title: Byla T-488/09: 2011 m. gegužės 12 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Jager & Polacek prieš VRDT (REDTUBE) (Bendrijos prekių ženklas — Protesto procedūra — Žodinio Bendrijos prekių ženklo REDTUBE paraiška — Ankstesnis neįregistruotas nacionalinis prekių ženklas „Redtube“ — Protesto padavimo mokesčio nesumokėjimas per nustatytą terminą — Sprendimas pripažinti protestą nepaduotu — Reglamento (EB) Nr. 2869/95 8 straipsnio 3 dalis — Teisėtų lūkesčių apsauga — Reglamento (EB) Nr. 2868/95 17 taisyklė — Ex parte procedūra — Reglamento (EB) Nr. 216/96 8 straipsnio 2 dalis — Reglamento (EB) Nr. 2868/95 18 taisyklė — VRDT pranešimo, kuriuo pranešama, kad protestas pripažintas priimtinu, teisinis pobūdis — Formų paraleliškumo ir actus contrarius taisyklė — Reglamento (EB) Nr. 207/2009 80 straipsnis)

text:
               25.6.2011

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 186/23

         2011 m. gegužės 12 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Jager & Polacek prieš VRDT (REDTUBE)

   (Byla T-488/09) (1)

   (Bendrijos prekių ženklas - Protesto procedūra - Žodinio Bendrijos prekių ženklo REDTUBE paraiška - Ankstesnis neįregistruotas nacionalinis prekių ženklas „Redtube“ - Protesto padavimo mokesčio nesumokėjimas per nustatytą terminą - Sprendimas pripažinti protestą nepaduotu - Reglamento (EB) Nr. 2869/95 8 straipsnio 3 dalis - Teisėtų lūkesčių apsauga - Reglamento (EB) Nr. 2868/95 17 taisyklė - Ex parte procedūra - Reglamento (EB) Nr. 216/96 8 straipsnio 2 dalis - Reglamento (EB) Nr. 2868/95 18 taisyklė - VRDT pranešimo, kuriuo pranešama, kad protestas pripažintas priimtinu, teisinis pobūdis - Formų paraleliškumo ir actus contrarius taisyklė - Reglamento (EB) Nr. 207/2009 80 straipsnis)
   2011/C 186/43
   Proceso kalba: vokiečių

      Šalys

      Ieškovė: Jager & Polacek GmbH (Viena, Austrija), atstovaujama advokatų A. Renck, V. von Bomhard ir T. Dolde

      Atsakovė: Vidaus rinkos derinimo tarnyba (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui), atstovaujama G. Schneider

      Dalykas

   Ieškinys dėl 2009 m. rugsėjo 29 d. VRDT ketvirtosios apeliacinės tarybos sprendimo (byla R 442/2009-4), susijusio su protesto procedūra tarp Jager & Polacek GmbH ir RT Mediasolutions s.r.o.

      Rezoliucinė dalis

               1.

               Atmesti ieškinį.

               2.

               Priteisti iš Jager & Polacek GmbH bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 37, 2010 2 13.


title: Byla C-154/13: 2013 m. kovo 27 d. Hoge Raad der Nederlanden (Nyderlandai) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Staatssecretaris van Financiën, kita bylos šalis: X BV

text:
               22.6.2013

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 178/3

         2013 m. kovo 27 d.Hoge Raad der Nederlanden (Nyderlandai) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Staatssecretaris van Financiën, kita bylos šalis: X BV

   (Byla C-154/13)
   2013/C 178/05
   Proceso kalba: olandų

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Hoge Raad der Nederlanden

      Šalys pagrindinėje byloje

      Ieškovas: Staatssecretaris van Financiën

      Kita bylos šalis: X BV

      Prejudiciniai klausimai

               1.

               Ar 2006 m. PVM direktyvos (1) 140 straipsnio a ir b punktus reikia aiškinti taip, kad šiose nuostatose įtvirtintas neapmokestinimas PVM netaikomas dantų protezų įsigijimui Bendrijos viduje? Jeigu ne, ar tuomet neapmokestinimas siejamas su sąlyga, kad dantų protezus iš užsienio tiektų dantų gydytojas arba dantų technikas ir (arba) jie būtų tiekiami dantų gydytojui arba dantų technikui?

               2.

               Jeigu 2006 m. PVM direktyvos 140 straipsnio a ir b punktuose nustatytas neapmokestinimas PVM (pirmajame klausime nustatytomis sąlygomis arbe be jų) taikomas dantų protezų įsigijimui Bendrijos viduje, ar neapmokestinimas taikomas ir tokiose valstybėse narėse kaip Nyderlandai, kurie jau laikėsi neapmokestinimo pagal 2006 m. PVM direktyvos 132 straipsnį, dantų protezų, kurių kilmės šalis yra valstybė narė, pasinaudojusi 2006 m. PVM direktyvos 370 straipsnyje nustatytu nukrypstančiu ir pereinamojo laikotarpio režimu, įsigijimui Bendrijos viduje?

      (1)  2006 m. lapkričio 28 d. Tarybos direktyva 2006/112/EB dėl pridėtinės vertės mokesčio bendros sistemos (OL L 347, p. 1).


title: Byla C-319/17: 2017 m. gegužės 30 d. Bundesverwaltungsgericht (Vokietija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Nisreen Sharqawi ir kt./Vokietijos Federacinė Respublika

text:
               18.9.2017

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 309/24

         2017 m. gegužės 30 d.Bundesverwaltungsgericht (Vokietija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Nisreen Sharqawi ir kt./Vokietijos Federacinė Respublika

   (Byla C-319/17)
   (2017/C 309/30)
   Proceso kalba: vokiečių

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Bundesverwaltungsgericht

      Šalys pagrindinėje byloje

      Ieškovai, apeliantai ir kasatoriai: Nisreen Sharqawi, Yazan Fattayrji, pagal įstatymą atstovaujamas motinos Nisreen Sharqawi, Hosam Fattayrji, pagal įstatymą atstovaujamas motinos Nisreen Sharqawi

      Atsakovė, kita apeliacinio proceso šalis ir kita kasacinio proceso šalis: Vokietijos Federacinė Respublika

      Prejudiciniai klausimai

               1.

               Ar pagal Direktyvos 2013/32/ES (1) 52 straipsnio pirmoje pastraipoje įtvirtintą pereinamojo laikotarpio nuostatą draudžiama taikyti nacionalinės teisės normą, pagal kurią, į nacionalinę teisę perkėlus palyginti su pirmtake platesnę Direktyvos 2013/32/ES 33 straipsnio 2 dalies a punkte suteikiamą teisę, tarptautinės apsaugos prašymas laikomas nepriimtinu, kai kitoje valstybėje narėje prašytojui suteikta papildoma apsauga, jei nacionalinės teisės norma, nacionalinėje teisėje nesant pereinamojo laikotarpio nuostatos, taikytina ir prieš 2015 m. liepos 20 d. pateiktiems prašymams?
               Ar pagal Direktyvos 2013/32/ES 52 straipsnio pirmoje pastraipoje įtvirtintą pereinamojo laikotarpio nuostatą valstybėms narėms visų pirma leidžiama Direktyvos 2013/32/ES 33 straipsnio 2 dalies a punkte suteikiamą teisę įgyvendinti atgaline data, kai dėl to nepriimtinais būtų laikomi ir prieš šios platesnės teisės perkėlimą į nacionalinę teisę pateikti prašymai suteikti prieglobstį, dėl kurių perkėlimo metu dar nebuvo priimtas galutinis sprendimas?

               2.

               Ar Direktyvos 2013/32/ES 33 straipsnyje valstybėms narėms suteikiama pasirinkimo teisė prašymą suteikti prieglobstį atmesti kaip nepriimtiną dėl kitos tarptautinės atsakomybės (Dublino reglamentas) arba remiantis Direktyvos 2013/32/ES 33 straipsnio 2 dalies a punktu?

               3.

               Jei į antrąjį klausimą būtų atsakyta teigiamai: ar pagal Sąjungos teisę valstybei narei draudžiama tarptautinės apsaugos prašymą atmesti kaip nepriimtiną dėl papildomos apsaugos suteikimo kitoje valstybėje narėje, į nacionalinę teisę perkėlus Direktyvos 2013/32/ES 33 straipsnio 2 dalies a punkte suteikiamą teisę, kai:

                           a)

                           prašytojas reikalauja jam kitoje valstybėje narėje suteiktą papildomą apsaugą sustiprinti suteikiant pabėgėlio statusą ir prieglobsčio prašymo nagrinėjimo procedūra kitoje valstybėje narėje turėjo ir tebeturi sisteminių trūkumų arba

                           b)

                           tarptautinės apsaugos įgyvendinimas, konkrečiai užsieniečių, kuriems suteikta papildoma apsauga, gyvenimo sąlygos prašytojui papildomą apsaugą jau suteikusioje kitoje valstybėje narėje,

                                       —

                                       pažeidžia Pagrindinių teisių chartijos 4 straipsnį ar Europos žmogaus teisių konvencijos 3 straipsnį arba

                                       —

                                       neatitinka Direktyvos 2011/95/ES 20 ir paskesniuose straipsniuose nustatytų reikalavimų, bet dar nepažeidžia Pagrindinių teisių chartijos 4 straipsnio arba Europos žmogaus teisių konvencijos 3 straipsnio?

               4.

               Jei į trečiojo klausimo b punktą būtų atsakyta teigiamai: ar tai taikytina ir tuomet, kai užsieniečiams, kuriems suteikta papildoma apsauga, neteikiamos pragyvenimą užtikrinančios paslaugos arba, palyginti su kitomis valstybėmis narėmis, jos teikiamos gerokai mažesnio masto, jei šiuo požiūriu šie asmenys netraktuojami kitaip negu šios valstybės narės piliečiai?

               5.

               Jei į antrąjį klausimą būtų atsakyta neigiamai:

                           a)

                           Ar reglamentas „Dublinas III“ taikomas per tarptautinės apsaugos suteikimo procedūrą, kai prašymas suteikti prieglobstį buvo pateiktas prieš 2014 m. sausio 1 d., o prašymas atsiimti prieglobsčio prašytoją – tik po 2014 m. sausio 1 d. ir prašytojui prieš tai (2013 m. vasario mėn.) prašomoje valstybėje narėje buvo suteikta papildoma apsauga?

                           b)

                           Ar iš Dublino sistemos kyla, kad – pagal nerašytą principą – atsakomybė pereina atsiimti prašytoją prašančiai valstybei narei, kai atsakinga valstybė narė, kurios to prašoma, į laiku pateiktą prašymą dėl atsiėmimo pagal Dublino sistemą atsakė neigiamai ir vietoj to nurodė tarpvalstybinę readmisijos sutartį?

      (1)  2013 m. birželio 26 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2013/32/ES dėl tarptautinės apsaugos suteikimo ir panaikinimo bendros tvarkos (OL L 180, p. 60).


title: Byla C-305/04 Gerechtshof te Amsterdam 2004 m. liepos 13 d. nutartimi pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Eagle International Freight B. V. prieš Inspecteur van de Belastingdienst - Douanedistrict Arnhem

text:
               11.9.2004

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 228/29

         Gerechtshof te Amsterdam 2004 m. liepos 13 d. nutartimi pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Eagle International Freight B. V. prieš Inspecteur van de Belastingdienst - Douanedistrict Arnhem
   (Byla C-305/04)
   (2004/C 228/61)
   Gerechtshof te Amsterdam 2004 m. liepos 13 d. nutartimi kreipėsi į Europos Bendrijų Teisingumo Teismą su prašymu, kurį Teisingumo Teismo sekretoriatas gavo 2004 m. liepos 19 d., priimti prejudicinį sprendimą byloje Eagle International Freight B. V. prieš Inspecteur van de Belastingdienst - Douanedistrict Arnhem.
   Gerechtshof te Amsterdam prašo Teisingumo Teismo atsakyti į šį klausimą:
   Ar 1997 m. lapkričio 4 d. Komisijos reglamentas (EB) Nr. 2086/97 (1) ir 1998 m. spalio 26 d. Komisijos reglamentas (EB) Nr. 2261/98 (2), pakeičiantys Tarybos reglamento (EEB) Nr. 2658/87 dėl tarifų ir statistinės nomenklatūros bei dėl Bendrojo muitų tarifo I priedą, galioja ta dalimi, kuria jie nustato, kad Kombinuotosios nomenklatūros subpozicija 8543 89 79 apima 2.3 punkte aprašytas garso plokštes?

      (1)  OL L 312, 1997 11 14, p. 1.

      (2)  OL L 292, 1998 10 30, p. 1.


title: Byla C-191/17: 2017 m. balandžio 13 d. Oberster Gerichtshof (Austrija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Bundeskammer für Arbeiter und Angestellte/ING-DiBa Direktbank Austria Niederlassung der ING-DiBa AG

text:
               24.7.2017

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 239/24

         2017 m. balandžio 13 d.Oberster Gerichtshof (Austrija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Bundeskammer für Arbeiter und Angestellte/ING-DiBa Direktbank Austria Niederlassung der ING-DiBa AG

   (Byla C-191/17)
   (2017/C 239/29)
   Proceso kalba: vokiečių

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Oberster Gerichtshof

      Šalys pagrindinėje byloje

      Ieškovė: Bundeskammer für Arbeiter und Angestellte

      Atsakovas: ING-DiBa Direktbank Austria Niederlassung der ING-DiBa AG

      Prejudicinis klausimas

   Ar Direktyvos 2007/64/EB dėl mokėjimo paslaugų vidaus rinkoje (Mokėjimo paslaugų direktyva) (1) 4 straipsnio 14 punktas turi būti aiškinamas taip, kad internetinė taupomoji sąskaita, kurios turėtojas naudodamasis elektroninės bankininkystės sistema per jo vardu tvarkomą bazinę sąskaitą (žiro sąskaita Austrijoje) gali į ją įmokėti ir iš jos išimti lėšų (indėliai yra vienadieniai, vykdant operacijas bankas nedalyvauja), patenka į sąvoką „mokėjimo sąskaita“ (4 straipsnio 14 punktas), taigi ir į direktyvos taikymo sritį?

