašymas atlyginti dėl šių sprendimų patirtą žalą ir, trečia, jei šie reikalavimai nebūtų patenkinti, prašymas priteisti kompensaciją dėl pažeidimų, padarytų per šios sutarties sudarymo procedūrą.

         Rezoliucinė dalis

                  1.

                  Panaikinti 2017 m. gegužės 8 d. Europos lyčių lygybės instituto (EIGE) sprendimą atmesti pasiūlymą, kurį Yellow Window NV pateikė per sutarties sudarymo procedūrą EIGE/2017/OPER/04, taip pat 2017 m. gegužės 8 d. sprendimus, kuriais pasirinktas bendrovės Y per šią procedūrą pateiktas pasiūlymas ir nutarta su ja sudaryti šią sutartį.

                  2.

                  Atmesti likusią ieškinio dalį.

                  3.

                  Yellow Window padengia 25 % savo bylinėjimosi išlaidų, EIGE padengia savo ir 75 % Yellow Window patirtų bylinėjimosi išlaidų.

         (1)  OL C 338, 2017 10 9.


title: Byla T-450/17: 2019 m. kovo 5 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Eurosupport — Fineurop support/EIGE (Viešasis paslaugų pirkimas — Konkurso procedūra — Paslaugų, susijusių su moterų lytinių organų žalojimo tyrimo atlikimu, teikimas — Konkurso dalyvio pasiūlymo atmetimas — Pareiga motyvuoti — Komentarų ir skirto balo atitiktis — Deliktinė atsakomybė)

text:
               15.4.2019

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 139/48

      2019 m. kovo 5 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Eurosupport — Fineurop support/EIGE
      (Byla T-450/17) (1)

      (Viešasis paslaugų pirkimas - Konkurso procedūra - Paslaugų, susijusių su moterų lytinių organų žalojimo tyrimo atlikimu, teikimas - Konkurso dalyvio pasiūlymo atmetimas - Pareiga motyvuoti - Komentarų ir skirto balo atitiktis - Deliktinė atsakomybė)
      (2019/C 139/47)
      Proceso kalba: anglų

         Šalys

         Ieškovė: Eurosupport — Fineurop support Srl (Milanas, Italija), atstovaujama advokato M. Velardo

         Atsakovas: Europos lyčių lygybės institutas, atstovaujamas advokatų V. Ost ir M. Vanderstraeten

         Dalykas

      Pirma, pagal SESV 263 straipsnį pateiktas prašymas panaikinti 2017 m. gegužės 8 d. EIGE sprendimą atmesti ieškovės pasiūlymą, pateiktą per sutarties sudarymo procedūrą EIGE/2017/OPER/04, taip pat sprendimus, kuriais buvo pasirinktas bendrovės Y pateiktas pasiūlymas ir nutarta su ja sudaryti šią sutartį, antra, pagal SESV 268 straipsnį pateiktas prašymas atlyginti dėl šių sprendimų patirtą žalą ir, trečia, jei šie reikalavimai nebūtų patenkinti, prašymas priteisti kompensaciją dėl pažeidimų, padarytų per šios sutarties sudarymo procedūrą.

         Rezoliucinė dalis

                  1.

                  Nebereikia priimti sprendimo dėl 2017 m. gegužės 8 d. Europos lyčių lygybės instituto (EIGE) sprendimų, kuriais buvo pasirinktas bendrovės Y per sutarties sudarymo procedūrą EIGE/2017/OPER/04 pateiktas pasiūlymas ir nutarta su ja sudaryti šią sutartį.

                  2.

                  Panaikinti 2017 m. gegužės 8 d. EIGE sprendimą atmesti pasiūlymą, kurį Eurosupport –Fineurop support Srl pateikė per šią procedūrą.

                  3.

                  Atmesti likusią ieškinio dalį.

                  4.

                  Eurosupport –Fineurop support padengia 25 % savo bylinėjimosi išlaidų, EIGE padengia savo ir 75 % Eurosupport –Fineurop support patirtų bylinėjimosi išlaidų.

