title: Byla T-15/05 Wim De Waele 2005 m. sausio 18 d. pareikštas ieškinys Vidaus rinkos derinimo tarnybai (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui) (VRDT)

text:
               5.3.2005

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 57/40

         Wim De Waele 2005 m. sausio 18 d. pareikštas ieškinys Vidaus rinkos derinimo tarnybai (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui) (VRDT)
   (Byla T-15/05)
   (2005/C 57/67)
   Proceso kalba: olandų
   2005 m. sausio 18 d. Europos Bendrijų Pirmosios instancijos teisme buvo pareikštas Wim De Waele, gyvenančio Briugėje (Belgija), atstovaujamo advokatų Paul Maeyaert ir Samuel Granata, ieškinys Vidaus rinkos derinimo tarnybai (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui) (VRDT).
   Ieškovas Pirmosios instancijos teismo prašo:

               —

               pakeisti ir iš dalies panaikinti ginčijamą Vidaus rinkos derinimo tarnybos (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui) pirmos apeliacinės tarybos 2004 m. lapkričio 16 d. sprendimą (byla R 820/2004-1), ypač ta apimtimi, kuria jis susijęs su 18 klasės prekėmis „Žarnos dešros ir mėsos produktams“, tačiau mažiausiai ta apimtimi, kuria jis susijęs su prekėmis „Žarnos dešros ir mėsos produktams, skirtos komerciniams pirkėjams“;

               —

               priteisti iš VRDT bylinėjimosi išlaidas.

         Teisiniai pagrindai ir pagrindiniai argumentai

               Prašomas registruoti Bendrijos prekių ženklas:

               Erdvinis pailgos formos prekių ženklas su įpjovomis iš kairės į dešinę, sudarančiomis geometrines rūtos lapo formos tūteles, 18, 29 ir 30 klasių prekėms – Registracijos Nr. 3 050 531.

               Eksperto sprendimas:

               Atsisakyti registruoti prekių ženklą.

               Apeliacinės tarybos sprendimas:

               Atmesti apeliaciją.

               Teisiniai pagrindai:

               Reglamento Nr. 40/94 7 straipsnio 1 dalies b punkto pažeidimas.


title: Byla C-5/09 2009 m. sausio 8 d. pareikštas ieškinys byloje Europos Bendrijų Komisija prieš Graikijos Respubliką

text:
               7.3.2009

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 55/19

         2009 m. sausio 8 d. pareikštas ieškinys byloje Europos Bendrijų Komisija prieš Graikijos Respubliką

   (Byla C-5/09)
   (2009/C 55/32)
   Proceso kalba: graikų
   Šalys

      Ieškovė: Europos Bendrijų Komisija, atstovaujama N. Yerrell ir M. Karanassou-Apostolopoulou

      Atsakovė: Graikijos Respublika
   Ieškovės reikalavimai

               —

               Pripažinti, kad nepriėmusi 2005 m. lapkričio 16 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvą 2005/68/EB (1) įgyvendinančių įstatymų ir kitų teisės aktų ir bet kuriuo atveju nepranešusi apie juos Komisijai, Graikijos Respublika neįvykdė įsipareigojimų pagal šią direktyvą.

               —

               Priteisti iš Graikijos Respublikos bylinėjimosi išlaidas.

         Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai
   Terminas perkelti 2005 m. lapkričio 16 d. Direktyvą 2005/68/EB į vidaus teisę baigėsi 2007 m. gruodžio 10 dieną.

      (1)  OL L 270, 2007 10 13, p. 32.


title: 2004 m. gruodžio 9 d. Teisingumo Teismo sprendimas (pirmoji kolegija), Byloje C-177/03 Europos Bendrijų Komisija prieš Prancūzijos Respubliką (Valstybės įsipareigojimų neįvykdymas — Direktyva 89/618/Euratomas — Gyventojų informavimas radiologinio pavojaus atveju — Neperkėlimas į nacionalinę teisę)

text:
               19.2.2005

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 45/7

      TEISINGUMO TEISMO SPRENDIMAS

   (pirmoji kolegija)
   2004 m. gruodžio 9 d.
   Byloje C-177/03
         Europos Bendrijų Komisija prieš Prancūzijos Respubliką

       (1)

   (Valstybės įsipareigojimų neįvykdymas - Direktyva 89/618/Euratomas - Gyventojų informavimas radiologinio pavojaus atveju - Neperkėlimas į nacionalinę teisę)
   (2005/C 45/13)
   Proceso kalba: prancūzų
   Byloje C-177/03 Europos Bendrijų Komisija, atstovaujama J. Grunwald ir B. Stromsky, prieš Prancūzijos Respubliką, atstovaujamą G. de Bergues ir E. Puisais, dėl 2003 m. balandžio 16 d. pareikšto ieškinio dėl įpareigojimų neįvykdymo pagal Euratomo sutarties 141 straipsnį, Teisingumo Teismas (pirmoji kolegija), susidedantis iš kolegijos pirmininko P. Jann, teisėjų K. Lenaerts, J. N. Cunha Rodrigues (pranešėjas), M. Ilešič ir E. Levits; generalinis advokatas: L.A. Geelhoed, sekretorius: R. Grass, 2004 m. gruodžio 9 d. priėmė sprendimą, kurio rezoliucinėje dalyje nurodyta:

               1)

               Kadangi iki 2000 m. spalio 27 d. Prancūzijos Respublika nebuvo priėmusi visų 1989 m. lapkričio 27 d. Tarybos direktyvos dėl gyventojų informavimo apie sveikatos apsaugai taikytinas priemones ir atliktinus veiksmus radiologinio pavojaus atveju 2, 3, 6 ir 7 straipsnių įgyvendinimui būtinų teisės aktų, ji neįvykdė savo įsipareigojimų pagal šią direktyvą.

               2)

               Atmesti likusią ieškinio dalį.

               3)

               Kiekviena šalis padengia savo bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 146, 2003 6 21.


title: 2012 m. spalio 3 d. Teismo sprendimas, byloje E-15/11 – Arcade Drilling AS prieš Norvegijos valstybę, atstovaujamą Tax Region West (Įsisteigimo laisvė – EEE 31 ir 34 straipsniai – Apmokestinimas – Kovos su mokesčių vengimu principai – Proporcingumas)

text:
               31.1.2013

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 29/7

         TEISMO SPRENDIMAS
   2012 m. spalio 3 d.
   byloje E-15/11

      Arcade Drilling AS prieš Norvegijos valstybę, atstovaujamą Tax Region West

   (Įsisteigimo laisvė – EEE 31 ir 34 straipsniai – Apmokestinimas – Kovos su mokesčių vengimu principai – Proporcingumas)
   2013/C 29/08
   Byloje E-15/11 Arcade Drilling AS prieš Norvegijos valstybę, atstovaujamą Tax Region West, Oslo tingrett (Oslo apygardos teismas) pagal ELPA valstybių susitarimo dėl Priežiūros institucijos ir Teisingumo Teismo įsteigimo 34 straipsnį, Teismui pateikė PRAŠYMĄ išaiškinti EEE susitarimo 31 ir 34 straipsnius ir Teismas, sudarytas iš pirmininko Carlo Baudenbacherio, teisėjo Pero Christianseno ir teisėjo pranešėjo Pállo Hreinssono, 2012 m. spalio 3 d. priėmė sprendimą, kurio rezoliucinė dalis yra tokia:

               1)

               Jeigu nėra aiškių ir konkrečių nacionalinės teisės nuostatų, kad bendrovė, perkelianti savo pagrindinę buveinę už įsisteigimo valstybės ribų, turi būti likviduojama, ir nėra jokio kompetentingų valdžios institucijų ar teismų sprendimo, kuriuo įgyvendinamas likvidavimas, pagrindinės buveinės perkėlimas į kitą EEE valstybę neriboja bendrovės teisės remtis EEE 31 straipsniu. Tokiomis aplinkybėmis bendrovė gali remtis EEE 31 straipsniu, ginčydama mokesčio, kurį dėl jos pagrindinės buveinės perkėlimo į kitą EEE valstybę bendrovei taiko buveinės valstybė narė, teisėtumą.
               Galutinis bendrovės, perkeliančios savo pagrindinę buveinę už Norvegijos ribų, mokėtino mokesčio sumos nustatymas, grindžiamas mokesčių administratoriaus įvertinimu, kad bendrovė vengia mokesčio, kuris turi būti sumokėtas įvykdžius nacionalinėje bendrovių teisėje nustatytą pareigą likviduoti bendrovę, reiškia apribojimą pagal EEE 31 ir 34 straipsnius, jeigu likvidavimo mokestis netaikomas bendrovėms, kurios laikomos pažeidžiančiomis tokią pareigą, bet nesiekia perkelti pagrindinės buveinės.

               2)

               Galutinis bendrovės mokėtino mokesčio sumos nustatymas, grindžiamas mokesčių administratoriaus įvertinimu, kad bendrovė vengia mokesčio, kuris turi būti sumokėtas įvykdžius nacionalinėje bendrovių teisėje nustatytą pareigą likviduoti bendrovę, gali būti pateisinamas subalansuoto mokestinės kompetencijos paskirstymo tarp EEE valstybių ir kovos su mokesčių vengimu pagrindais. Šie pagrindai yra viršesnio viešojo intereso pagrindai. Be to, galutinis bendrovės mokėtino mokesčio sumos nustatymas yra tikslingas siekiant užtikrinti, kad būtų pasiekta šių tikslų.
               Galutinis bendrovės mokėtino mokesčio sumos nustatymas, grindžiamas kilmės EEE valstybės mokesčių administratoriaus įvertinimu, kad bendrovė vengia mokesčio, kuris turi būti sumokėtas įvykdžius nacionalinėje bendrovių teisėje nustatytą pareigą likviduoti bendrovę, turi būti laikomas neviršijančiu to, kas būtina tikslams, susijusiems su poreikiu užtikrinti subalansuotą mokestinės kompetencijos paskirstymą tarp EEE valstybių ir kovoti su mokesčių vengimu, pasiekti, jeigu nustatant tą sumą buvo išnagrinėtos objektyvios ir patikrinamos aplinkybės siekiant nustatyti, ar pagrindinės buveinės perkėlimas yra nacionalinės bendrovių teisės nuostatoms prieštaraujantis veiksmas.
               Jeigu išnagrinėjus objektyvias ir patikrinamas aplinkybes padaroma išvada, kad bendrovė nesilaiko nacionalinės bendrovių teisės nuostatų ir todėl turėtų būti likviduojama, galutinai nustatant mokėtino mokesčio sumą turi būti apsiribota likvidavimo pasekmėmis, kad nebūtų pažeistas proporcingumo principas. Ar pagrindinėje byloje ginčijamu sprendimu neviršyta tai, kas būtina teisės aktuose nustatytiems tikslams pasiekti, turi patikrinti nacionalinis teismas.
               Pagal EEE 31 straipsnį yra draudžiama nacionalinė priemonė, kuria nustatomas mokesčio už latentinį turto vertės padidėjimą ir kitų mokesčių sumokėjimas nedelsiant tuo metu, kai mokesčių administratorius pateikia įvertinimą, kad bendrovė prarado atskiro juridinio asmens statusą pagal nacionalinę teisę, tačiau nėra valdžios institucijų ar teismų, kompetentingų nuspręsti, ar bendrovė prarado tą statusą, sprendimo.


title: Byla T-638/14: 2016 m. balandžio 8 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Frinsa del Noroeste/EUIPO – Frisa Frigorífico Rio Doce (FRISA) (Europos Sąjungos prekių ženklas — Protesto procedūra — Vaizdinio Europos Sąjungos prekių ženklo FRISA paraiška — Ankstesnis vaizdinis Europos Sąjungos prekių ženklas „Frinsa“ — Santykinis atmetimo pagrindas — Ankstesnio prekių ženklo naudojimas iš tikrųjų — Bendrajame Teisme pateiktam ieškiniui pagrįsti nurodytos naujos aplinkybės ir pateikti nauji įrodymai — Teisė pakeisti sprendimą — Reglamento (EB) Nr. 207/2009 42 straipsnio 2 ir 3 dalys, 65 straipsnis ir 76 straipsnio 1 dalies pabaiga — Reglamento (EB) Nr. 2868/95 22 taisyklės 2–4 dalys)

text:
               30.5.2016

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 191/25

         2016 m. balandžio 8 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Frinsa del Noroeste/EUIPO – Frisa Frigorífico Rio Doce (FRISA)

   (Byla T-638/14) (1)

   ((Europos Sąjungos prekių ženklas - Protesto procedūra - Vaizdinio Europos Sąjungos prekių ženklo FRISA paraiška - Ankstesnis vaizdinis Europos Sąjungos prekių ženklas „Frinsa“ - Santykinis atmetimo pagrindas - Ankstesnio prekių ženklo naudojimas iš tikrųjų - Bendrajame Teisme pateiktam ieškiniui pagrįsti nurodytos naujos aplinkybės ir pateikti nauji įrodymai - Teisė pakeisti sprendimą - Reglamento (EB) Nr. 207/2009 42 straipsnio 2 ir 3 dalys, 65 straipsnis ir 76 straipsnio 1 dalies pabaiga - Reglamento (EB) Nr. 2868/95 22 taisyklės 2–4 dalys))
   (2016/C 191/32)
   Proceso kalba: ispanų

      Šalys

      Ieškovė: Frinsa del Noroeste, SA (Santa Eugenia de Riveira, Ispanija), atstovaujama advokato J. Botella Reyna

      Atsakovė: Europos Sąjungos intelektinės nuosavybės tarnyba, atstovaujama J. Crespo Carrillo

      Kita procedūros EUIPO apeliacinėje taryboje šalis: Frisa Frigorífico Rio Doce, SA (Espirito Santas, Brazilija)

      Dalykas

   Ieškinys dėl 2014 m. liepos 1 d. EUIPO ketvirtosios apeliacinės tarybos sprendimo (sujungtos bylos R 1547/2013-4 ir R 1851/2013-4), susijusio su protesto procedūra tarp Frinsa del Noroeste, SA ir Frisa Frigorífico Rio Doce, SA.

      Rezoliucinė dalis

               1.

               Panaikinti 2014 m. liepos 1 d. Europos Sąjungos intelektinės nuosavybės tarnybos (EUIPO) ketvirtosios apeliacinės tarybos sprendimą (sujungtos bylos R 1547/2013-4 ir R 1851/2013-4).

               2.

