title: Byla T-284/11: 2013 m. balandžio 25 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Metropolis Inmobiliarias y Restauraciones prieš VRDT — MIP Metro (METROINVEST) (Bendrijos prekių ženklas — Protesto procedūra — Žodinio Bendrijos prekių ženklo METROINVEST paraiška — Ankstesnis vaizdinis nacionalinis prekių ženklas METRO — Santykiniai atmetimo pagrindai — Galimybė supainioti — Reglamento (EB) Nr. 207/2009 8 straipsnio 1 dalies b punktas — Nediskriminavimo principas — Teisė į teisingą procesą)

text:
               8.6.2013

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 164/16

         2013 m. balandžio 25 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Metropolis Inmobiliarias y Restauraciones prieš VRDT — MIP Metro (METROINVEST)

   (Byla T-284/11) (1)

   (Bendrijos prekių ženklas - Protesto procedūra - Žodinio Bendrijos prekių ženklo METROINVEST paraiška - Ankstesnis vaizdinis nacionalinis prekių ženklas METRO - Santykiniai atmetimo pagrindai - Galimybė supainioti - Reglamento (EB) Nr. 207/2009 8 straipsnio 1 dalies b punktas - Nediskriminavimo principas - Teisė į teisingą procesą)
   2013/C 164/28
   Proceso kalba: anglų

      Šalys

      Ieškovė: Metropolis Inmobiliarias y Restauraciones, SL (Barselona, Ispanija), atstovaujama advokatų J. Carbonell Callicó, P. Craddock ir B. Vanbrabant,

      Atsakovė: Vidaus rinkos derinimo tarnyba (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui), atstovaujama J. Crespo Carrillo

      Kita procedūros VRDT Apeliacinėje taryboje šalis, įstojusi į bylą Bendrajame Teisme: MIP Metro Group Intellectual Property GmbH & Co. KG (Diuseldorfas, Vokietija), atstovaujama advokatų M Berger, R. Kaase ir J.-C. Plate

      Dalykas

   Ieškinys dėl 2011 m. kovo 17 d. VRDT pirmosios apeliacinės tarybos sprendimo (byla R 954/2010–1), susijusio su protesto procedūra tarp MIP Metro Group Intellectual Property GmbH & Co. KG et Metropolis Inmobiliarias ir Restauraciones, SL.

      Rezoliucinė dalis

               1.

               Atmesti ieškinį.

               2.

               Priteisti iš Metropolis Inmobiliarias y Restauraciones, SL bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 232, 2011 8 6.


               28.8.2004

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 217/39

         (2004/C 217/71)
   Paskutinis Teisingumo Teismo
         Europos Sąjungos Oficialiajame leidinyje
       skelbiamas leidinys

      OL C 201, 2004 8 7

   Skelbti leidiniai:

      OL C 190, 2004 7 24

      OL C 179, 2004 7 10

      OL C 168, 2004 6 26

      OL C 156, 2004 6 12

      OL C 146, 2004 5 29

   Šiuos tekstus galite rasti adresu:

               EUR-Lex: http://europa.eu.int/eur-lex

               CELEX: http://europa.eu.int/celex


title: 2005 m. sausio 12 d. Pirmosios Instancijos Teismo nutartis, Byloje T-268/04 Spa Monopole, Compagnie fermière de Spa prieš Vidaus rinkos derinimo tarnybą (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui) (VRDT) (Bendrijos prekių ženklas — Protestas — Protesto atsiėmimas — Reikalo priimti sprendimą nebuvimas)

text:
               11.6.2005

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 143/35

      PIRMOSIOS INSTANCIJOS TEISMO NUTARTIS

   2005 m. sausio 12 d.
   Byloje T-268/04 Spa Monopole, Compagnie fermière de Spa prieš Vidaus rinkos derinimo tarnybą (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui) (VRDT)
       (1)

   (Bendrijos prekių ženklas - Protestas - Protesto atsiėmimas - Reikalo priimti sprendimą nebuvimas)
   (2005/C 143/67)
   Proceso kalba: prancūzų
   Byloje T-268/04 Spa Monopole, Compagnie fermière de Spa, įsteigta Spa (Belgija), atstovaujama L. de Brouwer, E. Cornu, E. De Gryse ir D. Moreau, prieš Vidaus rinkos derinimo tarnybą (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui) (VRDT), atstovaujamą O. Montalto, kita procedūros šalis VRDT apeliacinėje taryboje — Cottee Dairy Products Pty Limited, įsteigta New South Wales (Australija), dėl ieškinio, pareikšto dėl 2004 m. balandžio 19 d. VRDT pirmosios apeliacinės tarybos sprendimo (byla R 148/2002–1), Pirmosios instancijos teismas (antroji kolegija), kurį sudaro kolegijos pirmininkas J. Pirrung ir teisėjai N. J. Forwood ir S. Papasavvas; sekretorius H. Jung, 2005 m. sausio 12 d. priėmė nutartį, kurios rezoliucinėje dalyje nurodyta:

               1.

               Nebėra reikalo priimti sprendimą dėl šio ieškinio.

               2.

               Kiekviena šalis padengia savo bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 217, 2004 8 28.


title: Byla T-711/15: 2015 m. gruodžio 3 d. pareikštas ieškinys byloje Othman/Taryba

text:
               15.2.2016

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 59/33

         2015 m. gruodžio 3 d. pareikštas ieškinys byloje Othman/Taryba

   (Byla T-711/15)
   (2016/C 059/37)
   Proceso kalba: prancūzų

      Šalys

      Ieškovas: Razan Othman (Damaskas, Sirija), atstovaujamas advokato E. Ruchat

      Atsakovė: Europos Sąjungos Taryba

      Reikalavimai

   Ieškovas Bendrojo Teismo prašo:

               —

               pripažinti ieškovo ieškinį priimtinu ir pagrįstu;

               —

               atitinkamai priteisti iš Europos Sąjungos atlyginti visą ieškovo patirtą žalą, kurią Bendrasis Teismas nustatys ex aequo et bono;

               —

               priteisti iš Europos Sąjungos Tarybos bylinėjimosi išlaidas.

      Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

   Grįsdamas ieškinį ieškovas remiasi vieninteliu pagrindu, susijusiu su jo tariamai patirta neturtine žala, t. y. žala jo reputacijai, kuri turi tiesioginį priežastinį ryšį su Europos Sąjungos Tarybos priimtomis priemonėmis ir už kurią pastaroji privalo atsakyti.


title: Byla C-487/16 P: 2016 m. rugsėjo 11 d. Telefónica S.A. pateiktas apeliacinis skundas dėl 2016 m. birželio 28 d. Bendrojo Teismo (antroji kolegija) sprendimo byloje T-216/13 Telefónica/Komisija

text:
               21.11.2016

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 428/12

         2016 m. rugsėjo 11 d.Telefónica S.A. pateiktas apeliacinis skundas dėl 2016 m. birželio 28 d. Bendrojo Teismo (antroji kolegija) sprendimo byloje T-216/13 Telefónica/Komisija

   (Byla C-487/16 P)
   (2016/C 428/13)
   Proceso kalba: ispanų

      Šalys

      Apeliantė: Telefónica S.A., atstovaujama advokatų J. Folguera Crespo ir P. Vidal Martínez

      Kita proceso šalis: Europos Komisija

      Apeliantės reikalavimai

               —

               panaikinti skundžiamą teismo sprendimą ir Komisijos sprendimą (1) dėl motyvų, išdėstytų antrajame apeliacinio skundo pagrinde, kuriame teigiama, kad Telefónica veiksmais nebuvo siekiama ribojimo,

               —

               nepatenkinus pirmojo reikalavimo, panaikinti skundžiamą teismo sprendimą dėl pirmajame apeliacinio skundo pagrinde nurodytų motyvų ir grąžinti bylą Bendrajam Teismui, kad šis išklausytų trūkstamus liudytojų parodymus ir priimtų sprendimą dėl Telefónica ieškinio dėl panaikinimo esmės atsižvelgdamas į surinktus įrodymus,

               —

               nepatenkinus pirmojo ir antrojo reikalavimų ir remiantis trečiajame apeliacinio skundo pagrinde išdėstytais motyvais:

                           —

                           panaikinti skundžiamo teismo sprendimo rezoliucinės dalies 1 punktą,

                           —

                           pripažinti Telefónica veiksmus mažareikšmiais ir konstatuoti trečiajame apeliacinio skundo pagrinde nurodytas lengvinančias aplinkybes, ir

                           —

                           remiantis trečiuoju apeliacinio skundo pagrindu nustatyti procentinę dalį, kurią turi būti sumažinta bauda, atsižvelgiant į veiksmų mažareikšmiškumą ir lengvinančias aplinkybes.

               —

               priteisti iš Komisijos atlyginti Telefónica bylinėjimosi išlaidas, patirtas pirmojoje instancijoje ir per procesą Teisingumo Teisme,

               —

               leisti, kad šio apeliacinio skundo apimtis būtų šiek tiek didesnė, nei rekomenduojama pagal Teisingumo Teismo praktinius nurodymus, atsižvelgiant į bylos ekonominę reikšmę apeliantei ir pateiktų argumentų sudėtingumą.

      Apeliacinio skundo pagrindai ir pagrindiniai argumentai

               1.

               Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijos 47 straipsnio ir 48 straipsnio 2 dalies, Bendrojo Teismo procedūros reglamento 68 straipsnio pažeidimas dėl atsisakymo išklausyti liudytojų parodymus. Bendrajam Teismui atsisakius išklausyti siūlomų liudytojų parodymus, buvo pažeista Telefónica teisė į gynybą, nes ji neteko galimybės pasinaudoti svarbia ir teisingam bylos sprendimui esmine įrodinėjimo priemone. Bendrojo Teismo veiksmai kritikuotini keturiais aspektais: (i) dėl teleologinio prieštaravimo; (ii) dėl neproporcingo įrodinėjimo pareigos paskirstymo; (iii) dėl išankstinio liudytojų parodymų reikšmės vertinimo; (iv) dėl netinkamo įrodymų vertinimo.

               2.

               SESV 101 straipsnio pažeidimas dėl neteisingo tesimo praktikos dėl tyčinių ribojimų, taip pat pareigos motyvuoti ir nekaltumo prezumpcijos taikymo.

         Papildomas argumentas:

               3.

               Klaidingas Telefónica veiksmais padaryto pažeidimo mažareikšmiškumo ir lengvinančių aplinkybių vertinimas. Bendrasis Teismas neatsižvelgė į papildomas aplinkybes, kurios patvirtintų veiksmų mažareikšmiškumą ir leistų dar labiau sumažinti Komisijos jau sumažintą baudą.

      (1)  2013 m. sausio 23 d. Komisijos sprendimas C(2013) 306 final dėl procedūros pagal SESV 101 straipsnį (byla COMP/39.839 – Telefónica/Portugal Telecom).


title: Byla T-244/17: 2017 m. balandžio 26 d. pareikštas ieškinys byloje António Conde & Companhia/Komisija

text:
               17.7.2017

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 231/29

         2017 m. balandžio 26 d. pareikštas ieškinys byloje António Conde & Companhia/Komisija

   (Byla T-244/17)
   (2017/C 231/36)
   Proceso kalba: anglų

      Šalys

      Ieškovė: António Conde & Companhia, SA (Gafanha de Nazaré, Portugalija), atstovaujama advokato J. García-Gallardo Gil-Fournier

      Atsakovė: Europos Komisija

      Reikalavimai

   Ieškovė Bendrojo Teismo prašo:

               —

               pripažinti, kad Europos Komisija nesiėmė veiksmų pagal 2007 m. spalio 22 d. Tarybos reglamento (EB) Nr. 1386/2007, nustatančio žvejybos Šiaurės Vakarų Atlanto organizacijos reguliuojamame rajone taikytinas apsaugos ir vykdymo užtikrinimo priemones (OL L 318, 2007, p. 1), 14 straipsnio 1 dalį, kai paprašė Portugalijos pateikti jai su Portugalijos vėliava plaukiojančių laivų, kuriems leista žvejoti NAFO reguliuojamame rajone 2017 m. sezonu, sąrašą, į kurį neįtrauktas žvejybos laivas CALVÃO, todėl ji NAFO sekretoriatui neperdavė sąrašo, į kurį būtų įtrauktas šis laivas,

               —

               priteisti iš Europos Komisijos bylinėjimosi išlaidas.

      Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

   Grįsdama ieškinį ieškovė remiasi vieninteliu pagrindu, grindžiamu tuo, kad Komisija pažeidė Tarybos reglamento (EB) Nr. 1386/2007 14 straipsnio 1 dalį, kai neteisėtai neperdavė laivų sąrašo, į kurį būtų įtrauktas ieškovės žvejybos laivas CALVÃO, siekiant gauti leidimą žvejoti NAFO reguliuojamame rajone 2017 m. sezonu.
   Ieškovė teigia, kad Komisija neturi įgaliojimų dalyvauti rengiant laivų, kuriems leidžiama žvejoti, sąrašus; tai gali daryti tik valstybės narės. Ieškovė paprašė Komisijos nesikišti į atitinkamo sąrašo rengimą ir paragino ją laikytis įsipareigojimų, susijusių su sąrašo, į kurį būtų įtrauktas žvejybos laivas CALVÃO, perdavimu NAFO sekretoriatui.


title: Byla C-193/13 P: 2014 m. sausio 16 d. Teisingumo Teismo (šeštoji kolegija) nutartis byloje nfon AG prieš Fon Wireless Ltd, Vidaus rinkos derinimo tarnybą (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui) (Apeliacinis skundas — Bendrijos prekių ženklas — Reglamentas (EB) Nr. 40/94 — Vaizdinis prekių ženklas, kuriame yra žodinis elementas „nfon“  — Vaizdinio Bendrijos prekių ženklo, kuriame yra žodinis elementas „fon“ , ir žodinio nacionalinio prekių ženklo FON savininko protestas — Protesto atmetimas VRDT apeliacinėje taryboje)

text:
               14.4.2014

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 112/19

         2014 m. sausio 16 d. Teisingumo Teismo (šeštoji kolegija) nutartis byloje nfon AG prieš Fon Wireless Ltd, Vidaus rinkos derinimo tarnybą (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui)

   (Byla C-193/13 P) (1)

   ((Apeliacinis skundas - Bendrijos prekių ženklas - Reglamentas (EB) Nr. 40/94 - Vaizdinis prekių ženklas, kuriame yra žodinis elementas „nfon“ - Vaizdinio Bendrijos prekių ženklo, kuriame yra žodinis elementas „fon“, ir žodinio nacionalinio prekių ženklo FON savininko protestas - Protesto atmetimas VRDT apeliacinėje taryboje))
   2014/C 112/23
   Proceso kalba: vokiečių

      Šalys

      Apeliantė: nfon AG, atstovaujama Rechtsanwältin V. von Bomhard,

      Atsakovės: Fon Wireless Ltd, atstovaujama abogada L. Montoya Terán, Vidaus rinkos derinimo tarnyba (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui), atstovaujama D. Walicka

      Dalykas

   Apeliacinis skundas dėl 2013 m. sausio 29 d. Bendrojo Teismo (ketvirtoji kolegija) sprendimo Fon Wireless prieš VRDT – Nfon (Nfon) (T-283/11), kuriuo Bendrasis Teismas taip pakeitė 2011 m. kovo 18 d. Vidaus rinkos derinimo tarnybos (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui) (VRDT) ketvirtosios apeliacinės tarybos sprendimą (byla R 1017/2009-4), kad buvo atmesta apeliacija, kurią nfon AG pateikė Apeliacinėje taryboje – 2009 m. vasario 26 d. Tarybos reglamento (EB) Nr. 207/2009 dėl Bendrijos prekių ženklo (OL L 78, p. 1) 8 straipsnio 1 dalies b punkto pažeidimas.

      Rezoliucinė dalis

               1.

               Atmesti apeliacinį skundą.

               2.

                  nfon AG padengia savo ir Fon Wireless Ltd patirtas bylinėjimosi išlaidas.

               3.

               Vidaus rinkos derinimo tarnyba (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui) (VRDT) padengia savo bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 189, 2013 6 29.


title: Byla F-77/09: 2011 m. sausio 13 d. Tarnautojų teismo (antroji kolegija) sprendimas byloje Bart Nijs prieš Audito Rūmus (Viešoji tarnyba — Pareigūnai — Drausminės priemonės — Drausminė procedūra — Pareigūnų tarnybos nuostatų 22a ir 22b straipsniai — Nešališkumas — Protingas terminas)

text:
               19.2.2011

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 55/36

         2011 m. sausio 13 d. Tarnautojų teismo (antroji kolegija) sprendimas byloje Bart Nijs prieš Audito Rūmus

   (Byla F-77/09) (1)

   (Viešoji tarnyba - Pareigūnai - Drausminės priemonės - Drausminė procedūra - Pareigūnų tarnybos nuostatų 22a ir 22b straipsniai - Nešališkumas - Protingas terminas)
   2011/C 55/65
   Proceso kalba: prancūzų

      Šalys

      Ieškovas: Bart Nijs (Bridel, Liuksemburgas), atstovaujamas advokato F. Rollinger

      Atsakovas: Europos Audito Rūmai, atstovaujami T. Kennedy ir J.-M. Stenier

      Dalykas

   Viešoji tarnyba — Prašymas panaikinti 2009 m. sausio 15 d. Europos Audito Rūmų ad hoc komisijos sprendimą nuo 2009 m. vasario 1 d. nušalinti ieškovą nuo pareigų nesumažinant pensijos.

      Sprendimo rezoliucinė dalis

               1.

               Atmesti ieškinį.

               2.

               B. Nijs padengia savo ir Audito Rūmų bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 282, 2009 11 21, p. 65.


title: Byla T-308/04 Francesco Ianniello 2004 m. liepos 19 d. pareikštas ieškinys Europos Bendrijų Komisijai

text:
               23.10.2004

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 262/42

         Francesco Ianniello 2004 m. liepos 19 d. pareikštas ieškinys Europos Bendrijų Komisijai
   (Byla T-308/04)
   (2004/C 262/81)
   Bylos kalba: prancūzų
   2004 m. liepos 19 d. Europos Bendrijų Pirmosios instancijos teisme buvo pareikštas Francesco Ianniello, gyvenančio Briuselyje, atstovaujamo advokatų Sébastien Orlandi, Albert Coolen, Jean-Noël Louis ir Etienne Marchal, nurodžiusių adresą dokumentams įteikti Liuksemburge, ieškinys Europos Bendrijų Komisijai.
   Pareiškėjas Pirmosios instancijos teismo prašo:

               —

               panaikinti Paskyrimų tarnybos 2003 m. rugsėjo 8 d. sprendimą dėl pareiškėjo tarnybinės veiklos 2001 – 2002 m. vertinimo ataskaitos;

               —

               priteisti iš Europos Bendrijų Komisijos bylinėjimosi išlaidas.

         Teisiniai pagrindai ir pagrindiniai argumentai
   Grįsdamas savo reikalavimus, pareiškėjas remiasi Pareigūnų tarnybos nuostatų 43 straipsnį įgyvendinančių bendrųjų nuostatų 8 straipsnio pažeidimu. Pareiškėjas tvirtina, kad ši nuostata neteisėta, nes ji numato Paritetinio vertinimo komiteto narių, kurie gali būti tos pačios ar žemesnės kategorijos nei pareiškėjas, paskyrimą, ir todėl jie neturi visų nepriklausomumo garantijų bei reikalaujamos kompetencijos. Be to, vykdydamas profesinės sąjungos įgaliojimus, direktorius ar jo pavaduotojas nenusišalino ir dalyvavo pareiškėjo ieškinio nagrinėjime.
   Pareiškėjas taip pat remiasi Paritetinio vertinimo komiteto narių konfidencialumo pareigos pažeidimu, Paritetinio komiteto nešališkumo ir objektyvumo principo pažeidimu, teisės į gynybą ir rungimosi principo pažeidimu, gero administravimo ir akivaizdžia vertinimo klaida ir pastabų bei įvertinimų neatitikimu.


title: Byla C-393/10: 2012 m. kovo 1 d. Teisingumo Teismo (antroji kolegija) sprendimas byloje ( Supreme Court of the United Kingdom (Jungtinė Karalystė) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Dermod Patrick O'Brien prieš Ministry of Justice (anksčiau — Department for Constitutional Affairs ) (Bendrasis susitarimas dėl darbo ne visą darbo dieną — Ne visą darbo dieną dirbančių darbuotojų, kurie sudarė darbo sutartį arba yra susiję darbo santykiais, sąvoka — Ne visą darbo dieną dirbantys teisėjai, kuriems atlyginama mokant honorarą už dieną — Teisės į pensiją nesuteikimas)

text:
               21.4.2012

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 118/3

         2012 m. kovo 1 d. Teisingumo Teismo (antroji kolegija) sprendimas byloje (Supreme Court of the United Kingdom (Jungtinė Karalystė) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Dermod Patrick O'Brien prieš Ministry of Justice (anksčiau — Department for Constitutional Affairs)
   (Byla C-393/10) (1)

   (Bendrasis susitarimas dėl darbo ne visą darbo dieną - Ne visą darbo dieną dirbančių darbuotojų, kurie sudarė darbo sutartį arba yra susiję darbo santykiais, sąvoka - Ne visą darbo dieną dirbantys teisėjai, kuriems atlyginama mokant honorarą už dieną - Teisės į pensiją nesuteikimas)
   2012/C 118/04
   Proceso kalba: anglų

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Supreme Court of the United Kingdom

      Šalys pagrindinėje byloje

      Ieškovas: Dermod Patrick O'Brien

      Atsakovė: Ministry of Justice (anksčiau — Department for Constitutional Affairs)

      Dalykas

   Prašymas priimti prejudicinį sprendimą — Supreme Court of the United Kingdom — 1997 m. gruodžio 15 d. Tarybos direktyvos 97/81/EB dėl Bendrojo susitarimo dėl darbo ne visą darbo dieną, kurį sudarė Europos pramonės ir darbdavių konfederacijų sąjunga (UNICE), Europos įmonių, kuriose dalyvauja valstybė, centras (CEEP) ir Europos profesinių sąjungų konfederacija (ETUC) (OL L 14, p. 9; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 5 sk., 3 t., p. 267) aiškinimas — Sąvoka „ne visą darbo dieną dirbantis darbuotojas, kuris sudarė darbo sutartį arba yra susiję darbo santykiais“ (direktyvos 2 straipsnio 1 dalis) — Teisėjai, dirbantys ne visą darbo dieną — Skirtingas teisėjų, dirbančių visą darbo dieną ir ne visą darbo dieną, arba skirtingų teisėjų, dirbančių ne visą darbo dieną, kategorijų vertinimas senatvės pensijos atžvilgiu

      Rezoliucinė dalis

               1.

               Sąjungos teisę reikia aiškinti taip, kad valstybės narės turi apibrėžti „darbuotojų, kurie sudarė darbo sutartį arba yra susiję darbo santykiais“, kaip tai suprantama pagal 1997 m. gruodžio 15 d. Tarybos direktyvos 97/81/EB dėl Bendrojo susitarimo dėl darbo ne visą darbo dieną, kurį sudarė Europos pramonės ir darbdavių konfederacijų sąjunga (UNICE), Europos įmonių, kuriose dalyvauja valstybė, centras (CEEP) ir Europos profesinių sąjungų konfederacija (ETUC), iš dalies pakeistos 1998 m. balandžio 7 d. Tarybos direktyva 98/23/EB, priede pateikto Bendrojo susitarimo dėl darbo ne visą darbo dieną 2 straipsnio 1 dalį, sąvoką ir, be kita ko, nustatyti, ar ši sąvoka apima teisėjus, su sąlyga, kad ši asmenų kategorija nėra nepagrįstai nepriskiriama asmenims, kuriems taikoma Direktyva 97/81, iš dalies pakeista Direktyva 98/23, ir šiuo susitarimu suteikiama apsauga. Šios apsaugos netaikyti galima tik tokiu atveju, jeigu teisėjus ir Ministry of Justice siejančių santykių pobūdis iš esmės skiriasi nuo santykių, kurie sieja dirbančius asmenis, pagal nacionalinę teisę patenkančius į darbuotojų kategoriją, ir jų darbdavius.

               2.

               1997 m. birželio 6 d. sudarytas Bendrasis susitarimas dėl darbo ne visą darbo dieną, pateiktas Direktyvos 97/81, iš dalies pakeistos Direktyva 98/23, priede, turi būti aiškinamas kaip prieštaraujantis tam, kad nustatant teises į senatvės pensiją nacionalinėje teisėje būtų išskiriami teisėjai, dirbantys visą darbo dieną, ir teisėjai, dirbantys ne visą darbo dieną, kuriems atlyginama mokant honorarą už dieną, nebent toks nevienodas požiūris būtų objektyviai pateisinamas, o tai turi įvertinti prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas.

      (1)  OL C 274, 2010 10 9.


title: Byla C-307/07 2007 m. liepos 4 d. pareikštas ieškinys byloje Europos Bendrijų Komisija prieš Portugalijos Respubliką

text:
               25.8.2007

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 199/23

         2007 m. liepos 4 d. pareikštas ieškinys byloje Europos Bendrijų Komisija prieš Portugalijos Respubliką

   (Byla C-307/07)
   (2007/C 199/37)
   Proceso kalba: portugalų
   Šalys

      Ieškovė: Europos Bendrijų Komisija, atstovaujama H. Støvlbæk ir P. Andrade

      Atsakovė: Portugalijos Respublika
   Ieškovės reikalavimai

               —

               Pripažinti, kad nepripažinusi diplomų, suteikiančių teisę dirbti farmacininku biologu, Portugalijos Respublika šios profesijos atžvilgiu neįvykdė įsipareigojimų pagal Direktyvą 89/48/EEB (1).

               —

               Priteisti iš Portugalijos Respublikos bylinėjimosi išlaidas.

         Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai
   Komisija mano, kad farmacininko biologo profesinė veikla yra reglamentuojama profesija, kuriai taikoma Direktyva 89/48. Šią direktyvą perkeliantis Portugalijos įstatymas numato profesijų sąrašą, į kurį farmacininko biologo profesija neįtraukta. Todėl Portugalijos valstybė nevisiškai perkėlė šią direktyvą.

      (1)  1988 m. gruodžio 21 d. Tarybos direktyva 89/48/EEB dėl bendrosios aukštojo mokslo diplomų, išduotų po bent trejų metų profesinio mokymo ir lavinimo, pripažinimo sistemos (OL L 19, p. 16).


title: Byla C-647/15: 2015 m. gruodžio 3 d. pareikštas ieškinys byloje Vengrija/Europos Sąjungos Taryba

text:
               1.2.2016

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 38/43

         2015 m. gruodžio 3 d. pareikštas ieškinys byloje Vengrija/Europos Sąjungos Taryba

   (Byla C-647/15)
   (2016/C 038/56)
   Proceso kalba: vengrų

      Šalys

      Ieškovė: Vengrija, atstovaujama M.Z. Fehér

      Atsakovė: Europos Sąjungos Taryba

      Ieškovės reikalavimai

   Ieškiniu Vengrija Bendrojo Teismo prašo:

               —

               panaikinti 2015 m. rugsėjo 22 d. Tarybos sprendimą (ES) 2015/1601, kuriuo Italijos ir Graikijos labui nustatomos laikinosios priemonės tarptautinės apsaugos srityje (1) (toliau – ginčijamas sprendimas).