      (1)  2007 m. lapkričio 13 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2007/64/EB dėl mokėjimo paslaugų vidaus rinkoje, iš dalies keičianti direktyvas 97/7/EB, 2002/65/EB, 2005/60/EB ir 2006/48/EB ir panaikinanti Direktyvą 97/5/EB (OL L 319, p. 1).


title: Byla C-544/12: 2013 m. liepos 23 d. Teisingumo Teismo pirmininko nutartis byloje Europos Komisija prieš Lenkijos Respubliką

text:
               23.11.2013

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 344/53

         2013 m. liepos 23 d. Teisingumo Teismo pirmininko nutartis byloje Europos Komisija prieš Lenkijos Respubliką

   (Byla C-544/12) (1)

   2013/C 344/93
   Proceso kalba: lenkų
   Teisingumo Teismo pirmininkas nutartimi nurodė išbraukti bylą iš registro.

      (1)  OL C 46, 2013 2 16.


title: Byla T-393/11: 2013 m. gegužės 14 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Masottina prieš VRDT — Bodegas Cooperativas de Alicante (CA’ MARINA) (Bendrijos prekių ženklas — Protesto procedūra — Žodinio Bendrijos prekių ženklo CA’ MARINA paraiška — Ankstesnis žodinis Bendrijos prekių ženklas MARINA ALTA — Santykinis atmetimo pagrindas — Žymenų panašumas — Reglamento (EB) Nr. 207/2009 8 straipsnio 1 dalies b punktas)

text:
               22.6.2013

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 178/9

         2013 m. gegužės 14 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Masottina prieš VRDT — Bodegas Cooperativas de Alicante (CA’ MARINA)

   (Byla T-393/11) (1)

   (Bendrijos prekių ženklas - Protesto procedūra - Žodinio Bendrijos prekių ženklo CA’ MARINA paraiška - Ankstesnis žodinis Bendrijos prekių ženklas MARINA ALTA - Santykinis atmetimo pagrindas - Žymenų panašumas - Reglamento (EB) Nr. 207/2009 8 straipsnio 1 dalies b punktas)
   2013/C 178/16
   Proceso kalba: anglų

      Šalys

      Ieškovė: Masottina SpA (Koneljanas, Italija), atstovaujama advokato N. Schaeffer

      Atsakovė: Vidaus rinkos derinimo tarnyba (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui), atstovaujama A. Folliard-Monguiral

      Kita procedūros VRDT Apeliacinėje taryboje šalis, įstojusi į bylą Bendrajame Teisme: Bodegas Cooperativas de Alicante, Coop. V. (Petrel, Ispanija)

      Dalykas

   Ieškinys dėl 2011 m. gegužės 4 d. VRDT pirmosios apeliacinės tarybos sprendimo (byla R 518/2010-1), susijusio su protesto procedūra tarp Bodegas Cooperativas de Alicante, Coop. V. ir Masottina SpA, panaikinimo.

      Rezoliucinė dalis

               1.

               Atmesti ieškinį.

               2.

               Masottina SpA padengia bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 282, 2011 9 24.


title: Byla F-83/14: 2014 m. rugpjūčio 20 d. pareikštas ieškinys byloje ZZ/Komisija

text:
               12.1.2015

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 7/47

         2014 m. rugpjūčio 20 d. pareikštas ieškinys byloje ZZ/Komisija

   (Byla F-83/14)
   (2015/C 007/54)
   Proceso kalba: prancūzų

      Šalys

      Ieškovas: ZZ, atstovaujamas D. de Abreu Caldas, M. de Abreu Caldas ir J.-N. Louis

      Atsakovė: Komisija

      Ginčo dalykas bei aprašymas

   Europos Komisijos sprendimo nepaaukštinti ieškovo pareigų ir nepriskirti jo prie AST 10 lygio per 2013 m. pareigų paaukštinimo procedūrą panaikinimas.

      Ieškovo reikalavimai

               —

               Panaikinti 2013 m. lapkričio 8 d. sprendimą, kuriuo patvirtinamas pareigūnų, kurių pareigos paaukštinamos per 2013 m. pareigų paaukštinimo procedūrą, sąrašas;

               —

               priteisti iš Komisijos bylinėjimosi išlaidas.


title: 2005 m. kovo 16 d. Pirmosios Instancijos Teismo sprendimas, Byloje T-329/03 Fabio Andrés Ricci prieš Europos Bendrijų Komisiją (Viešoji tarnyba — Konkursas — Priėmimo sąlyga — Profesinė patirtis — Atrankos komisijos sprendimas — Paskyrimų tarnybos atliekamos kontrolės pobūdis — Patirties įvertinimas — Teisėti lūkesčiai)

text:
               28.5.2005

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 132/27

      PIRMOSIOS INSTANCIJOS TEISMO SPRENDIMAS

   2005 m. kovo 16 d.
   Byloje T-329/03 Fabio Andrés Ricci prieš Europos Bendrijų Komisiją
       (1)

   (Viešoji tarnyba - Konkursas - Priėmimo sąlyga - Profesinė patirtis - Atrankos komisijos sprendimas - Paskyrimų tarnybos atliekamos kontrolės pobūdis - Patirties įvertinimas - Teisėti lūkesčiai)
   (2005/C 132/48)
   Proceso kalba: italų
   Byloje T-329/03 Fabio Andrés Ricci, gyvenantis Turine (Italija), atstovaujamas advokato M. Condinanzi, prieš Europos Bendrijų Komisiją, atstovaujamą J. Currall ir H. Tserepa-Lacombe, padedamų advokato A. Dal Ferro, nurodžiusio adresą dokumentams įteikti Liuksemburge, dėl prašymo panaikinti Komisijos sprendimą neįdarbinti ieškovo pagal pranešimą apie laisvą darbo vietą COM/2001/5265/R, Pirmosios instancijos teismas (antroji kolegija), kurį sudaro pirmininkas J. Pirrung ir teisėjai N. J. Forwood ir S. Papasavvas; sekretorius vyriausiasis administratorius J. Palacio González, 2005 m. kovo 16 d. priėmė sprendimą, kurio rezoliucinėje dalyje nurodyta:

               1)

               Atmesti ieškinį.

               2)

               Kiekviena šalis padengia savo bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 275, 2003 11 15.


title: Byla T-369/15: 2017 m. vasario 17 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Hernández Zamora/EUIPO – Rosen Tantau (Paloma) (Europos Sąjungos prekių ženklas — Protesto procedūra — Žodinio Europos Sąjungos prekių ženklo „Paloma“ paraiška — Ankstesnis vaizdinis Europos Sąjungos prekių ženklas „Paloma“ — Santykinis atmetimo pagrindas — Galimybė supainioti — Reglamento (EB) Nr. 207/2009 8 straipsnio 1 dalies b punktas)

text:
               10.4.2017

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 112/34

         2017 m. vasario 17 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Hernández Zamora/EUIPO – Rosen Tantau (Paloma)

   (Byla T-369/15) (1)

   ((Europos Sąjungos prekių ženklas - Protesto procedūra - Žodinio Europos Sąjungos prekių ženklo „Paloma“ paraiška - Ankstesnis vaizdinis Europos Sąjungos prekių ženklas „Paloma“ - Santykinis atmetimo pagrindas - Galimybė supainioti - Reglamento (EB) Nr. 207/2009 8 straipsnio 1 dalies b punktas))
   (2017/C 112/46)
   Proceso kalba: anglų

      Šalys

      Ieškovė: Hernández Zamora, SA (Mursija, Ispanija), atstovaujama advokatų J.L. Rivas Zurdo ir I. Munilla Muñoz

      Atsakovė: Europos Sąjungos intelektinės nuosavybės tarnyba (EUIPO), atstovaujama E. Zaera Cuadrado

      Kita procedūros EUIPO apeliacinėje taryboje šalis, įstojusi į bylą Bendrajame Teisme: Rosen Tantau KG (Yterzenas, Vokietija), atstovaujama advokatų R. Kunze ir G. Würtenberger

      Dalykas

   Ieškinys dėl 2015 m. balandžio 21 d. EUIPO antrosios apeliacinės tarybos sprendimo (byla R 1697/2014-2), susijusio su protesto procedūra tarp Hernández Zamora ir Rosen Tantau.

      Rezoliucinė dalis

               1.

               Atmesti ieškinį.

               2.

               Priteisti iš Hernández Zamora, SA bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 320, 2015 9 28.


title: Byla C-11/05 Gerechtshof te Amsterdam (Nyderlandai) 2004 m. gruodžio 28 d. nutartimi pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Friesland Coberco Dairy Foods B.V. h.o.d.n. Friesland Supply Point Ede prieš Inspecteur van de Belastingdienst/Douane Noord/kantoor Groningen

text:
               2.4.2005

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 82/8

         Gerechtshof te Amsterdam (Nyderlandai) 2004 m. gruodžio 28 d. nutartimi pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Friesland Coberco Dairy Foods B.V. h.o.d.n. Friesland Supply Point Ede prieš Inspecteur van de Belastingdienst/Douane Noord/kantoor Groningen
   (Byla C-11/05)
   (2005/C 82/16)
   Proceso kalba: olandų

      Gerechtshof te Amsterdam (Nyderlandai) 2004 m. gruodžio 28 d. sprendimu kreipėsi į Europos Bendrijų Teisingumo Teismą su prašymu, kurį Teisingumo Teismo sekretoriatas gavo 2005 m. sausio 14 d., priimti prejudicinį sprendimą byloje Friesland Coberco Dairy Foods B.V. h.o.d.n. Friesland Supply Point Ede prieš Inspecteur van de Belastingdienst/Douane Noord/kantoor Groningen.

      Gerechtshof te Amsterdam prašo Teisingumo Teismo atsakyti į šiuos klausimus:

               1.

               Kaip turi būti aiškinama Muitinės kodekso (1) 133 straipsnio e punkto frazė „nepadarant neigiamo poveikio esminiams panašias prekes gaminančių Bendrijos gamintojų interesams“? Ar šiuo atveju turi būti atsižvelgiama tik į galutinių produktų rinką, ar taip pat privalo būti patikrinta ir ekonominė situacija atsižvelgiant į žaliavas, skirtas muitinės prižiūrimam perdirbimui?

               2.

               Ar vertinant perdirbimo veiklos sukūrimą arba palaikymą, kaip nurodyta Įgyvendinimo reglamento (2) 502 straipsnio 3 dalyje, yra nustatytas tam tikras darbo vietų skaičius, kurios dėl šios veiklos bent jau turi būti užtikrintos? Kokie kiti kriterijai dar taikomi aiškinant cituotą reglamento tekstą?

               3.

               Ar Teisingumo Teismas proceso dėl prejudicinio sprendimo metu gali nagrinėti Komiteto išvadų galiojimą atsižvelgiant į atsakymus į pirmą ir antrą klausimus?

               4.

               Jeigu į 3 klausimą būtų atsakyta teigiamai, tuomet ar pateiktos Komiteto išvados galioja tiek jų pagrindimo, tiek pateiktų ekonominių argumentų atžvilgiu?

               5.

               Jeigu Teisingumo Teismas negali nagrinėti Komiteto išvadų galiojimo klausimo, kaip tuomet turi būti aiškinama Įgyvendinimo reglamento (3) 504 straipsnio 4 dalies frazė „suinteresuotos muitinės <... atsižvelgia į Komiteto išvadą“, jeigu muitinės įstaigos pirmoje instancijoje ir/arba, pateikus apeliaciją, nacionalinis teismas mano, kad Komiteto išvada negali būti pagrindas atmesti prašymą leisti muitinės prižiūrimą perdirbimą?

      (1)  1992 m. spalio 12 d. Tarybos reglamentas (EEB) Nr. 2913/92, nustatantis Bendrijos muitinės kodeksą (OL L 302, p. 1).

      (2)  1993 m. liepos 2 d. Komisijos reglamentas (EEB) Nr. 2454/93, išdėstantis Tarybos reglamento (EEB) Nr. 2913/92, nustatančio Bendrijos muitinės kodeksą, įgyvendinimo nuostatas (OL L 253, p. 1).

      (3)  2001 m. gegužės 4 d. Komisijos reglamento (EEB) Nr. 993/2001, iš dalies pakeičiančio Reglamentą (EEB) Nr. 2454/93, išdėstantį Tarybos reglamento (EEB) Nr. 2913/92, nustatančio Bendrijos muitinės kodeksą, įgyvendinimo nuostatas, klaidų ištaisymas (OL L 141, p. 1).


title: 2004 m. rugsėjo 14 d. Pirmosios Instancijos Teismo sprendimas (antroji kolegija), Byloje T-183/03 Applied Molecular Evolution Inc. prieš Vidaus rinkos derinimo tarnybą (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui) (VRDT) („Bendrijos prekių ženklas — Žodinis prekių ženklas „APPLIED MOLECULAR EVOLUTION“ — Absoliutūs atmetimo pagrindai — Reglamento (EB) Nr. 40/94 7 straipsnio 1 dalies c punktas — Apibūdinantis žymuo“)

text:
               20.11.2004

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 284/16

      PIRMOSIOS INSTANCIJOS TEISMO SPRENDIMAS

   (antroji kolegija)
   2004 m. rugsėjo 14 d.
   Byloje T-183/03 Applied Molecular Evolution Inc. prieš Vidaus rinkos derinimo tarnybą (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui) (VRDT) (1)

   („Bendrijos prekių ženklas - Žodinis prekių ženklas „APPLIED MOLECULAR EVOLUTION“ - Absoliutūs atmetimo pagrindai - Reglamento (EB) Nr. 40/94 7 straipsnio 1 dalies c punktas - Apibūdinantis žymuo“)
   (2004/C 284/34)
   Bylos kalba: anglų
   Byloje T-183/03 Applied Molecular Evolution Inc., įsteigta San Diege, Kalifornija (Jungtinės Amerikos Valstijos), atstovaujama advokato A. Deutsch, padedamo M. Weber-Quitzau, prieš Vidaus rinkos derinimo tarnybą (prekių ženklams ir pramoniniams dizainui) (VRDT) (atstovai: H. Nokkanen ir A. Folliard-Monguiral), dėl ieškinio, pareikšto dėl VRDT antrosios apeliacinės tarybos 2003 m. kovo 13 d. sprendimo (byla R 108/2002-2), patvirtinančio atsisakymą įregistruoti žodinį prekių ženklą APPLIED MOLECULAR EVOLUTION, Pirmosios instancijos teismas (antroji kolegija), susidedantis iš pirmininko J. Pirrung, teisėjų A. W. H. Meij ir N. J. Forwood; sekretorius: administratorius I. Natsinas, 2004 m. rugsėjo 14 d. priėmė sprendimą, kurio rezoliucinėje dalyje nurodyta:

               1)

               Atmesti ieškinį.