               Kiekviena šalis padengia savo bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 380, 2014 10 27.


title: Byla C-219/15: 2015 m. gegužės 13 d. Bundesgerichtshof (Vokietija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Elisabeth Schmitt/TÜV Rheinland LGA Products GmbH

text:
               24.8.2015

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 279/17

         2015 m. gegužės 13 d.Bundesgerichtshof (Vokietija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Elisabeth Schmitt/TÜV Rheinland LGA Products GmbH

   (Byla C-219/15)
   (2015/C 279/21)
   Proceso kalba: vokiečių

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Bundesgerichtshof

      Šalys pagrindinėje byloje

      Ieškovė: Elisabeth Schmitt

      Atsakovė: TÜV Rheinland LGA Products GmbH

      Prejudiciniai klausimai

   Ar toks supratimas, kad notifikuotosios įstaigos, kuriai pavesta kontroliuoti kokybės užtikrinimo sistemą, tikrinti gaminio projektą ir jį prižiūrėti, veikla yra skirta apsaugoti visus potencialius, III klasės medicinos prietaisus naudojančius pacientus, todėl ši įstaiga gali tiesiogiai ir neribotai atsakyti už kaltais veiksmais pažeistus įsipareigojimus nukentėjusiems pacientams, atitinka šia direktyva (1) siekiamus tikslus?
   Ar pirmiau nurodyti Direktyvos 93/42/EEB II priedo punktai reiškia, kad notifikuotoji įstaiga, kuriai pavesta kontroliuoti III klasės medicinos prietaisų kokybės užtikrinimo sistemą, tikrinti gaminio projektą ir jį prižiūrėti, turi bendrojo pobūdžio arba bent jau ad hoc pareigą tikrinti gaminį?
   Ar pirmiau nurodyti Direktyva 93/42/EEB II priedo punktai reiškia, kad notifikuotoji įstaiga, kuriai pavesta kontroliuoti III klasės medicinos prietaisų kokybės užtikrinimo sistemą, tikrinti gaminio projektą ir jį prižiūrėti, turi bendrojo pobūdžio arba bent jau ad hoc pareigą susipažinti su gamintojo verslo dokumentais ir (arba), iš anksto nepranešus, atlikti patikrinimus?

      (1)  1993 m. birželio 14 d. Tarybos direktyva dėl medicinos prietaisų, OL L 169, p. 1; 2004 specialusis leidimas lietuvių k., 13 sk., 12 t., p. 82, iš dalies pakeista 2007 m. rugsėjo 5 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2007/47/EB, iš dalies keičiančia Tarybos direktyvą 90/385/EEB dėl valstybių narių įstatymų, reglamentuojančių aktyviuosius implantuojamus medicinos prietaisus, suderinimo, Tarybos direktyvą 93/42/EEB dėl medicinos prietaisų ir Direktyvą 98/8/EB dėl biocidinių produktų pateikimo į rinką, OL L 247, p. 21.


title: Byla C-599/11 P: 2011 m. lapkričio 28 d. TofuTown.com GmbH pateiktas apeliacinis skundas dėl 2011 m. rugsėjo 20 d. Bendrojo Teismo (antroji kolegija) priimto sprendimo byloje T-99/10 Meica Ammerländische Fleischwarenfabrik Fritz Meinen GmbH & Co. KG prieš Vidaus rinkos derinimo tarnybą (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui)

text:
               5.5.2012

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 133/14

         2011 m. lapkričio 28 d.TofuTown.com GmbH pateiktas apeliacinis skundas dėl 2011 m. rugsėjo 20 d. Bendrojo Teismo (antroji kolegija) priimto sprendimo byloje T-99/10 Meica Ammerländische Fleischwarenfabrik Fritz Meinen GmbH & Co. KG prieš Vidaus rinkos derinimo tarnybą (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui)

   (Byla C-599/11 P)
   2012/C 133/25
   Proceso kalba: vokiečių

      Šalys

      Apeliantė: TofuTown.com GmbH, atstovaujama advokatės B. Krause

      Kitos proceso šalys: Vidaus rinkos derinimo tarnyba (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui), Meica Ammerländische Fleischwarenfabrik Fritz Meinen GmbH & Co. KG

      Apeliantės reikalavimai

               —

               Panaikinti skundžiamą sprendimą.

               —

               Priteisti iš Meica Ammerländische Fleischwarenfabrik Fritz Meinen GmbH & Co. KG bylinėjimosi išlaidas, patirtas pirmosios instancijos ir apeliaciniame procese arba, jei apeliacinis skundas būtų atmestas, įpareigoti padengti šias išlaidas lygiomis dalimis.

      Apeliacinio skundo pagrindai ir pagrindiniai argumentai

   Šis apeliacinis skundas pateiktas dėl Bendrojo Teismo sprendimo, kuriuo šis teismas panaikino 2010 m. sausio 7 d. Vidaus rinkos derinimo tarnybos (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui) ketvirtosios apeliacinės tarybos sprendimą, susijusį su protesto procedūra tarp Meica Ammerländische Fleischwarenfabrik Fritz Meinen GmbH & Co. KG ir TofuTown.com GmbH.
   Apeliantė tvirtina, kad skundžiamas sprendimas turi būti panaikintas dėl tokių priežasčių.
   Pirma, Bendrasis Teismas padarė teisės klaidą, nes naudodamasis naujais kriterijais pripažino esant galimybę supainioti pagal Reglamento Nr. 207/2009 (1) 8 straipsnio 1 dalies b punktą. Remiantis skundžiamu sprendimu, tam, kad būtų nustatytas konceptualus panašumas, pakanka, jog abu žodžiai būtų kildinami iš bendro žodžio, ir kad, nepaisant to, jog jie yra konceptualiai skirtingi, jie nėra priešingybės vienas kito atžvilgiu, o tai nesuderinama su esama teismų praktika.
   Antra, Bendrasis Teismas padarė klaidą nustatydamas, kad buvo galimybė supainioti, tačiau vertinant prekių ženklų panašumą nebuvo atsižvelgta į visus reikšmingus ir neginčijamus kriterijus. Šioje byloje vienintelis bendras elementas yra proteste nurodytų prekių ženklų pabaigoje. Remiantis nusistovėjusia teismų praktika vartotojai paprastai daugiau dėmesio skiria prekių ženklo pradžiai nei pabaigai.

      (1)  2009 m. vasario 26 d. Tarybos reglamentas (EB) Nr. 207/2009 dėl Bendrijos prekių ženklo (OL L 78, p. 1)


title: Byla C-549/08: 2009 m. spalio 1 d. Teisingumo Teismo (šeštoji kolegija) sprendimas byloje Europos Bendrijų Komisija prieš Airiją (Valstybės įsipareigojimų neįvykdymas — Direktyva 2006/70/EB — Pinigų plovimas ir terorizmo finansavimas — Neperkėlimas per nustatytą terminą)

text:
               21.11.2009

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 282/14

         2009 m. spalio 1 d. Teisingumo Teismo (šeštoji kolegija) sprendimas byloje Europos Bendrijų Komisija prieš Airiją

   (Byla C-549/08) (1)

   (Valstybės įsipareigojimų neįvykdymas - Direktyva 2006/70/EB - Pinigų plovimas ir terorizmo finansavimas - Neperkėlimas per nustatytą terminą)
   2009/C 282/26
   Proceso kalba: anglų

      Šalys

      Ieškovė: Europos Bendrijų Komisija, atstovaujama P. Dejmek ir A.-A. Gilly

      Atsakovė: Airija, atstovaujama D. O'Hagan

      Dalykas

   Valstybės įsipareigojimų neįvykdymas — Priemonių, būtinų įgyvendinti 2006 m. rugpjūčio 1 d. Komisijos direktyvą 2006/70/EB, nustatančią Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2005/60/EB įgyvendinimo priemones, susijusias su politikoje dalyvaujančių asmenų apibrėžimu, ir supaprastinto deramo klientų tikrinimo procedūroms taikomus techninius kriterijus bei išimtis, suteikiamas dėl to, kad finansine veikla verčiamasi retai arba labai ribotai (OL L 214, p. 29), nepriėmimas per nustatytą terminą

      Rezoliucinė dalis

               1.

               Nepriėmusi įstatymų ir kitų teisės aktų 2006 m. rugpjūčio 1 d. Komisijos direktyvai 2006/70/EB, nustatančiai Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2005/60/EB įgyvendinimo priemones, susijusias su politikoje dalyvaujančių asmenų apibrėžimu, ir supaprastinto deramo klientų tikrinimo procedūroms taikomus techninius kriterijus bei išimtis, suteikiamas dėl to, kad finansine veikla verčiamasi retai arba labai ribotai, įgyvendinti, Airijos Respublika neįvykdė įsipareigojimų pagal tą direktyvą.

               2.

               Priteisti iš Airijos Respublikos bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 55, 2009 3 7.


title: Byla C-167/05 Europos Bendrijų Komisijos 2005 m. balandžio 14 d. pareikštas ieškinys Švedijos Karalystei

text:
               9.7.2005

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 171/6

         Europos Bendrijų Komisijos 2005 m. balandžio 14 d. pareikštas ieškinys Švedijos Karalystei
   (Byla C-167/05)
   (2005/C 171/11)
   Proceso kalba: švedų
   2005 m. balandžio 14 d. Europos Bendrijų Teisingumo Teisme buvo pareikštas Europos Bendrijų Komisijos, atstovaujamos L. Ström van Lier ir K. Gross, nurodžiusių adresą dokumentams įteikti Liuksemburge, ieškinys Švedijos Karalystei.
   Europos Bendrijų Komisija Teisingumo Teismo prašo:

               1)

               pripažinti, kad Švedijos Karalystė, taikydama vidaus mokesčius, kuriais daugiausiai Švedijoje pagamintam alui netiesiogiai suteikiama apsauga vyno, daugiausiai importuojamo iš kitų valstybių narių, atžvilgiu, neįvykdė savo įsipareigojimų pagal EB sutarties 90 straipsnio 2 dalį;

               2)

               priteisti iš Švedijos Karalystės bylinėjimosi išlaidas.

         Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai
   Alkoholiniai gėrimai Švedijoje individualiam vartotojui yra parduodami per valstybei priklausančią mažmeninės prekybos monopoliją, Systembolaget AB. Stiprųjį alų, kurio alkoholio koncentracija yra ne mažesnė kaip 3.5 %, ir vyną parduoda tik Systembolaget AB. Manoma, kad stiprusis alus vidutinės kainos požiūriu pakeičia lengvesnį vyną.
   Alus yra apmokestinamas akcizu už alkoholį, kurio vidutinis bei procentinis dydis yra žymiai mažesnis nei vynui taikomo akcizo dydis. Nebuvo pateikta jokia atrankinio perkamų prekių mokesčio skirtumą pateisinanti priežastis. Skirtingas apmokestinimas atitinkamai daro poveikį šių produktų kainai. Kainos skirtumas padidėja prekėms taikant 25 % PVM.
   Tikėtina, kad mokesčiais bus daromas poveikis atitinkamų prekių kainai ir iškreips prekių konkurenciją, ir kad vidaus pasirenkamieji mokesčiai sustiprins vietinį vartojimą, sumažins potencialų vyno vartojimą, todėl greičiausiai jais alui bus netiesiogiai suteikiama apsauga, sukeliant žalą vynui.


title: Byla F-101/12: 2016 m. balandžio 26 d. Tarnautojų teismo nutartis byloje Claus/Komisija

text:
               13.6.2016

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 211/66

      2016 m. balandžio 26 d. Tarnautojų teismo nutartis byloje Claus/Komisija

      (Byla F-101/12) (1)

      (2016/C 211/82)
      Proceso kalba: prancūzų
      Pirmosios kolegijos pirmininkas nutartimi nurodė išbraukti bylą iš registro.

         (1)  OL C 147, 2013 5 25, p. 36.


title: Byla T-625/13: 2013 m. lapkričio 25 d. pareikštas ieškinys byloje The Tea Board prieš VRDT — Delta Lingerie (Darjeeling collection de lingerie)

text:
               15.2.2014

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 45/37

         2013 m. lapkričio 25 d. pareikštas ieškinys byloje The Tea Board prieš VRDT — Delta Lingerie (Darjeeling collection de lingerie)

   (Byla T-625/13)
   2014/C 45/65
   Kalba, kuria surašytas ieškinys: anglų

      Šalys

      Ieškovė: The Tea Board (Kalkuta, Indija), atstovaujama advokato A. Nordemann

      Atsakovė: Vidaus rinkos derinimo tarnyba (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui)

      Kita procedūros Apeliacinėje taryboje šalis: Delta Lingerie (Kašanas, Prancūzija)

      Reikalavimai

   Ieškovė Bendrojo Teismo prašo:

               —

               panaikinti 2013 m. rugsėjo 17 d. Vidaus rinkos derinimo tarnybos (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui) antrosios apeliacinės tarybos sprendimą byloje R 1502/2012-2,

               —

               priteisti iš atsakovės bylinėjimosi išlaidas.

      Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

      Bendrijos prekių ženklo paraišką pateikęs asmuo: kita procedūros Apeliacinėje taryboje šalis

      Prašomas įregistruoti Bendrijos prekių ženklas: žalios spalvos vaizdinis prekių ženklas, kuriame yra žodinis elementas „Darjeeling collection de lingerie“, 25, 35 ir 38 klasėms — Bendrijos prekių ženklo paraiška Nr. 9 466 228

      Prekių ženklo ar žymens, kuriuo remtasi per protesto procedūrą, savininkas: ieškovė

      Prekių ženklas ar žymuo, kuriuo remiamasi: kolektyvinis žodinis Bendrijos prekių ženklas DARJEELING 30 klasės prekėms (registracijos Nr. 4 325 718); kolektyvinis vaizdinis Bendrijos prekių ženklas, kuriame yra žodinis elementas DARJEELING (registracijos Nr. 8 674 327)

      Protestų skyriaus sprendimas: atmesti protestą

      Apeliacinės tarybos sprendimas: atmesti apeliaciją

      Ieškinio pagrindai: Bendrijos prekių ženklo reglamento 8 straipsnio 1 dalies b punkto ir 8 straipsnio 5 dalies pažeidimas.


title: Byla T-411/14: 2016 m. vasario 24 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Coca-Cola/VRDT (aiškių kontūrų butelio be griovelių forma) (Bendrijos prekių ženklas — Erdvinio Bendrijos prekių ženklo paraiška — Aiškių kontūrų butelio be griovelių forma — Absoliutus atmetimo pagrindas — Skiriamojo požymio nebuvimas — Reglamento (EB) Nr. 207/2009 7 straipsnio 1 dalies b punktas — Dėl naudojimo įgyto skiriamojo požymio nebuvimas — Reglamento Nr. 207/2009 7 straipsnio 3 dalis)

text:
               4.4.2016

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 118/26

         2016 m. vasario 24 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Coca-Cola/VRDT (aiškių kontūrų butelio be griovelių forma)

   (Byla T-411/14) (1)

   ((Bendrijos prekių ženklas - Erdvinio Bendrijos prekių ženklo paraiška - Aiškių kontūrų butelio be griovelių forma - Absoliutus atmetimo pagrindas - Skiriamojo požymio nebuvimas - Reglamento (EB) Nr. 207/2009 7 straipsnio 1 dalies b punktas - Dėl naudojimo įgyto skiriamojo požymio nebuvimas - Reglamento Nr. 207/2009 7 straipsnio 3 dalis))
   (2016/C 118/28)
   Proceso kalba: anglų

      Šalys

      Ieškovė: The Coca-Cola Company (Atlanta, Jungtinės Valstijos), atstovaujama solisitorių D. Stone ir A. Dykes, baristerio S. Malynicz

      Atsakovė: Vidaus rinkos derinimo tarnyba (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui), atstovaujama P. Geroulakos ir A. Folliard-Monguiral

      Dalykas

   Ieškinys dėl 2014 m. kovo 27 d. VRDT antrosios apeliacinės tarybos sprendimo (byla R 540/2013-2), susijusio su paraiška įregistruoti erdvinį žymenį, kurį sudaro aiškių kontūrų butelio be griovelių forma, kaip Bendrijos prekių ženklą.