               —

               nepatenkinus pirmojo reikalavimo, panaikinti ginčijamą sprendimą, kiek jis susijęs su Vengrija,

               —

               priteisti iš Tarybos bylinėjimosi išlaidas.

      Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

               1.

               Vengrijos vyriausybė mano, kad SESV 78 straipsnio 3 dalimi Tarybai nesuteikiamas tinkamas teisinis pagrindas ginčijamam sprendimui priimti. SESV 78 straipsnio 3 dalimi Taryba neįgaliojama priimti teisėkūros akto, o todėl ir ginčijamame sprendime įtvirtintų priemonių, kuriomis privalomai nukrypstama nuo teisėkūros akto, šiuo atveju nuo Reglamento (ES) Nr. 604/2013. (2) Atsižvelgiant į ginčijamo sprendimo turinį, jis yra teisėkūros aktas, nes juo įtvirtinama Reglamento Nr. 604/2013 išimtis, todėl jis negalėjo būti priimtas SESV 78 straipsnio 3 dalies pagrindu; šia nuostata Taryba įgaliojama priimti aktus netaikydama teisėkūros procedūros, t. y. ne teisėkūros aktus. Tuo atveju, jei būtų nuspręsta, kad SESV 78 straipsnio 3 dalies pagrindu vis dėlto galima priimti teisės aktą, įtvirtinantį teisėkūros akto išimtį, Vengrijos vyriausybė teigia, kad tokia išimtimi negali būti kenkiama pačiai teisėkūros akto esmei ir paverčiamos beprasmėmis jo pagrindinės nuostatos, kaip tai atsitiko ginčijamo sprendimo atveju.

               2.

               Su SESV 78 straipsnio 3 dalyje įtvirtinta sąvoka „laikinosios priemonės“ nesuderinamos priemonės, kurių galiojimo terminas 24 mėnesiai, o kai kuriais atvejais net 36 mėnesiai, ir kurių poveikis tęsiasi net pasibaigus šiam terminui. Ginčijamu sprendimu viršytos SESV 78 straipsnio 3 dalimi Tarybai suteikti įgaliojimai, nes nustatant jo galiojimo terminą nebuvo atsižvelgta į laikotarpį, būtina SESV 78 straipsnio 2 dalimi grindžiamam teisėkūros aktui priimti.

               3.

               Priimdama ginčijamą sprendimą Taryba pažeidė SESV 293 straipsnio 1 dalį, nes nevienbalsiai nukrypo nuo Komisijos pasiūlymo.

               4.

               Ginčijamu sprendimu įtvirtinta teisėkūros akto išimtis ir dėl savo turinio jis pats yra teisėkūros aktas, todėl jį priimant, net jei tai buvo galima daryti SESV 78 straipsnio 3 dalies pagrindu, turėjo būti paisoma nacionalinių parlamentų teisės pateikti nuomonę dėl teisėkūros aktų, įtvirtintos prie Europos Sąjungos sutarties ir Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo pridėtuose protokoluose Nr. 1 ir Nr. 2.

               5.

               Pasikonsultavusi su Europos Parlamentu, Taryba iš esmės pakeitė sprendimo projekto tekstą, tačiau nepateikė naujo teksto Europos Parlamentui.

               6.

               Tarybai priimant ginčijamą sprendimą nebuvo jo projekto versijų oficialiosiomis Sąjungos kalbomis.

               7.

               Be to, ginčijamas sprendimas yra neteisėtas, nes prieštarauja SESV 68 straipsniui ir 2015 m. birželio 25 ir 26 d. Europos Vadovų Tarybos susitikime padarytoms išvadoms.

               8.

               Ginčijamu sprendimu pažeidžiami teisinio saugumo ir teisės normų aiškumo principai, nes keliais aspektais nėra aišku, kaip taikyti jo nuostatas ir koks jų santykis su Reglamento Nr. 604/2013 nuostatomis. Tarp šių neaiškių aspektų išsiskiria klausimas dėl procedūrinių ir garantinių normų taikymo priimant sprendimus dėl perkėlimo, taip pat aplinkybė, kad ginčijamame sprendime neįtvirtinti aiškūs atrankos perkėlimui kriterijai ir tinkamai nereglamentuotas prašytojų statusas valstybėje narėje, į kurią perkeliama. Ginčijamas sprendimas prieštarauja Ženevos konvencijai dėl pabėgėlių statuso, (3) nes atima ir prašytojų teisę pasilikti valstybėje narėje, kurioje jie pateikė prašymą, ir leidžia juos perkelti į kitą valstybę narę nereikalaujant būtinai nustatyti prašytojo esminį ryšį su valstybe nare, į kurią perkeliama.

               9.

               Ginčijamu sprendimu pažeisti būtinumo ir proporcingumo principai. Kadangi, skirtingai nei nurodyta pradiniame Komisijos pasiūlyme, Vengrija nebepriklauso naudos gaunančių valstybių narių grupei, ginčijamu sprendimu nemotyvuotai perkeliama 120 000 tarptautinės apsaugos prašytojų. Atsižvelgiant į tai, kad ginčijamame sprendime nebenumatomas prašytojų perkėlimas iš Vengrijos, pradinis pasiūlytas 120 000 prašytojų skaičius tapo savavališkai nustatytas ir nebeturi nieko bendra su Komisijos pasiūlyme apibūdinta situacija, su kuria faktiškai turėtų būti įmanoma susitvarkyti. Atsižvelgiant į pagal SESV 78 straipsnio 3 dalį leidžiamas priimti laikinąsias priemones, nepriimtina tai, kad dėl beveik pusės į ginčijamo sprendimo taikymo sritį patenkančių prašytojų galutinis sprendimas dėl perkėlimo priklausys nuo ateities aplinkybių.

               10.

               Papildomai Vengrijos vyriausybė nurodo, kad ginčijamu sprendimu Vengrijos atžvilgiu pažeistas proporcingumo principas, nes nors visuotinai žinoma, kad į Vengrijos teritoriją atvyko didelis skaičius nelegalių migrantų ir joje pateikta labai daug tarptautinės apsaugos prašymų, jai nustatytos privalomos prašytojų priėmimo kvotos. Vengrijos atžvilgiu ginčijamu sprendimu nepaisoma SESV 78 straipsnio 3 dalies, nes joje įtvirtintos sąlygos, kad laikinosios priemonės gali būti priimtos valstybių narių, kuriose dėl staigaus trečiųjų šalių piliečių antplūdžio susidarė nepaprastoji padėtis, labui, neatitinka priemonė, kuria vienai iš tokių valstybių narių nustatomos tik pareigos.

      (1)  OL L 248, p. 80.

      (2)  2013 m. birželio 26 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (ES) Nr. 604/2013, kuriuo išdėstomi valstybės narės, atsakingos už trečiosios šalies piliečio arba asmens be pilietybės vienoje iš valstybių narių pateikto tarptautinės apsaugos prašymo nagrinėjimą, nustatymo kriterijai ir mechanizmai (OL L 180, p. 31).

      (3)  1951 m. liepos 28 d. Ženevos konvencija dėl pabėgėlių statuso, papildyta 1967 m. sausio 31 d. Niujorko protokolu.


title: Byla C-525/10: 2010 m. lapkričio 10 d. Mariyus Noko Ngele pateiktas apeliacinis skundas dėl 2009 m. gruodžio 10 d. Bendrojo Teismo (trečioji kolegija) priimtos nutarties byloje T-390/09 Mariyus Noko Ngele prieš Europos Komisiją

text:
               7.5.2011

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 139/12

         2010 m. lapkričio 10 d. Mariyus Noko Ngele pateiktas apeliacinis skundas dėl 2009 m. gruodžio 10 d. Bendrojo Teismo (trečioji kolegija) priimtos nutarties byloje T-390/09 Mariyus Noko Ngele prieš Europos Komisiją

   (Byla C-525/10)
   2011/C 139/19
   Proceso kalba: prancūzų

      Šalys

      Apeliantas: Mariyus Noko Ngele, atstovaujamas advokato F. Sabakunzi

      Kita proceso šalis: Europos Komisija
   2011 m. kovo 10 d. nutartimi Teisingumo Teismas (aštuntoji kolegija) pripažino, kad apeliacinis skundas yra nepriimtinas.


title: Byla T-492/12: 2013 m. gruodžio 10 d. Bendrojo Teismo nutartis byloje Von Storch ir kt. prieš ECB (Ieškinys dėl panaikinimo — ECB priimti sprendimai — Eurosistemos piniginių sandorių su vertybiniais popieriais techniniai kriterijai — Priemonės, skirtos užtikrinti įkaito prieinamumą — Laikinos priemonės, susijusios su Eurosistemos refinansavimo operacijomis ir įkaito tinkamumu — Tiesioginio poveikio nebuvimas — Nepriimtinumas)

text:
               15.2.2014

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 45/32

         2013 m. gruodžio 10 d. Bendrojo Teismo nutartis byloje Von Storch ir kt. prieš ECB

   (Byla T-492/12) (1)

   (Ieškinys dėl panaikinimo - ECB priimti sprendimai - Eurosistemos piniginių sandorių su vertybiniais popieriais techniniai kriterijai - Priemonės, skirtos užtikrinti įkaito prieinamumą - Laikinos priemonės, susijusios su Eurosistemos refinansavimo operacijomis ir įkaito tinkamumu - Tiesioginio poveikio nebuvimas - Nepriimtinumas)
   2014/C 45/53
   Proceso kalba: vokiečių

      Šalys

      Ieškovai: Sven A. von Storch (Berlynas, Vokietija) ir 5 216 kitų ieškovų, kurių pavardės nurodytos nutarties priede, atstovaujami advokatų M. Kerber ir B. von Storch

      Atsakovas: Europos centrinis bankas (ECB), atstovaujamas C. Kroppenstedt ir G. Gruber, padedamų advokato H.-G. Kamann

      Dalykas

   Prašymas panaikinti, pirma, 2012 m. rugsėjo 6 d. ECB sprendimą dėl tam tikrų Eurosistemos piniginių sandorių antrinėse valstybės vertybinių popierių rinkose techninių kriterijų, antra, 2012 m. rugsėjo 6 d. ECB sprendimą dėl papildomų priemonių, skirtų užtikrinti įkaito verslo partneriams prieinamumą, kad jie turėtų prieigą prie Eurosistemos likvidumo sandorių, o nepatenkinus šio prašymo, 2012 m. spalio 10 d. ECB gaires 2012/641/ES, kuriomis iš dalies keičiamos Gairės ECB/2012/18 dėl papildomų laikinų priemonių, susijusių su Eurosistemos refinansavimo operacijomis ir įkaito tinkamumu (ECB/2012/23) (OL L 284, p. 14).

      Rezoliucinė dalis

               1.

               Atmesti ieškinį kaip nepriimtiną.

               2.

               Sven von Storch ir kiti 5 216 ieškovai, kurių pavardės nurodytos šios nutarties priede, padengia savo ir Europos centrinio banko (ECB) bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 32, 2013 2 2.


title: Byla T-398/13: 2013 m. rugpjūčio 2 d. pareikštas ieškinys byloje TVR Automotive prieš VRDT — TVR Italia (TVR)

text:
               21.9.2013

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 274/24

         2013 m. rugpjūčio 2 d. pareikštas ieškinys byloje TVR Automotive prieš VRDT — TVR Italia (TVR)

   (Byla T-398/13)
   2013/C 274/40
   Kalba, kuria surašytas ieškinys: vokiečių

      Šalys

      Ieškovė: TVR Automotive Ltd (Whiteley, Jungtinė Karalystė), atstovaujama advokatų A. von Mühlendahl ir H. Hartwig

      Atsakovė: Vidaus rinkos derinimo tarnyba (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui)

      Kita procedūros Apeliacinėje taryboje šalis: TVR Italia Srl (Milanas, Italija)

      Reikalavimai

   Ieškovė Bendrojo Teismo prašo:

               —

               panaikinti 2013 m. gegužės 14 d. Vidaus rinkos derinimo tarnybos (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui) antrosios apeliacinės tarybos sprendimą byloje R 823/2011-2,

               —

               atmesti 2013 m. balandžio 14 d.TVR Italia Srl pateiktą skundą dėl 2011 m. vasario 14 d. Protestų skyriaus sprendimo B 313 248,

               —

               priteisti iš atsakovės ir TVR Italia Srl, jei ji įstotų į bylą, bylinėjimosi išlaidas.

      Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

   Bendrijos prekių ženklo paraišką pateikęs asmuo: TVR Italia Srl.

      Prašomas įregistruoti Bendrijos prekių ženklas: vaizdinis prekių ženklas, turintis žodinį elementą TVR ITALIA, 12, 25 ir 37 klasių prekėms ir paslaugoms — Bendrijos prekių ženklo registracija Nr. 5 699 954.

      Prekių ženklo ar žymens, kuriuo remtasi per protesto procedūrą, savininkė: ieškovė.

      Prekių ženklas ar žymuo, kuriuo remiamasi: nacionalinis ir Bendrijos žodinis prekių ženklas TVR 9, 11, 12, 25 ir 41 klasių prekėms ir paslaugoms.

