title: Byla C-217/20: 2020 m. gegužės 25 d. Rechtbank Overijssel (Nyderlandai) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje XXXX / Staatssecretaris van Financiën

text:
               7.9.2020

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 297/22

      2020 m. gegužės 25 d.Rechtbank Overijssel (Nyderlandai) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje XXXX / Staatssecretaris van Financiën

      (Byla C-217/20)
      (2020/C 297/30)
      Proceso kalba: nyderlandų

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

         Rechtbank Overijssel

         Šalys pagrindinėje byloje

         Pareiškėjas: XXXX

         Atsakovas: Staatssecretaris van Financiën

         Prejudiciniai klausimai

                  1.

                  Ar 2003 m. lapkričio 4 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2003/88/EB dėl tam tikrų darbo laiko organizavimo aspektų (1) [7] straipsnio 1 dalis turi būti aiškinama taip, kad darbuotojas nepraranda savo darbo užmokesčio arba jo dalies dėl to, kad naudojasi savo teise į kasmetines atostogas? Ar ši nuostata vis dėlto turi būti aiškinama taip, kad darbuotojui paliekamas jo darbo užmokestis, kai jis naudojasi savo teise į kasmetines atostogas, neatsižvelgiant į priežastį, dėl kurios jis per atostogas nedirbo?

                  2.

                  Ar 2003 m. lapkričio 4 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2003/88/EB dėl tam tikrų darbo laiko organizavimo aspektų 7 straipsnio 1 dalis turi būti aiškinama taip, kad jai prieštarauja nacionalinės nuostatos ir praktika, pagal kurias darbuotojui, kuris dėl ligos turi nedarbingumą, imant atostogas paliekamas tokio dydžio darbo užmokestis, kokį jis gavo iki pat atostogų, net kai šis užmokestis dėl ilgalaikio nedarbingumo yra mažesnis nei visiško darbingumo atveju?

                  3.

                  Ar kiekvieno darbuotojo teisė į mokamas kasmetines atostogas pagal [Direktyvos 2003/88/EB] 7 straipsnį ir suformuotą ES jurisprudenciją turi būti aiškinama taip, kad jai prieštarauja tokio darbo užmokesčio sumažinimas per atostogas nedarbingumo laikotarpiu?

         (1)  OL L 299, 2003, p. 9; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 5 sk., 4 t., p. 381.


title: Byla C-233/20: 2020 m. birželio 4 d. Oberster Gerichtshof (Austrija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje WD / job-medium GmbH in Liquidation

text:
               7.9.2020

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 297/24

      2020 m. birželio 4 d.Oberster Gerichtshof (Austrija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje WD / job-medium GmbH in Liquidation

      (Byla C-233/20)
      (2020/C 297/33)
      Proceso kalba: vokiečių

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

         Oberster Gerichtshof

         Šalys pagrindinėje byloje

         Ieškovas ir kasatorius: WD

         Atsakovė ir kita kasacinio proceso šalis: job-medium GmbH in Liquidation

         Prejudiciniai klausimai

                  1.

                  Ar su Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijos 31 straipsnio 2 dalimi ir Darbo laiko direktyvos 2003/88/EB (1) 7 straipsniu suderinama nacionalinės teisės nuostata, pagal kurią darbuotojui nepriklauso kompensacija už nepanaudotas atostogas už einamuosius (paskutinius) metus, kai jis be svarbios priežasties pirma laiko vienašališkai nutraukia darbo santykius („išėjimas iš darbo“)?

                  2.

                  Jei į šį klausimą būtų atsakyta neigiamai:

                              2.1.

                              Ar tuomet reikia papildomai patikrinti, ar darbuotojas neturėjo galimybės pasinaudoti atostogomis?

                              2.2.

                              Pagal kokius kriterijus šis tikrinimas turi būti atliekamas?

         (1)  2003 m. lapkričio 4 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2003/88/EB dėl tam tikrų darbo laiko organizavimo aspektų (OL L 299, 2003, p. 9; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 5 sk., 4 t., p. 381).


title: Byla C-245/20: 2020 m. gegužės 29 d. Rechtbank Midden-Nederland (Nyderlandai) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje X, Z / Autoriteit Persoonsgegevens

text:
               7.9.2020

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 297/27

      2020 m. gegužės 29 d.Rechtbank Midden-Nederland (Nyderlandai) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje X, Z / Autoriteit Persoonsgegevens

      (Byla C-245/20)
      (2020/C 297/36)
      Proceso kalba: nyderlandų

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

         Rechtbank Midden-Nederland

         Šalys pagrindinėje byloje

         Pareiškėjai: X, Z

         Atsakovė: Autoriteit Persoonsgegevens

         Prejudiciniai klausimai

                  1.

                  Ar BDAR (1) 55 straipsnio 3 dalį reikia aiškinti taip, kad iš frazės „duomenų tvarkymo operacijų, kurias atlieka teismai, vykdydami savo teismines funkcijas“ galima suprasti, kad teisminės institucijos leidžia susipažinti su procesiniais dokumentais, kuriuose yra asmens duomenų, ir toks susipažinimas, kaip nurodyta sprendime dėl prašymo priimti prejudicinį sprendimą, užtikrinamas žurnalistui pateikiant šių procesinių dokumentų kopijas?

                              a.

                              Ar atsakymui į šį klausimą turi reikšmės tai, ar dėl nacionalinės priežiūros institucijos vykdomos tokio pobūdžio duomenų tvarkymo priežiūros teismas negali priimti nepriklausomų sprendimų tam tikrose bylose?

                              b.

                              Ar atsakymui į šį klausimą turi reikšmės tai, kad, kaip teigia teisminė institucija, duomenų tvarkymo pobūdis ir tikslas yra informuoti žurnalistą ir sudaryti jam sąlygas vykstant teismo procesui parengti geresnius pranešimus apie viešą teismo posėdį, taip padedant įgyvendinti teismo proceso viešumo ir skaidrumo principą?

                              c.

                              Ar atsakymui į šį klausimą turi reikšmės tai, ar duomenys tvarkomi remiantis aiškiu nacionaliniu teisiniu pagrindu?

         (1)  2016 m. balandžio 27 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (ES) 2016/679 dėl fizinių asmenų apsaugos tvarkant asmens duomenis ir dėl laisvo tokių duomenų judėjimo ir kuriuo panaikinama Direktyva 95/46/EB (Bendrasis duomenų apsaugos reglamentas) (OL L 119, 2016, p. 1).


title: Byla C-246/20: 2020 m. birželio 3 d. Rechtbank van eerste aanleg Oost-Vlaanderen, Afdeling Gent (Nyderlandai) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Openbaar Ministerie / EA

text:
               7.9.2020

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 297/28

      2020 m. birželio 3 d.Rechtbank van eerste aanleg Oost-Vlaanderen, Afdeling Gent (Nyderlandai) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Openbaar Ministerie / EA

      (Byla C-246/20)
      (2020/C 297/37)
      Proceso kalba: nyderlandų

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

         Rechtbank van eerste aanleg Oost-Vlaanderen, Afdeling Gent

         Šalys pagrindinėje byloje

         Pareiškėja: Openbaar Ministerie

         Atsakovas: EA

         Prejudiciniai klausimai

                  1.

                  Ar Direktyvos 2006/126/EB (1) 2 straipsnio 1 dalį reikia aiškinti taip, kad valstybės narės turi automatiškai pripažinti vairuotojo pažymėjimą net ir tuomet, kai šis dokumentas buvo išduotas pakeičiant vairuotojo pažymėjimą, kuris jį išdavusioje valstybėje narėje buvo užregistruotas kaip prarastas ir nustojo galioti?

                  2.

                  Ar valstybė narė gali atsisakyti pripažinti pakeistą vairuotojo pažymėjimą pagal Direktyvos 2006/126 11 straipsnio 4 dalies antrą pastraipą, jei pakeitimas įvyko tuo metu, kai pirminį vairuotojo pažymėjimą išdavusi valstybė narė iš asmens buvo atėmusi teisę vairuoti, kol jis baigs papildomus mokymus?

                  3.

                  Ar valstybė narė gali bet kuriuo atveju atsisakyti pripažinti pakeistą vairuotojo pažymėjimo dokumentą, kai valstybė narė, kurios teritorijoje kyla pakeisto vairuotojo pažymėjimo dokumento pripažinimo klausimas, remdamasi konkrečiais ir patvirtintais duomenimis gali konstatuoti, kad vairuotojo pažymėjimo dokumento pakeitimo momentu asmuo nebeturėjo teisės vairuoti?

                  4.

                  Ar valstybė narė gali bet kuriuo atveju atsisakyti pripažinti pakeistą vairuotojo pažymėjimo dokumentą, kai pripažinimo klausimas susijęs su valstybės narės, kurioje jis kyla, piliečiu ir ši valstybė narė, remdamasi konkrečiais ir patvirtintais duomenimis, konstatuoja, kad asmuo pakeitimo ir (arba) prašymo pripažinti pateikimo momentu neatitiko šioje valstybėje narėje taikomų būtiniausių vairuotojo pažymėjimo išdavimo reikalavimų?

                  5.

                  Ar Direktyvos 2006/126 2 straipsnio 1 dalį reikia aiškinti taip, kad pagal ją sukuriama nelygybė tarp valstybės narės piliečio, kuriam teisė vairuoti grąžinama tik tuomet, kai jis baigia papildomus mokymus, ir piliečio, kuriam taip pat nustatytas įpareigojimas baigti papildomus mokymus, tačiau jis per tą laiką – galbūt pažeisdamas nuolatinės gyvenamosios vietos reikalavimą arba pakeisdamas išdavusioje valstybėje narėje nebegaliojantį vairuotojo pažymėjimą – įgyja užsienio šalies vairuotojo pažymėjimą?

         (1)  2006 m. gruodžio 20 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2006/126/EB dėl vairuotojo pažymėjimų (OL L 403, 2006, p. 18).


title: Byla C-251/20: 2020 m. birželio 10 d. Cour de cassation (Prancūzija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Gtflix Tv / DR

text:
               7.9.2020

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 297/28

      2020 m. birželio 10 d.Cour de cassation (Prancūzija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Gtflix Tv / DR

      (Byla C-251/20)
      (2020/C 297/38)
      Proceso kalba: prancūzų

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

         Cour de cassation

         Šalys pagrindinėje byloje

         Kasatorė: Gtflix Tv

         Kita kasacinio proceso šalis: DR

         Prejudicinis klausimas

      Ar Reglamento (ES) Nr. 1215/2012 (1) 7 straipsnio 2 punkto nuostatos turi būti aiškinamos taip, kad asmuo, kuris, manydamas, kad jo teisės buvo pažeistos išplatinus šmeižiančius komentarus internete, kreipiasi į teismą tiek reikalaudamas ištaisyti informaciją ir pašalinti turinį, tiek prašydamas atlyginti dėl to kilusią neturtinę ir turtinę žalą, gali kiekvienos valstybės narės, kurios teritorijoje atitinkamas turinys buvo paskelbtas internete arba buvo prieinamas, teismuose reikalauti atlyginti šios valstybės narės teritorijoje padarytą žalą remdamasis Sprendimu eDate Advertising (51 ir 52 punktai) [2011 m. spalio 25 d. Teisingumo Teismo sprendimas, sujungtos bylos C-509/09 ir C-161/10] ar, taikant Sprendimą Svensk Handel (48 punktas) [2017 m. spalio 17 d Teisingumo Teismo sprendimas, byla C-194/16], šis asmuo turi pateikti nurodytą prašymą dėl žalos atlyginimo teismui, turinčiam jurisdikciją priimti nurodymą ištaisyti informaciją ir pašalinti šmeižiančius komentarus?

         (1)  2012 m. gruodžio 12 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (ES) Nr. 1215/2012 dėl jurisdikcijos ir teismo sprendimų civilinėse ir komercinėse bylose pripažinimo ir vykdymo (OL L 351, 2012, p. 1).


title: Byla C-253/20: 2020 m. birželio 9 d. Hof van beroep te Brussel (Belgija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Impexeco N.V. / Novartis AG

text:
               7.9.2020

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 297/29

      2020 m. birželio 9 d.Hof van beroep te Brussel (Belgija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Impexeco N.V. / Novartis AG

      (Byla C-253/20)
      (2020/C 297/39)
      Proceso kalba: nyderlandų

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

         Hof van beroep te Brussel

         Šalys pagrindinėje byloje

         Apeliantė: Impexeco N.V.

         Kita apeliacinio proceso šalis: Novartis AG

         Prejudiciniai klausimai

                  1.

                  Ar SESV 34–36 straipsniai turi būti aiškinami taip, kad tuo atveju, kai ekonomiškai susijusios įmonės į EEE rinką išleidžia firminį (referencinį) vaistą ir generinį vaistą, prekių ženklo savininko veiksmai, nukreipti prieš paralelinio importuotojo, kuris perpakavo generinį vaistą pažymėjęs jį firminio (referencinio) vaisto prekių ženklu, vykdomus tolesnius generinio vaisto pardavimus importo valstybėje, gali lemti dirbtinį valstybių narių rinkų atskyrimą?

                  2.

                  Jei į pirmąjį klausimą būtų atsakyta teigiamai: ar tokiu atveju prekių ženklo savininko veiksmai, nukreipti prieš šį pakartotinį ženklinimą, turi būti vertinami pagal BMS kriterijus?

                  3.