      Rezoliucinė dalis

               1.

               Atmesti ieškinį.

               2.

               Priteisti iš The Coca-Cola Company bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 282, 2014 8 25.


title: Byla C-71/15 P: 2015 m. vasario 17 d. Europos Sąjungos Teisingumo Teismo pateiktas apeliacinis skundas dėl 2015 m. sausio 6 d. Bendrojo Teismo (trečioji kolegija) priimtos nutarties byloje T-479/14, Kendrion/Europos Sąjunga

text:
               30.3.2015

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 107/20

      2015 m. vasario 17 d. Europos Sąjungos Teisingumo Teismo pateiktas apeliacinis skundas dėl 2015 m. sausio 6 d. Bendrojo Teismo (trečioji kolegija) priimtos nutarties byloje T-479/14, Kendrion/Europos Sąjunga

      (Byla C-71/15 P)
      (2015/C 107/29)
      Proceso kalba: nyderlandų

         Šalys

         Apeliantas: Europos Sąjungos Teisingumo Teismas, atstovaujamas A. V. Placco ir E. Beysen

         Kita proceso šalis: Kendrion NV

         Apelianto reikalavimai

                  —

                  Panaikinti 2015 m. sausio 6 d. Europos Sąjungos Bendrojo Teismo (trečioji kolegija) nutartį byloje T-479/14, Kendrion/Europos Sąjunga.

                  —

                  Patenkinti reikalavimus, kuriuos Bendrajam Teismui pateikė Europos Sąjungos Teisingumo Teismas (toliau taip pat – ESTT) pagal Bendrojo Teismo procedūros reglamento 114 straipsnį, todėl

                  —

                  priimti galutinį sprendimą dėl bylos esmės ir pripažinti nepriimtinu Kendrion NV ieškinį dėl žalos atlyginimo, nes jis pareikštas ESTT (kaip Sąjungos atstovui) atžvilgiu,

                  —

                  nepatenkinus minėtų reikalavimų, tuo atveju, jei Teisingumo Teismas mano, jog tai, kad šis ieškinys pareikštas ESTT, o ne Komisijos (kaip Sąjungos atstovės) atžvilgiu, neturi reikšmės šio ieškinio priimtinumui, vis dėlto reikėtų manyti, kad Bendrasis Teismas savo sprendime dėl procesinio klausimo, kurį ESTT pateikė jam nagrinėti, turėjo nurodyti ESTT pakeisti Komisija kaip atsakove ir nurodyti grąžinti bylą nagrinėti Bendrajam Teismui tam, kad šis, atsižvelgdamas į Teisingumo Teismo teisinius argumentus, galėtų priimti sprendimą dėl Kendrion NV ieškinio dėl žalos atlyginimo.

                  —

                  Priteisti iš Kendrion NV ESTT pirmojoje ir apeliacinėje instancijose patirtas bylinėjimosi išlaidas.

         Apeliacinio skundo pagrindai ir pagrindiniai argumentai

      2015 m. sausio 6 d. nutartimi Europos Sąjungos Bendrasis Teismas atmetė prašymą, kurį byloje T-479/14 (Kendrion/Teisingumo Teismas) ESTT pateikė pagal Bendrojo Teismo procedūros reglamento 114 straipsnį. Šios institucijos pateiktu prašymu buvo siekiama pripažinti nepriimtinu Kendrion NV ieškinį, kurį ši bendrovė pateikė ESTT kaip atsakovui ir kuriuo ji siekė pagrįsti Sąjungos deliktinę atsakomybę tam, kad būtų atlyginta žala, kurią ji patyrė dėl to, jog byloje T-54/06 (Kendrion/Komisija) Bendrasis Teismas nepriėmė sprendimo per protingą terminą. Papildomai šiuo prašymu ESTT nagrinėjo procesinį klausimą, kuriuo Bendrojo Teismo prašė nurodyti jį pakeisti Europos Komisija kaip atsakove. Šiomis aplinkybėmis ESTT teigė, kad Kendrion NV turėjo pateikti ieškinį Europos Sąjungai, kurią atstovauja ne ESTT, o Komisija. 2015 m. sausio 6 d. nutartimi Bendrasis Teismas nesivadovavo šiais ESTT argumentais.
      Šiuo metu ESTT pagal Teisingumo Teismo statuto 56 straipsnį yra pateikęs Bendrajam Teismui apeliacinį skundą, kuriuo prašo panaikinti šią nutartį. Grįsdamas apeliacinį skundą ESTT teigia, kad buvo pažeistos atstovavimo Sąjungai jos teismuose taisyklės ir pareiga motyvuoti.
      Dėl
            pirmojo apeliacinio skundo pagrindo, susijusio su atstovavimo Sąjungai jos teismuose taisyklėmis
         , ESTT pastebi, kad, nesant aiškios nuostatos dėl atstovavimo Sąjungai jos teismuose pateikus ieškinius, kuriais pagal SESV 268 straipsnį siekiama pagrįsti Sąjungos deliktinę atsakomybę, tokios atstovavimo taisyklės turi būti išvestos iš teismų funkcijų vykdymui taikomų bendrųjų principų, pirmiausia tinkamo teisingumo vykdymo principo bei teismų nepriklausomumo ir nešališkumo principų.
      Šis pirmasis ESTT apeliacinio skundo pagrindas sudarytas iš dviejų dalių, t. y. nesilaikymo tinkamo teisingumo vykdymo principo reikalavimų ir nesilaikymo teismų nepriklausomumo ir nešališkumo principų reikalavimų.

      Pirmoje dalyje ESTT nurodo, jog Bendrojo Teismo išvada, kad ESTT gali atstovauti Sąjungai pirmiau minėto ieškinio dėl žalos atlyginimo atveju, aiškiai pagrįsta teismų praktika, suformuluota Sprendime Werhahn Hansamühle ir kt./Taryba ir Komisija (63/72–69/72, EU:C:1973:121, toliau – Sprendimas Werhahn ir kt.). Iš sprendimo toje byloje matyti, kad tais atvejais, kai tuometinės Bendrijos (dabar – Sąjungos) atsakomybė kyla dėl vienos iš jos institucijų priimto akto, Sąjungos teisme jai turėtų atstovauti institucija arba institucijos, dėl kurios (-ių) veiksmų kyla atsakomybė. ESTT nuomone, šis sprendimas negali būti taikomas šioje byloje, nes dėl įvairių priežasčių tai lemtų situaciją, nesuderinamą su tinkamo teisingumo vykdymu, kuris pagal aiškų Sprendimo Werhahn ir kt. tekstą yra šio sprendimo pagrindas. Šiuo klausimu ESTT netiesiogiai taip pat remiasi tuo, jog buvo nepaisoma SESV 317 straipsnio 1 dalies ir Reglamento Nr. 966/2012 (1) 53 straipsnio 1 dalies taikymo apimties, dėl kurios Bendrasis Teismas turėjo pripažinti principą, jog žala galiausiai turi būti atlyginama, kaip reikalaujama šiuo atveju, iš su Komisija susijusios Sąjungos biudžeto dalies.
      Pirmojo apeliacinio skundo pagrindo antroje dalyje ESTT, remdamasis 2008 m. liepos 10 d. Europos Žmogaus Teisių Teismo sprendimu Mihalkov/Bulgarija (Rechtssache Nr. 67719/01), nurodo, kad, nustatydamas, jog ESTT turi atstovauti Sąjungai nagrinėjant Kendrion ieškinį dėl žalos atlyginimo, Bendrasis Teismas neatsižvelgė į teismų nepriklausomumo ir nešališkumo reikalavimus. Kadangi šioje byloje, pirma, spėjamai atsakomybę sukeliantys veiksmai atliekami teismo kolegijai vykdant teismines funkcijas ir, antra, teismo kolegija, turinti nagrinėti bylą, i) priklauso tai pačiai teisminei institucijai (Bendrajam Teismui) kaip ir kolegija, dėl kurios veiksmų kyla atsakomybė, ir ii) yra neatskiriama atsakovo sudedamoji dalis (ESTT) byloje, su kuria šios kolegijos teisėjai susiję profesinėje srityje, yra pažeisti nurodyti reikalavimai. Juo labiau tai akivaizdu dėl to, kad, kaip nusprendė Bendrasis Teismas, žala galiausiai turi būti atlyginama, kaip reikalaujama šiuo atveju, iš su Komisija susijusios Sąjungos biudžeto dalies.
      Dėl
            antrojo apeliacinio skundo pagrindo
          ESTT teigia, kad skundžiama nutartis pažeidžia pareigą motyvuoti, nes joje konkrečiai nėra paneigiami argumentai, kuriuos ESTT pateikė Bendrajam Teismui dėl Sprendimo Kendrion/Komisija (C-50/12, EU:C:2013:771) taikymo apimties.

         (1)  2012 m. spalio 25 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (ES, Euratomas) Nr. 966/2012 dėl Sąjungos bendrajam biudžetui taikomų finansinių taisyklių ir kuriuo panaikinamas Tarybos reglamentas (EB, Euratomas) Nr. 1605/2002 (OL L 298, p. 1).


title: Byla C-175/17: 2017 m. balandžio 6 d. Raad van State (Nyderlandai) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje X/Belastingdienst/Toeslagen

text:
               6.6.2017

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 178/13

         2017 m. balandžio 6 d.Raad van State (Nyderlandai) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje X/Belastingdienst/Toeslagen

   (Byla C-175/17)
   (2017/C 178/15)
   Proceso kalba: nyderlandų

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Raad van State

      Šalys pagrindinėje byloje

      Pareiškėjas: X

      Atsakovė: Belastingdienst/Toeslagen

      Prejudiciniai klausimai

               1.

               Ar 2008 m. gruodžio 16 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2008/115/EB dėl bendrų nelegaliai esančių trečiųjų šalių piliečių grąžinimo standartų ir tvarkos valstybėse narėse (OL L 348, 2008, p. 98, toliau – Grąžinimo direktyva) 13 straipsnis, siejamas su Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijos 4, 18 straipsniais, 19 straipsnio 2 dalimi ir 47 straipsniu, turi būti aiškinamas taip, kad apeliacinis skundas, jeigu toks numatytas pagal nacionalinę teisę procedūroje dėl sprendimo, kuriame suformuluotas sprendimas grąžinti, kaip jis suprantamas pagal Direktyvos 2008/115/EB 3 straipsnio 4 punktą, pagal Sąjungos teisę turi turėti savaiminį stabdomąjį poveikį, jeigu trečiosios šalies pilietis nurodo, kad dėl sprendimo grąžinti vykdymo kyla rimta grėsmė, jog bus pažeistas negrąžinimo principas? Kitaip tariant: ar tokiu atveju per apeliaciniam skundui paduoti skirtą terminą arba – jei apeliacinis skundas paduotas – kol nepriimamas sprendimas dėl šio apeliacinio skundo, atitinkamo trečiosios šalies piliečio išsiuntimas neturi būti vykdomas, neįpareigojant atitinkamo trečiosios šalies piliečio pateikti dėl to atskirą prašymą?

               2.

               Ar 2005 m. gruodžio 1 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2005/85/EB, nustatančios būtiniausius reikalavimus dėl pabėgėlio statuso suteikimo ir panaikinimo tvarkos valstybėse narėse (OL L 326, 2005, p. 13, toliau – Procedūrų direktyva) 39 straipsnis, siejamas su Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijos 4, 18 straipsniais, 19 straipsnio 2 dalimi ir 47 straipsniu, turi būti aiškinamas taip, kad apeliacinis skundas, jeigu toks numatytas pagal nacionalinę teisę procedūroje dėl prieglobsčio prašymo, kaip jis suprantamas pagal Direktyvos 2005/85/EB 2 straipsnį, atmetimo, pagal Sąjungos teisę turi turėti savaiminį stabdomąjį poveikį? Kitaip tariant: ar tokiu atveju per apeliaciniam skundui paduoti skirtą terminą arba – jei apeliacinis skundas paduotas – kol nepriimamas sprendimas dėl šio apeliacinio skundo, atitinkamo trečiosios šalies piliečio išsiuntimas neturi būti vykdomas, neįpareigojant atitinkamo trečiosios šalies piliečio pateikti dėl to atskirą prašymą?


title: Byla T-471/11: 2014 m. rugsėjo 5 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Éditions Odile Jacob/Komisija (Konkurencija — Koncentracija — Knygų leidybos rinka — Sprendimas, kuriuo koncentracija pripažįstama suderinama su bendrąja rinka su sąlyga, jei bus perleistas turtas — Perleidžiamo turto įgijėjo patvirtinimo sprendimas — Sprendimas, priimtas Bendrajam Teismui panaikinus pirminį sprendimą, susijusį su ta pačia procedūra — Suinteresuotumas pareikšti ieškinį — SESV 266 straipsnio pažeidimas — Sąlyginio leidimo sprendime nustatytų įpareigojimų nesilaikymas — Sąlygų ir pareigų atskyrimas — Negaliojimo atgal principas — Įgijėjo kandidatūros vertinimas — Įgijėjo nepriklausomumas perleidėjo atžvilgiu — Piktnaudžiavimas įgaliojimais — Pareiga motyvuoti)

text:
               20.10.2014

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 372/13

         2014 m. rugsėjo 5 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Éditions Odile Jacob/Komisija

