title: Byla T-86/13 P: 2013 m. vasario 14 d. Dianos Gražytės pateiktas apeliacinis skundas dėl 2012 m. gruodžio 5 d. Tarnautojų teismo sprendimo byloje F-76/11 Grazyte prieš Komisiją

text:
               6.4.2013

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 101/30

         2013 m. vasario 14 d. Dianos Gražytės pateiktas apeliacinis skundas dėl 2012 m. gruodžio 5 d. Tarnautojų teismo sprendimo byloje F-76/11 Grazyte prieš Komisiją

   (Byla T-86/13 P)
   2013/C 101/59
   Proceso kalba: italų

      Šalys

      Apeliantė: Diana Gražytė (Utena, Lietuva), atstovaujama advokato R. Guarino

      Kita proceso šalis: Europos Komisija

      Reikalavimai

   Apeliantė Bendrojo Teismo prašo:

               —

               panaikinti 2012 m. gruodžio 5 d. Tarnautojų teismo sprendimą byloje Grazyte prieš Europos Komisiją, F-76/11,

               —

               panaikinti Žmogiškųjų išteklių ir saugumo generalinio direktorato direktoriaus kaip Sudaryti tarnybos sutartis įgaliotos tarnybos 2011 m. balandžio 29 d. priimtą sprendimą ir kartu pripažinti, kad apeliantė turi teisę į Europos Bendrijų pareigūnų tarnybos nuostatų VII priedo 4 straipsnyje numatytą ekspatriacijos išmoką,

               —

               nepatenkinus šių reikalavimų, grąžinti bylą nagrinėti Tarnautojų teismui,

               —

               priteisti iš atsakovės bylinėjimosi abiejose instancijose išlaidas.

      Apeliacinio skundo pagrindai ir pagrindiniai argumentai

   Grįsdama apeliacinį skundą apeliantė remiasi trimis pagrindais.

               1.

               Pirmasis apeliacinio skundo pagrindas susijęs su Bendrijos teisės pažeidimu ir (arba) neteisingu aiškinimu, atsižvelgiant į teisės aiškinimo metodus ir Pareigūnų tarnybos nuostatų VII priedo 4 straipsnio prasmę, ir motyvavimo stoka.
               Šiuo aspektu apeliantė tvirtina, kad ir pagal minėtos teisės normos raidę(kurioje nurodyta: „neatsižvelgiama į aplinkybes, kylančias dėl darbo kitoje valstybėje arba tarptautinėje organizacijoje“), ir pagal prasmę išmokos negauna asmenys, kurie išvyko iš savo kilmės šalies ir neužmezgė ilgalaikių ryšių su šalimi, į kurią persikėlė, dėl to, kad buvo įdarbinti tarptautinėje organizacijoje. Nei teisės normos raidė, nei logika, nei prasmė neleidžia daryti išvados ir teigti, kad, kaip padarė Tarnautojų teismas skundžiamame sprendime, nereikia atsižvelgti į laikotarpius, kuriuos apeliantė dirbo tarptautinėje organizacijoje, kai — kaip šioje byloje — ji persikėlė (į kitą valstybę) dėl asmeninių priežasčių.

               2.

               Antrasis apeliacinio skundo pagrindas susijęs su Bendrijos teisės pažeidimu ir (arba) neteisingu išaiškinimu dėl agentūrų kvalifikavimo kaip tarptautinių organizacijų taikant Pareigūnų tarnybos nuostatų VII priedo 4 straipsnį.
               Šiuo aspektu apeliantė tvirtina, kad Pareigūnų tarnybos nuostatų VII priedo 4 straipsnyje nurodytos tarptautinės institucijos sąvoka labai tiksliai apibrėžta teismų praktikoje. 2006 m. lapkričio 30 d. sprendime J prieš Komisiją (ypač 42-43 punktuose) Pirmosios instancijos teismas nusprendė, jog tam, kad organizacija galėtų būti kvalifikuojama tarptautine organizacija siekiant taikyti VII priedo 4 straipsnio 1 dalies a punktą, reikia, kad ją tokia formaliai kvalifikuotų ir laikytų kitos valstybės arba kitos šių valstybių įkurtos tarptautinės organizacijos. Bet kuriuo atveju vertinant organizacijos tarptautinį pobūdį reikia nagrinėti tik jos struktūrą, o ne priklausymą organizacijoms, kurių struktūra tarptautinė. Atsižvelgiant į šiuos griežtus kriterijus, nei EFSA (Europos maisto saugos tarnyba), nei ETF (Europos mokymo fondas) negali būti laikomi tarptautinėmis organizacijomis, kaip tai suprantama pagal 4 straipsnį.

               3.

               Trečiasis apeliacinio skundo pagrindas susijęs su lygybės principo pažeidimu.
               Šiuo aspektu apeliantė tvirtina, kad pirmąja instancija bylą nagrinėjusio teismo pateiktas teisės normos išaiškinimas prieštarauja logikai ir dėl jo atsiranda objektyviu kriterijumi nepagrįsta diskriminacija tarp dviejų pareigūnų kategorijų, nes asmens, kuris gyveno ne savo kilmės šalyje dėl to, kad dirbo kitoje valstybėje arba tarptautinėje organizacijoje (ir todėl nenutraukė ryšių su savo kilmės valstybe), situacija ir asmens, kuris išvyko iš savo kilmės šalies dėl gyvenimo likimo (ir todėl išnyko ryšiai su kilmės valstybe), ir tik po to tam tikrą laikotarpį dirbo kitoje valstybėje ar tarptautinėje organizacijoje, situacija vertinamos vienodai. Antra, remiantis skundžiamu sprendimu, skirtingai vertinamos dviejų pareigūnų, kurie išvyko iš savo kilmės valstybių daugiau kaip prieš dešimt metų tam, kad sukurtų naują šeimą užsienyje, situacijos vien tik todėl, kad vienas šių pareigūnų po kelių šioje naujoje valstybėje pragyventų metų buvo įdarbintas tarptautinėje organizacijoje.


title: Byla F-151/12: 2014 m. sausio 30 d. Tarnautojų teismo (antroji kolegija) sprendimas byloje Ohrgaard/Komisija (Viešoji tarnyba — Darbo užmokestis — Ekspatriacijos išmoka — Gyvenamosios vietos sąlyga, numatyta Pareigūnų tarnybos nuostatų VII priedo 4 straipsnio 1 dalies b punkte — Darbas tarptautinėje organizacijoje — Sąvoka — Penkių mėnesių stažuotė Komisijoje — Neįtraukimas)

text:
               14.7.2014

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 223/67

         2014 m. sausio 30 d. Tarnautojų teismo (antroji kolegija) sprendimas byloje Ohrgaard/Komisija

   (Byla F-151/12) (1)

   ((Viešoji tarnyba - Darbo užmokestis - Ekspatriacijos išmoka - Gyvenamosios vietos sąlyga, numatyta Pareigūnų tarnybos nuostatų VII priedo 4 straipsnio 1 dalies b punkte - Darbas tarptautinėje organizacijoje - Sąvoka - Penkių mėnesių stažuotė Komisijoje - Neįtraukimas))
   2014/C 223/69
   Proceso kalba: prancūzų

      Šalys

      Ieškovas: Jakob Ohrgaard (Frederiksbergas, Danija), atstovaujamas advokatų S. Orlandi, A. Coolen, J.-N. Louis, É. Marchal, D. de Abreu Caldas

      Atsakovė: Europos Komisija, atstovaujama J. Currall ir V. Joris

      Dalykas

   Prašymas panaikinti sprendimą neskirti ieškovui ekspatriacijos išmokos.

      Sprendimo rezoliucinė dalis

               1.

               Panaikinti 2012 m. kovo 6 d. Europos Komisijos sprendimą neskirti J. Ohrgaard ekspatriacijos išmokos, pakeistą 2012 m. rugpjūčio 31 d. sprendimu atmesti skundą.

               2.

               Europos Komisija padengia savo ir F. Ohrgaard patirtas bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 55, 2013 2 23, p. 26.


title: Byla T-76/04: 2009 m. gruodžio 16 d. Bendrojo Teismo nutartis byloje Bactria prieš Komisiją

text:
               13.2.2010

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 37/48

         2009 m. gruodžio 16 d. Bendrojo Teismo nutartis byloje Bactria prieš Komisiją

   (Byla T-76/04) (1)

   2010/C 37/70

      Proceso kalba: anglų

   Septintosios kolegijos pirmininkas nutartimi nurodė išbraukti bylą iš registro.

      (1)  OL C 106, 2004 4 30.


title: Byla T-566/10: 2010 m. gruodžio 15 d. pareikštas ieškinys byloje Ertmer prieš VRDT — Caterpillar (erkat)

text:
               19.2.2011

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 55/27

         2010 m. gruodžio 15 d. pareikštas ieškinys byloje Ertmer prieš VRDT — Caterpillar (erkat)

   (Byla T-566/10)
   2011/C 55/48
   Kalba, kuria surašytas ieškinys: vokiečių

      Šalys

      Ieškovė: Jutta Ertmer (Tatsungen, Vokietija), atstovaujama advokatų A. von Mühlendahl ir C. Eckhartt

      Atsakovė: Vidaus rinkos derinimo tarnyba (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui)

      Kita procedūros Apeliacinėje taryboje šalis: Caterpillar, Inc. (Ilinojus, JAV)

      Ieškovės reikalavimai

   Ieškovė prašo

               —

               panaikinti 2010 m. rugsėjo 7 d. Vidaus rinkos derinimo tarnybos (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui) pirmosios apeliacinės tarybos sprendimą byloje R 270/2010-1;

               —

               atmesti 2010 m. vasario 17 d.Caterpillar Inc. pateiktą ieškinį dėl 2010 m. sausio 8 d. VRDT anuliavimų skyriaus sprendimo įvykus anuliavimo procedūrai Nr. 2504 C panaikinimo;

               —

               priteisti iš VRDT ir Caterpillar Inc. (tuo atveju, jei ji įstotų į bylą) bylinėjimosi išlaidas.

      Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

      Įregistruotas Bendrijos prekių ženklas, dėl kurio pateiktas prašymas pripažinti jo registraciją negaliojančia: žodinis prekių ženklas „erkat“ 7 ir 42 klasių prekėms ir paslaugoms

      Bendrijos prekių ženklo savininkas: ieškovė
   Šalis, prašanti pripažinti Bendrijos prekių ženklo registraciją negaliojančia: Caterpillar Inc.

      Prašymo panaikinti pagrindas: Prašymas grindžiamas remiantis 53 straipsnio 1 dalies a punktu dėl žodinio nacionalinio ir Bendrijos prekių ženklo „CAT“ ir dėl vaizdinių bei Bendrijos prekių ženklų, kuriuose yra žodis „CAT“, 7 ir 42 klasių prekėms ir paslaugoms

      Anuliavimo skyriaus sprendimas: atmesti prašymą panaikinti

      Apeliacinės tarybos sprendimas: priimti apeliacinį skundą ir pripažinti prašomą prekių ženklą negaliojančiu

      Ieškinio pagrindai: Reglamento (EB) Nr. 207/2009 (1) 8 ir 75 straipsnių pažeidimas, nes skundžiamame sprendime nenurodoma, remiantis kuriais ankstesniais prekių ženklais (ankstesniu prekių ženklu) Apeliacinė taryba patenkino kitos šalies apeliaciją ir buvo atkartoti kito sprendimo pagrindiniai motyvai; Reglamento (EB) Nr. 207/2009 8 straipsnio 1 dalies b punkto pažeidimas, nes nėra galimybės supainioti nagrinėjamus prekių ženklus; Reglamento (EB) Nr. 207/2009 8 straipsnio 5 dalies ir 75 straipsnio pažeidimas, nes ankstesni vaizdiniai prekių ženklai nebuvo žinomi ir kad nėra grėsmės šių prekių ženklų skiriamiesiems požymiams arba jų žinomumui.

      (1)  2009 m. vasario 26 d. Tarybos reglamentas (EB) Nr. 207/2009 dėl Bendrijos prekių ženklo (OL L 78, 2009, p. 1).


title: Byla T-260/12: 2012 m. birželio 11 d. pareikštas ieškinys byloje Graikijos Respublika prieš Komisiją

text:
               18.8.2012

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 250/16

         2012 m. birželio 11 d. pareikštas ieškinys byloje Graikijos Respublika prieš Komisiją

   (Byla T-260/12)
   2012/C 250/30
   Proceso kalba: graikų

      Šalys

      Ieškovė: Graikijos Respublika, atstovaujama K. Samoni ir N. Dafniou

      Atsakovė: Europos Komisija

      Reikalavimai

   Ieškovė Bendrojo Teismo prašo:

               —

               Priimti ieškinį dėl panaikinimo,

               —

               panaikinti ginčijamą Komisijos sprendimą,

               —

               priteisti iš Komisijos bylinėjimosi išlaidas,

               —

               sujungti šį ieškinį dėl panaikinimo su analogišku ieškiniu byloje Graikijos Respublika prieš Europos Komisiją, T-105/12, dėl pagrindų tapatumo de jure ir de facto.

      Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

   Šiuo ieškiniu Graikijos Respublika pagal prašo SESV 263 straipsnį panaikinti 2012 m. balandžio 11 d. Komisijos sprendimą 416117 dėl reikalavimo Graikijos Respublikai toliau mokėti 31 536 EUR periodinę kasdienę baudą už kiekvieną pavėluotą imtis būtinų priemonių, kad būtų įgyvendintas Europos Sąjungos Teisingumo Teismo sprendimas byloje C-65/05, dieną tiek, kiek juo reikalaujama mokėti minėtą baudą nuo 2011 m. rugpjūčio 22 d. Pagal ginčijamą sprendimą kadangi, Komisijos teigimu, Graikijos Respublika nesiėmė priemonių, būtinų įgyvendinti ES Teisingumo Teismo sprendimą byloje C-65/05 ir antrą šio teismo sprendimą byloje C-109/08, Graikijos Respublika turi sumokėti 3 847 392 EUR baudą už laikotarpį nuo 2011 m. gruodžio 1 d. iki 2012 m. kovo 31 d.
   Grįsdama ieškinį ieškovė remiasi šiais pagrindais.

               1.