                  Ar atsakymui į šiuos klausimus turi reikšmės tai, kad generinis vaistas ir firminis (referencinis) vaistas yra tapatūs arba, vadovaujantis 2001 m. balandžio 19 d. Karaliaus dekreto dėl paralelinio importo 3 straipsnio 2 dalimi, turi tokį patį gydomąjį poveikį?


title: Byla C-254/20: 2020 m. birželio 9 d. Hof van beroep te Brussel (Belgija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje PI Pharma NV / Novartis AG, Novartis Pharma NV

text:
               7.9.2020

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 297/29

      2020 m. birželio 9 d.Hof van beroep te Brussel (Belgija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje PI Pharma NV / Novartis AG, Novartis Pharma NV

      (Byla C-254/20)
      (2020/C 297/40)
      Proceso kalba: nyderlandų

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

         Hof van beroep te Brussel

         Šalys pagrindinėje byloje

         Apeliantė: PI Pharma NV

         Kitos apeliacinio proceso šalys: Novartis AG, Novartis Pharma NV

         Prejudiciniai klausimai

                  1.

                  Ar SESV 34–36 straipsniai turi būti aiškinami taip, kad tuo atveju, kai ekonomiškai susijusios įmonės į EEE rinką išleidžia firminį (referencinį) vaistą ir generinį vaistą, prekių ženklo savininko veiksmai, nukreipti prieš paralelinio importuotojo, kuris perpakavo generinį vaistą pažymėjęs jį firminio (referencinio) vaisto prekių ženklu, vykdomus tolesnius generinio vaisto pardavimus importo valstybėje, gali lemti dirbtinį valstybių narių rinkų atskyrimą?

                  2.

                  Jei į pirmąjį klausimą būtų atsakyta teigiamai: ar tokiu atveju prekių ženklo savininko veiksmai, nukreipti prieš šį pakartotinį ženklinimą, turi būti vertinami pagal BMS kriterijus?

                  3.

                  Ar atsakymui į šiuos klausimus turi reikšmės tai, kad generinis vaistas ir firminis (referencinis) vaistas yra tapatūs arba vadovaujantis 2001 m. balandžio 19 d. Karaliaus dekreto dėl paralelinio importo 3 straipsnio 2 dalimi turi tokį patį gydomąjį poveikį?


title: Byla C-269/20: 2020 m. birželio 18 d. Bundesfinanzhof (Vokietija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Finanzamt T / S

text:
               7.9.2020

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 297/30

      2020 m. birželio 18 d.Bundesfinanzhof (Vokietija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Finanzamt T / S

      (Byla C-269/20)
      (2020/C 297/41)
      Proceso kalba: vokiečių

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

         Bundesfinanzhof

         Šalys pagrindinėje byloje

         Atsakovė ir kasatorė: Finanzamt T

         Pareiškėjas ir kita kasacinio proceso šalis: S

         Prejudiciniai klausimai

                  1.

                  Ar, naudojantis 1977 m. gegužės 17 d. Šeštosios Tarybos direktyvos 77/388/EEB dėl valstybių narių apyvartos mokesčių įstatymų derinimo (1) 4 straipsnio 4 dalies antroje pastraipoje numatyta valstybių narių teise kaip atskirą apmokestinamąjį asmenį traktuoti šalies teritorijoje įsisteigusius asmenis, kurie, nors teisiškai ir savarankiški, vis dėlto yra glaudžiai susiję vienas su kitu finansiniais, ekonominiais ir organizaciniais ryšiais, reikia:

                              a)

                              kaip apmokestinamąjį asmenį traktuoti vieną iš šių asmenų, kuris yra apmokestinamasis asmuo visų šių asmenų sandorių atžvilgiu, ar

                              b)

                              kaip vieno apmokestinamojo asmens traktavimas savaime – taigi, taikstantis su dideliu mokesčių praradimu – reiškia nuo glaudžiai susijusių asmenų atskirtą PVM grupę, kuri yra išimtinai apmokestinimo PVM tikslu sukurtina fiktyvi struktūra?

                  2.

                  Jeigu teisingas atsakymo į pirmąjį klausimą a variantas: ar iš Europos Sąjungos Teisingumo Teismo jurisprudencijos, susijusios su panaudojimu ne savo verslo tikslais, kaip tai suprantama pagal 1977 m. gegužės 17 d. Šeštosios Tarybos direktyvos 77/388/EEB dėl valstybių narių apyvartos mokesčių įstatymų derinimo 6 straipsnio 2 dalį (2009 m. vasario 12 d. Europos Sąjungos Teisingumo Teismo sprendimas VNLTO, C-515/07, EU:C:2009:88) išplaukia, kad tuo atveju, kai apmokestinamasis asmuo,

                              a)

                              kuris, viena vertus, vykdo ekonominę veiklą, teikdamas atlygintinas paslaugas, kaip jos suprantamos pagal 1977 m. gegužės 17 d. Šeštosios Tarybos direktyvos 77/388/EEB dėl valstybių narių apyvartos mokesčių įstatymų derinimo 2 straipsnio 1 punktą, ir

                              b)

                              kita vertus, tuo pat metu vykdo veiklą, kurią privalo vykdyti kaip viešoji institucija (viešosios valdžios funkcijos) ir kurią vykdydamas jis pagal 1977 m. gegužės 17 d. Šeštosios Tarybos direktyvos 77/388/EEB dėl valstybių narių apyvartos mokesčių įstatymų derinimo 4 straipsnio 5 dalį nelaikomas apmokestinamuoju asmeniu,

                        teikia neatlygintiną savo ekonominės veiklos srities paslaugą savo viešosios valdžios funkcijų sričiai, apmokestinimas pagal 1977 m. gegužės 17 d. Šeštosios Tarybos direktyvos 77/388/EEB dėl valstybių narių apyvartos mokesčių įstatymų derinimo 6 straipsnio 2 dalies b punktą neturi būti taikomas?

         (1)  OL L 145, 1977, p. 1; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 9 sk., 1 t., p. 23.


title: Byla C-274/20: 2020 m. birželio 19 d. Giudice di pace di Massa (Italija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje GN, WX / Prefettura di Massa Carrara – Ufficio Territoriale del Governo di Massa Carrara

text:
               7.9.2020

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 297/31

      2020 m. birželio 19 d.Giudice di pace di Massa (Italija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje GN, WX / Prefettura di Massa Carrara – Ufficio Territoriale del Governo di Massa Carrara

      (Byla C-274/20)
      (2020/C 297/42)
      Proceso kalba: italų

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

         Giudice di pace di Massa

         Šalys pagrindinėje byloje

         Pareiškėjai: GN, WX

         Atsakovė: Prefettura di Massa Carrara – Ufficio Territoriale del Governo di Massa Carrara

         Prejudiciniai klausimai

                  1.

                  Ar „diskriminacijos dėl pilietybės“ draudimo sąvoka pagal SESV 18 straipsnį turi būti aiškinama taip, kad valstybėms narėms draudžiama priimti bet kokius teisės aktus, dėl kurių (net ir netiesiogiai, paslėptai ir (ar) faktiškai) gali kilti sunkumų kitų valstybių narių piliečiams?

                  2.

                  Jeigu į pirmąjį klausimą būtų atsakyta teigiamai, ar dėl Kelių kodekso 93 straipsnio 1-bis dalies, pagal kurią praėjus šešiasdešimčiai dienų nuo apsigyvenimo Italijoje draudžiama vairuoti su užsienio šalies registracijos numerio ženklais (neatsižvelgiant į tai, kieno vardu jie registruoti), kitų valstybių narių piliečiams (turintiems automobilį su užsienio šalies registracijos numerio ženklais) gali kilti sunkumų ir dėl to ji laikytina diskriminacinė dėl pilietybės?

                  3.

                  Ar sąvokos:

                              a.

                              „teisė laisvai judėti ir apsigyventi valstybių narių teritorijoje“ (SESV 21 straipsnis),

                              b.

                              „vidaus rinka“, kurią „sudaro vidaus sienų neturinti erdvė, kurioje pagal Sutarčių nuostatas užtikrinamas laisvas prekių, asmenų, paslaugų ir kapitalo judėjimas“ (SESV 26 straipsnis),

                              c.

                              „Sąjungoje užtikrinama darbuotojų judėjimo laisvė“ (SESV 45 straipsnis),

                              d.

                              „vienos valstybės narės nacionalinių subjektų įsisteigimo laisvės kitos valstybės narės teritorijoje apribojimai uždraudžiami“ (SESV 49-55 straipsniai),

                              e.

                              „Sąjungoje uždraudžiami laisvės teikti paslaugas apribojimai, taikomi valstybių narių nacionaliniams subjektams, kurie yra įsisteigę kitoje valstybėje narėje negu valstybė, kurios subjektu yra asmuo, kuriam tos paslaugos teikiamos“ (SESV 56-62 straipsniai),

                        turi būti aiškinamos taip, kad taip pat yra draudžiamos tokios nacionalinės teisės nuostatos, dėl kurių (net ir netiesiogiai, paslėptai ir (ar) faktiškai) gali būti apribotos arba apsunkintos Sąjungos piliečių galimybės pasinaudoti teise laisvai judėti ir apsigyventi valstybių narių teritorijoje, darbuotojų teise laisvai judėti Sąjungoje, įsisteigimo laisve ir laisve teikti paslaugas ar kitaip daromas poveikis minėtoms teisėms?

                  4.

                  Jeigu į trečiąjį klausimą būtų atsakyta teigiamai, ar dėl Kelių kodekso 93 straipsnio 1-bis dalies, pagal kurią praėjus šešiasdešimčiai dienų nuo apsigyvenimo Italijoje draudžiama vairuoti su užsienio šalies registracijos numerio ženklais (neatsižvelgiant į tai, kieno vardu jie registruoti), gali būti apribotos arba apsunkintos galimybės pasinaudoti teise laisvai judėti ir apsigyventi valstybių narių teritorijoje, darbuotojų teise laisvai judėti Sąjungoje, įsisteigimo laisve ir laisve teikti paslaugas ar kitaip joms daromas poveikis?


title: Byla C-288/20: 2020 m. birželio 30 d. Tribunal Judiciaire – Bobigny (Prancūzija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje BNP Paribas Personal Finance SA / ZD

text:
               7.9.2020

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 297/32

      2020 m. birželio 30 d.Tribunal Judiciaire – Bobigny (Prancūzija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje BNP Paribas Personal Finance SA / ZD

      (Byla C-288/20)
      (2020/C 297/44)
      Proceso kalba: prancūzų

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

         Tribunal Judiciaire – Bobigny

         Šalys pagrindinėje byloje

         Ieškovas: BNP Paribas Personal Finance SA

         Atsakovas: ZD

         Prejudiciniai klausimai

                  1.

                  Ar tokios sąlygos, kaip antai nagrinėjamos pagrindinėje byloje, pagal kurias, be kita ko, Šveicarijos frankas yra sąskaitos valiuta, o euras – mokėjimo valiuta, ir dėl kurių valiutos keitimo rizika tenka paskolos gavėjui, yra pagrindinis sutarties dalykas, kaip tai suprantama pagal Direktyvos 93/13 (1) 4 straipsnio 2 dalį, kai valiutos keitimo išlaidų suma yra neginčijama ir kai tam tikrose sutarties sąlygose yra numatyta, kad paskolos gavėjas konkrečiomis datomis gali pasinaudoti galimybe konvertuoti sutarties sumą į eurus pagal iš anksto nustatytą formulę?

                  2.

                  Ar pagal Direktyvą 93/13, aiškinamą atsižvelgiant į Sąjungos teisės veiksmingumo principą, yra draudžiama nacionalinė jurisprudencija, kurioje sąlyga ar sąlygos, kaip antai nagrinėjamos pagrindinėje byloje, yra laikomos „aiškiomis ir suprantamomis“ pagal šią direktyvą, nes:

                              —

                              išankstiniame paskolos pasiūlyme yra detalizuoti valiutos keitimo sandoriai, įvykdyti per kredito sutarties galiojimo laiką, ir nurodyta, kad bus taikomas eurų ir Šveicarijos frankų keitimo kursas, nustatytas likus dviem darbo dienoms iki sandorį nulėmusio įvykio ir paskelbtas Europos Centrinio Banko interneto svetainėje;

                              —

                              pasiūlyme yra paminėta, kad paskolos gavėjas sutinka su Šveicarijos frankų konvertavimo į eurus ir eurų konvertavimo į Šveicarijos frankus sandoriais, kurie yra reikalingi kredito veikimui ir grąžinimui, ir kad paskolos davėjas konvertuoja mėnesinių įmokų likutį eurais į Šveicarijos frankus po to, kai sumokami su paskola susiję mokesčiai;

                              —

                              pasiūlyme yra nurodyta, kad jeigu po valiutos keitimo sandorio susidariusi suma bus mažesnė už mokėtiną sumą Šveicarijos frankais, pagrindinė paskolos suma bus grąžinama ne taip greitai, o galimai likusi negrąžinta įmokos dalis bus įtraukta į debeto likutį Šveicarijos frankais, ir nurodyta, kad pagrindinės paskolos sumos grąžinimas bus koreguojamas atsižvelgiant į mėnesinėms įmokoms taikomo keitimo kurso svyravimus (jų padidėjimą arba sumažėjimą) ir kad dėl šių pokyčių paskolos grąžinimo laikotarpis gali pailgėti arba sutrumpėti, o prireikus gali būti pakeista visa paskolos grąžinimo kaina;

                              —

                              straipsniuose „vidaus sąskaita eurais“ ir „vidaus sąskaita Šveicarijos frankais“ yra išsamiai aprašyti kiekvieno mokėjimo termino pabaigoje vykdomi sąskaitos debetavimo ir kreditavimo sandoriai, o sutartyje skaidriai aprašytas konkretus užsienio valiutos konvertavimo mechanizmo veikimas;

                        ir kai pasiūlyme, be kita ko, nėra aiškiai įvardyta „valiutos keitimo rizika“, kuri tenka paskolos gavėjui dėl to, kad jis negauna pajamų sąskaitos valiuta, ir nėra aiškios nuorodos į „palūkanų normos riziką“?

