title: Byla C-156/15: 2015 m. balandžio 1 d. Augstākā tiesa (Latvija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje SIA „Private Equity Insurance Group“/AS „Swedbank“

text:
               15.6.2015

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 198/24

         2015 m. balandžio 1 d.Augstākā tiesa (Latvija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje SIA „Private Equity Insurance Group“/AS „Swedbank“

   (Byla C-156/15)
   (2015/C 198/32)
   Proceso kalba: latvių

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Augstākā tiesa

      Šalys pagrindinėje byloje

      Kasatorė: SIA „Private Equity Insurance Group“

      Kita kasacinio proceso šalis: AS „Swedbank“

      Prejudiciniai klausimai

               1.

               Ar Direktyva 2002/47/EB (1) 4 straipsnio nuostatas dėl finansinio įkaito naudojimo, atsižvelgiant į jos 1 ir 4 konstatuojamąsias dalis, reikia aiškinti taip, kad jos taikomos tik sąskaitoms, kurios skirtos naudoti atsiskaitymams dalyvaujant vertybinių popierių atsiskaitymų sistemoje, ar taip, kad jos taikomos bet kuriai banke atidarytai sąskaitai, įskaitant atsiskaitomąją sąskaitą, kuri nenaudojama atsiskaitymams, sudarant vertybinių popierių sandorius?

               2.

               Ar Direktyvos 2002/47/EB 8 ir 3 straipsnių nuostatas, atsižvelgiant į jos 3 ir 5 konstatuojamąsias dalis, reikia aiškinti taip, kad šia direktyva siekiama garantuoti kredito įstaigoms itin palankų pirmumo teisę suteikiantį režimą jų klientų bankroto atveju, ypač palyginti su kitais jų kreditoriais, kaip antai darbuotojais dėl su darbo užmokesčiu susijusių reikalavimų, valstybe dėl mokestinių reikalavimų ir pirmumo teisę turinčiais kreditoriais, kurių reikalavimai užtikrinti garantija, kuria viešai pasitikima?

               3.

               Ar Direktyvos 2002/47/EB 1 straipsnio 2 dalies e punktą reikia laikyti minimalaus, ar visiško suderinimo nuostata? Kitaip tariant, ar reikia suprasti, kad pagal ją valstybė narė gali šią nuostatą taikyti subjektams, kurie aiškiai nepatenka į direktyvos taikymo sritį?

               4.

               Ar Direktyvos 2002/47/EB 1 straipsnis 2 dalies e punktas yra tiesiogiai taikoma norma?

               5.

               Jei Direktyvos 2002/47/EB tikslas ir taikymo sritis yra siauresni nei nacionalinio įstatymo, kurio priėmimas formaliai pagrįstas įsipareigojimu perkelti direktyvą į nacionalinę teisę, faktinis tikslas ir taikymo sritis, ar galima naudotis minėtos direktyvos išaiškinimu, siekiant pripažinti, kad tokia kaip nagrinėjama pagrindinėje byloje nacionaliniu įstatymu pagrįsta sąlyga dėl finansinio įkaito negalioja?

      (1)  2002 m. birželio 6 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2002/47/EB dėl susitarimų dėl finansinio įkaito (OL L 168, p. 43; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 10 sk., 3 t., p. 89).


title: Byla C-564/12: 2013 m. rugsėjo 25 d. Teisingumo Teismo pirmininko nutartis byloje ( Tribunal d'instance d'Orléans (Prancūzija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) BNP Paribas Personal Finance SA, Facet SA prieš Guillaume Delmatti

text:
               21.12.2013

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 377/9

         2013 m. rugsėjo 25 d. Teisingumo Teismo pirmininko nutartis byloje (Tribunal d'instance d'Orléans (Prancūzija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) BNP Paribas Personal Finance SA, Facet SA prieš Guillaume Delmatti

   (Byla C-564/12) (1)

   2013/C 377/21
   Proceso kalba: prancūzų
   Teisingumo Teismo pirmininkas nutartimi nurodė išbraukti bylą iš registro.

      (1)  OL C 38, 2013 2 9.


title: Byla C-106/05 Bundesfinanzhof (Vokietija) 2004 m. lapkričio 25 d. nutartimi pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje L. u. P. GmbH prieš Finanzamt Bochum-Mitte

text:
               14.5.2005

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 115/11

      Bundesfinanzhof (Vokietija) 2004 m. lapkričio 25 d. nutartimi pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje L. u. P. GmbH prieš Finanzamt Bochum-Mitte

   (Byla C-106/05)
   (2005/C 115/21)
   Proceso kalba: vokiečių

      Bundesfinanzhof (Vokietija) 2004 m. lapkričio 25 d. nutartimi kreipėsi į Europos Bendrijų Teisingumo Teismą su prašymu, kurį Teisingumo Teismo sekretoriatas gavo 2005 m. kovo 3 d., priimti prejudicinį sprendimą byloje L. u. P. GmbH prieš Finanzamt Bochum-Mitte.

      Bundesfinanzhof prašo Teisingumo Teismo atsakyti į šį klausimą:
   Ar 1977 m. gegužės 17 d. Šeštosios Tarybos direktyvos 77/388/EEB dėl valstybių narių apyvartos mokesčių įstatymų derinimo (1) 13 straipsnio A skirsnio 1 dalies b punktas ir 2 dalis leidžia atleisti nuo mokesčio bendrosios praktikos gydytojų paskirtus medicininius laboratorinius tyrimus tik esant ten nurodytoms sąlygoms net ir tuomet, kai gydytojų sveikatos priežiūros paslaugos atleidžiamos nuo mokesčio nepriklausomai nuo to?

      (1)  OL L 145, p. 1.


title: Byla T-62/08 2008 m. vasario 6 d. pareikštas ieškinys byloje ThyssenKrupp Acciai Speciali Terni prieš Komisiją

text:
               12.4.2008

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 92/40

         2008 m. vasario 6 d. pareikštas ieškinys byloje ThyssenKrupp Acciai Speciali Terni prieš Komisiją

   (Byla T-62/08)
   (2008/C 92/79)
   Proceso kalba: italų
   Šalys

      Ieškovė: ThyssenKrupp Acciai Speciali Terni SpA (Ternis, Italija), atstovaujama advokatų T. Salonico, G. Pellegrino, G. Pellegrino, G. Barone

      Atsakovė: Europos Bendrijų Komisija
   Ieškovės reikalavimai

               —

               pripažinti, kad ginčijamas sprendimas yra neteisėtas ir panaikinti visą šį sprendimą, nes jame ginčijama priemonė, kuri iš esmės yra teisėta Italijos valstybės nustatytos kompensacinės priemonės Terni SpA (ir jos teisių perėmėjams) už jos elektrinių nusavinimą 1962-1963 m. tąsa, pripažįstama valstybės pagalba;

               —

               priteisti iš atsakovės bylinėjimosi išlaidas

               —

               arba, nepatenkinus pirmojo reikalavimo, panaikinti sprendimą tiek, kiek jame nustatyta:

                           a)

                           kad Italija neteisėtai mokėjo valstybės pagalbą ThyssenKrupp, Cementir ir Nuova Terni Industrine Chimiche, taip pažeisdama EB sutarties 88 straipsnio 3 dalį;

                           b)

                           kad yra sumos, kurios turėtų būti išieškotos iš ThyssenKrupp, Cementir ir Nuova Terni Industrine Chimiche; ir todėl

                           c)

                           įpareigojama Italiją nedelsiant išieškoti minėtas sumas su palūkanomis;

               —

               nepatenkinus pirmiau minėtų reikalavimų, panaikinti ginčijamą sprendimą tiek, kiek jis įpareigoja Italiją nedelsiant išieškoti suteiktą pagalbą su palūkanomis, nes toks išieškojimas pažeistų bendrą teisėtų lūkesčių principą.

         Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai
   Šioje byloje ginčijamas sprendimas yra toks pats kaip ir byloje T–53/08 Italija prieš Komisiją.
   Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai yra panašūs į tuos, kurie buvo nurodyti minėtoje byloje. Be EB sutarties 87 ir 88 straipsnių pažeidimo dėl klaidingo kompensacinio tarifo padidinimo buvusiai Terni bendrovei ieškovė taip pat nurodo:

               —

               EB sutarties 88 straipsnio pažeidimą, nes nebuvo įvertinta tai, kad ginčijama priemonė dar nebuvo įgyvendinta, ir todėl nebuvo pažeista išankstinio pranešimo pareiga ir nebuvo sumų, kurias reikėtų išieškoti;

               —

               1999 m. kovo 22 d. Tarybos reglamento (EB) Nr. 659/1999, nustatančio išsamias EB Sutarties 93 straipsnio taikymo taisykles, 14 straipsnio 1 dalies pažeidimą ir ginčijame sprendime išdėstyto reikalavimo išieškoti pagalbą, taip pažeidžiant teisėtų lūkesčių principą, neteisėtumą.


title: Byla C-334/07 P 2007 m. gegužės 3 d. Europos Bendrijų Komisijos pateiktas apeliacinis skundas dėl 2007 m. liepos 18 d. Pirmosios instancijos teismo (penktoji išplėstinė kolegija) priimto sprendimo byloje T-357/02 Freistaat Sachsen prieš Europos Bendrijų Komisiją

text:
               22.9.2007

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 223/6

         2007 m. gegužės 3 d. Europos Bendrijų Komisijos pateiktas apeliacinis skundas dėl 2007 m. liepos 18 d. Pirmosios instancijos teismo (penktoji išplėstinė kolegija) priimto sprendimo byloje T-357/02 Freistaat Sachsen prieš Europos Bendrijų Komisiją

   (Byla C-334/07 P)
   (2007/C 223/07)
   Proceso kalba: vokiečių
   Šalys

      Ieškovė: Europos Bendrijų Komisija, atstovaujama Kilian Gross

      Kita proceso šalis: Freistaat Sachsen

   Ieškovės reikalavimai

               —

               Panaikinti visą 2007 m. gegužės 3 d. Pirmosios instancijos teismo sprendimą Freistaat Sachsen prieš Europos Bendrijų Komisiją (T-357/02);

               —

               byloje priimti galutinį sprendimą ir atmesti ieškinį kaip nepagrįstą;

               —

               priteisti iš ieškovo pagrindinėje byloje tiek bylinėjimosi išlaidas apeliaciniame procese, tiek pirmojoje instancijoje, byloje T-357/02.

         Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai
   Komisija tvirtina, kad skundžiamas sprendimas pažeidžia EB 88 straipsnio 2 ir 3 dalis, 249 straipsnio 2 dalį, 254 straipsnio 2 dalies antrą sakinį, Procedūros reglamento 3 ir paskesnius straipsnius, taip pat MVĮ atleidimo reglamento 10 straipsnio 1 dalį, nes Pirmosios instancijos teismas neatsižvelgė į tai, jog skundžiamo sprendimo (2003/226/EB) (1) teisėtumo patikrinimas turėjo būti atliktas tik pagal MVĮ atleidimo reglamento (Reglamentas (EB) Nr. 70/2001) (2) nuostatas.
   Komisija teigia, kad MVĮ atleidimo reglamentas įsigaliojo iki skundžiamo sprendimo priėmimo ir todėl turėjo būti iš karto taikomas. Komisijos teigimu, Pirmosios instancijos teismas neteisingai neigė MVĮ atleidimo reglamento taikytinumą, nes jis padarė teisės klaidą tvirtindamas, jog skundžiamo sprendimo atžvilgiu MVĮ atleidimo reglamentas galiotų atgal.
   Be to Komisija tvirtina, kad skundžiamas sprendimas taip pat pažeidžia Procedūros reglamento (Reglamentas (EB) Nr. 659/1999) (3) 2 straipsnio 2 dalį ir 4 straipsnio 5 dalį, nes Pirmosios instancijos teismas suklydo dėl pranešimo patikrinimo apimties ir pateiktos informacijos išsamumo.

      (1)  OL L 91, p. 13.

      (2)  OL L 10, p. 33.

      (3)  OL L 83, p. 1.


title: Byla T-454/16: 2016 m. rugpjūčio 5 d. pareikštas ieškinys byloje Arrigoni/EUIPO – Arrigoni Formaggi (Arrigoni Valtaleggio)

text:
               2016 10 3

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 364/27

      2016 m. rugpjūčio 5 d. pareikštas ieškinys byloje Arrigoni/EUIPO – Arrigoni Formaggi (Arrigoni Valtaleggio)

      (Byla T-454/16)
      (2016/C 364/30)
      Kalba, kuria surašytas ieškinys: italų

         Šalys

         Ieškovė: Arrigoni SpA (Roma, Italia), atstovaujama advokato P. Di Gravio

         Atsakovė: Europos Sąjungos intelektinės nuosavybės tarnyba (EUIPO)

         Kita procedūros Apeliacinėje taryboje šalis: Arrigoni Formaggi SpA (Bergamas, Italija)

         Su procedūra EUIPO susijusi informacija

         Prekių ženklo, dėl kurio kilo ginčas, savininkė: kita procedūros Apeliacinėje taryboje šalis.

         Prekių ženklas, dėl kurio kilo ginčas: Europos Sąjungoje galiojanti tarptautinė vaizdinio prekių ženklo, kuriame yra žodiniai elementai „Arrigoni Valtaleggio“, registracija – Europos Sąjungoje galiojanti tarptautinė registracija Nr. 1 028 737.

         Procedūra EUIPO: registracijos pripažinimo negaliojančia procedūra.

         Ginčijamas sprendimas: 2016 m. gegužės 19 d. EUIPO pirmosios apeliacinės tarybos sprendimas byloje R 2922/2014-1.

         Reikalavimai

      Ieškovė Bendrojo Teismo prašo:

                  —

                  tenkinti ieškinį, todėl dėl minėtų motyvų pripažinti negaliojančiu ir (arba) neegzistuojančiu ginčijamą sprendimą, prireikus grąžinti bylą pirmąjį sprendimą priėmusiai institucijai arba pripažinti pirmąjį 2013 m. balandžio 17 d. Sprendimą Nr. C 406 A galiojančiu ir galutiniu;

                  —

                  bet kuriuo atveju pripažinti Arrigoni Battista SpA registraciją Nr. 1028737 absoliučiai negaliojančia, remiantis toliau nurodytais įstatymo pažeidimais.