      Protestų skyriaus sprendimas: iš dalies patenkinti protestą.

      Apeliacinės tarybos sprendimas: panaikinti Protestų skyriaus sprendimą ir atmesti protestą.

      Ieškinio pagrindai:

               —

               Reglamento Nr. 207/2009 42 straipsnio 2 ir 3 dalių pažeidimas.

               —

                  res iudicata ir ne bis in idem principų, Reglamento Nr. 207/2009 42 straipsnio 2 dalies bei Reglamento Nr. 207/2009 15 straipsnio pažeidimas.


title: Byla T-275/06 2006 m. spalio 4 d. pareikštas ieškinys byloje Omya prieš Komisiją

text:
               2.12.2006

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 294/59

         2006 m. spalio 4 d. pareikštas ieškinys byloje Omya prieš Komisiją
   (Byla T-275/06)
   (2006/C 294/119)
   Proceso kalba: anglų
   Šalys

      Ieškovė: Omya AG (Oftringen, Šveicarija), atstovaujama Barrister J. Flynn ir Solicitor C. Ahlborn

      Atsakovė: Europos Bendrijų Komisija
   Ieškovės reikalavimai

               —

               <...> todėl Omya prašo Pirmosios instancijos teismo panaikinti sprendimą ir priteisti iš Komisijos Omya bylinėjimosi išlaidas.

         Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai
   Ieškovė reikalauja panaikinti 2006 m. liepos 19 d. Komisijos sprendimą C(2006) 3163 galutinis koncentracijos byloje COMP/M.3796, kuriuo Komisija pripažino, kad ieškovės perėmimas nusodinto kalcio karbonato verslo iš J.M. Huber Corporation yra suderinamas su bendrąja rinka ir Europos Ekonominės Erdvės susitarimo veikimu. Be to, Komisija ieškovei nustatė tam tikras sąlygas ir pareigas, kurių ji turi laikytis.
   Ieškovė teigia, kad (a) Komisijos nurodytos galimos konkurencijos problemos yra nepagrįstos ir (b) bet kokiu atveju veiksmai, kurių imtis ieškovei nurodė Komisija, yra netinkami ir nepagrįsti Komisijos nurodytomis galimomis konkurencijos problemomis bei negali duoti Komisijos nurodytų rezultatų.
   Ieškovė savo ieškinį grindžia trimis pagrindais.
   Pirma, ieškovė teigia, kad Komisija akivaizdžiai suklydo nuspręsdama, kad šis sandoris rimtai apribotų veiksmingą konkurenciją.
   Antra, ieškovė teigia, kad Komisija akivaizdžiai suklydo atlikdama vertinimą ir pažeidė proporcingumo principą reikalaudama atsisakyti Kuusankoski gamyklos.
   Trečia, ieškovė nurodo, jog Komisija tinkamai neišnagrinėdama jos turimų įrodymų ir nesuteikdama ieškovei galimybės susipažinti su visais svarbiais dokumentais ir taip pažeisdama ieškovės teisę į gynybą, pažeidė esminius procedūrinius reikalavimus.


title: Byla T-427/14: 2014 m. birželio 12 d. pareikštas ieškinys byloje Almoauto/Komisija

text:
               4.8.2014

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 253/56

         2014 m. birželio 12 d. pareikštas ieškinys byloje Almoauto/Komisija

   (Byla T-427/14)
   2014/C 253/75
   Proceso kalba: ispanų

      Šalys

      Ieškovė: Almoauto, SA (Alkorkonas (Madridas), Ispanija), atstovaujama advokatų J. C. García Muñoz, J. I. Jiménez-Blanco ir J. Corral García

      Atsakovė: Europos Komisija

      Reikalavimai

   Ieškovė Bendrojo Teismo prašo:

               —

               Panaikinti ginčijamą sprendimą.

               —

               Priteisti iš Komisijos visas su šiuo procesu susijusias bylinėjimosi išlaidas.

      Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

   Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai yra tokie patys, kaip nurodytieji byloje T-392/14.


title: Byla T-239/14: 2014 m. balandžio 20 d. pareikštas ieškinys byloje Monard/Komisija

text:
               7.7.2014

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 212/36

         2014 m. balandžio 20 d. pareikštas ieškinys byloje Monard/Komisija

   (Byla T-239/14)
   2014/C 212/46
   Proceso kalba: anglų

      Šalys

      Ieškovė: Eva Monard (Kessel-Lo, Belgija), atstovaujama advokato R. Antonini

      Atsakovė: Europos Komisija

      Reikalavimai

   Ieškovė Bendrojo Teismo prašo:

               —

               panaikinti Europos Komisijos sprendimą (nuorodos Nr. Ares(2014) 321920 (Nr. SG.B.4/RH/rc-sg.dsg2.b.4(2014) 285433)), kurį vasario 10 d. priėmė generalinis sekretorius pagal Reglamento (EB) Nr. 1049/2001 įgyvendinimo taisyklių 4 straipsnį dėl Eva Monard kartotinės paraiškos dėl galimybės susipažinti su dokumentais pagal Reglamentą (EB) Nr. 1049/2001 (GESTDEM 4641/2011),

               —

               priteisti iš Europos Komisijos bylinėjimosi išlaidas.

      Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

   Grįsdama ieškinį ieškovė remiasi dviem pagrindais.

               1.

               Pirmasis ieškinio pagrindas susijęs su tuo, kad Komisija privalėjo leisti ieškovei susipažinti su dokumentais pagal Europos Sąjungos sutarties (toliau – ESS) 1 straipsnį, Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo (toliau – SESV) 15 ir 298 straipsnius, pagrindinę teisę susipažinti su dokumentais, ESS 6 straipsnio 1 dalį kartu su 2000 m. gruodžio 7 d. Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijos, patikslintos 2007 m. gruodžio 12 d. Strasbūre (toliau – Chartija), 42 straipsniu ir 2001 m. gegužės 30 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (EB) Nr. 1049/2001 dėl galimybės visuomenei susipažinti su Europos Parlamento, Tarybos ir Komisijos dokumentais (toliau – Reglamentas Nr. 1049/2001) 2 straipsnio 1 dalį. Tai taip pat patvirtinama taikant Reglamento Nr. 1049/2001 4 straipsnio 3 dalį a contrario. To nepadariusi ir (klaidingai) remdamasi Reglamento Nr. 1049/2001 4 straipsnio 1 dalies a punkto trečioje įtraukoje ir 4 straipsnio 2 dalies antroje ir trečioje įtraukose numatytomis išimtimis Komisija neteisingai taikė atitinkamas nuostatas ir piktnaudžiavo įgaliojimais. Komisija taip pat netaikė teisingai 4 straipsnio 6 ir 7 dalių ir piktnaudžiavo įgaliojimais, kurie jai suteikiami pagal šias nuostatas.

               2.

               Antrasis ieškinio pagrindas susijęs su tuo, kad nedelsdama neįvykdžiusi ieškovės kartotinės paraiškos ir pratęsusi terminą atsakyti į šią kartotinę paraišką atveju, kuris nebuvo ypatingas, Komisija pažeidė ESS 1 straipsnį, SESV 15 ir 298 straipsnius, pagrindinę teisę susipažinti su dokumentais, ESS 6 straipsnio 1 dalį kartu su Chartijos 42 straipsniu ir Reglamento Nr. 1049/2001 8 straipsnio 1 ir 2 dalis. Tokiu būdu, nepagrįstai atidėdama sprendimo dėl ieškovės kartotinės paraiškos priėmimą, Komisija piktnaudžiavo įgaliojimais ir neteisingai taikė atitinkamas nuostatas.


				|

		52012DC0278

			KOMISIJOS KOMUNIKATAS TARYBAIKonsultacijos dėl 2013 m. žvejybos galimybių /* COM/2012/0278 final */