                  3.

                  Jeigu į antrąjį klausimą būtų atsakyta teigiamai, ar pagal Direktyvą 93/13, aiškinamą atsižvelgiant į Bendrijos teisės veiksmingumo principą, yra draudžiama nacionalinė jurisprudencija, pagal kurią sutarties sąlyga ar sąlygos, kaip antai nagrinėjamos pagrindinėje byloje, yra „aiškios ir suprantamos“ remiantis direktyva, nors tik prie [antrajame] klausime nurodytų duomenų yra pridėtas imitavimo modelis, pagal kurį per pradinį sutarties laikotarpį – daugiau nei 20 metų – mokėjimo valiuta nuvertėtų 5,27 % palyginti su sąskaitos valiuta, bet jame nevartojami tokie terminai kaip „rizika“ ar „sunkumai“?

                  4.

                  Ar pareiga įrodyti, kad sąlyga yra „aiški ir suprantama“, kaip tai suprantama pagal Direktyvą 93/13, įskaitant su sutarties sudarymu susijusias aplinkybes, tenka pardavėjui ar tiekėjui, ar vartotojui?

                  5.

                  Jeigu pareiga įrodyti, kad sąlyga yra aiški ir suprantama, tenka pardavėjui ar tiekėjui, ar pagal Direktyvą 93/13 yra draudžiama nacionalinė jurisprudencija, pagal kurią, esant su pardavimo metodais susijusių dokumentų, paskolos gavėjai turi pareigą įrodyti, kad, pirma, jie gavo šiuose dokumentuose pateiktą informaciją, ir, antra, kad juos jiems pateikė būtent bankas, ar, priešingai, pagal ją reikalaujama, kad šie elementai sudarytų prezumpciją, jog šiuose dokumentuose esanti informacija buvo perduota skolininkams, taip pat ir žodžiu, ir tai yra paprastoji prezumpcija, kurią už savo pasirinktų tarpininkų perduodamą informaciją atsakingas pardavėjas ar tiekėjas privalo nuginčyti?

                  6.

                  Ar tokiai sutarčiai, kaip nagrinėjamoji pagrindinėje byloje, kai abi šalys patiria valiutos keitimo riziką, gali būti būdingas ryškus neatitikimas, nes, pirma, pardavėjas arba tiekėjas turi geresnių priemonių numatyti valiutos keitimo riziką nei vartotojas ir, antra, pardavėjo ar tiekėjo prisiimama rizika ribojama, o vartotojo rizika – neribojama?

         (1)  1993 m. balandžio 5 d. Tarybos direktyva 93/13/EEB dėl nesąžiningų sąlygų sutartyse su vartotojais (OL L 95, 1993, p. 29; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 15 sk., 2 t., p. 288).


title: Byla C-289/20: 2020 m. birželio 30 d. Cour d'appel de Paris (Prancūzija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje IB / FA

text:
               7.9.2020

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 297/34

      2020 m. birželio 30 d.Cour d'appel de Paris (Prancūzija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje IB / FA

      (Byla C-289/20)
      (2020/C 297/45)
      Proceso kalba: prancūzų

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

         Cour d'appel de Paris

         Šalys pagrindinėje byloje

         Apeliantas: IB

         Kita apeliacinio proceso šalis: FA

         Prejudicinis klausimas

      Ar tada, kai iš faktinių aplinkybių matyti, kad vienas iš sutuoktinių vienu metu gyvena dviejose valstybėse narėse, kaip nagrinėjamu atveju, galima manyti, kad jo nuolatinė gyvenamoji vieta, kaip tai suprantama pagal Reglamento 2201/2003 (1) 3 straipsnį, siekiant taikyti šį straipsnį, yra dviejose valstybėse narėse, todėl jeigu šiame straipsnyje nustatytos sąlygos yra tenkinamos dviejose valstybėse narėse, šių valstybių teismai turi vienodą jurisdikciją priimti sprendimą dėl santuokos nutraukimo?

         (1)  2003 m. lapkričio 27 d. Tarybos reglamentas (EB) Nr. 2201/2003 dėl jurisdikcijos ir teismo sprendimų, susijusių su santuoka ir tėvų pareigomis, pripažinimo bei vykdymo, panaikinantis Reglamentą (EB) Nr. 1347/2000 (OL L 338, 2003, p. 1; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 19 sk., 6 t., p. 243).


title: Byla C-290/20: 2020 m. birželio 30 d. Satversmes tiesa (Latvija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje AS Latvijas Gāze / Latvijas Republikas Saeima, Sabiedrisko pakalpojumu regulēšanas komisija

text:
               7.9.2020

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 297/34

      2020 m. birželio 30 d.Satversmes tiesa (Latvija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje AS Latvijas Gāze / Latvijas Republikas Saeima, Sabiedrisko pakalpojumu regulēšanas komisija

      (Byla C-290/20)
      (2020/C 297/46)
      Proceso kalba: latvių

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

         Satversmes tiesa

         Šalys pagrindinėje byloje

         Pareiškėja: AS Latvijas Gāze

         Kitos proceso šalys: Latvijas Republikas Saeima (Latvijos parlamentas), Sabiedrisko pakalpojumu regulēšanas komisija (Viešųjų paslaugų reguliavimo komisija)

         Prejudiciniai klausimai

                  1)

                  Ar Direktyvos 2009/73/EB (1) 23 straipsnį ir 32 straipsnio 1 dalį reikia aiškinti taip, kad valstybės narės turi priimti teisės aktus, pagal kuriuos, pirma, kiekvienas galutinis klientas gali pasirinkti, prie kokio tipo tinklo – perdavimo ar skirstymo – prisijungs ir, antra, tinklo operatorius privalo jam leisti prisijungti prie atitinkamo tinklo?

                  2)

                  Ar Direktyvos 2009/73/EB 23 straipsnį reikia aiškinti taip, kad valstybės narės turi priimti teisės aktus, pagal kuriuos prie gamtinių dujų perdavimo tinklo galima prisijungti tik galutiniam ne namų ūkio klientui (t. y. tik pramonės klientui)?

                  3)

                  Ar Direktyvos 2009/73/EB 23 straipsnis, visų pirma sąvoka „naujas pramonės vartotojas [klientas]“, turi būti aiškinama taip, kad valstybės narės turi priimti teisės aktus, pagal kuriuos prie gamtinių dujų perdavimo tinklo galima prisijungti tik galutiniam ne namų ūkio klientui (t. y. tik pramonės klientui), kuris anksčiau nebuvo prijungtas prie skirstymo tinklo?

                  4)

                  Ar Direktyvos 2009/73/EB 2 straipsnio 3 punktą ir 23 straipsnį reikia aiškinti taip, kad jiems prieštarauja valstybės narės teisės aktai, pagal kuriuos gamtinių dujų perdavimas apima gamtinių dujų perdavimą tiesiogiai į galutinio kliento gamtinių dujų tiekimo tinklą?

         (1)  2009 m. liepos 13 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2009/73/EB dėl gamtinių dujų vidaus rinkos bendrųjų taisyklių, panaikinanti Direktyvą 2003/55/EB (OL L 211, 2009, p. 94).


title: Byla C-299/20: 2020 m. liepos 6 d. Conseil d'État (Valstybės Taryba, Prancūzija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Icade Promotion Logement SAS / Ministère de l'Action et des Comptes publics

text:
               7.9.2020

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 297/35

      2020 m. liepos 6 d.Conseil d'État (Valstybės Taryba, Prancūzija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Icade Promotion Logement SAS / Ministère de l'Action et des Comptes publics

      (Byla C-299/20)
      (2020/C 297/47)
      Proceso kalba: prancūzų

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

         Conseil d'État

         Šalys pagrindinėje byloje

         Kasatorė: Icade Promotion Logement SAS

         Kita kasacinio proceso šalis: Ministère de l'Action et des Comptes publics

         Prejudiciniai klausimai

                  1.

                  Ar 2006 m. lapkričio 28 d. Tarybos direktyvos (1) 392 straipsnis turi būti aiškinamas taip, kad pagal jį maržos apmokestinimo schema taikoma tik nekilnojamojo turto, kurio įsigijimas buvo apmokestintas pridėtinės vertės mokesčiu, tiekimo sandoriams tuo atveju, kai jį perpardavęs apmokestinamasis asmuo neturėjo teisės į šio mokesčio atskaitą, ar pagal jį ši schema gali būti taikoma nekilnojamojo turto tiekimo sandoriams, kai šio turto įsigijimas nebuvo apmokestintas PVM dėl to, kad šis įsigijimas nepatenka į PVM taikymo sritį, arba dėl to, kad, nors jis ir patenka į šią sritį, tokio įsigijimo leista neapmokestinti?

                  2.

                  Ar 2006 m. lapkričio 28 d. Direktyvos 392 straipsnis turi būti aiškinamas taip, kad pagal jį maržos apmokestinimo schema netaikoma statybai skirtų žemės plotų tiekimo sandoriams šiais dviem atvejais:

                              —

                              kai neužstatyti žemės plotai nuo įsigijimo iki to momento, kai apmokestinamasis asmuo juos perpardavė, tapo statybai skirtais žemės plotais,

                              —

                              kai nuo šių žemės plotų įsigijimo iki momento, kai apmokestinamasis asmuo juos perpardavė, jų ypatybės buvo pakeistos, kaip antai jie buvo padalyti į sklypus arba juose buvo atlikti įvairūs inžinerinių tinklų (kelių, geriamojo vandens, elektros, dujų, nuotekų, telekomunikacijų) įrengimo darbai?

         (1)  2006 m. lapkričio 28 d. Tarybos direktyvos 2006/112/EB dėl pridėtinės vertės mokesčio bendros sistemos (OL L 347, 2006, p. 1).


title: Byla C-328/20: 2020 m. liepos 22 d. pareikštas ieškinys byloje Europos Komisija / Austrijos Respublika

text:
               7.9.2020

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 297/36

      2020 m. liepos 22 d. pareikštas ieškinys byloje Europos Komisija / Austrijos Respublika

      (Byla C-328/20)
      (2020/C 297/48)
      Proceso kalba: vokiečių

         Šalys

         Ieškovė: Europos Komisija, atstovaujama D. Martin, B.-R. Killmann

         Atsakovė: Austrijos Respublika

         Ieškovės reikalavimai

      Ieškovė Teisingumo Teismo prašo:

                  —

                  pripažinti, kad nustačiusi šeimos pašalpų ir pajamų mokesčio mažinimo už vaiką sumos tikslinimo mechanizmą darbuotojams, kurių vaikai nuolat gyvena kitoje valstybėje narėje, Austrijos Respublika neįvykdė įsipareigojimų pagal Reglamento (EB) Nr. 883/2004 (1) 7 ir 67 straipsnius, Reglamento Nr. 883/2004 4 straipsnį ir Reglamento (ES) Nr. 492/2011 (2) 7 straipsnio 2 dalį;

                  —

                  pripažinti, kad nustačiusi pajamų mokesčio šeimoms mažinimo priemonės „Familienbonus Plus“, pajamų mokesčio vieninteliam dirbančiam šeimos nariui mažinimo sumos (vok. k. Alleinverdienerabsetzbetrag), pajamų mokesčio vienam vaiką auginančiam (-iai) tėvui (motinai) mažinimo sumos (vok. k. Alleinerzieherabsetzbetrag) ir pajamų mokesčio už išlaikomą asmenį mažinimo sumos (vok. k. Unterhaltsabsetzbetrag) tikslinimo mechanizmą darbuotojams migrantams, kurių vaikai nuolat gyvena kitoje valstybėje narėje, Austrijos Respublika taip pat neįvykdė įsipareigojimų pagal Reglamento Nr. 492/2011 7 straipsnio 2 dalį;

                  —

                  priteisti iš Austrijos Respublikos bylinėjimosi išlaidas.

         Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

      Austrijoje dirbantiems asmenims už jų vaikus Austrija kaip vienodas fiksuoto dydžio sumas suteikia išmokas šeimai, socialines lengvatas – šeimos pašalpas ir pajamų mokesčio mažinimo už vaiką sumą, taip pat mokesčių lengvatas – „Familienbonus Plus“, pajamų mokesčio vieninteliam dirbančiam šeimos nariui mažinimo sumą, pajamų mokesčio vienam vaiką auginančiam (-iai) tėvui (motinai) mažinimo sumą ir pajamų mokesčio už išlaikomą asmenį mažinimo sumą. Nuo 2019 m. sausio 1 d. Austrijos teisės aktuose numatyta, kad ši valstybės parama turi būti tikslinama pagal tos valstybės, kurioje vaikas nuolat gyvena, bendrąjį kainų lygį.

         Pirmasis ieškinio pagrindas

      Komisija teigia, kad šeimos pašalpos ir pajamų mokesčio mažinimo už vaiką suma yra išmokos šeimai, kaip tai suprantama pagal Reglamentą Nr. 883/2004. Pagal šio reglamento 7 ir 67 straipsnius valstybei narei draudžiama išmokų šeimai skyrimą arba dydį susieti su dirbančiojo šeimos narių gyvenimu išmokas mokančioje valstybėje narėje. Tačiau, nustačiusi tikslinimo mechanizmą, Austrija vaikams skirtas išmokas šeimai vertina būtent pagal tai, kurioje valstybėje narėje vaikai gyvena. Taip Austrija pažeidžia Reglamento Nr. 883/2004 7 ir 67 straipsnius.