               Pirmasis ieškinio pagrindas, susijęs su klaidingu Komisijos atliktu priemonių, kurių Graikijos Respublika turėjo imtis vykdydama Europos Sąjungos Teisingumo Teismo sprendimą, vertinimu.
               Graikijos Respublika tvirtina, kad atsakovė klaidingai vertino ir aiškino priemones, kurių Graikijos Respublikos ėmėsi vykdydama Teisingumo Teismo sprendimą. Graikijos Respublika teigia, jog ėmėsi visų priemonių, kad būtų įvykdytas Teisingumo Teismo sprendimas, kai priėmė Įstatymą Nr. 4002/2011, kuriuo, laikantis Teisingumo Teismo sprendimo byloje C-65/05, buvo panaikinti ginčijami Įstatymo Nr. 3037/2002 straipsniai.

               2.

               Antrasis ieškinio pagrindas, susijęs su Komisijos įgaliojimų viršijimu.
               Graikijos Respublika teigia, kad Komisija viršijo Sutarties vykdymo priežiūros įgaliojimus, nes neapsiribojo, kaip turėjo daryti, akivaizdžiu, arba ne, atitikties priemonių įgyvendinimu. Be to, ji viršijo Teisingumo Teismo sprendime nustatytus reikalavimus, atsižvelgiant į tai, kad Graikijos Respublika visiškai juos įvykdė.

               3.

               Trečiasis ieškinio pagrindas, susijęs su Komisijos motyvavimo nebuvimu.
               Graikijos Respublikos ginčijamame sprendime Komisija nemotyvavo ir aiškiai nenurodė priežasčių, dėl kurių reikalavo toliau mokėti baudą už laikotarpį po Įstatymo Nr. 4002/2011 priėmimo, t. y. nuo 2011 m. rugpjūčio 11 d. iki 2012 m. kovo 31 d.
               Graikijos Respublika ginčija šią papildomą sumą, nes mano, jog visiškai įgyvendino ES Teisingumo Teismo sprendimą, kai paskelbė minėtą įstatymą.

               4.

               Ketvirtasis ieškinio pagrindas, susijęs su klaidingu teisiniu pagrindu.
               Pasak Graikijos Respublikos, jei Komisija manė, kad Graikijos Respublika taiko neteisingai Įstatymą Nr. 4002/2011, ji turėjo remtis SESV 258 straipsniu ir pradėti naują pažeidimo procedūrą, o ne reikalauti toliau mokėti baudą.


title: Byla C-543/11: 2011 m. spalio 24 d. Hoge Raad der Nederlanden (Nyderlandai) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Woningstichting Maasdriel, kita proceso šalis: Staatssecretaris van Financiën

text:
               28.1.2012

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 25/31

      2011 m. spalio 24 d.Hoge Raad der Nederlanden (Nyderlandai) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Woningstichting Maasdriel, kita proceso šalis: Staatssecretaris van Financiën

      (Byla C-543/11)
      (2012/C 25/56)
      Proceso kalba: olandų

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

         Hoge Raad der Nederlanden

         Šalys pagrindinėje byloje

         Kasatorė: Woningstichting Maasdriel

         Kita proceso šalis: Staatssecretaris van Financiën

         Prejudicinis klausimas

      Ar Direktyvos 2006/112 (1) 135 straipsnio 1 dalies k punktas kartu su 12 straipsnio 1 ir 3 dalimis aiškintinas taip, kad neužstato žemės sklypo, atsiradusio nugriovus ant jo buvusius pastatus naujiems pastatams statyti, tiekimas bet kuriuo atveju negali būti atleidžiamas nuo pridėtinės vertės mokesčio?

         (1)  2006 m. lapkričio 28 d. Tarybos direktyva 2006/112/EB dėl pridėtinės vertės mokesčio bendros sistemos (OL L 347, p. 1).


title: Byla C-55/16: 2016 m. birželio 30 d. Teisingumo Teismo (devintoji kolegija) nutartis byloje (Înalta Curte de Casaţie şi Justiţie (Rumunija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Evo Bus GmbH/Direcția Generală Regională a Finanțelor Publice Ploiești (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą — Teisingumo Teismo procedūros reglamento 99 straipsnis — Bendra pridėtinės vertės mokesčio sistema — Teisė į [mokesčio] grąžinimą — Aštuntoji Tarybos direktyva 79/1072/EEB — [Mokesčio] grąžinimo sąlygos — Kitų sąlygų, nei nurodytų 3 ir 4 straipsniuose, nustatymas — Pareiga pateikti mokesčių sumokėjimo įrodymą — Priimtinumas)

text:
               19.9.2016

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 343/17

         2016 m. birželio 30 d. Teisingumo Teismo (devintoji kolegija) nutartis byloje (Înalta Curte de Casaţie şi Justiţie (Rumunija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Evo Bus GmbH/Direcția Generală Regională a Finanțelor Publice Ploiești

   (Byla C-55/16) (1)

   ((Prašymas priimti prejudicinį sprendimą - Teisingumo Teismo procedūros reglamento 99 straipsnis - Bendra pridėtinės vertės mokesčio sistema - Teisė į [mokesčio] grąžinimą - Aštuntoji Tarybos direktyva 79/1072/EEB - [Mokesčio] grąžinimo sąlygos - Kitų sąlygų, nei nurodytų 3 ir 4 straipsniuose, nustatymas - Pareiga pateikti mokesčių sumokėjimo įrodymą - Priimtinumas))
   (2016/C 343/27)
   Proceso kalba: rumunų

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Înalta Curte de Casaţie şi Justiţie

      Šalys

      Ieškovė: Evo Bus GmbH

      Atsakovė: Direcția Generală Regională a Finanțelor Publice Ploiești

      Rezoliucinė dalis

   1979 m. gruodžio 6 d. Aštuntoji Tarybos direktyva 79/1072/EEB dėl valstybių narių apyvartos mokesčių įstatymų suderinimo – Pridėtinės vertės mokesčio grąžinimo apmokestinamiesiems asmenims, kurie nėra įsisteigę šalies teritorijoje, tvarka draudžia valstybės narės teisės aktą, pagal kurį siekiant pasinaudoti teise į pridėtinės vertės mokesčio grąžinimą apmokestinamiesiems asmenims taikoma bendra pareiga pateikti šio mokesčio sumokėjimo įrodymą.

      (1)  OL C 145, 2016 4 25.


title: Byla C-288/17: 2017 m. gegužės 19 d. Conseil d'État (Prancūzija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Fédération des fabricants de cigares ir kt./Premier ministre, Ministre des Affaires sociales et de la Santé

text:
               7.8.2017

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 256/12

         2017 m. gegužės 19 d.Conseil d'État (Prancūzija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Fédération des fabricants de cigares ir kt./Premier ministre, Ministre des Affaires sociales et de la Santé

   (Byla C-288/17)
   (2017/C 256/09)
   Proceso kalba: prancūzų

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Conseil d'État

      Šalys pagrindinėje byloje

      Pareiškėjai: Fédération des fabricants de cigares, Coprova, E-Labo France, Smakq développement, Société nationale d’exploitation industrielle des tabacs et allumettes (SEITA), British American Tobacco France

      Atsakovai: Premier ministre, Ministre des Affaires sociales et de la Santé

      Į bylą įstojusios šalys: Société J. Cortès France, Scandinavian Tobacco Group France, Villiger France

      Prejudiciniai klausimai

               1.

               Ar 2014 m. balandžio 3 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2014/40/ES (1) 13 straipsnio 1 ir 3 dalių nuostatas reikia aiškinti taip, kad jomis draudžiama ant vienetinių pakelių, išorinių pakuočių ir tabako produktų naudoti visus prekių ženklų pavadinimus, nurodančius tam tikras savybes, nepaisant jų žinomumo?

               2.

               Atsižvelgiant į tai, kaip reikia aiškinti direktyvos 13 straipsnio 1 ir 3 dalis, ar jų nuostatomis, kiek jos taikomos komerciniams pavadinimams ir prekių ženklams, paisoma nuosavybės teisės, saviraiškos laisvės, laisvės užsiimti verslu ir proporcingumo bei teisinio saugumo principų?

               3.

               Jeigu į pirmiau pateiktą klausimą būtų atsakyta teigiamai, kokiomis sąlygomis valstybė narė, nepažeisdama nuosavybės teisės, saviraiškos laisvės, laisvės užsiimti verslu ir proporcingumo principo, gali pasinaudoti jai direktyvos 24 straipsnio 2 dalyje numatyta galimybe įpareigoti gamintojus ir importuotojus neutralizuoti ir suvienodinti vienetinius pakelius ir išorines pakuotes?

      (1)  2014 m. balandžio 3 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2014/40/ES dėl valstybių narių įstatymų ir kitų teisės aktų nuostatų, reglamentuojančių tabako ir susijusių gaminių gamybą, pateikimą ir pardavimą, suderinimo ir kuria panaikinama Direktyva 2001/37/EB (OL L 127, p. 1).


title: Byla T-30/06  2006 m. sausio 24 d.  pareikštas ieškinys byloje  Procter & Gamble prieš VRDT

text:
               8.4.2006

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 86/34

         2006 m. sausio 24 d. pareikštas ieškinys byloje Procter & Gamble prieš VRDT

   (Byla T-30/06)
   (2006/C 86/69)
   Kalba, kuria surašytas ieškinys: anglų
   Šalys

      Ieškovė: The Procter & Gamble Company (Cincinatis, JAV), atstovaujama advokato G. Kuipers

      Atsakovė: Vidaus rinkos derinimo tarnyba (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui)
   Ieškovės reikalavimai

               —

               panaikinti tą 2005 m. lapkričio 21 d. VRDT pirmosios apeliacinės tarybos sprendimo (byla R 1072/2004-1), apie kurį P&G buvo pranešta 2005 m. gruodžio 5 d. laišku, dalį, kurioje buvo nuspręsta, jog prekių ženklas neatitinka Reglamento Nr. 40/94 7 straipsnio 1 dalies b punkte nustatytų sąlygų, ir

               —

               priteisti iš VRDT bylinėjimosi išlaidas.

         Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

      Prašomas įregistruoti Bendrijos prekių ženklas: Erdvinis prekių ženklas, kurį sudaro balta kvadratinė tabletė, ant kurios pavaizduotas mėlynos spalvos keturių vainiklapių žiedas, 3 klasės prekėms (balinimo preparatai ir kitos plovimo medžiagos; valymo, poliravimo, šveitimo ir švitinamojo apdirbimo preparatai; plovimo, valymo ir indų priežiūros preparatai; muilas) — paraiška Nr. 1 683 408.
   Eksperto sprendimas: atmesti paraišką.
   Apeliacinės tarybos sprendimas: atmesti apeliaciją.

      Ieškinio pagrindai: Tarybos reglamento Nr. 40/94 7 straipsnio 1 dalies b punkto pažeidimas.


title: Byla C-448/08 2008 m. spalio 13 d. Svea hovrätt (Švedija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Anders Gerdin prieš Åklagaren

text:
               20.12.2008

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 327/18

         2008 m. spalio 13 d.Svea hovrätt (Švedija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Anders Gerdin prieš Åklagaren

   (Byla C-448/08)
   (2008/C 327/29)
   Proceso kalba: švedų
   Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas
   Svea hovrätt
   Šalys pagrindinėje byloje

      Ieškovas: Anders Gerdin
   Atsakovė: Åklagaren
   Prejudiciniai klausimai

               1.

               Ar, esant tam tikroms aplinkybėms, nacionalinėse lošimų ir loterijų rinkose diskriminacija dėl pilietybės yra leistina remiantis privalomais bendrojo intereso pagrindais?

               2.

               Jei yra keli tikslai, kurių siekiama nustačius ribojančią politiką nacionalinėje lošimų ir loterijų rinkoje, ir vienas iš jų yra socialinės veiklos finansavimas, ar galima teigti, kad tas tikslas gali būti laikomas ribojančios politikos atsitiktine teigiama pasekme? Jei atsakymas į šį klausimą neigiamas, ar vykdoma ribojanti politika vis tik gali būti priimtina, jei socialinės veiklos finansavimo tikslas negalėtų būti laikomas pagrindiniu ribojančios politikos tikslu?

               3.

               Ar valstybė gali remtis privalomais bendrojo intereso pagrindais grįsdama ribojančią lošimų politiką, jei valstybės kontroliuojamos bendrovės organizuoja lošimus ir loterijas, iš kurių gaunamos pajamos atitenka valstybei, o vienas pagrindinių rinkodaros tikslų yra socialinės veiklos finansavimas? Jei atsakymas į šį klausimą neigiamas, ar vykdoma ribojanti politika vis tik gali būti priimtina, jei būtų nustatyta, kad socialinės veiklos finansavimas nėra pagrindinis rinkodaros tikslas?

               4.

               Ar visiškas draudimas teikti į rinką kitoje valstybėje narėje įsisteigusios ir tos valstybės narės kontroliuojančių institucijų prižiūrimos lošimų bendrovės ten organizuojamus lošimus ir loterijas gali būti proporcingas tikslui kontroliuoti ir prižiūrėti lošimų veiklą, nors tuo pat metu ribojančią politiką vykdančioje valstybėje narėje įsteigtų lošimų bendrovių organizuojamų lošimų ir loterijų rinkodara neribojama? Koks atsakymas būtų į šį klausimą, jei tokios nuostatos tikslas būtų riboti lošimus?

               5.

               Ar lošimų operatorius, kuriam buvo suteikta licencija vykdyti tam tikrą lošimų veiklą valstybėje ir kurį prižiūri tos valstybės kompetentinga institucija, turi teisę teikti savo lošimo produktus į rinką kitose valstybėse narėse, pavyzdžiui, dėdamas skelbimus į laikraščius, pirmiausia nepateikęs tos valstybės kompetentingoms institucijoms prašymo licencijai gauti? Jei į šį klausimą atsakoma teigiamai, ar tai reiškia, kad valstybės narės taisyklės, grindžiamos baudžiamosiomis sankcijomis už užsienyje organizuojamų loterijų reklamą, yra kliūtis steigimosi laisvei ir laisvei teikti paslaugas, kuri jokiu atveju negali būti grindžiama privalomais bendrojo intereso pagrindais? Ar atsakymui į pirmą klausimą turi reikšmės tai, ar valstybėje narėje, kurioje įsisteigęs lošimų operatorius, taikomi tie patys privalomieji bendrojo intereso pagrindai kaip ir valstybėje, kurioje operatorius nori teikti į rinką savo lošimų veiklą?


title: Byla C-496/15: 2015 m. rugsėjo 22 d. Landessozialgericht Rheinland-Pfalz, Mainz (Vokietija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Alphonse Eschenbrenner/Bundesagentur für Arbeit

text:
               21.12.2015

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 429/8

         2015 m. rugsėjo 22 d.Landessozialgericht Rheinland-Pfalz, Mainz (Vokietija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Alphonse Eschenbrenner/Bundesagentur für Arbeit

   (Byla C-496/15)
   (2015/C 429/12)
   Proceso kalba: vokiečių

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Landessozialgericht Rheinland-Pfalz, Mainz

      Šalys pagrindinėje byloje

      Pareiškėjas: Alphonse Eschenbrenner

      Atsakovė: Bundesagentur für Arbeit

      Prejudiciniai klausimai

               1.