         Pagrindai, kuriais remiamasi

                  —

                  Reglamento Nr. 207/2009 8 straipsnio 2 dalies a punkto pažeidimas.

                  —

                  Reglamento Nr. 207/2009 8 straipsnio 1 dalies b punkto pažeidimas.

                  —

                  1993 m. gruodžio 20 d. Tarybos reglamento (EB) Nr. 40/94 dėl Bendrijos prekių ženklo pažeidimas.

                  —

                  Europos konstitucinės chartijos pažeidimas.

                  —

                  II-77 straipsnio „Nuosavybės teisė“ pažeidimas.

                  —

                  Konstitucijos 76 ir 87 straipsnių pažeidimas.

                  —

                  2002 m. gruodžio 12 d. Įstatymo Nr. 273 pažeidimas.

                  —

                  2005 m. vasario 10 d. Įstatyminio dekreto Nr. 30 dėl pramoninės nuosavybės kodekso (Italija) su vėlesniais pakeitimais pažeidimas: 7 straipsnis, 12 straipsnio B, C ir G punktai, 13 straipsnio 1 dalis, 16 straipsnio 1 punktas, 20 straipsnis, 22 straipsnio 1 ir 2 dalys.

                  —

                  Bet koks kitas sprendimas, įskaitant sprendimą dėl bylinėjimosi išlaidų, priimtas nepažeidžiant jokių teisių.


title: Byla F-113/15: 2016 m. liepos 20 d. Tarnautojų teismo (vienas teisėjas) sprendimas byloje Adriaen/Komisija (Viešoji tarnyba — Pareigūnai — Pareigūnų tarnybos nuostatų 45 straipsnis — 2014 m. pareigų paaukštinimo procedūra — Pareigūnų tarnybos nuostatų 45 straipsnio bendrosios įgyvendinimo nuostatos — Pareigūnų, kurių pareigas siūlo paaukštinti generaliniai direktoriai ar tarnybų vadovai, sąrašas — Ieškovų neįtraukimas — Galimybė Jungtiniame pareigų paaukštinimo komitete ginčyti pareigūnų, kurių pareigas siūloma paaukštinti, sąrašus — Pareigūnų, kurių pareigos gali būti paaukštintos, nuopelnų palyginimas — Jungtinės institucijos nuomonė — Pareiga motyvuoti)

text:
               2016 10 3

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 364/35

      2016 m. liepos 20 d. Tarnautojų teismo (vienas teisėjas) sprendimas byloje Adriaen/Komisija

      (Byla F-113/15) (1)

      ((Viešoji tarnyba - Pareigūnai - Pareigūnų tarnybos nuostatų 45 straipsnis - 2014 m. pareigų paaukštinimo procedūra - Pareigūnų tarnybos nuostatų 45 straipsnio bendrosios įgyvendinimo nuostatos - Pareigūnų, kurių pareigas siūlo paaukštinti generaliniai direktoriai ar tarnybų vadovai, sąrašas - Ieškovų neįtraukimas - Galimybė Jungtiniame pareigų paaukštinimo komitete ginčyti pareigūnų, kurių pareigas siūloma paaukštinti, sąrašus - Pareigūnų, kurių pareigos gali būti paaukštintos, nuopelnų palyginimas - Jungtinės institucijos nuomonė - Pareiga motyvuoti))
      (2016/C 364/41)
      Proceso kalba: anglų

         Šalys

         Ieškovai: Charlotte Adriaen (Briuselis, Belgija) ir kt., atstovaujami advokato R. Rata

         Atsakovė: Europos Komisija, atstovaujama C. Berardis-Kayser, G. Berscheid ir A.-A. Gilly

         Bylos dalykas

      Prašymas panaikinti Paskyrimų tarnybos sprendimus neįtraukti ieškovų į pareigūnų, kurių pareigos paaukštinamos per 2014 m. pareigų paaukštinimo procedūrą, sąrašą.

         Sprendimo rezoliucinė dalis

                  1.

                  Atmesti ieškinį.

                  2.

                  Charlotte Adriaen ir kiti 12 ieškovų, kurių pavardės pateiktos priede, padengia savo bylinėjimosi išlaidas ir iš jų priteisiamos Europos Komisijos patirtos bylinėjimosi išlaidos.

         (1)  OL C 320, 2015 9 28, p. 55.


title: Byla C-569/15: 2015 m. lapkričio 5 d. Hoge Raad der Nederlanden (Nyderlandai) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje X/Staatssecretaris van Financiën

text:
               1.2.2016

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 38/25

         2015 m. lapkričio 5 d.Hoge Raad der Nederlanden (Nyderlandai) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje X/Staatssecretaris van Financiën

   (Byla C-569/15)
   (2016/C 038/37)
   Proceso kalba: nyderlandų

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Hoge Raad der Nederlanden

      Šalys pagrindinėje byloje

      Kasatorius: X

      Kita kasacinio proceso šalis: Staatssecretaris van Financiën

      Prejudiciniai klausimai

               1.

               Ar Reglamento (EEB) Nr. 1408/71 (1) II antraštinę dalį reikia aiškinti taip, kad Nyderlanduose gyvenantis darbuotojas, kuris paprastai dirba Nyderlanduose ir kuriam suteikiamos trijų mėnesių nemokamos atostogos, šiuo laikotarpiu laikomas toliau dirbančiu pagal darbo sutartį Nyderlanduose, jeigu: (i) nurodytą laikotarpį tęsiasi darbo santykiai ir (ii) šis laikotarpis, taikant Nyderlandų Werkloosheidswet, laikomas laikotarpiu, per kurį vykdoma veikla pagal darbo sutartį?

               2.

                           a.

                           Kokie teisės aktai pagal Reglamento (EEB) Nr. 1408/71 laikomi taikytinais, jeigu šis darbuotojas per nemokamas atostogas kitoje valstybėje narėje dirba pagal darbo sutartį?

               2.

                           b.

                           Ar atsakymui į pateiktą klausimą svarbu tai, kad atitinkamas asmuo du kartus paskesniais metais ir po vieną kartą kiekvienus po to ėjusius trejus metus maždaug nuo vienos iki dviejų savaičių pagal darbo sutartį dirbo toje pačioje kitoje valstybėje narėje, nors jam nebuvo suteiktos nemokamos atostogos Nyderlanduose?

      (1)  1971 m. birželio 14 d. Tarybos reglamentas (EEB) Nr. 1408/71 dėl socialinės apsaugos sistemų taikymo pagal darbo sutartį dirbantiems asmenims ir jų šeimos nariams, judantiems Bendrijoje (OL L 149, p. 2; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 5 sk., 1 t., p. 35).


title: Sujungtos bylos T-81/03 T-82/03 ir T-103/03 2006 m. gruodžio 14 d. Pirmosios instancijos teismo sprendimas Mast-Jägermeister — VRDT — Licorera zacapaneca (VENADO su rėmu) ( Bendrijos prekių ženklas — Protesto procedūra — Vaizdinių Bendrijos prekių ženklų VENADO su rėmu, VENADO ir VENADO ESPECIAL paraiškos — Ankstesni vaizdiniai Bendrijos prekių ženklai, vaizduojantys elnio galvą iš priekio apskritime — Santykinis atmetimo pagrindas — Supainiojimo galimybė — Reglamento (EB) Nr. 40/94 8 straipsnio 1 dalies b punktas )

text:
               30.12.2006

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 331/30

         2006 m. gruodžio 14 d. Pirmosios instancijos teismo sprendimas Mast-Jägermeister — VRDT — Licorera zacapaneca (VENADO su rėmu)

   (Sujungtos bylos T-81/03, T-82/03 ir T-103/03) (1)

   („Bendrijos prekių ženklas - Protesto procedūra - Vaizdinių Bendrijos prekių ženklų VENADO su rėmu, VENADO ir VENADO ESPECIAL paraiškos - Ankstesni vaizdiniai Bendrijos prekių ženklai, vaizduojantys elnio galvą iš priekio apskritime - Santykinis atmetimo pagrindas - Supainiojimo galimybė - Reglamento (EB) Nr. 40/94 8 straipsnio 1 dalies b punktas“)
   (2006/C 331/67)
   Proceso kalba: ispanų
   Šalys

      Ieškovė: Mast-Jägermeister AG (Volfenbiutelis, Vokietija), atstovaujama advokato C. Drzymalla

      Atsakovė: Vidaus rinkos derinimo tarnyba (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui), atstovaujama J. García Murillo

      Kita procedūros VRDT apeliacinėje taryboje šalis, įstojusi į bylą Pirmosios instancijos teisme: Licorera Zacapaneca SA (Santa Kruzas, Gvatemala), atstovaujama advokatų L. Corno Caparrós ir B. Uriarte Valiente
   Dalykas
   Trys ieškiniai, pareikšti dėl VRDT pirmosios apeliacinės tarybos sprendimų, priimtų 2002 m. gruodžio 19 d. (byla R 412/2002-1 ir byla R 382/2002-1) ir 2003 m. sausio 14 d. (byla R 407/2002-1), susijusių su protesto procedūromis tarp Licorera Zacapaneca SA ir Mast Jägermeister AG.
   Rezoliucinė dalis

               1.

               Panaikinti 2002 m. gruodžio 19 d. (byla R 412/2002-1 ir byla R 382/2002-1) bei 2003 m. sausio 14 d. (byla R 407/2002-1) Vidaus rinkos derinimo tarnybos (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui) pirmosios apeliacinės tarybos sprendimus.

               2.

               Priteisti iš Vidaus rinkos derinimo tarnybos (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui) ieškovės bylinėjimosi išlaidas.

               3.

               Įstojusi į bylą šalis padengia savo bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 112, 2003 5 10.


               29.5.2004

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 146/6

         Kurt Martin Mayer, Tilly Forstbetriebe GesmbH, Anton Volpini de Maestri ir Johannes Volpini de Maestri 2004 m. balandžio 13 d. pareikštas ieškinys Europos Bendrijų Komisijai
   (Byla T-137/04)
   (2004/C 146/09)
   Bylos kalba: vokiečių
   2004 m. balandžio 13 d. Europos Bendrijų Pirmosios instancijos teisme buvo pareikštas Kurt Martin Mayer, Eisentratten (Austrija), Tilly Forstbetriebe GesmbH, įsteigtos Treibache (Austrija), Anton Volpini de Maestri, Spittal/Drau (Austrija), ir Johannes Volpini de Maestri, Seeboden (Austrija), atstovaujamų advokato M. Schaffgotsch, ieškinys Europos Bendrijų Komisijai.
   Pareiškėjai Pirmosios instancijos teismo prašo:

               —

               visiškai panaikinti ginčijamą Komisijos sprendimą arba,

         nepatenkinus šio prašymo,

               —

               panaikinti ginčijamą sprendimą visų Austrijoje esančių Bendrijos svarbos teritorijų atžvilgiu (kodas AT ginčijamo sprendimo I priede), arba,

         nepatenkinus šio alternatyvaus prašymo,

               —

                           a)

                           panaikinti ginčijamo sprendimo dalį, apimančią AT 2102000 „Nockberge“ teritoriją, bei

                           b)

                           panaikinti ginčijamo sprendimo dalį, apimančią AT 2119000 „Gut Walterskirchen“ teritoriją, arba,

         nepatenkinus šio alternatyvaus prašymo,

               —

               panaikinti ginčijamą sprendimą ta apimtimi, kokia jis apima teritorijas, paskelbtas I priede Bendrijos svarbos teritorijomis buveinėms ir rūšims, kurioms valstybių narių pateiktose standartinėse duomenų formose buvo suteiktas reprezentatyvumo laipsnis ir vertingumo įvertinimo pasauliniu mastu kategorija B, C ir D (arba alternatyviai C ir D, arba alternatyviai C), šių teritorijų atžvilgiu:

                           a)

                           visų ginčijamame sprendime nurodytų teritorijų (žr. I Priedą) arba

                           b)

                           visų Austrijos teritorijų (kodas AT I priede), arba

                           c)

                           tik AT 2102000 „Nockberge“ teritorijos ir AT 2119000 „Gut Walterskirchen“ teritorijos;

               —

               bet kuriuo atveju priteisti iš Komisijos pareiškėjų įgaliotiems atstovams mokėtinas sumas.

         Teisiniai pagrindai ir pagrindiniai argumentai:
   Pareiškėjai ginčija 2003 m. gruodžio 22 d. Komisijos sprendimą 2004/69/EB patvirtinantį Bendrijos svarbos teritorijų alpiniame biogeografiniame regione sąrašą pagal Tarybos direktyva 92/43/EEB. (1) Pareiškėjai yra ūkininkai ir miškininkai, besiverčiantys žemės ūkio ir miškininkystės verslu, įskaitant pagalbinį verslą, jų turimoje žemėje, esančioje ginčijamu sprendimu paskelbtose „Bendrijos svarbos teritorijose“ (BST). Pareiškėjai teigia, kad ginčijamo sprendimo dėka jie tapo Bendrijos teisės normų adresatais. Sprendimu buvo pažeista pareiškėjų nuosavybės teisė į žemę – kuri turi būti ginama remiantis Bendrijos teisės konstitucine tradicija – nepaisant jokios interesų pusiausvyros, be jokių išlygų ir teisingos kompensacijos (net nenumatant tokios kompensacijos galimybės) bei žymiai didesniu mastu, negu būtina dėl bet kokios visuomeninės pareigos. Tai yra pažeidimas EB Sutarties 230 straipsnio antros pastraipos prasme, todėl ginčijamas sprendimas yra naikintinas.
   Pareiškėjai teigia, kad ginčijamas sprendimas taip pat prieštarauja pačiai Direktyvai, kurios pagrindu jis buvo priimtas. (2) Reikiamo finansavimo nustatymui reikalingi kriterijai nebuvo tinkamai parinkti, o pagal Direktyva privalomas saugomų teritorijų tinklo vientisumas nebuvo užtikrintas.
   Be to, pareiškėjai teigia, kad ginčijamame sprendime Komisija nenurodė rūšių ir buveinių, kurioms BST jos priskirtos teritorijos iš tikrųjų yra Bendrijos svarbos. Galiausiai, pareiškėjai nurodo, kad su jais susijusių saugomų teritorijų atžvilgiu sprendimo turinys yra pagrįstas neteisinga technine informacija. Dėl šios priežasties teritorijos buvo klaidingai paskelbtos BST konkrečių rūšių ir buveinių atžvilgiu, todėl ginčijamas sprendimas yra naikintinas taip pat dėl šios priežasties.