			   	KOMISIJOS KOMUNIKATAS
TARYBAI
Konsultacijos dėl 2013 m. žvejybos galimybių

1.           Įžanga
Šiame konsultaciniame dokumente pateikiami Europos
Komisijos pasiūlymai, kaip Europos vandenyse žvejojantiems Europos žvejams
2013 m. (tam tikriems ištekliams – 2013–2014 m.) turėtų būti
nustatytas bendras leidžiamas žvejybos laimikis (BLŽL) ir pastangų lygis.
Valstybės narės, regioninės patariamosios tarybos ir Žvejybos ir akvakultūros
patariamasis komitetas raginami Komisijai pateikti savo nuomonę prieš tai, kai
bus priimtas galutinis sprendimas dėl Komisijos pasiūlymų.
Pateikiamas naujas požiūris į išteklių, kurių
atžvilgiu nepateikta visapusiškų kiekybinių rekomendacijų, BLŽL nustatymą;
remiamasi kokybinėmis rekomendacijomis ir vertinimo procedūromis, kurioms
reikia mažiau duomenų, kai mokslinės įstaigos rengia rekomendacijas (4.1
skirsnis).
Remiantis mokslinėmis rekomendacijomis dėl
eksploatuojamų Europos ir gretutinių vandenų žuvų išteklių būklės ir valstybių
narių teikiamais ekonominiais duomenimis, apibendrinama informacija apie
pastarųjų metų Bendros žuvininkystės politikos raidą.
Nustatant BLŽL, kvotų ir žvejybos pastangų lygį ir
toliau turėtų būti visų pirma siekiama palaipsniui atsisakyti peržvejojimo. Dėl
peržvejojimo kyla pavojus, kad žlugs šio sektoriaus komercinė veikla. Jei būtų
atsisakyta pernelyg intensyvios žvejybos, tiek pat arba daugiau žuvies būtų
galima sužvejoti dedant mažiau žvejybos pastangų, naudojant mažiau kuro ir
žvejybos įrankių. Tai reiškia, kad kasmet jūroje turėtų būti sužvejojama tik tiek
žuvų, kiek leistina norint užtikrinti, kad likusios žuvys galėtų kuo geriausiai
augti ir daugintis vyraujančiomis ekologinėmis sąlygomis. Tokiomis sąlygomis
ilgalaikis žvejybos laimikis neviršytų didžiausio galimo tausios žvejybos
laimikio (angl. santr. MSY). 2002 m. Europos Komisija ir Sąjungos
valstybės narės įsipareigojo užtikrinti, kad iki 2015 m. būtų pasiektas
tikslas žvejoti neviršijant didžiausio galimo tausios žvejybos laimikio. Planas
užtikrinti, kad būtų žvejojama neviršijant didžiausio galimo tausios žvejybos
laimikio Komisijos buvo išdėstytas 2006 m.[1]
2007 m. valstybės narės Taryboje ragino Komisiją siekti, kad būtų
sužvejojama ne daugiau nei didžiausias galimas tausios žvejybos laimikis; kartu
jos pripažino, kad būtina kaupti mokslines rekomendacijas, įgyvendinti
ilgalaikius planus su poveikio vertinimais ir tartis su suinteresuotosiomis
šalimis.
Užtikrinus, kad žvejojant nebūtų viršijamas
didžiausias galimas tausios žvejybos laimikis, nauda būtų didelė – užuot
intensyviai žvejojus menkus išteklius būtų geriau žvejojami gausesni ištekliai.
Žuvies bus sužvejojama tiek pat ar net daugiau, o neigiamas poveikis aplinkai
bus mažesnis. Priedugnio žvejybos padariniai bus mažesni ir sumažės pažeidžiamų
jūros gyvūnų, tokių kaip jūrų kiaulių, delfinų ir kitų jūrų žinduolių,
priegauda, nes bendras žvejybos intensyvumas bus ne toks didelis. Kuro, kuris
šiuo metu yra brangus, sunaudojimas turėtų smarkiai sumažėti, nes sužvejoti
toną gausių išteklių žuvų užims mažiau laiko nei toną menkų išteklių žuvų. Taigi
bus išmetama mažiau anglies dioksido ir sumažės laivų savininkų kuro išlaidos.
Kitas svarbus privalumas – tai, kad į jūrą bus
išmetama mažiau žuvų. Intensyviai žvejojamų išteklių žuvys paprastai yra
mažesnės ir ne tokios vertingos, todėl jos išmetamos atgal į jūrą, nes jų
rinkos vertė nedidelė arba jų dydis neatitinka verslinio dydžio ir pagal
dabartines taisykles jas iškrauti yra neteisėta. Sumažinus žvejybos mastą
daugiau žuvų pakankamai užaugs, o žvejams bus daug lengviau žvejoti tinkamo
dydžio žuvis ir nežvejoti smulkių žuvų.
2010 m. Tarptautinė jūrų tyrinėjimo taryba
(TJTT, angl. ICES) parengė naujos formos rekomendaciją dėl BLŽL kiekio, pagal
kurią iki 2015 m. bus pradėta žvejoti neviršijant didžiausio galimo
tausios žvejybos laimikio. 2011 m. savo BLŽL pasiūlymus Komisija grindė
šiuo nauju požiūriu. 2013 m. TJTT planuoja toliau plėtoti didžiausio
galimo tausios žvejybos laimikio sistemą, kad būtų teikiamos kiekybinės
rekomendacijos dėl išteklių, dėl kurių anksčiau tokių rekomendacijų ji negalėjo
pateikti. Taip plėtojant sistemą bus plačiau taikomi vertinimo metodai, kurie
geriau tinka, kai trūksta informacijos, taip pat kiekybinėje sistemoje bus
sistemiškiau naudojami kokybiniai vertinimai. Komisija pritaria tokiam
požiūriui, nes jis leis labai patobulinti informaciją, kuria grindžiami BLŽL
pasiūlymai.
2.           Žvejybos išteklių būklė
Susirūpinimą kelia tai, kad Europos vandenyse
65 % išteklių nėra visapusiškai įvertinti ir, turimais duomenimis, tik
22 % išteklių, kuriems taikoma BLŽL, yra neperžvejoti (I priedas). Be to,
pastaraisiais metais mažėja išteklių (nuo 47 % 2003 m. iki 35 %
2012 m.), kurių biologinės ribos gali būti vertinamos kaip saugios.
Neaišku, kokią įtaką tai gali daryti duomenims (t. y. ar nėra taip, kad
nustota vertinti būtent tuos išteklius, kuriems kyla didžiausias pavojus).
Vis dėlto atrodo, kad įvertintų išteklių būklė
gerėja, nors ir lėtai – Atlanto vandenyno ir gretimų jūrų peržvejotų[2] išteklių dalis sumažėjo nuo 32
iš 34 išteklių 2004 m. iki 18 iš 38 išteklių 2011 m., t. y. nuo
94 iki 47 % (išsami informacija pateikiama I priede). Žvejyba neviršijant
didžiausio galimo tausios žvejybos laimikio – tikroviškas ir pasiekiamas
tikslas. Peržvejotiems ištekliams nebepriskiriami Pirėnų Atlanto europinių jūrų
velnių, žydrųjų merlangų, Keltų jūros paprastųjų jūrų liežuvių, Škotijos
vakarinės pakrantės juodadėmių menkių, Šiaurės jūros silkių, Šiaurės jūros
jūrinių plekšnių ir Botnijos įlankos silkių ištekliai. 2012 m. pasinaudota
galimybe ne kartą padidinti BLŽL – tai leis užtikrinti, kad žvejai gautų
135 mln. EUR papildomų pajamų. Didžiausiu galimu tausios žvejybos
laimikiu grindžiama žvejybos politika jau duoda vaisių – vartotojams siūloma
daugiau žuvies, o žvejybos ir perdirbimo sektorių darbuotojams galbūt bus
užtikrinama daugiau darbo vietų ir pajamų.
Dabartinių žinių apie žuvų išteklių būklę
suvestinė pateikiama Ia priede, o jų santrauka pateikiama toliau pagal regionus[3].
Visi pagrindiniai Šiaurės rytų Atlanto
pelaginių žuvų ištekliai, išskyrus atlantines skumbres, žvejojami
neviršijant didžiausio galimo tausios žvejybos laimikio; be to, 2012 metams
nustatyti atitinkami BLŽL. Sąjunga ne kartą mėgino įtikinti Islandiją ir Farerų
salas prisijungti prie Norvegijos ir ES, įgyvendinančių atlantinių skumbrių
išteklių valdymo tvarias priemones. Visų atlantinių skumbrių BLŽL, kuriuos
2012 m. nustatė ES, Norvegija, Farerų salos ir Islandija, suma
36 proc. viršijo nurodytąją mokslinėse rekomendacijose (išskyrus Rusijos
žvejų sugautas žuvis). Tausios atlantinių skumbrių žvejybos ribos gerokai viršijamos;
jų ištekliai netolimoje ateityje sumažės, jei nebus pasiektas susitarimas su
Islandija ir Farerų salomis dėl tvaraus šių išteklių valdymo. Dėl tokio
nesugebėjimo susitarti ir dėl to, kad nebeužtikrinamas tinkamas išteklių
valdymas, Jūrų priežiūros taryba šių išteklių nebetvirtina kaip valdomų
tausiai.
Šiaurės jūroje, Skagerako ir Kategato
sąsiauriuose jūrinės plekšnės, juodadėmės menkės,
silkės, norveginiai omarai ir paprastieji jūrų liežuviai (tik Skagerako ir
Kategato sąsiauriuose) žvejojami atsižvelgiant į didžiausio galimo tausios
žvejybos laimikio mirtingumą dėl žvejybos. Kitų išteklių būklė nežinoma arba
jie yra peržvejoti. 2011 m. BLŽL mokslinėse rekomendacijose nurodytą BLŽL
viršijo 5 proc., palyginti su 17 proc. 2010 m. ir 37 proc.
2009 m.
Daugelio Škotijos vakarinės pakrantės, Airijos
jūros ir Keltų jūros ištekliai menki, o jų vertinimas neaiškus. TJTT
pranešė apie tam tikrų išteklių laimikio ir kitų duomenų, įskaitant žuvų
išmetimo į jūrą, registravimo problemas. Penki ištekliai taip išeikvoti, kad
pagal mokslines rekomendacijas jų žvejybos mastas turėtų būti kiek įmanoma
sumažintas. Iš 18 išteklių, kurių didžiausio galimo tausios žvejybos laimikio
vertinimą buvo galima atlikti, trečdalis peržvejota, o 12 buvo žvejojama
neviršijant didžiausio galimo tausios žvejybos laimikio. Pastaruoju metu Keltų
jūros silkės ir Škotijos vakarinės pakrantės juodadėmių menkių išteklių būklė
pagerėjo, tačiau, jei norveginiai omarai ir toliau bus intensyviai žvejojami
naudojant mažų akių tinklus ir jei nebus geriau pasirenkami žvejybos įrankiai,
kuriuos naudojant smulkioms žuvims lengviau išsprūsti, atlantinių menkių,
juodadėmių menkių ir paprastųjų merlangų į jūrą bus išmetama dar daugiau nei
dabar. Nustota taikyti žvejybos laimikio sudėties taisykles, kurios buvo nustatytos
siekiant šį išteklių apsaugoti jam labai sumažėjus[4]. Valstybės narės įsipareigojo
naudoti geriau pritaikytus žvejybos įrankius, kad į jūrą būtų išmetama mažiau
žuvų.
Biskajos įlankos ir Iberijos Atlanto regiono
jūrų išteklių vertinimų atlikta nedaug. Australinių
jūrinių lydekų išteklių būklė yra geresnė dėl to, kad jie gerai pasipildė žuvų
jaunikliais, tačiau 2011 m. žuvų vėl sužvejota daug daugiau, nei nustatyta
kvotomis, todėl kyla grėsmė šių išteklių ilgalaikiam tvarumui, o jų žuvies
rinkos kaina yra maža. Kad išspręstų šią problemą, Komisija ir Ispanija
rengia veiksmų planą, skirtą priderinti nacionalinę žvejybos laimikio ir
žvejybos pastangų registracijos sistemą. Žvejybos laimikio ir žvejybos
pastangų registracijos sistema kitose su Atlanto vandenynu besiribojančiose
valstybėse narėse bus sukurta 2012 m. vasarą. Norveginių omarų vis dar
rekomenduojama nežvejoti Kantabrijos jūroje.
5 iš 7 žinomų Baltijos jūros išteklių lieka
peržvejoti. Neviršijamas tik Baltijos jūros rytinės dalies menkės ir Botnijos
jūros silkės didžiausias galimas tausios žvejybos laimikis.
80 proc. Viduržemio jūros ištirtų
išteklių yra peržvejoti, o kai kurie iš jų yra menki (Ib priedas). Nepaisant to, kad vertinimai vis dar geografiškai
nesuderinti ir nereguliarūs, jų daugėja, o jų kokybė gerėja (šiuo metu
vertinimai taikomi 27 žuvų rūšių ir per 100 išteklių), tačiau tik 63 %
įvertintų išteklių klasifikuoti vadovaujantis didžiausio galimo tausios
žvejybos laimikio kriterijais. 37 % išteklių būklė ir toliau nežinoma.
Atsižvelgiant į tai, kad šie vertinimai pradėti vykdyti neseniai ir kad kasmet
įvertinami ne visi ištekliai, šiais duomenimis neįmanoma naudotis, kad būtų
įvertinta išteklių būklės raida ilgesniu laikotarpiu.
Juodojoje jūroje
padėtis iš esmės nepasikeitė. Atlantinių šprotų
išteklių būklė yra gera, nes pastaruoju metu jų ištekliai labai pasipildė ir
jie žvejojami tausiai, o paprastųjų otų ištekliai vis dar smarkiai peržvejoti.
3.           Ekonominė analizė
Manoma, kad daugelio Europos žvejybos pramonės
sektorių, ypač giliavandenių žuvų, ekonominės veiklos rodikliai bus prasti. Tai
lemia dvi priežastys.
Pirma, daugelio žuvų išteklių būklė lieka prasta –
tai reiškia, kad laimikis yra mažesnis, o su žvejyba susijusios išlaidos (visų
pirma kuro sunaudojimas) didesnės. Tačiau 2012 m. jau sugebėta užtikrinti,
kad BLŽL padidėtų bent 135 mln. EUR. Iš to galima spręsti, kad
trumpalaikis neigiamas ekonominis ir socialinis poveikis, susijęs su perėjimu
prie didžiausio galimo tausios žvejybos laimikio sistemos, gali būti mažesnis
nei manyta. Ilgalaikė nauda, susijusi su didžiausiu galimu tausios žvejybos
laimikiu, nustatyta anksčiau nei tikėtasi. Tačiau sektoriaus finansinis
atsparumas vis dar gana menkas.
Antra, kuro kainos vėl ėmė augti ir priartėjo prie
didžiausio lygio, pasiekto 2008 m. liepos mėn., o žuvies kainos
pagrindinių vartotojų rinkose šiek tiek sumažėjo. Tai iš dalies galima
kompensuoti pradėjus naudoti našesnes varymo sistemas ir pakeitus žvejybos
įpročius bei žvejybos įrankius. Rinkodaros strategijų patobulinimas taip pat padėtų
didinti sektoriaus stabilumą. Tačiau, atsižvelgiant į sunkumus, kylančius dėl
didėjančių išlaidų ir mažėjančių produktų kainų, labiausiai prisidėti prie
ekonominio efektyvumo ir stabilumo didinimo galima palaipsniui išgyvendinus
peržvejojimą.
Naujausiais turimais užimtumo duomenimis
(2009 m.), ES (išskyrus Graikiją, kuri savo duomenų nepateikė) žvejybos
laivyne iš viso dirbo 134 700 žvejų, t. y. apie 8 % mažiau,
palyginti su 2005 m. Tad užimtumas sektoriuje toliau mažėja. Siekiant
pakeisti šią tendenciją, būtina gerinti žuvų išteklių būklę.
4.           Politikos kryptys
4.1.        Mokslinės rekomendacijos dėl
išteklių, kai informacija yra neišsami
2011 m. su Fmsy[5] susijusios taikomos kiekybinės
mokslinės rekomendacijos dėl peržvejojimo (išskyrus giliavandenes žuvis) galėtų
būti taikomos 38 iš 92 šiaurės rytų Atlanto išteklių, t. y. 41 %
išteklių, nors ši rekomendacija taikoma daugumai gausesnių ir komerciškai
svarbių išteklių. Iš visų žvejybos galimybių (2,5 mln. t.) ši
rekomendacija taikoma 2 mln. t. žvejybos galimybėms (t. y.
80 % žvejybos laimikio tonų). Viduržemio jūroje ir Juodojoje jūroje iš 103
2011 m. tirtų išteklių rekomendacija dėl peržvejojimo galėtų būti
pritaikyta 65 ištekliams (63 %).
Atlanto vandenyno, Šiaurės jūros ir Baltijos jūros
išteklių, kurių atžvilgiu gali būti pateiktos rekomendacijos dėl didžiausio
galimo tausios žvejybos laimikio, skaičius išaugo nuo 34 2005 m. iki 39
2010 m., o 2012 m. tokių išteklių buvo 38. Šiek tiek mažėjo išteklių,
kurių kiekybinė analizė atlikta ir pateikta prognozė. Išteklių, kurių atžvilgiu
mokslinių rekomendacijų nepateikiama, dalis išaugo nuo 45 % 2003 m.
iki 52 % 2006 m., o po to vėl sumažėjo iki 36 % 2012 m.
Rekomendacijos nepateikiamos dėl įvairių
priežasčių: nėra informacijos apie laimikį arba ji nepatikima, tyrimai
neišsamūs arba imčių analizė netinkama, didelis neapibrėžtumas dėl išteklių
biologinių aspektų ir nepakankami mokslinio rekomendacijų teikimo proceso
žmogiškieji ištekliai. Teikti mokslinius duomenis apie žuvininkystę pagal ES
duomenų rinkimo sistemos reikalavimus[6]
privalo valstybės narės; nepaisant ES finansavimo, neretai tokios funkcijos
nėra tinkamai vykdomos. 2011 m. Komisija ir Taryba ragino valstybes nares
užtikrinti, kad būtų pateikiama daugiau duomenų, susijusių su 1 lentelėje
nurodytais ištekliais. Susiję rezultatai atsispindės būsimoje TJTT
rekomendacijoje, kuri turėtų būti pateikta 2012 m. birželio mėn.
1 lentelė. Ištekliai,
kuriems taikomas bendras Tarybos ir Komisijos pareiškimas dėl geresnio duomenų,
susijusių šiaurės rytų Atlanto ir Baltijos jūros europiniais vandenimis,
pateikimo
 Ištekliai || Rajonai
 Europiniai jūrų velniai || [Šiaurės jūra ir] Škotijos vakarinė pakrantė
 Europiniai jūrų velniai || Keltų jūra
 Europiniai jūrų velniai || Biskajos įlanka
 Juodadėmės menkės || Keltų jūra
 Paprastosios stauridės || Šiaurės jūra
 Megrimai || Keltų jūra
 Megrimai || Biskajos įlanka
 Jūrinės plekšnės || Airijos jūra
 Jūrinės plekšnės || Keltų jūra (VIIfg rajonas)
 Jūrinės plekšnės || Baltijos jūra
 Sidabriniai polakai || Škotijos vakarinė pakrantė
 Sidabriniai polakai || Keltų jūra
 Rombinės rajos || Škotijos vakarinė pakrantė
 Atlantiniai šprotai || Lamanšo sąsiauris
 Atlantiniai šprotai || Šiaurės jūra
 Sidabrinės jūrinės lydekos || Keltų jūra
2012 m. atlikus papildomų tyrimų tikimasi,
kad mokslinės rekomendacijos bus taikomos plačiau ir apims daugiau (ar net
daugumą) išteklių. 2011 m. nesugebėta užbaigti per 44 išteklių mokslinį
vertinimą; tikėtina, kad 2012 m. tokių išeklių bus tik 10–12. Tuo tikslu
reikės taikyti vertinimo metodus ir rekomendacijų teikimo procedūras, kurios
Europos rekomendacijų teikimo procese yra naujovė, tačiau kitur jau išmėgintos.
Tai suteiks galimybę atsižvelgti į konkrečias aplinkybes, kaip rekomenduota per
2011 m. viešas konsultacijas.
Komisija yra pasirengusi vadovautis šiomis
naujomis rekomendacijomis ir jomis grįsti savo pasiūlymus dėl šių išteklių
2013 m. (ir, kai tinkama, 2014 m.) žvejybos galimybių Tačiau kai