               Ar su Europos Sąjungos pirminės ir (arba) antrinės teisės normomis (visų pirma SESV 45 straipsniu (anksčiau EB 234 straipsnis) ir Reglamento (ES) Nr. 492/2011 (1) 7 straipsniu) suderinama tai, kad Vokietijoje dirbusiam, tačiau kitoje valstybėje narėje gyvenančiam darbuotojui, kuris Vokietijoje nėra pajamų mokesčio mokėtojas ir kuriam bankroto atveju mokama išmoka pagal jam taikomas taisykles neapmokestinama, paskelbus jo darbdaviui bankrotą, iš darbo užmokesčio, pagal kurį apskaičiuojama jam priklausanti bankroto atveju mokama išmoka, išskaitomi tariami mokesčiai, kurie pajamų mokesčio prievolės Vokietijoje atveju būtų mokami išskaitant juos iš darbo užmokesčio, jei šis darbuotojas nebegali darbdaviui pareikšti su nesumokėtu bendruoju darbo užmokesčiu susijusio reikalavimo?

               2.

               Jei į pirmąjį klausimą bus atsakyta neigiamai: ar su Europos Sąjungos pirminės ir (arba) antrinės teisės normomis suderinama tai, kad, esant nurodytoms aplinkybėms, darbuotojas darbdaviui vis dar gali pareikšti su nesumokėtu bendruoju darbo užmokesčiu susijusį reikalavimą?

      (1)  2011 m. balandžio 5 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (ES) Nr. 492/2011 dėl laisvo darbuotojų judėjimo Sąjungoje (OL L 141, p. 1).


title: Byla T-399/05  2005 m. spalio 21 d.  pareikštas ieškinys byloje  Wils prieš Europos Parlamentą

text:
               14.1.2006

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 10/28

         2005 m. spalio 21 d. pareikštas ieškinys byloje Wils prieš Europos Parlamentą

   (Byla T-399/05)
   (2006/C 10/56)
   Proceso kalba: prancūzų
   Šalys

      Ieškovas: Dieter Wils (Altrier, Liuksemburgas), atstovaujamas advokatų G. Vandersanden ir C. Ronzi

      Atsakovas: Europos Parlamentas
   Ieškovo reikalavimai

               —

               panaikinti ieškovo 2005 m. sausio mėn. darbo užmokesčio atsiskaitymo lapelį atgaline data nuo 2004 m. liepos 1 d. tiek, kiek jame padidinamas įmokų pensijų sistemai tarifas iki 9,75 % ir dėl to padidinama šį tarifą atitinkanti grąžintinų įmokų dalis. Atsižvelgiant į tai atstatyti vėlesniuose darbo užmokesčio atsiskaitymo lapeliuose iki 2004 m. liepos 1 d. nustatytą įmokų tarifą.

               —

               priteisti iš atsakovo bylinėjimosi išlaidas.

         Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai
   Ieškovas, Parlamento pareigūnas, ieškiniu ginčija įmokų pensijų sistemai tarifo padidinimą iki 9,75 %, kuris buvo nustatytas pagal Pareigūnų tarnybos nuostatų, įsigaliojusių 2004 m. gegužės 1 d., XII priedą. Grįsdamas savo reikalavimus, jis tvirtina, kad remiantis iki 2004 m. gegužės 1 d. galiojusios Pareigūnų tarnybos nuostatų redakcijos 83 straipsnio 4 dalimi šis priedas yra neteisėtas. Pastarosios nuostatos tikslas leisti ginčijamas įmokas keisti tik siekiant užtikrinti aktuarinę pusiausvyrą. Tačiau ieškovas mano, kad nagrinėjamas padidinimas buvo nustatytas remiantis kitomis priežastimis, t. y. siekiant padengti anksčiau buvusį Bendrijos pensijų sistemos deficitą.
   Be to ieškovas nurodo, kad Eurostato naudojami kriterijai apskaičiuojant aktuarinę pusiausvyrą yra paremti parametrais, dėl kurių padarytos skaičiavimo klaidos. Jis taip pat teigia, kad buvo pažeistas proporcingumo principas, kadangi nagrinėjamas padidinimas viršijo tai, kas būtina pasiekti aktuarinę pusiausvyrą. Galiausiai, ieškovas tvirtina, kad buvo pažeistas teisėtų lūkesčių, nes Parlamentas aiškiai leido suprasti, kad įmokų tarifą galima keisti tik griežtai laikantis aktuarinės pusiausvyros.


title: Byla C-305/16: 2016 m. gegužės 30 d. First-tier Tribunal (Tax Chamber) (Jungtinė Karalystė) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Avon Cosmetics Ltd/The Commissioners for Her Majesty's Revenue and Customs

text:
               25.7.2016

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 270/34

         2016 m. gegužės 30 d.First-tier Tribunal (Tax Chamber) (Jungtinė Karalystė) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Avon Cosmetics Ltd/The Commissioners for Her Majesty's Revenue and Customs

   (Byla C-305/16)
   (2016/C 270/38)
   Proceso kalba: anglų

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      First-tier Tribunal (Tax Chamber)

      Šalys pagrindinėje byloje

      Pareiškėja: Avon Cosmetics Ltd

      Atsakovė: The Commissioners for Her Majesty's Revenue and Customs

      Prejudiciniai klausimai

               1.

               Ar tais atvejais, kai tiesioginis pardavėjas parduoda prekes (toliau – pardavimo priemonės) neregistruotiems perpardavėjams arba neregistruotas perpardavėjas perka prekes ir paslaugas iš trečiųjų šalių (toliau – trečiųjų šalių prekės ir paslaugos) – abi šias priemones neregistruoti perpardavėjai naudoja kaip pagalbą savo ekonominei veiklai, susijusiai su prekių, kurios taip pat perkamos iš tiesioginio pardavėjo, pardavimu, ir joms abiem taikomos administracinės priemonės, priimtos pagal nukrypti leidžiančią nuostatą, kurią pastarąjį kartą leista taikyti 1989 m. gegužės 24 m. Tarybos sprendimu 89/534/EEB (1) (toliau – nukrypti leidžianti nuostata) – atitinkamais leidimais, įgyvendinimo teisės aktais ir (arba) administracinėmis priemonėmis pažeidžiamos kurios nors Europos Sąjungos teisės nuostatos ir (arba) principai, jeigu pagal juos reikalaujama, kad tiesioginis pardavėjas mokėtų pardavimo mokestį nuo neregistruotų perpardavėjų kitų prekių pardavimo kainos, neatsižvelgdamas į PVM, kurį neregistruotas perpardavėjas sumoka už tokias pardavimo priemones ir (arba) trečiųjų šalių prekes ir paslaugas?

               2.

               Ar, kai Jungtinė Karalystė prašė Tarybos leidimo taikyti nukrypti leidžiančią nuostatą, ji privalėjo pranešti Komisijai, kad neregistruoti perpardavėjai mokėjo PVM už perkamas pardavimo priemones ir (arba) trečiųjų šalių prekes bei paslaugas, naudojamas jų ekonominėje veikloje, ir kad todėl į nukrypti leidžiančią nuostatą turėtų būti įrašytas patikslinimas, kuris atspindėtų tokį negrąžinamą pirkimo mokestį arba pardavimo mokesčio permoką?

               3.

               Jeigu į pirmą ir antrą klausimus būtų atsakyta teigiamai:

                           a)

                           ar kurį nors iš atitinkamų leidimų, įgyvendinimo teisės aktų arba administracinių priemonių galima aiškinti ir jie turėtų būti aiškinami atsižvelgiant arba į i) neregistruotų perpardavėjų sumokamą negrąžinamą PVM už pardavimo priemones arba trečiųjų šalių prekes ir paslaugas, kurias tokie neregistruoti perpardavėjai naudoja savo ekonominėje veikloje; ARBA į ii) PVM, kuris viršija išvengtą mokestį ir kurį renka Her Majesty‘s Revenue & Customs; ARBA į iii) galimą nesąžiningą konkurenciją, kuri atsiranda tarp tiesioginių pardavėjų, jų neregistruotų perpardavėjų ir netiesiogiai prekiaujančių ūkio subjektų;

                           b)

                           ar:

                                       i)

                                       leidimas Jungtinei Karalystei nukrypti nuo [Direktyvos 77/388] 11 straipsnio A skirsnio 1 dalies a punkto buvo neteisėtas;

                                       ii)

                                       kartu su nuo [Direktyvos 77/388] 11 straipsnio A skirsnio 1 dalies a punkto nukrypti leidžiančia nuostata būtina taikyti ir nuo 17 straipsnio nukrypti leidžiančią nuostatą? Jeigu taip, ar Jungtinė Karalystė veikė neteisėtai, kai nepaprašė Komisijos arba Tarybos leisti jai nukrypti nuo 17 straipsnio;

                                       iii)

                                       Jungtinė Karalystė veikia neteisėtai, nes neadministruoja PVM taip, kad tiesioginiai pardavėjai galėtų reikalauti už pardavimo priemones arba už trečiųjų šalių prekes ir paslaugas skaičiuojamo PVM, kurį neregistruoti perpardavėjai sumoka vykdydami ekonominę veiklą, kredito;

                                       iv)

                                       todėl visi atitinkami leidimai, įgyvendinimo teisės aktai arba administracinės priemonės, arba kuri nors jų dalis negalioja ir (arba) yra neteisėti;

                           c)

                           ar tinkama teisių gynimo priemonė, kurią turėtų priimti Europos Sąjungos Teisingumo Teismas arba nacionalinis teismas, yra:

                                       i)

                                       įpareigojimas valstybei narei, kad įgyvendindama nukrypti leidžiančią nuostatą nacionalinėje teisėje ji numatytų tinkamą patikslinimą, susijusį su a) neregistruotų perpardavėjų sumokamu negrąžinamu PVM nuo pardavimo priemonių arba trečiųjų šalių prekių ir paslaugų, kurie naudojami jų ekonominėje veikloje; ARBA b) PVM, kuris viršija išvengtą mokestį ir kurį renka Her Majesty‘s Revenue & Customs; ARBA iii) galima nesąžininga konkurencija, kuri kyla tarp tiesioginių pardavėjų, jų neregistruotų perpardavėjų ir netiesiogiai prekiaujančių ūkio subjektų; arba

                                       ii)

                                       leidimo taikyti nukrypti leidžiančią nuostatą ir kartu pačios nukrypti leidžiančios nuostatos pripažinimas negaliojančiais; arba

                                       iii)

                                       nacionalinio teisės akto pripažinimas negaliojančiu; arba

                                       iv)

                                       HMRC nurodymo pripažinimas negaliojančiu; arba

                                       v)

                                       pripažinimas, kad Jungtinė Karalystė privalo prašyti leidimo dėl papildomos nukrypti leidžiančios nuostatos, kad galėtų numatyti tinkamą patikslinimą dėl bet kurio iš šių klausimų: a) neregistruotų perpardavėjų mokamo negrąžinamo PVM už pardavimo priemones arba trečiųjų šalių prekes ir paslaugas, kurias tokie neregistruoti perpardavėjai naudoja savo ekonominėje veikloje; ARBA b) PVM, kuris viršija išvengtą mokestį ir kurį renka Her Majesty‘s Revenue & Customs; ARBA iii) galimos nesąžiningos konkurencijos, kuri atsiranda tarp tiesioginių pardavėjų, jų neregistruotų perpardavėjų ir netiesiogiai prekiaujančių ūkio subjektų.

               4.

               Ar pagal [Direktyvos 77/388] 27 straipsnį ([Direktyvos 2006/112] 395 straipsnį) dėl „mokesčių vengimo ar išsisukinėjimo“ („mokesčių vengimo ar sukčiavimo“) nesumokėti mokesčiai apskaičiuojami atsižvelgiant į valstybės narės grynąsias negautas mokestines pajamas (atsižvelgiant ir į sumokėtą pardavimo mokestį, ir į grąžintiną pirkimo mokestį struktūroje, dėl kurios atsirado galimybė vengti mokesčių arba sukčiauti mokesčių srityje), ar į valstybės narės bendrąsias negautas mokestines pajamas (atsižvelgiant tik į pardavimo mokestį struktūroje, dėl kurios atsirado galimybė vengti mokesčių arba sukčiauti mokesčių srityje)?