         (1)  OL C 357, 2017 10 23.


title: Byla T-107/18: 2019 m. vasario 27 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Aytekin/EUIPO — Dienne Salotti (Dienne) (Europos Sąjungos prekių ženklas — Protesto procedūra — Vaizdinio Europos Sąjungos prekių ženklo „Dienne“ paraiška — Ankstesnis vaizdinis Europos Sąjungos prekių ženklas ENNE — Santykinis atmetimo pagrindas — Galimybės supainioti nebuvimas — Reglamento (ES) 2017/1001 8 straipsnio 1 dalies b punktas)

text:
               15.4.2019

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 139/49

      2019 m. vasario 27 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Aytekin/EUIPO — Dienne Salotti (Dienne)
      (Byla T-107/18) (1)

      (Europos Sąjungos prekių ženklas - Protesto procedūra - Vaizdinio Europos Sąjungos prekių ženklo „Dienne“ paraiška - Ankstesnis vaizdinis Europos Sąjungos prekių ženklas ENNE - Santykinis atmetimo pagrindas - Galimybės supainioti nebuvimas - Reglamento (ES) 2017/1001 8 straipsnio 1 dalies b punktas)
      (2019/C 139/48)
      Proceso kalba: anglų

         Šalys

         Ieškovas: Erkan Aytekin (Ankara, Turkija), atstovaujamas advokato V. Martín Santos

         Atsakovė: Europos Sąjungos intelektinės nuosavybės tarnyba, atstovaujama A. Folliard-Monguiral ir G. Sakalaitės-Orlovskienės

         Kita procedūros EUIPO apeliacinėje taryboje šalis, įstojusi į bylą Bendrajame Teisme: Dienne Salotti SRL (Altamūra, Italija), atstovaujama advokato D. Russo

         Dalykas

      Ieškinys dėl 2017 m. gruodžio 15 d. EUIPO antrosios apeliacinės tarybos sprendimo (byla R 1444/2017-2), susijusio su protesto procedūra tarp E. Aytekin ir Dienne Salotti.

         Rezoliucinė dalis

                  1.

                  Atmesti ieškinį.

                  2.

                  Priteisti iš Erkan Aytekin jo paties bei Europos Sąjungos intelektinės nuosavybės tarnybos (EUIPO) ir Dienne Salotti Srl šiame procese patirtas bylinėjimosi išlaidas.

         (1)  OL C 134, 2018 4 16.


title: Byla T-2016/18: 2019 m. vasario 28 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Pozza/Parlamentas (Viešoji tarnyba — Pareigūnai — Darbo užmokestis — Ekspatriacijos išmoka — Pareigūnų tarnybos nuostatų VII priedo 4 straipsnio 1 dalies a punktas — Pagrindinės profesinės veiklos vykdymo vieta — Perkėlimas iš vienos institucijos į kitą — Sprendimas nebemokėti ekspatriacijos išmokos — Kompetencija — Teisėti lūkesčiai)

text:
               15.4.2019

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 139/50

      2019 m. vasario 28 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Pozza/Parlamentas
      (Byla T-2016/18) (1)

      (Viešoji tarnyba - Pareigūnai - Darbo užmokestis - Ekspatriacijos išmoka - Pareigūnų tarnybos nuostatų VII priedo 4 straipsnio 1 dalies a punktas - Pagrindinės profesinės veiklos vykdymo vieta - Perkėlimas iš vienos institucijos į kitą - Sprendimas nebemokėti ekspatriacijos išmokos - Kompetencija - Teisėti lūkesčiai)
      (2019/C 139/49)
      Proceso kalba: prancūzų

         Šalys

         Ieškovas: Geoffray Pozza (Waldbillig, Liuksemburgas), atstovaujamas advokatų S. Orlandi ir T. Martin

         Atsakovas: Europos Parlamentas, atstovaujamas J. Van Pottelberge ir M. Windisch

         Dalykas

      Pagal SESV 270 straipsnį pateiktas prašymas panaikinti 2017 m. birželio 8 d. sprendimą, kuriuo Parlamentas ieškovui nebeskyrė ekspatriacijos išmokos nuo jo įdarbinimo dienos.

         Rezoliucinė dalis

                  1.

                  Atmesti ieškinį.

                  2.

                  Priteisti iš Geoffray Pozza bylinėjimosi išlaidas.

         (1)  OL C 211, 2018 6 18.


title: Byla T-263/18: 2019 m. kovo 5 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Meblo Trade/EUIPO — Meblo Int (MEBLO) (Europos Sąjungos prekių ženklas — Registracijos panaikinimo procedūra — Vaizdinis Europos Sąjungos prekių ženklas „MEBLO“ — Prekių ženklo naudojimas iš tikrųjų — Reglamento (ES) 2017/1001 58 straipsnio 1 dalies a punktas — Naudojimo iš tikrųjų įrodymas)

text:
               15.4.2019

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 139/50

      2019 m. kovo 5 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Meblo Trade/EUIPO — Meblo Int (MEBLO)
      (Byla T-263/18) (1)

      (Europos Sąjungos prekių ženklas - Registracijos panaikinimo procedūra - Vaizdinis Europos Sąjungos prekių ženklas „MEBLO“ - Prekių ženklo naudojimas iš tikrųjų - Reglamento (ES) 2017/1001 58 straipsnio 1 dalies a punktas - Naudojimo iš tikrųjų įrodymas)
      (2019/C 139/50)
      Proceso kalba: anglų