               2)

               Priteisti iš ieškovo bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 184, 2003 8 2.


title: Byla C-293/12: 2012 m. birželio 11 d. High Court of Ireland pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Digital Rights Ireland Ltd prieš Minister for Communications, Marine and Natural Resources, Minister for Justice, Equality and Law Reform, The Commissioner of the Garda Síochána, Ireland and the Attorney General

text:
               25.8.2012

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 258/11

         2012 m. birželio 11 d.High Court of Ireland pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Digital Rights Ireland Ltd prieš Minister for Communications, Marine and Natural Resources, Minister for Justice, Equality and Law Reform, The Commissioner of the Garda Síochána, Ireland and the Attorney General

   (Byla C-293/12)
   2012/C 258/18
   Proceso kalba: anglų

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      High Court of Ireland

      Šalys pagrindinėje byloje

      Ieškovė: Digital Rights Ireland Ltd

      Atsakovės: Minister for Communications, Marine and Natural Resources, Minister for Justice, Equality and Law Reform, The Commissioner of the Garda Síochána, Ireland and the Attorney General

      Prejudiciniai klausimai

               1.

               Ar iš Direktyvos 2006/24/EB (1) 3, 4 ir 6 straipsnių kylantis ieškovės teisių, susijusių su naudojimusi mobiliuoju telefono ryšiu, apribojimas yra nesuderinamas su ESS 5 straipsnio 4 dalimi, nes jis yra neproporcingas ir nebūtinas arba netinkamas siekiant šių teisėtų tikslų:

                           a)

                           užtikrinti, kad tam tikri duomenys būtų prieinami, siekiant ištirti, atskleisti sunkius nusikaltimus ir patraukti už juos baudžiamojon atsakomybėn;
                           ir (arba)

                           b)

                           užtikrinti tinkamą Europos Sąjungos vidaus rinkos veikimą?

               2.

               Konkrečiai kalbant,

                           i)

                           ar Direktyva 2006/24/EB suderinama su SESV 21 straipsnyje numatyta piliečių teise laisvai judėti ir apsigyventi valstybių narių teritorijoje,

                           ii)

                           ar Direktyva 2006/24/EB suderinama su Chartijos 7 straipsnyje ir EŽTK 8 straipsnyje numatyta teise į privatų gyvenimą,

                           iii)

                           ar Direktyva 2006/24/EB suderinama su Chartijos 8 straipsnyje numatyta teise į asmens duomenų apsaugą,

                           iv)

                           ar Direktyva 2006/24/EB suderinama su Chartijos 11 straipsnyje ir EŽTK 10 straipsnyje numatyta teise į saviraiškos laisvę,

                           v)

                           ar Direktyva 2006/24/EB suderinama su Chartijos 41 straipsnyje numatyta teise į gerą administravimą?

               3.

               Kiek pagal sutartis ypač pagal Europos Sąjungos sutarties 4 straipsnio 3 dalyje įtvirtintą lojalaus bendradarbiavimo principą nacionalinis teismas privalo ištirti ir įvertinti Direktyvos 2006/24/EB nacionalinių įgyvendinimo priemonių suderinamumą su Pagrindinių teisių chartijoje, įskaitant jos 7 straipsnį, numatyta (ir EŽTK 8 straipsnyje įtvirtinta) apsauga?

      (1)  2006 m. kovo 15 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2006/24/EB dėl duomenų, generuojamų arba tvarkomų teikiant viešai prieinamas elektroninių ryšių paslaugas arba viešuosius ryšių tinklus, saugojimo ir iš dalies keičianti Direktyvą 2002/58/EB (OL L 105, p. 54).


title: Byla C-526/06 2007 m. gruodžio 13 d. Teisingumo Teismo (septintoji kolegija) sprendimas ( Hoge Raad der Nederlanden (Nyderlandai) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Staatssecretaris van Financiën prieš Road Air Logistics Customs BV (Bendrijos muitinės kodeksas ir įgyvendinimo reglamentas — Bendrijos tranzitas — Pažeidimas — Tranzito operacijos atlikimo be pažeidimų arba nusižengimo vietos įrodymas — Trijų mėnesių termino nesuteikimas tokiam įrodymui pateikti — Muitų grąžinimas — Sąvoka teisiškai privaloma sumokėti )

text:
               23.2.2008

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 51/24

         2007 m. gruodžio 13 d. Teisingumo Teismo (septintoji kolegija) sprendimas (Hoge Raad der Nederlanden (Nyderlandai) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Staatssecretaris van Financiën prieš Road Air Logistics Customs BV

   (Byla C-526/06) (1)

   (Bendrijos muitinės kodeksas ir įgyvendinimo reglamentas - Bendrijos tranzitas - Pažeidimas - Tranzito operacijos atlikimo be pažeidimų arba nusižengimo vietos įrodymas - Trijų mėnesių termino nesuteikimas tokiam įrodymui pateikti - Muitų grąžinimas - Sąvoka „teisiškai privaloma sumokėti“)
   (2008/C 51/39)
   Proceso kalba: olandų
   Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas
   Hoge Raad der Nederlanden
   Šalys pagrindinėje byloje

      Ieškovė: Staatssecretaris van Financiën

      Atsakovė: Road Air Logistics Customs BV

   Dalykas
   Prašymas priimti prejudicinį sprendimą — Hoge Raad der Nederlanden — 1992 m. spalio 12 d. Tarybos reglamento (EEB) Nr. 2913/92, nustatančio Bendrijos muitinės kodeksą (OL L 302, p. 1), 236 straipsnio ir 1993 m. liepos 2 d. Komisijos reglamento (EEB) Nr. 2454/93, išdėstančio Tarybos reglamento (EEB) Nr. 2913/92, nustatančio Bendrijos muitinės kodeksą, įgyvendinimo nuostatas (OL L 253, p. 1), 379 straipsnio aiškinimas — Muitų mokesčių grąžinimas arba atleidimas nuo jų — Teisiškai neprivaloma sumokėti suma — Skolos muitinei atsiradimo vietos nustatymas
   Rezoliucinė dalis
   1992 m. spalio 12 d. Tarybos reglamento (EEB) Nr. 2913/92, nustatančio Bendrijos muitinės kodeksą, 236 straipsnio 1 dalies pirmoji pastraipa turi būti aiškinama taip, kad nacionalinės muitinės įstaigoms nenustačius skolos muitinei atsiradimo vietos, kaip to reikalauja 1993 m. liepos 2 d. Komisijos reglamento (EEB) Nr. 2454/93, išdėstančio Tarybos reglamento (EEB) Nr. 2913/92, nustatančio Bendrijos muitinės kodeksą, įgyvendinimo nuostatas, 379 straipsnis, muitų sumos sumokėjimas netampa teisiškai neprivalomas.
   Tačiau valstybė narė, kuriai priklauso išvykimo įstaiga, gali imtis priemonių išieškoti importo muitus, tik jeigu ji prieš tai muitinės procedūros vykdytojui nurodė, kaip reikalauja Reglamento Nr. 2454/93 379 straipsnio 2 dalis, jog šis turi tris mėnesius pateikti prašomų įrodymų, ir jeigu jis jų nepateikė per šį terminą.

      (1)  OL C 42, 2007 2 24.


title: Byla C-362/11: 2011 m. liepos 8 d. Tribunal Judicial de Santa Maria da Feira (Portugalija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Serafim Gomes Oliveira prieš Lusitânia — Companhia de Seguros, S.A

text:
               24.9.2011

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 282/9

         2011 m. liepos 8 d.Tribunal Judicial de Santa Maria da Feira (Portugalija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Serafim Gomes Oliveira prieš Lusitânia — Companhia de Seguros, S.A

   (Byla C-362/11)
   2011/C 282/17
   Proceso kalba: portugalų

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Tribunal Judicial de Santa Maria da Feira

      Šalys pagrindinėje byloje

      Ieškovas: Serafim Gomes Oliveira

      Atsakovė: Lusitânia — Companhia de Seguros, S.A.

      Prejudicinis klausimas

   Ar Bendrijos teisei neprieštarauja nacionalinės teisės nuostata, kurioje nustatytas žalos atlyginimo sumažinimas atsižvelgiant į kiekvieno 2006 m. lapkričio mėn. įvykusio kelių eismo įvykio, į kurį pateko dviratis ir privalomuoju draudimu apdraustas lengvasis automobilis, dalyvio atsakomybės dydį, net jei dviratininkui tenkančios atsakomybės dalis mažesnė nei 20 %?


title: Byla C-343/14 P: 2014 m. liepos 15 d. Adler Modemärkte AG pateiktas apeliacinis skundas dėl 2014 m. gegužės 14 d. Bendrojo Teismo (devintoji kolegija) priimto sprendimo byloje T-160/12 Adler Modemärkte AG/Vidaus rinkos derinimo tarnyba (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui)

text:
               6.10.2014

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 351/3

         2014 m. liepos 15 d.Adler Modemärkte AG pateiktas apeliacinis skundas dėl 2014 m. gegužės 14 d. Bendrojo Teismo (devintoji kolegija) priimto sprendimo byloje T-160/12 Adler Modemärkte AG/Vidaus rinkos derinimo tarnyba (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui)

   (Byla C-343/14 P)
   2014/C 351/04
   Proceso kalba: vokiečių

      Šalys

      Apeliantė: Adler Modemärkte AG, atstovaujama advokato J.-C. Plate

      Kitos proceso šalys: Vidaus rinkos derinimo tarnyba (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui), Blufin SpA

      Apeliantės reikalavimai

               —

               Panaikinti skundžiamą sprendimą.

               —

               Grąžinti bylą nagrinėti Bendrajam Teismui.

               —

               Priteisti iš Vidaus rinkos derinimo tarnybos (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui) bylinėjimosi išlaidas.

      Apeliacinio skundo pagrindai ir pagrindiniai argumentai

   Šis apeliacinis skundas pateiktas dėl 2014 m. gegužės 14 d. Bendrojo Teismo sprendimo byloje T-160/12, kuriuo šis atmetė apeliantės ieškinį dėl 2012 m. vasario 3 d. VRDT antrosios apeliacinės tarybos sprendimo, susijusio su protesto procedūra tarp Blufin SpA ir Adler Modemärkte AG.
   Apeliantė nurodo tokius apeliacinio skundo pagrindus:

               1.

               Pirma, apeliantė tvirtina, kad pažeistas Reglamento Nr. 40/94 dėl Bendrijos prekių ženklo 8 straipsnio 1 dalies b punktas. Anot jos, Bendrasis Teismas klaidingai aiškino šią nuostatą ir nusistovėjusią teismo praktiką dėl žymenų panašumo nustatymo ir supainiojimo galimybės, nes žymenų panašumą ir galimybę supainioti nagrinėjamus panašius prekių ženklus jis kildina iš to, kad sutampa kai kurios žymenų sudėtinės dalys, kurios yra apibūdinamoji nuoroda, kuria remiantis prekė identifikuojama (visų pirma nurodoma „jūros mėlynumo“ spalva, būdinga nagrinėjamais panašiais prekių ženklais žymimoms prekėms), ir dėl skiriamojo požymio nebuvimo suinteresuotosios visuomenės nelaikomos nuoroda, kad prekė pagaminta tam tikros įmonės, kas padėtų atskirti prekę nuo kitų įmonių pagamintų prekių. Be to, Bendrasis Teismas šioje byloje ne taip suprato teisinę sąvoką „apibūdinamoji nuoroda“, nes „jūros mėlynumas“ nėra nagrinėjamų prekių, šiuo atveju drabužių, apibūdinimas, t. y. „jūros mėlynumas“ nerodo pagrindinės prekės savybės.

               2.

               Antra, skundžiamas sprendimas priimtas remiantis klaidingomis faktinėmis aplinkybėmis. Bendrasis Teismas paneigė, kad žodžiai „jūros mėlynumas“ (atitinkamomis kalbomis, visų pirma italų ir prancūzų) turi apibūdinamąją reikšmę nagrinėjamoms 18 ir 25 klasių prekėms, nors šalys neginčijo, kad nagrinėjami panašūs žymenys turi prekę apibūdinamąjį elementą, t. y. žodžius „jūros mėlynumas“ visomis Sąjungos kalbomis ir kad prekių ženklas, kuriuo remtasi per protesto procedūrą, kuriame yra žodžiai italų k. „blu marino“, ir prašomas įregistruoti prekių ženklas, kuriame yra žodžiai prancūzų k. „marine bleu“ nedaug nukrypsta nuo šių apibūdinimų. Be to, VRDT Protestų skyrius ir apeliacinė taryba per administracinę procedūrą taip pat konstatavo, kad „jūros mėlynumas“ (visomis Europos kalbomis) yra prekę apibūdinanti informacija. Bendrasis Teismas turi laikytis šios pozicijos.

               3.

               Trečia, Bendrojo Teismo sprendimo motyvai, susiję su tuo, kad „jūros mėlynumas“ galbūt nėra prekės apibūdinimas, yra prieštaringi ir nepakankamai pagrįsti. 54 punkte Bendrasis Teismas pats konstatavo, kad nagrinėjamų panašių žymenų sudedamosios dalys reiškia aptariamą atspalvį. Be to, 55 punkte Bendrasis teismas nurodo, kad ši reikšmė yra „akivaizdi“.

               4.

               Ketvirta, skundžiamas sprendimas priimtas remiantis netaikomomis teisės aktų nuostatomis, visų pirma Reglamento (EB) Nr. 207/2009 (1) nuostatomis. Reikia taikyti Reglamentą (EB) Nr. 40/94 (2).

      (1)  2009 m. vasario 26 d. Tarybos reglamentas (EB) Nr. 207/2009 dėl Bendrijos prekių ženklo (OL L 78, p. 1).

      (2)  1993 m. gruodžio 20 d. Tarybos reglamentas (EB) Nr. 40/94 dėl Bendrijos prekių ženklo (OL L 11, p. 1; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 17 sk., 1 t., p. 146).


title: Byla T-350/10: 2010 m. rugpjūčio 26 d. pareikštas ieškinys byloje Milux prieš VRDT (HEARTCONTROL)

text:
               23.10.2010

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 288/53

      2010 m. rugpjūčio 26 d. pareikštas ieškinys byloje Milux prieš VRDT (HEARTCONTROL)

      (Byla T-350/10)
      ()
      (2010/C 288/99)
      Proceso kalba: anglų

         Šalys

         Ieškovė: Milux Holding SA (Liuksemburgas, Liuksemburgas), atstovaujama advokato J. Bojs

         Atsakovė: Vidaus rinkos derinimo tarnyba (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui)

         Ieškovės reikalavimai

                  —

                  Panaikinti 2010 m. liepos 2 d. Vidaus rinkos derinimo tarnybos (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui) ketvirtosios apeliacinės tarybos sprendimą byloje R 1437/2009-4;

                  —

                  priteisti iš atsakovės bylinėjimosi išlaidas.

         Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

         Prašomas įregistruoti Bendrijos prekių ženklas: žodinis prekių ženklas „HEARTCONTROL“ 9, 10 ir 44 klasių prekėms ir paslaugoms.

         Eksperto sprendimas: atmesti Bendrijos prekių ženklo paraišką.

         Apeliacinės tarybos sprendimas: atmesti apeliaciją.

         Ieškinio pagrindai: Tarybos reglamento Nr. 207/2009 pažeidimas, nes Apeliacinė taryba netinkamai taikė nediskriminavimo principą šios bylos faktams; alternatyviai — Tarybos reglamento Nr. 207/2009 7 straipsnio 1 dalies b ir c punktų pažeidimas, nes Apeliacinė taryba padarė klaidingą išvadą, kad pateiktas registruoti prekių ženklas neturi pakankamai skiriamųjų požymių.


title: Byla T-85/05  2006 m. sausio 13 d.  Pirmosios instancijos teismo nutartis byloje — Dimos Ano Lioson ir kt. prieš Komisiją (Nepriimtinumas — Asmenys, kurie nėra Bendrijos teisės aktų adresatai — Tiesioginis poveikis)

text:
               25.3.2006

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 74/19

         2006 m. sausio 13 d. Pirmosios instancijos teismo nutartis byloje — Dimos Ano Lioson ir kt. prieš Komisiją
   (Byla T-85/05) (1)

   (Nepriimtinumas - Asmenys, kurie nėra Bendrijos teisės aktų adresatai - Tiesioginis poveikis)
   (2006/C 74/38)
   Proceso kalba: graikų
   Šalys

      Ieškovai: Dimos Ano Lioson (Graikija), Teodora Goula, Argytis Argyropoulos, Ioannis Manis, Eleni Ntalipi, Vasilis Papagrigoriou ir Giorgos Fragkalexis (Ano Liossia, Graikija), atstovaujami advokato G. Kalavros

      Atsakovė: Europos Bendrijų Komisija, atstovaujama D. Triantafyllou ir L. Flynn
   Bylos dalykas
   Prašymas panaikinti 2004 m. gruodžio 21 d. Komisijos sprendimą E (2004) 5522 dėl finansinės paramos iš Sanglaudos fondo skyrimo projekto „2-ojo sąvartyno Vakarų Attica vietovėje Skalistiri, Phyli savivaldybėje, I etapo įrengimas“ įgyvendinimui.
   Rezoliucinė nutarties dalis

               1.

               Atmesti ieškinį kaip nepriimtiną.

               2.

               Priteisti iš ieškovų bylinėjimosi išlaidas, kurios buvo patirtos šioje instancijoje bei prašymo dėl laikinųjų apsaugos priemonių taikymo nagrinėjimo procese.

      (1)  OL C 106 2005 4 30


title: Byla T-198/13: 2013 m. balandžio 8 d. pareikštas ieškinys byloje Imax prieš VRDT — Himax Technologies (IMAX)

text:
               15.6.2013

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 171/32

         2013 m. balandžio 8 d. pareikštas ieškinys byloje Imax prieš VRDT — Himax Technologies (IMAX)

   (Byla T-198/13)
   2013/C 171/60
   Kalba, kuria surašytas ieškinys: anglų

      Šalys

      Ieškovė: Imax Corporation (Misisoga, Kanada), atstovaujama advokato V. von Bomhard ir solisitoriaus K. Hughes

      Atsakovė: Vidaus rinkos derinimo tarnyba (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui)

      Kita procedūros Apeliacinėje taryboje šalis: Himax Technologies, Inc. (Tainan rajonas, Taivanas)

      Reikalavimai

   Ieškovė Bendrojo Teismo prašo:

               —

               panaikinti 2013 m. sausio 23 d. VRDT penktosios apeliacinės tarybos sprendimą byloje R 740/2012-5 ir

               —

               priteisti bylinėjimosi išlaidas iš atsakovės ir kitos procedūros Apeliacinėje taryboje šalies, jeigu ši įstotų į bylą.

      Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

      Bendrijos prekių ženklo paraišką pateikęs asmuo: ieškovė.

      Prašomas įregistruoti Bendrijos prekių ženklas: žodinis prekių ženklas „IMAX“ 9, 41 ir 45 klasių prekėms — Bendrijos prekių ženklo paraiška Nr. 9 392 556.

      Prekių ženklo ar žymens, kuriuo remtasi per protesto procedūrą, savininkė: kita procedūros Apeliacinėje taryboje šalis.

      Prekių ženklas ar žymuo, kuriuo remtasi per protesto procedūrą: vaizdinis Bendrijos prekių ženklas „Himax“ 9 ir 42 klasių prekėms ir paslaugoms (Bendrijos prekių ženklo registracijos Nr. 4 411 658 ir 4 411 641).

      Protestų skyriaus sprendimas: iš dalies patenkinti protestą.

      Apeliacinės tarybos sprendimas: atmesti apeliaciją.

      Ieškinio pagrindai: Tarybos reglamento Nr. 207/2009 8 straipsnio 1 dalies b punkto pažeidimas.


title: Byla C-435/15: 2015 m. rugpjūčio 10 d. Finanzgericht Hamburg (Vokietija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje GROFA GmbH/Hauptzollamt Hannover

text:
               3.11.2015

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 363/22

         2015 m. rugpjūčio 10 d.Finanzgericht Hamburg (Vokietija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje GROFA GmbH/Hauptzollamt Hannover

   (Byla C-435/15)
   (2015/C 363/28)
   Proceso kalba: vokiečių

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Finanzgericht Hamburg

      Šalys pagrindinėje byloje

      Ieškovė: GROFA GmbH

      Atsakovė: Hauptzollamt Hannover

      Prejudiciniai klausimai

               1.

                           a)

                           Ar 2011 m. lapkričio 29 d. Komisijos įgyvendinimo reglamentas (ES) Nr. 1249/2011 (1) dėl tam tikrų prekių klasifikavimo Kombinuotojoje nomenklatūroje atitinkamai taikomas produktams, kurie yra pagrindinės bylos dalykas (GoPro HERO3„Black Edition“, „Black Edition Surf“ ir „Black Edition Motorsport“)?

                           b)

                           Jei į šį klausimą būtų atsakyta teigiamai:
                           Ar galioja Įgyvendinimo reglamentas (ES) Nr. 1249/2011?

               2.

               Jei į pirmojo klausimo a arba b punktą būtų atsakyta neigiamai:

                           a)

                           Ar 2014 m. rugpjūčio 8 d. Komisijos įgyvendinimo reglamentas (ES) Nr. 876/2014 (2) dėl tam tikrų prekių klasifikavimo Kombinuotojoje nomenklatūroje atitinkamai taikomas produktams, kurie yra pagrindinės bylos dalykas?

                           b)

                           Jei į šį klausimą būtų atsakyta teigiamai:
                           Ar galioja Įgyvendinimo reglamentas (ES) Nr. 876/2014?

               3.

               Jei į pirmojo klausimo a arba b punktą būtų atsakyta neigiamai:
               Ar Komisijos paaiškinimus (3) dėl KN 8525 8030 subpozicijos ir 8525 8091 ir 8525 8099 subpozicijų reikia aiškinti taip, kad „mažiausiai 30 minučių trukmės vaizdo įrašas“ yra ir tada, kai vaizdo įrašas įrašytas atskirose rinkmenose, kurių trukmė atitinkamai yra mažesnė negu 30 minučių, jei stebėtojas leidžiant įrašą negali pastebėti rinkmenų pasikeitimo?

               4.

               Jei į pirmojo klausimo a arba b punktą būtų atsakyta neigiamai, o į antrojo klausimo a ir b punktus ir trečiąjį klausimą būtų atsakyta teigiamai:
               Ar skaitmeninių vaizdo kamerų su vaizdo įrašymo įrenginiu, kurios gali įrašyti išorinių šaltinių signalus, priskyrimui prie KN 8525 8099 subpozicijos prieštarauja tai, kad jos negali atkurti šių signalų naudojant išorinį televizijos imtuvą arba išorinį monitorių?

      (1)  OL L 319, p. 39.

      (2)  OL L 240, p. 12.

      (3)  OL C 76, 2015, p. 1.


title: Byla C-150/16: 2017 m. gegužės 18 d. Teisingumo Teismo (penktoji kolegija) sprendimas byloje (Curtea de Apel Craiova (Rumunija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Fondul Proprietatea SA/Complexul Energetic Oltenia SA (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą — Valstybės pagalba — Bendrovės, kurios didžioji kapitalo dalis priklauso Rumunijos valstybei, turimas reikalavimas bendrovės, kurios vienintelė akcininkė yra ši valstybė, atžvilgiu — „Datio in solutum“ — Valstybės pagalbos sąvoka — Pareiga pranešti Europos Komisijai)

text:
               24.7.2017

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 239/14

         2017 m. gegužės 18 d. Teisingumo Teismo (penktoji kolegija) sprendimas byloje (Curtea de Apel Craiova (Rumunija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Fondul Proprietatea SA/Complexul Energetic Oltenia SA

   (Byla C-150/16) (1)

   ((Prašymas priimti prejudicinį sprendimą - Valstybės pagalba - Bendrovės, kurios didžioji kapitalo dalis priklauso Rumunijos valstybei, turimas reikalavimas bendrovės, kurios vienintelė akcininkė yra ši valstybė, atžvilgiu - „Datio in solutum“ - Valstybės pagalbos sąvoka - Pareiga pranešti Europos Komisijai))
   (2017/C 239/18)
   Proceso kalba: rumunų

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Curtea de Apel Craiova

      Šalys pagrindinėje byloje

      Apeliantė: Fondul Proprietatea SA

      Kita apeliacinio proceso šalis: Complexul Energetic Oltenia SA

      Rezoliucinė dalis

               1.

               Tokiomis aplinkybėmis, kaip pagrindinėje byloje, bendrovės, kurios didžioji kapitalo dalis priklauso valstybei narei, sprendimas siekiant padengti reikalavimą sutikti su turto, kuris yra kitos bendrovės, kurios vienintelė akcininkė yra ši valstybė, nuosavybė, datio in solutum ir sumokėti sumą, atitinkančią apskaičiuotos šio turto vertės ir šio reikalavimo sumos skirtumą, gali būti valstybės pagalba, kaip ji suprantama pagal SESV 107 straipsnį, jeigu:

                           —

                           šis sprendimas reiškia tiesiogiai ar netiesiogiai iš valstybės išteklių suteiktą naudą ir jį galima priskirti valstybei,

                           —

                           įmonė gavėja nebūtų gavusi panašių mokėjimo lengvatų iš privataus kreditoriaus ir

                           —

                           minėtas sprendimas gali daryti poveikį valstybių narių tarpusavio prekybai ir iškraipyti konkurenciją.

                     Nacionaliniai teismai turi patikrinti, ar šios sąlygos įvykdytos.

               2.

               Jeigu nacionalinis teismas bendrovės, kurios didžioji kapitalo dalis priklauso valstybei narei, sprendimą siekiant padengti reikalavimą sutikti su turto, kuris yra kitos bendrovės, kurios vienintelė akcininkė yra ši valstybė narė, nuosavybė, datio in solutum ir sumokėti sumą, atitinkančią apskaičiuotos šio turto vertės ir šio reikalavimo sumos skirtumą, pripažintų valstybės pagalba, pagal SESV 108 straipsnio 3 dalį minėtos valstybės narės valdžios institucijos turėtų pranešti Komisijai apie šią pagalbą prieš jos įgyvendinimą.

      (1)  OL C 200, 2016 6 6.


title: Sujungtos bylos C-213/11, C-214/11 ir C-217/11: 2012 m. liepos 19 d. Teisingumo Teismo (trečioji kolegija) sprendimas byloje ( Wojewódzki Sąd Administracyjny w Gdańsku (Lenkija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Fortuna Sp z o.o. (C-213/11), Grand sp. z o.o. (C-214/11), Forta sp. z o.o. (C-217/11) prieš Dyrektor Izby Celnej w Gdyni (Vidaus rinka — Direktyva 98/34/EB — Techniniai standartai ir reglamentai — Informacijos apie techninius standartus ir reglamentus teikimo tvarka — Mažų laimėjimų lošimo automatai — Draudimas keisti, pratęsti ir išduoti veiklos leidimus — Sąvoka „techninis reglamentas“ )

text:
               29.9.2012

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 295/12

         2012 m. liepos 19 d. Teisingumo Teismo (trečioji kolegija) sprendimas byloje (Wojewódzki Sąd Administracyjny w Gdańsku (Lenkija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Fortuna Sp z o.o. (C-213/11), Grand sp. z o.o. (C-214/11), Forta sp. z o.o. (C-217/11) prieš Dyrektor Izby Celnej w Gdyni

   (Sujungtos bylos C-213/11, C-214/11 ir C-217/11) (1)

   (Vidaus rinka - Direktyva 98/34/EB - Techniniai standartai ir reglamentai - Informacijos apie techninius standartus ir reglamentus teikimo tvarka - Mažų laimėjimų lošimo automatai - Draudimas keisti, pratęsti ir išduoti veiklos leidimus - Sąvoka „techninis reglamentas“)
   2012/C 295/19
   Proceso kalba: lenkų

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Wojewódzki Sąd Administracyjny w Gdańsku

      Šalys pagrindinėje byloje

      Ieškovės: Fortuna Sp z o.o. (C-213/11), Grand sp. z o.o. (C-214/11), Forta sp. z o.o. (C-217/11)

      Atsakovas: Dyrektor Izby Celnej w Gdyni

      Dalykas

   Prašymai priimti prejudicinį sprendimą — Wojewódzki Sąd Administracyjny w Gdańsku — 1998 m. birželio 22 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 98/34/EB, nustatančios informacijos apie techninius standartus, reglamentus ir informacinės visuomenės paslaugų taisykles teikimo tvarką (OL L 204, p. 37; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 13 sk., 20 t., p. 337), iš dalies pakeistos 2006 m. lapkričio 20 d. Tarybos direktyva 2006/96/EB (OL L 204 p. 37), 1 straipsnio 11 punkto aiškinimas — Sąvoka „techninis reglamentas“ — Nacionalinės teisės nuostata, pagal kurią draudžiama keisti leidimus lošimų mažų laimėjimų automatais veiklai, nurodant kitą lošimų organizavimo vietą.