   (Byla T-471/11) (1)

   ((Konkurencija - Koncentracija - Knygų leidybos rinka - Sprendimas, kuriuo koncentracija pripažįstama suderinama su bendrąja rinka su sąlyga, jei bus perleistas turtas - Perleidžiamo turto įgijėjo patvirtinimo sprendimas - Sprendimas, priimtas Bendrajam Teismui panaikinus pirminį sprendimą, susijusį su ta pačia procedūra - Suinteresuotumas pareikšti ieškinį - SESV 266 straipsnio pažeidimas - Sąlyginio leidimo sprendime nustatytų įpareigojimų nesilaikymas - Sąlygų ir pareigų atskyrimas - Negaliojimo atgal principas - Įgijėjo kandidatūros vertinimas - Įgijėjo nepriklausomumas perleidėjo atžvilgiu - Piktnaudžiavimas įgaliojimais - Pareiga motyvuoti))
   2014/C 372/16
   Proceso kalba: prancūzų

      Šalys

      Ieškovė: Éditions Odile Jacob SAS (Paryžius, Prancūzija), iš pradžių atstovaujama advokatų O. Fréget, M. Struys ir L. Eskenazi, vėliau – O. Fréget, L. Eskenazi ir D. Béranger ir galiausiai – advokatų O. Fréget ir L. Eskenazi

      Atsakovė: Europos Komisija, atstovaujama C. Giolito, O. Beynet ir S. Noë

      Atsakovės pusėje į bylą įstojusios šalys: Lagardère SCA (Paryžius, Prancūzija), atstovaujama advokatų A. Winckler, F. de Bure, J.-B. Pinçon ir L.Bary, ir Wendel (Paryžius), atstovaujama advokatų M. Trabucchi, F. Gordon ir A. Gosset-Grainville

      Dalykas

   Prašymas panaikinti 2011 m. gegužės 13 d. Komisijos sprendimą C (2011) 3503, priimtą byloje COMP/M.2978 – Lagardère/Natexis/VUP, kuriuo Komisija dar kartą, po to, kai buvo priimtas 2010 m. rugsėjo 13 d. Bendrojo Teismo sprendimas Éditions Odile Jacob/Komisija (T-452/04, Rink. II-4713, EU:T:2010:385), patvirtino Wendel Investissement kaip perleidžiamo turto įgijėją laikantis 2004 m. sausio 7 d. Komisijos sprendime leisti vykdyti koncentraciją Lagardère/Natexis/VUP nurodytų įpareigojimų.

      Rezoliucinė dalis

               1.

               Atmesti ieškinį.

               2.

               Priteisti iš Éditions Odile Jacob SAS bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 305, 2011 10 15.


title: Byla T-335/12: 2012 m. liepos 19 d. pareikštas ieškinys byloje T&L Sugars ir Sidul Açúcares prieš Komisiją

text:
               22.9.2012

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 287/35

         2012 m. liepos 19 d. pareikštas ieškinys byloje T&L Sugars ir Sidul Açúcares prieš Komisiją

   (Byla T-335/12)
   2012/C 287/66
   Proceso kalba: anglų

      Šalys

      Ieškovės: T&L Sugars Ltd (Londonas, Jungtinė Karalystė) ir Sidul Açúcares, Unipessoal Lda (Santa Iria de Azóia, Portugalija), atstovaujamos advokato D. Waelbroeck ir solisitoriaus D. Slater

      Atsakovės: Europos Komisija ir Europos Sąjunga, atstovaujama Europos Komisijos

      Reikalavimai

   Ieškovės Bendrojo Teismo prašo:

               —

               pripažinti, kad šis pagal SESV 263 straipsnio 4 dalį pateiktas ieškinys dėl panaikinimo ir (arba) ieškinio pagrindas, susijęs su tuo, kad esą pagal SESV 277 straipsnį reglamentai Nr. 367/2012, 397/2012, 356/2012, 382/2012, 444/2011 ir 485/2012 yra neteisėti, yra priimtini ir pagrįsti,

               —

               panaikinti 2012 m. balandžio 27 d. Komisijos įgyvendinimo reglamentą (ES) Nr. 367/2012, kuriuo nustatomos būtinosios priemonės, susijusios su nekvotinio cukraus ir izogliukozės papildomų kiekių išleidimu į Sąjungos rinką taikant sumažintą pertekliaus mokestį 2011–2012 prekybos metais (OL L 116, 2012, p. 12),

               —

               panaikinti 2012 m. gegužės 8 d. Komisijos įgyvendinimo reglamentą (ES) Nr. 397/2012, kuriuo nustatomas turimo papildomo nekvotinio cukraus kiekio pardavimo Sąjungos rinkoje taikant sumažintą pertekliaus mokestį paskirstymo koeficientas, atmetamos paskesnės paraiškos turimą nekvotinio cukraus kiekį parduoti Sąjungos rinkoje taikant sumažintą pertekliaus mokestį ir baigiamas turimo nekvotinio cukraus kiekio pardavimo Sąjungos rinkoje 2011–2012 prekybos metais taikant sumažintą pertekliaus mokestį paraiškų teikimo laikotarpis (OL L 123, 2012, p. 35),

               —

               panaikinti 2012 m. gegužės 8 d. Įgyvendinimo reglamentą (ES) Nr. 1239/2011 (OL L 318, 2011, p. 4), iš dalies pakeistą Komisijos įgyvendinimo reglamentu (ES) Nr. 356/2012, kiek tai susiję su laikotarpiais, per kuriuos gali būti pateiktos konkurso paraiškos, susijusios su antru ir vėlesniais daliniais konkursais dėl 2011–2012 prekybos metų cukraus importo taikant sumažintą muitą (OL L 113, 2012, p. 4),

               —

               panaikinti 2012 m. gegužės 3 d. Komisijos įgyvendinimo reglamentą (ES) Nr. 382/2012 dėl mažiausio cukraus muito, nustatytino vykdant penktą dalinį konkursą pagal konkurso procedūrą, pradėtą Įgyvendinimo reglamentu (ES) Nr. 1239/2011 (OL L 119, 2012, p. 41).

               —

               panaikinti 2012 m. gegužės 24 d. Komisijos įgyvendinimo reglamentą (ES) Nr. 444/2012 dėl mažiausio cukraus muito, nustatytino vykdant šeštą dalinį konkursą pagal konkurso procedūrą, pradėtą Įgyvendinimo reglamentu (ES) Nr. 1239/2011 (OL L 135, 2012, p. 61),

               —

               panaikinti 2012 m. birželio 7 d. Komisijos įgyvendinimo reglamentą (ES) Nr. 485/2012 dėl mažiausio cukraus muito, nustatytino vykdant septintą dalinį konkursą pagal konkurso procedūrą, pradėtą Įgyvendinimo reglamentu (ES) Nr. 1239/2011 (OL L 148, 2012, p. 24),

               —

               nepatenkinus šių reikalavimų, i) pripažinti ieškinio pagrindą, susijusį su tuo, kad esą Reglamento Nr. 1234/2007 (1) 186 straipsnio a punktas ir 187 straipsnis yra neteisėti, priimtinu bei pagrįstu ir pripažinti tas nuostatas neteisėtomis, taip pat panaikinti ginčijamus reglamentus, kurie yra tiesiogiai ar netiesiogiai pagrįsti tomis nuostatomis; ii) pripažinti ieškinio pagrindą, susijusį su tuo, kad esą Reglamentas Nr. 367/2012 ir Reglamentas Nr. 1239/2011, iš dalies pakeistas Reglamentu Nr. 356/2012, yra neteisėti, priimtinu ir pagrįstu,

               —

               priteisti iš Europos Sąjungos, kuriai atstovauja Komisija, kompensaciją už žalą, ieškovių patirtą dėl to, kad Komisija neįvykdė teisės aktais nustatytų pareigų, ir nustatyti, kad ši kompensacija už žalą, ieškovių patirtą laikotarpiu nuo 2012 m. sausio 30 d. iki 2012 m. birželio 24 d., yra 75 051 236 EUR ir bet kokie nuostoliai, ieškovių patirti po šios datos, ar bet kokia kita suma, atitinkanti žalą, kurią ieškovės patyrė ar patirs ir kurią jos nustatys per šį procesą, visų pirma siekiant atsižvelgti į būsimą žalą,

               —

               priteisti palūkanas, nustatytas pagal atitinkamo laikotarpio Europos Centrinio Banko pagrindinių refinansavimo operacijų palūkanų normą, padidintą dviem procentiniais punktais, arba pagal kitą tinkamą palūkanų normą, kurią nustatys Bendrasis Teismas, mokėtinas nuo priteistos sumos nuo pastarojo teismo sprendimo priėmimo dienos iki bus sumokėta visa ši suma,

               —

               priteisti iš Komisijos visas bylinėjimosi išlaidas.

      Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

   Grįsdamos ieškinį ieškovės remiasi aštuoniais pagrindais.

               1.

               Pirmasis ieškinio pagrindas susijęs su tuo, kad esą buvo pažeistas nediskriminavimo principas, nes, viena vertus, Reglamente Nr. 367/2012 yra numatytas fiksuotas visuotinai taikomas 211 EUR už toną pertekliaus mokestis, t. y. mažiau nei pusė įprasto 500 EUR už toną mokesčio, taikomas konkrečiam cukraus kiekiui (250 000 tonų), kuris vienodai padalijamas tik tarp cukrinius runkelius perdirbančių ieškovių. Kita vertus, Reglamente Nr. 1239/2011, iš dalies pakeistame Reglamentu Nr. 356/2012, numatytas nežinomas ir nenuspėjamas muitas, taikomas tik aukciono laimėtojams (tai gali būti cukrinių nendrių rafinuotojai, cukrinių runkelių perdirbėjai ar bet kokie kiti tretieji asmenys) ir nenurodytas bendras kiekis. Neseniai buvo nustatytas 312,60 EUR už toną muitas, t. y. beveik 50 % didesnis už cukrinių runkelių perdirbėjams taikomą pertekliaus mokestį. Neatitikimas tarp šių dviejų priemonių negali būti didesnis. Kiekvienu šių priemonių elementu cukrinių nendrių rafinuotojai diskriminuojami cukrinių runkelių perdirbėjų atžvilgiu.

               2.

               Antrasis ieškinio pagrindas susijęs su tuo, kad esą buvo pažeistas Reglamentas Nr. 1234/2007, ir tuo, kad esą nėra tinkamo teisinio pagrindo, nes atsižvelgiant į Reglamentą Nr. 367/2012 Komisija neturi įgaliojimų padidinti kvotų, o, priešingai, yra įpareigota taikyti didelius atgrasančius mokesčius išleidžiant kvotas viršijantį cukraus kiekį į ES rinką. Kalbant apie mokesčių aukcionus, Komisija aiškiai neturi įgaliojimų priimti tokių priemonių, kurios niekada nebuvo numatytos pagrindiniuose teisės aktuose.

               3.

               Trečiasis ieškinio pagrindas susijęs su tuo, kad esą buvo pažeistas teisinio tikrumo principas, nes Komisija sukūrė sistemą, kurioje muitų negalima nuspėti ir jie yra nėra nustatyti taikant nuoseklius ir objektyvius kriterijus, bet veikiau juos nulemia subjektyvus noras mokėti (beje, tai yra noras subjektų, kurie šiuo atžvilgiu patiria labai skirtingus spaudimus ir skatinimus), nesant faktinės sąsajos su iš tikrųjų importuojamais produktais.

               4.

               Ketvirtasis ieškinio pagrindas susijęs su tuo, kad esą buvo pažeistas proporcingumo principas, nes Komisija galėjo lengvai priimti mažiau ribojančias priemones, siekdama išspręsti tiekimo trūkumo problemą, kuriuos nebūtų priimtos siekiant padaryti žalos tik importą vykdantiems rafinuotojams.

               5.

               Penktasis ieškinio pagrindas susijęs su tuo, kad esą buvo nepaisyta teisėtų lūkesčių, nes ieškovės teisėtai galėjo tikėtis, kad siekdama atstatyti cukrinių nendrių žaliavos tiekimą rafinavimui Komisija panaudos pagal Reglamentą Nr. 1234/2007 turimas priemones. Ieškovės taip pat galėjo teisėtai tikėtis, kad Komisija išlaikys pusiausvyrą tarp importą vykdančių rafinuotojų ir vietinių cukraus gamintojų.

               6.

               Šeštasis ieškinio pagrindas susijęs su tuo, kad esą buvo pažeistas rūpestingumo ir gero administravimo principas, nes veiksmai, kurių ėmėsi Komisija, buvo akivaizdžiai netinkami, atsižvelgiant į tiekimo trūkumą. Komisija turėjo sumažinti importo apribojimus cukrinių nendrių rafinuotojams. Tačiau Komisija, atvirkščiai, padidino vietinę gamybą, o papildomam importui nustatė baudžiamuosius ir nenuspėjamus mokesčius.

               7.

               Septintasis ieškinio pagrindas susijęs su tuo, kad esą buvo pažeistas SESV 39 straipsnis, nes Komisija nepasiekė dviejų šioje Sutarties nuostatoje nustatytų tikslų.

               8.

               Aštuntasis ieškinio pagrindas susijęs su tuo, kad esą buvo pažeistas Komisijos reglamentas Nr. 1006/2011 (2), nes baltam cukrui taikomi muitai iš tiesų yra tik šiek tiek didesni už taikomus žaliaviniam cukrui, t. y. skirtumas maždaug 30 EUR už toną. Tai akivaizdžiai neatitinka 80 EUR skirtumo tarp standartinio muito, taikomo rafinuotam cukrui (419 EUR) ir taikomo rafinavimui skirtam žaliaviniam cukrui (339 EUR), kurie nustatyti Komisijos reglamente Nr. 1006/2011.

         Be to, pagrįsdamos savo ieškinį dėl žalos atlyginimo ieškovės teigia, kad Komisija gerokai ir akivaizdžiai viršijo diskreciją, kuri jai suteikiama Reglamentu Nr. 1234/2007, kai buvo pasyvi ir nesiėmė veiksmų. Tai, kad Komisija nesiėmė atitinkamų priemonių, taip pat yra akivaizdus teisės normos, „kuria asmenimis suteikiamos teisės“, pažeidimas. Komisija visų pirma pažeidė bendruosius ES teisinio saugumo, nediskriminavimo, proporcingumo ir teisinių lūkesčių principus bei rūpestingumo ir gero administravimo pareigą.

      (1)  2007 m. spalio 22 d. Tarybos reglamentas (EB) Nr. 1234/2007, nustatantis bendrą žemės ūkio rinkų organizavimą ir konkrečias tam tikriems žemės ūkio produktams taikomas nuostatas (OL L 299, 2007, p. 1).