         Antrasis ieškinio pagrindas

      Toliau Komisija tvirtina, kad dėl tokio tikslinimo, kokį nustatė Austrija, teisę į lengvatas turinčių asmenų, kurių vaikai gyvena valstybėse narėse, kurių kainų lygis yra aukštesnis, situacija yra geresnė nei asmenų, kurių vaikai gyvena Austrijoje; tuo pat metu asmenų su vaikais, gyvenančiais valstybėse narėse, kurių kainų lygis yra žemesnis, situacija yra blogesnė. Nustatydama tikslinimą Austrija vis dėlto remiasi nacionalinio biudžeto taupymu, o tai gali reikšti tik tai, kad tokių išmokų ir lengvatų gavėjų, kurių vaikai gyvena valstybėse narėse, kurių kainų lygis yra žemesnis nei Austrijoje, yra daugiau.
      Taigi dėl tikslinimo mechanizmo Austrija galiausiai nustato netiesioginę diskriminaciją darbuotojų migrantų nenaudai. Kiek tai susiję su šia diskriminacija, pažymėtina, kad nėra teisėto tikslo, kuriuo šis mechanizmas galėtų būti pateisinamas. Todėl Austrija pažeidžia – kiek tai susiję su šeimos pašalpomis ir pajamų mokesčio mažinimo už vaiką suma – vienodo požiūrio principą, įtvirtintą Reglamento Nr. 883/2004 4 straipsnyje ir Reglamento Nr. 492/2011 7 straipsnio 2 dalyje, taip pat – kiek tai susiję su „Familienbonus Plus“, pajamų mokesčio vieninteliam dirbančiam šeimos nariui mažinimo suma, pajamų mokesčio vienam vaiką auginančiam (-iai) tėvui (motinai) mažinimo suma ir pajamų mokesčio už išlaikomą asmenį mažinimo suma – vienodo požiūrio principą, įtvirtintą Reglamento Nr. 492/2011 7 straipsnio 2 dalyje.

         (1)  2004 m. balandžio 29 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (EB) Nr. 883/2004 dėl socialinės apsaugos sistemų koordinavimo (OL L 166, 2004, p. 1; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 5 sk., 5 t., p. 72).

         (2)  2011 m. balandžio 5 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (ES) Nr. 492/2011 dėl laisvo darbuotojų judėjimo Sąjungoje (OL L 141, 2011, p. 1).


title: Byla C-331/20 P: 2020 m. liepos 22 d. Volotea, SA pateiktas apeliacinis skundas dėl 2020 m. gegužės 13 d. Bendrojo Teismo (pirmoji išplėstinė kolegija) priimto sprendimo byloje T-607/17, Volotea / Komisija

text:
               7.9.2020

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 297/37

      2020 m. liepos 22 d.Volotea, SA pateiktas apeliacinis skundas dėl 2020 m. gegužės 13 d. Bendrojo Teismo (pirmoji išplėstinė kolegija) priimto sprendimo byloje T-607/17, Volotea / Komisija

      (Byla C-331/20 P)
      (2020/C 297/49)
      Proceso kalba: anglų

         Šalys

         Apeliantė: Volotea, SA, atstovaujama avvocato M. Carpagnano ir Rechtsanwalt M. Nordmann

         Kita proceso šalis: Europos Komisija

         Apeliantės reikalavimai

      Apeliantė Teisingumo Teismo prašo:

                  —

                  panaikinti skundžiamo sprendimo rezoliucinės dalies 1 ir 2 punktus,

                  —

                  iš dalies panaikinti 2016 m. liepos 29 d. Komisijos sprendimo (1) dėl valstybės pagalbos SA33983, kurią Italija suteikė kompensuodama Sardinijos oro uostams už viešųjų paslaugų įsipareigojimų vykdymą, 1 straipsnio 2, 3 ir 4 dalis ir nutartį dėl sugrąžinimo, kiek tai susiję su apeliante.

            Subsidiariai:

                  —

                  panaikinti skundžiamo sprendimo rezoliucinės dalies 1 ir 2 punktus,

                  —

                  grąžinti bylą Bendrajam Teismui.

            Be to, apeliantė prašo, kad Teisingumo Teismas nurodytų Komisijai padengti bylinėjimosi išlaidas.

         Apeliacinio skundo pagrindai ir pagrindiniai argumentai

      Bendrasis Teismas klaidingai taikė valstybės pagalbos sąvoką pagal SESV 107 straipsnio 1 dalį. Konkrečiai kalbant, Bendrasis Teismas klaidingai taikė ekonominės naudos sąvoką ir peržengė savo jurisdikcijos ribas, kai Europos Komisijos motyvus pakeitė savaisiais ir padarė klaidingą išvadą dėl atrankumo kriterijaus, valstybės išteklių ir konkurencijos iškraipymo.
      Bendrasis Teismas suklydo valstybės pagalbą pripažindamas pagrįsta pagal SESV 107 straipsnio 3 dalies c punktą ir Bendrijos gaires dėl oro uostų finansavimo ir valstybės pagalbos oro transporto bendrovių veiklai iš regioninių oro uostų pradėti.
      Bendrasis Teismas nutartyje dėl susigrąžinimo neatsižvelgė į teisėtų lūkesčių principą, padarė klaidą pripažindamas SESV 296 straipsnio 2 dalies pažeidimą dėl to, kad Europos Komisija nepateikė tinkamų motyvų, ir pažeidė apeliantės teisę į veiksmingą teisių gynimo priemonę.

         (1)  2016 m. liepos 29 d. Komisijos sprendimas (ES) 2017/1861 dėl valstybės pagalbos SA33983 (2013/C) (ex 2012/NN) (ex 2011/N) – Italija – Kompensacija Sardinijos oro uostams už viešųjų paslaugų įsipareigojimų vykdymą (OL L 268, 2017, p. 1).


title: Byla C-343/20 P: 2020 m. liepos 23 d. easyJet Airline Co. Ltd pateiktas apeliacinis skundas dėl 2020 m. gegužės 13 d. Bendrojo Teismo (pirmoji išplėstinė kolegija) priimto sprendimo byloje T-8/18, easyJet Airline / Komisija

text:
               7.9.2020

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 297/38

      2020 m. liepos 23 d.easyJet Airline Co. Ltd pateiktas apeliacinis skundas dėl 2020 m. gegužės 13 d. Bendrojo Teismo (pirmoji išplėstinė kolegija) priimto sprendimo byloje T-8/18, easyJet Airline / Komisija

      (Byla C-343/20 P)
      (2020/C 297/50)
      Proceso kalba: anglų

         Šalys

         Apeliantė: easyJet Airline Co. Ltd, atstovaujama advokato J. Rivas Andrés, abogada A. Manzaneque Valverde

         Kita proceso šalis: Europos Komisija

         Apeliantės reikalavimai

      Apeliantė Teisingumo Teismo prašo:

                  —

                  panaikinti skundžiamą sprendimą ir (arba) 2016 m. liepos 29 d. Komisijos sprendimą (ES) 2017/1861 dėl valstybės pagalbos SA33983 (2013/C) (ex 2012/NN) (ex 2011/N) – Italija – Kompensacija Sardinijos oro uostams už viešųjų paslaugų įsipareigojimų vykdymą (1), kiek tai susiję su apeliante,

                  —

                  subsidiariai, panaikinti skundžiamą sprendimą ir grąžinti bylą Bendrajam Teismui nagrinėti iš naujo ir

                  —

                  nurodyti Komisijai padengti bylinėjimosi išlaidas, susijusias su šiuo procesu ir su procesu pirmojoje instancijoje.

         Apeliacinio skundo pagrindai ir pagrindiniai argumentai

      Apeliantė teigia, kad skundžiamas sprendimas turi būti panaikintas dėl toliau nurodytų priežasčių.
      Pirma, skundžiamame sprendime padaryta teisės klaida sumaišant dviejų valstybės pagalbos egzistavimo sąlygų (valstybės ištekliai ir nauda) vertinimą.
      Antra, skundžiamame sprendime padaryta teisės klaida prieinant prie išvados, kad šioje byloje negalima taikyti rinkos ekonomikos sąlygomis veikiančio ūkio subjekto kriterijaus. Bendrasis Teismas suklydo padarydamas išvadą, kad oro uosto operatoriai nesuteikė daug lėšų ir nevykdė veiklos kaip privatūs rinkos ekonomikos sąlygomis veikiantys ūkio subjektai. Be to, skundžiamo sprendimo motyvai dėl rinkos ekonomikos sąlygomis veikiančio ūkio subjekto kriterijaus netaikymo pažeidžia SESV 345 straipsnį, vienodo požiūrio ir nediskriminavimo principus bei easyJet teisę į gynybą.
      Trečia, skundžiamame sprendime padaryta teisės klaida prieinant prie išvados, kad oro uosto operatoriai veikė tik kaip Sardinijos regiono tarpininkai.
      Ketvirta, skundžiamame sprendime padaryta teisės klaida nustatant 1) galutinius regioninės schemos naudos gavėjus, 2) netiesioginę naudą ir 3) antrinį schemos poveikį.

         (1)  OL L 268, 2017, p. 1.


title: Byla T-371/20: 2020 m. birželio 15 d. pareikštas ieškinys byloje Pollinis France / Komisija

text:
               7.9.2020

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 297/39

      2020 m. birželio 15 d. pareikštas ieškinys byloje Pollinis France / Komisija

      (Byla T-371/20)
      (2020/C 297/51)
      Proceso kalba: anglų

         Šalys

         Ieškovė: Pollinis France (Paryžius, Prancūzija), atstovaujama advokato C. Lepage

         Atsakovė: Europos Komisija

         Reikalavimai

      Ieškovė Bendrojo Teismo prašo:

                  —

                  panaikinti implicitinį Europos Komisijos sprendimą atmesti kartotinę paraišką dėl galimybės susipažinti su dokumentais, registruotą kaip GESTDEM Nr. 2020/0498, pagal Reglamento (EB) Nr. 1049/2001 (1) 8 straipsnio 3 dalį;

                  —

                  įpareigoti Europos Komisiją atlyginti ieškovei 3 000 EUR bylinėjimosi išlaidų vadovaujantis Procedūros reglamento 134 straipsnio 1 dalimi.

         Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

      Grįsdama ieškinį ieškovė remiasi trimis pagrindais.

                  1.

                  Pirmasis ieškinio pagrindas grindžiamas tuo, kad ginčijamas sprendimas pažeidžia Reglamento (EB) Nr. 1049/2001 4 straipsnio 3 dalies antrą pastraipą, nes Europos Komisija nenurodė, kodėl taikė sprendimų priėmimo proceso išimtį.

                  2.

                  Antrasis ieškinio pagrindas grindžiamas tuo, kad ginčijamas sprendimas pažeidžia Reglamento (EB) Nr. 1049/2001 4 straipsnio 3 dalies antrą pastraipą, nes yra viršesnis viešasis interesas susipažinti su prašomais dokumentais, todėl su jais turėtų būti susipažįstama plačiau, kaip su teisėkūros procedūra priimtais dokumentais.

                  3.

                  Trečiasis ieškinio pagrindas grindžiamas tuo, kad ginčijamas sprendimas pažeidžia Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (EB) Nr. 1367/2006 (2) 6 straipsnio 1 dalį, nes Reglamento (EB) Nr. 1049/2001 4 straipsnio 3 dalyje numatyta išimtis turėtų būti taikoma griežčiau, kai prašoma informacija susijusi su teršalų išmetimu į aplinką.

         (1)  2001 m. gegužės 30 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (EB) Nr. 1049/2001 dėl galimybės visuomenei susipažinti su Europos Parlamento, Tarybos ir Komisijos dokumentais (OL L 145, 2001, p. 43; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 1 sk., 3 t., p. 331).

         (2)  2006 m. rugsėjo 6 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (EB) Nr. 1367/2006 dėl Orhuso konvencijos dėl teisės gauti informaciją, visuomenės dalyvavimo priimant sprendimus ir teisės kreiptis į teismus aplinkosaugos klausimais nuostatų taikymo Bendrijos institucijoms ir organams (OL L 264, 2006, p. 13).


title: Byla T-381/20: 2020 m. birželio 20 d. pareikštas ieškinys byloje Datax / REA

text:
               7.9.2020

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 297/39

      2020 m. birželio 20 d. pareikštas ieškinys byloje Datax / REA

      (Byla T-381/20)
      (2020/C 297/52)
      Proceso kalba: anglų

         Šalys

         Ieškovė: Datax sp. z o.o. (Varšuva, Lenkija), atstovaujama advokato J. Bober

         Atsakovė: Mokslinių tyrimų vykdomoji įstaiga

         Reikalavimai

      Ieškovė Bendrojo Teismo prašo:

                  —

                  panaikinti 2019 m. lapkričio 13 d. sprendimą (ARES 2019 7018535 – 13/11/2019), kuriame numatyta iš dalies atmesti tinkamas finansuoti išlaidas ir susigrąžinti ES įnašą, o ieškovė įpareigota padengti atlygintinus nuostolius,

                  —

                  priteisti iš Mokslinių tyrimų vykdomosios įstaigos bylinėjimosi išlaidas, įskaitant profesionalaus atstovavimo Bendrajame Teisme išlaidas.

         Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

      Grįsdama ieškinį ieškovė remiasi aštuoniais pagrindais.

                  1.

                  Pirmasis pagrindas susijęs su klaidomis nustatant faktines aplinkybes ir Lenkijos darbo teisės pažeidimu.

                  2.

                  Antrasis pagrindas susijęs su pagrindinių Europos Sąjungos teisės principų, visų pirma teisinės valstybės principo, pažeidimu.

                  3.

                  Trečiasis pagrindas susijęs su tuo, kad ieškovė nepadarė pažeidimų.