         Šalys

         Ieškovė: Meblo Trade d.o.o. (Zagrebas, Kroatija), atstovaujama advokatės A. Ivanova

         Atsakovė: Europos Sąjungos intelektinės nuosavybės tarnyba, atstovaujama E. Markakis ir H. O’Neill

         Kita procedūros EUIPO apeliacinėje taryboje šalis, įstojusi į bylą Bendrajame Teisme: Meblo Int, proizvodnja izdelkov za spanje d.o.o. (Nova Gorica, Slovėnija), atstovaujama advokato A. Plesničar

         Dalykas

      Ieškinys dėl 2018 m. vasario 27 d. EUIPO ketvirtosios apeliacinės tarybos sprendimo (byla R 883/2017-4), susijusio su registracijos panaikinimo procedūra tarp Meblo Trade ir Meblo Int, proizvodnja izdelkov za spanje.

         Rezoliucinė dalis

                  1.

                  Atmesti ieškinį.

                  2.

                  Priteisti iš Meblo Trade d.o.o. bylinėjimosi išlaidas.

         (1)  OL C 231, 2018 7 2.


title: Byla T-321/18: 2019 m. kovo 6 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Serenity Pharmaceuticals/EUIPO — Gebro Holding (NOCUVANT) (Europos Sąjungos prekių ženklas — Protesto procedūra — Žodinio Europos Sąjungos prekių ženklo NOCUVANT paraiška — Ankstesni žodiniai prekių ženklai NOCUTIL — Naudojimo iš tikrųjų įrodymas — Reglamento (ES) 2017/1001 47 straipsnio 2 dalis — Santykinis atmetimo pagrindas — Galimybė supainioti — Žymenų panašumas — Reglamento 2017/1001 8 straipsnio 1 dalies b punktas)

text:
               15.4.2019

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 139/51

      2019 m. kovo 6 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Serenity Pharmaceuticals/EUIPO — Gebro Holding (NOCUVANT)
      (Byla T-321/18) (1)

      (Europos Sąjungos prekių ženklas - Protesto procedūra - Žodinio Europos Sąjungos prekių ženklo NOCUVANT paraiška - Ankstesni žodiniai prekių ženklai NOCUTIL - Naudojimo iš tikrųjų įrodymas - Reglamento (ES) 2017/1001 47 straipsnio 2 dalis - Santykinis atmetimo pagrindas - Galimybė supainioti - Žymenų panašumas - Reglamento 2017/1001 8 straipsnio 1 dalies b punktas)
      (2019/C 139/51)
      Proceso kalba: anglų

         Šalys

         Ieškovė: Serenity Pharmaceuticals LLC (Milfordas, Pensilvanija, Jungtinės Valstijos), atstovaujama solisitoriaus J. Day

         Atsakovė: Europos Sąjungos intelektinės nuosavybės tarnyba, atstovaujama A. Lukošiūtės ir H. O’Neill

         Kita procedūros EUIPO apeliacinėje taryboje šalis, įstojusi į bylą Bendrajame Teisme: Gebro Holding GmbH (Fieberbrunn, Austrija), atstovaujama advokato M. Konzett

         Dalykas

      Ieškinys dėl 2018 m. kovo 8 d. EUIPO antrosios apeliacinės tarybos sprendimo (byla R 584/2017-2), susijusio su protesto procedūra tarp Gebro Holding ir Allergan, Inc.

         Rezoliucinė dalis

                  1.

                  Atmesti ieškinį.

                  2.

                  Priteisti iš Serenity Pharmaceuticals LLC bylinėjimosi išlaidas.

         (1)  OL C 240, 2018 7 9.


title: Byla T-459/18: 2019 m. vasario 28 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Lotte/EUIPO — Générale Biscuit-Glico France (PEPERO original) (Europos Sąjungos prekių ženklas — Registracijos pripažinimo negaliojančia procedūra — Vaizdinis Europos Sąjungos prekių ženklas „PEPERO original“ — Ankstesnis erdvinis nacionalinis prekių ženklas — Pailga iš dalies šokoladu dengto sausainio forma — Registracijos pripažinimas negaliojančia — Article 8, paragraphe 5, Reglamento (ES) 2017/1001 8 straipsnio 5 dalis — Ansktesnio prekių ženklo naudojimas iš tikrųjų — Ankstesnis prekių ženklas, kurį sudaro prekės forma — Naudojimas kaip prekių ženklo — Skiriamojo požymio pakeitimo nebuvimas)

text:
               15.4.2019

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 139/52

      2019 m. vasario 28 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Lotte/EUIPO — Générale Biscuit-Glico France (PEPERO original)
      (Byla T-459/18) (1)