      (1)  OL 2004 L 14, p. 21

      (2)  1992 m. gegužės 21 d. Tarybos direktyva 92/43/EEB dėl natūralių buveinių ir laukinės faunos bei floros apsaugos (OL 1992 L 206, p. 7).


title: Byla C-534/06 2008 m. birželio 5 d. Teisingumo Teismo (aštuntoji kolegija) sprendimas byloje ( Corte suprema di cassazione (Italija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Industria Lavorazione Carni Ovine Srl prieš Regione Lazio (Bendra žemės ūkio politika — EŽŪOGF — Reglamento (EEB) Nr. 866/90 13 straipsnis — Finansavimo nesuteikimas produktams iš trečiųjų šalių perdirbti — Proporcingumo principas)

text:
               19.7.2008

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 183/3

         2008 m. birželio 5 d. Teisingumo Teismo (aštuntoji kolegija) sprendimas byloje (Corte suprema di cassazione (Italija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Industria Lavorazione Carni Ovine Srl prieš Regione Lazio

   (Byla C-534/06) (1)

   (Bendra žemės ūkio politika - EŽŪOGF - Reglamento (EEB) Nr. 866/90 13 straipsnis - Finansavimo nesuteikimas produktams iš trečiųjų šalių perdirbti - Proporcingumo principas)
   (2008/C 183/04)
   Proceso kalba: italų
   Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas
   Corte suprema di cassazione
   Šalys pagrindinėje byloje
   Ieškovė: Industria Lavorazione Carni Ovine Srl
   Atsakovė: Regione Lazio
   Dalykas
   Prašymas priimti prejudicinį sprendimą — Corte suprema di cassazione — 1990 m. kovo 29 d. Tarybos reglamento (EEB) Nr. 866/90 dėl žemės ūkio produktų perdirbimo ir prekybos sąlygų gerinimo (OL L 91, p. 1) 13 straipsnio išaiškinimas — Finansavimo nesuteikimas investicijoms prekybai produktais iš trečiųjų šalių ir (arba) jų perdirbimui — Finansavimo nesuteikimas investicijoms, kai jos taip pat susijusios su produktais iš valstybių narių, realizuotais laikantis specifinės programos, pagal kurią gautas finansavimas
   Rezoliucinė dalis
   1990 m. kovo 29 d. Tarybos reglamento (EEB) Nr. 866/90 dėl žemės ūkio produktų perdirbimo ir prekybos sąlygų pagerinimo 13 straipsnis turi būti aiškinamas taip, kad pagrindinės bylos aplinkybėmis jis nedraudžia suteikti finansavimo tais atvejais, kai prekiaujama ir ne Bendrijos kilmės produktais arba jie perdirbami, jei laikomasi specifinės programos, pagal kurią gautas finansavimas, t. y. buvo parduotas ir (arba) perdirbtas numatytas Bendrijos kilmės produktų kiekis.

      (1)  OL C 42, 2007 2 24.


title: Byla T-716/16: 2017 m. liepos 19 d. Bendrojo Teismo nutartis byloje Pfizer ir Pfizer santé familiale/Komisija (Ieškinys dėl panaikinimo — Muitų sąjunga — Bendrasis muitų tarifas — Tarifų ir statistinė nomenklatūra — Klasifikavimas kombinuotojoje nomenklatūroje — Tarifo subpozicijos — Muitai, kurie taikomi šiose tarifo subpozicijose klasifikuojamoms prekėms — Reglamentuojamojo pobūdžio aktas, dėl kurio reikia priimti įgyvendinamąsias priemones — Konkrečios sąsajos nebuvimas — Nepriimtinumas)

text:
               4.9.2017

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 293/33

         2017 m. liepos 19 d. Bendrojo Teismo nutartis byloje Pfizer ir Pfizer santé familiale/Komisija

   (Byla T-716/16) (1)

   ((Ieškinys dėl panaikinimo - Muitų sąjunga - Bendrasis muitų tarifas - Tarifų ir statistinė nomenklatūra - Klasifikavimas kombinuotojoje nomenklatūroje - Tarifo subpozicijos - Muitai, kurie taikomi šiose tarifo subpozicijose klasifikuojamoms prekėms - Reglamentuojamojo pobūdžio aktas, dėl kurio reikia priimti įgyvendinamąsias priemones - Konkrečios sąsajos nebuvimas - Nepriimtinumas))
   (2017/C 293/39)
   Proceso kalba: anglų

      Šalys

      Ieškovės: Pfizer Ltd (Sandvičas, Jungtinė Karalystė), Pfizer Santé familiale (Paryžius, Prancūzija), atstovaujamos advokato L. Catrain González ir baristerio E. Wright

      Atsakovė: Europos Komisija, atstovaujama A. Caeiros ir K. Skelly

      Dalykas

   SESV 263 straipsniu grindžiamas prašymas iš dalies panaikinti 2016 m. liepos 8 d. Komisijos įgyvendinimo reglamentą (ES) 2016/1140 dėl tam tikrų prekių klasifikavimo Kombinuotojoje nomenklatūroje (OL L 189, 2016, p. 1).

      Rezoliucinė dalis

               1.

               Atmesti ieškinį kaip nepriimtiną.

               2.

               Priteisti iš Pfizer Ltd ir Pfizer Santé familiale bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 462, 2016 12 12.


title: Byla C-208/17 P: 2017 m. balandžio 21 d. NF pateiktas apeliacinis skundas dėl 2017 m. vasario 28 d. Bendrojo Teismo (pirmoji išplėstinė kolegija) priimtos nutarties byloje T-192/16, NF/Europos Vadovų Taryba

text:
               17.7.2017

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 231/12

         2017 m. balandžio 21 d. NF pateiktas apeliacinis skundas dėl 2017 m. vasario 28 d. Bendrojo Teismo (pirmoji išplėstinė kolegija) priimtos nutarties byloje T-192/16, NF/Europos Vadovų Taryba

   (Byla C-208/17 P)
   (2017/C 231/16)
   Proceso kalba: anglų

      Šalys

      Apeliantas: NF, atstovaujamas BL P. O’Shea, I. Whelan, solisitoriaus B. Burns

      Kita proceso šalis: Europos Vadovų Taryba

      Apelianto reikalavimai

   Apeliantas Teisingumo Teismo prašo:

               —

               panaikinti visą 2017 m. vasario 28 d. Bendrojo Teismo nutartį, kurioje tas teismas nusprendė atmesti ieškinį dėl to, kad Bendrasis Teismas neturi jurisdikcijos jo nagrinėti ir priimti dėl jo sprendimo,

               —

               priimti byloje galutinį sprendimą dėl šio apeliacinio skundo, nuspręsti, kad Bendrasis Teismas padarė teisės klaidą, kai manė, kad neturi jurisdikcijos, ir priteisti iš atsakovo byloje T-192/16 apelianto bylinėjimosi išlaidas, susijusias su Bendrojo Teismo nutartimi ir Europos Sąjungos Teisingumo Teismo sprendimu dėl šio apeliacinio skundo,

               —

               grąžinti šioje byloje iškeltus klausimus nagrinėti Bendrajam Teismui, nurodant, kad jis turi pripažinti savo jurisdikciją.

      Apeliacinio skundo pagrindai ir pagrindiniai argumentai

               1.

               Motyvų nenurodymas.

               2.

               Tai, kad tinkamai neišnagrinėta, ar ginčijamas susitarimas iš tikrųjų yra atsakovo sprendimas.

               3.

               Neatsižvelgimas į svarbius faktinius klausimus.

               4.

               Neišnagrinėjimas jam pateiktų įrodymų.

               5.

               Tai, kad nebuvo visapusiškai išnagrinėti esminiai klausimai.

               6.

               Tolimesnių svarbių tyrimų neatlikimas.

               7.

               Sprendimo priėmimas neturint pakankamai informacijos.

               8.

               Teisingumo Teismo byloje C-294/83 nustatytų principų nepaisymas.


title: Byla T-410/09 R: 2010 m. gegužės 7 d. Bendrojo Teismo pirmininko nutartis byloje Almamet prieš Komisiją (Laikinųjų apsaugos priemonių taikymas — Konkurencija — Komisijos sprendimas skirti baudą — Banko garantija — Prašymas sustabdyti vykdymą — Turtinė žala — Ypatingų aplinkybių nebuvimas — Skubos nebuvimas)

text:
               3.7.2010

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 179/39

         2010 m. gegužės 7 d. Bendrojo Teismo pirmininko nutartis byloje Almamet prieš Komisiją

   (Byla T-410/09 R)
   (Laikinųjų apsaugos priemonių taikymas - Konkurencija - Komisijos sprendimas skirti baudą - Banko garantija - Prašymas sustabdyti vykdymą - Turtinė žala - Ypatingų aplinkybių nebuvimas - Skubos nebuvimas)
   2010/C 179/68
   Proceso kalba: anglų

      Šalys

      Ieškovė: Almamet GmbH Handel mit Spänen und Pulvern aus Metall (Ainringas, Vokietija), atstovaujama advokatų S. Hautbourg ir C. Renner

      Atsakovė: Europos Komisija, atstovaujama N. Khan, V. Bottka ir N. von Lingen

      Dalykas

   Prašymas sustabdyti 2009 m. liepos 22 d. Komisijos sprendimo dėl EB 81 straipsnio ir EEE susitarimo 53 straipsnio taikymo procedūros (Byla Nr. COMP/39.396 — Kalcio ir magnio reagentai plieno ir dujų pramonėms) vykdymą.

      Rezoliucinė dalis

               1.

               Atmesti prašymą taikyti laikinąsias apsaugos priemones.

               2.

               Atidėti bylinėjimosi išlaidų klausimo nagrinėjimą.


title: Byla C-78/12: 2012 m. vasario 14 d. Administrativen sad Sofija-grad (Bulgarija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Evita-K EEOD prieš Direktor na Direktsia „Obzhalvane i upravlenie na izpalnenieto“ , Sofia

text:
               5.5.2012

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 133/16

         2012 m. vasario 14 d.Administrativen sad Sofija-grad (Bulgarija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Evita-K EEOD prieš Direktor na Direktsia „Obzhalvane i upravlenie na izpalnenieto“, Sofia

   (Byla C-78/12)
   2012/C 133/30
   Proceso kalba: bulgarų

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

   Administrativen sad Sofija-grad

      Šalys pagrindinėje byloje

   Ieškovė: Evita-K EEOD
   Atsakovas: Direktor na Direktsia „Obzhalvane i upravlenie na izpalnenieto“, Sofia

      Prejudiciniai klausimai

               1.

               Ar sąvoką „prekių tiekimas“, kaip ji suprantama pagal 2006 m. lapkričio 28 d. Tarybos direktyvos 2006/112/EB dėl pridėtinės vertės mokesčio bendros sistemos (1) 14 straipsnio 1 dalį, siejant ją su Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo 345 straipsniu, reikia aiškinti taip, kad pagrindinės bylos aplinkybėmis leistina tai, kad asmuo, kuriam skirtos prekės, įgytų teisę disponuoti prekėmis (kilnojamaisiais daiktais, kurie apibrėžiami tik pagal jų rūšį), jei nuosavybės teisę į šias prekes jis įgijo už atlyginimą sąžiningai gavęs jas valdyti iš asmens, kuris nėra savininkas, kai tai leidžiama pagal nacionalinę valstybės narės teisę, atsižvelgiant į tai, kad pagal šią nacionalinę teisę nuosavybės teisė į tokias prekes perleidžiama jas perduodant?

               2.

               Ar įrodinėdamas, kad buvo įvykdytas „prekių tiekimas“, kaip tai suprantama pagal Direktyvos 206/112 14 straipsnio 1 dalį, konkrečios sąskaitos faktūros atžvilgiu, kiek tai susiję su direktyvos 178 straipsnio a punkte numatytos teisės į mokesčio, faktiškai sumokėto pagal šią sąskaitą faktūrą, atskaitą įgyvendinimu, asmuo, kuriam skirtos prekės, privalo įrodyti tiekėjos nuosavybės teisę, jei tiekiami kilnojamieji, pagal jų rūšį apibrėžiami daiktai, o nuosavybės teisė į juos pagal valstybės narės nacionalinę teisę perleidžiama juos perduodant, kai pagal šią nacionalinę teisę nuosavybės teisę į tokius daiktus leidžiama įgyti ir už atlyginimą sąžiningai gaunant juos valdyti iš asmens, kuris nėra tų daiktų savininkas?
               Ar atskaitos tikslu, kaip tai suprantama pagal direktyvą, „prekių tiekimas“ laikomas įrodytu, jei asmuo, kuriam prekės skirtos, šios bylos aplinkybėmis įvykdė vėlesnį tų pačių prekių (gyvūnų, kurie turi būti ženklinami) tiekimą, t. y. jas eksportavo pateikęs muitinės deklaraciją, ir nėra įrodymų dėl trečiųjų asmenų teisių į šias prekes?

               3.

               Ar įrodinėjant, kad buvo įvykdytas „prekių tiekimas“, kaip tai suprantama pagal Direktyvos 206/112 14 straipsnio 1 dalį, konkrečios sąskaitos faktūros atžvilgiu, kiek tai susiję su direktyvos 178 straipsnio a punkte numatytos teisės į mokesčio, faktiškai sumokėto pagal šią sąskaitą faktūrą, atskaitą įgyvendinimu, reikia remtis tuo, kad tiekėja ir asmuo, kuriam prekės skirtos, kurie nėra ūkininkai, yra nesąžiningi, jei prekių gavimo momentu nebuvo pateiktas joks ankstesnio savininko dokumentas, kuriame būtų nurodyti gyvūnų ausų įsagai, kaip tai reikalaujama pagal Europos Sąjungos veterinarijos teisės aktų nuostatas, o administracinės įstaigos išduotoje veterinarinėje pažymoje, su kuria gyvūnai buvo gabenami vykdant konkretų tiekimą, nenurodyti gyvūnų ausų įsagai?
               Ar tuo atveju, jei tiekėja ir asmuo, kuriam prekės skirtos, savarankiškai parengė pristatytų gyvūnų ausų įsagų sąrašą, galima daryti išvadą, kad Sąjungos veterinarijos teisės aktų nuostatų reikalavimai buvo įvykdyti, net jeigu administracinė institucija, išdavusi veterinarinę pažymą, su kuria gyvūnai buvo pristatyti, gyvūnų ausų įsagų nenurodė?