      Rezoliucinė dalis

   1998 m. birželio 22 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 98/34/EB, nustatančios informacijos apie techninius standartus, reglamentus ir informacinės visuomenės paslaugų taisykles teikimo tvarką, iš dalies pakeistos 2006 m. lapkričio 20 d. Tarybos direktyva 2006/96/EB, 1 straipsnio 11 punktą reikia aiškinti taip, kad nacionalinės nuostatos, kaip antai įtvirtintos 2009 m. lapkričio 19 d. Azartinių lošimų įstatyme (Ustawa o grach hazardowych), dėl kurių lošimai mažų laimėjimų automatais gali būti apriboti, o laipsniškai jais lošti bus įmanoma tik kazino ar lošimų salonuose, gali būti pripažintos „techniniais reglamentais“, kaip jie suprantami pagal šią nuostatą, kurių projektai turi būti pateikti šios direktyvos 8 straipsnio 1 dalies pirmoje pastraipoje numatyta tvarka, jei nustatyta, kad minėtose nuostatose įtvirtintos sąlygos, galinčios daryti didelę įtaką atitinkamo gaminio esminėms savybėms arba prekybai juo, o tai turi patikrinti prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas.

      (1)  OL C 219, 2011 7 23.


title: Byla T-255/04 Monique Negenman 2004 m. birželio 21 d. pareikštas ieškinys Europos Bendrijų Komisijai

text:
               11.9.2004

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 228/43

         Monique Negenman 2004 m. birželio 21 d. pareikštas ieškinys Europos Bendrijų Komisijai
   (Byla T-255/04)
   (2004/C 228/98)
   Bylos kalba: prancūzų
   2004 m. birželio 21 d. Europos Bendrijų Pirmosios instancijos teisme buvo pareikštas Monique Negenman, gyvenančios Roosendaal (Olandija), atstovaujamos advokato Lucas Vogel ieškinys Europos Bendrijų Komisijai.
   Pareiškėjas Pirmosios instancijos teismo prašo:

               —

               panaikinti 2004 m. kovo 8 d. AIPN sprendimą (apie kurį buvo pranešta 2004 m. kovo 11 d.), kuriuo buvo atmestas pareiškėjos 2003 m. lapkričio 25 d. skundas dėl 2003 m. spalio 23 d. ir spalio 30 d. administracinių sprendimų, kurias buvo nustatyta pareiškėjos motinystės atostogų pradžios ir pabaigos datos.

               —

               priteisti iš atsakovo 10 000 eurų žalos atlyginimui, su galimybe vėliau padidinti, sumažinti arba patikslinti šią sumą;

               —

               priteisti iš atsakovo bylinėjimosi išlaidas.

         Teisiniai pagrindai ir pagrindiniai argumentai
   Pareiškėja šioje byloje teigia, kad AIPN klaidingai apskaičiavo motinystės atostogų pradžios ir pabaigos datas.
   Grįsdama savo reikalavimus ji tvirtina, buvo pažeistas Pareigūnų tarnybos nuostatų 58 straipsnis (pagal jo formuluotę iki 2004 m. gegužės 1 d.) ir teisėtų lūkesčių principas, numatytas, visų pirma, tų pačių nuostatų 35 straipsnyje, dėl to, kad AIPN nustatė motinystės atostogų pradžią ir pabaigą atsižvelgdama tik į realią gimdymo datą, tuo tarpu Pareigūnų tarnybos nuostatų 58 straipsnis numato, kad motinystės atostogos prasideda likus šešioms savaitėms iki numatytos ir pažymoje nurodytos gimdymo dienos.


title: Byla T-292/05 Maria Johansen 2005 m. liepos 26 d. pareikštas ieškinys Europos Bendrijų Audito Rūmams

text:
               17.9.2005

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 229/37

         Maria Johansen 2005 m. liepos 26 d. pareikštas ieškinys Europos Bendrijų Audito Rūmams
   (Byla T-292/05)
   (2005/C 229/78)
   Proceso kalba: prancūzų
   2005 m. liepos 26 d. Europos Bendrijų Pirmosios instancijos teisme buvo pareikštas Maria Johansen, gyvenančios Liuksemburge, atstovaujamos advokatų Stéphane Rodrigues ir Alice Jaume, ieškinys Europos Bendrijų Audito Rūmams.
   Ieškovė Pirmosios instancijos teismo prašo:

               —

               pirmiausia panaikinti 2005 m. balandžio 21 d. Paskyrimų tarnybos sprendimą atmesti ieškovės skundą, kurį 2004 m. spalio 27 d. Paskyrimų tarnyba priėmė kartu su sprendimu paskirti, tiek, kiek jame lygis nustatomas pagal Pareigūnų tarnybos nuostatų XIII priedo 12 straipsnio 3 dalį, o pakopa — pagal šiuo metu galiojantį Pareigūnų tarnybos nuostatų 32 straipsnį;

               —

               nurodyti Paskyrimų tarnybai ginčijamų sprendimų panaikinimo pasekmes, konkrečiai, ieškovės paskyrimą iš naujo į A*10 lygį, suteikiant 4 pakopą atgaline data nuo 2004 m. birželio 1 d., nors sprendimas paskirti įsigaliojo 2004 m. spalio 27 d.;

               —

               papildomai priteisti iš Komisijos atlyginti žalą, kurią ieškovė patyrė dėl to, kad nuo 2004 m. birželio 1 d. iki 2004 m. spalio 27 d., sprendimo dėl paskyrimo įsigaliojimo dienos, ji nebuvo paskirta į A*10 lygį suteikiant 4 pakopą;

               —

               priteisti iš atsakovo bylinėjimosi išlaidas.

         Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai
   Ieškovės nurodyti ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai yra tokie patys, kaip byloje T-58/05, Centeno Mediavilla ir kt. prieš Komisiją
       (1)

      (1)  OL C 93 2005 4 16, p. 38.


title: Byla C-88/11 P: 2011 m. vasario 25 d. LG Electronics, Inc. pateiktas apeliacinis skundas dėl 2010 m. gruodžio 16 d. Bendrojo Teismo (antroji kolegija) priimto sprendimo byloje T-497/09 LG Electronics prieš VRDT (KOMPRESSOR PLUS)

text:
               16.4.2011

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 120/8

         2011 m. vasario 25 d.LG Electronics, Inc. pateiktas apeliacinis skundas dėl 2010 m. gruodžio 16 d. Bendrojo Teismo (antroji kolegija) priimto sprendimo byloje T-497/09 LG Electronics prieš VRDT (KOMPRESSOR PLUS)

   (Byla C-88/11 P)
   2011/C 120/14
   Proceso kalba: prancūzų

      Šalys

      Apeliantė: LG Electronics Inc., atstovaujama advokato J. Blanchard

      Kita proceso šalis: Vidaus rinkos derinimo tarnyba (Prekių ženklai ir pramoninis dizainas) (VRDT)

      Apeliantės reikalavimai

               —

               Pripažinti apeliacinį skundą priimtinu;

               —

               panaikinti 2010 m. gruodžio 16 d. Bendrojo Teismo antrosios kolegijos sprendimą;

               —

               Iš dalies panaikinti 2009 m. rugsėjo 23 d. VRDT pirmosios apeliacinės tarybos sprendimą, kuriuo iš dalies atmetamas bendrovės LG Electronics skundas dėl 2009 m. vasario 5 d. sprendimo, kuriuo atsisakoma įregistruoti Bendrijos prekių ženklų registracijos paraišką Nr. 007282924, kiek ji susijusi su „elektriniais siurbliais“;

               —

               VRDT padengia abiejose instancijose patirtas bylinėjimosi išlaidas.

      Apeliacinio skundo pagrindai ir pagrindiniai argumentai

   Apeliantė nurodo į 2009 m. vasario 26 d. Tarybos reglamento (EB) Nr. 207/2009 dėl Bendrijos prekių ženklo (1) 7 straipsnio 1 dalies c punkto pažeidimą.
   Šiuo klausimu apeliantė, pirmiausia, pažymi, kad Bendrasis Teismas pasirėmė naujais faktais, su kuriais ji pirmą kartą buvo supažindinta VRDT, tačiau jie nebuvo nurodyti apeliacinėje taryboje.
   Antra, apeliantė teigia, kad Bendrasis Teismas, padarė klaidą, susijusią su jam pateiktų faktų ir įrodymų iškraipymu, padarė klaidą; visa tai lėmė, kad jis padarė klaidingą išvadą, jog siurbliai galėjo būti naudojami kaip kompresoriai.
   Galiausiai, ji pažymi, kad kadangi dulkių siurbliai, kuriuose nėra kompresoriaus ir negalintys būti panaudotais kaip kompresoriai, prekių ženklas „KOMPRESSOR PLUS“ jokiu būdu negali būti laikomas išimtinai susidedantis iš žymenų arba nuorodų, kurie prekyboje gali nurodyti į erdvę, kokybę, kiekybę, paskirtį, vertę, geografinę kilmę, pagaminimo laiką arba paslaugos teikimą, arba į kitas tokioms prekėms būdingas savybes.

      (1)  OL L 78, p. 1.


title: Byla F-66/08 2008 m. liepos 25 d. pareikštas ieškinys byloje De Smedt ir kt. prieš Parlamentą

text:
               27.9.2008

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 247/26

         2008 m. liepos 25 d. pareikštas ieškinys byloje De Smedt ir kt. prieš Parlamentą

   (Byla F-66/08)
   (2008/C 247/53)
   Proceso kalba: prancūzų
   Šalys

      Ieškovai: Emile De Smedt (Briuselis, Belgija) ir kiti, atstovaujami advokatų S. Orlandi, A. Coolen, J.-N. Louis, E. Marchal

      Atsakovas: Europos Parlamentas
   Ginčo dalykas bei aprašymas
   Paskyrimų tarnybos individualių sprendimų, kuriais atsisakoma ieškovams skirti Pareigūnų tarnybos nuostatų 56a straipsnyje numatytas išmokas už pamaininį darbą pagal 2006 m. gruodžio 11 d. Tarybos reglamentą Nr. 1873/2006, iš dalies keičiantį Reglamentą Nr. 300/76, apibrėžiantį turinčių teisę gauti išmokas už pamaininį darbą pareigūnų kategorijas, išmokų dydžius ir jų mokėjimo sąlygas, ir Pareigūnų tarnybos nuostatų 56b straipsnyje numatytas išmokas pagal 2006 m. gruodžio 11 d. Tarybos reglamentą Nr. 1945/2006, iš dalies keičiantį Reglamentą Nr. 495/77, nustatantį turinčių teisę gauti priemokas už reguliarius budėjimus pareigūnų kategorijas bei tokių priemokų skyrimo sąlygas ir dydžius, panaikinimas.
   Ieškovės reikalavimai

               —

               panaikinti Paskyrimų tarnybos individualius sprendimus, kuriais atsisakoma ieškovams skirti Pareigūnų tarnybos nuostatų 56a straipsnyje numatytas išmokas už pamaininį darbą pagal 2006 m. gruodžio 11 d. Tarybos reglamentą Nr. 1873/2006, iš dalies keičiantį Reglamentą Nr. 300/76, apibrėžiantį turinčių teisę gauti išmokas už pamaininį darbą pareigūnų kategorijas, išmokų dydžius ir jų mokėjimo sąlygas;

               —

               panaikinti Paskyrimų tarnybos individualius sprendimus kuriais atsisakoma ieškovams skirti Pareigūnų tarnybos nuostatų 56b straipsnyje numatytas išmokas pagal 2006 m. gruodžio 11 d. Tarybos reglamentą Nr. 1945/2006, iš dalies keičiantį Reglamentą Nr. 495/77, nustatantį turinčių teisę gauti priemokas už reguliarius budėjimus pareigūnų kategorijas bei tokių priemokų skyrimo sąlygas ir dydžius;

               —

               priteisti iš Europos Parlamento bylinėjimosi išlaidas.


title: Byla C-546/09: 2011 m. kovo 31 d. Teisingumo Teismo (penktoji kolegija) sprendimas byloje ( Varhoven administrativen sad (Bulgarija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Aurubis Balgaria AD prieš Nachalnik na Mitnitsa Stolichna, buvęs Nachalnik na Mitnitsa Sofia (Muitinės kodeksas — Muitai — Importo skola muitinei — Delspinigiai — Delspinigių mokėjimo laikotarpis — Kompensacinės palūkanos)

text:
               21.5.2011

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 152/7

         2011 m. kovo 31 d. Teisingumo Teismo (penktoji kolegija) sprendimas byloje (Varhoven administrativen sad (Bulgarija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Aurubis Balgaria AD prieš Nachalnik na Mitnitsa Stolichna, buvęs Nachalnik na Mitnitsa Sofia

   (Byla C-546/09) (1)

   (Muitinės kodeksas - Muitai - Importo skola muitinei - Delspinigiai - Delspinigių mokėjimo laikotarpis - Kompensacinės palūkanos)
   2011/C 152/12
   Proceso kalba: bulgarų

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Varhoven administrativen sad

      Šalys pagrindinėje byloje

      Ieškovė: Aurubis Balgaria AD

      Atsakovas: Nachalnik na Mitnitsa Stolichna, buvęs Nachalnik na Mitnitsa Sofia

      Dalykas

   Prašymas priimti prejudicinį sprendimą — Varhoven Administrativen Sad — 1992 m. spalio 12 d. Tarybos reglamento (EEB) Nr. 2913/92, nustatančio Bendrijos muitinės kodeksą (OL L 302, p. 1; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 2 sk., 4 t., p. 307), 214 straipsnio 3 dalies, 222 straipsnio 1 dalies a punkto ir 232 straipsnio 1 dalies b punkto bei 1993 m. liepos 2 d. Reglamento (EEB) Nr. 2454/93, išdėstančio Reglamento Nr. 2913/92 įgyvendinimo nuostatas (OL L 253, p. 1; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 2 sk., 6 t., p. 3), išaiškinimas — Nacionalinės valdžios institucijų vykdomas delspinigių skaičiavimas nuo papildomos skolos muitinei sumos už laikotarpį, einantį po to, kai skola muitinei įtraukiama į apskaitą — Kompensacinių palūkanų skaičiavimas už laikotarpį nuo pirminės muitinės deklaracijos pateikimo iki paskesnio skolos įtraukimo į apskaitą — Galimybė padidinti skolą muitinei paskesnio įtraukimo į apskaitą atveju, kuri atitinka delspinigių, apskaičiuojamų už laikotarpį nuo skolos muitinei atsiradimo dienos iki paskesnio įtraukimo į apskaitą momento, sumą

      Rezoliucinė dalis

               1.