      (Europos Sąjungos prekių ženklas - Registracijos pripažinimo negaliojančia procedūra - Vaizdinis Europos Sąjungos prekių ženklas „PEPERO original“ - Ankstesnis erdvinis nacionalinis prekių ženklas - Pailga iš dalies šokoladu dengto sausainio forma - Registracijos pripažinimas negaliojančia - Article 8, paragraphe 5, Reglamento (ES) 2017/1001 8 straipsnio 5 dalis - Ansktesnio prekių ženklo naudojimas iš tikrųjų - Ankstesnis prekių ženklas, kurį sudaro prekės forma - Naudojimas kaip prekių ženklo - Skiriamojo požymio pakeitimo nebuvimas)
      (2019/C 139/52)
      Proceso kalba: prancūzų

         Šalys

         Ieškovė: Lotte Corp. (Seulas, Pietų Korėja), atstovaujama advokato G. Ringeisen

         Atsakovė: Europos Sąjungos intelektinės nuosavybės tarnyba (EUIPO), atstovaujama A. Folliard-Monguiral

         Kita procedūros EUIPO apeliacinėje taryboje šalis, įstojusi į bylą Bendrajame Teisme: Générale Biscuit-Glico France (Clamart Prancūzija), atstovaujama advokato A. Lecomte

         Dalykas

      Ieškinys dėl 2018 m. gegužės 11 d. EUIPO pirmosios apeliacinės tarybos sprendimo (byla R 913/2017-1), susijusio su registracijos pripažinimo negaliojančia procedūra tarp Générale Biscuit-Glico France ir Lotte.

         Rezoliucinė dalis

                  1.

                  Atmesti ieškinį.

                  2.

                  Priteisti iš Lotte Corp. bylinėjimosi išlaidas.

         (1)  OL C 364, 2018 10 8.


title: Byla T-870/16: 2019 m. vasario 27 d. Bendrojo Teismo nutartis byloje Miserini Johansson/EIB (Viešoji tarnyba — EIB darbuotojai — Ilgas arba pasikartojantis nebuvimas darbe dėl ligos ar nelaimingo atsitikimo, nesusijusių su profesine veikla — Sumažintas darbo užmokestis po dvylikos mėnesių nebuvimo darbe — EIB personalo reglamento 33 straipsnis — Ligos pripažinimo profesine procedūra)

text:
               15.4.2019

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 139/53

      2019 m. vasario 27 d. Bendrojo Teismo nutartis byloje Miserini Johansson/EIB
      (Byla T-870/16) (1)

      (Viešoji tarnyba - EIB darbuotojai - Ilgas arba pasikartojantis nebuvimas darbe dėl ligos ar nelaimingo atsitikimo, nesusijusių su profesine veikla - Sumažintas darbo užmokestis po dvylikos mėnesių nebuvimo darbe - EIB personalo reglamento 33 straipsnis - Ligos pripažinimo profesine procedūra)
      (2019/C 139/53)
      Proceso kalba: anglų

         Šalys

         Ieškovė: Virna Miserini Johansson (Liuksemburgas, Liuksemburgas), atstovaujama advokato A. Senes

         Atsakovas: Europos investicijų bankas, atstovaujamas T. Gilliams, G. Faedo ir K. Carr, padedamų advokatų J. Currall ir B. Wägenbaur

         Dalykas

      Pagal SESV 270 straipsnį ir Europos Sąjungos Teisingumo Teismo statuto 50a straipsnį pateiktas prašymas visų pirma panaikinti 2016 m. sausio 25 d. EIB sprendimą ir atlyginti turtinę ir neturtinę su tuo sprendimu susijusią žalą, o jei šis reikalavimas nebūtų patenkintas, prašymas tik atlyginti turtinę ir neturtinę žalą pagal pagrindinį reikalavimą ir nurodyti kompensuoti išlaidas, susijusias su sveikatos problemomis, kurias lėmė didelis ieškovės patirtas stresas, kurių neatlygins EIB sveikatos draudimo sistema.

         Rezoliucinė dalis

                  1.

                  Atmesti ieškinį.

                  2.

                  Priteisti iš Virna Miserini Johansson bylinėjimosi išlaidas.