               4.

               Ar šioje byloje tiekėja ir asmuo, kuriam prekės skirtos, kurie nėra ūkininkai, pagal Direktyvos 2006/112 242 straipsnį privalo, remdamiesi 41-uoju tarptautinės apskaitos standartu „Žemės ūkis“, savo apskaitos dokumentuose nurodyti pristatytas prekes (gyvūnus, kurie turi būti ženklinami, arba „biologinį turtą“) ir pagal šį standartą įrodyti turto valdymą?

               5.

               Ar pagal Direktyvos 2006/112 226 straipsnio 6 punktą reikalaujama, kad PVM sąskaitose faktūrose, kaip antai ginčijamose pagrindinėje byloje, būtų nurodyti gyvūnų, kurie pagal Sąjungos veterinarijos teisės aktų nuostatas turi būti ženklinami ir yra pristatomi, ausų įsagai, jei valstybės narės nacionalinėje teisėje aiškiai nenumatytas toks reikalavimas nuosavybės teisės į tokius gyvūnus perdavimui, o tiekimo sandorio šalys nėra ūkininkai?

               6.

               Ar pagal Direktyvos 2006/112 185 straipsnio 1 dalį leidžiama, remiantis nacionalinės teisės nuostata, kaip antai pagrindinėje byloje, tikslinti atskaitą dėl to, kad nebuvo įrodyta tiekėjos nuosavybės teisė į prekes, kurios buvo pristatytos, jei nė viena iš tiekimo sandorio šalių jo nenutraukė, asmuo, kuriam skirtos prekės, įvykdė vėlesnį tų pačių prekių tiekimą, nėra įrodymų dėl nurodytų trečiųjų asmenų teisių į šias prekes (gyvūnus, kurie turi būti ženklinami), nenurodyta, kad asmuo, kuriam skirtos prekės, yra nesąžiningas, o nuosavybės teisė į tokias tik pagal jų rūšį apibrėžiamas prekes pagal nacionalinę teisę perleidžiama jas perduodant?

      (1)  OL L 347, p. 1


title: Byla C-211/11: 2011 m. gegužės 9 d. Cour de cassation (Belgija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Belgijos valstybė prieš Maison Patrice Alard sprl

text:
               16.7.2011

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 211/15

         2011 m. gegužės 9 d.Cour de cassation (Belgija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Belgijos valstybė prieš Maison Patrice Alard sprl

   (Byla C-211/11)
   2011/C 211/29
   Proceso kalba: prancūzų

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Cour de cassation

      Šalys pagrindinėje byloje

      Kasatorė: Belgijos valstybė

      Atsakovė: Maison Patrice Alard sprl

      Prejudiciniai klausimai

               1.

               Ar 1997 m. gegužės 17 d. Tarybos Šeštosios direktyvos dėl valstybių narių apyvartos mokesčių įstatymų derinimo — Bendra pridėtinės vertės mokesčio sistema (1): vienodas vertinimo pagrindas 6 straipsnio 2 dalies pirmos pastraipos a punktą ir 13 straipsnio B skirsnio b punktą reikia aiškinti taip, kad jais draudžiama neapmokestinamosiomis paslaugomis, t. y. nekilnojamojo turto išperkamąja nuoma ar nuoma 13 straipsnio B skirsnio b punkte pavartota prasme, laikyti apmokestinamos bendrovės, turinčios juridinio asmens statusą, vadovų, administratorių ar akcininkų ir jų šeimų viso pastato, kuris sudaro dalį šios bendrovės turto ir dėl to yra visas naudojamos jos veiklai vykdyti, ar jo dalies naudojimą privatiems poreikiams, jei nėra numatyta jokio pinigais mokamo nuomos mokesčio kaip atlygio už šį naudojimąsi, tačiau šis naudojimasis yra vertinamas kaip pajamos natūra, apmokestinamos pajamų mokesčiu, kurį turi mokėti vadovai, ir dėl to mokesčių srityje jis laikomas atlygiu už vadovų, administratorių ar akcininkų atlikto darbo dalį?

               2.

               Ar šios nuostatos turi būti aiškinamos taip, kad šis neapmokestinimo atvejis taikomas tokiomis aplinkybėmis, kai bendrovė neįrodo būtino ryšio tarp įmonės veiklos ir viso pastato ar jo dalies suteikimo naudotis vadovams, administratoriams ar akcininkams ir tokiu atveju, ar pakanka netiesioginio ryšio?

      (1)  OL L 145, p. 1; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 9 sk., 1 t., p. 23.


title: Byla C-570/15: 2015 m. lapkričio 5 d. Hoge Raad der Nederlanden (Nyderlandai) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje X/Staatssecretaris van Financiën

text:
               1.2.2016

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 38/26

         2015 m. lapkričio 5 d.Hoge Raad der Nederlanden (Nyderlandai) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje X/Staatssecretaris van Financiën

   (Byla C-570/15)
   (2016/C 038/38)
   Proceso kalba: nyderlandų

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Hoge Raad der Nederlanden

      Šalys pagrindinėje byloje

      Kasatorius: X

      Kita kasacinio proceso šalis: Staatssecretaris van Financiën

      Prejudicinis klausimas

   Kokiu kriterijumi ar kriterijais remiantis turi būti nustatyta, kokie teisės aktai laikytini taikytinais pagal Reglamentą (EEB) Nr. 1408/71 (1) Belgijoje gyvenančio darbuotojo atveju, kuris nagrinėjamais metais didžiąją savo darbo Nyderlandų darbdaviui dalį atliko Nyderlanduose ir 6,5 % savo veiklos vykdė Belgijoje, namuose ir pas klientus, kai tai neatitinka nustatyto darbo modelio ir su darbdaviu nebuvo susitarta dėl veiklos vykdymo Belgijoje?

      (1)  1971 m. birželio 14 d. Tarybos reglamentas (EEB) Nr. 1408/71 dėl socialinės apsaugos sistemų taikymo pagal darbo sutartį dirbantiems asmenims ir jų šeimos nariams, judantiems Bendrijoje (OL L 149, p. 2; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 5 sk., 1 t., p. 35).


title: Byla F-123/15: 2016 m. liepos 20 d. Tarnautojų teismo (trečioji kolegija) sprendimas byloje GY/Komisija (Viešoji tarnyba — Atviras konkursas — Pranešimas apie konkursą EPSO/AD/293/14 — Atrankos etape „Gabumai“ surinktas nepakankamas balų skaičius — Atsisakymas pakviesti į vertinimo centrą — Prašymo peržiūrėti atmetimas)

text:
               2016 10 3

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 364/35

      2016 m. liepos 20 d. Tarnautojų teismo (trečioji kolegija) sprendimas byloje GY/Komisija

      (Byla F-123/15) (1)

      ((Viešoji tarnyba - Atviras konkursas - Pranešimas apie konkursą EPSO/AD/293/14 - Atrankos etape „Gabumai“ surinktas nepakankamas balų skaičius - Atsisakymas pakviesti į vertinimo centrą - Prašymo peržiūrėti atmetimas))
      (2016/C 364/42)
      Proceso kalba: prancūzų

         Šalys

         Ieškovas: GY, atstovaujamas advokatų S. Orlandi ir T. Martin

         Atsakovė: Europos Komisija, atstovaujama G. Gattinara ir F. Simonetti

         Bylos dalykas

      Prašymas panaikinti konkurso EPSO/AD/293/14 atrankos komisijos sprendimą nesuteikti ieškovui pakankamo balų skaičiaus tam, kad jis būtų pakviestas į vertinimo centrą.

         Sprendimo rezoliucinė dalis

                  1.

                  Panaikinti 2015 m. birželio 11 d. konkurso EPSO/AD/293/14 atrankos komisijos sprendimą, kuriuo atsisakoma pakviesti GY į vertinimo centre rengiamus atrankos testus.

                  2.

                  Europos Komisija padengia savo ir GY patirtas bylinėjimosi išlaidas.

         (1)  OL C 398, 2015 11 30, p. 79.


title: Byla C-435/16: 2016 m. rugpjūčio 4 d. Bundesgerichtshof (Vokietija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Acacia Srl ir Rolando D'Amato/Dr. Ing. h.c. F. Porsche AG

text:
               14.11.2016

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 419/29

         2016 m. rugpjūčio 4 d.Bundesgerichtshof (Vokietija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Acacia Srl ir Rolando D'Amato/Dr. Ing. h.c. F. Porsche AG

   (Byla C-435/16)
   (2016/C 419/38)
   Proceso kalba: vokiečių

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Bundesgerichtshof

      Šalys pagrindinėje byloje

      Kasatoriai: Acacia Srl, Rolando D'Amato

      Kita kasacinio proceso šalis: Dr. Ing. h.c. F. Porsche AG.

      Prejudiciniai klausimai

               1.

               Ar ribojanti nuostata pagal Reglamento (EB) Nr. 6/2002 (1) 110 straipsnio 1 dalį taikoma tik oficialiai patvirtintoms, t. y. tokioms dalims, kurių forma iš principo nekintamai susiejama su sudėtinio gaminio išvaizda, todėl jų negali pasirinkti klientas – pvz., transporto priemonių ratlankiai?

               2.

               Neigiamai atsakius į pirmąjį klausimą:
               Ar ribojanti nuostata pagal Reglamento (EB) Nr. 6/2002 110 straipsnio 1 dalį yra taikoma tik identiškos formos gaminiams, t. y. taip pat spalva ir dydžiu originalius gaminius atitinkantiems gaminiams?

               3.

               Neigiamai atsakius į pirmąjį klausimą:
               Ar ribojanti nuostata pagal Reglamento (EB) Nr. 6/2002 110 straipsnio 1 dalį taikoma iš principo teises į ginčijamą dizainą pažeidžiančio gaminio tiekėjui tik tuomet, kai šis tiekėjas objektyviai užtikrina, kad jo gaminį galima įsigyti tik taisymui, o ne dar kitokioms reikmėms, pvz., siekiant atnaujinti arba individualizuoti sudėtinį gaminį?

               4.

               Jeigu atsakymas į trečiąjį klausimą būtų teigiamas:
               Kokių priemonių turi imtis iš principo teises į ginčijamą dizainą pažeidžiančio gaminio tiekėjas, norėdamas objektyviai užtikrinti, kad jo gaminį galima įsigyti tik taisymui, o ne dar kitokioms reikmėms, pvz., siekiant atnaujinti arba individualizuoti sudėtinį gaminį? Ar pakanka,

                           a)

                           kad tiekėjas reklaminėje literatūroje nurodytų, kad parduodamas gaminys skirtas tik taisymui – siekiant atkurti pirminę jo išvaizdą, arba

                           b)

                           būtina, kad tiekėjas susietų tiekimą su sąlyga, kad pirkėjas (platintojas ir vartotojas) raštu patvirtintų, jog siūlomą gaminį naudos tik taisymui?

      (1)  2001 m. gruodžio 12 d. Tarybos reglamentas (EB) Nr. 6/2002 dėl Bendrijos dizaino (OL L 3, 2002 1 5, p. 1; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 13 sk., 27 t., p. 142).


title: Byla T-84/05 Nicole Schmit 2005 m. vasario 17 d. pareikštas ieškinys Europos Bendrijų Komisijai

text:
               30.4.2005

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 106/38

         Nicole Schmit 2005 m. vasario 17 d. pareikštas ieškinys Europos Bendrijų Komisijai
   (Byla T-84/05)
   (2005/C 106/77)
   Proceso kalba: prancūzų
   2005 m. vasario 17 d. Europos Bendrijų Pirmosios instancijos teisme buvo pareikštas Nicole Schmit, gyvenančios Ispra (Italija), atstovaujamos advokato Eric Boigelot, ieškinys Europos Bendrijų Komisijai.
   Ieškovė Pirmosios instancijos teismo prašo:

               —

               nurodyti pateikti visą su ieškove susijusią medžiagą, užantspauduotą Europos kovos su sukčiavimu tarnybos (OLAF),

               —

               nurodyti pateikti ataskaitą, kuria buvo užbaigtas prieš atsakovę pradėtas vidaus tyrimas,

               —

               panaikinti prieš atsakovę pradėtą vidaus tyrimą,

               —

               panaikinti OLAF pranešimą, kuriuo „informuojama apie Italijos teisminių institucijų tyrimą ir informaciją“,

               —

               panaikinti tyrimo ataskaitą, kuri buvo perduota Italijos teisminėms institucijoms,

               —

               panaikinti visas po šių sprendimų priimtas ir (ar) su jais susijusias priemones, kurios galėtų būti priimtos po šio ieškinio,

               —

               priteisti iš OLAF ir Komisijos sumokėti žalą ir delspinigius, nustatytus ex aequo ir bono30 000 EUR, su išlyga, kad proceso metu ši suma gali padidėti ar sumažėti,

               —

               priteisti iš atsakovės bylinėjimosi išlaidas.

         Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai
   Ieškinį ieškovė grindžia tais pačiais ieškinio pagrindais kaip ir ieškovai byloje T-22/05.


title: Byla C-411/17: 2017 m. liepos 7 d. Cour constitutionnelle (Belgija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Inter-Environnement Wallonie ASBL, Bond Beter Leefmilieu Vlaanderen ASBL/Conseil des ministres

text:
               11.9.2017

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 300/22

         2017 m. liepos 7 d.Cour constitutionnelle (Belgija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Inter-Environnement Wallonie ASBL, Bond Beter Leefmilieu Vlaanderen ASBL/Conseil des ministres

   (Byla C-411/17)
   (2017/C 300/27)
   Proceso kalba: prancūzų

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Cour constitutionnelle

      Šalys pagrindinėje byloje

      Ieškovės: Inter-Environnement Wallonie ASBL, Bond Beter Leefmilieu Vlaanderen ASBL

      Atsakovė: Conseil des ministres

      Kita šalis: Electrabel SA

      Prejudiciniai klausimai

               1.