                  4.

                  Ketvirtasis pagrindas susijęs su tuo, kad netaikytas proporcingumo principas.

                  5.

                  Penktasis pagrindas susijęs su tuo, kad klaidingai teigiama, jog ieškovė pažeidė susitarimus dėl dotacijų.

                  6.

                  Šeštasis, subsidiarus pagrindas susijęs su tuo, kad ginčijamą sprendimą klaidingai priėmė Mokslinių tyrimų vykdomoji įstaiga (REA), Europos Sąjungos vykdomoji įstaiga, o ne Europos Komisija.

                  7.

                  Septintasis, kitas subsidiarus pagrindas susijęs su Belgijos Karalystės teisės pažeidimu.

                  8.

                  Aštuntasis, taip pat subsidiarus pagrindas susijęs su tuo, kad yra suėjusi atsakovės finansinių reikalavimų senatis.


title: Byla T-392/20: 2020 m. birželio 19 d. pareikštas ieškinys byloje Flašker / Komisija

text:
               7.9.2020

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 297/40

      2020 m. birželio 19 d. pareikštas ieškinys byloje Flašker / Komisija

      (Byla T-392/20)
      (2020/C 297/53)
      Proceso kalba: anglų

         Šalys

         Ieškovė: Petra Flašker (Grosuplės, Slovėnija), atstovaujama advokato K. Zdolšek

         Atsakovė: Europos Komisija

         Reikalavimai

      Ieškovė Bendrojo Teismo prašo:

                  —

                  panaikinti 2020 m. kovo 24 d. Europos Komisijos sprendimą byloje SA.43546 – Tariama valstybės pagalba Lekarna Ljubljana, kuriame nuspręsta, kad ieškovės skundžiamos priemonės nėra valstybės pagalba, nepradėjus formalios tyrimo procedūros;

                  —

                  nurodyti Europos Komisijai padengti savo ir ieškovės patirtas bylinėjimosi išlaidas.

         Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

      Grįsdama ieškinį ieškovė remiasi trimis pagrindais.

                  1.

                  Pirmasis ieškinio pagrindas grindžiamas tuo, kad ginčijamo sprendimo motyvuose yra esminių prieštaravimų, kurie sudaro pareigos motyvuoti, nustatytos SESV 296 straipsnyje, pažeidimą.

                  2.

                  Antrasis ieškinio pagrindas grindžiamas tuo, kad prieidama prie išvados, jog priemonės yra esama pagalba, Komisija padarė teisinių ir faktinių klaidų.

                              —

                              Ieškovė šiuo atžvilgiu teigia, kad Komisijos sprendimas pagrįstas netiksliomis ir neišsamiomis faktinėmis aplinkybėmis ir neteisingu tų faktinių aplinkybių teisiniu kvalifikavimu, o tai sudaro SESV 107 ir 108 straipsnių pažeidimą.

                  3.

                  Trečiasis ieškinio pagrindas grindžiamas tuo, kad pirmuosiuose dviejuose pagrinduose aprašytos faktinės ir teisinės klaidos atskleidžia pakankamai problemų Komisijos vertinime šioje byloje ir nepakankamą susijusių faktų išnagrinėjimą prieš priimant sprendimą, kad būtų pagrįsta formali tyrimo procedūra. Prie šių problemų prisideda kitos, procedūrinės problemos, išdėstytos trečiajame pagrinde. Esant šioms problemoms, Komisija privalėjo pradėti formalią tyrimo procedūrą, o, atsisakiusi tai padaryti, pažeidė ieškoves procesines teises, kylančias iš SESV 108 straipsnio 2 dalies.


title: Byla T-404/20: 2020 m. birželio 27 d. pareikštas ieškinys byloje Global Translation Solutions / Komisija

text:
               7.9.2020

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 297/41

      2020 m. birželio 27 d. pareikštas ieškinys byloje Global Translation Solutions / Komisija

      (Byla T-404/20)
      (2020/C 297/54)
      Proceso kalba: anglų

         Šalys

         Ieškovė: Global Translation Solutions ltd. (Valeta, Malta), atstovaujama advokato C. Mifsud-Bonnici

         Atsakovė: Europos Komisija

         Reikalavimai

      Ieškovė Bendrojo Teismo prašo:

                  —

                  panaikinti 2020 m balandžio 17 d atsakovės sprendimus (i) sudaryti sutartį dėl pirkimo dalies Nr. 22 EN>MT vykstant konkursui TRAD19 su konkurso laimėtoju ir (ii) atmesti ieškovės pateiktą pasiūlymą dėl pirkimo dalies Nr. 22 bei visus kitus su tuo susijusius atsakovės sprendimus,

                  —

                  priteisti iš atsakovės bylinėjimosi išlaidas.

         Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

      Grįsdama ieškinį ieškovė remiasi keturiais pagrindais.

                  1.

                  Pirmasis ieškinio pagrindas grindžiamas tuo, kad 2020 m balandžio 17 d. atsakovės sprendimai (i) sudaryti sutartį dėl pirkimo dalies Nr. 22 EN>MT vykstant konkursui TRAD19 su konkurso laimėtoju ir (ii) atmesti ieškovės pateiktą pasiūlymą dėl pirkimo dalies Nr. 22 yra neteisėti, nes grindžiami rimta ir akivaizdžia vertinimo klaida rengiant standartizuotą įvertinimo lentelę, naudojamą vertinant peržiūros testus.

                  2.

                  Antrasis ieškinio pagrindas grindžiamas tuo, kad 2020 m balandžio 17 d. atsakovės sprendimai (i) sudaryti sutartį dėl pirkimo dalies Nr. 22 EN>MT vykstant konkursui TRAD19 su konkurso laimėtoju ir (ii) atmesti ieškovės pateiktą pasiūlymą dėl pirkimo dalies Nr. 22 yra neteisėti, nes standartizuotos įvertinimo lentelės parengimas prieštarauja teisei, būtent Finansinio reglamento 160 straipsnio 1 daliai (1), ir bendriesiems Sąjungos teisės principams, visų pirma viešųjų pirkimų srityje taikomiems vienodo požiūrio ir skaidrumo principams.

                  3.

                  Trečiasis ieškinio pagrindas grindžiamas tuo, kad 2020 m balandžio 17 d. atsakovės sprendimai (i) sudaryti sutartį dėl pirkimo dalies Nr. 22 EN>MT vykstant konkursui TRAD19 su konkurso laimėtoju ir (ii) atmesti ieškovės pateiktą pasiūlymą dėl pirkimo dalies Nr. 22 yra neteisėti, nes atsakovė nemotyvavo savo sprendimo atmesti ieškovės pateiktą pasiūlymą, kaip to reikalauja Sąjungos teisė ir Teisingumo Teismo jurisprudencija.

                  4.

                  Ketvirtasis ieškinio pagrindas grindžiamas tuo, kad 2020 m balandžio 17 d. atsakovės sprendimai (i) sudaryti sutartį dėl pirkimo dalies Nr. 22 EN>MT vykstant konkursui TRAD19 su konkurso laimėtoju ir (ii) atmesti ieškovės pateiktą pasiūlymą dėl pirkimo dalies Nr. 22 yra neteisėti, nes atsakovės elgesys, kai ši susirašinėjo su ieškove po 2020 m balandžio 17 d., prieštarauja bendriesiems rūpestingumo ir gero administravimo principams bei viešųjų pirkimų srityje taikomiems bendriesiems principams, ypač kiek tai susiję su jos paaiškinimais dėl standartizuotos įvertinimo lentelės ir dėl „iš anksto nustatytų klaidų“.

         (1)  2018 m. liepos 18 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (ES, Euratomas) 2018/1046 dėl Sąjungos bendrajam biudžetui taikomų finansinių taisyklių, kuriuo iš dalies keičiami reglamentai (ES) Nr. 1296/2013, (ES) Nr. 1301/2013, (ES) Nr. 1303/2013, (ES) Nr. 1304/2013, (ES) Nr. 1309/2013, (ES) Nr. 1316/2013, (ES) Nr. 223/2014, (ES) Nr. 283/2014 ir Sprendimas Nr. 541/2014/ES, bei panaikinamas Reglamentas (ES, Euratomas) Nr. 966/2012 (OL L 193, 2018, p. 1).


title: Byla T-415/20: 2020 m. liepos 3 d. pareikštas ieškinys byloje KT / EIB

text:
               7.9.2020

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 297/42

      2020 m. liepos 3 d. pareikštas ieškinys byloje KT / EIB

      (Byla T-415/20)
      (2020/C 297/55)
      Proceso kalba: prancūzų

         Šalys

         Ieškovė: KT, atstovaujama advokato L. Levi

         Atsakovas: Europos investicijų bankas

         Reikalavimai

      Ieškovė Bendrojo Teismo prašo:

                  —

                  pripažinti ieškinį, įskaitant jame esantį neteisėtumu grindžiamą prieštaravimą, priimtinu ir pagrįstu,

                  —

                  todėl:

                              —

                              panaikinti 2020 m. kovo 24 d. sprendimą skirti jam drausminę nuobaudą – atleidimą iš darbo dėl šiurkštaus pažeidimo netaikant įspėjimo laikotarpio, bet išmokant išeitinę išmoką,

                              —

                              priteisti iš atsakovo visas bylinėjimosi išlaidas.

         Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

      Grįsdama ieškinį ieškovė remiasi šešiais pagrindais.

                  1.

                  Pirmasis ieškinio pagrindas grindžiamas teisės į gynybą, pirmiausia Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijos 41 straipsnio, pažeidimu.

                  2.

                  Antrasis ieškinio pagrindas grindžiamas akto rengėjo kompetencijos nebuvimu.

                  3.

                  Trečiasis ieškinio pagrindas grindžiamas protingo termino principo, pirmiausia Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijos 41 straipsnio, pažeidimu.

                  4.

                  Ketvirtasis ieškinio pagrindas grindžiamas nešališkumo principo pažeidimu. Pirma, ieškovė pateikia neteisėtumu grindžiamą prieštaravimą, nes Europos investicijų banko (EIB) tarnybos nuostatų 40 straipsniu pažeidžiamas nešališkumo principas, kiek tais susiję su objektyviu nešališkumu. Antra, ji mano, kad EIB taikytoje procedūroje pažeistas nešališkumo principas, kiek tai susiję su subjektyviu nešališkumu.

                  5.

                  Penktasis ieškinio pagrindas grindžiamas akivaizdžiomis vertinimo klaidomis ir asmens duomenų apsaugą reglamentuojančių nuostatų pažeidimu.

                  6.

                  Šeštasis ieškinio pagrindas grindžiamas proporcingumo principo pažeidimu.


title: Byla T-452/20: 2020 m. liepos 3 d. pareikštas ieškinys byloje KU / EIVT

text:
               7.9.2020

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 297/43

      2020 m. liepos 3 d. pareikštas ieškinys byloje KU / EIVT

      (Byla T-452/20)
      (2020/C 297/56)
      Proceso kalba: anglų

         Šalys

         Ieškovė: KU, atstovaujama advokato R. Wardyn

         Atsakovė: Europos išorės veiksmų tarnyba (EIVT)

         Reikalavimai

      Ieškovė Bendrojo Teismo prašo:

                  —

                  panaikinti 2019 m. rugsėjo 17 d. EIVT sprendimą, atmetantį ieškovės pagalbos prašymą;

                  —

                  panaikinti 2020 m. balandžio 3 d. sprendimą, kuriuo atmetamas ieškovės skundas pagal Pareigūnų tarnybos nuostatų 90 straipsnio 2 dalį;

                  —

                  priteisti iš atsakovės 15 000 EUR sumą kaip teisingą kompensaciją už ieškovės patirtą psichologinį smurtą;

                  —

                  nurodyti atsakovei padengti bylinėjimosi išlaidas.

         Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

      Grįsdama ieškinį ieškovė remiasi keturiais pagrindais.

                  1.

                  Pirmasis ieškinio pagrindas grindžiamas nepakankamu motyvavimu ir įrodymų neperžiūrėjimu.

                              —

                              Ji teigia, kad 2019 m. rugsėjo 17 d. ir 2020 balandžio 3 d. EIVT sprendimai nėra pakankamai motyvuoti, o tai prieštarauja administracijos pareigai pagrįsti savo sprendimus (Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijos 41 straipsnio 2 dalis ir Europos gero administracinio elgesio kodekso 18 straipsnis).

                  2.

                  Antrasis ieškinio pagrindas grindžiamas teisės klaida: Pareigūnų tarnybos nuostatų 12a straipsnio pažeidimas.

                              —

                              EIVT atsisakiusi pripažinti, kad X elgesys, kaip jis apibūdintas ieškovės pagalbos prašyme, buvo psichologinis smurtas, kaip tai suprantama pagal šį straipsnį, pažeidė Pareigūnų tarnybos nuostatų 12a straipsnį.

                  3.

                  Trečiasis ieškinio pagrindas grindžiamas akivaizdžia vertinimo klaida.

                              —

                              EIVT padarė vertinimo klaidą, nes atsisakė pripažinti, kad X elgesys, kaip jis apibūdintas ieškovės pagalbos prašyme, buvo psichologinis smurtas.

                  4.

                  Ketvirtasis ieškinio pagrindas grindžiamas pareigos suteikti pagalbą pažeidimu: Pareigūnų tarnybos nuostatų 24 straipsnio pažeidimas.