         (1)  OL C 86, 2017 3 20.


title: Byla T-25/18: 2019 m. vasario 27 d. Bendrojo Teismo nutartis byloje PAN Europe/Komisija (Galimybė susipažinti su dokumentais — Reglamentas (EB) Nr. 1049/2001 — Reglamentas (EB) Nr. 1367/2006 — Dokumentai, susiję su endokrininę sistemą ardančiomis medžiagomis — Sprendimo neleisti susipažinti su dokumentais atsiėmimas — Atskleidimas po ieškinio pareiškimo — Ginčo dalyko išnykimas — Pagrindo priimti sprendimą nebuvimas)

text:
               15.4.2019

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 139/54

      2019 m. vasario 27 d. Bendrojo Teismo nutartis byloje PAN Europe/Komisija
      (Byla T-25/18) (1)

      (Galimybė susipažinti su dokumentais - Reglamentas (EB) Nr. 1049/2001 - Reglamentas (EB) Nr. 1367/2006 - Dokumentai, susiję su endokrininę sistemą ardančiomis medžiagomis - Sprendimo neleisti susipažinti su dokumentais atsiėmimas - Atskleidimas po ieškinio pareiškimo - Ginčo dalyko išnykimas - Pagrindo priimti sprendimą nebuvimas)
      (2019/C 139/55)
      Proceso kalba: anglų

         Šalys

         Ieškovė: Pesticide Action Network Europe (PAN Europe) (Briuselis, Belgija), atstovaujama advokatės B. Kloostra

         Atsakovė: Europos Komisija, atstovaujama A. Buchet, I. Naglis ir G. Gattinara

         Dalykas

      SESV 263 straipsniu grindžiamas prašymas panaikinti 2017 m. lapkričio 9 d. Komisijos sprendimą C(2017) 7604 final tiek, kiek juo atsisakyta leisti susipažinti su dokumentais, susijusiais su endokrininę sistemą ardančiomis medžiagomis.

         Rezoliucinė dalis

                  1.

                  Nebereikia priimti sprendimo dėl šio ieškinio.

                  2.

                  Priteisti iš Europos Komisijos bylinėjimosi išlaidas.

         (1)  OL C 104, 2018 3 19.


title: Byla T-836/17: 2019 m. vasario 27 d. Bendrojo Teismo nutartis byloje Sports Group Denmark/EUIPO — K&L (WHISTLER) (Europos Sąjungos prekių ženklas — Protesto procedūra — Protesto atsiėmimas — Pagrindo priimti sprendimą nebuvimas)

text:
               15.4.2019

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 139/53

      2019 m. vasario 27 d. Bendrojo Teismo nutartis byloje Sports Group Denmark/EUIPO — K&L (WHISTLER)
      (Byla T-836/17) (1)

      (Europos Sąjungos prekių ženklas - Protesto procedūra - Protesto atsiėmimas - Pagrindo priimti sprendimą nebuvimas)
      (2019/C 139/54)
      Proceso kalba: anglų

         Šalys

         Ieškovė: Sports Group Denmark A/S (Ikastas, Danija), atstovaujama advokato E. Skovbo

         Atsakovė: Europos Sąjungos intelektinės nuosavybės tarnyba (EUIPO), atstovaujama D. Gája ir D. Walicka

         Kita procedūros EUIPO apeliacinėje taryboje šalis: K&L GmbH & Co. Handels-KG (Veilheimas, Vokietija)

         Dalykas

      Ieškinys dėl 2017 m. spalio 18 d. EUIPO pirmosios apeliacinės tarybos sprendimo (byla R 311/2017-1), susijusio su protesto procedūra tarp K&L ir Sports Group Denmark.

         Rezoliucinė dalis

                  1.

                  Nebėra pagrindo priimto sprendimą dėl ieškinio.

                  2.

                  Priteisti iš Sports Group Denmark A/S bylinėjimosi išlaidas.

         (1)  OL C 63, 2018 2 19.


title: Byla T-178/18: 2019 m. vasario 28 d. Bendrojo Teismo nutartis byloje Région de Bruxelles Capitale/Komisija (Ieškinys dėl panaikinimo — Augalų apsaugos produktai — Veiklioji medžiaga glifosatas — Įrašymo į Įgyvendinimo reglamento (ES) Nr. 540/2011 priedą pratęsimas — Tiesioginės sąsajos nebuvimas — Nepriimtinumas)

text:
               15.4.2019

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 139/55

      2019 m. vasario 28 d. Bendrojo Teismo nutartis byloje Région de Bruxelles Capitale/Komisija
      (Byla T-178/18) (1)

      (Ieškinys dėl panaikinimo - Augalų apsaugos produktai - Veiklioji medžiaga glifosatas - Įrašymo į Įgyvendinimo reglamento (ES) Nr. 540/2011 priedą pratęsimas - Tiesioginės sąsajos nebuvimas - Nepriimtinumas)
      (2019/C 139/56)
      Proceso kalba: prancūzų

         Šalys

         Ieškovas: Région de Bruxelles-Capitale, atstovaujamas advokatų A. Bailleux ir B. Magarinos Rey

         Atsakovė: Europos Komisija, atstovaujama F. Castillo de la Torre, A. Lewis, I. Naglis ir G. Koleva

         Dalykas

      SESV 263 straipsniu grindžiamas prašymas panaikinti 2017 m. gruodžio 12 d. Komisijos įgyvendinimo reglamentą (ES) Nr. 2017/2324, kuriuo pagal Europos Parlamento ir Tarybos reglamentą (EB) Nr. 1107/2009 dėl augalų apsaugos produktų pateikimo į rinką pratęsiamas veikliosios medžiagos glifosato patvirtinimo galiojimas ir iš dalies keičiamas Komisijos įgyvendinimo reglamento (ES) Nr. 540/2011 priedas (OL L 333, 2017, p. 10).