               Ar Espo konvencijos „dėl poveikio aplinkai vertinimo tarpvalstybiniame kontekste“ 2 straipsnio 1–3, 6 ir 7 dalys, 3 straipsnio 8 dalis, 5 straipsnis ir 6 straipsnio 1 dalis bei I priedo 2 punktas turi būti aiškinami remiantis paaiškinimais, pateiktais Informaciniame dokumente dėl konvencijos taikymo veiklai, susijusiai su branduoline energija, ir Rekomendacijose dėl gerosios praktikos taikant konvenciją veiklai, susijusiai su branduoline energija?

               2.

               Ar Espo konvencijos 1 straipsnio ix punktas, kuriuo apibrėžta „atsakinga institucija“, gali būti aiškinamas taip, kad pagal jį į minėtos konvencijos taikymo sritį nepatenka tokie teisės aktai kaip 2015 m. birželio 28 d. įstatymas, „kuriuo iš dalies pakeistas 2003 m. sausio 31 d. Įstatymas dėl laipsniško branduolinės energijos naudojimo nutraukimo elektros energijos pramoninės gamybos tikslais siekiant užtikrinti energijos tiekimo saugumą“, atsižvelgiant, be kita ko, į įvairius tyrimus ir klausymus, vykdytus priimant šį įstatymą?

               3.

                           a)

                           Ar Espo konvencijos 2–6 straipsniai turi būti aiškinami kaip taikytini prieš priimant tokį teisės aktą kaip 2015 m. birželio 28 d. įstatymas, „kuriuo iš dalies pakeistas 2003 m. sausio 31 d. Įstatymas dėl laipsniško branduolinės energijos naudojimo nutraukimo elektros energijos pramoninės gamybos tikslais siekiant užtikrinti energijos tiekimo saugumą“, kurio 2 straipsniu atidėta Doel 1 ir Doel 2 atominių elektrinių uždarymo ir elektros energijos pramoninės gamybos pabaigos data?

                           b)

                           Ar atsakymas į a punkte nurodytą klausimą skiriasi pagal tai, ar jis susijęs su Doel 1 ar Doel 2 elektrine, atsižvelgiant į tai, kad dėl pirmosios elektrinės reikia priimti administracinius aktus, kuriais įgyvendinamas minėtas 2015 m. birželio 28 d. įstatymas?

                           c)

                           Ar šalies elektros energijos tiekimo saugumas gali būti laikomas privalomuoju bendrojo intereso pagrindu, leidžiančiu netaikyti Espo konvencijos 2–6 straipsnių arba sustabdyti šį taikymą?

               4.

               Ar Orhuso konvencijos „dėl teisės gauti informaciją, visuomenės dalyvavimo priimant sprendimus ir teisės kreiptis į teismus aplinkosaugos klausimais“ 2 straipsnio 2 dalis turi būti aiškinama taip, kad pagal ją į minėtos konvencijos taikymo sritį nepatenka tokie teisės aktai kaip 2015 m. birželio 28 d. įstatymas, „kuriuo iš dalies pakeistas 2003 m. sausio 31 d. Įstatymas dėl laipsniško branduolinės energijos naudojimo nutraukimo elektros energijos pramoninės gamybos tikslais siekiant užtikrinti energijos tiekimo saugumą“, atsižvelgiant arba ne į įvairius tyrimus ir klausymus, vykdytus priimant šį įstatymą?

               5.

                           a)

                           Ar, be kita ko, atsižvelgiant į „Mastrichto rekomendacijas dėl priemonių paskatinti veiksmingą visuomenės dalyvavimą priimant sprendimus aplinkosaugos srityje“ dėl sprendimų priėmimo proceso, kurį sudaro keli etapai, Orhuso konvencijos 2 ir 6 straipsniai, siejami su jos I.I priedu, turi būti aiškinami kaip taikytini prieš priimant tokį teisės aktą kaip 2015 m. birželio 28 d. įstatymas, „kuriuo iš dalies pakeistas 2003 m. sausio 31 d. Įstatymas dėl laipsniško branduolinės energijos naudojimo nutraukimo elektros energijos pramoninės gamybos tikslais siekiant užtikrinti energijos tiekimo saugumą“, kurio 2 straipsniu atidėta Doel 1 ir Doel 2 atominių elektrinių uždarymo ir elektros energijos pramoninės gamybos pabaigos data?

                           b)

                           Ar atsakymas į a punkte nurodytą klausimą skiriasi pagal tai, ar jis susijęs su Doel 1 ar Doel 2 elektrine, atsižvelgiant į tai, kad dėl pirmosios elektrinės reikia priimti administracinius aktus, kuriais įgyvendinamas minėtas 2015 m. birželio 28 d. įstatymas?

                           c)

                           Ar šalies elektros energijos tiekimo saugumas gali būti laikomas privalomuoju bendrojo intereso pagrindu, leidžiančiu netaikyti Orhuso konvencijos 2 ir 6 straipsnių arba sustabdyti šį taikymą?

               6.

                           a)

                           Ar 2011 m. gruodžio 13 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2011/92/ES dėl tam tikrų valstybės ir privačių projektų poveikio aplinkai vertinimo (1) 1 straipsnio 2 dalis, siejama su jos II priedo 13 punkto a papunkčiu, prireikus aiškinami atsižvelgiant į Espo ir Orhuso konvencijas, turi būti aiškinami kaip taikytini atominės elektrinės uždarymo ir elektros energijos pramoninės gamybos pabaigos datos atidėjimui, reikalaujančiam, kaip nagrinėjamu atveju, didelių investicijų ir saugumo atnaujinimų dėl Doel 1 ir 2 atominių elektrinių?

                           b)

                           Jeigu į a punkte nurodytą klausimą būtų atsakyta teigiamai, ar Direktyvos 2011/92/ES 2–8 straipsniai ir 11 straipsnis bei I, II ir III priedai turi būti aiškinami kaip taikytini prieš priimant tokį teisės aktą kaip 2015 m. birželio 28 d. įstatymas, „kuriuo iš dalies pakeistas 2003 m. sausio 31 d. Įstatymas dėl laipsniško branduolinės energijos naudojimo nutraukimo elektros energijos pramoninės gamybos tikslais siekiant užtikrinti energijos tiekimo saugumą“, kurio 2 straipsniu atidėta Doel 1 ir Doel 2 atominių elektrinių uždarymo ir elektros energijos pramoninės gamybos pabaigos data?

                           c)

                           Ar atsakymas į a ir b punktuose nurodytus klausimus skiriasi pagal tai, ar jis susijęs su Doel 1 ar Doel 2 elektrine, atsižvelgiant į tai, kad dėl pirmosios elektrinės reikia priimti administracinius aktus, kuriais įgyvendinamas minėtas 2015 m. birželio 28 d. įstatymas?

                           d)

                           Jeigu į a punkte nurodytą klausimą būtų atsakyta teigiamai, ar Direktyvos 2011/92/ES 2 straipsnio 4 dalis turi būti aiškinama kaip leidžianti atominės elektrinės uždarymo atidėjimui netaikyti Direktyvos 2011/92/ES 2–8 straipsnių ir 11 straipsnio dėl privalomųjų bendrojo intereso pagrindų, susijusių su šalies elektros energijos tiekimo saugumu?

               7.

               Ar „konkretaus teisės akto“ sąvoka, kaip ji suprantama pagal Direktyvos 2011/92/ES 1 straipsnio 4 dalį, turi būti aiškinama taip, kad pagal ją į minėtos direktyvos taikymo sritį nepatenka toks teisės aktas kaip 2015 m. birželio 28 d. įstatymas, „kuriuo iš dalies pakeistas 2003 m. sausio 31 d. Įstatymas dėl laipsniško branduolinės energijos naudojimo nutraukimo elektros energijos pramoninės gamybos tikslais siekiant užtikrinti energijos tiekimo saugumą“, atsižvelgiant, be kita ko, į įvairius tyrimus ir klausymus, vykdytus priimant šį įstatymą ir kuriais gali būti pasiekti minėtos direktyvos tikslai?

               8.

                           a)

                           Ar 1992 m. gegužės 21 d. Tarybos direktyvos 92/43/EEB dėl natūralių buveinių ir laukinės faunos bei floros apsaugos (2) 6 straipsnis kartu su 2009 m. lapkričio 30 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2009/147/EB dėl laukinių paukščių apsaugos (3) 3 ir 4 straipsniais, prireikus aiškinamais atsižvelgiant į Direktyvą 2011/92/ES ir Espo ir Orhuso konvencijas, turi būti aiškinamas kaip taikytinas atominės elektrinės uždarymo ir elektros energijos pramoninės gamybos pabaigos datos atidėjimui, reikalaujančiam, kaip nagrinėjamu atveju, didelių investicijų ir saugumo atnaujinimų dėl Doel 1 ir 2 atominių elektrinių?

                           b)

                           Jeigu į a punkte nurodytą klausimą būtų atsakyta teigiamai, ar Direktyvos 92/43/EEB 6 straipsnio 3 dalis turi būti aiškinama kaip taikytina prieš priimant tokį teisės aktą kaip 2015 m. birželio 28 d. įstatymas, „kuriuo iš dalies pakeistas 2003 m. sausio 31 d. Įstatymas dėl laipsniško branduolinės energijos naudojimo nutraukimo elektros energijos pramoninės gamybos tikslais siekiant užtikrinti energijos tiekimo saugumą“, kurio 2 straipsniu atidėta Doel 1 ir Doel 2 atominių elektrinių uždarymo ir elektros energijos pramoninės gamybos pabaigos data?

                           c)

                           Ar atsakymas į a ir b punktuose nurodytus klausimus skiriasi pagal tai, ar jis susijęs su Doel 1 ar Doel 2 elektrine, atsižvelgiant į tai, kad dėl pirmosios elektrinės reikia priimti administracinius aktus, kuriais įgyvendinamas minėtas 2015 m. birželio 28 d. įstatymas?

                           d)

                           Jeigu į a punkte nurodytą klausimą būtų atsakyta teigiamai, ar Direktyvos 92/43/EEB 6 straipsnio 4 dalis turi būti aiškinama kaip leidžianti svarbiu privalomuoju viešojo intereso pagrindu laikyti priežastis, susijusias su šalies elektros energijos tiekimo saugumu, atsižvelgiant, be kita ko, į įvairius tyrimus ir klausymus, vykdytus priimant minėtą 2015 m. birželio 28 d. įstatymą ir kuriais gali būti pasiekti minėtos direktyvos tikslai?

               9.

               Jeigu, remiantis atsakymais į pirmesnius prejudicinius klausimus, nacionalinis teismas turėtų nuspręsti, kad ginčijamu įstatymu pažeidžiama viena iš pareigų pagal minėtas konvencijas ar direktyvas, o šalies elektros energijos tiekimo saugumas negalėtų būti laikomas privalomuoju bendrojo intereso pagrindu, leidžiančiu netaikyti šių pareigų, ar jis galėtų palikti galioti 2015 m. birželio 28 d. įstatymo pasekmes siekiant išvengti teisinio nesaugumo ir suteikti galimybę įvykdyti poveikio aplinkai vertinimo ir visuomenės dalyvavimo pareigas pagal minėtas konvencijas ar direktyvas?

      (1)  OLL 26, p. 1.

      (2)  OL L 206, p. 7.

      (3)  OL L 20, p. 7.


title: Byla C-108/05 Gerechhtshof te 's-Gravenhage2005 m. sausio 27 d. nutartimi pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Bovemij Verzekeringen NV prieš Benelux-Merkenbureau

text:
               14.5.2005

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 115/12

      Gerechhtshof te 's-Gravenhage2005 m. sausio 27 d. nutartimi pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Bovemij Verzekeringen NV prieš Benelux-Merkenbureau

   (Byla C-108/05)
   (2005/C 115/22)
   Proceso kalba: olandų

      Gerechhtshof te 's-Gravenhage (Nyderlandai) 2005 m. sausio 27 d. nutartimi kreipėsi į Europos Bendrijų Teisingumo Teismą su prašymu, kurį Teisingumo Teismo sekretoriatas gavo 2005 m. kovo 4 d., priimti prejudicinį sprendimą byloje Bovemij Verzekeringen NV prieš Benelux-Merkenbureau.

      Gerechhtshof te 's-Gravenhage prašo Teisingumo Teismo atsakyti į šiuos klausimus:

               1)

                  Omissis.

               2)

               Ar direktyvos (1) 3 straipsnio 3 dalis turi būti aiškinama kaip reiškianti, kad norint, jog žymuo (nagrinėjamu atveju Beneliukso prekių ženklas) jį naudojant įgytų skiriamąjį požymį, kaip nurodyta šioje nuostatoje, būtina, kad atitinkama visuomenė iki paraiškos padavimo jį laikytų prekės ženklu visoje Beneliukso teritorijoje, t.y. Belgijoje, Nyderlanduose ir Liuksemburge?
               Jei atsakymas į antrą klausimą būtų neigiamas:

               3)

               Ar direktyvos 3 straipsnio 3 dalyje numatyta registracijos sąlyga šios nuostatos tikslu yra įvykdyta, jei žymenį dėl jo naudojimo atitinkama visuomenės dalis žymioje Beneliukso teritorijos dalyje laiko prekių ženklu, ir ar ši žymi dalis gali apsiriboti, pavyzdžiui, Nyderlandais?

               4)

               Ar direktyvos 3 straipsnio 3 dalies prasme vertinant naudojant įgytą skiriamąjį požymį žymens, sudaryto iš vieno ar kelių oficialios valstybės narės teritorijos (ar, kaip nagrinėjamu atveju, Beneliukso teritorijos) kalbos žodžių, reikia atsižvelgti į šioje teritorijoje esančius kalbinius regionus?
               Ar žymenį siekiant registruoti kaip ženklą, jei kiti registracijos reikalavimai yra įvykdyti, pakanka, kad atitinkama visuomenės dalis žymenį prekės ženklu laikytų žymioje valstybės narės kalbinėje teritorijoje (arba, kaip kad nagrinėjamu atveju, Beneliukso teritorijoje), kurioje ši kalba yra oficiali?