                              —

                              Ieškovė teigia, kad ilgesnis nei 16 mėnesių laikotarpis buvo nepagrįstas laikotarpis siekiant atlikti tyrimą ir kad EIVT, kartu su Drausmės tarnyba, pažeidė pagrįsto laikotarpio principą ir greito nagrinėjimo reikalavimus ir, vadinasi, Pareigūnų tarnybos nuostatų 24 straipsnį.


title: Byla T-435/20: 2020 m. liepos 7 d. pareikštas ieškinys byloje JR / Komisija

text:
               7.9.2020

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 297/44

      2020 m. liepos 7 d. pareikštas ieškinys byloje JR / Komisija

      (Byla T-435/20)
      (2020/C 297/57)
      Proceso kalba: prancūzų

         Šalys

         Ieškovė: JR, atstovaujama advokačių L. Levi ir A. Champetier

         Atsakovė: Europos Komisija

         Reikalavimai

      Ieškovė Bendrojo Teismo prašo:

                  —

                  pripažinti šį ieškinį priimtinu ir pagrįstu,

                  —

                  todėl

                              —

                              panaikinti 2020 m. balandžio 15 d. sprendimą tiek, kiek juo atmetamas ieškovės prašymas persvarstyti 2019 m. gruodžio 16 d. atrankos komisijos sprendimą neįtraukti jos į vidaus konkurso COM/03/AD/18 (AD6) – 1 – Administratoriai, rezervo sąrašą ir tiek, kiek reikia, panaikinti šį 2019 m gruodžio 16 d. sprendimą,

                              —

                              priteisti iš atsakovės visas bylinėjimosi išlaidas.

         Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

      Grįsdama ieškinį ieškovė remiasi dviem pagrindais.

                  1.

                  Pirmasis ieškinio pagrindas grindžiamas akivaizdžia vertinimo klaida bei atrankos komisijos darbą reglamentuojančių taisyklių pažeidimu.

                  2.

                  Antrasis ieškinio pagrindas grindžiamas pareigos motyvuoti bei gero administravimo principo pažeidimu.


title: Byla T-441/20: 2020 m. liepos 10 d. pareikštas ieškinys byloje Jindal Saw ir Jindal Saw Italia / Komisija

text:
               7.9.2020

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 297/45

      2020 m. liepos 10 d. pareikštas ieškinys byloje Jindal Saw ir Jindal Saw Italia / Komisija

      (Byla T-441/20)
      (2020/C 297/59)
      Proceso kalba: anglų

         Šalys

         Ieškovės: Jindal Saw Ltd (Naujasis Delis, Indija), Jindal Saw Italia SpA (Triestas, Italija) atstovaujamos advokatų R. Antonini, E. Monard ir B. Maniatis

         Atsakovė: Europos Komisija

         Reikalavimai

      Ieškovės Bendrojo Teismo prašo:

                  —

                  panaikinti 2020 m. balandžio 15 d. Komisijos įgyvendinimo reglamentą (ES) 2020/526 kuriuo, atsižvelgiant į Bendrojo Teismo sprendimą byloje T-300/16, importuojamiems Indijos kilmės kaliojo ketaus (dar vadinamo ketumi su rutuliniu grafitu) vamzdžiams ir vamzdeliams, pagamintiems bendrovės „Jindal Saw Limited“, vėl nustatomas galutinis kompensacinis muitas,

                  —

                  priteisti iš Komisijos šioje byloje patirtas bylinėjimosi išlaidas.

         Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

      Grįsdamos ieškinį ieškovės remiasi septyniais pagrindais.

                  1.

                  Pirmasis ieškinio pagrindas grindžiamas tuo, kad buvo pažeista Reglamento (EB) Nr. 597/2009 16 straipsnio 1 dalis ir bendrasis negaliojimo atgaline data principas.

                  2.

                  Antrasis ieškinio pagrindas grindžiamas tuo, kad buvo pažeistas bendrasis negaliojimo atgaline data principas ir bendrasis teisinio saugumo principas.

                  3.

                  Trečiasis ieškinio pagrindas grindžiamas tuo, kad buvo pažeisti SESV 266 ir 264 straipsniai.

                  4.

                  Ketvirtasis ieškinio pagrindas grindžiamas tuo, kad buvo pažeistas proporcingumo principas ir ESS 5 straipsnio 1 ir 4 dalys.

                  5.

                  Penktasis ieškinio pagrindas grindžiamas tuo, kad buvo pažeista teisė į veiksmingą teisių gynimo priemonę ir Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijos 47 straipsnis.

                  6.

                  Šeštasis ieškinio pagrindas grindžiamas tuo, kad buvo pažeistas Sąjungos muitinės kodekso 103 straipsnis ir SESV 296 straipsnis.

                  7.

                  Septintasis ieškinio pagrindas grindžiamas tuo, kad Komisija neturi kompetencijos nurodyti registruoti Jindal importą ir kad buvo pažeista Reglamento (EB) Nr. 597/2009 24 straipsnio 5 dalis.


title: Byla T-442/20: 2020 m. liepos 13 d. pareikštas ieškinys byloje Grangé ir Van Strydonck / EUIPO – Nema (âme)

text:
               7.9.2020

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 297/46

      2020 m. liepos 13 d. pareikštas ieškinys byloje Grangé ir Van Strydonck / EUIPO – Nema (âme)

      (Byla T-442/20)
      (2020/C 297/60)
      Kalba, kuria surašytas ieškinys: anglų

         Šalys

         Ieškovai: Isaline Grangé (Edegemas, Belgija) ir Alizée Van Strydonck (Strombeek-Bever, Belgija), atstovaujami advokato M. De Vroey

         Atsakovė: Europos Sąjungos intelektinės nuosavybės tarnyba (EUIPO)

         Kita procedūros Apeliacinėje taryboje šalis: Nema Srl (San Ladzaro di Savena, Italija)

         Su procedūra EUIPO susijusi informacija

         Prekių ženklo, dėl kurio kilo ginčas, paraišką pateikę asmenys: ieškovai.

         Prekių ženklas, dėl kurio kilo ginčas: žodinio Sąjungos prekių ženklo „âme“ paraiška – Registracijos paraiška Nr. 17 895 139.

         Procedūra EUIPO: protesto procedūra.

         Ginčijamas sprendimas: 2020 m. birželio 4 d. EUIPO ketvirtosios apeliacinės tarybos sprendimas byloje R 2960/2019-4.

         Reikalavimai

      Ieškovė Bendrojo Teismo prašo:

                  —

                  panaikinti ginčijamą sprendimą,

                  —

                  priteisti iš EUIPO ir įstojusių į bylą šalių bylinėjimosi išlaidas.

         Pagrindas, kuriuo remiamasi

                  —

                  Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) 2017/1001 8 straipsnio 1 dalies b punkto pažeidimas.


title: Byla T-443/20: 2020 m. liepos 13 d. pareikštas ieškinys byloje Sanford / EUIPO – Avery Zweckform (Labels)

text:
               7.9.2020

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 297/46

      2020 m. liepos 13 d. pareikštas ieškinys byloje Sanford / EUIPO – Avery Zweckform (Labels)

      (Byla T-443/20)
      (2020/C 297/61)
      Kalba, kuria surašytas ieškinys: anglų

         Šalys

         Ieškovė: Sanford LP (Atlanta, Džordžija, Jungtinės Valstijos), atstovaujama advokato J. Zecher

         Atsakovė: Europos Sąjungos intelektinės nuosavybės tarnyba (EUIPO)

         Kita procedūros Apeliacinėje taryboje šalis: Avery Zweckform GmbH (Oberlaindern/Valley, Vokietija)

         Su procedūra EUIPO susijusi informacija

         Dizaino, dėl kurio kilo ginčas, savininkė: ieškovė Bendrajame Teisme

         Dizainas, dėl kurio kilo ginčas: Sąjungos dizainas Nr. 141999-0002

         Ginčijamas sprendimas: 2020 m. gegužės 15 d. EUIPO trečiosios apeliacinės tarybos sprendimas byloje R 2413/2018-3

         Reikalavimai

      Ieškovė Bendrojo Teismo prašo:

                  —

                  panaikinti ginčijamą sprendimą,

                  —

                  atmesti kitos procedūros Apeliacinėje taryboje šalies 2018 m. gruodžio 11 d. apeliaciją dėl 2018 m. spalio 25 d. EUIPO Panaikinimo skyriaus sprendimo;

                  —

                  įskaitant patirtąsias nagrinėjant bylą apeliacinėje taryboje.

         Pagrindai, kuriais remiamasi

                  —

                  Tarybos reglamento Nr. 6/2002 25 straipsnio 1 dalies b punkto pažeidimas,

                  —

                  Tarybos reglamento Nr. 6/2002 6 straipsnio 1 dalies a punkto pažeidimas,

                  —

                  Tarybos reglamento Nr. 6/2002 7 straipsnio 1 dalies pažeidimas,

                  —

                  Tarybos reglamento Nr. 6/2002 63 straipsnio 2 dalies pažeidimas.


title: Byla T-440/20: 2020 m. liepos 10 d. pareikštas ieškinys byloje Jindal Saw ir Jindal Saw Italia / Komisija

text:
               7.9.2020

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 297/44

      2020 m. liepos 10 d. pareikštas ieškinys byloje Jindal Saw ir Jindal Saw Italia / Komisija

      (Byla T-440/20)
      (2020/C 297/58)
      Proceso kalba: anglų

         Šalys

         Ieškovės: Jindal Saw Ltd (Naujasis Delis, Indija), Jindal Saw Italia SpA (Triestas, Italija) atstovaujamos advokatų R. Antonini, E. Monard ir B. Maniatis

         Atsakovė: Europos Komisija

         Reikalavimai

      Ieškovės Bendrojo Teismo prašo:

                  —

                  panaikinti 2020 m. balandžio 15 d. Komisijos įgyvendinimo reglamentą (ES) 2020/527, kuriuo, atsižvelgiant į Bendrojo Teismo sprendimą byloje T-301/16, importuojamiems Indijos kilmės kaliojo ketaus (dar vadinamo ketumi su rutuliniu grafitu) vamzdžiams ir vamzdeliams, pagamintiems bendrovės „Jindal Saw Limited“, vėl nustatomas galutinis antidempingo muitas,

                  —

                  priteisti iš Komisijos šioje byloje patirtas bylinėjimosi išlaidas.

         Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

      Grįsdamos ieškinį ieškovės remiasi septyniais pagrindais.

                  1.

                  Pirmasis ieškinio pagrindas grindžiamas tuo, kad buvo pažeista Reglamento (EB) Nr. 1225/2009 10 straipsnio 1 dalis ir bendrasis negaliojimo atgaline data principas.

                  2.

                  Antrasis ieškinio pagrindas grindžiamas tuo, kad buvo pažeistas bendrasis negaliojimo atgaline data principas ir bendrasis teisinio saugumo principas.

                  3.

                  Trečiasis ieškinio pagrindas grindžiamas tuo, kad buvo pažeisti SESV 266 ir 264 straipsniai.

                  4.

                  Ketvirtasis ieškinio pagrindas grindžiamas tuo, kad buvo pažeistas proporcingumo principas ir ESS 5 straipsnio 1 ir 4 dalys.

                  5.

                  Penktasis ieškinio pagrindas grindžiamas tuo, kad buvo pažeista teisė į veiksmingą teisių gynimo priemonę ir Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijos 47 straipsnis.

                  6.

                  Šeštasis ieškinio pagrindas grindžiamas tuo, kad buvo pažeistas Sąjungos muitinės kodekso 103 straipsnis ir SESV 296 straipsnis.

                  7.

                  Septintasis ieškinio pagrindas grindžiamas tuo, kad Komisija neturi kompetencijos nurodyti registruoti Jindal importą ir kad buvo pažeista Reglamento (EB) Nr. 1225/2009 14 straipsnio 5 dalis.


title: Byla T-457/20: 2020 m. liepos 13 d. pareikštas ieškinys byloje VeriGraft / EASME

text:
               7.9.2020

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 297/47

      2020 m. liepos 13 d. pareikštas ieškinys byloje VeriGraft / EASME

      (Byla T-457/20)
      (2020/C 297/62)
      Proceso kalba: anglų

         Šalys

         Ieškovė: VeriGraft AB (Geteborgas, Švedija), atstovaujama advokatų P. Hansson ir M. Persson

         Atsakovė: Mažųjų ir vidutinių įmonių reikalų vykdomoji įstaiga (EASME)

         Reikalavimai

      Ieškovė Bendrojo Teismo prašo:

                  —

                  pripažinti, kad EASME vykdomasis raštas dėl išlaidų, kurių suma iš viso siekia 258 588,80 EUR, negalioja,

                  —

                  pripažinti, kad EASME atmestos išlaidos (visos ar dalis jų), siekiančios iš viso 258 588,80 EUR, yra finansuotinos išlaidos,

                  —

                  pripažinti, kad EASME 106 928,74 EUR dydžio debeto aviza negalioja, ir

                  —

                  priteisti iš EASME bylinėjimosi išlaidas.

         Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

      Grįsdama ieškinį ieškovė remiasi trimis pagrindais.

                  1.

                  Pirmasis ieškinio pagrindas grindžiamas tuo, kad vykdomasis raštas pažeidžia teisę į gerą administravimą:

                              —

                              iš vykdomojo rašto, įskaitant jo priedus, neįmanoma suprasti, kokias konkrečias išlaidas ir kokiu pagrindu atmetė EASME. Taip buvo pažeista Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijos 41 straipsnyje įtvirtinta teisė į gerą administravimą ir konkrečiai pareiga motyvuoti.

                  2.

                  Antrasis ieškinio pagrindas grindžiamas tuo, kad atmestos išlaidos yra finansuotinos pagal dotacijos sutartį:

                              —

                              atmestos išlaidos bet kuriuo atveju yra finansuotinos pagal VERIGRAFT ir EASME sudarytos dotacijos sutarties sąlygas, nurodytas dotacijos sutartyje ir EASME tvirtinamose periodinėse ataskaitose.