mokslinių rekomendacijų nėra, o neapibrėžtumas yra didesnis, vis dar tikslinga
vadovaujantis atsargumo principu[7]
taikyti atsargesnį požiūrį į žvejybos galimybių nustatymą.
Valstybės narės turėtų skirti pakankamai išteklių,
kad galėtų skubiai pateikti reikiamą informaciją ir kad būtų galima įvertinti
išteklių būklę. Komisija ir toliau skatins Viduržemio ir Juodosios jūrų
išteklių (įskaitant tuo, kurie naudojami bendrai su ES nepriklausančiomis
šalimis) stebėsenos ir vertinimo bendrų standartų ir programų kūrimą. Bus
sušaukiamos ekspertų darbo grupės, kurios dėmesį sutelks į tuos išteklius ir
sritis, kurioms iki šiol skirta mažiau mokslinių tyrimų.
4.2.        Žvejybos pastangos
Žvejybos pastangos (žvejybos laivų jūroje
praleidžiamo laiko apribojimai) valdomos kartu su BLŽL, kad į jūrą būtų
išmetama ir neteisėtai sužvejojama mažiau žuvų. Žvejybos pastangų valdymas yra
išteklių išsaugojimo priemonė, taikoma keliuose ilgalaikiuose valdymo planuose,
pavyzdžiui, Šiaurės ir Baltijos jūrų atlantinių menkių, Šiaurės jūros jūrinių
plekšnių ir europinių jūrų liežuvių, taip pat Lamanšo sąsiaurio vakarinės
dalies europinių jūrų liežuvių, australinių jūrinių lydekų ir norveginių omarų
išteklių valdymo planuose (II priedas).
II priede atskleista, kad apskritai nuo 2003 ar
2004 iki 2010 m. žvejybos pastangų mažėjo, nors ir nenuolat.
Žvejybos pastangų lygis labiausiai sumažėjo
Baltijos jūroje, Šiaurės jūroje, Kategato sąsiauryje, Airijos jūroje, Škotijos
vakarinėje pakrantėje ir šiek tiek mažiau Lamanšo vakarinėje dalyje. Iberijos
Atlanto regione iki 2009 m. būta tik nedidelio mažėjimo. Tačiau 2010–2011 m.
bendrų pastangų centrinėje Baltijos jūros dalyje šiek tiek padaugėjo; be to,
Lamanšo sąsiaurio vakarinėje dalyje aktyviau naudojami spinduliniai tralai.
Akivaizdu, kad pastangų mažinimo šioje srityje
priemonės kol kas nedavė rezultatų.
2012 m. Komisija peržiūrės iki šiol ES
taikytą žvejybos pastangų valdymo tvarką. Tuo tikslu, be kita ko, 2012 m.
liepos 5 d. bus surengtas viešas susitikimas, kuriame bus nagrinėjami
įvairūs mokslininkų, valstybių narių, suinteresuotųjų šalių ir pramonės iškelti
klausimai, siekiant pertvarkytoje Bendroje žuvininkystės politikoje iš esmės
supaprastinti išteklių valdymą.
5.           Daugiamečiais planais grindžiamas
išteklių valdymas
Komisija ėmė rengtis pakeisti dabartinius atskirų
išteklių planus keleto išteklių valdymo planais. Pirmasis pasiūlymas bus
skirtas Baltijos jūros keleto rūšių valdymo planui, kuriame bus numatyti
biologinės sąveikos aspektai, tokie kaip plėšrūnų puldinėjimas ir konkurencija.
Šiuo metu rengiamas Šiaurės jūros keleto skirtingų žuvininkystės sektorių
planas, kuriame bus numatyta techninė sąveika, t. y. tai, kaip įvairūs
laivynai, naudodamiesi įvairiais žvejybos įrankiais, žvejoja skirtingų rūšių
žuvis.
Kai moksliniai duomenys bus surinkti, bus rengiami
Keltų jūros, Airijos jūros ir Škotijos vakarinės pakrantės keleto skirtingų
žuvininkystės sektorių planai. Planuojama rengti pasiūlymus iš dalies keisti
Biskajos įlankos paprastiesiems jūrų liežuviams, taip pat australinėms jūrinėms
lydekoms ir norveginiams omarams taikomus planus, tačiau tai priklausys nuo to,
ar bus reikiamų duomenų.
Biskajos įlankos ančiuviams, Baltijos lašišoms ir
Vakarų Atlanto paprastosioms stauridėms skirtų planų pasiūlymus Komisija priėmė
2009–2011 m.; juos šiuo metu aptaria Parlamentas ir Taryba.
Viduržemio jūros regione ir toliau bus siekiama
apibendrinti mokslines rekomendacijas dėl kuo daugiau rūšių ir išteklių, kad
būtų parengti tarptautiniai ilgalaikiai žuvininkystės planai. Pagal Viduržemio
jūros reglamentą[8]
ES valstybės narės turėtų parengti nacionalinius daugiamečius planus. Nepaisant
nemažo vėlavimo, pastaruoju metu padaryta pažanga, susijusi su šiuo
įsipareigojimu, kurio vykdymas atidžiai stebimas ir remiamas. Siekdama
paspartinti šį procesą, Komisija jau ėmėsi ikiteisminių procedūrų prieš keletą
valstybių narių; šios priemonės bus toliau įgyvendinamos 2012 m. Be to,
Bendrojoje Viduržemio jūros žvejybos komisijoje planuojama imtis papildomų
veiksmų bendrų išteklių atžvilgiu.
Tikimasi, kad tokie veiksmai padės patobulinti
sprendimų priėmimą priimant tarptautinius daugiamečius planus.
6.           Darbo metodas, taikomas siūlant BLŽL
Turėtų būti taikomi tokie principai:
jei taikomi ilgalaikiai BLŽL arba žvejybos
pastangų ribų reguliavimo planai, jų reikia laikytis; be to, Komisija siūlys,
kad BLŽL arba žvejybos pastangų ribos atitiktų Komisijos pasiūlymus dėl
ilgalaikių valdymo planų;
jei su trečiosiomis valstybėmis sutarta dėl BLŽL
ir kitų priemonių, jas reikia įgyvendinti;
jei mokslinės rekomendacijos grindžiamos
visapusiškais duomenimis, kiekybine analize ir prognozėmis pagal didžiausio galimo
tausios žvejybos laimikio sistemą, BLŽL reikėtų nustatyti atsižvelgiant į
mokslines rekomendacijas; kai tokių rekomendacijų jau esama, jas reikėtų
tiesiogiai taikyti nustatant kvotų dydį ar žvejybos pastangų lygį, nors būtų
galima sutikti, kad ši sistema būtų įgyvendinama laipsniškai iki 2015 m.,
jei tai neprieštarautų rekomendacijoms;
jei preliminarios mokslinės rekomendacijos
teikiamos remiantis kokybine turimos informacijos analize (net jei ta
informacija neišsami ir į ją neįtraukta ekspertų nuomonė), tai turėtų būti
pagrindas BLŽL sprendimams;
jei apskritai nėra jokių mokslinių rekomendacijų,
būtina vadovautis atsargumo principu.
Rūšių, kurioms BLŽL ir kvotos dar netaikomi, BLŽL
gali būti pasiūlyti atsižvelgiant į mokslines rekomendacijas, kuriose nurodoma,
kad iškraunama vis daugiau žuvies. Tai gali būti taikoma paprastiesiems
vilkešeriams ir barzdotėms. Naujų ir besivystančių žuvininkystės sektorių
gairės bus parengtos pagal 2010 ir 2011 m. gruodžio mėn. Tarybų
protokoluose pateiktus pareiškimus. Tokios gairės bus pagrįstos atsakingos
žuvininkystės principais, geriausia praktika ir tarptautiniais standartais.
Remiantis veiklos rezultatais reikės parengti šių išteklių paskirstymo
principus, su sąlyga, kad tokie žvejybos rezultatai gauti visiškai laikantis
taikomų (pvz., techninių) išsaugojimo priemonių.
Būtina užtikrinti, kad būtų kuo geriau suderintos
reguliuojamos BLŽL akvatorijos ir išteklių ypatybės, kad žvejybos galimybės
atitiktų įvairių išteklių išsaugojimo ir valdymo būklę. Šiuo atžvilgiu būtina
apsvarstyti norveginių omarų išteklių valdymą pagal funkcinius vienetus ir
dviejų Lamanšo sąsiaurio jūrinių plekšnių išteklių valdymą; Komisija ragins
valstybes nares remti tais atvejais reikalingą BLŽL pertvarkymo darbą. Ji
pasilieka teisę į savo pasiūlymus įtraukti tokią tvarką ir tikisi valstybių
narių ir suinteresuotųjų šalių atsiliepimų šiuo klausimu. Siekiant padėti
pagrindus Šiaurės jūros europinės mažiažiotės plekšnės, paprastosios limandos,
Europinės upinės plekšnės ir raudonosios plekšnės išteklių
valdymui, bus pasiūlyta atskira ataskaita apie šių rūšių išteklių iškrovimą.
7.           Šiaurės rytų Atlanto giliavandenės žuvys
Daugelio giliavandenių žuvų išteklių būklė kelia
nerimą. Islandinių pjūklapilvių beriksų, tam tikrų giliavandenių ryklių ir
raudonpelekių pagelų ištekliai Biskajos įlankoje, taip pat bukasnukių
ilgauodegių grenadierių ištekliai yra išeikvoti. Daugelio išteklių žuvų žvejybą
rekomenduojama mažinti arba jos neplėtoti, nebent žvejyba būtų tausi. Keleto
rūšių – paprastosios brosmės, paprastosios molvos, raudonpelekės pagelos ir
juodosios kalavijos – ištekliai gausėja sparčiau ir jiems gali būti įmanoma
nustatyti rodiklius, kad būtų galima užtikrinti tvarų išteklių valdymą, tačiau
tokių rodiklių kol kas nėra.
Giliavandenių žuvų BLŽL nustatomi kas dvejus metus
(naujausi – 2011 ir 2012 m.). Remdamasi pirmiau apibūdintu darbo metodu,
Komisija pateiks atskirą pasiūlymą, susijusį su giliavandenių žuvų žvejybos
galimybėmis 2013–2014 m.
8.           Valstybių narių nustatyti BLŽL
Nuo 2011 m. 6 išteklių BLŽL deleguoti
atskiroms valstybėms narėms, kurios žvejoja kiekvieną iš šių išteklių (Tarybos
reglamento Nr. 57/2011 ir Tarybos reglamento Nr. 43/2012 6
straipsnis).  Atsižvelgiant į atsargos priemones, susijusias su gero valdymo
praktika, tai atlikta tais atvejais, kai žuvininkystės sektoriumi yra
suinteresuota tik viena valstybė narė. Susijusių valstybių narių ataskaitų
teikimas pagal 6 straipsnį pagerėjo, tačiau ataskaitų kokybė nevienoda. Tam
tikrais atvejais duomenų, kuriais grindžiamos rekomendacijos dėl išteklių
valdymo priemonių, vis dar neturima, todėl šių išteklių atžvilgiu būtinas
didesnis atsargumas. Komisija ketina pasiūlyti šiuos BLŽL ir toliau deleguoti.
Kartu su susijusiomis valstybėmis narėmis bus imamasi konkrečių tolesnių
veiksmų, skirtų ištekliams, kurių atžvilgiu reikia daugiau pastangų.
9.           Pasiūlymų tvarkaraštis
Numatomas toks veiksmų tvarkaraštis:
 Žvejybos galimybių reglamentas || Rekomendacijų parengimas || Komisijos pasiūlymas || Galimas Tarybos priėmimas
 Giliavandenės žuvys 2013–2014 m. || Birželis || Rugsėjo vidurys || Spalis
 ES ištekliai Atlanto vandenyne ir Šiaurės jūroje (jokių tarptautinių derybų ar susitarimų) || Birželis || Rugsėjis || Lapkritis
 Tarptautiniai ir bendri ištekliai Atlanto vandenyne, Šiaurės jūroje, Antarktikoje ir kituose rajonuose || Spalio−gruodžio mėn. || Lapkritis || Gruodis
 Baltijos jūra || Gegužė || Rugsėjo pradžia || Spalis
 Juodoji jūra || Spalis || Lapkritis || Gruodis
10.         Išvada
Komisija prašo valstybių narių, regioninių
patariamųjų tarybų ir Žvejybos ir akvakultūros patariamojo komiteto išdėstyti
nuomonę apie šiame komunikate pateiktą požiūrį.
Ia
PRIEDAS. Ištekliai šiaurės rytų Atlante ir gretimuose vandenyse
 1 lentelė. Mokslinės rekomendacijos dėl išteklių būklės || Žuvų išteklių skaičius
   || 2003 || 2004 || 2005 || 2006 || 2007 || 2008 || 2009 || 2010 || 2011 || 2012 || Vidurkis
 Peržengtos saugios biologinės ribos || 30 || 29 || 26 || 26 || 26 || 28 || 27 || 22 || 19 || 14 || 25
 Saugios biologinės ribos neperžengtos || 12 || 10 || 14 || 11 || 12 || 13 || 12 || 15 || 15 || 18 || 13
 % išteklių, kurių saugios biologinės ribos neperžengtos || 29 % || 26 % || 35 % || 30 % || 32 % || 32 % || 31 % || 41 % || 44 % || 56 % || 35 %
 Išteklių būklė nežinoma dėl to, kad nepakanka duomenų || 48 || 53 || 53 || 57 || 58 || 55 || 57 || 60 || 61 || 60 || 56
 % išteklių, kurių būklė žinoma || 47 % || 42 % || 43 % || 39 % || 40 % || 43 % || 41 % || 38 % || 36 % || 35 % || 40 %
 2 lentelė. Mokslinės rekomendacijos dėl peržvejojimo || Žuvų išteklių skaičius
   || 2003 || 2004 || 2005 || 2006 || 2007 || 2008 || 2009 || 2010 || 2011 || 2012 || Vidurkis
 Išteklių žvejybos apimtys žinomos (lyginama su didžiausiu galimu tausios žvejybos laimikiu) ||   ||   || 34 || 23 || 32 || 33 || 35 || 39 || 35 || 38 || 34
 Ištekliai peržvejoti ||   ||   || 32 || 21 || 30 || 29 || 30 || 28 || 22 || 18 || 26
 Ištekliai žvejojami neviršijant didžiausio galimo tausios žvejybos laimikio ||   ||   || 2 || 2 || 2 || 4 || 5 || 11 || 13 || 20 || 7
 % peržvejotų išteklių ||   ||   || 94 % || 91 % || 94 % || 88 % || 86 % || 72 % || 63 % || 47 % || 79 %
 3 lentelė. Mokslinės rekomendacijos dėl ypatingų atvejų || Žuvų išteklių skaičius
   || 2003 || 2004 || 2005 || 2006 || 2007 || 2008 || 2009 || 2010 || 2011 || 2012 || Vidurkis
 Mokslinės rekomendacijos dėl žvejybos sustabdymo || 24 || 13 || 12 || 14 || 20 || 18 || 17 || 14 || 11 || 8 || 15
 4 lentelė. BLŽL ir tausios žvejybos laimikio skirtumas || Žuvų išteklių skaičius
   || 2003 || 2004 || 2005 || 2006 || 2007 || 2008 || 2009 || 2010 || 2011 || 2012 || Vidurkis
 BLŽL dalis, kuria viršijamas tausios žvejybos laimikis (%) || 46 % || 49 % || 59 % || 47 % || 45 % || 51 % || 48 % || 34 % || 23 % || 11 % || 41 %
 5 lentelė. Mokslinių rekomendacijų dėl žvejybos galimybių santrauka || Žuvų išteklių skaičius
   || 2003 || 2004 || 2005 || 2006 || 2007 || 2008 || 2009 || 2010 || 2011 || 2012 || Vidurkis
 Ištekliai, kurių dydį ir mirtingumo dėl žvejybos lygį galima prognozuoti || 40 || 34 || 40 || 31 || 29 || 30 || 34 || 36 || 36 || 40 || 35
 Ištekliai, dėl kurių pateikta mokslinių rekomendacijų dėl žvejybos galimybių || 59 || 52 || 54 || 65 || 61 || 62 || 63 || 55 || 55 || 47 || 57
 Ištekliai, dėl kurių mokslinių rekomendacijų nepateikta || 31 || 40 || 39 || 29 || 35 || 34 || 33 || 42 || 40 || 44 || 37
   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 (*) Kai viena rekomendacija apima du BLŽL, ji ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 neskaičiuojama dukart. ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
  Ib PRIEDAS. Viduržemio ir Juodoji jūros ||   ||   ||
 Mokslinės rekomendacijos dėl peržvejotų Viduržemio ir Juodosios jūrų priedugnio ir mažų pelaginių žuvų išteklių || no. || % ||
   ||   ||   ||
 Ištekliai, klasifikuojami pagal pirmiau nurodytus kriterijus (dėl rodiklių sutarta) || 65 || 63,0 ||
 Kiti ištekliai, neįtraukti dėl nepakankamų duomenų (dėl rodiklių dar nesutarta) || 38 || 37,0 ||
 Ištekliai, į kuriuos atsižvelgta (iš 27 rūšių) || 103 || 100 ||
 Klasifikuojami ištekliai ||   ||   ||
 Išteklius peržvejotas (viršijamas Fmsy arba jo atitikmuo) || 52 || 80,0 ||
 Ištekliai žvejojami neviršijant Fmsy ar jo atitikmens || 13 || 20,0 ||
 Visi ištekliai || 65 || 100 ||
   ||   ||   ||
II
priedas. Pagal daugiamečius planus
reguliuojamos žvejybos pastangos, remiantis valstybių narių pranešimais ŽMTEK
(Informaciją
pateikė Jungtinis tyrimų centras)
1 diagrama. Reguliuojamos
žvejybos pastangos Baltijos jūros vakarinėje dalyje.
2 diagrama. Reguliuojamos
žvejybos pastangos Baltijos jūros centrinėje dalyje
3 diagrama. Reguliuojamos žvejybos pastangos Kategato sąsiauryje.
4 diagrama. Reguliuojamos žvejybos pastangos Šiaurės jūroje,
Skagerako sąsiauryje ir Lamanšo sąsiaurio rytinėje dalyje
5 diagrama. Reguliuojamos žvejybos pastangos Airijos jūroje
6 diagrama.
Reguliuojamos žvejybos pastangos Škotijos vakarinėje pakrantėje
7 diagrama.
Reguliuojamos žvejybos pastangos Lamanšo sąsiaurio vakarinėje dalyje
8 diagrama. Reguliuojamos žvejybos pastangos Iberijos Atlanto
regione.
Pastaba. Tendencija skiriasi nuo praėjusių metų daugiausia dėl to, kad
Portugalija pateikė išsamesnių duomenų. Ispanija nepateikė 2010 m.
duomenų, todėl atitinkami duomenys pateikiami tik iki 2009 m.
[1]               ES tausiosios žuvininkystės įgyvendinimas taikant
didžiausio ilgalaikio sugaunamo kiekio principą. Komisijos komunikatas Tarybai
ir Europos Parlamentui. COM(2006) 360 final.
[2]               „Peržvejota“ reiškia, kad naujausiais duomenimis žuvų
mirtingumas yra didesnis nei mirtingumas, kuriam esant ilgalaikėje
perspektyvoje bus užtikrintas didžiausias galimas tausios žvejybos laimikis.
[3]               Europos kvotų ir išteklių būklės įverčio lentelė
http://ec.europa.eu/fisheries/documentation/publications/poster_tac2012_en.pdf.
Išsamią žuvų išteklių būklės analizę
galima rasti www.ices.dk
ir https://stecf.jrc.ec.europa.eu.
[4]               2012 m. vasario 23 d. Komisijos reglamentas
(ES) Nr. 161/2012 dėl skubos priemonių, taikomų siekiant apsaugoti
juodadėmių menkių išteklius į vakarus nuo Škotijos esančiuose vandenyse.
OL L 52, 6-7 p., 2012 2 24.
[5]               Žvejybos lygis, kuris suteiks galimybę ilgai užtikrinti
didžiausią vidutinį laimikį.
[6]               2008 m. vasario 25 d. Tarybos reglamentas (EB)
Nr. 199/2008 dėl Bendrijos sistemos, skirtos duomenų rinkimui, tvarkymui
ir naudojimui žuvininkystės sektoriuje bei paramai mokslinėms rekomendacijoms
dėl bendros žuvininkystės politikos, sukūrimo. OL L 60,
2008 3 5, p. 1-12.
[7]               Komisijos komunikatas dėl atsargumo principo,
COM(2000) 1 final.
[8]               Tarybos reglamentas (EB) Nr. 1967/2006.