               1992 m. spalio 12 d. Tarybos reglamento (EEB) Nr. 2913/92, nustatančio Bendrijos muitinės kodeksą, iš dalies pakeisto 2006 m. lapkričio 20 d. Tarybos reglamentu (EB) Nr. 1791/2006, 232 straipsnio 1 dalies b punktą reikia aiškinti taip, kad pagal šią nuostatą delspinigius nuo neišieškotos muitų sumos galima skaičiuoti tik už laikotarpį, einantį po to, kai pasibaigia šiai sumai sumokėti nustatytas terminas.

               2.

               Nesant atitinkamų nuostatų 1993 m. liepos 2 d. Komisijos reglamente (EEB) Nr. 2454/93, išdėstančiame Reglamento Nr. 2913/92 įgyvendinimo nuostatas, iš dalies pakeistame 2007 m. vasario 28 d. Komisijos reglamentu (EB) Nr. 214/2007, Reglamento Nr. 2913/92, iš dalies pakeisto Reglamentu Nr. 1791/2006, 214 straipsnio 3 dalis turi būti aiškinama taip, kad pagal šią nuostatą nacionalinės valdžios institucijos negali skolos muitinei skolininkui skaičiuoti kompensacinių palūkanų už laikotarpį nuo pirminės muitinės deklaracijos pateikimo iki paskesnio skolos įtraukimo į apskaitą.

               3.

               Bendriesiems Sąjungos teisės principams, būtent nusikaltimo ir bausmės įtvirtinimo įstatyme principui, prieštarauja tai, kad nacionalinės valdžios institucijos už muitų teisės aktų pažeidimą taiko nacionalinės teisės aktuose aiškiai nenumatytą sankciją.

      (1)  OL C 80, 2010 3 27.


title: Byla C-609/13 P: 2017 m. sausio 26 d. Teisingumo Teismo (pirmoji kolegija) sprendimas byloje Duravit AG, Duravit SA, Duravit BeLux SPRL/BVBA/Europos Komisija, Europos Sąjungos Taryba (Apeliacinis skundas — Konkurencija — Karteliai — Belgijos, Vokietijos, Prancūzijos, Italijos, Nyderlandų ir Austrijos vonios kambario įrangos rinka — Pardavimo kainų derinimas ir keitimasis neskelbtina komercine informacija — Reglamentas (EB) Nr. 1/2003 — 31 straipsnis — Pareiga motyvuoti)

text:
               3.4.2017

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 104/2

         2017 m. sausio 26 d. Teisingumo Teismo (pirmoji kolegija) sprendimas byloje Duravit AG, Duravit SA, Duravit BeLux SPRL/BVBA/Europos Komisija, Europos Sąjungos Taryba

   (Byla C-609/13 P) (1)

   ((Apeliacinis skundas - Konkurencija - Karteliai - Belgijos, Vokietijos, Prancūzijos, Italijos, Nyderlandų ir Austrijos vonios kambario įrangos rinka - Pardavimo kainų derinimas ir keitimasis neskelbtina komercine informacija - Reglamentas (EB) Nr. 1/2003 - 31 straipsnis - Pareiga motyvuoti))
   (2017/C 104/03)
   Proceso kalba: vokiečių

      Šalys

      Apeliantės: Duravit AG, Duravit SA, Duravit BeLux SPRL/BVBA, atstovaujamos Rechtsanwälte U. Soltész ir C. von Köckritz

      Kitos proceso šalys: Europos Komisija, atstovaujama F. Castillo de la Torre ir L. Malferrari, padedamų Rechtsanwalt A. Böhlke, Europos Sąjungos Taryba

      Rezoliucinė dalis

               1.

               Atmesti apeliacinį skundą.

               2.

               Priteisti iš Duravit AG, Duravit SA ir Duravit BeLux SPRL/BVBA bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 71, 2014 3 8.


title: Byla T-30/14: 2014 m. sausio 13 d. pareikštas ieškinys byloje Laverana prieš VRDT (BIO — INGRÉDIENTS VÉGÉTAUX — PROPRE FABRICATION)

text:
               22.3.2014

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 85/22

         2014 m. sausio 13 d. pareikštas ieškinys byloje Laverana prieš VRDT (BIO — INGRÉDIENTS VÉGÉTAUX — PROPRE FABRICATION)

   (Byla T-30/14)
   2014/C 85/39
   Proceso kalba: vokiečių

      Šalys

      Ieškovė: Laverana GmbH & Co. KG (Venigzenas, Vokietija), atstovaujama advokatų J. Wachinger ir M. Zöbisch

      Atsakovė: Vidaus rinkos derinimo tarnyba (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui)

      Reikalavimai

   Ieškovė Bendrojo Teismo prašo:

               —

               panaikinti 2013 m. lapkričio 11 d. Vidaus rinkos derinimo tarnybos (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui) ketvirtosios apeliacinės tarybos sprendimą byloje R 1749/2013-4 ir leisti paskelbti Bendrijos prekių ženklo paraišką Nr. 11 642 527 3, 5 ir 35 klasės prekėms ir paslaugoms,

               —

               nepatenkinus šio reikalavimo, panaikinti 2013 m. lapkričio 11 d. Vidaus rinkos derinimo tarnybos (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui) ketvirtosios apeliacinės tarybos sprendimą byloje R 1749/2013-4 ir grąžinti bylą tarnybai iš naujo nagrinėti,

               —

               nepatenkinus šių reikalavimų, panaikinti 2013 m. lapkričio 11 d. Vidaus rinkos derinimo tarnybos (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui) ketvirtosios apeliacinės tarybos sprendimą byloje R 1749/2013-4,

               —

               priteisti iš atsakovės bylinėjimosi išlaidas.

      Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

      Bendrijos prekių ženklas, su kuriuo susijęs ieškinys: juodai baltas vaizdinis prekių ženklas, kuriame yra žodiniai elementai BIO — INGRÉDIENTS VÉGÉTAUX — PROPRE FABRICATION, 3, 5 ir 35 klasių prekėms ir paslaugoms — Bendrijos prekių ženklo paraiška Nr. 11 642 527

      Eksperto sprendimas: iš dalies atmesti paraišką

      Apeliacinės tarybos sprendimas: atmesti apeliaciją

      Ieškinio pagrindai: Reglamento (EB) Nr. 207/2009 7 straipsnio 1 dalies b ir c punktų pažeidimas.


title: Byla C-234/06 P  2006 m. gegužės 24 d. Il Ponte Finanziaria SpA  pateiktas apeliacinis skundas dėl  2006 m. vasario 23 d.  Pirmosios instancijos teismo (ketvirtoji kolegija) sprendimo byloje T-194/03  Il Ponte Finanziaria SpA prieš VRDT ir Marine Entreprise Project Società Unipersonale di Alberto Fiorenzi Srl

text:
               29.7.2006

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 178/23

         2006 m. gegužės 24 d.Il Ponte Finanziaria SpA pateiktas apeliacinis skundas dėl 2006 m. vasario 23 d. Pirmosios instancijos teismo (ketvirtoji kolegija) sprendimo byloje T-194/03 Il Ponte Finanziaria SpA prieš VRDT ir Marine Entreprise Project Società Unipersonale di Alberto Fiorenzi Srl

   (Byla C-234/06 P)
   (2006/C 178/37)
   Proceso kalba: italų
   Šalys

      Apeliantė: Il Ponte Finanziaria SpA, atstovaujama advokatų P. Roncaglia, A. Torrigiani Malaspina, M. Boletto

      Kita proceso šalis: Vidaus rinkos derinimo tarnyba (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui) ir Marine Entreprise Project Società Unipersonale di Alberto Fiorenzi

   Apeliantės reikalavimai

               1.

               Panaikinti 2006 m. vasario 23 d. Pirmosios instancijos teismo (ketvirtoji kolegija) sprendimą byloje T-194/03, kuriuo atmestas apeliantės pareikštas ieškinys ir jai nurodyta padengti bylinėjimosi išlaidas.

               2.

               Patenkinti Pirmosios instancijos teismui pateiktą ieškinį ir:

                           a)

                           panaikinti 2003 m. kovo 17 d. VRDT ketvirtosios apeliacinės tarybos sprendimą (byla R 1015/2001-4) dėl to, kad atmesdama apeliantės apeliaciją ji sutiko registruoti vaizdinį Bendrijos prekių ženklą Nr. 940007 BAINBRIDGE 18 ir 25 klasės prekėms;

                           b)

                           priteisti iš VRDT ir įstojusios į bylą šalies bylinėjimosi išlaidas procese pirmoje instancijoje ir apeliaciniame procese.

         Apeliacijos pagrindai ir pagrindiniai argumentai
   Apeliantė nurodo, kad skundžiamas sprendimas yra negaliojantis dėl šių priežasčių:

               1.

               Klaidingas Reglamento Nr. 40/94 8 straipsnio 1 dalies b punkto taikymas, nes yra galimybė supainioti prekių ženklus, dėl kurių kilo ginčas:

                           —

                           Pirmosios instancijos teismas suklydo tvirtindamas, kad įstojusios į bylą šalies prekių ženklas BAINBRIDGE ir apeliantės prekių ženklų šeima, kuriai priklauso sudėtinė dalis THE BRIDGE, nėra minimalaus panašumo laipsnio, nors pati įstojusi į bylą šalis pripažino, jog prekių ženklas BAINBRIDGE, kuriuo remiamasi protesto procedūroje, turi „
                                 žymų
                              “ fonetinį panašumo su tam tikrais apeliantės prekių ženklais laipsnį. Panašumo neatsveria konceptualus prekių ženklų, dėl kurių kilo ginčas, skirtumas, atsižvelgiant į tai, jog aiškiai yra klaidingas „teiginys“, kuriuo pasirėmė Pirmosios instancijos teismas, kad paprastas vartotojas italas turi pakankamai anglų kalbos žinių, leidžiančių jam atpažinti žodžio „bridge“ reikšmę;

                           —

                           todėl, jeigu prekių ženklai, dėl kurių kilo ginčas, turi bent jau minimalų panašumo laipsnį, supainiojimo galimybę reikėjo patvirtinti dėl prekių tapatumo ir apeliantės prekių ženklų ryškaus skiriamojo požymio.

               2.

               Klaidingas Reglamento Nr. 40/94 42 straipsnio 2 ir 3 dalių taikymas, nes Pirmosios instancijos teismas neatsižvelgė į apeliantės žodinį prekių ženklą Nr. 642952 THE BRIDGE:

                           —

                           kalbant apie žodinį prekių ženklą THE BRIDGE, apeliantė pateikė pakankamai įrodymų, jog nagrinėjamas prekių ženklas buvo naudojamas iš tikrųjų pagal Reglamento Nr. 2868/95 22 straipsnio 2 dalį;

                           —

                           Pirmosios instancijos teismas klaidingai pritaikė Reglamento Nr. 40/94 43 straipsnio 2 ir 3 dalis, nes iš esmės neišnagrinėjo klausimo, ar apeliantės pateikti dokumentai galėjo įrodyti jos prekių ženklo naudojimą, o tik nurodė, kad Apeliacinė taryba teisingai neatsižvelgė į šį prekių ženklą, nes apeliantė neįrodė jo nuolatinio naudojimo per visus penkerius atskaitos metus, nors to teisės aktai nereikalavo.

               3.

               Klaidingas Reglamento Nr. 40/94 15 straipsnio 2 dalies a punkto, 43 straipsnio 2 ir 3 dalių taikymas, nes Pirmosios instancijos teismas neatsižvelgė į apeliantės vaizdinį prekių ženklą Nr. 370836 BRIDGE;

                           —

                           turėjo būti laikoma, kad apeliantės pateiktų įrodymų, jog prekių ženklas THE BRIDGE iš tikrųjų buvo naudojamas, pakanka, kad taip pat būtų įrodytas ir prekių ženklo BRIDGE naudojimas;

                           —

                           bet kuriuo atveju apeliantės vaizdinis prekių ženklas BRIDGE laikomas „apsauginiu“ prekių ženklu pagal Italijos įstatymą dėl prekių ženklų ir todėl jo naudojimas neturėjo būti įrodinėjamas.

                           —

                           Pirmosios instancijos teismas suklydo priimdamas argumentą, VRDT pirmą kartą pateiktą tik atsakyme į ieškinį (todėl bet kuriuo atveju nepriimtiną), pagal kurį apsauginio prekių ženklo institutas yra nesuderinamas su Bendrijos prekių ženklo apsaugos sistema. Tačiau iš tikrųjų daug argumentų įrodo „apsauginių“ prekių ženklų instituto suderinamumą su Bendrijos sistema.

               4.

               Klaidingas Reglamento Nr. 40/94 8 straipsnio 1 dalies b punkto taikymas, nes tai, kad apeliantė yra daugelio prekių ženklų, kurių visi pagrįsti žodžiu „bridge“ (prekių ženklų serija), savininkė, padidina šių prekių ženklų bendrai paėmus ir prekių ženklo BAINDRIDGE supainiojimo galimybę;

                           —

                           nors Pirmosios instancijos teismas ir pripažino, jog tai, kad apeliantė yra prekių ženklų, pagrįstų žymeniu „Bridge“, „šeimos“ savininkė, paprastai svarbu vertinant galimybės supainioti buvimą, tačiau konkrečiu atveju neatsižvelgė į šiuos prekių ženklus kaip tik įregistruotus, tačiau nenaudojamus, nors iš tikrųjų šių prekių ženklų naudojimas nesusijęs su tuo, kad jie turi būti laikomi priklausančiais prekių ženklų „serijai“.


title: Byla T-705/14: 2014 m. rugsėjo 26 d. pareikštas ieškinys byloje Unichem Laboratories/Komisija

text:
               15.12.2014

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 448/31

         2014 m. rugsėjo 26 d. pareikštas ieškinys byloje Unichem Laboratories/Komisija

   (Byla T-705/14)
   (2014/C 448/40)
   Proceso kalba: anglų

      Šalys

      Ieškovė: Unichem Laboratories Ltd (Mumbajus, Indija), atstovaujama solisitorių S. Mobley, H. Sheraton ir K. Shaw

      Atsakovė: Europos Komisija

      Reikalavimai

   Ieškovė Bendrojo Teismo prašo:

               —

               panaikinti visą 2014 m. liepos 9 d. Komisijos sprendimą dėl procedūros pagal Sutarties dėl ES veikimo 101 ir 102 straipsnius (byla Comp/AT. 39.612 – perindoprilis (Servier)) ir, bet kuriuo atveju, panaikinti ir (arba) sumažinti skirtą baudą tiek, kiek ji taikoma Unichem, ir

               —

               nurodyti Komisijai padengti savo ir Unichem bylinėjimosi išlaidas.

      Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

   Grįsdama ieškinį ieškovė remiasi dvylika pagrindų.

               1.

               Pirmajame ieškinio pagrinde ieškovė teigia, kad Komisija neturi kompetencijos pagal SESV 101 straipsnio 1 dalį priimamą sprendimą skirti Unichem.

               2.

               Antrajame ieškinio pagrinde ieškovė teigia, kad nustatydama, ar susitarimas dėl draugiško ginčų sprendimo patentų srityje patenka į SESV 101 straipsnio 1 dalies taikymo sritį, Komisija netaiko teisingo „objektyvios būtinybės“ teisinio kriterijaus.

               3.

               Trečiajame ieškinio pagrinde ieškovė teigia, kad, netaikydama Technologijų perdavimo bendrosios išimties reglamento gairių įmonės Unichem susitarimui, Komisija pažeidžia vienodo požiūrio principą.

               4.

               Ketvirtajame ieškinio pagrinde ieškovė teigia, kad, kvalifikuodama susitarimą kaip „tikslingą“ SESV 101 straipsnio 1 dalies pažeidimą, Komisija daro teisės klaidą.

               5.

               Penktajame ieškinio pagrinde ieškovė teigia, kad Komisija netinkamai taiko menamą 101 straipsnio 1 dalies „tikslingą“ teisinį kriterijų konkretiems faktams, susijusiems su Unichem.

               6.

               Šeštajame ieškinio pagrinde ieškovė teigia, kad nuspręsdama, jog susitarimas dėl draugiško ginčų sprendimo turėjo antikonkurencinį poveikį, Komisija daro teisės klaidą.

               7.

               Septintajame ieškinio pagrinde ieškovė teigia, kad Komisija pažeidžia SESV 296 straipsnyje nustatytą pareigą motyvuoti, kodėl ji mano, jog Unichem gali būti tiesiogiai atsakinga už SESV 101 straipsnio 1 dalies pažeidimą, jei nėra potenciali Servier konkurentė.

               8.

               Aštuntajame ieškinio pagrinde ieškovė papildomai teigia, kad nepripažindama, jog susitarimas dėl draugiško ginčų sprendimo atitinka SESV 101 straipsnio 3 dalyje numatytus išimčių kriterijus, Komisija daro teisės klaidą.

               9.

               Devintajame ieškinio pagrinde ieškovė teigia, kad, siekdama gauti prieš Unichem naudoti skirtus dokumentus, kuriems taikomas profesinės paslapties reikalavimas, Komisija pažeidžia teisę į gynybą, gero administravimo principą ir savo pareigą nesielgti neteisėtai.

               10.

               Dešimtajame ieškinio pagrinde ieškovė teigia, kad Komisija, apskaičiuodama baudą, pažeidžia bendrąjį ES vienodo požiūrio principą, nes be objektyvaus pateisinimo skirtingai vertina Unichem ir Servier.

               11.

               Vienuoliktajame ieškinio pagrinde ieškovė teigia, kad Komisija, skirdama baudą Unichem, pažeidžia bendrąjį ES teisėje įtvirtintą proporcingumo principą, jos pačios baudų nustatymo gaires ir ankstesnę nusistovėjusią praktiką.

               12.

               Dvyliktajame ieškinio pagrinde ieškovė teigia, kad, apskaičiuodama baudą ir vertindama Unichem tariamai padaryto pažeidimo sunkumą, Komisija pažeidžia SESV 296 straipsnyje nustatytą pareigą motyvuoti.


title: Byla T-373/10: 2010 m. rugsėjo 8 d. pareikštas ieškinys byloje Villeroy & Boch Austria prieš Komisiją

text:
               6.11.2010

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 301/36

         2010 m. rugsėjo 8 d. pareikštas ieškinys byloje Villeroy & Boch Austria prieš Komisiją

   (Byla T-373/10)
   ()
   2010/C 301/61
   Proceso kalba: vokiečių

      Šalys

      Ieškovė: Villeroy & Boch Austria GmbH (Mondzė, Austrija), atstovaujama advokatų A. Reidlinger ir S. Dethof

      Atsakovė: Europos Komisija

      Ieškovės reikalavimai

               —

               Panaikinti ginčijamą sprendimą tiek, kiek jis susijęs su ieškove.

               —

               Nepatenkinus pirmojo reikalavimo, sumažinti skundžiamame sprendime ieškovei skirtos baudos dydį.

               —

               Priteisti iš atsakovės bylinėjimosi išlaidas.

      Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

   Ieškovė ginčija 2010 m. birželio 23 d. Komisijos sprendimą C(2010) 4185 galutinis (byla COMP/39092 — Vonios kambario įranga). Ginčijamame sprendime ieškovei ir kitoms bendrovėms buvo skirtos baudos už SESV 101 straipsnio ir EEE susitarimo 53 straipsnio pažeidimą. Komisijos nuomone, ieškovė dalyvavo tęstiniame kartelyje arba suderintuose veiksmuose „Vonios kambario įrangos sektoriuje“ Belgijoje, Vokietijoje, Prancūzijoje, Italijoje, Nyderlanduose ir Austrijoje.
   Grįsdama ieškinį ieškovė pateikia septynis ieškinio pagrindus.
   Pirmuoju pagrindu ieškovės ginčija, kad vienu tęstiniu kompleksiniu pažeidimu pažeistas SESV 101 straipsnis ir EEE susitarimo 53 straipsnis. Dėl tokio neteisėto bendro požiūrio atsakovė nesilaikė jai tenkančios pareigos teisiškai įvertinti kiekvienos konkrečios šalies, kuriai skirtas sprendimas, elgesį ir pažeisdama principą nulla poena sine lege neteisėtai priskyrė trečiosioms šalims veiksmus, kurių negalėjo joms priskirti.
   Subsidiariai, kaip antrąjį pagrindą ieškovė nurodo, kad nemotyvavus konkretaus sprendimo pažeista SESV 296 straipsnio 2 pastraipoje įtvirtinta pareiga motyvuoti.
   Be to, kaip trečiąjį pagrindą ieškovė nurodo, kad ginčijamą sprendimą reikia panaikinti, nes ieškovė nedalyvavo vykdant inkriminuojamus pažeidimus sprendime nurodytose atitinkamose produktų ir geografinėse rinkose ir kad jos dalyvavimas kartelyje neįrodytas.
   Kaip ketvirtąjį pagrindą ieškovė nurodo, kad jai ir jos dukterinėms bendrovėms Prancūzijoje, Belgijoje ir Austrijoje bauda neteisėtai skirta solidariai. Skyrus tokią solidarią baudą pažeistas Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijos 49 straipsnio 1 dalyje įtvirtintas nulla poena sine lege principas ir sankcijos proporcingumo principas pagal ES pagrindinių teisių chartijos 49 straipsnio 3 dalį, skaitomą kartu su 48 straipsnio 1 dalimi, taip pat Reglamento (EB) Nr. 1/2003 (1) 23 straipsnis.
   Kaip penktąjį pagrindą ieškovės nurodo, kad neteisingai nustatyta bauda. Šiuo klausimu ji pažymi, kad apskaičiuodama baudą atsakovė atsižvelgė į ieškovės apyvartą, kuri nuo pat pradžių nebuvo susijusi su pateiktais kaltinimais.
   Kaip šeštąjį pagrindą ieškovė nurodo, kad procesas vyko pernelyg ilgai ir į tai neatsižvelgta apskaičiuojant baudą už Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijos 41 straipsnio pažeidimą.
   Septintuoju pagrindu vertinant ieškovės tariamus veiksmus bei apskaičiuojant baudą padaryta vertinimo klaidų. Iš to ieškovė daro išvadą, kad net, jei, kaip teigia atsakovė, yra pažeistas SESV 101 straipsnis, bauda yra pernelyg didelė ir neproporcinga. Ieškovės nuomone, atsakovė pažeidė Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijos 49 straipsnio 3 dalyje, skaitomoje kartu su 48 straipsnio 1 dalimi, įtvirtintą sankcijos proporcingumo principą.

      (1)  2002 m. gruodžio 16 d. Tarybos Reglamentas (EB) Nr. 1/2003 dėl konkurencijos taisyklių, nustatytų Sutarties 81 ir 82 straipsniuose, įgyvendinimo (OL L 1, p. 1; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 8 sk., 2 t., p. 205).


title: Byla C-2/05 Arbeidshof te Brussel 2004 m. gruodžio 23 d. sprendimu pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Rijksdienst voor Sociale Zekerheid prieš N.V. Herbosch-Kiere

text:
               2.4.2005

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 82/6

         Arbeidshof te Brussel 2004 m. gruodžio 23 d. sprendimu pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Rijksdienst voor Sociale Zekerheid prieš N.V. Herbosch-Kiere
   (Byla C-2/05)
   (2005/C 82/14)
   Proceso kalba: olandų

      Arbeidshof te Brussel2004 m. gruodžio 23 d. sprendimu, kurį Teisingumo Teismo sekretoriatas gavo 2005 m. sausio 5 d., kreipėsi į Europos Bendrijų Teisingumo Teismą su prašymu, priimti prejudicinį sprendimą byloje Rijksdienst voor Sociale Zekerheid prieš N.V. Herbosch-Kiere.

      Arbeidshof te Brussel prašo Teisingumo Teismo atsakyti į šiuos klausimus:
   Ar valstybės, į kurią komandiruotas darbuotojas, teismas gali nagrinėti ir/ar nustatyti, ar tarp komandiruojančios įmonės ir komandiruoto darbuotojo yra teisiniai darbo santykiai, atsižvelgiant į faktą, jog Reglamento (EEB) Nr. 1408/71 (1) 14 straipsnio 1 dalyje esanti sąvoka „įmonė, kurioje <jis paprastai dirba“ reikalauja (pagal sprendimą Nr. 128), kad tie santykiai būtų išlaikomi komandiruotės laikotarpiu?
   Ar kitos nei išdavusios minėtą pažymą (E 101 pažyma) valstybės narės teismas gali neatsižvelgti į šią pažymą ir/arba ją panaikinti, jei jam pateiktos faktinės aplinkybės rodo, kad tarp komandiruojančios įmonės ir komandiruoto darbuotojo komandiruotės laikotarpiu nebuvo teisinių darbo santykių?
   Ar valstybės, iš kurios komandiruojamas darbuotojas, kompetetingai institucijai privalomas valstybės, į kurią komandiruojamas darbuotojas, teismo, kuris, esant pirmiau nurodytoms aplinkybėms, neatsižvelgė į minėtą pažymą (E 101 pažyma) ir/arba ją panaikino, sprendimas?

      (1)  Tarybos 1971 m. birželio 14 d. reglamentas (EEB) Nr. 1408/71 dėl socialinės apsaugos sistemų taikymo pagal darbo sutartį dirbantiems asmenims ir jų šeimos nariams, judantiems Bendrijoje (OL L 149, p. 2).


title: Byla C-455/11 P: 2011 m. rugsėjo 2 d. Solvay SA pateiktas apeliacinis skundas dėl 2011 m. birželio 16 d. Bendrojo Teismo (šeštoji išplėstinė kolegija) priimto sprendimo byloje T-186/06, Solvay SA prieš Europos Komisiją

text:
               26.11.2011

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 347/11

         2011 m. rugsėjo 2 d.Solvay SA pateiktas apeliacinis skundas dėl 2011 m. birželio 16 d. Bendrojo Teismo (šeštoji išplėstinė kolegija) priimto sprendimo byloje T-186/06, Solvay SA prieš Europos Komisiją

   (Byla C-455/11 P)
   2011/C 347/16
   Proceso kalba: anglų

      Šalys

      Apeliantė: Solvay SA, atstovaujama advocaat O. W. Brouwer, solisitoriaus M. O'Regan

      Kita proceso šalis: Europos Komisija

      Apeliantės reikalavimai

   Apeliantė Teisingumo Teismo prašo:

               —

               panaikinti sprendimo 121–170 punktus,

               —

               panaikinti sprendimo 394, 395 ir 402–427 punktus,

               —

               priimti galutinį sprendimą ir panaikinti skundžiamą sprendimą tiek, kiek jame teigiama, kad: a) laikotarpiu nuo 1995 m. gegužės mėn. iki 1997 m. rugpjūčio mėn. apeliantė darė EB 81 straipsnio 1 dalies pažeidimą ir b) apeliantė buvo trečioji įmonė, įvykdžiusi 2002 m. pranešimo dėl bendradarbiavimo 21 punkte nustatytas sąlygas, ir dėl to sumažinti apeliantei skirtą baudą arba, nepatenkinus šio prašymo, grąžinti bylą Bendrajam Teismui, ir

               —

               priteisti iš Komisijos padengti bylinėjimosi išlaidas, patirtas Bendrajame Teisme ir Teisingumo Teisme.