      (1)  1989 m. gegužės 24 d. Tarybos sprendimas leisti Jungtinei Karalystei tam tikram prekių tiekimui neregistruotiems perpardavėjams taikyti priemonę, kuria nukrypstama nuo Šeštosios Tarybos direktyvos 77/388/EEB dėl valstybių narių apyvartos mokesčių įstatymų derinimo 11 straipsnio A skirsnio 1 dalies a punkto (OL L 280, p. 54).


title: 2005 m. balandžio 20 d. Pirmosios Instancijos Teismo sprendimas, Byloje T-211/03 Faber Chimica Srl prieš Vidaus rinkos derinimo tarnybą (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui) (VRDT) („Bendrijos prekių ženklas — Paraiška figūriniam Bendrijos prekių ženklui „Faber“ — Nacionalinio žodinio ir figūrinio prekių ženklo NABER savininko protestas — Atsisakymas įregistruoti“)

text:
               25.6.2005

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 155/15

      PIRMOSIOS INSTANCIJOS TEISMO SPRENDIMAS

   2005 m. balandžio 20 d.
   Byloje T-211/03 Faber Chimica Srl prieš Vidaus rinkos derinimo tarnybą (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui) (VRDT)
       (1)

   („Bendrijos prekių ženklas - Paraiška figūriniam Bendrijos prekių ženklui „Faber“ - Nacionalinio žodinio ir figūrinio prekių ženklo NABER savininko protestas - Atsisakymas įregistruoti“)
   (2005/C 155/30)
   Proceso kalba: italų
   Byloje T-211/03 Faber Chimica Srl, įsteigta Fabriano (Italija), atstovaujama advokatų P. Tartuferi ir M. Andreano, prieš Vidaus rinkos derinimo tarnybą (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui) (VRDT), atstovaujamą M. Capostagno ir O. Montalto, dalyvaujant kitai proceso VRDT apeliacinėje taryboje šaliai Industrias Quimicas Naber, SA Nabersa, įsteigtai Valencijoje (Ispanija), dėl 2003 m. kovo 19 d. VRDT ketvirtosios apeliacinės tarybos sprendimo (byla R 620/2001-4), susijusio su protesto procedūra tarp Faber Chimica Srl ir Industrias Quimicas Naber, SA Nabersa, Pirmosios instancijos teismas (antroji kolegija), kurį sudaro pirmininkas J. Pirrung, teisėjai N. J. Forwood ir S. Papasavvas; sekretorius: vyriausiasis administratorius J. Palacio González, 2005 m. balandžio 20 d. priėmė sprendimą, kurio rezoliucinėje dalyje nurodyta:

               1)

               Panaikinti 2003 m. kovo 19 d. Vidaus rinkos derinimo tarnybos (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui) ketvirtosios apeliacinės tarybos sprendimą (byla R 620/2001-4) ta dalimi, kuria jis patenkina Ispanijos žodinio prekių ženklo NABER savininko protestą.

               2)

               Priteisti iš atsakovės bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 200, 2003 8 23.


title: Byla T-302/16: 2016 m. birželio 10 d. pareikštas ieškinys byloje Bay/Parlamentas

text:
               1.8.2016

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 279/40

         2016 m. birželio 10 d. pareikštas ieškinys byloje Bay/Parlamentas

   (Byla T-302/16)
   (2016/C 279/55)
   Proceso kalba: prancūzų

      Šalys

      Ieškovas: Nicolas Bay (La Sel Sen Klu, Prancūzija), atstovaujamas advokato A. Cuignache

      Atsakovas: Europos Parlamentas

      Reikalavimai

   Ieškovas Bendrojo Teismo prašo:

      in limine litis

               —

               panaikinti 2016 m. kovo 9 d. Europos Parlamento pirmininko sprendimą;

               —

               panaikinti 2016 m. balandžio 11 d. Europos Parlamento biuro sprendimą;
               iš esmės

               —

               atšaukti 2016 m. balandžio 11 d. sprendimu paskirtą sankciją.

      Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

   Grįsdamas ieškinį ieškovas remiasi keturiais pagrindais.

               1.

               Pirmasis ieškinio pagrindas susijęs su vidaus procedūros pažeidimais ir Europos Parlamento pirmininko 2016 m. kovo 9 d. sprendimo ir Europos Parlamento biuro 2016 m. balandžio 11 d. sprendimo, kuriais ieškovui paskirta sankcija, t. y. teisės gauti dienpinigių išmoką atėmimas penkioms dienoms, negaliojimu. Pirmuoju ginčijamu sprendimu pažeista teisė į tinkamą administravimą ir procesinio lygiateisiškumo principas. Antruoju ginčijamu sprendimu pažeista ieškovo teisė į tai, kad Sąjungos institucijos, įstaigos, organai ir agentūros jo reikalus tvarkytų nešališkai ir teisingai, taip pat teisė į teisingą bylos nagrinėjimą.

               2.

               Antrasis ieškinio pagrindas susijęs su tuo, kad nėra daiktinių įrodymų, kuriais būtų galima pagrįsti faktines aplinkybes, kuriomis kaltinamas ieškovas, t. y. tai, kad jis pasinaudojo kito Parlamento nario balsavimo kortele.

               3.

               Trečiasis ieškinio pagrindas susijęs su parodymų, kuriais pagrįsta ieškovui paskirta sankcija, nenuoseklumu ir nepriimtinumu.

               4.

               Ketvirtasis ieškinio pagrindas susijęs su tuo, kad ieškovas fiziškai negalėjo balsuoti vietoje kito Parlamento nario.


title: Byla F-139/11: 2012 m. birželio 28 d. Tarnautojų teismo nutartis byloje BJ prieš Komisiją

text:
               22.9.2012

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 287/42

         2012 m. birželio 28 d. Tarnautojų teismo nutartis byloje BJ prieš Komisiją

   (Byla F-139/11) (1)

   2012/C 287/79
   Proceso kalba: prancūzų
   Pirmosios kolegijos pirmininkas nutartimi nurodė išbraukti bylą iš registro.

      (1)  OL C 65, 2012 3 3, p. 25.


title: Byla F-89/08 2008 m. lapkričio 3 d. pareikštas ieškinys byloje P prieš Parlamentą

text:
               21.2.2009

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 44/74

         2008 m. lapkričio 3 d. pareikštas ieškinys byloje P prieš Parlamentą

   (Byla F-89/08)
   (2009/C 44/132)
   Proceso kalba: prancūzų
   Šalys

      Ieškovė: P (Briuselis, Belgija), atstovaujama advokato E. Boigelot

      Atsakovas: Europos Parlamentas
   Ginčo dalykas bei aprašymas
   Pirma, Parlamento sprendimo atleisti ieškovę iš darbo įspėjus prieš tris mėnesius panaikinimas ir, antra, prašymas atlyginti žalą.
   Ieškovės reikalavimai

               —

               Panaikinti 2008 m. balandžio 15 d. Parlamento sprendimą atleisti ieškovę iš darbo įspėjus prieš tris mėnesius ir nedelsiant neleisti patekti į Parlamentą, nurodant per trumpiausią laiką grąžinti kabineto raktus.

               —

               Atitinkamai, pirma, įpareigoti nedelsiant atgaline tvarka grąžinti ieškovę į darbą, suteikti jai darbo vietą ir priskirti ją lygiui, kurį ji turėjo priimant 2008 m. balandžio 15 d. Sprendimą ir, antra, priteisti jai darbo užmokestį nuo 2008 m. liepos 15 d. iki tol, kol ji faktiškai bus grąžinta į darbą, su 7 % metinėmis palūkanomis.

               —

               Priteisti iš atsakovo 10 000 EUR sumą moralinei žalai ir ieškovės karjerai padarytai žalai atlyginti; ši suma vykstant teismo procesui gali būti sumažinta arba padidinta.

               —

               Priteisti iš Europos Parlamento bylinėjimosi išlaidas.


title: Sujungtos bylos C-274/11 ir C–295/11: 2013 m. balandžio 16 d. Teisingumo Teismo (didžioji kolegija) sprendimas byloje Ispanijos Karalystė, Italijos Respublika prieš Europos Sąjungos Tarybą (Bendrasis patentas — Sprendimas, kuriuo leidžiama tvirčiau bendradarbiauti pagal SESV 329 straipsnio 1 dalį — Ieškinys dėl panaikinimo, grindžiamas kompetencijos nebuvimu, piktnaudžiavimu įgaliojimais ir Sutarčių pažeidimu — ESS 20 straipsnyje ir SESV 326 ir 327 straipsniuose nustatytos sąlygos — Neišimtinė kompetencija — „Kaip paskutinė išeitis“ priimtas sprendimas — Sąjungos interesų apsauga)

text:
               8.6.2013

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 164/3

         2013 m. balandžio 16 d. Teisingumo Teismo (didžioji kolegija) sprendimas byloje Ispanijos Karalystė, Italijos Respublika prieš Europos Sąjungos Tarybą

   (Sujungtos bylos C-274/11 ir C–295/11) (1)

   (Bendrasis patentas - Sprendimas, kuriuo leidžiama tvirčiau bendradarbiauti pagal SESV 329 straipsnio 1 dalį - Ieškinys dėl panaikinimo, grindžiamas kompetencijos nebuvimu, piktnaudžiavimu įgaliojimais ir Sutarčių pažeidimu - ESS 20 straipsnyje ir SESV 326 ir 327 straipsniuose nustatytos sąlygos - Neišimtinė kompetencija - „Kaip paskutinė išeitis“ priimtas sprendimas - Sąjungos interesų apsauga)
   2013/C 164/05
   Proceso kalbos: ispanų ir italų

      Šalys

      Ieškovės: Ispanijos Karalystė, atstovaujama N. Díaz Abad, Italijos Republika, atstovaujama G. Palmieri, padedamo avvocato dello Stato S. Fiorentino

      Ispanijos Karalystės pusėje įstojusi į bylą šalis: Italijos Respublika, atstovaujama G. Palmieri, padedamo avvocato dello Stato S. Fiorentino

      Italijos Respublikos pusėje įstojusi į bylą šalis: Ispanijos Karalystė, atstovaujama N. Díaz Abad

      Atsakovė: Europos Sąjungos Taryba, iš pradžių atstovaujama T. Middleton, F. Florindo Gijón ir A. Lo Monaco, po to — T. Middleton, F. Florindo Gijón, M. Balta ir K. Pellinghelli

      Atskovės pusėje įstojusios į bylą šalys: Belgijos Karalystė, atstovaujama C. Pochet, J. C. Halleux ir T. Materne; Čekijos Respublika, atstovaujama M. Smolek, D. Hadroušek ir J. Vláčil; Vokietijos Federacinė Respublika, atstovaujama T. Henze ir J. Kemper; Airija, atstovaujama D. O’Hagan, padedamo BL N. J. Travers; Prancūzijos Respublika, atstovaujama E. Belliard, G. de Bergues ir A. Adam; Vengrija, atstovaujama M. Z. Fehér ir K. Molnár; Nyderlandų Karalystė, atstovaujama C. Wissels ir M. de Ree; Lenkijos Respublika, atstovaujama B. Majczyna, E. Gromnicka ir M. Laszuk; Švedijos Karalystė, atstovaujama A. Falk ir C. Meyer-Seitz; Jungtinė Didžiosios Britanijos ir Šiaurės Airijos Karalystė, atstovaujama L. Seeboruth, padedamo baristerio T. Mitcheson; Europos Parlamentas, atstovaujamas I. Díez Parra, G. Ricci ir M. Dean; Europos Komisija, atstovaujama I. Martínez del Peral, T. van Rijn, B. Smulders, F. Bulst ir L. Prete

      Dalykas

   2011 m. kovo 10 d. Tarybos sprendimo 2011/167/ES, kuriuo leidžiama tvirčiau bendradarbiauti kuriant bendrą patentinę apsaugą (OL L 76, p. 53), panaikinimas — Piktnaudžiavimas įgaliojimais — Sąjungos teismų sistemos pažeidimas

      Rezoliucinė dalis

               1.

               Atmesti ieškinius.

               2.

               Ispanijos Karalystė padengia savo ir byloje C-274/11 Europos Sąjungos Tarybos patirtas bylinėjimosi išlaidas.

               3.

               Italijos Respublika padengia savo ir byloje C-295/11 Europos Sąjungos Tarybos patirtas bylinėjimosi išlaidas.

               4.

               Belgijos Karalystė, Čekijos Respublika, Vokietijos Federacinė Respublika, Airija, Prancūzijos Respublika, Latvijos Respublika, Vengrija, Nyderlandų Karalystė, Lenkijos Respublika, Švedijos Karalystė, Jungtinė Didžiosios Britanijos ir Šiaurės Airijos Karalystė, Europos Parlamentas ir Europos Komisija padengia savo bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 219, 2011 7 23.

      OL C 232, 2011 8 6.


title: Byla T-60/06 RENV II ir T-62/06 RENV II: 2016 m. balandžio 22 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Italija ir Eurallumina/Komisija (Valstybės pagalba — Direktyva 92/81/EEB — Mineralinių alyvų akcizo mokesčiai — Mineralinės alyvos, naudojamos kaip kuras aliuminio oksido gamyboje — Atleidimas nuo akcizo — Atrankinis priemonės pobūdis — Pagalba, kurią galima laikyti suderinama su bendrąja rinka — Bendrijos gaires dėl valstybės pagalbos aplinkos apsaugai — 1998 m. regioninės valstybės pagalbos gairės — Teisėti lūkesčiai — Teisinis saugumas — Principas lex specialis derogat legi generali — Institucijų aktų teisėtumo ir veiksmingumo prezumpcijos principas — Gero administravimo principas — Pareiga motyvuoti)

text:
               6.6.2016

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 200/18

         2016 m. balandžio 22 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Italija ir Eurallumina/Komisija

   (Byla T-60/06 RENV II ir T-62/06 RENV II) (1)

   ((Valstybės pagalba - Direktyva 92/81/EEB - Mineralinių alyvų akcizo mokesčiai - Mineralinės alyvos, naudojamos kaip kuras aliuminio oksido gamyboje - Atleidimas nuo akcizo - Atrankinis priemonės pobūdis - Pagalba, kurią galima laikyti suderinama su bendrąja rinka - Bendrijos gaires dėl valstybės pagalbos aplinkos apsaugai - 1998 m. regioninės valstybės pagalbos gairės - Teisėti lūkesčiai - Teisinis saugumas - Principas lex specialis derogat legi generali - Institucijų aktų teisėtumo ir veiksmingumo prezumpcijos principas - Gero administravimo principas - Pareiga motyvuoti))
   (2016/C 200/26)
   Proceso kalbos: italų ir anglų

      Šalys

      Ieškovė: Italijos Respublika, atstovaujama G. Palmieri, padedamos avvocato dello Stato G. Aiello ir Eurallumina SpA (Portoskūzas, Italija), atstovaujama solisitorių L. Martin Alegi, R. Denton, A. Stratakis ir L. Philippou

      Atsakovė: Europos Komisija, atstovaujama V. Di Bucci, N. Khan, G. Conte, D. Grespan ir K. Walkerová

      Dalykas

   Prašymas panaikinti 2005 m. gruodžio 7 d. Komisijos sprendimą 2006/323/EB dėl mineralinės alyvos, naudojamos kaip kuras aliuminio oksido gamyboje Gardanne, Shannon regione ir Sardinijoje, neapmokestinimo akcizo mokesčiu Prancūzijoje, Airijoje ir Italijoje (OL L 119, 2006, p. 12), kiek juo konstatuota, kad nuo 2002 m. vasario 3 d. iki 2003 m. gruodžio 31 d. Italijos Respublika, remdamasi mineralinių alyvų, naudojamų kaip kuras gaminant aliuminio oksidą Sardinijoje (Italija), atleidimu nuo akcizo mokesčio, suteikė valstybės pagalbą ir nurodoma Italijos Respublikai ją susigrąžinti.