      (1)  1988 m. gruodžio 21 d. Pirmoji Tarybos direktyva 89/104/EEB valstybių narių įstatymams, susijusiems su prekių ženklais, suderinti (OL 1989, L 40, p. 1).


title: Byla C-179/08 2008 m. balandžio 29 d. Bundesverwaltungsgericht (Vokietija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Dler Jamal prieš Vokietijos Federacinę Respubliką

text:
               2.8.2008

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 197/5

         2008 m. balandžio 29 d.Bundesverwaltungsgericht (Vokietija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Dler Jamal prieš Vokietijos Federacinę Respubliką

   (Byla C-179/08)
   (2008/C 197/08)
   Proceso kalba: vokiečių
   Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas
   Bundesverwaltungsgericht
   Šalys pagrindinėje byloje

      Pareiškėjas: Dler Jamal

      Atsakovė: Vokietijos Federacinė Respublika
   Prejudiciniai klausimai

               1.

               Ar 2004 m. balandžio 29 d. Tarybos direktyvos 2004/83/EB (1) 11 straipsnio 1 dalies e punktą reikia aiškinti taip, kad — neatsižvelgiant į 1951 m. liepos 28 d. Konvencijos dėl pabėgėlių statuso (Ženevos konvencija dėl pabėgėlių statuso) 1 straipsnio C skirsnio 5 punkto antrą sakinį — pabėgėlio statuso netenkama jau tuomet, kai nebėra pagrįstos pabėgėlio persekiojimo baimės direktyvos 2 straipsnio c punkto prasme, kuria remiantis šis statusas buvo pripažintas, ir jis dėl kitų priežasčių neturi baimintis dėl persekiojimo direktyvos 2 straipsnio c punkto prasme?

               2.

               Tuo atveju, jei atsakymas į pirmą klausimą būtų neigiamas: Ar, be to, pabėgėlio statuso netekimo pagal direktyvos 11 straipsnio 1 dalies e punktą sąlyga yra tai, kad toje valstybėje, kurios pilietybę turi pabėgėlis,

                           a)

                           turi būti apsaugos teikėjas direktyvos 7 straipsnio 1 dalies prasme ir ar tuo atveju pakanka, jog suteikti apsaugą galima tik padedant tarptautinėms karinėms pajėgoms,

                           b)

                           pabėgėliui negresia smurto veiksmai direktyvos 15 straipsnio prasme, kurie būtų pagrindas suteikti papildomą apsaugą pagal direktyvos 18 straipsnį, ir (arba)

                           c)

                           saugumo padėtis yra stabili bei bendrosios gyvenimo sąlygos užtikrina pragyvenimo minimumą?

               3.

               Ar tokiu atveju, kai nebėra aplinkybių, dėl kurių atitinkamas asmuo ligi šiol buvo pripažįstamas pabėgėliu, naujos, kitokio pobūdžio, persekiojimą pagrindžiančios aplinkybės:

                           a)

                           turi būti vertinamos naudojant tikimybės kriterijų, kuris taikomas pripažįstant pabėgėliais, ar atitinkamam asmeniui taikomas kitas kriterijus,

                           b)

                           turi būti vertinamos atsižvelgiant į direktyvos 4 straipsnio 4 dalyje nurodytą įrodinėjimo palengvinimą?

      (1)  OL L 304, p. 12.


title: Byla T-51/06  2006 m. vasario 21 d.  pareikštas ieškinys byloje  Fardem Packaging prieš Komisiją

text:
               22.4.2006

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 96/18

         2006 m. vasario 21 d. pareikštas ieškinys byloje Fardem Packaging prieš Komisiją

   (Byla T-51/06)
   (2006/C 96/34)
   Proceso kalba: olandų
   Šalys

      Ieškovė: Fardem Packaging B.V. (Edam, Nyderlandai), atstovaujama advokato F. J. Leeflang

      Atsakovė: Europos Bendrijų Komisija
   Ieškovės reikalavimai

               —

               Visiškai arba iš dalies panaikinti Fardem skirtą sprendimą.

               —

               Sumažinti Fardem paskirtą baudą.

               —

               Priteisti iš Komisijos bylinėjimosi išlaidas.

         Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai
   Ieškovė ginčija 2005 m. lapkričio 30 d. Komisijos sprendimą, susijusį su EB 81 straipsnio taikymo procedūra (byla COMP/F/38.354 — Pramoniniai maišai), kuriuo ieškovė buvo pripažinta solidariai atsakinga už dalyvavimą kartelyje ir jai paskirta bauda.
   Ieškovė savo ieškinį grindžia EB 81 ir 253 straipsnių, Reglamento Nr. 1/2003 23 straipsnio 2 dalies, kruopštumo pareigos, pareigos nurodyti motyvus ir vienodos traktuotės principo pažeidimu.
   Ieškovė pirmiausia tvirtina, kad Komisija nesuprato ieškovės argumento dėl jos veiksmų rinkoje iki ir po 1997 metų. Ieškovė neneigia savo dalyvavimo kartelyje, tačiau nurodo, kad iki 1997 m. ji buvo visiškai priklausoma nuo savo tuometinės patronuojančios bendrovės. Tačiau po 1997 m. ji buvo nepriklausoma, ir jos ketinimai pamažu, bet iš esmės pasikeitė.
   Be to, Komisija remiasi neteisingu bylos aplinkybių vertinimu ieškovės dalyvavimo grupėse „Valveplast“, „Beniliuksas“ ir „Teppema“ bei jos dalyvavimo grupėse „Belgija“ ir „Užsegamieji maišai“ atžvilgiu. Komisija padarė kelias išvadas, kuriose trūksta atidumo ir kurios nėra tikslios atsižvelgiant į tam tikrus veiksmus. Beje, Komisija neatsižvelgė į tai, kad grupės „Belgija“ ir „Užsegamieji maišai“ buvo uždarytos iki 1997 metų.
   Toliau Komisija neteisingai įvertino bylos aplinkybes, susijusias su geografinių rinkos zonų nustatymu. Šiuo atžvilgiu ieškovė nurodo, kad Ispanijoje ji neturėjo apyvartos, o Prancūzijoje — tik minimalią.
   Be to, ieškovė priekaištauja, kad jai Komisija netaikė pranešimo dėl bendradarbiavimo ir kad tam tikri ieškovės pateikti faktai nebuvo laikomi lengvinančiomis aplinkybėmis.
   Dėl baudos pagrindinės sumos nustatymo ieškovė priekaištauja, kad individualios rinkos dalys buvo nustatytos, remiantis pasiekta apyvarta, o ne gamybos apimtimi tonomis, kad skirtingai traktuojamos kategorijos pagal rinkos dalis, kad naudojamas toks diferencijavimas pagal kategorijas bei kad baudos pagrindinė suma buvo susieta su atitinkamai nustatytomis kategorijomis.
   Galiausiai ieškovė tvirtina, kad Komisija neteisingai nusprendė, jog ieškovė ir Kendrion N. V. sudaro ekonominį vienetą, ir dėl to neteisingai paskyrė baudą Kendrion už ieškovės padarytą pažeidimą.


title: Byla T-476/16: 2017 m. vasario 2 d. Bendrojo Teismo nutartis byloje Adama Agriculture ir Adama France/Komisija

text:
               20.3.2017

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 86/33

         2017 m. vasario 2 d. Bendrojo Teismo nutartis byloje Adama Agriculture ir Adama France/Komisija

   (Byla T-476/16) (1)

   (2017/C 086/43)
   Proceso kalba: anglų
   Aštuntosios kolegijos pirmininkas nutartimi nurodė išbraukti bylą iš registro.

      (1)  OL C 402, 2016 10 31.


title: Byla C-441/07 P: 2010 m. birželio 29 d. Teisingumo Teismo (didžioji kolegija) sprendimas byloje Europos Komisija prieš Alrosa Company Ltd (Apeliacinis skundas — Dominuojanti padėtis — Reglamentas (EB) Nr. 1/2003 — Pasaulinė neapdorotų deimantų rinka — Individualūs įmonės įsipareigojimai dėl neapdorotų deimantų pirkimo iš kitos įmonės nutraukimo — Sprendimas, kuriuo įmonės individualūs įsipareigojimai pripažįstami privalomais ir kuriuo užbaigiama procedūra)

text:
               28.8.2010

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 234/3

         2010 m. birželio 29 d. Teisingumo Teismo (didžioji kolegija) sprendimas byloje Europos Komisija prieš Alrosa Company Ltd

   (Byla C-441/07 P) (1)

   (Apeliacinis skundas - Dominuojanti padėtis - Reglamentas (EB) Nr. 1/2003 - Pasaulinė neapdorotų deimantų rinka - Individualūs įmonės įsipareigojimai dėl neapdorotų deimantų pirkimo iš kitos įmonės nutraukimo - Sprendimas, kuriuo įmonės individualūs įsipareigojimai pripažįstami privalomais ir kuriuo užbaigiama procedūra)
   2010/C 234/03
   Proceso kalba: anglų

      Šalys

      Apeliantė: Europos Komisija, atstovaujama F. Castillo de la Torre ir R. Sauer

      Kita proceso šalis: Alrosa Company Ltd, atstovaujama QC R. Subiotto, solisitoriaus advokato K. Jones ir solisitoriaus S. Mobley

      Dalykas

   Apeliacinis skundas, pateiktas dėl 2007 m. liepos 11 d. Pirmosios instancijos teismo (ketvirtoji išplėstinė kolegija) sprendimo, priimto byloje T-170/06 Alrosa Company Ltd prieš Europos Bendrijų Komisiją, kuriuo teismas panaikino 2006 m. vasario 22 d. Sprendimą 2006/520/EB dėl procedūros pagal EB 82 straipsnį ir EEE 54 straipsnį (Byla COMP/B-2/38.381 — De Beers) (OL L 205, p. 24), kuriuo, pasibaigus progresyviam supirkimų apimties mažinimui nuo 2006 m. iki 2008 m., De Beers įsipareigojimai nutraukti neapdorotų deimantų iš Alrosa supirkimą nuo 2009 m., tampa privalomais, ir užbaigiama procedūra pagal Reglamento (EB) Nr. 1/2003 (OL L 1, p. 1; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 8 sk., 2 t., p. 205), 9 straipsnį

      Rezoliucinė dalis

               1.

               Panaikinti 2007 m. liepos 11 d. Europos Bendrijų Pirmosios instancijos teismo sprendimą Alrosa prieš Komisiją (T-170/06).

               2.

               Atmesti Alrosa Company Ltd Europos Bendrijų Pirmosios instancijos teisme pareikštą ieškinį.

               3.

               Priteisti iš Alrosa Company Ltd tiek nagrinėjant apeliacinį skundą, tiek procese pirmojoje instancijoje patirtas išlaidas.

      (1)  OL C 283, 2007 11 24.


title: Byla T-723/14: 2014 m. spalio 13 d. pareikštas ieškinys byloje HX/Taryba

text:
               22.12.2014

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 462/28

         2014 m. spalio 13 d. pareikštas ieškinys byloje HX/Taryba

   (Byla T-723/14)
   (2014/C 462/41)
   Proceso kalba: bulgarų

      Šalys

      Ieškovas: HX (Damaskas, Sirija), atstovaujamas advokato Stanislav Koev

      Atsakovė: Europos Sąjungos Taryba

      Reikalavimai

   Ieškovas Bendrojo Teismo prašo:

               —

               pripažinti visą ieškinį priimtinu ir pagrįstu, taip pat pripažinti tinkamais visus jame išdėstytus teisinius pagrindus,

               —

               leisti nagrinėti ieškinį pagreitinta tvarka,

               —

               panaikinti 2013 m. gegužės 31 d. Tarybos sprendimą 2013/255/BUSP ir 2014 m. liepos 22 d. Įgyvendinimo sprendimą 2014/488/BUSP, kiek jais ieškovas įtrauktas į Sprendimo 2013/255/BUSP dėl ribojamųjų priemonių Sirijai priede esantį sąrašą,

               —

               panaikinti 2012 m. sausio 18 d. Tarybos reglamentą (EB) Nr. 36/2012 ir 2014 m. liepos 22 d. Tarybos įgyvendinimo reglamentą (EB) Nr. 793/2014, kiek jais ieškovas įtrauktas Reglamento (ES) Nr. 36/2012 dėl ribojamųjų priemonių, atsižvelgiant į padėtį Sirijoje, II priede esantį sąrašą,

               —

               priteisti iš Tarybos bylinėjimosi išlaidas.

      Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

   Grįsdamas ieškinį ieškovas remiasi septyniais pagrindais.

               1.

               Pirmasis ieškinio pagrindas susijęs su teisės į gynybą ir teisės į teisingą bylos nagrinėjimą pažeidimu:

                           —

                           ieškovui nebuvo pranešta apie skundžiamus teisės aktus ir jam nebuvo pateikti įrodymai, pagrindžiantys jo įtraukimą į asmenų, kuriems taikomos sankcijos, sąrašą, nors Taryba turėjo įrodinėjimo pareigą,

                           —

                           ieškovui pareikšti kaltinimai dėl atsakomybės „už smurtines represijas prieš civilius gyventojus“ yra neaiškūs, neišsamūs ir grindžiami prielaidomis.

               2.

               Antrasis ieškinio pagrindas susijęs su pareigos motyvuoti pažeidimu:

                           —

                           skundžiamuose teisės aktuose vartojami tik niekuo nepagrįsti teiginiai.

               3.

               Trečiasis ieškinio pagrindas susijęs su teisės į veiksmingą teisminę gynybą pažeidimu:

                           —

                           neteisėtai buvo perkelta įrodinėjimo pareiga, todėl atsakovė įgijo galimybę ištaisyti savo neteisingus ir neteisėtus aktus.

               4.

               Ketvirtasis ieškinio pagrindas susijęs su Tarybos klaida vertinant kelias faktines aplinkybes.

               5.

               Penktasis ieškinio pagrindas susijęs su nuosavybės teisės, proporcingumo ir ūkinės veiklos laisvės principų pažeidimu:

                           —

                           skundžiamų aktų pagrindu iš ieškovo neteisėtai buvo atimta galimybė taikiai naudotis savo nuosavybe.