      Apeliacinio skundo pagrindai ir pagrindiniai argumentai

   Apeliantė nurodo du pagrindus. Skundžiamame sprendime Bendrasis Teismas iš dalies atmetė apeliantės pareikštą ieškinį, kuriuo prašoma iš dalies panaikinti 2006 m. gegužės 3 d. Komisijos sprendimą C(2006) 1766 galutinis dėl procedūros pagal [EB] 81 straipsnį ir EEE susitarimo 53 straipsnį (byla COMP/F/38.620 — vandenilio peroksidas ir perboratas).
   Pirmajame pagrinde apeliantė ginčija Bendrojo Teismo išvadą, kad laikotarpiu nuo 1995 m. gegužės mėn. iki 1997 m. rugpjūčio mėn. ji dalyvavo darant EB 81 straipsnio 1 dalies ir EEE susitarimo 53 straipsnio 1 dalies pažeidimą. Bendrasis Teismas viršijo jam suteiktus kontrolės įgaliojimus ir padarė teisės klaidą nuspręsdamas, kad apeliantė diskutavo ir (arba) keitėsi informacija apie kainas ir savo prekybos strategiją su kitomis įmonėmis: remiantis skundžiamo sprendimo turiniu negalima daryti tokios išvados. Bendrasis Teismas padarė teisės klaidų skundžiamame sprendime padaręs išvadą, kad dėl bendro siekio riboti konkurenciją vykusios vandenilio peroksido gamintojų (įskaitant apeliantę) diskusijos, derybos ir pasikeitimai informacija, nevaisingai bandant susitarti dėl rinkos padalijimo (nors susitarimas dėl to nebuvo sudarytas), yra EB 81 straipsnio 1 dalies ir EEE susitarimo 53 straipsnio 1 dalies pažeidimas, nes tai buvo laikoma, nelygu atvejis, arba parengiamosiomis derybomis ir dalimi paties slapto susitarimo dėl 1997 m. rugpjūčio mėn. sudaryto įrodyto kartelio dėl kainų nustatymo, arba suderintais veiksmais „ruošiant dirvą“ tam pačiam vėliau sudarysimam karteliui ir (arba) draudžiamu keitimusi informacija tarp įmonių. Antrajame pagrinde apeliantė ginčija skundžiamame sprendime bendrojo Teismo padarytą išvadą, kad Komisija neviršijo diskrecijos ribų nuspręsdama, kad kita įmonė, t. y. Arkema, 2003 m. balandžio 3 d. įvykdė 2002 m. Komisijos pranešimo dėl bendradarbiavimo 21 punkte nustatytus reikalavimus. Bendrasis Teismas padarė teisės klaidą apibrėždamas ir taikydamas „didelės papildomosios vertės“ sąvoką, iškraipė įrodymus ir padarė akivaizdžių tų įrodymų vertinimo klaidų nuspręsdamas, kad 2003 m. balandžio 3 d. faksu atsiųsti Arkema dokumentai be jokių prie jų pridėtų paaiškinimų turi didelę papildomąją vertę pagal 2002 m. pranešimo dėl bendradarbiavimo 21 punktą. Jis taip pat padarė akivaizdžių teisės ir procesinių klaidų bei iškraipė įrodymus nuspręsdamas, kad ginčijamame Komisija galėjo pagrįstai padaryti kitokią išvadą, nei 2006 m. gegužės 31 d. Komisijos sprendime C(2006) 2098 dėl procedūros pagal EB 81 straipsnį ir EEE susitarimo 53 straipsnį (byla COMP1F/38.645 — metakrilatai), kuriuo remiantis ta pati 2003 m. balandžio 3 d.Arkema faksimilė (susijusi su Komisijos tyrimais dėl įvairių tariamų kartelių, įskaitanti VP ir metakrilatus) neatitiko 2002 m. pranešimo dėl bendradarbiavimo 21 punkte nustatytų reikalavimo, kol Arkema vėliau nepateikė paaiškinimų.


title: Byla C-154/16: 2017 m. gegužės 18 d. Teisingumo Teismo (aštuntoji kolegija) sprendimas byloje (Augstākā tiesa (Latvija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) „Latvijas Dzelzceļš“ VAS/Valsts ieņēmumu dienests (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą — Bendrijos muitinės kodeksas — Reglamentas (EEB) Nr. 2913/92 — 94 straipsnio 1 dalis ir 96 straipsnis — Išorinio Bendrijos tranzito procedūra — Tranzito procedūros vykdytojo atsakomybė — 203, 204 straipsniai ir 206 straipsnio 1 dalis — Skolos muitinei atsiradimas — Neteisėtas paėmimas iš muitinės priežiūros — Vienos iš taikant muitinės procedūrą kylančių pareigų nevykdymas — Visiškas prekių sunaikinimas arba negrąžinamas praradimas dėl paties prekių pobūdžio arba dėl nenumatytų aplinkybių ar „force majeure“ — 213 straipsnis — Skolos muitinei mokėjimas solidariai — Direktyva 2006/112/EB — Pridėtinės vertės mokestis (PVM) — 2 straipsnio 1 dalis ir 70 bei 71 straipsniai — Apmokestinimo momentas ir prievolė sumokėti mokestį — 201, 202 ir 205 straipsniai — Mokestį sumokėti privalantys asmenys — Paskirties muitinės įstaigos atliktas krovinio trūkumo nustatymas — Netinkamai uždaryto ar apgadinto cisterninio vagono apatinis išpylimo įtaisas)

text:
               24.7.2017

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 239/15

         2017 m. gegužės 18 d. Teisingumo Teismo (aštuntoji kolegija) sprendimas byloje (Augstākā tiesa (Latvija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) „Latvijas Dzelzceļš“ VAS/Valsts ieņēmumu dienests

   (Byla C-154/16) (1)

   ((Prašymas priimti prejudicinį sprendimą - Bendrijos muitinės kodeksas - Reglamentas (EEB) Nr. 2913/92 - 94 straipsnio 1 dalis ir 96 straipsnis - Išorinio Bendrijos tranzito procedūra - Tranzito procedūros vykdytojo atsakomybė - 203, 204 straipsniai ir 206 straipsnio 1 dalis - Skolos muitinei atsiradimas - Neteisėtas paėmimas iš muitinės priežiūros - Vienos iš taikant muitinės procedūrą kylančių pareigų nevykdymas - Visiškas prekių sunaikinimas arba negrąžinamas praradimas dėl paties prekių pobūdžio arba dėl nenumatytų aplinkybių ar „force majeure“ - 213 straipsnis - Skolos muitinei mokėjimas solidariai - Direktyva 2006/112/EB - Pridėtinės vertės mokestis (PVM) - 2 straipsnio 1 dalis ir 70 bei 71 straipsniai - Apmokestinimo momentas ir prievolė sumokėti mokestį - 201, 202 ir 205 straipsniai - Mokestį sumokėti privalantys asmenys - Paskirties muitinės įstaigos atliktas krovinio trūkumo nustatymas - Netinkamai uždaryto ar apgadinto cisterninio vagono apatinis išpylimo įtaisas))
   (2017/C 239/19)
   Proceso kalba: latvių

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Augstākā tiesa

      Šalys pagrindinėje byloje

      Pareiškėja: „Latvijas Dzelzceļš“ VAS

      Atsakovė: Valsts ieņēmumu dienests

      Rezoliucinė dalis

               1.

               1992 m. spalio 12 d. Tarybos reglamento (EEB) Nr. 2913/92, nustatančio Bendrijos muitinės kodeksą, iš dalies pakeisto 2005 m. balandžio 13 d. Tarybos reglamentu (EB) Nr. 648/2005, 203 straipsnio 1 dalis turi būti aiškinama taip, kad ši nuostata netaikoma tuo atveju, kai paskirties muitinės įstaigai, numatytai vykdant išorinio transporto procedūrą, nebuvo pateiktos visos prekės, kurioms įforminta ta procedūra, dėl to, kad dalis šių prekių buvo visiškai sunaikinta arba negrąžinamai prarasta, ir tai buvo tinkamai įrodyta.

               2.

               Reglamento Nr. 2913/92, iš dalies pakeisto Reglamentu Nr. 648/2005, 204 straipsnio 1 dalies a punktas turi būti aiškinamas taip, kad jeigu paskirties muitinės įstaigai, numatytai vykdant išorinio transporto procedūrą, nebuvo pateiktos visos prekės, kurioms įforminta ta procedūra, dėl to, kad dalis šių prekių buvo visiškai sunaikinta arba negrąžinamai prarasta, ir tai buvo tinkamai įrodyta, esant šiai situacijai, kai nevykdoma viena iš su šia procedūra susijusių pareigų, t. y. pareiga pateikti paskirties muitinės įstaigai nepakeisto pavidalo prekes, iš principo atsiranda importo skola muitinei dėl dalies prekių, kurios nebuvo pateiktos tai įstaigai. Nacionalinis teismas turi patikrinti, ar nagrinėjamu atveju aplinkybė, kaip antai išpylimo įtaiso sugadinimas, atitinka sąvokas force majeure ir „nenumatyta aplinkybė“, kaip jos suprantamos pagal Reglamento Nr. 2913/92, iš dalies pakeisto Reglamentu Nr. 648/2005, 206 straipsnio 1 dalį, apibūdinančius kriterijus, t. y. ar ji yra neįprasta skystų medžiagų gabenimo srityje veikiančiam subjektui ir nuo jo nepriklauso ir ar jos padarinių nebūtų buvę galima išvengti net ėmusis visų atsargumo priemonių. Atlikdamas šį patikrinimą tas teismas, be kita ko, turi atsižvelgti į tai, ar veiklos vykdytojai, kaip antai tranzito procedūros vykdytojas ir vežėjas, laikėsi galiojančių normų ir reikalavimų, susijusių su cisternų technine būkle ir skystų medžiagų, kaip antai tirpiklio, gabenimo saugumu.

               3.

               2006 m. lapkričio 28 d. Tarybos direktyvos 2006/112/EB dėl pridėtinės vertės mokesčio bendros sistemos 2 straipsnio 1 dalies d punktas bei 70 ir 71 straipsniai turi būti aiškinami taip, kad šis mokestis nėra mokėtinas už prekių, kurioms įforminta išorinio Bendrijos tranzito procedūra, dalį, kuri buvo visiškai sunaikinta arba negrąžinamai prarasta.

               4.

               Siejamos Reglamento Nr. 2913/92, iš dalies pakeisto Reglamentu Nr. 648/2005, 96 straipsnio 1 dalies a punkto ir 204 straipsnio 1 dalies a punkto ir 3 dalies nuostatos turi būti aiškinamos taip, kad tranzito procedūros vykdytojas turi sumokėti skolą muitinei, atsiradusią dėl prekių, kurioms įforminta išorinio Bendrijos tranzito procedūrą, net jeigu vežėjas neįvykdė pareigų pagal šio reglamento 96 straipsnio 2 dalį, be kita ko, pareigos pateikti šias prekes nepakeisto pavidalo paskirties muitinės įstaigai per nustatytą terminą.

               5.

               Reglamento Nr. 2913/92, iš dalies pakeisto Reglamentu Nr. 648/2005, 204 straipsnio 1 dalies a punktas ir 3 dalis, 204 straipsnio 213 dalies a punktas ir 92 dalis bei 213 straipsnis turi būti aiškinami taip, kad valstybės narės muitinė neturi pareigos pripažinti solidariai atsakingu vežėją, kuris lygiagrečiai su tranzito procedūros vykdytoju turi būti laikomas privalančiu sumokėti skolą muitinei.

      (1)  OL C 191, 2016 5 30.


title: Byla C-161/04 2006 m. rugsėjo 6 d. Teisingumo Teismo pirmosios kolegijos pirmininko nutartis byloje Austrijos Respublika prieš Europos Parlamentą, Europos Sąjungos Tarybą

text:
               2.12.2006

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 294/35

         2006 m. rugsėjo 6 d. Teisingumo Teismo pirmosios kolegijos pirmininko nutartis byloje Austrijos Respublika prieš Europos Parlamentą, Europos Sąjungos Tarybą
   (Byla C-161/04) (1)

   (2006/C 294/61)

      Proceso kalba: vokiečių

   Pirmosios kolegijos pirmininkas nutartimi nurodė išbraukti bylą iš registro.

      (1)  OL C 106, 2004 4 30.


title: Byla C-163/13: 2013 m. balandžio 2 d. Hoge Raad der Nederlanden (Nyderlandai) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Turbu.com BV, kita bylos šalis — Staatssecretaris van Financiën

text:
               15.6.2013

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 171/19

         2013 m. balandžio 2 d.Hoge Raad der Nederlanden (Nyderlandai) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Turbu.com BV, kita bylos šalis — Staatssecretaris van Financiën

   (Byla C-163/13)
   2013/C 171/37
   Proceso kalba: olandų

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Hoge Raad der Nederlanden

      Pagrindinės bylos šalys

      Kasatorė: Turbu.com BV

      Kita bylos šalis: Staatssecretaris van Financiën

      Prejudicinis klausimas

   Ar nacionalinės institucijos ir teismai, remdamiesi Europos Sąjungos teise, privalo neleisti pasinaudoti atleidimu nuo PVM taikymo Bendrijoje tiekiamoms prekėms, kai objektyvios aplinkybės tam tikrų prekių atveju leidžia konstatuoti PVM slėpimo faktą, o apmokestinamasis asmuo žinojo arba turėjo žinoti, kad jis toje veikloje dalyvauja, jeigu nacionalinėje teisėje nenumatyta, kad esant tokioms aplinkybėms turi būti neleidžiama pasinaudoti atleidimu nuo mokesčio?


title: Byla F-32/13 R: 2014 m. vasario 27 d. Tarnautojų teismo trečiosios kolegijos pirmininko nutartis byloje Walton/Komisija (Viešoji tarnyba  — Laikinasis tarnautojas  — Išeitinė išmoka  — Atleidimas, patvirtintas Europos bendrijų pirmosios instancijos teismo sprendimu  — Atleidimo iš darbo dienos nustatymas  — „Res judicata“ principas  — Paskyrimų tarnybos sprendimas, tapęs galutiniu, nes nebuvo apskųstas teisme  — Išankstinės administracinės procedūros nesilaikymas  — Akivaizdus nepriimtinumas)

text:
               12.5.2014

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 142/56

         2014 m. vasario 27 d. Tarnautojų teismo trečiosios kolegijos pirmininko nutartis byloje Walton/Komisija

   (Byla F-32/13 R) (1)

   ((Viešoji tarnyba - Laikinasis tarnautojas - Išeitinė išmoka - Atleidimas, patvirtintas Europos bendrijų pirmosios instancijos teismo sprendimu - Atleidimo iš darbo dienos nustatymas - „Res judicata“ principas - Paskyrimų tarnybos sprendimas, tapęs galutiniu, nes nebuvo apskųstas teisme - Išankstinės administracinės procedūros nesilaikymas - Akivaizdus nepriimtinumas))
   2014/C 142/76
   Proceso kalba: prancūzų

      Šalys

      Ieškovas: Robert Walton (Oksfordas, Jungtinė Karalystė), atstovaujamas advokato F. Moyse

      Atsakovė: Europos Komisija, atstovaujama J. Currall ir A.-C. Simon

      Dalykas

   Prašymas panaikinti prašymo siekiant gauti nesumokėtą likutį, kurį Komisija turėjo sumokėti ieškovui, kaip persikraustymo išmoką, atmetimą

      Rezoliucinė dalis

               1.

               Atmesti ieškininį kaip akivaizdžiai nepriimtiną.

               2.

               R. Walton padengia savo ir Europos Komisijos bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 207, 2013 7 20, p. 58.