      Rezoliucinė dalis

               1.

               Atmesti ieškinius.

               2.

               Priteisti iš Italijos Respublikos bylinėjimosi išlaidas bylose T-60/06, T-60/06 RENV I ir T-60/06 RENV II ir nurodyti padengti jos pačios bylinėjimosi išlaidas ir vieną penktadalį Europos Komisijos bylose C-89/08 P ir C-272/12 P patirtų bylinėjimosi išlaidų.

               3.

               Priteisti iš Eurallumina SpA padengti jos pačios bylinėjimosi išlaidas ir tris ketvirtadalius Komisijos bylinėjimosi išlaidų bylose T-62/06, T-62/06 RENV I ir T-62/06 RENV II, taip pat tris dvidešimtadalius Komisijos bylinėjimosi išlaidų bylose C-89/08 P ir C-272/12 P.

               4.

               Priteisti iš Komisijos padengti vieną ketvirtadalį jos pačios bylinėjimosi išlaidų bylose T-62/06, T-62/06 RENV I ir T-62/06 RENV II, taip pat vieną penktadalį jos pačios bylinėjimosi išlaidų bylose C-89/08 P ir C-272/12 P.

      (1)  OL C 96, 2006 4 22.


title: 2005 m. kovo 17 d. Teisingumo Teismo sprendimas (trečioji kolegija), Byloje C-128/04 (dėl Rechtbank van eerste aanleg te Dendermonde prašymo priimti prejudicinį sprendimą): baudžiamasis procesas Annic Andréa Raemdonck prieš Raemdonck-Janssens BVBA (Kelių transportas — Socialiniai teisės aktai — Reglamentas (EEB) Nr. 3821/85 — Įsipareigojimas įrengti ir naudoti tachografus — Reglamentas (EEB) Nr. 3820/85 — Medžiagas ir įrangą vežiojančioms transporto priemonėms taikoma išimtis)

text:
               28.5.2005

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 132/11

      TEISINGUMO TEISMO SPRENDIMAS

   (trečioji kolegija)
   2005 m. kovo 17 d.
   Byloje C-128/04 (dėl Rechtbank van eerste aanleg te Dendermonde prašymo priimti prejudicinį sprendimą): baudžiamasis procesas Annic Andréa Raemdonck prieš Raemdonck-Janssens BVBA
       (1)

   (Kelių transportas - Socialiniai teisės aktai - Reglamentas (EEB) Nr. 3821/85 - Įsipareigojimas įrengti ir naudoti tachografus - Reglamentas (EEB) Nr. 3820/85 - Medžiagas ir įrangą vežiojančioms transporto priemonėms taikoma išimtis)
   (2005/C 132/21)
   Proceso kalba: olandų
   Byloje C-128/04 dėl rechtbank van eerste aanleg te Dendermonde (Belgija) 2004 m. sausio 19 d. sprendimu, kurį Teisingumo Teismas gavo 2004 m. kovo 9 d., pagal EB sutarties 234 straipsnį pateikto prašymo priimti prejudicinį sprendimą baudžiamojoje byloje Annic Andréa Raemdonck prieš Raemdonck-Janssens BVBA, Teisingumo Teismas (trečioji kolegija), kurį sudaro kolegijos pirmininkas A. Rosas (pranešėjas) ir teisėjai A. La Pergola, J.-P. Puissochet, U. Lõhmus, A. Ó. Caoimh; generalinis advokatas: M. Poiares Maduro, sekretorius: R. Grass, 2005 m. kovo 17 d. priėmė sprendimą, kurio rezoliucinėje dalyje nurodyta:

               1)

               Taikant 1985 m. gruodžio 20 d. Tarybos reglamento Nr. 3821/85 dėl kelių transporto priemonėse naudojamų tachografų 3 straipsnio 2 dalyje numatytą išimties tvarką, 1985 m. gruodžio 20 d. Tarybos reglamento Nr. 3820/85 dėl tam tikrų su kelių transportu susijusių socialinių teisės aktų suderinimo 13 straipsnio 1 dalies g punkte pateiktos sąvokos „medžiagos ar įranga“ turi būti aiškinamos ta prasme, kad jos reiškia ne tik „įrenginius ir įrankius“, bet taip pat apima su transporto priemonės vairuotojo pagrindine veikla susijusių darbų įvykdymui reikalingas priemones, pavyzdžiui, statybos medžiagas arba kabelius.

      (1)  OL C 106, 2004 4 30.


title: Byla C-104/14: 2014 m. kovo 5 d. Corte Suprema di Cassazione (Italija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Ministero delle Politiche Agricole, Alimentari e Forestali/Federazione Italiana Consorzi Agrari ir kt.

text:
               16.6.2014

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 184/10

         2014 m. kovo 5 d.Corte Suprema di Cassazione (Italija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Ministero delle Politiche Agricole, Alimentari e Forestali/Federazione Italiana Consorzi Agrari ir kt.

   (Byla C-104/14)
   2014/C 184/13
   Proceso kalba: italų

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Corte Suprema di Cassazione

      Šalys pagrindinėje byloje

      Kasatorė: Ministero delle Politiche Agricole, Alimentari e Forestali

      Kitos proceso šalys: Federazione Italiana Consorzi Agrari Soc.coop.arl – Federconsorzi in concordato preventivo e Liquidazione Giudiziale dei Beni Ceduti ai Creditori della Federazione Italiana Consorzi Agrari Soc. coop. arl

      Prejudiciniai klausimai

               1.

               Ar valstybės valdžios institucijos įgaliojimų pagal įstatymą perleidimo žemės ūkio kooperatinėms bendrovėms santykiai (iš kurių kilo skoliniai reikalavimai, vėliau šių bendrovių perleisti Federconsorzi, o pastarosios perleisti jos kreditoriams vykstant nemokumo procedūrai) dėl žemės ūkio produktų tiekimo ir platinimo, nustatyti pagal Įstatyminį dekretą Nr. 169/1948 ir Įstatymą Nr. 1294/1957, patenka į komercinio sandorio apibrėžimą pagal Direktyvos 2000/35/EB (1) 2 straipsnį ir Direktyvos 2011/7/ES (2) 2 straipsnį?

               2.

               Jeigu į pirmąjį klausimą būtų atsakyta teigiamai, ar pareiga perkelti Direktyvą 2000/35/EB (6 straipsnio 2 dalis) ir Direktyvą 2011/7/ES (12 straipsnio 3 dalis), išsaugant galimybę palikti galioti palankesnes nuostatas, apima pareigą nenustatyti mažiau palankių palūkanų už pavėluotą mokėjimą arba draudimą panaikinti palūkanų normą, taikomą santykiams, galiojusiems direktyvų įsigaliojimo dieną?

               3.

               Jeigu į antrąjį klausimą būtų atsakyta teigiamai, ar pareiga nenustatyti mažiau palankių palūkanų už pavėluotą mokėjimą santykiams, galiojusiems direktyvų įsigaliojimo dieną, turi būti vertinama kaip taikytina visoms palūkanas reglamentuojančioms nuostatoms, pagal kurias iki konkrečios datos (nagrinėjamoje byloje nuo 1982 m. sausio 31 d. iki 1995 m. gruodžio 31 d.) leidžiama taikyti kitokias nei įstatyme numatytas palūkanas ir kapitalizuoti jas kas metus, o ne kas pusmetį, kaip to prašo kreditorius, o po nurodytos datos taikyti tik įstatymo nustatytą palūkanų normą, nustatant tvarką, kuri atsižvelgiant į situaciją nagrinėjamoje byloje, nebūtinai nepalanki kreditoriui?

               4.

               Ar pareiga perkelti Direktyvą 2000/35/EB (6 straipsnio 2 dalis) ir Direktyvą 2011/7/ES (12 straipsnio 3 dalis), kurių atitinkamai 3 straipsnio 3 dalyje ir 7 straipsnyje, kiek tai susiję su draudimu piktnaudžiauti sutarties laisve kreditoriaus nenaudai, numatyta, kad nesąžininga sutarties sąlyga ar praktika negali būti vykdoma, apima draudimą valstybėms priimti nuostatas, pagal kurias santykiams, kurių viena iš šalių yra valstybė ir kurie jau galiojo direktyvų įsigaliojimo momentu, netaikomos palūkanos už pavėluotą mokėjimą?

               5

               Jeigu į ketvirtąjį klausimą būtų atsakyta teigiamai, ar pareiga nesikišti į galiojančius santykius, kurių šalimi yra valstybė, ir nepriimti nuostatos, pagal kurią netaikomos palūkanos už pavėluotą mokėjimą, taikytina visoms palūkanas reglamentuojančioms nuostatoms, pagal kurias iki konkrečios datos (nagrinėjamoje byloje nuo 1982 m. sausio 31 d. iki 1995 m. gruodžio 31 d.) leidžiama taikyti kitokias nei įstatyme numatytas palūkanas ir kapitalizuoti jas kas metus, o ne kas pusmetį, kaip to prašo kreditorius, o po nurodytos datos taikyti tik įstatymo nustatytą palūkanų normą, nustatant tvarką, kuri atsižvelgiant į situaciją nagrinėjamoje byloje, nebūtinai nepalanki kreditoriui?

      (1)  2000 m. birželio 29 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2000/35/EB dėl kovos su pavėluotu mokėjimu komerciniuose sandoriuose (OL L 200, p. 35; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 17 sk., 1 t., p. 226).

      (2)  2011 m. vasario 16 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2011/7/ES dėl kovos su pavėluotu mokėjimu, atliekamu pagal komercinius sandorius (OL L 48, p. 1).


title: Byla T-731/14: 2014 m. spalio 17 d. pareikštas ieškinys byloje Agrotikos Synetairismos Profiti Ilia/Taryba

text:
               19.1.2015

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 16/41

      2014 m. spalio 17 d. pareikštas ieškinys byloje Agrotikos Synetairismos Profiti Ilia/Taryba

      (Byla T-731/14)
      (2015/C 016/64)
      Proceso kalba: graikų

         Šalys

         Ieškovė: Agrotikos Synetairismos Profiti Ilia (Skidra, Graikija), atstovaujama advokato K. Chrysogonos

         Atsakovė: Europos Sąjungos Taryba

         Reikalavimai

      Ieškovė Bendrojo Teismo prašo:

                  —

                  panaikinti 2014 m. liepos 31 d. Tarybos reglamentą (ES) Nr. 833/2014 dėl ribojamųjų priemonių atsižvelgiant į Rusijos veiksmus, kuriais destabilizuojama padėtis Ukrainoje (OL L 229, p. 1) ir pripažinti priimtinu prašymą dėl panaikinimo, jeigu Europos Sąjungos pirmosios instancijos teismas manytų, kad sąlygos priimti sprendimą dėl ieškinio dėl panaikinimo yra įvykdytos, ir

                  —

                  priteisti iš Tarybos ieškovės patirtas bylinėjimosi išlaidas.

         Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

      Grįsdama ieškinį ieškovė remiasi vienu pagrindu.

                  1.

                  Ieškinio pagrindas, susijęs su klaida pasirenkant teisinį pagrindą:

                              —

                              Ieškovė teigia, kad ginčijamas reglamentas nepagrįstai buvo priimtas remiantis SESV 215 straipsniu kaip teisiniu pagrindu, nes iš reglamento tikslo ir turinio matyti, kad jis turėjo būti priimtas remiantis SESV 207 straipsniu (ex EB 133 straipsnis), susijusiu su bendra prekybos politika, taigi taikant įprastą teisės aktų priėmimo procedūrą. Ieškovė savo teisinį interesą grindžia tuo, kad ginčijamas aktas yra reglamentuojančio pobūdžio teisės aktas, dėl kurio nereikia patvirtinti įgyvendinančių priemonių, kaip tai suprantama pagal SESV 263 straipsnio ketvirtą pastraipą, ir kuris yra tiesiogiai su ja susijęs.


title: Byla C-575/14 P: 2015 m. birželio 30 d. Teisingumo Teismo (antroji kolegija) nutartis byloje Evropaïki Dynamiki – Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE/Europos Komisija (Apeliacinis skundas — Arbitražinė išlyga — Sutartis dėl Europos Sąjungos finansinės paramos, suteiktos projektui vykdant „eContent“ programą — Europos Komisijos atliktas sutarties nutraukimas — Nepervestų sumų sumokėjimas ir ieškovės tariamai patirtos žalos atlyginimas — Bylos medžiagos iškraipymas — Apeliacinis skundas, kuris iš dalies yra akivaizdžiai nepriimtinas ir iš dalies akivaizdžiai nepagrįstas — Prašymas pakeisti Europos Sąjungos Bendrojo Teismo sprendimą dėl bylinėjimosi išlaidų — Akivaizdus nepriimtinumas)

text:
               7.9.2015

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 294/16

         2015 m. birželio 30 d. Teisingumo Teismo (antroji kolegija) nutartis byloje Evropaïki Dynamiki – Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE/Europos Komisija

   (Byla C-575/14 P) (1)

   ((Apeliacinis skundas - Arbitražinė išlyga - Sutartis dėl Europos Sąjungos finansinės paramos, suteiktos projektui vykdant „eContent“ programą - Europos Komisijos atliktas sutarties nutraukimas - Nepervestų sumų sumokėjimas ir ieškovės tariamai patirtos žalos atlyginimas - Bylos medžiagos iškraipymas - Apeliacinis skundas, kuris iš dalies yra akivaizdžiai nepriimtinas ir iš dalies akivaizdžiai nepagrįstas - Prašymas pakeisti Europos Sąjungos Bendrojo Teismo sprendimą dėl bylinėjimosi išlaidų - Akivaizdus nepriimtinumas))
   (2015/C 294/21)
   Proceso kalba: anglų

      Šalys

   Apeliantė: Evropaïki Dynamiki – Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE, atstovaujama dikigoroi M. Sfyri ir I. Ampazis.

      Kita proceso šalis: Europos Komisija, atstovaujama L. Cappelletti ir S. Delaude

      Rezoliucinė dalis

               1.