         Rezoliucinė dalis

                  1.

                  Atmesti ieškinį kaip nepriimtiną.

                  2.

                  Nereikia priimti sprendimo dėl Justice Pesticides, Région wallonne, Pesticide Action Network Europe (PAN Europe), Health & Environment Alliance (HEAL), Nature & Progrès Belgique (Nature & Progrès), SomeOfUs, WeMove Europe (WeMove.EU), Monsanto Europe NV/SA, Monsanto Company, Helm AG, Barclay Chemicals Manufacturing Ltd, Albaugh Europe Sàrl, Albaugh TKI D.O.O. ir Albaugh UK Ltd. prašymų įstoti į bylą.

                  3.

                  Région de Bruxelles-Capitale padengia savo ir Komisijos patirtas bylinėjimosi išlaidas.

                  4.

                  Région de Bruxelles-Capitale, Komisija, Justice Pesticides, Région wallonne, Pesticide Action Network Europe (PAN Europe), Health & Environment Alliance (HEAL), Nature & Progrès Belgique (Nature & Progrès), SomeOfUs, WeMove Europe (WeMove.EU), Monsanto Europe NV/SA, Monsanto Company, Helm AG, Barclay Chemicals Manufacturing Ltd, Albaugh Europe Sàrl, Albaugh TKI D.O.O. ir Albaugh UK Ltd. padengia savo bylinėjimosi išlaidas, susijusias su prašymu įstoti į bylą.

         (1)  OL C 190, 2018 6 4.


title: Byla T-375/18: 2019 m. vasario 28 d. Bendrojo Teismo nutartis byloje Gollnisch/Parlamentas (Ieškinys dėl panaikinimo ir žalos atlyginimo — Institucinė teisė — Europos Parlamentas — Delegacijos darbai už Europos Sąjungos ribų — Delegacijos ryšiams su Japonija pirmininko sprendimas — Asmenų, kuriems leista dalyvauti tarpparlamentiniame susitikime Japonijoje, sąrašas, į kurį neįtrauktas ieškovas — Ieškinio pareiškimo terminas — Vėlavimas — Aktas, dėl kurio negalima pareikšti ieškinio — Formos reikalavimų nesilaikymas — Nepriimtinumas)

text:
               15.4.2019

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 139/56

      2019 m. vasario 28 d. Bendrojo Teismo nutartis byloje Gollnisch/Parlamentas
      (Byla T-375/18) (1)

      (Ieškinys dėl panaikinimo ir žalos atlyginimo - Institucinė teisė - Europos Parlamentas - Delegacijos darbai už Europos Sąjungos ribų - Delegacijos ryšiams su Japonija pirmininko sprendimas - Asmenų, kuriems leista dalyvauti tarpparlamentiniame susitikime Japonijoje, sąrašas, į kurį neįtrauktas ieškovas - Ieškinio pareiškimo terminas - Vėlavimas - Aktas, dėl kurio negalima pareikšti ieškinio - Formos reikalavimų nesilaikymas - Nepriimtinumas)
      (2019/C 139/57)
      Proceso kalba: prancūzų

         Šalys

         Ieškovas: Bruno Gollnisch (Villiers-le-Mahieu, Prancūzija), atstovaujamas advokato B. Bonnefoy-Claudet

         Atsakovas: Europos Parlamentas, atstovaujamas C. Burgos ir S. Alonso de León

         Dalykas

      Pirma, SESV 263 straipsniu grindžiamas prašymas panaikinti 2018 m. kovo 20 d. Delegacijos ryšiams su Japonija pirmininko sprendimą, kuriuo patvirtintas asmenų, kuriems leista dalyvauti tarpparlamentiniame susitikime Japonijoje, sąrašas, ir du numanomus sprendimus atmesti ir, antra, SESV 268 straipsniu grindžiamas prašymas priteisti žalos, kurią ieškovas tariamai patyrė dėl šio akto, atlyginimą.

         Rezoliucinė dalis

                  1.

                  Atmesti ieškinį.

                  2.

                  Bruno Gollnisch padengia savo ir Europos Parlamento patirtas bylinėjimosi išlaidas.