      (2)  2011 m. rugsėjo 27 d. Komisijos reglamentas (ES) Nr. 1006/2011, kuriuo iš dalies keičiamas Tarybos reglamento (EEB) Nr. 2658/87 dėl tarifų ir statistinės nomenklatūros bei dėl Bendrojo muitų tarifo I priedas (OL L 282, 2011, p. 1).


title: Byla C-118/11: 2012 m. vasario 16 d. Teisingumo Teismo (antroji kolegija) sprendimas byloje ( Administrativen sad — Varna (Bulgarija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Eon Aset Menidjmunt OOD prieš Direktor na Direktsia „Obzhalvane I upravlenie na izpalnenieto“ — Varna pri Tsentralno upravlenie na Natsionalnata agentsia za prihodite (PVM — Direktyva 2006/112/EB — 168 ir 176 straipsniai — Teisė į atskaitą — Sąlyga, susijusi su prekių ir paslaugų naudojimu apmokestinamiesiems sandoriams — Teisės į atskaitą atsiradimas — Automobilio nuomos sutartis — Finansinės nuomos sutartis — Transporto priemonė, kurią darbdavys naudoja neatlygintinam darbuotojo vežimui iš gyvenamosios vietos į darbo vietą ir atgal)

text:
               31.3.2012

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 98/9

         2012 m. vasario 16 d. Teisingumo Teismo (antroji kolegija) sprendimas byloje (Administrativen sad — Varna (Bulgarija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Eon Aset Menidjmunt OOD prieš Direktor na Direktsia „Obzhalvane I upravlenie na izpalnenieto“ — Varna pri Tsentralno upravlenie na Natsionalnata agentsia za prihodite

   (Byla C-118/11) (1)

   (PVM - Direktyva 2006/112/EB - 168 ir 176 straipsniai - Teisė į atskaitą - Sąlyga, susijusi su prekių ir paslaugų naudojimu apmokestinamiesiems sandoriams - Teisės į atskaitą atsiradimas - Automobilio nuomos sutartis - Finansinės nuomos sutartis - Transporto priemonė, kurią darbdavys naudoja neatlygintinam darbuotojo vežimui iš gyvenamosios vietos į darbo vietą ir atgal)
   2012/C 98/12
   Proceso kalba: bulgarų

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Administrativen sad — Varna

      Šalys pagrindinėje byloje

      Ieškovė: Eon Aset Menidjmunt OOD

      Atsakovas: Direktor na Direktsia „Obzhalvane I upravlenie na izpalnenieto“ — Varna pri Tsentralno upravlenie na Natsionalnata agentsia za prihodite

      Dalykas

   Prašymas priimti prejudicinį sprendimą — Administrativen sad — Varna — 2006 m. lapkričio 28 d. Tarybos direktyvos 2006/112/EB dėl pridėtinės vertės mokesčio bendros sistemos (OL L 347, p. 1) 168, 173 ir 176 straipsnių aiškinimas — Teisės į PVM atskaitą apribojimai — Nacionalinės teisės aktai, pagal kuriuos būtina teisės į PVM atskaitą pripažinimo sąlyga yra naudoti prekes ir paslaugas savarankiškai ekonominei veiklai ir pagal kuriuos nenumatomas tikslinimo mechanizmas tais atvejais, kai prekės ir paslaugos iš pradžių neįtraukiamos į apyvartą, tačiau vėliau po jų įsigijimo jos naudojamos apmokestinamiesiems sandoriams.

      Rezoliucinė dalis

               1.

               2006 m. lapkričio 28 d. Tarybos direktyvos 2006/112/EB dėl pridėtinės vertės mokesčio bendros sistemos 168 straipsnio a punktą reikia aiškinti taip:

                           —

                           išsinuomotas automobilis laikomas naudojamu apmokestinamojo asmens apmokestinamiesiems sandoriams, jeigu yra tiesioginis ir iškart atsirandantis ryšys tarp šios transporto priemonės naudojimo ir apmokestinamojo asmens ekonominės veiklos, o pasibaigus laikotarpiui, su kuriuo susijęs kiekvienas mokėjimas, atsiranda teisė į atskaitą, ir kartu reikia atsižvelgti, ar yra toks ryšys,

                           —

                           laikoma, jog pagal finansinės nuomos sutartį išsinuomotas ir ilgalaikiu turtu laikomas automobilis yra naudojamas apmokestinamiesiems sandoriams, jeigu apmokestinamasis asmuo, kuris ir veikia kaip apmokestinamasis asmuo, įsigyja šį turtą ir jį visą priskiria prie savo verslui naudojamo turto, atskaitydamas mokėtiną pirkimo pridėtinės vertės mokestį visiškai ir iškart, o bet koks šio turto naudojimas apmokestinamojo asmens ar jo darbuotojų privatiems poreikiams arba ne jo verslo tikslams laikomas paslaugų teikimu už atlygį.

               2.

               Direktyvos 2006/112 168 ir 176 straipsniais nedraudžiami nacionalinės teisės aktai, pagal kuriuos teisė į atskaitą netaikoma prekėms ir paslaugoms, skirtoms neatlygintiniems sandoriams arba neekonominei apmokestinamojo asmens veiklai, jeigu ilgalaikiu turtu laikomos prekės nepriskirtos prie verslui naudojamo turto.

      (1)  OL C 145, 2011 5 14.


title: Byla T-158/16 P: 2016 m. balandžio 14 d. Inge Barnett, Suzanne Ditlevsen, Annie Madsen pateiktas apeliacinis skundas dėl 2016 m. vasario 5 d. Tarnautojų teismo sprendimo byloje F-66/15 Bernett ir kt./EESRK

text:
               30.5.2016

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 191/44

         2016 m. balandžio 14 d. Inge Barnett, Suzanne Ditlevsen, Annie Madsen pateiktas apeliacinis skundas dėl 2016 m. vasario 5 d. Tarnautojų teismo sprendimo byloje F-66/15 Bernett ir kt./EESRK

   (Byla T-158/16 P)
   (2016/C 191/58)
   Proceso kalba: prancūzų

      Šalys

      Apeliantės: Inge Barnett (Roskildė, Danija), Suzanne Ditlevsen (Kopenhaga, Danija) ir Annie Madsen (Frederiksbergas, Danija), atstovaujamos advokatų S. Orlandi ir T. Martin

      Kita proceso šalis: Europos ekonomikos ir socialinių reikalų komitetas

      Reikalavimai

   Apeliantės Bendrojo Teismo prašo:

               —

               panaikinti Tarnautojų teismo sprendimą byloje F-66/15, Barnett ir kt./EESRK;

         priimant naują sprendimą nuspręsti:

               —

               panaikinti 2014 m. birželio mėn. pensijos lapeliuose nustatytus sprendimus, pagal kuriuos nuo 2014 m. sausio 1 d. sumažinamas ieškovių pensijai taikomas korekcinis koeficientas;

               —

               priteisti iš EESRK bylinėjimosi abiejose instancijose išlaidas.

      Apeliacinio skundo pagrindai ir pagrindiniai argumentai

   Grįsdamos apeliacinį skundą apeliantės remiasi dviem pagrindais, kurie iš esmės sutampa su nurodytais byloje T-148/16 P, Barnett ir Mogensen/Komisija arba yra į juos panašūs.


title: Byla T-179/14: 2015 m. birželio 9 d. Bendrojo Teismo nutartis byloje Schmiedewerke Gröditz/Komisija (Valstybės pagalba — Vokietijos priimtos priemonės, skirtos iš atsinaujinančių energijos išteklių pagamintai elektros energijai ir daug energijos naudojančioms įmonėms remti — Sprendimas pradėti procedūrą pagal SESV 108 straipsnio 2 dalį — Galutinio sprendimo priėmimas po ieškinio pareiškimo — Poreikio priimti sprendimą nebuvimas)

text:
               7.9.2015

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 294/56

         2015 m. birželio 9 d. Bendrojo Teismo nutartis byloje Schmiedewerke Gröditz/Komisija

   (Byla T-179/14) (1)

   ((Valstybės pagalba - Vokietijos priimtos priemonės, skirtos iš atsinaujinančių energijos išteklių pagamintai elektros energijai ir daug energijos naudojančioms įmonėms remti - Sprendimas pradėti procedūrą pagal SESV 108 straipsnio 2 dalį - Galutinio sprendimo priėmimas po ieškinio pareiškimo - Poreikio priimti sprendimą nebuvimas))
   (2015/C 294/67)
   Proceso kalba: vokiečių

      Šalys

      Ieškovė: Schmiedewerke Gröditz GmbH (Grėdicas, Vokietija), atstovaujama advokatų H. Höfler, C. Kahle ir V. Winkler

      Atsakovė: Europos Komisija, atstovaujama T. Maxian Rusche ir R. Sauer, padedamų advokato C. Renner

      Atsakovės pusėje į bylą įstojusi šalis: ELPA priežiūros institucija, iš pradžių atstovaujama X. Lewis, M. Schneider ir G. Mathisen, vėliau – X. Lewis, M. Schneider, M. Moustakali ir C. Perrin

      Dalykas

   Prašymas iš dalies panaikinti 2013 m. gruodžio 18 d. Komisijos sprendimą C(2013) 4424 final pagal SESV 108 straipsnio 2 dalį pradėti oficialią tyrimo procedūrą dėl Vokietijos Federacinės Respublikos priimtų priemonių, skirtų iš atsinaujinančių energijos išteklių pagamintai elektros energijai ir daug energijos naudojančioms įmonėms remti [valstybės pagalba SA.33995 (2013/C) (ex 2013/NN)]

      Rezoliucinė dalis

               1.

               Nebereikia priimti sprendimo dėl šio ieškinio.

               2.

               Nebereikia priimti sprendimo dėl Flachglas Torgau GmbH ir Saint-Gobain Isover G+H AG, Kronotex GmbH & Co. KG ir Kronoply GmbH, Bayer MaterialScience AG, Sabic Polyolefine GmbH, Ineos Manufacturing Deutschland GmbH, Ineos Phenol GmbH ir Ineos Vinyls Deutschland GmbH, taip pat dėl Advansa GmbH, Akzo Nobel Industrial Chemicals GmbH, Aurubis AG, CBW Chemie GmbH, CFB Chemische Fabrik Brunsbüttel GmbH & Co. KG, Clariant Produkte (Deutschland) GmbH, Dralon GmbH, Hahl Filaments GmbH, Messer Produktionsgesellschaft mbH Siegen, Messer Produktionsgesellschaft mbH Salzgitter, Nabaltec AG, Siltronic AG ir Wacker Chemie AG pateiktų prašymų leisti įstoti į bylą.

               3.

               Schmiedewerke Gröditz GmbH padengia savo ir Europos Komisijos patirtas bylinėjimosi išlaidas, įskaitant išlaidas, susijusias su laikinųjų apsaugos priemonių taikymo procedūra.

               4.

               ELPA priežiūros institucija padengia savo bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 142, 2014 5 12.


title: Byla C-326/07: 2009 m. kovo 26 d. Teisingumo Teismo (trečioji kolegija) sprendimas byloje Europos Bendrijų Komisija prieš Italijos Respubliką (Valstybės įsipareigojimų neįvykdymas — EB 43 ir 56 straipsniai — Privatizuotų įmonių įstatai — Tam tikrų valstybės specialių teisių įgyvendinimo kriterijai)

text:
               16.5.2009

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 113/7

         2009 m. kovo 26 d. Teisingumo Teismo (trečioji kolegija) sprendimas byloje Europos Bendrijų Komisija prieš Italijos Respubliką
   (Byla C-326/07) (1)

   (Valstybės įsipareigojimų neįvykdymas - EB 43 ir 56 straipsniai - Privatizuotų įmonių įstatai - Tam tikrų valstybės specialių teisių įgyvendinimo kriterijai)
   2009/C 113/13
   Proceso kalba: italų

      Šalys

      Ieškovė: Europos Bendrijų Komisija, atstovaujama L. Pignataro-Nolin ir H. Støvlbæk

      Atsakovė: Italijos Respublika, atstovaujama I. M. Braguglia, padedamo avvocato dello Stato P. Gentili

      Dalykas

   Valstybės įsipareigojimų neįvykdymas — EB 43 ir 56 straipsnių pažeidimas — Nuostata, įtraukta į kai kurių privatizuotų įmonių įstatus, dėl tam tikrų specialių įgaliojimų vykdymo

      Rezoliucinė dalis

               1.

               Priėmusi 2004 m. birželio 10 d. Ministrų Tarybos pirmininko dekreto, apibrėžiančio specialių teisių, numatytų 1994 m. gegužės 31 d. Dekreto įstatymo Nr. 332 2 straipsnyje, įgyvendinimo kriterijus, pertvarkyto po pakeitimų 1994 m. liepos 30 d. Įstatymu Nr. 474 (decreto del Presidente del Consiglio dei Ministri, definizione dei criteri di esercizio dei poteri speciali, di cui all’art. 2 del decreto-legge 31 maggio 1994, n. 332, convertito, con modificazioni, dalla legge 30 luglio 1994, n. 474), 1 straipsnio 2 dalyje esančias nuostatas, Italijos Respublika neįvykdė įsipareigojimų pagal:

                           —

                           EB 43 ir 56 straipsnius tiek, kiek šios nuostatos taikytinos specialioms teisėms, numatytoms šio dekreto įstatymo, iš dalies pakeisto 2003 m. gruodžio 24 d. Įstatymu Nr. 350 dėl valstybės metinio ir daugiamečio biudžeto formavimo nuostatų (2004 m. Finansų įstatymas) (legge n. 350, disposizioni per la formazione del bilancio annuale e pluriennale dello Stato (legge finanziaria 2004), 2 straipsnio 1 dalies a ir b punktuose, ir

                           —

                           EB 43 straipsnį tiek, kiek šios nuostatos taikytinos specialioms teisėms, numatytoms minėto 2 straipsnio 1 dalies c punkte.

               2.