                  3.

                  Trečiasis ieškinio pagrindas grindžiamas tuo, kad debeto aviza bet kuriuo atveju yra negaliojanti, nes atmestos VERIGRAFT išlaidos yra finansuotinos pagal dotacijos sutartį:

                              —

                              VERIGRAFT patyrė išlaidų, viršijančių išlaidas, kurias vykdomuoju raštu siekia susigrąžinti EASME, todėl debeto aviza bet kuriuo atveju yra negaliojanti dar ir dėl to.


title: Byla T-464/20: 2020 m. liepos 21 d. pareikštas ieškinys byloje Eggy Food / EUIPO (YOUR DAILY PROTEIN)

text:
               7.9.2020

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 297/48

      2020 m. liepos 21 d. pareikštas ieškinys byloje Eggy Food / EUIPO (YOUR DAILY PROTEIN)

      (Byla T-464/20)
      (2020/C 297/63)
      Proceso kalba: vokiečių

         Šalys

         Ieškovė: Eggy Food GmbH & Co. KG (Osnabriukas, Vokietija), atstovaujama advokato J. Eberhardt

         Atsakovė: Europos Sąjungos intelektinės nuosavybės tarnyba (EUIPO)

         Su procedūra EUIPO susijusi informacija

         Prekių ženklas, dėl kurio kilo ginčas: vaizdinio Sąjungos prekių ženklo YOUR DAILY PROTEIN paraiška – Registracijos paraiška Nr. 17 953 235.

         Ginčijamas sprendimas: 2020 m. gegužės 8 d. EUIPO penktosios apeliacinės tarybos sprendimas byloje R 2235/2019-5.

         Reikalavimai

      Ieškovė Bendrojo Teismo prašo:

                  —

                  panaikinti ginčijamą sprendimą,

                  —

                  nurodyti paskelbti Sąjungos prekių ženklo paraišką Nr. 17 953 235,

                  —

                  priteisti iš EUIPO bylinėjimosi išlaidas,

         Pagrindai, kuriais remiamasi

                  —

                  Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) 2017/1001 7 straipsnio 1 dalies b punkto pažeidimas.

                  —

                  Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) 2017/1001 7 straipsnio 2 dalies pažeidimas.


title: Byla T-474/20: 2020 m. liepos 24 d. pareikštas ieškinys byloje LD / Komisija

text:
               7.9.2020

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 297/48

      2020 m. liepos 24 d. pareikštas ieškinys byloje LD / Komisija

      (Byla T-474/20)
      (2020/C 297/64)
      Proceso kalba: italų

         Šalys

         Ieškovė: LD, atstovaujama advokatės M. Velardo

         Atsakovė: Europos Komisija

         Reikalavimai

      Ieškovė Bendrojo Teismo prašo panaikinti:

                  —

                  2019 m. birželio 20 d. sprendimą, kuriuo ieškovei neleista dalyvauti konkurso EPSO/AD/371/19 etape Vertinimo centre,

                  —

                  2019 m. spalio 31 d. sprendimą, kuriuo atmestas jos prašymas peržiūrėti sprendimą pašalinti iš konkurso EPSO/AD/371/19,

                  —

                  2020 m. balandžio 22 d. paskyrimų tarnybos sprendimą, kurio atmestas skundas, pateiktas pagal Pareigūnų tarnybos nuostatų 90 straipsnio 2 dalį.

            Ji taip pat prašo priteisti iš Komisijos bylinėjimosi išlaidas.

         Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

      Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai panašūs į nurodytuosius byloje T-456/20, LA / Komisija.


title: 2018 m. lapkričio 16 d. Teismo sprendimas byloje E-8/17 Henrik Kristoffersen prieš Norvegijos slidinėjimo federaciją (Norges Skiforbund), kurią remia Norvegijos olimpinio ir parolimpinio komiteto ir sporto konfederacija (Norges idrettsforbund og olympiske og paralympiske komité) (Laisvė teikti paslaugas – EEE susitarimo 36 straipsnis – Direktyva 2006/123/EB – Profesionalūs sportininkai – Sporto asociacijos – Rinkodaros teisės – Apribojimas – Proporcingumas – Tinkamumas – Būtinumas)

text:
               21.3.2019

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 107/9

      TEISMO SPRENDIMAS
      2018 m. lapkričio 16 d.
      byloje E-8/17

         Henrik Kristoffersen

      prieš
      Norvegijos slidinėjimo federaciją (Norges Skiforbund), kurią remia Norvegijos olimpinio ir parolimpinio komiteto ir sporto konfederacija (Norges idrettsforbund og olympiske og paralympiske komité)

         (Laisvė teikti paslaugas – EEE susitarimo 36 straipsnis – Direktyva 2006/123/EB – Profesionalūs sportininkai – Sporto asociacijos – Rinkodaros teisės – Apribojimas – Proporcingumas – Tinkamumas – Būtinumas)

      (2019/C 107/04)
      Byloje E-8/17 Henrik Kristoffersen prieš Norvegijos slidinėjimo federaciją (Norges Skiforbund), kurią remia Norvegijos olimpinio ir parolimpinio komiteto ir sporto konfederacija (Norges idrettsforbund og olympiske og paralympiske komité), dėl Oslo apygardos teismo (Oslo tingrett) PRAŠYMO Teismui pagal ELPA valstybių susitarimo dėl Priežiūros institucijos ir Teisingumo Teismo įsteigimo 34 straipsnį išaiškinti Europos ekonominės erdvės susitarimo 36 straipsnį ir 2006 m. gruodžio 12 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvą 2006/123/EB dėl paslaugų vidaus rinkoje aiškinimo, Teismas, kurį sudaro pirmininkas Pállis Hreinssonas (pranešėjas) ir teisėjai Peras Christiansenas ir Martinas Ospeltas (ad hoc), 2018 m. lapkričio 16 d. priėmė sprendimą, kurio rezoliucinė dalis yra tokia:

                  1.

                  Teisinis kriterijus, pagal kurį vertinama, ar nacionalinės sporto federacijos išankstinės individualių rėmimo sutarčių kontrolės ir patvirtinimo sistema laikoma apribojimu pagal EEE susitarimo 36 straipsnį, yra susijęs su tuo, ar sistema sportininko laisvę teikti rinkodaros paslaugas padaro mažiau patrauklia.

                  2.

                  Jeigu tokia išankstinės individualių rėmimo sutarčių kontrolės ir patvirtinimo sistema laikoma apribojimu, tas pats bus taikoma ir konkrečiam atsisakymui pavirtinti prašymą dėl individualios rėmimo sutarties sudarymo pagal tą sistemą.

                  3.

                  Išankstinės individualių rėmimo sutarčių kontrolės ir patvirtinimo sistema – ir konkretus atsisakymas patvirtinti prašymą pagal tą sistemą – bus teisėti, jei sistema ir atsisakymu patvirtinti siekiama teisėto tikslo, kuris pateisinamas bendrojo intereso privalomuoju pagrindu, jei jie yra tinkami tam tikslui pasiekti ir jais neviršijama to, kas būtina tam tikslui pasiekti. Atliekant šį vertinimą, sistema ir konkretus atsisakymas patvirtinti negali būti vertinami atskirai, tačiau turi būti vertinami atsižvelgiant į tai, kokios apskritai yra sportininkų ar sportininko galimybės užsiimti individualia rinkodara.

                  4.

                  Konkretus sprendimas, priimtas pagal nacionalinės sporto federacijos išankstinės individualių rėmimo sutarčių kontrolės ir patvirtinimo sistemą, turi būti pagrįstas tinkama federacijos ir sportininko interesų pusiausvyra. Sprendimas turi būti motyvuotas ir apie jį sportininkui turi būti pranešta per pagrįstą laikotarpį. Be to, turėtų būti galima pasinaudoti peržiūros procedūra, kurią atliktų nuo federacijos nepriklausanti institucija. Atsižvelgdama į šias procedūrines garantijas, sporto federacija, vertindama paraiškas dėl individualių rėmimo sutarčių, gali veikti savo nuožiūra. Šių reikalavimų nesilaikymo pasekmes turi nustatyti nacionalinis teismas, laikydamasis lygiavertiškumo ir veiksmingumo principų.


title: 2018 m. lapkričio 19 d. Norges Høyesterett prašymas ELPA teismui dėl patariamosios nuomonės byloje Fosen-Linjen AS, remiamas Næringslivets Hovedorganisasjon (NHO) v AtB AS (Byla E-7/18)

text:
               21.3.2019

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 107/10

      2018 m. lapkričio 19 d.Norges Høyesterett prašymas ELPA teismui dėl patariamosios nuomonės byloje Fosen-Linjen AS, remiamas Næringslivets Hovedorganisasjon (NHO) v AtB AS

      (Byla E-7/18)
      (2019/C 107/05)
      2018 m. lapkričio 19 d. raštu (jį Teismo kanceliarija gavo 2018 m. lapkričio 19 d.) Norges Høyesterett (Norvegijos Aukščiausiasis Teismas) ELPA Teismui pateikė prašymą dėl patariamosios nuomonės byloje Fosen-Linjen AS, kurią remia Næringslivets Hovedorganisasjon (NHO) v AtB AS, šiuo klausimu:
      Ar pagal Teisių gynimo priemonių direktyvos 2 straipsnio 1 dalies c punktą savaime pakanka bet kokio viešųjų pirkimų taisyklių pažeidimo, kad atsirastų pagrindas taikyti atsakomybę dėl negautų pajamų?


               16.5.2019

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 167/10

      2018 m. rugsėjo 10 d. Borgartingo apeliacinio teismo (Borgarting lagmannsrett) prašymas ELPA teismui dėl patariamosios nuomonės byloje Andreas Gyrre prieš Norvegijos Vyriausybę

      (Byla E-1/19)
      (2019/C 167/06)
      2018 m. rugsėjo 10 d. Borgartingo apeliacinis teismas (Borgarting lagmannsrett) ELPA teismui pateikė prašymą (Teismo kanceliarija jį gavo 2019 m. sausio 3 d.) dėl patariamosios nuomonės byloje Andreas Gyrre prieš Norvegijos Vyriausybę šiais klausimais:

                  1.

                  Ar turėtų būti laikoma, kad Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2005/29/EB dėl nesąžiningos įmonių komercinės veiklos vartotojų atžvilgiu vidaus rinkoje I priedo 9 punktas apima atvejus, kai prekybininkas teigia arba kitaip sudaro įspūdį, kad produktas gali būti legaliai parduodamas, nors EEE valstybėje galioja teisės akto nuostata, pavyzdžiui, 2006 m. Londono olimpinių ir parolimpinių žaidynių įstatymas, kuriame nustatyta, kad produktas negali būti legaliai parduodamas, ir šios nuostatos laikymasis užtikrinamas nacionalinėje teisėje?

                              a.

                              Ar šiam vertinimui turi reikšmės tai, kad draudimas taikomas toje EEE valstybėje, kurioje numatoma produktą naudoti, bet ne toje valstybėje, kurioje produktas parduodamas?

                              b.

                              Ar šiam vertinimui turi reikšmės tai, jei po pardavimo nustatoma, kad draudimas prieštaravo EEE teisei?

                  2.

                  Jei nustatymas dėl to, ar pagal nacionalinę teisę taikomas draudimas prieštarauja EEE teisės normoms, turi poveikį pagal Direktyvos 2005/29/EB I priedo 9 punktą vykdomam vertinimui:

                              a.

                              Ar draudimas perparduoti tokius bilietus, kaip numatyta 2006 m. Londono olimpinių ir parolimpinių žaidynių įstatyme, laikomas komercinės veiklos, patenkančios į Direktyvos 2005/29/EB dėl nesąžiningos įmonių komercinės veiklos vartotojų atžvilgiu vidaus rinkoje taikymo sritį, reguliavimu?

                              b.

                              Ar direktyva užkertamas kelias nustatyti nacionalinį draudimą užsiimti perpardavimu, kaip numatyta 2006 m. Londono olimpinių ir parolimpinių žaidynių įstatyme, kai tokiu draudimu užtikrinama ne tik vartotojų apsauga, bet ir kiti aspektai, pavyzdžiui, saugumas?

                              c.