         (1)  OL C 364, 2018 10 8.


title: Byla T-401/18: 2019 m. vasario 27 d. Bendrojo Teismo nutartis byloje SFIE-PE/Parlamentas (Ieškinys dėl panaikinimo — Institucinė teisė — Vertėjų žodžiu streikas — Europos Parlamento priemonės, kuriomis vertėjai žodžiu įpareigojami grįžti į darbą — Aktas, dėl kurio negalima pareikšti ieškinio — Konkrečios sąsajos nebuvimas — Nepriimtinumas)

text:
               15.4.2019

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 139/57

      2019 m. vasario 27 d. Bendrojo Teismo nutartis byloje SFIE-PE/Parlamentas
      (Byla T-401/18) (1)

      (Ieškinys dėl panaikinimo - Institucinė teisė - Vertėjų žodžiu streikas - Europos Parlamento priemonės, kuriomis vertėjai žodžiu įpareigojami grįžti į darbą - Aktas, dėl kurio negalima pareikšti ieškinio - Konkrečios sąsajos nebuvimas - Nepriimtinumas)
      (2019/C 139/58)
      Proceso kalba: prancūzų

         Šalys

         Ieškovas: Syndicat des fonctionnaires internationaux et européens — Section du Parlement européen (SFIE-PE) (Briuselis, Belgija), atstovaujamas advokato L. Levi

         Atsakovas: Europos Parlamentas, atstovaujamas O. Caisou-Rousseau ir E. Taneva

         Dalykas

      SESV 263 ir 268 straipsniais grindžiamas prašymas, pirma, panaikinti 2018 m. liepos 2 d. Parlamento Personalo skyriaus generalinio direktoriaus sprendimą dėl įpareigojimo vertėjams žodžiu ir konferencijų vertėjams žodžiu grįžti į darbą 2018 m. liepos 3 d. ir būsimus sprendimus dėl įpareigojimo vertėjams žodžiu grįžti į darbą 2018 m. liepos 4, 5, 10 ir 11 d. ir, antra, priteisti iš Parlamento jo sprendimais padarytos neturtinės žalos, ex aequo et bono įvertintos 10 000 EUR, atlyginimą.

         Rezoliucinė dalis

                  1.

                  Atmesti ieškinį kaip nepriimtiną.

                  2.

                  Nereikia priimti sprendimo dėl Europos Sąjungos Tarybos prašymo įstoti į bylą.

                  3.

                  Priteisti iš Syndicat des fonctionnaires internationaux et européens — Section du Parlement européen (SFIE-PE) bylinėjimosi išlaidas, įskaitant susijusias su procedūra dėl laikinųjų apsaugos priemonių taikymo, išskyrus išlaidas, susijusias su Tarybos prašymu įstoti į bylą.

                  4.

                  SFIE-PE, Parlamentas ir Taryba pačios padengia savo bylinėjimosi išlaidas, susijusias su Tarybos prašymu įstoti į bylą.

         (1)  OL C 364, 2018 10 8.


title: Byla T-460/18: 2019 m. vasario 28 d. Bendrojo Teismo nutartis byloje eSlovensko Bratislava/Komisija (Ieškinys dėl panaikinimo — Viešieji pirkimai — Neįvykdytų reikalavimų užskaita — Ginčo dalyko išnykimas — Pagrindo priimti sprendimą nebuvimas)

text:
               15.4.2019

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 139/57

      2019 m. vasario 28 d. Bendrojo Teismo nutartis byloje eSlovensko Bratislava/Komisija
      (Byla T-460/18) (1)

      (Ieškinys dėl panaikinimo - Viešieji pirkimai - Neįvykdytų reikalavimų užskaita - Ginčo dalyko išnykimas - Pagrindo priimti sprendimą nebuvimas)
      (2019/C 139/59)
      Proceso kalba: anglų

         Šalys

         Ieškovė: eSlovensko Bratislava (Bratislava, Slovakija), atstovaujama advokato B. Fridrich

         Atsakovė: Europos Komisija, atstovaujama O. Verheecke, J. Estrada de Solà ir F. van den Berghe

         Dalykas

      SESV 263 straipsniu grindžiamas prašymas panaikinti sprendimą, išdėstytą 2018 m. birželio 22 d. Komisijos rašte, dėl 229 711,16 EUR sumos susigrąžinimo, užskaitant Inovacijų ir tinklų programų vykdomosios įstaigos (INEA) ieškovei mokėtiną sumą už Komisijos reikalavimą bendrovei eSlovensko.

         Rezoliucinė dalis

                  1.

                  Nėra pagrindo priimti sprendimą dėl šio ieškinio.

                  2.

                  Kiekviena šalis padengia savo bylinėjimosi išlaidas.