title: Byla C-170/04 2007 m. birželio 5 d. Teisingumo Teismo (didžioji kolegija) sprendimas ( Högsta domstolen (Švedija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Klas Rosengren, Bengt Morelli, Hans Särman, Mats Åkerström, Åke Kempe, Anders Kempe, Mats Kempe, Björn Rosengren, Martin Lindberg, Jon Pierre, Tony Staf prieš Riksåklagaren (Laisvas prekių judėjimas — EB 28, EB 30 ir EB 31 straipsniai — Nacionalinės teisės aktas, draudžiantis privatiems asmenims importuoti alkoholinius gėrimus — Norma, susijusi su Švedijos prekybos alkoholiniais gėrimais monopolijos buvimu ir veikimu — Vertinimas — EB 28 straipsniui prieštaraujanti priemonė — Pateisinimas žmonių sveikatos ir gyvybės apsauga — Proporcingumo kontrolė)

text:
               21.7.2007

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 170/2

         2007 m. birželio 5 d. Teisingumo Teismo (didžioji kolegija) sprendimas (Högsta domstolen (Švedija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Klas Rosengren, Bengt Morelli, Hans Särman, Mats Åkerström, Åke Kempe, Anders Kempe, Mats Kempe, Björn Rosengren, Martin Lindberg, Jon Pierre, Tony Staf prieš Riksåklagaren

   (Byla C-170/04) (1)

   (Laisvas prekių judėjimas - EB 28, EB 30 ir EB 31 straipsniai - Nacionalinės teisės aktas, draudžiantis privatiems asmenims importuoti alkoholinius gėrimus - Norma, susijusi su Švedijos prekybos alkoholiniais gėrimais monopolijos buvimu ir veikimu - Vertinimas - EB 28 straipsniui prieštaraujanti priemonė - Pateisinimas žmonių sveikatos ir gyvybės apsauga - Proporcingumo kontrolė)
   (2007/C 170/03)
   Proceso kalba: švedų
   Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Högsta domstolen

   Šalys pagrindinėje byloje

      Ieškovai: Klas Rosengren, Bengt Morelli, Hans Särman, Mats Åkerström, Åke Kempe, Anders Kempe, Mats Kempe, Björn Rosengren, Martin Lindberg, Jon Pierre, Tony Staf

      Atsakovė: Riksåklagaren
   Dalykas
   Prašymas priimti prejudicinį sprendimą — Högsta domstolen — EB 28, 30 ir 31 straipsnių išaiškinimas — Su nacionaline mažmeninės alkoholinių gėrimų prekybos monopolija susijusios nacionalinės teisės nuostatos, draudžiančios privatiems asmenims tiesiogiai importuoti tokius gėrimus
   Rezoliucinė dalis

               1)

               1994 m. gruodžio 16 d. Įstatymo dėl alkoholinių gėrimų (alkohollagen) 4 skyriaus 2 straipsnio pirmojoje pastraipoje įtvirtinta nacionalinė nuostata, kuri draudžia privatiems asmenims importuoti alkoholinius gėrimus, turi būti vertinama atsižvelgiant ne į EB 31 straipsnį, bet į EB 28 straipsnį.

               2)

               Įstatymo dėl alkoholinių gėrimų 4 skyriaus 2 straipsnio pirmojoje pastraipoje įtvirtinta priemonė, kuri draudžia privatiems asmenims importuoti alkoholinius gėrimus, yra kiekybinis importo apribojimas EB 28 straipsnio prasme, net jei minėtas įstatymas įpareigoja mažmeninės prekybos monopoliją tiekti ir tam tikrais atvejais pateikus prašymą importuoti atitinkamus gėrimus.

               3)

               Įstatymo dėl alkoholinių gėrimų 4 skyriaus 2 straipsnio pirmojoje pastraipoje įtvirtinta priemonė, kuri draudžia privatiems asmenims importuoti alkoholinius gėrimus,

                           —

                           kadangi negali pasiekti tikslo bendrai apriboti alkoholio vartojimą ir

                           —

                           kadangi nėra proporcinga siekiamam tikslui apsaugoti jauniausius asmenis nuo alkoholio vartojimo sukeliamos žalos,

                     negali būti laikoma pateisinama pagal EB 30 straipsnį žmonių sveikatos ir gyvybės apsaugos sumetimais.

      (1)  OL C 156, 2004 6 12.


title: Byla T-194/08 2008 m. gegužės 21 d. pareikštas ieškinys byloje Cattin ir Cattin prieš Komisiją

text:
               2.8.2008

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 197/27

         2008 m. gegužės 21 d. pareikštas ieškinys byloje Cattin ir Cattin prieš Komisiją

   (Byla T-194/08)
   (2008/C 197/48)
   Proceso kalba: prancūzų
   Šalys

      Ieškovai: R. Cattin & Cie (Bimbo, Centrinės Afrikos Respublika) ir Yves Cattin (Kadisas, Ispanija), atstovaujami advokato B. Wägenbaur

      Atsakovė: Europos Bendrijų Komisija
   Ieškovų reikalavimai

               —

               Nurodyti atsakovei sumokėti ieškovei 18 946 139 EUR turtinei žalai atlyginti.

               —

               Nurodyti atsakovei sumokėti ieškovei 100 000 EUR neturtinei žalai atlyginti.