                              Jei yra būtina nustatyti, ar sporto renginių, pavyzdžiui, olimpinių žaidynių, bilietų perpardavimo apribojimai prieštarauja EEE susitarime nustatytoms pagrindinėms laisvėms, įskaitant jo 11 ir 36 straipsnius, kokiais kriterijais turėtų remtis nacionalinis teismas, siekdamas įvertinti, ar tokie apribojimai yra tinkami ir būtini tam, kad būtų pasiekti teisėti tikslai, pavyzdžiui, vartotojų apsauga ir saugumas?


title: Byla T-779/17: 2019 m. balandžio 4 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje United Wineries/EUIPO — Compañía de Vinos Miguel Martín (VIÑA ALARDE) (Europos Sąjungos prekių ženklas — Protesto procedūra — Žodinio Europos Sąjungos prekių ženklo VIÑA ALARDE paraiška — Ankstesnis žodinis nacionalinis prekių ženklas ALARDE — Ankstesnio prekių ženklo naudojimo iš tikrųjų įrodymas — Reglamento (EB) Nr. 207/2009 42 straipsnio 2 ir 3 dalys (dabar — Reglamento (ES) 2017/1001 47 straipsnio 2 ir 3 dalys) — Santykinis atmetimo pagrindas — Galimybė supainioti — Prekių tapatumas — Žymenų panašumas — Reglamento Nr. 207/2009 8 straipsnio 1 dalies b punktas (dabar — Reglamento2017/1001 8 straipsnio 1 dalies b punktas))

text:
               20.5.2019

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 172/32

      2019 m. balandžio 4 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje United Wineries/EUIPO — Compañía de Vinos Miguel Martín (VIÑA ALARDE)
      (Byla T-779/17) (1)

      (Europos Sąjungos prekių ženklas - Protesto procedūra - Žodinio Europos Sąjungos prekių ženklo VIÑA ALARDE paraiška - Ankstesnis žodinis nacionalinis prekių ženklas ALARDE - Ankstesnio prekių ženklo naudojimo iš tikrųjų įrodymas - Reglamento (EB) Nr. 207/2009 42 straipsnio 2 ir 3 dalys (dabar - Reglamento (ES) 2017/1001 47 straipsnio 2 ir 3 dalys) - Santykinis atmetimo pagrindas - Galimybė supainioti - Prekių tapatumas - Žymenų panašumas - Reglamento Nr. 207/2009 8 straipsnio 1 dalies b punktas (dabar - Reglamento2017/1001 8 straipsnio 1 dalies b punktas))
      (2019/C 172/44)
      Proceso kalba: ispanų

         Šalys

         Ieškovė: United Wineries, SA (Seniseras, Ispanija), atstovaujama advokato J. Oria Sousa-Montes

         Atsakovė: Europos Sąjungos intelektinės nuosavybės tarnyba (EUIPO), atstovaujama S. Palmero Cabezas ir J. Crespo Carrillo

         Kita procedūros EUIPO apeliacinėje taryboje šalis, įstojusi į bylą Bendrajame Teisme: Compañía de Vinos Miguel Martín, SL (Sigalesas, Ispanija)

         Dalykas

      Ieškinys dėl 2017 m. rugsėjo 25 d. EUIPO penktosios apeliacinės tarybos sprendimo (byla R 281/2017-5), susijusio su protesto procedūra tarp Compañía de Vinos Miguel Martín ir United Wineries.

         Rezoliucinė dalis

                  1.

                     Atmesti ieškinį.

                  2.

                     Priteisti iš United Wineries, SA bylinėjimosi išlaidas.

         (1)  OL C 42, 2018 2 5.


title: Byla C-643/17: 2019 m. kovo 7 d. Teisingumo Teismo (šeštoji kolegija) sprendimas byloje (Supremo Tribunal Administrativo (Portugalija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Suez II Water Technologies & Solutions Portugal, Unipessoal Lda, anksčiau — GE Power Controls Portugal Unipessoal, Lda/Fazenda Pública (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą — Muitų sąjunga — Reglamentas (EEB) Nr. 2913/92 — 37 straipsnis — Bendrijos muitinės kodeksas — Reglamentas (EEB) Nr. 2454/93 — 313 straipsnis — Prekių muitinis statusas — Bendrijos prekių statuso prezumpcija)

text:
               29.4.2019

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 148/4

      2019 m. kovo 7 d. Teisingumo Teismo (šeštoji kolegija) sprendimas byloje (Supremo Tribunal Administrativo (Portugalija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Suez II Water Technologies & Solutions Portugal, Unipessoal Lda, anksčiau — GE Power Controls Portugal Unipessoal, Lda/Fazenda Pública
      (Byla C-643/17) (1)

      (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą - Muitų sąjunga - Reglamentas (EEB) Nr. 2913/92 - 37 straipsnis - Bendrijos muitinės kodeksas - Reglamentas (EEB) Nr. 2454/93 - 313 straipsnis - Prekių muitinis statusas - Bendrijos prekių statuso prezumpcija)
      (2019/C 148/04)
      Proceso kalba: portugalų

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Supremo Tribunal Administrativo

         Šalys pagrindinėje byloje

         Ieškovė: Suez II Water Technologies & Solutions Portugal, Unipessoal Lda, anksčiau — GE Power Controls Portugal Unipessoal, Lda

      Atsakovas: Fazenda Pública

         Rezoliucinė dalis

      1993 m. liepos 2 d. Komisijos reglamento (EEB) Nr. 2454/93, išdėstančio Tarybos reglamento (EEB) Nr. 2913/92, nustatančio Bendrijos muitinės kodeksą, įgyvendinimo nuostatas, iš dalies pakeisto 1998 m. sausio 12 d. Komisijos reglamentu (EB) Nr. 75/98, 313 straipsnis turi būti aiškinamas taip, kad prekės, kaip antai aptariamos pagrindinėje byloje, kurias Sąjungos muitų teritorijoje įsisteigusiai bendrovei naudoti toje teritorijoje tiekė ir už kurias sąskaitas faktūras išrašė trečiosiose šalyse įsisteigusios bendrovės, turi būti laikomos įvežtomis į šią teritoriją, kaip tai suprantama pagal 1992 m. spalio 12 d. Tarybos reglamento (EEB) Nr. 2913/92, nustatančio Bendrijos muitinės kodeksą, iš dalies pakeisto 1996 m. gruodžio 19 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentu (EB) Nr. 82/97, 37 straipsnį, todėl patenkančiomis į Reglamento Nr. 2454/93, iš dalies pakeisto Reglamentu Nr. 75/98, 313 straipsnio 2 dalies a punkte numatytos išimties taikymo sritį, nes Bendrijos prekių statusas pripažįstamas tik prekėms, dėl kurių pateikta įrodymų, kad joms buvo taikytos išleidimo į laisvą apyvartą Sąjungos muitų teritorijoje procedūros.

         (1)  OL C 52, 2018 2 12.


title: Byla C-693/17 P: 2019 m. kovo 6 d. Teisingumo Teismo (dešimtoji kolegija) sprendimas byloje BMB sp. z o.o./Europos Sąjungos intelektinės nuosavybės tarnyba (EUIPO), Ferrero SpA (Apeliacinis skundas — Bendrijos dizainas — Reglamentas (EB) Nr. 6/2002 — 25 straipsnio 1 dalies e punktas — Registracijos pripažinimo negaliojančia procedūra — Dizainas, vaizduojantis saldainių dėžutes — Registracijos pripažinimas negaliojančia)

text:
               29.4.2019

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 148/5

      2019 m. kovo 6 d. Teisingumo Teismo (dešimtoji kolegija) sprendimas byloje BMB sp. z o.o./Europos Sąjungos intelektinės nuosavybės tarnyba (EUIPO), Ferrero SpA
      (Byla C-693/17 P) (1)

      (Apeliacinis skundas - Bendrijos dizainas - Reglamentas (EB) Nr. 6/2002 - 25 straipsnio 1 dalies e punktas - Registracijos pripažinimo negaliojančia procedūra - Dizainas, vaizduojantis saldainių dėžutes - Registracijos pripažinimas negaliojančia)
      (2019/C 148/05)
      Proceso kalba: anglų

         Šalys

         Apeliantė: BMB sp. z o.o., atstovaujama radca prawny K. Czubkowski

         Kitos proceso šalys: Europos Sąjungos intelektinės nuosavybės tarnyba (EUIPO), atstovaujama S. Hanne ir D. Walicka, Ferrero SpA, atstovaujama advokato M. Kefferpütz

         Rezoliucinė dalis

                  1.

                  Atmesti apeliacinį skundą.

                  2.

                  Priteisti iš BMB sp. z o.o. bylinėjimosi išlaidas.

         (1)  OL C 142, 2018 4 23.


title: Byla C-175/19 P: 2019 m. vasario 25 d. Stena Line Scandinavia AB pateiktas apeliacinis skundas dėl 2018 m. gruodžio 13 d. Bendrojo Teismo (šeštoji kolegija) priimto sprendimo byloje T-631/15 Stena Line Scandinavia/Komisija

text:
               29.4.2019

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 148/37

      2019 m. vasario 25 d. Stena Line Scandinavia AB pateiktas apeliacinis skundas dėl 2018 m. gruodžio 13 d. Bendrojo Teismo (šeštoji kolegija) priimto sprendimo byloje T-631/15 Stena Line Scandinavia/Komisija
      (Byla C-175/19 P)
      (2019/C 148/34)
      Proceso kalba: anglų

         Šalys

         Apeliantė: Stena Line Scandinavia AB, atstovaujama advokato L. Sandberg-Mørch, solisitoriaus P. Alexiadis

         Kitos proceso šalys: Europos Komisija, Danijos Karalystė, Föreningen Svensk Sjöfart

         Apeliančių reikalavimai

      Apeliantė Teisingumo Teismo prašo:

                  —

                  panaikinti 2018 m. gruodžio 13 d. Bendrojo Teismo sprendimą byloje T-631/15, kiek juo atmesti apeliantės ieškinio pirmasis ir trečiasis pagrindai, susiję su Femern Landanlæg suteiktomis priemonėmis, jos ieškinio antrasis ir trečiasis pagrindai, grindžiami tuo, kad Komisija padarė teisės klaidą arba susidūrė su dideliais sunkumais vertindama pagalbos skatinamąjį poveikį, priešingos padėties scenarijumi, kurį Komisija nurodė vertindama pagalbos būtinumą, ir išvada, kad Femern A/S suteikta pagalba netinkamai neiškraipo konkurencijos,

                  —

                  nurodyti kitoms proceso šalims padengti savo ir apeliantės bylinėjimosi išlaidas.

         Apeliacinio skundo pagrindai ir pagrindiniai argumentai

      Apeliantė nurodo šešis pagrindus, kuriais siekiama skundžiamo sprendimo panaikinimo:

                  —

                  Pirma, Bendrasis Teismas pažeidė SESV 107 straipsnio 1 dalį ir 108 straipsnio 2 dalį ir padarė klaidą, nuspręsdamas, kad Komisija nepadarė teisės klaidos ir nesusidūrė su dideliais sunkumais, kai nusprendė, jog A/S Femern Landanlæg suteiktos valstybės garantijos ir valstybės paskolos, skirtos Danijos geležinkelių jungčių su toliau nuo pakrantės esančiais rajonais projektui, negalėjo iškraipyti konkurencijos, nes atitinkama rinka nėra atvira konkurencijai.
                  Apeliantė tvirtina, kad klaidinga Bendrojo Teismo išvada aiškintina keturiomis teisės klaidomis, atitinkančiomis keturias šio apeliacinio skundo pagrindo dalis:

                              a)

                              Bendrasis Teismas padarė teisės klaidą nusprendęs, kad A/S Femern Landanlæg suteiktos valstybės garantijos ir valstybės paskolos negali paveikti konkurencijos, nors fiksuotos jungties projektas (vykdomas Femern A/S) ir Danijos geležinkelių jungčių su toliau nuo pakrantės esančiais rajonais projektas (vykdomas Femern Landanlæg) kartu sudaro vieną bendrą projektą ir Femern A/S suteiktos valstybės garantijos ir valstybės paskolos jau buvo pripažintos galinčiomis iškraipyti konkurenciją.

                              b)

                              Bendrasis Teismas padarė teisės klaidą nusprendęs, kad geležinkelių infrastruktūros valdymo rinka Danijoje nėra de lege atvira konkurencijai.

                              c)

                              Bendrasis Teismas padarė teisės klaidą pripažinęs, kad geležinkelių infrastruktūros valdymo rinka Danijoje nėra de facto atvira konkurencijai.

                              d)

                              Geležinkelių infrastruktūros statybos ir jos priežiūros rinkos dalys yra atviros konkurencijai ir yra atskirtos nuo geležinkelių infrastruktūros veiklos valdymo rinkos siaurąja prasme.

                  —

                  Antra, Bendrasis Teismas pažeidė SESV 107 straipsnio 1 dalį ir 108 straipsnio 2 dalį ir padarė klaidą, nuspręsdamas, kad Komisija nepadarė teisės klaidos ir nesusidūrė su dideliais sunkumais, kai nustatė, kad A/S Femern Landanlæg suteiktos valstybės garantijos ir valstybės paskolos Danijos geležinkelių jungčių su toliau nuo pakrantės esančiais rajonais projektui finansuoti negali paveikti valstybių narių tarpusavio prekybos.

                  —

                  Trečia, Bendrasis Teismas pažeidė SESV 107 straipsnio 3 dalies b punktą ir 108 straipsnio 2 dalį ir padarė klaidą, nuspręsdamas, kad geležinkelių jungčių su toliau nuo pakrantės esančiais rajonais projekto išlaidos gali būti įtrauktos skaičiuojant didžiausią leidžiamą pagalbos intensyvumą fiksuotos jungties projektui (vertinant pagalbos suderinamumą su vidaus rinka), nors, anot Bendrojo Teismo, geležinkelių jungčių su toliau nuo pakrantės esančiais rajonais projekto finansavimas nėra valstybės pagalba.

                  —

                  Ketvirta, Bendrasis Teismas pažeidė SESV 107 straipsnio 3 dalies b punktą ir 108 straipsnio 2 dalį ir padarė klaidą, nuspręsdamas, kad Komisija nepadarė teisės klaidos ir nesusidūrė su dideliais sunkumais, kai konstatavo, kad Femern A/S suteikta pagalba turėjo skatinamąjį poveikį.

                  —

                  Penkta, Bendrasis Teismas pažeidė SESV 107 straipsnio 3 dalies b punktą ir 108 straipsnio 2 dalį ir padarė klaidą, nuspręsdamas, kad Komisija nepadarė teisės klaidos ir nesusidūrė su dideliais sunkumais, kai konstatavo, kad Danijos valdžios institucijos pateikė jai tinkamą priešingos padėties scenarijų, kad ji įvertintų pagalbos būtinumą.

                  —

                  Šešta, Bendrasis Teismas padarė teisės klaidą nuspręsdamas, kad Femern A/S suteikta pagalba netinkamai neiškraipo konkurencijos.