         (1)  OL C 328, 2018 9 17.


title: Byla T-581/18: 2019 m. vasario 27 d. Bendrojo Teismo nutartis byloje ND (*) ir OE (*)/Komisija (Ieškinys dėl panaikinimo — Tariama diskriminacija tarp Europos pareigūnų ir valstybės narės rezidentų dėl grynojo darbo užmokesčio apskaičiavimo metodo, nustatant tam tikrų socialinių išmokų dydį — Skundo nagrinėjimo nutraukimas — Atsisakymas pradėti procedūrą dėl įsipareigojimų nevykdymo — Nepriimtinumas)

text:
                  15.4.2019

                  LT

                  Europos Sąjungos oficialusis leidinys

                  C 139/58

         2019 m. vasario 27 d. Bendrojo Teismo nutartis byloje  ND (*1) ir  OE (*1)/Komisija
         (Byla T-581/18) (1)

         (Ieškinys dėl panaikinimo - Tariama diskriminacija tarp Europos pareigūnų ir valstybės narės rezidentų dėl grynojo darbo užmokesčio apskaičiavimo metodo, nustatant tam tikrų socialinių išmokų dydį - Skundo nagrinėjimo nutraukimas - Atsisakymas pradėti procedūrą dėl įsipareigojimų nevykdymo - Nepriimtinumas)
         (2019/C 139/60)
         Proceso kalba: prancūzų

            Šalys

            Ieškovai: ND (*1),  OE (*1), atstovaujami advokato A. Bove

            Atsakovė: Europos Komisija, atstovaujama D. Martin

            Dalykas

         SESV 263 straipsniu grindžiamas prašymas panaikinti 2018 m. liepos 27 d. Komisijos laiške pateiktą sprendimą, apie kurį pranešta ieškovams 2018 m. liepos 30 d., kuriuo Komisija nutraukė skundo prieš Liuksemburgo miestą, Liuksemburgo valstybę ir Cour administrative de Luxembourg (Aukščiausiasis administracinis teismas, Liuksemburgas) nagrinėjimą.

            Rezoliucinė dalis

                     1.

                     Atmesti ieškinį kaip nepriimtiną.

                     2.

                     Priteisti iš  ND (*1) ir  OE (*1) bylinėjimosi išlaidas.

            (*1)  Informacija ištrinta arba pakeista pagal asmens duomenų apsaugos ir (arba) konfidencialumo reikalavimus.

            (1)  OL C 408, 2018 11 12.


title: Byla T-675/18 R: 2019 m. vasario 5 d. Bendrojo Teismo pirmininko nutartis byloje Trifolio-M ir kt./EFSA (Laikinųjų apsaugos priemonių prašymas — Augalų apsaugos produktai — Veikliosios medžiagos azadirachtino patvirtinimo peržiūros procedūra — Prašymo užtikrinti konfidencialumą atmetimas — „Fumus boni juris“ nebuvimas)

text:
               15.4.2019

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 139/59

      2019 m. vasario 5 d. Bendrojo Teismo pirmininko nutartis byloje Trifolio-M ir kt./EFSA
      (Byla T-675/18 R)
      (Laikinųjų apsaugos priemonių prašymas - Augalų apsaugos produktai - Veikliosios medžiagos azadirachtino patvirtinimo peržiūros procedūra - Prašymo užtikrinti konfidencialumą atmetimas - „Fumus boni juris“ nebuvimas)
      (2019/C 139/61)
      Proceso kalba: anglų

         Šalys

         Ieškovės: Trifolio-M GmbH (Lahnau, Vokietija), Oxon Italia SpA (Milanas, Italija), Mitsui AgriScience International SA (Briuselis, Belgija), atstovaujamos advokatų C. Mereu ir S. Englebert

         Atsakovė: Europos maisto saugos tarnyba (EFSA), atstovaujama D. Detken ir S. Gabbi, padedamų advokato S. Raes

         Dalykas

      Pagal SESV 278 ir 279 straipsnius pateiktas prašymas sustabdyti 2018 m. rugsėjo 11 d. Europos maisto saugos tarnybos vykdomojo direktoriaus sprendimo dėl prašymų užtikrinti išvados dėl veikliosios medžiagos azadirachtino, kaip pesticido, rizikos vertinimo tarpusavio peržiūros konfidencialumą (EFSA1LA1DEC/19777743/2018) vykdymą.

         Rezoliucinė dalis

                  1.

                  Atmesti laikinųjų apsaugos priemonių prašymą.

                  2.

                  Panaikinti 2018 m. lapkričio 20 d. Nutartį Trifolio-M ir kt./EFSA (T-675/18 R).

                  3.

                  Kiekviena šalis padengia savo bylinėjimosi išlaidas.