               Atmesti apeliacinį skundą.

               2.

               Priteisti iš Evropaïki Dynamiki – Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 65, 2015 2 23.


title: Byla T-358/15: 2015 m. liepos 3 d. pareikštas ieškinys byloje Arrom Conseil/VRDT – Puig France (Roméo has a Gun by Romano Ricci)

text:
               7.9.2015

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 294/80

         2015 m. liepos 3 d. pareikštas ieškinys byloje Arrom Conseil/VRDT – Puig France (Roméo has a Gun by Romano Ricci)

   (Byla T-358/15)
   (2015/C 294/96)
   Kalba, kuria surašytas ieškinys: anglų

      Šalys

      Ieškovė: Arrom Conseil (Paryžius, Prancūzija), atstovaujama advokatų C. Herissay Ducamp ir J. Blanchard

      Atsakovė: Vidaus rinkos derinimo tarnyba (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui) (VRDT)

      Kita procedūros Apeliacinėje taryboje šalis: Puig France SAS (Paryžius, Prancūzija)

      Su procedūra VRDT susijusi informacija

      Pareiškėja: kita procedūros Apeliacinėje taryboje šalis

      Prekių ženklas, dėl kurio kilo ginčas: vaizdinis Bendrijos prekių ženklas, kuriame yra žodiniai elementai „Roméo has a gun by Romano Ricci“ – Bendrijos prekių ženklo paraiška Nr. 11 193 604

      Procedūra VRDT: protesto procedūra

      Ginčijamas sprendimas: 2015 m. kovo 26 d. VRDT pirmosios apeliacinės tarybos sprendimas byloje R 1020/2014-1

      Reikalavimai

   Ieškovė Bendrojo Teismo prašo:

               —

               iš dalies panaikinti ginčijamą sprendimą,

               —

               priteisti iš VRDT bylinėjimosi išlaidas.

      Pagrindas, kuriuo remiamasi

               —

               Reglamento Nr. 207/2009 8 straipsnio 1 dalies b punkto ir 8 straipsnio 5 dalies pažeidimas.


title: Byla T-187/13: 2014 m. vasario 20 d. Bendrojo Teismo nutartis byloje Jannatian prieš Tarybą (Ieškinys dėl panaikinimo  — Bendra užsienio ir saugumo politika  — Ribojamosios priemonės Iranui  — Asmenų ir įmonių, kurioms taikomos šios ribojamosios priemonės, sąrašas  — Ieškinio pareiškimo terminas  — Vėlavimas  — Nepriimtinumas)

text:
               5.5.2014

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 135/38

         2014 m. vasario 20 d. Bendrojo Teismo nutartis byloje Jannatian prieš Tarybą

   (Byla T-187/13) (1)

   ((Ieškinys dėl panaikinimo - Bendra užsienio ir saugumo politika - Ribojamosios priemonės Iranui - Asmenų ir įmonių, kurioms taikomos šios ribojamosios priemonės, sąrašas - Ieškinio pareiškimo terminas - Vėlavimas - Nepriimtinumas))
   2014/C 135/49
   Proceso kalba: anglų

      Šalys

      Ieškovas: Mahmoud Jannatian (Teheranas, Iranas), atstovaujama advokatų E. Rosenfeld ir S. Monnerville

      Atsakovė: Europos Sąjungos Taryba, atstovaujama F. Naert ir M. Bishop

      Dalykas

   Tiek, kiek susiję su ieškovu prašoma panaikinti: 2008 m. birželio 23 d. Tarybos bendrąją poziciją 2008/479/BUSP iš dalies keičiančią Bendrąją poziciją 2007/140/BUSP dėl ribojančių priemonių Iranui (OL L 163, p. 43); 2008 m. birželio 23 d. Tarybos sprendimą 2008/475/EB, įgyvendinantį Reglamento (EB) Nr. 423/2007 dėl ribojančių priemonių Iranui 7 straipsnio 2 dalį (OL L 163, p. 29); 2008 m. rugpjūčio 7 d. Tarybos bendrąją poziciją 2008/652/BUSP, iš dalies keičiančią Bendrąją poziciją 2007/140/BUSP dėl ribojančių priemonių Iranu (OL L 213, p. 58); 2009 m. lapkričio 17 d. Tarybos sprendimą 2009/840/BUSP, įgyvendinantį Bendrąją poziciją 2007/140/BUSP dėl ribojančių priemonių Iranui (OL L 303, p. 64); 2009 m. lapkričio 17 d. Tarybos reglamentą (EB) Nr. 1100/2009, įgyvendinantį Reglamento (EB) Nr. 423/2007 dėl ribojančių priemonių Iranui 7 straipsnio 2 dalį ir panaikinantį Tarybos sprendimą 2008/475/EB (OL L 303, p. 31); 2010 m. liepos 26 d. Tarybos sprendimą dėl ribojamųjų priemonių Iranui, kuriuo panaikinama Bendroji pozicija 2007/140/BUSP; 2010 m. spalio 25 d. Tarybos sprendimą 2010/644/BUSP, kuriuo iš dalies keičiamas Sprendimas 2010/413/BUSP (JO L 281, p. 81); 2010 m. spalio 25 d. Tarybos reglamentą (ES) Nr. 961/2010 dėl ribojamųjų priemonių Iranui, kuriuo panaikinamas Reglamentas (EB) Nr. 423/2007 (OL L 281, p. 1) ir 2012 m. kovo 23 d. Tarybos reglamentą (ES) Nr. 267/2012 dėl ribojamųjų priemonių Iranui, kuriuo panaikinamas Reglamentas (ES) Nr. 961/2010 (OL L 88, p. 1).

      Rezoliucinė dalis

               1.

               Atmesti ieškinį kaip nepriimtiną.

               2.

               Mahmoud Jannatian padengia savo ir Europos Sąjungos Tarybos patirtas bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 171, 2013 6 15.


title: Byla T-418/07: 2009 m. birželio 18 d. Pirmosios instancijos teismo pirmininko nutartis byloje LIBRO Handelsgesellschaft mbH prieš VRDT — Dagmar Causley (LiBRO) (Bendrijos prekių ženklas — Protesto procedūra — Vaizdinio Bendrijos prekių ženklo LiBRO paraiška — Ankstesnis vaizdinis Bendrijos prekių ženklas LIBERO — Santykinis atmetimo pagrindas — Galimybė supainioti — Reglamento (EB) Nr. 40/94 8 straipsnio 1 dalies b punktas (dabar — Reglamento (EB) Nr. 207/2009 8 straipsnio 1 dalies b punktas) — Dalinis atsisakymas įregistruoti — Įstojusios įbylą šalies prašymas pripažinti registraciją negaliojančia — Pirmosios instancijos teismo procedūros reglamento 134 straipsnio 3 dalis — Apeliacinei tarybai pateiktos apeliacijos motyvus išdėstančio dokumento pasirašymas — Apeliacijos Apeliacinėje taryboje priimtinumas)

text:
               1.8.2009

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 180/46

         2009 m. birželio 18 d. Pirmosios instancijos teismo pirmininko nutartis byloje LIBRO Handelsgesellschaft mbH prieš VRDT — Dagmar Causley (LiBRO)
   (Byla T-418/07) (1)

   (Bendrijos prekių ženklas - Protesto procedūra - Vaizdinio Bendrijos prekių ženklo LiBRO paraiška - Ankstesnis vaizdinis Bendrijos prekių ženklas LIBERO - Santykinis atmetimo pagrindas - Galimybė supainioti - Reglamento (EB) Nr. 40/94 8 straipsnio 1 dalies b punktas (dabar - Reglamento (EB) Nr. 207/2009 8 straipsnio 1 dalies b punktas) - Dalinis atsisakymas įregistruoti - Įstojusios įbylą šalies prašymas pripažinti registraciją negaliojančia - Pirmosios instancijos teismo procedūros reglamento 134 straipsnio 3 dalis - Apeliacinei tarybai pateiktos apeliacijos motyvus išdėstančio dokumento pasirašymas - Apeliacijos Apeliacinėje taryboje priimtinumas)
   2009/C 180/84
   Proceso kalba: vokiečių

      Šalys

      Ieškovė: LIBRO Handelsgesellschaft mbH (Guntramsdorf, Austrija), atstovaujama advokato G. Prantl

      Atsakovė: Vidaus rinkos derinimo tarnyba (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui), atstovaujama G. Schneider

      Kita procedūros VRDT Apeliacinėje taryboje šalis, įstojusi į bylą Pirmosios instancijos teisme: Dagmar Causley (Pleidelsheim, Vokietija), atstovaujama advokato W. Günther

      Dalykas

   Ieškinys, pareikštas dėl 2007 m. rugsėjo 3 d. VRDT ketvirtosios apeliacinės tarybos sprendimo (byla R 1454/2005-4), susijusio su protesto procedūra tarp Dagmar Causley ir LIBRO Handelsgesellschaft mbH

      Rezoliucinė dalis

               1.

               Atmesti ieškinį.

               2.

               Atmesti Dagmar Causley prašymą.

               3.

               LIBRO Handelsgesellschaft mbH padengia visas, išskyrus Dagmar Causley patirtas, bylinėjimosi išlaidas.

               4.

               Dagmar Causley padengia savo bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 8, 2008 1 12.


title: Byla C-112/16: 2016 m. vasario 24 d. Consiglio di Stato (Italija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Persidera SpA/Autorità per le Garanzie nelle Comunicazioni, Ministero dello Sviluppo Economico delle Infrastrutture e dei Trasporti

text:
               17.5.2016

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 175/10

         2016 m. vasario 24 d.Consiglio di Stato (Italija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Persidera SpA/Autorità per le Garanzie nelle Comunicazioni, Ministero dello Sviluppo Economico delle Infrastrutture e dei Trasporti

   (Byla C-112/16)
   (2016/C 175/11)
   Proceso kalba: italų

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Consiglio di Stato

      Šalys pagrindinėje byloje

      Apeliantė: Persidera SpA

      Kitos apeliacinio proceso šalys: Autorità per le Garanzie nelle Comunicazioni, Ministero dello Sviluppo Economico delle Infrastrutture e dei Trasporti

      Prejudiciniai klausimai

               1.

               Ar pagal Europos Sąjungos teisę, visų pirma, SESV 56, 101, 102 ir 106 straipsnius, vadinamosios Pagrindų direktyvos 2002/21/EB (1) 9 straipsnį, vadinamosios Leidimų direktyvos 2002/20/EB (2) 3, 5 ir 7 straipsnius ir vadinamosios Konkurencijos direktyvos 2002/77/EB (3) 2 ir 4 straipsnius ir nediskriminavimo, skaidrumo, konkurencijos laisvės, proporcingumo, veiksmingumo ir informacijos pliuralizmo principus draudžiama nacionalinės teisės nuostata, kuria, siekiant nustatyti keičiant analoginius tinklus operatoriams skirtiną skaitmeninių tinklų kiekį, lygiai taip pat numatyta atsižvelgti ne tik į visiškai teisėtai valdytus analoginius tinklus, bet ir į tuos analoginius tinklus, kurie praeityje valdyti pažeidžiant nacionalinėmis nuostatomis nustatytus dekoncentracijos apribojimus, dėl kurių pastabų yra pateikę Teisingumo Teismas ar Europos Komisija, ar bet kuriuo atveju valdyti neturint koncesijos?

               2.

               Ar pagal Europos Sąjungos teisę, visų pirma, SESV 56, 101, 102 ir 106 straipsnius, vadinamosios Pagrindų direktyvos 2002/21/EB 9 straipsnį, vadinamosios Leidimų direktyvos 2002/20/EB 3, 5 ir 7 straipsnius ir vadinamosios Konkurencijos direktyvos 2002/77/EB 2 ir 4 straipsnius ir nediskriminavimo, skaidrumo, konkurencijos laisvės, proporcingumo, veiksmingumo ir informacijos pliuralizmo principus draudžiama nacionalinės teisės nuostata, kuria, siekiant nustatyti keičiant analoginius tinklus operatoriams skirtiną skaitmeninių tinklų kiekį, numatyta bet kuriuo atveju atsižvelgti į visus iki to laiko valdytus analoginius tinklus, net jei jie buvo valdyti pažeidžiant nacionalinėmis nuostatomis nustatytus dekoncentracijos apribojimus, dėl kurių pastabų yra pateikę Teisingumo Teismas ar Europos Komisija, ar bet kuriuo atveju buvo valdyti neturint koncesijos, ir kuria daugiatinkliam operatoriui konkrečiai nustatomas mažesnis paskirtų skaitmeninių tinklų kiekis, lyginant su valdytais analoginėje sistemoje, didesne už konkurentams nustatytą proporciją?

      (1)  2002 m. kovo 7 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2002/21/EB dėl elektroninių ryšių tinklų ir paslaugų bendrosios reguliavimo sistemos (Pagrindų Direktyva) (OL L 108, p. 33; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 13 sk., 29 t., p. 349).

      (2)  2002 m. kovo 7 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2002/20/EB dėl elektroninių ryšių tinklų ir paslaugų leidimo (Leidimų Direktyva) (OL L 108, p. 21; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 13 sk., 29 t., p. 337).

      (3)  2002 m. rugsėjo 16 d. Komisijos direktyva 2002/77/EB dėl konkurencijos elektroninių ryšių tinklų ir paslaugų rinkose (OL L 249, p. 21; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 8 sk., 2 t., p. 178).


title: Byla T-24/11: 2011 m. sausio 19 d. pareikštas ieškinys byloje Bank Refah Kargaran prieš Tarybą

text:
               12.3.2011

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 80/23

         2011 m. sausio 19 d. pareikštas ieškinys byloje Bank Refah Kargaran prieš Tarybą

   (Byla T-24/11)
   2011/C 80/44
   Proceso kalba: prancūzų

      Šalys

      Ieškovė: Bank Refah Kargaran (Teheranas, Iranas), atstovaujama advokato J.-M. Thouvenin

      Atsakovė: Europos Sąjungos Taryba

      Ieškovės reikalavimai

               —

               Panaikinti 2010 m. spalio 25 d. Sprendimą 2010/644/BUSP tiek, kiek jis susijęs su ieškove.

               —

               Panaikinti 2010 m. spalio 25 d. Tarybos reglamentą (ES) Nr. 961/2010 tiek, kiek jis susijęs su ieškove.