               6.

               Šeštasis ieškinio pagrindas susijęs su teisės į normalias gyvenimo sąlygas pažeidimu, nes nustatytos priemonės pažeidžia Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijos 4 straipsnyje įtvirtintą nežmoniško ar žeminančio baudimo draudimą.

               7.

               Septintasis ieškinio pagrindas susijęs su Europos žmogaus teisių konvencijos 8 straipsnyje ir 10 straipsnio 2 dalyje įtvirtintos teisės į gerą reputaciją pažeidimu, nes dėl ieškovo įtraukimo į ginčijamus aktus neteisėtai sugriautas jo autoritetas visuomenėje ir tarp partnerių.


title: Byla F-67/13: 2013 m. liepos 8 d. pareikštas ieškinys byloje ZZ prieš Europolą

text:
               21.9.2013

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 274/31

         2013 m. liepos 8 d. pareikštas ieškinys byloje ZZ prieš Europolą

   (Byla F-67/13)
   2013/C 274/50
   Proceso kalba: prancūzų

      Šalys

      Ieškovas: ZZ, atstovaujamas advokato J.-J. Ghosez

      Atsakovas: Europos policijos biuras (Europolas)

      Ginčo dalykas bei aprašymas

   Sprendimo nepratęsti ieškovo terminuotos sutarties panaikinimas.

      Ieškovo reikalavimai

               —

               Panaikinti atsakovo 2012 m. rugsėjo 26 d. ir gruodžio 7 d. sprendimus, kuriais šis informavo ieškovą apie tai, kad nepratęs jo terminuotos sutarties, kuri baigia galioti 2013 m. kovo 31 d., ir 2013 m. balandžio 9 d. sprendimą atmesti ieškovo skundą.

               —

               Priteisti ieškovui iš atsakovo skirtumą tarp, viena vertus, darbo užmokesčio, kurį jis būtų galėjęs gauti, jei būtų likęs dirbti Europole, ir, kita vertus, darbo užmokesčio, honorarų, bedarbystės išmokų ir visų kitų išmokų, kurias jis realiai gavo nuo 2012 m. balandžio 1 d. vietoj darbo užmokesčio, kurį jis gaudavo kaip laikinasis tarnautojas, sumos.

               —

               Priteisti iš Europolo bylinėjimosi išlaidas.


title: 2004 m. rugsėjo 6 d. Pirmosios Instancijos Teismo nutartis, Byloje T-213/02: SNF SA prieš Europos Bendrijų Komisiją („Ieškinys dėl panaikinimo — Direktyva 2002/34/EB — Poliakrilamidų naudojimo kosmetikos gaminiuose apribojimai — Konkrečiai susijęs asmuo — Priimtinumas“)

text:
               5.2.2005

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 31/21

      PIRMOSIOS INSTANCIJOS TEISMO NUTARTIS

   2004 m. rugsėjo 6 d.
   Byloje T-213/02: SNF SA prieš Europos Bendrijų Komisiją (1)

   („Ieškinys dėl panaikinimo - Direktyva 2002/34/EB - Poliakrilamidų naudojimo kosmetikos gaminiuose apribojimai - Konkrečiai susijęs asmuo - Priimtinumas“)
   (2005/C 31/42)
   Proceso kalba: anglų
   Byloje T-213/02 SNF SA, įsteigta Saint-Étienne (Prancūzija), atstovaujama advokačių K. Van Maldegem ir C. Mereu, prieš Europos Bendrijų Komisiją, atstovaujamą X. Lewis, nurodžiusio adresą dokumentams įteikti Liuksemburge, dėl 2002 m. balandžio 15 d. Dvidešimt šeštosios Komisijos direktyvos 2002/34/EB, derinančios su technikos pažanga Tarybos direktyvos 76/768/EEB dėl valstybių narių įstatymų, susijusių su kosmetikos gaminiais, suderinimo II, III ir VII priedus (OL L 102, p. 19) panaikinimo iš dalies ta apimtimi, kuria ji riboja poliakrilamidų naudojimą kosmetikos gaminiuose, Pirmosios instancijos teismas (penktoji kolegija), susidedantis iš pirmininkės P. Lindh, teisėjų R. García-Valdecasas ir J. D. Cooke; sekretorius: H. Jung, 2004 m. rugsėjo 6 d. priėmė nutartį, kurios rezoliucinėje dalyje nurodyta:

               1)

               Ieškinys atmestas kaip nepriimtinas.

               2)

               Ieškovas padengia savo ir atsakovo patirtas bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 233, 2002 9 28.


title: Byla C-261/15: 2015 m. birželio 1 d. Vredegerecht te Ieper (Belgija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Nationale Maatschappij der Belgische Spoorwegen NV/Gregory Demey

text:
20150731010616622015/C 270/212612015CJC27020150817LT01LTINFO_JUDICIAL20150601171711Byla C-261/15: 2015 m. birželio 1 d.Vredegerecht te Ieper (Belgija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Nationale Maatschappij der Belgische Spoorwegen NV/Gregory Demey

 ---documentbreak--- C2702015LT1710120150601LT00211711712015 m. birželio 1 d.Vredegerecht te Ieper (Belgija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Nationale Maatschappij der Belgische Spoorwegen NV/Gregory Demey

   (Byla C-261/15)2015/C 270/21Proceso kalba: nyderlandų
      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Vredegerecht te Ieper

      Šalys pagrindinėje byloje

      Ieškovė: Nationale Maatschappij der Belgische Spoorwegen NV

      Atsakovas: Gregory Demey

      Prejudicinis klausimas

   Ar pagal 2007 m. spalio 23 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (EB) Nr. 1371/2007 (
         1
      ) dėl geležinkelių keleivių teisių ir pareigų I priedo 6 straipsnio 2 dalį in fine draudžiamos <…> Belgijos nacionalinės baudžiamosios teisės nuostatos, pagal kurias vežimo bilieto neturintis geležinkelių transporto keleivis, kuris bilieto kainos nesumoka ir per įstatyme nustatytą terminą, padaro nusikalstamą veiką, kuri reiškia, kad nėra jokių sutartinių santykių tarp vežimo įmonės ir geležinkelių transporto keleivio, todėl geležinkelių transporto keleiviui taip pat neleidžiama remtis <…> reikšmingomis Europos ir Belgijos nacionalinės teisės aktuose įtvirtintomis teisinės apsaugos nuostatomis, kuriomis remiamasi minėtų (tik) sutartinių santykių su šiuo vartotoju atveju?
   (
         1
      )	OL L 315, p. 14.


title: Byla C-18/13: 2013 m. sausio 14 d. Administrativen Sad Sofia-grad (Bulgarija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje „Max Pen “ EOOD prieš Direktor na Direktsia „Obzhalvane i izpalnenie na proizvodstvoto “

text:
               16.3.2013

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 79/10

         2013 m. sausio 14 d.Administrativen Sad Sofia-grad (Bulgarija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje „Max Pen“EOOD prieš Direktor na Direktsia„Obzhalvane i izpalnenie na proizvodstvoto“
   (Byla C-18/13)
   2013/C 79/17
   Proceso kalba: bulgarų

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Administrativen Sad Sofia-grad

      Šalys pagrindinėje byloje

      Pareiškėja:„Max Pen“ EOOD

      Atsakovas: Direktor na Direktsia „Obzhalvane i izpalnenie na proizvodstvoto“

      Prejudiciniai klausimai

               1.

               Ar pagal Sąjungos teisę faktinės aplinkybės, kai sąskaitoje faktūroje nurodytas paslaugų teikėjas ar jo subrangovas neturi darbuotojų, materialiojo turto ir aktyvų, būtinų norint teikti paslaugas, faktinio paslaugų teikimo sąnaudos nepagrįstos dokumentais ir neįtrauktos į paslaugų teikėjo apskaitą bei išrašyti dokumentai, kaip antai sutartis ir priėmimo-perdavimo aktas, kurie yra netikri, nes asmenys, pasirašę šiuos dokumentus paslaugų teikėjo vardu, jų neišrašė ir šie dokumentai pateikti kaip įrodymai, kad turi būti sumokėtas atlygis už paslaugą, kad suteikta paslauga, už kurią išrašyta PVM sąskaita faktūra, ir kad pasinaudota teise į PVM atskaitą, laikytinos susijusiomis su „mokesčių slėpimu“ siekiant pasinaudoti PVM atskaita?

               2.

               Ar iš Sąjungos teisėje ir Europos Sąjungos Teisingumo Teismo praktikoje įtvirtintos teismo pareigos atsisakyti suteikti teisę į atskaitą mokesčių slėpimo atveju kyla ir nacionalinio teismo pareiga, įvertinus pagrindinės bylos aplinkybes, savo iniciatyva nustatyti, ar egzistuoja mokesčių slėpimas, ir tai padaryti atsižvelgiant į teismo pareigą pagal nacionalinę teisę išspręsti bylą, atsižvelgti į mažiau palankaus požiūrio į pareiškėją draudimą ir laikytis teisės į veiksmingą teisminę gynybą ir teisinio saugumo principų bei savo iniciatyva taikyti atitinkamas teisės nuostatas, įvertinus pirmą kartą teismui pateiktas naujas faktines aplinkybes ir visus įrodymus, tarp jų tuos, kurie susiję su apsimestiniais sandoriais, netikrais dokumentais ir klaidingo turinio dokumentais?

               3.

               Ar 2006 m. lapkričio 28 d. Tarybos direktyvos 2006/112/EB dėl pridėtinės vertės mokesčio bendros sistemos 178 straipsnio 1 dalies a punktą, atsižvelgiant į teismo pareigą mokesčių slėpimo atveju atsisakyti suteikti teisę į PVM atskaitą, reikia suprasti taip, kad norint pasinaudoti teise į PVM atskaitą paslaugą faktiškai turi suteikti sąskaitoje faktūroje nurodytas paslaugos teikėjas arba jo subrangovas?

               4.

               Ar Direktyvos 2006/112 242 straipsnyje įtvirtintas reikalavimas tvarkyti detalią apskaitą taip, kad būtų galima kontroliuoti teisę į PVM atskaitą, reiškia, kad reikia laikytis ir atitinkamų valstybės narės apskaitos teisės aktų, kuriuose numatytas suderinamumas su Sąjungos teisėje įtvirtintais tarptautiniais apskaitos standartais, ar tai tėra reikalavimas tvarkyti šioje direktyvoje nurodytus PVM apskaitos dokumentus: sąskaitas faktūras, PVM deklaracijas ir sumuojančias ataskaitas?
               Jei teisingas antrasis nurodytas variantas, reikėtų atsakyti ir į tokį klausimą:
               Ar Direktyvos 2006/112 226 straipsnio 1 dalies 6 punkte įtvirtintas reikalavimas, kad sąskaitose faktūrose būtinai turi būti nurodyta „teikiamų paslaugų apimtis ir pobūdis“, reiškia, kad paslaugų teikimo atveju sąskaitose faktūrose arba su jomis susijusiame dokumente turi būti nurodyti duomenys apie faktinį paslaugų teikimą: objektyvios aplinkybės, kurias galima patikrinti, kaip įrodymai, kad paslaugos tikrai suteiktos ir kad jas suteikė sąskaitoje faktūroje nurodytas paslaugų teikėjas?

               5.

               Ar Direktyvos 2006/112 242 straipsnį, kuriame įtvirtintas reikalavimas tvarkyti detalią apskaitą taip, kad būtų galima kontroliuoti teisę į PVM atskaitą, siejamą su šios direktyvos 63 ir 273 straipsniais, reikia aiškinti taip, kad pagal juos nedraudžiama nacionalinės teisės nuostata, pagal kurią paslauga laikoma suteikta, kai įvykdytos iš šios paslaugos gautų pajamų pripažinimo sąlygos, remiantis taikytinais su apskaita susijusiais teisės aktais, kuriuose numatytas suderinamumas su Sąjungos teisėje įtvirtintais tarptautiniais apskaitos standartais, ir sandorių įtraukimo į apskaitą, pirmenybės teikimo realybei, o ne regimybei, ir pajamų ir išlaidų palyginamumo principais?


title: Byla C-102/15: 2016 m. liepos 28 d. Teisingumo Teismo (antroji kolegija) sprendimas byloje (Fővárosi Ítélőtábla (Vengrija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Gazdasági Versenyhivatal/Siemens Aktiengesellschaft Österreich (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą — Teismų bendradarbiavimas civilinėse bylose — Reglamentas (EB) Nr. 44/2001 — Jurisdikcija ir teismo sprendimų civilinėse ir komercinėse bylose pripažinimas ir vykdymas — Ratione materiae taikymo sritis — Ieškinys dėl nepagrįstai sumokėtos sumos grąžinimo — Nepagrįstas praturtėjimas — Skola, atsiradusi dėl nepagrįstai grąžintos baudos, skirtos už konkurencijos teisės pažeidimą)

text:
               26.9.2016

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 350/6

         2016 m. liepos 28 d. Teisingumo Teismo (antroji kolegija) sprendimas byloje (Fővárosi Ítélőtábla (Vengrija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Gazdasági Versenyhivatal/Siemens Aktiengesellschaft Österreich

   (Byla C-102/15) (1)

   ((Prašymas priimti prejudicinį sprendimą - Teismų bendradarbiavimas civilinėse bylose - Reglamentas (EB) Nr. 44/2001 - Jurisdikcija ir teismo sprendimų civilinėse ir komercinėse bylose pripažinimas ir vykdymas - Ratione materiae taikymo sritis - Ieškinys dėl nepagrįstai sumokėtos sumos grąžinimo - Nepagrįstas praturtėjimas - Skola, atsiradusi dėl nepagrįstai grąžintos baudos, skirtos už konkurencijos teisės pažeidimą))
   (2016/C 350/07)
   Proceso kalba: vengrų

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Fővárosi Ítélőtábla

      Šalys pagrindinėje byloje

      Ieškovė: Gazdasági Versenyhivatal

      Atsakovė: Siemens Aktiengesellschaft Österreich

      Rezoliucinė dalis

   Nepagrįstu praturtėjimu grindžiamas ieškinys dėl nepagrįstai sumokėtos sumos gražinimo, kaip antai nagrinėjamas pagrindinėje byloje, kurį lėmė baudos, skirtos vykstant konkurencijos teisės procedūrai, grąžinimas, nepriskiriamas prie „civilinių ir komercinių bylų“, kaip jos suprantamos pagal 2000 m. gruodžio 22 d. Tarybos reglamento (EB) Nr. 44/2001 dėl jurisdikcijos ir teismo sprendimų civilinėse ir komercinėse bylose pripažinimo ir vykdymo 1 straipsnį.