               Priteisti iš Italijos Respublikos bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 247, 2007 10 20.


title: Byla C-392/05 2007 m. balandžio 26 d. Teisingumo Teismo (ketvirtoji kolegija) sprendimas ( Symvoulio tis Epikrateias (Graikija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Georgios Alevizos prieš Ypourgou Oikonomikon (Laisvas darbuotojų judėjimas — Direktyva 83/183/EEB — 6 straipsnis — Visam laikui į vieną valstybę narę iš kitos valstybės narės įsivežamas asmeniniam naudojimui skirtas automobilis — Valstybės narės karinių pajėgų darbuotojas, laikinai dėl tarnybos paskirtas į kitą valstybę narę — Sąvoka įprastinė gyvenamoji vieta )

text:
               28.4.2007

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 96/12

         2007 m. balandžio 26 d. Teisingumo Teismo (ketvirtoji kolegija) sprendimas (Symvoulio tis Epikrateias (Graikija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Georgios Alevizos prieš Ypourgou Oikonomikon

   (Byla C-392/05) (1)

   (Laisvas darbuotojų judėjimas - Direktyva 83/183/EEB - 6 straipsnis - Visam laikui į vieną valstybę narę iš kitos valstybės narės įsivežamas asmeniniam naudojimui skirtas automobilis - Valstybės narės karinių pajėgų darbuotojas, laikinai dėl tarnybos paskirtas į kitą valstybę narę - Sąvoka „įprastinė gyvenamoji vieta“)
   (2007/C 96/19)
   Proceso kalba: graikų
   Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas
   Symvoulio tis Epikrateias
   Šalys pagrindinėje byloje

      Ieškovas: Georgios Alevizos
   Atsakovė: Ypourgou Oikonomikon
   Dalykas
   Prašymas priimti prejudicinį sprendimą — Symvoulio tis Epikrateias — 1983 m. kovo 29 d. Tarybos direktyvos 83/183/EEB dėl mokesčių netaikymo asmeniniam turtui, kurį asmenys iš valstybės narės įsiveža visam laikui (OL L 105, p. 64), 6 straipsnio išaiškinimas — Sąvokos „įprastinė gyvenamoji vieta “reikšmė — Valstybės pareigūnai ir karininkai, paskirti į užsienį dėl su tarnyba susijusių priežasčių
   Rezoliucinė dalis
   Tokie akcizai, kaip antai nagrinėjami pagrindinėje byloje, patenka į 1983 m. kovo 28 d. Tarybos direktyvos 83/183/EEB dėl mokesčių netaikymo asmeniniam turtui, kurį asmenys iš valstybės narės įsiveža visam laikui, iš dalies pakeistos 1989 m. lapkričio 23 d. Tarybos direktyva 89/604/EEB, 1 straipsnio 1 dalyje numatyto atleidimo nuo mokesčių taikymo sritį, jei paaiškėja — tai turi nustatyti prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas, — kad paprastai jie yra taikomi visam laikui asmens iš kitos valstybės narės įvežamam asmeniniam naudojimui skirtam automobiliui. Šioje byloje nagrinėjamam specialiam papildomam vienkartiniam automobilio registracijos mokesčiui taip pat taikoma šio 1 straipsnio 1 dalis, jei paaiškėja — tai turi nustatyti prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas, — kad jis susijęs su pačiu automobilio įvežimu.
   Direktyvos 83/183 6 straipsnio 1 dalis turi būti aiškinama taip, kad valstybės narės valstybės tarnybos, ginkluotųjų pajėgų, apsaugos ir uostų saugos darbuotojai, kurie ne mažiau kaip 185 dienas kiekvienais metais kitoje valstybėje narėje su savo šeimos nariais gyvena dėl to, kad atliktų joje nustatytos trukmės tarnybinę užduotį, šios užduoties atlikimo laikotarpiu turi įprastinę gyvenamąją vietą šio 6 straipsnio 1 dalies prasme toje kitoje valstybėje narėje.
   Jei prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikusiam teismui atlikus analizę paaiškėja, kad pagrindinėje byloje nagrinėjami mokesčiai nepatenka į Direktyvos 83/183 1 straipsnio 1 dalyje numatyto atleidimas nuo mokesčių taikymo sritį, šis teismas, atsižvelgdamas į iš EB 39 straipsnio išplaukiančius reikalavimus, turi patikrinti, ar šiuos mokesčius reglamentuojančių nacionalinės teisės aktų taikymas gali užtikrinti, kad asmuo, kuris, perkeldamas gyvenamąją vietą, įsiveža automobilį į kilmės valstybę narę, neatsidurtų mažiau palankioje situacijoje nei asmenys, nuolat gyvenantys šioje valstybėje narėje, ir prireikus — ar toks nevienodas požiūris gali būti pateisinamas objektyviais, nuo atitinkamų asmenų gyvenamosios vietos nepriklausančiais ir teisėto nacionalinės teisės normų siekiamo tikslo požiūriu proporcingais sumetimais.

      (1)  OL C 10, 2006 1 14.


title: Byla T-237/04 Ultradent Products, Inc. ir Michael J.S. Renouf 2004 m. birželio 14 d. pareikštas ieškinys Europos Bendrijų Komisijai

text:
               9.10.2004

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 251/19

         Ultradent Products, Inc. ir Michael J.S. Renouf 2004 m. birželio 14 d. pareikštas ieškinys Europos Bendrijų Komisijai
   (Byla T-237/04)
   (2004/C 251/37)
   Bylos kalba: anglų
   2004 m. birželio 14 d. Europos Bendrijų Pirmosios instancijos teisme buvo pareikštas Ultradent Products, Inc., įsteigtos South Jordan, Juta (JAV) ir Michael J.S. Renouf, gyvenančio Briuselyje (Belgija), atstovaujamų solicitors S. Crosby ir C. Bryant, ieškinys Europos Bendrijų Komisijai.
   Pareiškėjas Pirmosios instancijos teismo prašo:

               —

               panaikinti Komisijos 2004 m. balandžio 5 d. sprendimą dėl atsisakymo suteikti galimybę susipažinti su dokumentais, nurodytais administracinėje procedūroje, kuris buvo priimtas remiantis trimis pareiškėjų paraiškomis (visų jų data – 2003 m. spalio 27 d.) dėl galimybės susipažinti su dokumentais, susijusiais su dantų balinimo produktų klasifikavimu;

               —

               panaikinti Komisijos 2004 m. balandžio 5 d. sprendimą dėl atsisakymo suteikti galimybę susipažinti su dokumentais, kurie, sprendžiant iš aplinkybių, turėtų egzistuoti;

               —

               įpareigoti atsakovą padengti pareiškėjų išlaidas sutinkamai su Pirmosios instancijos teismo darbo reglamento 87 straipsnio nuostatomis.

         Teisiniai pagrindai ir pagrindiniai argumentai
   Trimis laiškais, kurių visų data yra 2003 m. spalio 27 d., antrasis pareiškėjas pateikė Komisijai tris prašymus dėl galimybės susipažinti su dokumentais, susijusiais su klausimu, kuriai produktų grupei priskirtini dantų balinimo produktai – kosmetikos ar medicinos produktų. Be to, antrasis pareiškėjas paprašė suteikti galimybę susipažinti su dokumentais, susijusiais su Komisijai pirmojo pareiškėjo vardu pateiktu skundu, kuriuo ginčijamas Didžiosios Britanijos institucijų atliktas tokių produktų klasifikavimas, su dokumentais, susijusiais su komisionieriaus Borino atsakymo į Komisijai pateiktą raštišką klausimą dėl minėtų produktų rengimu ir, galiausiai, su visais Komisijos dokumentais, susijusiais su minėtų produktų klasifikavimu. Tuo pačiu metu antrasis pareiškėjas, kuris yra solicitor, savo paraiškoje pareiškė, kad jis veikia pirmojo pareiškėjo vardu.
   Kartotinės paraiškos buvo pateiktos 2003 m. gruodžio 16 d.2003 m. gruodžio 17 d. Komisija atsakė į pirmines paraiškas, ir pareiškėjai pateikė vėlesnes kartotines paraiškas 2004 m. sausio 7 d., kuriomis patvirtino trijų ankstesnių gruodžio 16 d. kartotinių paraiškų atsiėmimą. Komisija atsakė į 2004 m. sausio 7 d. paraišką 2004 m. balandžio 5 d. laišku. Prie laiško buvo pridėti dokumentai.
   Pareikėjai tvirtina, jog administracinė procedūra atskleidė, kad greta dokumentų, atskleistų pareiškėjams 2004 m. balandžio 5 d. laišku, tikrai egzistuoja ir daugiau dokumentų nagrinėjamu klausimu, o dar kitų dokumentų egzistavimas yra numanomas. Pareiškėjų nuomone, visi šie dokumentai priklauso pirminės paraiškos objektui, ir juos visus turi Komisija, tačiau jie nebuvo atskleisti pareiškėjams. Remdamiesi šiuo faktu, pareiškėjai traktuoja 2004 m. balandžio 5 d. laišką kaip sprendimą atsisakyti suteikti galimybę susipažinti su visais šiais dokumentais ir reikalauja jį panaikinti. Palaikydami savo prašymą, jie remiasi reglamento Nr. 1049/2001 (1) (OL L 145, 2001 05 31, p.43–48) 8 straipsnio ir bendrai viso šio reglamento pažeidimu. Toliau jie teigia, kad Komisija nenurodė priežasčių, dėl kurių nebuvo suteikta galimybė susipažinti su dokumentais, kurie neabejotinai egzistuoja, taip pat nepasirėmė jokiomis teisės suteikti galimybę susipažinti su dokumentais išimtimis tam, kad pateisintų tokį atsisakymą.

      (1)  2001 m. gegužės 30 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (EB) Nr. 1049/2001 dėl galimybės visuomenei susipažinti su Europos Parlamento, Tarybos ir Komisijos dokumentais


title: Byla F-54/14: 2014 m. birželio 17 d. pareikštas ieškinys byloje ZZ/Parlamentas

text:
               3.11.2014

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 388/28

         2014 m. birželio 17 d. pareikštas ieškinys byloje ZZ/Parlamentas

   (Byla F-54/14)
   2014/C 388/33
   Proceso kalba: prancūzų

      Šalys

      Ieškovas: ZZ, atstovaujamas advokato André Bernard

      Atsakovas: Europos Parlamentas

      Ginčo dalykas bei aprašymas

   Sprendimo neskirti ieškovo į Europos Parlamento juriskonsulto pareigas panaikinimas.

      Ieškovo reikalavimai

               —

               panaikinti sprendimą paskirti kitą asmenį į Europos Parlamento juriskonsulto pareigas;

               —

               prireikus nustatyti ex aequo et bono kompensaciją ieškovui už įvairius nustatytas tarnybinius pažeidimus;

               —

               priteisti iš Europos Parlamento bylinėjimosi išlaidas.


title: Byla T-658/14: 2014 m. rugsėjo 12 d. pareikštas ieškinys byloje Jurašinović/Taryba

text:
               27.10.2014

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 380/23

         2014 m. rugsėjo 12 d. pareikštas ieškinys byloje Jurašinović/Taryba

   (Byla T-658/14)
   2014/C 380/30
   Proceso kalba: prancūzų

      Šalys

      Ieškovas: Ivan Jurašinović (Anžė, Prancūzija), atstovaujamas advokato O. Pfligersdorffer

      Atsakovė: Europos Sąjungos Taryba

      Reikalavimai

   Ieškovas Bendrojo Teismo prašo:

               —

               panaikinti 2014 m. liepos 8 d. sprendimą tiek, kiek juo apribojama ieškovo galimybė susipažinti su dokumentais, nurodytais sprendimo 3 priede, motyvuojant tarptautinių santykių ir teismo procesų apsauga, ir kiek juo atsisakoma atskleisti ieškovui prašomus dokumentus;

               —

               nurodyti Tarybai sumokėti ieškovui 5  000 EUR atskaičius mokesčius arba 6  000 EUR įskaitant mokesčius kompensaciją ir ieškinio užregistravimo dieną ECB taikomas palūkanas;

               —

               priteisti iš Tarybos bylinėjimosi išlaidas.

      Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

   Grįsdamas ieškinį ieškovas remiasi trimis pagrindais.

               1.

               Pirmasis ieškinio pagrindas siejamas su akivaizdžia vertinimo klaida, susijusia su Reglamento Nr. 1049/2001 (1) 4 straipsnio 2 dalies antroje įtraukoje numatyta teismo proceso ir teisinės pagalbos apsauga, nes Bendrasis Teismas Sprendime Jurašinović/Taryba (T-63/10, EU:T:2012:516), kurį vykdant buvo priimtas ginčijamas sprendimas, jau nusprendė, kad jei ši išimtis būtų taikoma, ja nebūtų galima remtis šiuo atveju.

               2.

               Antrasis ieškinio pagrindas siejamas su akivaizdžia vertinimo klaida, susijusia su Reglamento Nr. 1049/2001 4 straipsnio 1 dalies a punkto trečioje įtraukoje numatyta žalos viešojo intereso, susijusio su tarptautiniais santykiais, apsaugai išimtimi, nes nagrinėjami dokumentai susiję su Europos Sąjungos, o ne Jungtinių Tautų informacija, todėl šios organizacijos informacijai nepakenkiama.

               3.

               Trečiasis ieškinio pagrindas siejamas su akivaizdžia vertinimo klaida, susijusia su viršesnio viešojo intereso išimtimi, kuri pagal Reglamento Nr. 1049/2001 4 straipsnio 2 dalį leidžia nukrypti nuo teismo proceso ir teisinės pagalbos apsaugos, nes, pirma, procesas, su kuriuo susiję dokumentai, šiandien yra galutinai užbaigtas ir, antra, Kroatijos Respublika šiandien yra Europos Sąjungos valstybė narė.

      (1)  2001 m. gegužės 30 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (EB) Nr. 1049/2001 dėl galimybės visuomenei susipažinti su Europos Parlamento, Tarybos ir Komisijos dokumentais (OL L 145, p. 43; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 1 sk., 3 t., p. 331)


title: Byla T-558/11: 2011 m. spalio 31 d. pareikštas ieškinys byloje Atlas prieš VRDT — Couleurs de Tollens-Agora (ARTIS)

text:
               14.1.2012

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 13/16

         2011 m. spalio 31 d. pareikštas ieškinys byloje Atlas prieš VRDT — Couleurs de Tollens-Agora (ARTIS)

   (Byla T-558/11)
   2012/C 13/35
   Kalba, kuria surašytas ieškinys: lenkų

      Šalys

      Ieškovė: Atlas sp. z o.o. (Lodzė, Lenkijos Respublika), atstovaujama advokato R. Rumpel

      Atsakovė: Vidaus rinkos derinimo tarnyba (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui)

      Kita procedūros Apeliacinėje taryboje šalis: Couleurs de Tollens-Agora, S.a.s. (Kliši, Prancūzija)

      Reikalavimai

   Ieškovė Bendrojo Teismo prašo:

               —

               pripažinti ieškinį pagrįstu,

               —

               panaikinti 2011 m. liepos 28 d. Vidaus rinkos derinimo tarnybos (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui) pirmosios apeliacinės tarybos sprendimą byloje R 1253/2010-1, apie kurį ieškovei buvo pranešta 2011 m. rugsėjo 7 d.,

               —

               prireikus pakeisti skundžiamą sprendimą ir leisti įregistruoti prekių ženklą „ARTIS“,

               —

               priteisti iš atsakovės bylinėjimosi išlaidas.

      Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

      Bendrijos prekių ženklo paraišką pateikęs asmuo: ieškovė.

      Prašomas įregistruoti Bendrijos prekių ženklas: žodinis prekių ženklas ARTIS 2 ir 17 klasių prekėms — paraiška Nr. 6158761.

      Prekių ženklo ar žymens, kuriuo remtasi per protesto procedūrą, savininkė: kita procedūros Apeliacinėje taryboje šalis.

      Prekių ženklas ar žymuo, kuriuo remtasi per protesto procedūrą: Prancūzijoje įregistruotas žodinis prekių ženklas „ARTIS“ Nr. 93484880 1 ir 19 klasių prekėms.

      Protestų skyriaus sprendimas: patenkinti protestą.

      Apeliacinės tarybos sprendimas: atmesti apeliaciją.

      Ieškinio pagrindai: Reglamento (EB) Nr. 207/2009 (1) 8 straipsnio 1 dalies b punkto pažeidimas nustatant prekių ženklų panašumą ir galimybę suklaidinti vartotojus.

      (1)  2009 m. vasario 26 d. Tarybos reglamentas (EB) Nr. 207/2009 dėl Bendrijos prekių ženklo (OL L 78, 2009, p. 1).


title: Byla C-396/06 2006 m. rugsėjo 21 d. Østre Landsret (Danija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Eivind F. Kramme prieš SAS Scandinavian Airlines Danmark A/S

text:
               2.12.2006

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 294/29

         2006 m. rugsėjo 21 d. Østre Landsret (Danija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Eivind F. Kramme prieš SAS Scandinavian Airlines Danmark A/S
   (Byla C-396/06)
   (2006/C 294/52)
   Proceso kalba: danų
   Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas
   Østre Landsret
   Šalys pagrindinėje byloje

      Ieškovas: Eivind F. Kramme
   Atsakovė: SAS Scandinavian Airlines Danmark A/S
   Prejudiciniai klausimai

               1.

               Ar orlaivio nenaudojimas dėl techninių problemų, kuomet atšaukiamas skrydis, yra ypatinga aplinkybė 2004 m. vasario 11 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (EB) Nr. 261/2004, nustatančio bendras kompensavimo ir pagalbos keleiviams taisykles atsisakymo vežti ir skrydžių atšaukimo arba atidėjimo ilgam laikui atveju, panaikinančio Reglamentą (EEB) Nr. 295/91, 5 straipsnio 3 dalies prasme?

               2.

               Jei į pirmą klausimą atsakoma teigiamai, kokių pagrįstų priemonių pagal reglamentą, turi imtis oro vežėjas, kad išvengtų skrydžio atšaukimo dėl techninių problemų?

               3.

               Jei į pirmą klausimą atsakoma teigiamai, ar galima teigti, jog oro vežėjas ėmėsi visų pagrįstų priemonių, kad būtų išvengta reglamente nurodyto skrydžio atšaukimo, jei būtų nustatyta, kad nebuvo laisvo orlaivio atlikti skrydį, kuris buvo atšauktas dėl techninių orlaivio, numatyto atlikti šį skrydį, problemų?

               4.

               Jei į pirmą klausimą atsakoma teigiamai, ar svarbu yra tai, kad dokumentus, nurodančius technines problemas, kuriomis remiasi oro vežėjas, pateikia tik pats oro vežėjas?


title: Byla T-33/09: 2011 m. kovo 29 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Portugalija prieš Komisiją (Valstybės įsipareigojimų neįvykdymą konstatuojančio Teisingumo Teismo sprendimo neįvykdymas — Periodinė bauda — Nurodymas sumokėti — Ginčijamų teisės aktų panaikinimas)

text:
               14.5.2011

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 145/24

         2011 m. kovo 29 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Portugalija prieš Komisiją

   (Byla T-33/09) (1)

   (Valstybės įsipareigojimų neįvykdymą konstatuojančio Teisingumo Teismo sprendimo neįvykdymas - Periodinė bauda - Nurodymas sumokėti - Ginčijamų teisės aktų panaikinimas)
   2011/C 145/39
   Proceso kalba: portugalų

      Šalys

      Ieškovė: Portugalijos Respublika, atstovaujama L. Inez Fernandes ir J. A. de Oliveira,

      Atsakovė: Europos Komisija, atstovaujama M. Konstantinidis, P. Guerra e Andrade ir P. Costa de Oliveira

      Dalykas

   Prašymas panaikinti 2008 m. lapkričio 25 d. Komisijos sprendimą C(2008) 7419 galutinis, kuriuo, vykdant 2008 m. sausio 10 d. Teisingumo Teismo sprendimą Komisija prieš Portugaliją (C-70/06, Rink. p. I-1), reikalaujama sumokėti periodinę baudą.

      Sprendimo rezoliucinė dalis

               1.

               Panaikinti 2008 m. lapkričio 25 d. Komisijos sprendimą C(2008) 7419 galutinis.

               2.

               Priteisti iš Europos Komisijos bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 82, 2009 4 4.


title: Byla C-143/06 2007 m. lapkričio 8 d. Teisingumo Teismo (antroji kolegija) sprendimas ( Landgericht Hamburg (Vokietija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Ludwigs — Apotheke München Internationale Apotheke prieš Juers Pharma Import-Export GmbH (Laisvas prekių judėjimas — EB 28 ir EB 30 straipsniai — EEE susitarimo 11 ir 13 straipsniai — Importuoti vaistai, kuriems importo valstybėje neišduotas leidimas — Reklamos draudimas — Direktyva 2001/83/EB)

text:
               22.12.2007

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 315/12

         2007 m. lapkričio 8 d. Teisingumo Teismo (antroji kolegija) sprendimas (Landgericht Hamburg (Vokietija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Ludwigs — Apotheke München Internationale Apotheke prieš Juers Pharma Import-Export GmbH

   (Byla C-143/06) (1)

   (Laisvas prekių judėjimas - EB 28 ir EB 30 straipsniai - EEE susitarimo 11 ir 13 straipsniai - Importuoti vaistai, kuriems importo valstybėje neišduotas leidimas - Reklamos draudimas - Direktyva 2001/83/EB)
   (2007/C 315/20)
   Proceso kalba: vokiečių
   Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas
   Landgericht Hamburg
   Šalys pagrindinėje byloje
   Ieškovė: Ludwigs — Apotheke München Internationale Apotheke
   Atsakovė: Juers Pharma Import-Export GmbH
   Dalykas
   2001 m. lapkričio 6 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2001/83/EB dėl Bendrijos kodekso, reglamentuojančio žmonėms skirtus vaistus (OL L 311, p. 67), su pakeitimais, padarytais 2004 m. kovo 31 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2004/27/EB, iš dalies keičiančia Direktyvą 2001/83/EB dėl Bendrijos kodekso, reglamentuojančio žmonėms skirtus vaistus (OL L 136, p. 34), 86 straipsnio 2 dalies trečios įtraukos išaiškinimas — Taikymo sritis — Nacionaliniai teisės aktai, draudžiantys importuotojui siųsti vaistinėms vaistų, kurie gali būti importuojami, nors ir nėra registruoti toje valstybėje narėje, kainoraščius
   Rezoliucinė dalis
   Tokį reklamos draudimą, koks numatytas Reklamos sveikatos srityje (Heilmittelwerbegesetz) įstatymo 8 straipsnyje, reikia vertinti atsižvelgiant ne į 2001 m. lapkričio 6 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2001/83/EB dėl Bendrijos kodekso, reglamentuojančio žmonėms skirtus vaistus, iš dalies pakeistos 2004 m. kovo 31 d. Europos Parlamento ir Tarybos Direktyva 2004/27/EB, nuostatas dėl reklamos, o į EB 28 ir 30 straipsnius bei 1992 m. gegužės 2 d. Europos ekonominės erdvės susitarimo 11 ir 13 straipsnius. EB 28 straipsniui ir Europos ekonominės erdvės susitarimo 11 straipsniui toks draudimas prieštarauja tiek, kiek jis taikomas vaistų, kuriems neišduotas leidimas, tačiau kuriuos išimtinais atvejais leidžiama importuoti iš kitos valstybės narės arba trečiosios valstybės, Europos ekonominės erdvės susitarimo šalies, sąrašų platinimui tarp vaistininkų, jei šiame sąraše nurodomas tik šių vaistų komercinis pavadinimas, pakuotės matmenys, dozė ir kaina ir nepateikiama jokia kita informacija.

      (1)  OL C 121, 2006 5 20.


title: Byla T-196/09: 2009 m. gegužės 25 d. pareikštas ieškinys byloje TerreStar Europe prieš Komisiją

text:
               18.7.2009

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 167/19

         2009 m. gegužės 25 d. pareikštas ieškinys byloje TerreStar Europe prieš Komisiją
   (Byla T-196/09)
   2009/C 167/37
   Proceso kalba: anglų

      Šalys

      Ieškovė: TerreStar Europe Ltd (Londonas, Jungtinė Karalystė), atstovaujama advokato R. Olofsson, baristerio J. Killick

      Atsakovė: Europos Bendrijų Komisija

      Ieškovės reikalavimai

               —

               Panaikinti ginčijamą sprendimą,

               —

               priteisti iš Komisijos bylinėjimosi išlaidas,

               —

               imtis kitų teisingumo vykdymui reikalingų priemonių.

      Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

   Šioje byloje ieškovė prašo panaikinti 2009 m. gegužės 13 d. Komisijos sprendimą C(2009) 3746 final/2 dėl europinių sistemų, kuriomis teikiamos judriojo palydovinio ryšio paslaugos (MSS), operatorių atrankos, priimtą pagal Spendimą Nr. 626/2008/EB (1) tiek, kiek juo buvo atmestas ieškovės prašymas.
   Savo reikalavimams pagrįsti ieškovė nurodo tris ieškinio pagrindus.
   Pirma, ji teigia, kad Komisija padarė akivaizdžią vertinimo klaidą, kai priėjo prie išvados, kad TerreStar neįvykdė projekto etapų reikalavimų. Ieškovė tvirtina, kad Komisijos nustatytą informacijos neatitikimą ir įrodymų trūkumą dėl vieno projekto etapo užbaigimo lėmė klaidingas pateiktos informacijos supratimas ir Komisija tai galėjo išsiaiškinti tiesiog paprašydama paaiškinti.
   Antra, ieškovė teigia, kad Komisija nepaprašydama paaiškinti ir neperžiūrėdama TerreStar savanoriškai pateiktų paaiškinimų pažeidė gero administravimo ir proporcingumo principus.
   Trečia, alternatyviai, ieškovė teigia, kad ginčijamas sprendimas yra nepakankamai motyvuotas.

      (1)  2008 m. birželio 30 d. Europos Parlamento ir Tarybos sprendimas Nr. 626/2008/EB dėl sistemų, kuriomis teikiamos judriojo palydovinio ryšio paslaugos (MSS), atrankos ir leidimų išdavimo (OL L 172, 2008, p. 15).


title: Byla C-293/17: 2017 m. gegužės 22 d. Raad van State (Nyderlandai) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Coöperatie Mobilisation for the Environment UA, Vereniging Leefmilieu/College van gedeputeerde staten van Limburg, College van gedeputeerde staten van Gelderland

text:
               4.9.2017

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 293/12

         2017 m. gegužės 22 d.Raad van State (Nyderlandai) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Coöperatie Mobilisation for the Environment UA, Vereniging Leefmilieu/College van gedeputeerde staten van Limburg, College van gedeputeerde staten van Gelderland

   (Byla C-293/17)
   (2017/C 293/17)
   Proceso kalba: nyderlandų

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Raad van State

      Šalys pagrindinėje byloje

      Ieškovės: Coöperatie Mobilisation for the Environment UA, Vereniging Leefmilieu

      Atsakovai: College van gedeputeerde staten van Limburg, College van gedeputeerde staten van Gelderland

      Prejudiciniai klausimai

               1.

               Ar veikla, nepatenkanti į sąvoką „projektas“, kaip ji suprantama pagal 2011 m. gruodžio 13 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2011/92/ES dėl tam tikrų valstybės ir privačių projektų poveikio aplinkai vertinimo (1) 1 straipsnio 2 dalies a punktą, nes ji nėra fizinis įsikišimas į natūralią aplinką, gali būti laikoma projektu, kaip jis suprantamas pagal 1992 m. gegužės 21 d. Tarybos direktyvos 92/43/EEB dėl natūralių buveinių ir laukinės faunos bei floros apsaugos (2) 6 straipsnio 3 dalį, todėl, kad veikla gali reikšmingai paveikti „Natura 2000“ teritoriją?

               2.

               Jeigu laikoma, kad tręšimas yra projektas: ar tuo atveju, jei šis tręšimas buvo teisėtai vykdomas prieš pradedant taikyti 1992 m. gegužės 21 d. Tarybos direktyvos 92/43/EEB dėl natūralių buveinių ir laukinės faunos bei floros apsaugos (OL L 206, 1992, p. 7; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 15 sk., 2 t., p. 102, klaidų ištaisymas OL L 81, 2015, p. 5) 6 straipsnio 3 dalį „Natura 2000“ teritorijai ir šiuo metu vis dar tęsiamas, reikia pripažinti, jog tai yra vienas ir tas pats projektas, net jei ne visada tręšiami tie patys žemės plotai, naudojamas toks pat trąšų kiekis ir ta pati technika?
               Ar atsakant į klausimą, ar tai yra vienas ir tas pats projektas, svarbi aplinkybė, kad, pradėjus taikyti 1992 m. gegužės 21 d. Tarybos direktyvos 92/43/EEB dėl natūralių buveinių ir laukinės faunos bei floros apsaugos (OL L 206, 1992, p. 7; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 15 sk., 2 t., p. 102, klaidų ištaisymas OL L 81, 2015, p. 5) 6 straipsnio 3 dalį „Natura 2000“ teritorijai, azoto nuosėdų kiekis dėl tręšimo nepadidėjo?

               3.