               —

               Pripažinti, kad Sprendimas 2010/413/BUSP netaikytinas ieškovei.

               —

               Priteisti iš Tarybos bylinėjimosi išlaidas.

      Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

   Pagrindai ir pagrindiniai argumentai, kuriais remiasi ieškovė, iš esmės yra tapatūs arba panašūs į tuos, kuriai remiamasi byloje T-4/11, Export Development Bank of Iran prieš Tarybą.


title: Byla F-30/07 2007 m. kovo 28 d. pareikštas ieškinys byloje Noworyta prieš Parlamentą

text:
               26.5.2007

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 117/38

         2007 m. kovo 28 d. pareikštas ieškinys byloje Noworyta prieš Parlamentą

   (Byla F-30/07)
   (2007/C 117/61)
   Proceso kalba: prancūzų
   Šalys

      Ieškovė: Lidia Noworyta (Briuselis, Belgija), atstovaujama advokatų S. Orlandi, A. Coolen, J.-N. Louis ir E. Marchal

      Atsakovas: Europos Parlamentas
   Ieškovės reikalavimai

               —

               Panaikinti 2006 m. balandžio 28 d. Paskyrimų tarnybos sprendimą atmesti 2005 m. spalio 20 d. ieškovės viršininko pasiūlymą skirti ieškovei nustatytą išmoką už ypatingomis sąlygomis išdirbtus viršvalandžius Pareigūnų nuostatų VI priedo 3 straipsnio prasme arba kitą atlyginimą pagal Pareigūnų nuostatų 56 a straipsnį arba 56 b straipsnį.

               —

               Priteisti iš atsakovo bylinėjimosi išlaidas.

         Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai
   Pagrįsdama ieškinį ieškovė pirmiausia nurodo, jog pažeistas bendras principas, kad visiems darbuotojams turi būti taikomos vienodos darbo sąlygos, būtent darbo laiko ir kompensacijos arba atlyginimo už išdirbtus viršvalandžius arba dėl jų darbo laiko pakeitimų.
   Ji konkrečiau teigia, kad kitaip nei Pareigūnų nuostatų 56 a ir 56 b straipsniai, Pareigūnų nuostatų VI priedo 3 straipsnis nesusieja galimybės skirti nustatytą išmoką už ypatingomis sąlygomis išdirbtus viršvalandžius su sąlyga, kad šie viršvalandžiai būtų dirbami nuolatos. Ieškovės nuomone, Paskyrimų tarnyba padarė teisės klaidą įtraukdama šią sąlygą į vidaus taisykles, susijusias su kompensacija už viršvalandžius.
   Paskyrimų tarnyba taip pat padarė teisės klaidą nurodydama, kad pareigūnai, įdarbinti po 2004 m. gegužės 1 d., negalėjo gauti tokio atlyginimo, nors ši galimybė aiškiai numatyta minėtų vidaus taisyklių 1 straipsnyje.
   Be to, ieškovė tvirtina, kad sprendimas atsisakyti jai skirti bet kokią kompensaciją arba atlyginimą už jos ypatingas darbo sąlygas pažeidė Pareigūnų nuostatų 56 a ir 56 b straipsnius bei vienodo požiūrio principą.
   Galiausiai, ieškovės teigimu, Parlamento pozicija yra nenuosekli, nes Pirmininkavimo generalinio direktorato generalinis direktorius patvirtino, kad niekas prie telefono komutatoriaus paprastai nedirba viršvalandžių, o Paskyrimų tarnyba padarė išvadą, jog vyksta tyrimas, siekiant išnagrinėti galimybes suderinti darbo sąlygas nagrinėjamoje tarnyboje, būtent dėl netipinių darbo valandų, viršijančių bendras (įprastas) darbo valandas.


               23.10.2010

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 288/5

      Laikinąsias apsaugos priemones taikančio teisėjo, pakeičiančio pirmininką, paskyrimas
      (2010/C 288/09)
      2010 m. rugsėjo 20 d. Bendrasis Teismas, vadovaudamasis Procedūros reglamento 106 straipsniu, nusprendė, kad laikotarpiu nuo 2010 m. rugsėjo 20 d. iki 2011 m. rugpjūčio 31 d. teisėjas M. Prek eis laikinąsias apsaugos priemones taikančio teisėjo pareigas vietoj Bendrojo Teismo pirmininko, šiam nesant ar negalint vykdyti savo pareigų.


title: Byla F-56/13: 2013 m. birželio 6 d. pareikštas ieškinys byloje ZZ prieš Komisiją

text:
               21.9.2013

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 274/29

         2013 m. birželio 6 d. pareikštas ieškinys byloje ZZ prieš Komisiją

   (Byla F-56/13)
   2013/C 274/45
   Proceso kalba: prancūzų

      Šalys

      Ieškovas: ZZ, atstovaujamas advokato L. Vogel

      Atsakovė: Europos Komisija

      Ginčo dalykas bei aprašymas

   Sprendimo dėl ieškovo pensijos teisių perkėlimo į Sąjungos pensijų sistemą panaikinimas; šiame sprendime taikomos naujos Pareigūnų tarnybos nuostatų VIII priedo 11 ir 12 straipsnių bendrosios įgyvendinimo nuostatos.

      Ieškovo reikalavimai

               —

               Panaikinti 2013 m. vasario 27 d. Paskyrimų tarnybos sprendimą, kuriuo buvo atmesti 2013 m. sausio 7 d. ieškovo pateikti skundai dėl 2012 m. spalio 10 d. PMO.4 sprendimų.

               —

               Taip pat panaikinti minėtus sprendimus, priimtus PMO.4 2012 m. spalio 10 d., dėl kurių ieškovas pareiškė skundus.

               —

               Pripažinti Pareigūnų tarnybos nuostatų VIII priedo 11 ir 12 straipsnių bendrųjų įgyvendinimo nuostatų, priimtų 2011 m. kovo 3 d., ypač jų 9 straipsnio, neteisėtumą ir pripažinti jas netaikytinomis šioje byloje.

               —

               Priteisti iš Komisijos bylinėjimosi išlaidas.


title: Byla T-305/06 2006 m. lapkričio 13 d. pareikštas ieškinys byloje Air Products and Chemicals prieš VRDT — Messer Group (FERROMIX)

text:
               30.12.2006

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 326/61

         2006 m. lapkričio 13 d. pareikštas ieškinys byloje Air Products and Chemicals prieš VRDT — Messer Group (FERROMIX)

   (Byla T-305/06)
   (2006/C 326/132)
   Kalba, kuria surašytas ieškinys: anglų
   Šalys

      Ieškovė: Air Products and Chemicals Inc. (Allentown, JAV), atstovaujama advokato S. Heurung

      Atsakovė: Vidaus rinkos derinimo tarnyba (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui)

      Kita procedūros Apeliacinėje taryboje šalis: Messer Group GmbH (Sulzbach, Vokietija)
   Ieškovės reikalavimai

               —

               Panaikinti 2006 m. rugsėjo 12 d. VRDT antrosios apeliacinės tarybos sprendimą sujungtose bylose R 1270/2005-2 ir R 1408/2005-2;

               —

               Atmesti ginčijamą paraišką įregistruoti prekių ženklą „FERROMIX“ CTM 3 190 063;

               —

               Perduoti Pirmosios instancijos teismo sprendimą VRDT

               —

               priteisti iš Messer Group visas bylinėjimosi išlaidas.

         Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai
   Bendrijos prekių ženklo paraišką pateikęs asmuo: Messer Group GmbH

      Prašomas įregistruoti Bendrijos prekių ženklas: žodinis prekių ženklas „FERROMIX“ 1 ir 4 klasės prekėms — paraiška Nr. 3 190 063

      Ženklo ar žymens, kuriuo remiamasi protesto procese, savininkas: ieškovė

      Ženklas ar žymuo, kuriuo remiamasi protesto procese: žodinis Bendrijos prekių ženklas „FERROMAXX“ 1 klasės prekėms

      Protestų skyriaus sprendimas: patenkinti protestą dėl visų 1 klasės prekių; atmesti protestą dėl visų 4 klasės prekių

      Apeliacinės tarybos sprendimas: atmesti ieškovės apeliaciją (R 1270/2005-2); patenkinti Messer Group GmbH apeliaciją (R 1408/2005-2)

      Ieškinio pagrindai: Tarybos reglamento (EB) Nr. 40/94 8 straipsnio 1 dalies b punkto pažeidimas, nes Apeliacinė taryba be kita ko:

               —

               pervertino neprofesionalių vartotojų žinias ir supratimą apie dujas suvirinimui;

               —

               padarė klaidingą išvadą dėl „FERROMAXX“ prekių ženklo silpnumo;

               —

               neatkreipė pakankamo dėmesio į faktą, kad ginčijamos prekės yra iš dalies tapačios, iš dalies labai panašios; ir

               —

               neįvertino prekių ženklo daromo bendro įspūdžio.


title: Byla C-82/12: 2014 m. vasario 27 d. Teisingumo Teismo (trečioji kolegija) sprendimas byloje ( Tribunal Superior de Justicia de Cataluña (Ispanija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Transportes Jordi Besora, SL prieš Generalitat de Catalunya (Netiesioginiai mokesčiai — Akcizai — Direktyva 92/12/EEB — 3 straipsnio 2 dalis — Mineralinės alyvos — Mažmeninės prekybos mokestis — „Specialaus tikslo“ sąvoka — Kompetencijos perdavimas autonominiams regionams — Finansavimas — Iš anksto nustatyta paskirtis — Sveikatos priežiūros ir aplinkos apsaugos išlaidos)

text:
               14.4.2014

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 112/3

         2014 m. vasario 27 d. Teisingumo Teismo (trečioji kolegija) sprendimas byloje (Tribunal Superior de Justicia de Cataluña (Ispanija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Transportes Jordi Besora, SL prieš Generalitat de Catalunya

   (Byla C-82/12) (1)

   ((Netiesioginiai mokesčiai - Akcizai - Direktyva 92/12/EEB - 3 straipsnio 2 dalis - Mineralinės alyvos - Mažmeninės prekybos mokestis - „Specialaus tikslo“ sąvoka - Kompetencijos perdavimas autonominiams regionams - Finansavimas - Iš anksto nustatyta paskirtis - Sveikatos priežiūros ir aplinkos apsaugos išlaidos))
   2014/C 112/03
   Proceso kalba: ispanų

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

   Tribunal Superior de Justicia de Cataluña

      Šalys pagrindinėje byloje

   Ieškovė: Transportes Jordi Besora, SL
   Atsakovė: Generalitat de Catalunya

      Dalykas

   Prašymas priimti prejudicinį sprendimą – Tribunal Superior de Justicia de Cataluña – 1992 m. vasario 25 d. Tarybos direktyvos 92/12/EEB dėl bendros tvarkos, susijusios su akcizais apmokestinamais produktais, ir jų laikymu, judėjimu ir kontrole [jų laikymo, judėjimo ir kontrolės] (OL L 76, p. 1; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 9 sk., 1 t., p. 179) 3 straipsnio 2 dalies aiškinimas – Mineralinės alyvos – Specialus mažmeninės prekybos tam tikru mineraliniu kuru mokestis – Kiti nei akcizas netiesioginiai mokesčiai, kuriais siekiama specialių tikslų – Mokestis, kuriuo siekiama tikslo, kurį galima pasiekti kitu suderintu mokesčiu – Mokestis, kurio nustatymas sutampa su tam tikros kompetencijos perdavimu regionams, iš dalies skirtas padengti dėl perduotos naujos kompetencijos regionų patiriamas išlaidas – Tik su biudžetu susijęs tikslas.

      Rezoliucinė dalis

   1992 m. vasario 25 d. Tarybos direktyvos 92/12/EEB dėl bendros tvarkos, susijusios su akcizais apmokestinamais produktais, ir jų laikymu, judėjimu ir kontrole [jų laikymo, judėjimo ir kontrolės] 3 straipsnio 2 dalis aiškintina taip, kad ja draudžiami nacionalinės teisės aktai, kuriais nustatytas mažmeninės prekybos mineralinėmis alyvomis mokestis, kaip antai pagrindinėje byloje nagrinėjamas tam tikrų mineralinių alyvų pardavimo mokestis (Impuesto sobre las Ventas Minoristas de Determinados Hidrocarburos), nes toks mokestis negali būti laikomas mokesčiu, kuriuo siekiama specialaus tikslo, kaip jis suprantamas pagal šią nuostatą, dėl to, kad pačiu šiuo mokesčiu, skirtu atitinkamų teritorijos administracinių vienetų kompetencijos sveikatos ir aplinkos srityje įgyvendinimui finansuoti, nesiekiama užtikrinti sveikatos ir aplinkos apsaugos.

      (1)  OL C 138, 2012 5 12.


title: Byla T-200/08: 2010 m. rugsėjo 29 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Interflon prieš VRDT — Illinois Tool Works (FOODLUBE) (Bendrijos prekių ženklas — Registracijos pripažinimo negaliojančia procedūra — Žodinis Bendrijos prekių ženklas FOODLUBE — Absoliutūs atmetimo pagrindai — Apibūdinamasis pobūdis — Skiriamasis požymis — Reglamento (EB) Nr. 40/94 7 straipsnio 1 dalies b ir c punktai bei 51 straipsnio 1 dalies a punktas (dabar — Reglamento (EB) Nr. 207/2009 7 straipsnio 1 dalies b ir c punktai bei 52 straipsnio 1 dalies a punktas))

text:
               20.11.2010

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 317/26

         2010 m. rugsėjo 29 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Interflon prieš VRDT — Illinois Tool Works (FOODLUBE)

   (Byla T-200/08) (1)

   (Bendrijos prekių ženklas - Registracijos pripažinimo negaliojančia procedūra - Žodinis Bendrijos prekių ženklas „FOODLUBE“ - Absoliutūs atmetimo pagrindai - Apibūdinamasis pobūdis - Skiriamasis požymis - Reglamento (EB) Nr. 40/94 7 straipsnio 1 dalies b ir c punktai bei 51 straipsnio 1 dalies a punktas (dabar — Reglamento (EB) Nr. 207/2009 7 straipsnio 1 dalies b ir c punktai bei 52 straipsnio 1 dalies a punktas))
   2010/C 317/46
   Proceso kalba: anglų

      Šalys

      Ieškovė: Interflon BV (Rozendalis, Nyderlandai), atstovaujama advokato S. Wertwijn

      Atsakovė: Vidaus rinkos derinimo tarnyba (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui), atstovaujama J. Novais Gonçalves

      Kita procedūros VRDT Apeliacinėje taryboje šalis: Illinois Tool Works, Inc. (Glenvju, Ilinojus, Jungtinės Valstijos)

      Dalykas

   Ieškinys dėl 2008 m. kovo 3 d. Vidaus rinkos derinimo tarnybos (VRDT) antrosios apeliacinės tarybos sprendimo (byla R 638/2007-2), priimto procedūroje dėl prekių ženklo registracijos panaikinimo tarp Interflon BV ir Illinois Tool Works, Inc, panaikinimo.