      (1)  OL C 171, 2015 5 26.


title: Byla C-331/17: 2017 m. birželio 1 d. Corte d’appello di Roma (Italija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Martina Sciotto/Fondazione Teatro dell’Opera di Roma

text:
               18.9.2017

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 309/26

         2017 m. birželio 1 d.Corte d’appello di Roma (Italija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Martina Sciotto/Fondazione Teatro dell’Opera di Roma

   (Byla C-331/17)
   (2017/C 309/32)
   Proceso kalba: italų

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Corte d’appello di Roma

      Šalys pagrindinėje byloje

      Apeliantė: Martina Sciotto

      Kita proceso šalis: Fondazione Teatro dell’Opera di Roma

      Prejudicinis klausimas

   Ar pagal Europos Sąjungos teisės aktus (konkrečiai 1999 m. kovo 18 d. sudaryto Bendrojo susitarimo dėl darbo pagal terminuotas sutartis, esančio 1999 m. birželio 28 d. Tarybos direktyvos 1999/70/EB dėl ETUC, UNICE ir CEEP bendrojo susitarimo dėl darbo pagal terminuotas sutartis (1) priede, 5 punktą) draudžiama nacionalinės teisės nuostata (kaip antai 2010 m. balandžio 30 d. Dekreto-įstatymo Nr. 64, su pakeitimais pertvarkyto į 2010 m. birželio 29 d. Įstatymą Nr. 100, 3 straipsnio 6 dalis), kuri dėl to, kad pagal ją lyrinės simfoninės muzikos fondų darbuotojų terminuotiems darbo santykiams bendrai netaikoma taisyklė, kad įprasta darbo santykių forma yra neterminuoti darbo santykiai, turi būti aiškinama taip, kad tie santykiai visiškai liberalizuojami, nenumatant, net ir tuo atveju, kai paeiliui darbo sutartys sudaromos ilgiau nei trejus metus (ar kitą laikotarpį), priemonių pakeisti terminuotus darbo santykius į neterminuotus ir (arba) atlyginti žalą?

      (1)  OLL 175, p. 43.


title: Byla T-319/08 2008 m. rugpjūčio 12 d. pareikštas ieškinys byloje Grasso prieš Komisiją

text:
               25.10.2008

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 272/35

         2008 m. rugpjūčio 12 d. pareikštas ieškinys byloje Grasso prieš Komisiją

   (Byla T-319/08)
   (2008/C 272/67)
   Proceso kalba: italų
   Šalys

      Ieškovas: Salvatore Grasso (Katanija, Italija), atstovaujamas advokatų A. Maiorana, A. De Matteis, A. De Francesco

      Atsakovė: Europos Bendrijų Komisija
   Ieškovės reikalavimai

               —

               Panaikinti 2008 m. birželio 12 d. Komisijos reglamentą (EB) Nr. 530/2008, kuris buvo paskelbtas 2008 m. birželio 13 d. Oficialiajame leidinyje L 155.

               —

               Priteisti iš atsakovės bylinėjimosi išlaidas.

         Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai
   Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai yra nurodyti byloje T-313/08 Veromar di Tudisco Alfio & Salvadore S.n.c. prieš Komisiją.


title: Byla T-115/08: 2010 m. birželio 29 d. Bendrojo Teismo nutartis byloje Gourmet Burger Kitchen prieš VRDT (GOURMET BURGER KITCHEN)

text:
               28.8.2010

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 234/54

         2010 m. birželio 29 d. Bendrojo Teismo nutartis byloje Gourmet Burger Kitchen prieš VRDT (GOURMET BURGER KITCHEN)

   (Byla T-115/08) (1)

   ()
   2010/C 234/95
   Proceso kalba: anglų
   Penktosios kolegijos pirmininkas nutartimi nurodė išbraukti bylą iš registro.

      (1)  OL C 107, 2008 4 26.


title: Byla C-392/07 2008 m. gegužės 8 d. Teisingumo Teismo (septintoji kolegija) sprendimas byloje Europos Bendrijų Komisija prieš Belgijos Karalystę (Valstybės įsipareigojimų neįvykdymas — Direktyva 2005/19/EB — Bendra mokesčių sistema, taikoma įvairių valstybių narių įmonių jungimui, skaidymui, turto perleidimui ir keitimuisi akcijomis — Neperkėlimas per nustatytą terminą)

text:
               21.6.2008

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 158/8

         2008 m. gegužės 8 d. Teisingumo Teismo (septintoji kolegija) sprendimas byloje Europos Bendrijų Komisija prieš Belgijos Karalystę

   (Byla C-392/07) (1)

   (Valstybės įsipareigojimų neįvykdymas - Direktyva 2005/19/EB - Bendra mokesčių sistema, taikoma įvairių valstybių narių įmonių jungimui, skaidymui, turto perleidimui ir keitimuisi akcijomis - Neperkėlimas per nustatytą terminą)
   (2008/C 158/11)
   Proceso kalba: olandų
   Šalys

      Ieškovė: Europos Bendrijų Komisija, atstovaujama R. Lyal

      Atsakovė: Belgijos Karalystė, atstovaujama D. Haven
   Dalykas
   Valstybės įsipareigojimų neįvykdymas — Nuostatų, būtinų įgyvendinti 2005 m. vasario 17 d. Tarybos direktyvą 2005/19/EB, iš dalies keičiančią Direktyvą 90/434/EEB dėl bendros mokesčių sistemos, taikomos įvairių valstybių narių įmonių jungimui, skaidymui, turto perleidimui ir keitimuisi akcijomis (OL L 58, p. 19), nepriėmimas per nustatytą terminą
   Rezoliucinė dalis

               1.

               Nepriėmusi per nustatytą terminą 2005 m. vasario 17 d. Tarybos direktyvą 2005/19/EB, iš dalies keičiančią Direktyvą 90/434/EEB dėl bendros mokesčių sistemos, taikomos įvairių valstybių narių įmonių jungimui, skaidymui, turto perleidimui ir keitimuisi akcijomis, įgyvendinančių įstatymų ir kitų teisės aktų Belgijos Karalystė neįvykdė įsipareigojimų pagal šią direktyvą

               2.

               Priteisti iš Belgijos Karalystės bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 235, 2007 10 6


title: Byla T-116/16: 2016 m. spalio 27 d. Bendrojo Teismo nutartis byloje Port autonome du Centre et de l’Ouest ir kt./Komisija (Ieškinys dėl panaikinimo — Valstybės pagalba — Pelno mokestis — Belgijos suteikta pagalba Belgijos uostams — Komisijos raštas, kuriame siūloma imtis naudingų priemonių — Neskundžiamas aktas — Nepriimtinumas)

text:
               16.1.2017

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 14/35

         2016 m. spalio 27 d. Bendrojo Teismo nutartis byloje Port autonome du Centre et de l’Ouest ir kt./Komisija

   (Byla T-116/16) (1)

   ((Ieškinys dėl panaikinimo - Valstybės pagalba - Pelno mokestis - Belgijos suteikta pagalba Belgijos uostams - Komisijos raštas, kuriame siūloma imtis naudingų priemonių - Neskundžiamas aktas - Nepriimtinumas))
   (2017/C 014/43)
   Proceso kalba: prancūzų

      Šalys

      Ieškovės: Port autonome du Centre et de l’Ouest SCRL (La Luvjeras, Belgija), Port autonome de Namur (Namiūras, Belgija), Port autonome de Charleroi (Šarlerua, Belgija), Port autonome de Liège (Lježas, Belgija), Région wallonne (Belgija), atstovaujamos advokato J. Vanden Eynde

      Atsakovė: Europos Komisija, atstovaujama S. Noë ir B. Stromsky

      Dalykas

   SESV 263 straipsniu pagrįstas prašymas panaikinti tariamą sprendimą dėl valstybės pagalbos SA.38393 (2015/E) – Uostų Belgijoje apmokestinimas, pridėtą prie 2016 m. sausio 22 d. Komisijos rašto, kuriame siūloma Belgijos Karalystei imtis naudingų priemonių.

      Rezoliucinė dalis

               1.

               Atmesti ieškinį kaip nepriimtiną.

               2.

               Le Port autonome du Centre et de l’Ouest SCRL, le Port autonome de Namur, le Port autonome de Charleroi, le Port autonome de Liège ir Région wallonne padengia savo ir Europos Komisijos patirtas bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 175, 2016 5 17.


title: Byla T-59/10: 2010 m. vasario 9 d. pareikštas ieškinys byloje Geemarc Telecom prieš VRDT — Audioline (AMPLIDECT)

text:
               17.4.2010

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 100/57

         2010 m. vasario 9 d. pareikštas ieškinys byloje Geemarc Telecom prieš VRDT — Audioline (AMPLIDECT)

   (Byla T-59/10)
   2010/C 100/84
   Kalba, kuria surašytas ieškinys: anglų

      Šalys

      Ieškovė: Geemarc Telecom International Ltd (Wanchai, Honkongas), atstovaujama solisitoriaus G. Farrington

      Atsakovė: Vidaus rinkos derinimo tarnyba (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui)

      Kita procedūros Apeliacinėje taryboje šalis: Audioline GmbH (Noisas, Vokietija)

      Ieškovės reikalavimai

               —

               Panaikinti 2009 m. lapkričio 20 d. Vidaus rinkos derinimo tarnybos (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui) antrosios apeliacinės tarybos sprendimą byloje R 913/2009-2.

               —

               Priteisti iš atsakovės ir kitos procedūros Apeliacinėje taryboje šalies bylinėjimosi išlaidas.

      Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

      Įregistruotas Bendrijos prekių ženklas, dėl kurio pateiktas prašymas pripažinti jo registraciją negaliojančia: žodinis prekių ženklas AMPLIDECT 9 ir 16 klasių prekėms

      Bendrijos prekių ženklo savininkas: ieškovė

      Šalis, prašanti pripažinti Bendrijos prekių ženklo registraciją negaliojančia: kita procedūros Apeliacinėje taryboje šalis
   Anuliavimo skyriaus sprendimas: atmesti prašymą pripažinti registraciją negaliojančia

      Apeliacinės tarybos sprendimas: tenkinti apeliaciją ir pripažinti įregistruoto Bendrijos prekių ženklo, dėl kurio paduotas prašymas, registraciją negaliojančia

      Ieškinio pagrindai: Tarybos reglamento Nr. 207/2009 7 straipsnio 1 dalies b ir c punktų pažeidimas, nes Apeliacinė taryba: i) neatsižvelgė į tai, kad kita procedūros Apeliacinėje taryboje šalis nepateikė įrodymų dėl įregistruoto Bendrijos prekių ženklo, dėl kurio paduotas prašymas pripažinti registraciją negaliojančia, skiriamojo požymio nebuvimo; ii) neatsižvelgė į tai, kad įregistruotas Bendrijos prekių ženklas, dėl kurio paduotas prašymas pripažinti registraciją negaliojančia, įgijo stiprų skiriamąjį požymį dėl naudojimo; Apeliacinė taryba neapsiribojo šalių per jos nustatytą terminą pateiktų įrodymų ir argumentų nagrinėjimu.


title: Byla T-667/11: 2015 m. sausio 14 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Veloss International ir Attimedia/Parlamentas (Viešasis paslaugų pirkimas — Vertimo į graikų kalbą paslaugų teikimas Parlamente — Dalyvio pasiūlymo atmetimas — Pareiga motyvuoti — Deliktinė atsakomybė)

text:
               23.2.2015

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 65/29

         2015 m. sausio 14 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Veloss International ir Attimedia/Parlamentas

   (Byla T-667/11) (1)

   ((Viešasis paslaugų pirkimas - Vertimo į graikų kalbą paslaugų teikimas Parlamente - Dalyvio pasiūlymo atmetimas - Pareiga motyvuoti - Deliktinė atsakomybė))
   (2015/C 065/39)
   Proceso kalba: anglų

      Šalys

      Ieškovės: Veloss International (Briuselis, Belgija) ir Attimedia SA (Briuselis), atstovaujamos advokato N. Korogiannakis

      Atsakovas: Europos Parlamentas, atstovaujamas P. López-Carceller, L. Darie ir P. Biström

      Dalykas

   Pirma, prašymas panaikinti Parlamento sprendimą kaip antrąjį atrinkti pasiūlymą, ieškovių pateiktą vykstant viešojo pirkimo konkurso procedūrai EL/2011/UE, susijusiai su vertimo į graikų kalbą paslaugų teikimu (OL 2011/S 56-090374), apie kurį ieškovėms buvo pranešta 2011 m. spalio 18 d. raštu, bei visus kitus susijusius Parlamento sprendimus ir, antra, prašymas atlyginti tariamai patirtą žalą.

      Rezoliucinė dalis

               1.

               Panaikinti 2011 m. spalio 18 d. Europos Parlamento sprendimą kaip antrąjį atrinkti pasiūlymą, Veloss International SA ir Attimedia SA pateiktą vykstant viešojo pirkimo konkurso procedūrai EL/2011/UE, susijusiai su vertimo į graikų kalbą paslaugų teikimu.

               2.

               Atmesti likusią ieškinio dalį.

               3.

               Priteisti iš Parlamento bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 58, 2012 2 25.


title: Byla F-108/13: 2014 m. rugsėjo 22 d. Tarnautojų teismo nutartis byloje Loescher/Taryba

text:
               10.11.2014

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 395/69

      2014 m. rugsėjo 22 d. Tarnautojų teismo nutartis byloje Loescher/Taryba

      (Byla F-108/13) (1)

      (2014/C 395/85)
      Proceso kalba: prancūzų
      Trečiosios kolegijos pirmininkas nutartimi nurodė išbraukti bylą iš registro.

         (1)  OL C 24, 2014 1 25, p. 41.