               Ar pagal 1992 m. gegužės 21 d. Tarybos direktyvos 92/43/EEB dėl natūralių buveinių ir laukinės faunos bei floros apsaugos (OL L 206, 1992, p. 7; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 15 sk., 2 t., p. 102, klaidų ištaisymas OL L 81, 2015, p. 5) 6 straipsnio 3 dalį draudžiama įstatymo nuostata, kuria siekiama veiklai, kuri neatsiejamai susijusi su projektu ir dėl to taip pat laikytina projektu (pavyzdžiui, pienininkystės ūkis gano galvijus ganyklose), taikyti atleidimą nuo pareigos gauti leidimą, todėl leisti ją vykdyti be individualaus leidimo, darant prielaidą, kad veiklos, kuriai vykdyti nereikalingas leidimas, poveikis aplinkai buvo įvertintas prieš priimant šią įstatymo nuostatą?

                           3a.

                           Ar pagal 1992 m. gegužės 21 d. Tarybos direktyvos 92/43/EEB dėl natūralių buveinių ir laukinės faunos bei floros apsaugos (OL L 206, 1992, p. 7; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 15 sk., 2 t., p. 102, klaidų ištaisymas OL L 81, 2015, p. 5) 6 straipsnio 3 dalį draudžiama įstatymo nuostata, kuria siekiama tam tikrai projektų kategorijai (pavyzdžiui, tręšimui) taikyti atleidimą nuo pareigos gauti leidimą ir taip leisti juos vykdyti be individualaus leidimo, darant prielaidą, kad projektų, kuriems vykdyti nereikalingas leidimas, poveikis aplinkai buvo įvertintas prieš priimant šią įstatymo nuostatą?

               4.

               Ar atleidimo nuo pareigos gauti leidimą taikymą galvijų ganymui ganyklose ir tręšimui pagrindžiantis poveikio aplinkai vertinimas, kuriame remtasi faktiniu bei tikėtinu šių veiklos rūšių mastu ir faktiniu bei tikėtinu jų intensyvumu ir padaryta išvada, kad dėl šių veiklos rūšių vidutinis azoto nuosėdų kiekis nepadidės, atitinka 1992 m. gegužės 21 d. Tarybos direktyvos 92/43/EEB dėl natūralių buveinių ir laukinės faunos bei floros apsaugos (OL L 206, 1992, p. 7; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 15 sk., 2 t., p. 102, klaidų ištaisymas OL L 81, 2015, p. 5) 6 straipsnio 3 dalyje įtvirtintus reikalavimus?

                           4a.

                           Ar šiomis aplinkybėmis svarbu tai, kad atleidimas nuo pareigos gauti leidimą susijęs su „Programma Aanpak Stikstof 2015–2021“ (PAS), kurioje prognozuojama, jog bendras azoto nuosėdų kiekis sumažės ir tai atspindės azotui jautrių ekologinių verčių „Natura 2000“ teritorijose rodiklis, ir kad įgyvendinant „Programma Aanpak Stikstof 2015–2021“ kasmet vykdoma azoto nuosėdų pokyčio raidos stebėsena ir – jeigu nustatoma, kad mažėjimas yra ne toks teigiamas, kaip buvo prognozuota atliekant programos poveikio aplinkai vertinimą – prireikus imamasi koregavimo?

               5.

               Ar į įgyvendinant tokią programą, kaip antai „Programma Aanpak Stikstof 2015–2021“, atliekamą poveikio aplinkai vertinimą, kaip jis suprantamas pagal 1992 m. gegužės 21 d. Tarybos direktyvos 92/43/EEB dėl natūralių buveinių ir laukinės faunos bei floros apsaugos (OL L 206, 1992, p. 7; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 15 sk., 2 t., p. 102, klaidų ištaisymas OL L 81, 2015, p. 5) 6 straipsnio 3 dalį, galima įtraukti teigiamą esamų buveinių tipų ir buveinių arealų išsaugojimo priemonių ir atitinkamų priemonių, kurių buvo imtasi vykdant šios direktyvos 6 straipsnio 1 ir 2 dalyse numatytas pareigas, poveikį?

                           5a.

                           Jeigu į penktąjį klausimą būtų atsakyta teigiamai: ar teigiamą išsaugojimo priemonių ir atitinkamų priemonių poveikį galima įtraukti į poveikio aplinkai vertinimą pagal programą, jeigu tuo metu, kai buvo atliekamas poveikio aplinkai vertinimas, šios priemonės dar nebuvo įgyvendintos, o jų teigiamas poveikis dar nebuvo pasireiškęs?

                     Jeigu yra laikoma, kad su minėtųjų priemonių poveikiu susijusios poveikio aplinkai vertinimo išvados, kurios remiasi geriausiais aktualiais moksliniais tyrimais, yra galutinės, ar šiuo atžvilgiu turi reikšmės tai, kad yra vykdoma priemonių įgyvendinimo ir rezultatų stebėsena ir – jeigu nustatoma, kad poveikis yra mažiau teigiamas nei buvo prognozuota atliekant poveikio aplinkai vertinimą – prireikus imamasi koregavimo?

               6.

               Ar į poveikio aplinkai vertinimą, kaip jis suprantamas pagal 1992 m. gegužės 21 d. Tarybos direktyvos 92/43/EEB dėl natūralių buveinių ir laukinės faunos bei floros apsaugos (OL L 206, 1992, p. 7; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 15 sk., 2 t., p. 102, klaidų ištaisymas OL L 81, 2015, p. 5) 6 straipsnio 3 dalį, galima įtraukti teigiamą savaiminio azoto nuosėdų mažėjimo, kuris turėtų įvykti „Programma Aanpak Stikstof 2015–2021“ galiojimo laikotarpiu, poveikį?
               Jeigu yra laikoma, kad su minėtosiomis tendencijomis susijusios poveikio aplinkai vertinimo išvados, kurios remiasi geriausiais aktualiais moksliniais tyrimais, yra galutinės, ar šiuo atžvilgiu turi reikšmės tai, kad yra vykdoma savaiminio azoto nuosėdų mažėjimo stebėsena ir – jeigu nustatoma, kad mažėjimo poveikis yra ne toks teigiamas, kaip buvo prognozuota atliekant poveikio aplinkai vertinimą – prireikus imamasi koregavimo?

               7.

               Ar sanavimo priemones, kurių imamasi įgyvendinant „Programma Aanpak Stikstof 2015–2021“ ir kuriomis siekiama užkirsti kelią tam tikriems neigiamą poveikį aplinkai turintiems veiksniams, pavyzdžiui, azoto nuosėdoms, kurios kenkia buveinių tipų arba buveinių arealams, galima laikyti apsaugos priemonėmis, kaip jos suprantamos pagal 2014 m. gegužės 15 d. Teisingumo Teismo sprendimo Briels ir kt. (C-521/12, EU:C:2014:330) 28 punktą, kurias galima įtraukti į poveikio aplinkai vertinimą, numatytą 1992 m. gegužės 21 d. Tarybos direktyvos 92/43/EEB dėl natūralių buveinių ir laukinės faunos bei floros apsaugos (OL L 206, 1992, p. 7; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 15 sk., 2 t., p. 102, klaidų ištaisymas OL L 81, 2015, p. 5) 6 straipsnio 3 dalyje?

                           7a.

                           Jeigu į septintąjį klausimą būtų atsakyta teigiamai: ar teigiamą apsaugos priemonių, kurias leidžiama įtraukti į poveikio aplinkai vertinimą, poveikį galima įtraukti į šį vertinimą, jeigu tuo metu, kai buvo atliekamas poveikio aplinkai vertinimas, šios priemonės dar nebuvo įgyvendintos, o jų teigiamas poveikis dar nebuvo pasireiškęs?

                     Jeigu yra laikoma, kad su minėtųjų priemonių poveikiu susijusios poveikio aplinkai vertinimo išvados, kurios remiasi geriausiais aktualiais moksliniais tyrimais, yra galutinės, ar šiuo atžvilgiu turi reikšmės tai, kad yra vykdoma priemonių įgyvendinimo ir rezultatų stebėsena ir – jeigu nustatoma, kad poveikis yra mažiau teigiamas nei buvo prognozuota atliekant poveikio aplinkai vertinimą – prireikus imamasi koregavimo?

               8.

               Ar įgaliojimai nustatyti pareigas, kaip tai suprantama pagal Wet natuurbescherming 2.4 straipsnį, kurį kompetentinga institucija turi taikyti, kai tai būtina atsižvelgiant į tikslą išsaugoti „Natura 2000“ teritoriją, kiek tai susiję su galvijų ganymu ganyklose ir tręšimu, yra pakankama prevencinė priemonė siekiant perkelti į nacionalinę teisę 1992 m. gegužės 21 d. Tarybos direktyvos 92/43/EEB dėl natūralių buveinių ir laukinės faunos bei floros apsaugos (OL L 206, 1992, p. 7; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 15 sk., 2 t., p. 102, klaidų ištaisymas OL L 81, 2015, p. 5) 6 straipsnio 3 dalį?

      (1)  (OL L 26, 2012, p. 1)

      (2)  (OL L 206, 1992, p. 7; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 15 sk., 2 t., p. 102, klaidų ištaisymas OL L 81, 2015, p. 5)


               10.11.2007

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 269/40

         Europos Bendrijų Pirmosios instancijos teismo pirmininko išrinkimas
   (2007/C 269/68)
   Per 2007 m. rugsėjo 17 d. susirinkimą pagal Procedūros reglamento 7 straipsnio nuostatas Pirmosios instancijos teismo teisėjai išrinko teisėją Marc Jaeger Pirmosios instancijos teismo pirmininku laikotarpiui nuo 2007 m. rugsėjo 17 d. iki 2010 m. rugpjūčio 31 dienos.


title: Sujungtos bylos C-182/11 ir C-183/11: 2012 m. lapkričio 29 d. Teisingumo Teismo (trečioji kolegija) sprendimas byloje ( Consiglio di Stato (Italija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Econord Spa prieš Comune di Cagno (C-182/11), Comune di Varese, Comune di Solbiate (C-183/11), Comune di Varese (Viešieji paslaugų pirkimai — Direktyva 2004/18/EB — Perkančioji organizacija, kuri kitą teisiškai savarankišką įmonę, su kuria sudaroma sutartis, kontroliuoja analogiškai kaip savo tarnybas — Pareigos organizuoti konkursą pagal Sąjungos teisės normas nebuvimas (vadinamasis „in house“ sutarties sudarymas) — Įmonė, su kuria sudaroma sutartis ir kurią bendrai kontroliuoja keli savivaldos vienetai — „In house“ sutarties sudarymo sąlygos)

text:
               26.1.2013

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 26/7

         2012 m. lapkričio 29 d. Teisingumo Teismo (trečioji kolegija) sprendimas byloje (Consiglio di Stato (Italija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Econord Spa prieš Comune di Cagno (C-182/11), Comune di Varese, Comune di Solbiate (C-183/11), Comune di Varese

   (Sujungtos bylos C-182/11 ir C-183/11) (1)

   (Viešieji paslaugų pirkimai - Direktyva 2004/18/EB - Perkančioji organizacija, kuri kitą teisiškai savarankišką įmonę, su kuria sudaroma sutartis, kontroliuoja analogiškai kaip savo tarnybas - Pareigos organizuoti konkursą pagal Sąjungos teisės normas nebuvimas (vadinamasis „in house“ sutarties sudarymas) - Įmonė, su kuria sudaroma sutartis ir kurią bendrai kontroliuoja keli savivaldos vienetai - „In house“ sutarties sudarymo sąlygos)
   2013/C 26/12
   Proceso kalba: italų

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Consiglio di Stato

      Šalys pagrindinėje byloje

      Pareiškėja: Econord Spa

      Atsakovės: Comune di Cagno (C-182/11), Comune di Varese, Comune di Solbiate (C-183/11), Comune di Varese

      Dalykas

   Prašymas priimti prejudicinį sprendimą — Consiglio di Stato — SESV 49 ir SESV 56 straipsnių aiškinimas — Viešojo paslaugų pirkimo sutarčių sudarymo tvarka — Sutarties sudarymas be konkurso — Dviejų viešosios valdžios institucijų netaikant formalios viešųjų pirkimų procedūros suteikta teisė teikti viešąją miesto valymo paslaugą akcinei bendrovei, kurios kapitalo dalis priklauso tokią teisę suteikiančioms institucijoms — Šių valdžios institucijų vykdomos veiksmingos bendrovės koncesininkės kontrolės nebuvimas.

      Rezoliucinė dalis

   Kai keli viešosios valdžios subjektai, veikiantys kaip perkančiosios organizacijos, bendrai įsteigia įmonę, kuriai patikima vykdyti jų su viešąja paslauga susijusią užduotį, arba kai viešosios valdžios subjektas tampa tokios įmonės akcininku, Europos Sąjungos Teisingumo Teismo praktikoje įtvirtinta sąlyga, jog šie subjektai tam, kad būtų atleisti nuo pareigos vykdyti viešojo pirkimo sutarties sudarymo procedūrą pagal Sąjungos teisės normas, šios įmonės atžvilgiu turi bendrai vykdyti analogišką kaip savo tarnybų kontrolę, yra tenkinama, kai kiekvienas iš šių subjektų turi šios įmonės kapitalo dalį ir dalyvauja jos valdymo organuose.

      (1)  OL C 211, 2011 7 16.


title: Byla T-18/06  2006 m. sausio 23 d.  pareikštas ieškinys byloje  Deutsche Telekom prieš VRDT

text:
               8.4.2006

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 86/32

         2006 m. sausio 23 d. pareikštas ieškinys byloje Deutsche Telekom prieš VRDT

   (Byla T-18/06)
   (2006/C 86/64)
   Proceso kalba: vokiečių
   Šalys

      Ieškovė: Deutsche Telekom AG (Bona, Vokietija), atstovaujama advokato J.-C. Gaedertz

      Atsakovė: Vidaus rinkos derinimo tarnyba (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui)
   Ieškovės reikalavimai

               —

               Panaikinti 2005 m. lapkričio 17 d. Vidaus rinkos derinimo tarnybos antrosios apeliacinės tarybos sprendimą.

               —

               Priteisti iš atsakovės bylinėjimosi išlaidas.

         Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

      Prašomas įregistruoti Bendrijos prekių ženklas: žodinis žymuo „Alles, was uns verbindet“ 9, 16, 35, 36, 38 ir 42 klasių prekėms ir paslaugoms (Paraiška Nr. 3 648 441)
   Eksperto sprendimas: atmesti paraišką
   Apeliacinės tarybos sprendimas: atmesti apeliaciją

      Ieškinio pagrindai: Tarybos reglamento Nr. 40/94 7 straipsnio 1 dalies b ir c punktų pažeidimas, nes prašomas įregistruoti žymuo turi skiriamųjų požymių nurodytų prekių ir paslaugų atžvilgiu ir jų neaprašo, kadangi žodžių derinys yra neįprastas ir nevartojamas nagrinėjamų prekių ir paslaugų atžvilgiu.