      Rezoliucinė dalis

               1.

               Panaikinti 2008 m. kovo 3 d. Vidaus rinkos derinimo tarnybos (VRDT) antrosios apeliacinės tarybos sprendimą (byla R 638/2007-2) tiek, kiek juo atmestas ieškinys dėl 1 klasės pramonei skirtų cheminių produktų ir 4 klasės pramoninių alyvų, tepalų ir lubrikantų.

               2.

               Atmesti likusią ieškinio dalį.

               3.

               Kiekviena šalis padengia savo bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 183, 2008 7 19.


title: Byla C-547/07 2007 m. gruodžio 7 d. pareikštas ieškinys byloje Europos Bendrijų Komisija prieš Lenkijos Respubliką

text:
               23.2.2008

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 51/35

         2007 m. gruodžio 7 d. pareikštas ieškinys byloje Europos Bendrijų Komisija prieš Lenkijos Respubliką

   (Byla C-547/07)
   (2008/C 51/58)
   Proceso kalba: lenkų
   Šalys

      Ieškovė: Europos Bendrijų Komisija, atstovaujama D. Recchia ir K. Herrmann

      Atsakovė: Lenkijos Respublika
   Ieškovės reikalavimai

               —

               Pripažinti, kad neįsteigusi specialių paukščių apsaugos teritorijų (toliau — SAT) visose teritorijose, kurios taikant ornitologinius kriterijus atrodo tinkamiausios paukščių rūšių apsaugai, Lenkijos Respublika neįvykdė įsipareigojimų pagal 1979 m. balandžio 2 d. direktyvos 79/409/EEB (1) dėl laukinių paukščių apsaugos 4 straipsnio 1 ir 2 dalis.

               —

               Priteisti iš Lenkijos Respublikos bylinėjimosi išlaidas.

         Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai
   Įstodama į Europos Sąjungą Lenkijos Respublika privalėjo įsteigti specialias paukščių apsaugos teritorijas (SAT).
   2004 m. gruodį paskelbtas europinės reikšmės paukščių apsaugos teritorijų Lenkijoje ornitologinis inventorius (IBA 2004), pagal ornitologinius kriterijus nustatantis 140 paukščių apsaugai svarbių teritorijų.
   Lenkijos Respublika neįsteigė SAT 15 paukščių apsaugai svarbių teritorijų nurodytų IBA 2004 sąraše, nors Lenkijos valdžios institucijos nepateikė jokio mokslinio įvertinimo, pagrindžiančio jų neįsteigimą.
   Taip pat 8 SAT plotai žymiai mažesni nei jų atitikmenys IBA 2004 sąraše, todėl už jų ribų yra kai kurios sritys, kurios pagal IBA 2004 atrodo tinkamiausios paukščių rūšių apsaugai.
   Be to, 2007 m. rugsėjį Lenkijos valdžios institucijos, nepranešusios Komisijai, paukščių apsaugos požiūriu ženkliai sumažino 5 įsteigtų SAT plotą.

      (1)  OL L 103, p. 1.


title: Byla C-260/11: 2013 m. balandžio 11 d. Teisingumo Teismo (ketvirtoji kolegija) sprendimas byloje ( Supreme Court of the United Kingdom (Jungtinė Karalystė) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) The Queen, prašant: David Edwards, Lilian Pallikaropoulos, prieš Environment Agency, First Secretary of State, Secretary of State for Environment, Food and Rural Affairs (Aplinka — Orhuso konvencija — Direktyva 85/337/EEB — Direktyva 2003/35/EB — 10a straipsnis — Direktyva 96/61/EB — 15a straipsnis — Teisė kreiptis į teismus aplinkosaugos klausimais — „Ne pernelyg brangaus“ teismo proceso sąvoka)

text:
               1.6.2013

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 156/5

         2013 m. balandžio 11 d. Teisingumo Teismo (ketvirtoji kolegija) sprendimas byloje (Supreme Court of the United Kingdom (Jungtinė Karalystė) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) The Queen, prašant: David Edwards, Lilian Pallikaropoulos, prieš Environment Agency, First Secretary of State, Secretary of State for Environment, Food and Rural Affairs

   (Byla C-260/11) (1)

   (Aplinka - Orhuso konvencija - Direktyva 85/337/EEB - Direktyva 2003/35/EB - 10a straipsnis - Direktyva 96/61/EB - 15a straipsnis - Teisė kreiptis į teismus aplinkosaugos klausimais - „Ne pernelyg brangaus“ teismo proceso sąvoka)
   2013/C 156/07
   Proceso kalba: anglų

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Supreme Court of the United Kingdom

      Šalys pagrindinėje byloje

      Ieškovai: The Queen, prašant: David Edwards, Lilian Pallikaropoulos

      Atsakovai: Environment Agency, First Secretary of State, Secretary of State for Environment, Food and Rural Affairs

      Dalykas

   Prašymas priimti prejudicinį sprendimą — Supreme Court of the United Kingdom –1985 m. birželio 27 d. Tarybos direktyvos 85/337/EEB dėl tam tikrų valstybės ir privačių projektų poveikio aplinkai vertinimo (OL L 175, p. 40; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 15 sk., 1 t., p. 248), iš dalies pakeistos 2003 m. gegužės 26 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2003/35/EB, nustatančia visuomenės dalyvavimą rengiant tam tikrus su aplinka susijusius planus ir programas ir iš dalies keičiančia Tarybos direktyvas 85/337/EEB ir 96/61/EB dėl visuomenės dalyvavimo ir teisės kreiptis į teismus, 10a straipsnio išaiškinimas — Komisijos pareiškimas (OL L 156, p. 17) — 1996 m. rugsėjo 24 d. Tarybos direktyvos 96/61/EB dėl taršos integruotos prevencijos ir kontrolės (OL L 257, p. 26; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 15 sk., 3 t., p. 80), iš dalies pakeistos Direktyva 2003/35/EB, 15a straipsnio išaiškinimas — 2005 m. vasario 17 d. Tarybos sprendimu Europos bendrijos vardu sudarytos (Orhuso) Konvencijos dėl teisės gauti informaciją, visuomenės dalyvavimo priimant sprendimus ir teisės kreiptis į teismus aplinkosaugos klausimais 9 straipsnio 4 dalies išaiškinimas (OL L 124, p. 1) — Bylinėjimosi išlaidų priteisimas iš bylą pralaimėjusios šalies — „Ne pernelyg brangaus“ teismo proceso sąvoka.

      Rezoliucinė dalis

   1985 m. birželio 27 d. Tarybos direktyvos 85/337/EEB dėl tam tikrų valstybės ir privačių projektų poveikio aplinkai vertinimo ir 1996 m. rugsėjo 24 d. Tarybos direktyvos 96/61/EB dėl taršos integruotos prevencijos ir kontrolės, iš dalies pakeistų 2003 m. gegužės 26 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2003/35/EB, atitinkamai 10a straipsnio penktoje pastraipoje ir 15a straipsnio penktoje pastraipoje numatytas reikalavimas, kad teismo procesas neturi būti pernelyg brangus, reiškia, jog šiose nuostatose numatytiems asmenims neturi būti užkirstas kelias pareikšti ieškinį ar tęsti teismo procesą, patenkančius į šių straipsnių taikymo sritį, dėl finansinės naštos, kuri galėtų dėl to atsirasti. Kai nacionalinis teismas turi priimti sprendimą dėl bylinėjimosi išlaidų priteisimo iš asmens, kuris, veikdamas kaip ieškovas, bylą aplinkos srityje pralaimėjo, arba, bendresne prasme, kai jis turi, kaip gali būti Jungtinės Karalystės teismų atveju, ankstyvoje proceso stadijoje išdėstyti poziciją dėl galimo išlaidų, kurias padengti gali tekti bylą pralaimėjusiai šaliai, apribojimo, šis teismas turi įsitikinti, kad laikomasi šio reikalavimo, atsižvelgdamas tiek į asmens, kuris siekia apginti savo teises, interesą, tiek į bendrąjį su aplinkos apsauga susijusį interesą.
   Atlikdamas šį vertinimą nacionalinis teismas turi atsižvelgti ne tik į šio asmens ekonominę padėtį, bet ir objektyviai įvertinti bylinėjimosi išlaidų dydį. Be to, jis gali atsižvelgti į atitinkamų šalių situaciją, tai, ar pareiškėjas turi pagrįstą tikimybę, kad jo reikalavimai bus patenkinti, tai, kokio dydžio rizika kyla jam ir aplinkos apsaugai, taikytinos teisės ir proceso sudėtingumą ir į galimą reikalavimų nepagrįstumą atskirose jų nagrinėjimo stadijose bei į tai, ar egzistuoja nacionalinė teisinės pagalbos sistema ar su bylinėjimosi išlaidomis susijęs apsaugos režimas.
   Tačiau vien aplinkybės, kad suinteresuotajam asmeniui faktiškai nebuvo užkirstas kelias pasinaudoti savo teise pareikšti ieškinį, nepakanka, kad būtų galima pripažinti, jog proceso išlaidos jam nėra pernelyg didelės.
   Galiausiai šis vertinimas negali būti atliekamas remiantis skirtingais kriterijais, atsižvelgiant į tai, ar jis atliekamas užbaigiant procesą pirmojoje, apeliacinėje ar antrosios apeliacijos instancijose.

      (1)  OL C 226, 2011 7 30.


title: Byla F-124/12: 2012 m. spalio 22 d. pareikštas ieškinys byloje ZZ prieš ENNSC

text:
               26.1.2013

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 26/72

         2012 m. spalio 22 d. pareikštas ieškinys byloje ZZ prieš ENNSC

   (Byla F-124/12)
   2013/C 26/148
   Proceso kalba: prancūzų

      Šalys

      Ieškovas: ZZ, atstovaujamas advokatų D. Abreu Caldas, S. Orlandi, A. Coolen, J.-N. Louis ir E. Marchal

      Atsakovas: Europos narkotikų ir narkomanijos stebėsenos centras (ENNSC)

      Ginčo dalykas bei aprašymas

   Sprendimo nepratęsti ieškovo laikinojo tarnautojo sutarties panaikinimas.

      Ieškovo reikalavimai

               —

               Panaikinti sutartis sudaryti įgaliotos įstaigos sprendimą nepratęsti ieškovo laikinojo tarnautojo sutarties pagal KTĮS 2 straipsnio a punktą.

               —

               Prireikus panaikinti atsakymą atmesti jo skundą dėl sutarties pratęsimo.

               —

               Priteisti iš ENNSC bylinėjimosi išlaidas.


title: Byla C-160/15: 2016 m. rugsėjo 8 d. Teisingumo Teismo (antroji kolegija) sprendimas byloje (Hoge Raad der Nederlanden (Nyderlandai) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) GS Media BV/Sanoma Media Netherlands BV, Playboy Enterprises International Inc., Britt Geertruida Dekker (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą — Autorių teisės ir gretutinės teisės — Direktyva 2001/29/EB — Informacinė visuomenė — Autorių teisių ir gretutinių teisių tam tikrų aspektų suderinimas — 3 straipsnio 1 dalis — Viešas paskelbimas — Sąvoka — Internetas — Saitai į kitoje interneto svetainėje laisvai prieinamus kūrinius be teisių turėtojo sutikimo — Teisių turėtojo dar nepaskelbti kūriniai — Tokių saitų pateikimas nekomerciniais tikslais)

text:
               31.10.2016

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 402/7

         2016 m. rugsėjo 8 d. Teisingumo Teismo (antroji kolegija) sprendimas byloje (Hoge Raad der Nederlanden (Nyderlandai) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) GS Media BV/Sanoma Media Netherlands BV, Playboy Enterprises International Inc., Britt Geertruida Dekker

   (Byla C-160/15) (1)

   ((Prašymas priimti prejudicinį sprendimą - Autorių teisės ir gretutinės teisės - Direktyva 2001/29/EB - Informacinė visuomenė - Autorių teisių ir gretutinių teisių tam tikrų aspektų suderinimas - 3 straipsnio 1 dalis - Viešas paskelbimas - Sąvoka - Internetas - Saitai į kitoje interneto svetainėje laisvai prieinamus kūrinius be teisių turėtojo sutikimo - Teisių turėtojo dar nepaskelbti kūriniai - Tokių saitų pateikimas nekomerciniais tikslais))
   (2016/C 402/08)
   Proceso kalba: nyderlandų

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Hoge Raad der Nederlanden

      Šalys pagrindinėje byloje

      Ieškovė: GS Media BV

      Atsakovės: Sanoma Media Netherlands BV, Playboy Enterprises International Inc., Britt Geertruida Dekker

      Rezoliucinė dalis

   2001 m. gegužės 22 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2001/29/EB dėl autorių teisių ir gretutinių teisių informacinėje visuomenėje tam tikrų aspektų suderinimo 3 straipsnio 1 dalį reikia aiškinti taip, kad siekiant nustatyti, ar interneto svetainėje pateikimas saitų į saugomus kūrinius, kurie laisvai prieinami kitoje interneto svetainėje be autorių teisių turėtojo sutikimo, yra „viešas paskelbimas“, kaip jis suprantamas pagal šią nuostatą, reikia nustatyti, ar šiuos saitus nekomerciniais tikslais pateikė asmuo, kuris nežinojo arba negalėjo pagrįstai žinoti apie šių kūrinių paskelbimo kitoje interneto svetainėje neteisėtumą, ar, priešingai, jis pateikė šiuos saitus komerciniais tikslais, kai toks žinojimas turi būti preziumuojamas.

      (1)  OL C 205, 2015 6 22.