               —

               Nurodyti atsakovei sumokėti ieškovui 150 000 EUR neturtinei žalai atlyginti.

               —

               Padidinti šias sumas palūkanomis už laikotarpį, apskaičiuotą nuo sprendimo šioje byloje paskelbimo iki sumų sumokėjimo pagal metinę palūkanų normą, nustatytą Europos centrinio banko pagrindinėms refinansavimo operacijoms, pridėjus 2 %, tačiau neperžengiant 6 % ribos.

               —

               Priteisti iš atsakovės ieškovės ir ieškovo šioje instancijoje patirtas bylinėjimosi išlaidas.

         Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai
   Ieškinį pateikusiai bendrovei, kuri specializuojasi kavos gamybos, perdirbimo ir eksporto srityse Centrinės Afrikos Respublikoje, per Europos vystymosi fondą atsisakyta padengti kreditus, kuriuos ji turėjo valstybinėje įstaigoje „Soutien Café“, įsteigtoje palaikyti kavos kainą po didelio kainų nuosmukio devintojo dešimtmečio pabaigoje. Šiuos kreditus padengti atsisakyta dėl to, kad, remiantis nacionalinės valdžios institucijų prašymu parengta audito ataskaita, bendrovė greičiausiai netinkamai panaudojo tam tikrą lėšų dalį savo akcininkų naudai. Po šio sprendimo bendrovė turėjo sustabdyti savo veiklą ir atleisti 800 nuolatinių darbuotojų, dirbusių jos plantacijose.
   Savo ieškiniui pagrįsti ieškovai pirmiausia nurodo teisės į gynybą pažeidimą, nes rengiant audito ataskaitą, kurioje padaryta išvada, jog bendrovė netinkamai naudojo lėšas, ji nebuvo išklausyta ir, antra, nekaltumo prezumpcijos pažeidimą, nes tokiai išvadai pagrįsti nebuvo pateiktas joks įrodymas.
   Be to, ieškovai remiasi veiksmingos teisinės gynybos, teisinio saugumo ir pareigos motyvuoti principų pažeidimu, nes buvo atsisakyta padengti bendrovės kreditus, nors Komisija jos atžvilgiu nebuvo priėmusio jokio akto dėl tokio sprendimo ir ji formaliai nebuvo informuota apie rekomendacijas audito ataskaitoje, kuria grindžiamas šis atsisakymas padengti kreditus.
   Galiausiai ieškovai nurodo, kad Komisija pažeidė rūpestingumo ir gero administravimo principus, nes į nacionalinių valdžios institucijų Komisijai skirtus prašymus, susijusius su bendrove, nebuvo atsakyta, o klaidingais duomenimis paremta audito ataskaita reikalauja papildomos eksperto išvados, o to Komisija nepadarė, nepaisant to, jog apie tai žinojo.


title: Byla T-565/08 2008 m. gruodžio 17 d. pareikštas ieškinys byloje Corsica Ferries France prieš Komisiją

text:
               7.3.2009

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 55/38

         2008 m. gruodžio 17 d. pareikštas ieškinys byloje Corsica Ferries France prieš Komisiją

   (Byla T-565/08)
   (2009/C 55/68)
   Proceso kalba: prancūzų
   Šalys

      Ieškovė: Corsica Ferries France SAS (Bastja, Prancūzija), atstovaujama advokatų S. Rodrigues ir C. Bernard-Glanz

      Atsakovė: Europos Bendrijų Komisija
   Ieškovės reikalavimai

               —

               pripažinti šį ieškinį priimtinu;

               —

               panaikinti 2008 m. liepos 8 d. Komisijos sprendimą dėl valstybės pagalbos restruktūrizavimui, kurią Prancūzija ketina suteikti Société Nationale Maritime Corse–Méditerranée (SNCM);

               —

               priteisti iš atsakovės bylinėjimosi išlaidas.

         Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai
   Ieškovė prašo panaikinti 2008 m. liepos 8 d. Komisijos sprendimą C(2008) 3182 galutinis, kuriame Komisija nurodė kad:

               —

               Prancūzijos respublikos pervesta 53,48 mln. EUR kompensacija Société Nationale Maritime Corse–Méditerranée (toliau — SNCM) už įsipareigojimą teikti viešąją paslaugą yra neteisėta valstybės pagalba, tačiau suderinama su bendrąja rinka;

               —

               158 mln. EUR neigiama SNCM pardavimo kaina, Compagnie Générale Maritime et Financière (toliau — CGMF) prisiimti 38,5 mln. EUR socialiniai įsipareigojimai darbuotojams ir bendrai bei vienu metu CGMF atliktas SNCM kapitalo padidinimas 8,75 mln. EUR nėra valstybės pagalbą; ir

               —

               Prancūzijos Respublikos suteikta 15,81 mln. EUR pagalba SNCM restruktūrizavimui yra neteisėta valstybės pagalba, tačiau suderinama su bendrąja rinka.

         Grįsdama savo ieškinį ieškovė nurodo du pagrindus, pagrįstus:

               —

               nemotyvavimu ir ieškovės teisės į gynybą ir teisės į veiksmingą teisminę gynybą pažeidimu, nes įvairūs duomenys ir informacija buvo nuslėpti ginčijamame sprendime, taip neleidžiant suprasti jo turinio, motyvų ir apimties;

               —

               EB 87 ir 88 straipsnių ir jų taikymo taisyklių, konkrečiai Bendrijos gairių dėl valstybės pagalbos sunkumus patiriančioms įmonėms sanuoti ir restruktūrizuoti pažeidimu, nes klaidingai ir (arba) nekompetentingai buvo įvertinti 53,48 mln. EUR kapitalo padidinimas kaip kompensacija už įsipareigojimą teikti viešąją paslaugą, 158 mln. EUR neigiama SNCM pardavimo kaina, CGMF atliktas SNCM kapitalo padidinimas 8,75 mln. EUR, 38,5 mln. EUR socialinės priemonės ir 22,5 mln. EUR pagalba restruktūrizavimui, apie kurią buvo pranešta.


title: 2004 m. liepos 15 d. Teisingumo Teismo (antroji kolegija) sprendimas, Byloje C-272/01 Europos Bendrijų Komisija prieš Portugalijos Respubliką (Valstybės narės įsipareigojimų neįvykdymas — Direktyva 76/160/EEB — Maudyklų kokybė — Ribinių verčių nesilaikymas — Visų Portugalijos vidaus maudymosi zonų nenustatymas — Minimalaus bandinių ėmimo periodiškumo nesilaikymas)

text:
               11.9.2004

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 228/1

      TEISINGUMO TEISMO (antroji kolegija)

      SPRENDIMAS

   2004 m. liepos 15 d.
   Byloje C-272/01 Europos Bendrijų Komisija prieš Portugalijos Respubliką (1)

   (Valstybės narės įsipareigojimų neįvykdymas - Direktyva 76/160/EEB - Maudyklų kokybė - Ribinių verčių nesilaikymas - Visų Portugalijos vidaus maudymosi zonų nenustatymas - Minimalaus bandinių ėmimo periodiškumo nesilaikymas)
   (2004/C 228/02)
   Bylos kalba: portugalų
   Byloje C-272/01 Europos Bendrijų Komisija (atstovai: T. Figueira ir G. Valero Jordana), prieš Portugalijos Respubliką (atstovai: L. Fernandes, Telles Romão ir João Lois), ieškinys dėl pripažinimo, kad:

               —

               nesiimdama visų būtinų priemonių, kad maudyklų vandens kokybė atitiktų ribines vertes, nustatytas vadovaujantis 1975 m. gruodžio 8 d. Tarybos direktyvos Nr. 76/160/EEB dėl maudyklų kokybės 3 straipsniu (OL 1976 L 31, p. 1),

               —

               nesilaikydama Direktyvos priede nustatytų minimalaus bandinių ėmimo periodiškumo ir

               —

               nenustatydama visų Portugalijos vidaus maudymosi zonų,

         Portugalijos Respublika neįvykdė savo įsipareigojimų pagal Direktyvos 4 straipsnio 1 dalį, siejant ją su 1 straipsnio 2 ir 3 dalimis, Direktyvos priedu bei pagal šios Direktyvos 6 straipsnio 1 ir 2 dalis,
   Teisingumo teismas (antroji kolegija), susidedantis iš kolegijos pirmininko C. W. A. Timmermans, teisėjų C. Gulmann, J.-P. Puissochet, J. N. Cunha Rodrigues ir N. Colneric (pranešėjas), generalinis advokatas: P. Léger, sekretorius: M. R. Grass, 2004 m. liepos 15 d. priima sprendimą, kurio revoliucinėje dalyje nurodyta:

               1)

               Nesiimdama visų būtinų priemonių, kad maudyklų vandens kokybė atitiktų privalomas ribines vertes, nustatytas vadovaujantis 1975 m. gruodžio 8 d. Tarybos direktyvos Nr. 76/160/EEB dėl maudyklų kokybės 3 straipsniu, Portugalijos Respublika neįvykdė savo įsipareigojimų pagal šios Direktyvos 4 straipsnio 1 dalį, siejant ją su 3 straipsniu ir jos priedu;

               2)

               Likusioji ieškinio dalis atmetama;

               3)

               Kiekviena šalis pati padengia savo bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 245, 2001 9 1.


title: Nuomonė 2/15: 2017 m. gegužės 16 d. Teisingumo Teismo (plenarinė sesija) – Europos Komisija (Pagal SESV 218 straipsnio 11 dalį pateikta nuomonė — Europos Sąjungos ir Singapūro Respublikos laisvosios prekybos susitarimas — „Naujosios kartos“ prekybos susitarimas, dėl kurio derėtasi įsigaliojus ES ir ESV sutartims — Kompetencija sudaryti susitarimą — SESV 3 straipsnio 1 dalies e punktas — Bendra prekybos politika — SESV 207 straipsnio 1 dalis — Prekyba prekėmis ir paslaugomis — Tiesioginės užsienio investicijos — Viešieji pirkimai — Intelektinės nuosavybės komerciniai aspektai — Prekyba su trečiosiomis šalimis ir tvarus vystymasis — Socialinė darbuotojų apsauga — Aplinkos apsauga — SESV 207 straipsnio 5 dalis — Paslaugos transporto srityje — SESV 3 straipsnio 2 dalis — Tarptautinis susitarimas, galintis daryti poveikį bendroms taisyklėms ar pakeisti jų taikymo sritį — Sąjungos antrinės teisės nuostatos dėl laisvo paslaugų teikimo transporto srityje — Netiesioginės užsienio investicijos — SESV 216 straipsnis — Susitarimas, būtinas vienam iš Sutarčių tikslų įgyvendinti — Laisvas kapitalo judėjimas ir mokėjimai tarp valstybių narių ir trečiųjų šalių — Sutarčių dėl investicijų perėmimas — Valstybių narių ir Singapūro Respublikos investicinių susitarimų pakeitimas — Susitarimo institucinės nuostatos — Investuotojų ir valstybių ginčų sprendimas — Šalių ginčų sprendimas)

text:
               24.7.2017

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 239/3

         2017 m. gegužės 16 d. Teisingumo Teismo (plenarinė sesija) – Europos Komisija
   (Nuomonė 2/15) (1)

   ((Pagal SESV 218 straipsnio 11 dalį pateikta nuomonė - Europos Sąjungos ir Singapūro Respublikos laisvosios prekybos susitarimas - „Naujosios kartos“ prekybos susitarimas, dėl kurio derėtasi įsigaliojus ES ir ESV sutartims - Kompetencija sudaryti susitarimą - SESV 3 straipsnio 1 dalies e punktas - Bendra prekybos politika - SESV 207 straipsnio 1 dalis - Prekyba prekėmis ir paslaugomis - Tiesioginės užsienio investicijos - Viešieji pirkimai - Intelektinės nuosavybės komerciniai aspektai - Prekyba su trečiosiomis šalimis ir tvarus vystymasis - Socialinė darbuotojų apsauga - Aplinkos apsauga - SESV 207 straipsnio 5 dalis - Paslaugos transporto srityje - SESV 3 straipsnio 2 dalis - Tarptautinis susitarimas, galintis daryti poveikį bendroms taisyklėms ar pakeisti jų taikymo sritį - Sąjungos antrinės teisės nuostatos dėl laisvo paslaugų teikimo transporto srityje - Netiesioginės užsienio investicijos - SESV 216 straipsnis - Susitarimas, būtinas vienam iš Sutarčių tikslų įgyvendinti - Laisvas kapitalo judėjimas ir mokėjimai tarp valstybių narių ir trečiųjų šalių - Sutarčių dėl investicijų perėmimas - Valstybių narių ir Singapūro Respublikos investicinių susitarimų pakeitimas - Susitarimo institucinės nuostatos - Investuotojų ir valstybių ginčų sprendimas - Šalių ginčų sprendimas))
   (2017/C 239/03)
   Proceso kalba: visos oficialiosios kalbos

      Prašymą pateikusi šalis

   Europos Komisija, atstovaujama U. Wölker, B. De Meester, R. Vidal-Puig ir M. Kocjan

      Rezoliucinė dalis

   Europos Sąjungos ir Singapūro Respublikos laisvosios prekybos susitarimas priskirtinas Sąjungos išimtinei kompetencijai, išskyrus toliau nurodytas nuostatas, kurios priskiriamos Sąjungos ir valstybių narių pasidalijamajai kompetencijai:

               —

               šio susitarimo devinto skyriaus (Investicijos) A skirsnio (Investicijų apsauga) nuostatas, susijusias su Sąjungos ir Singapūro Respublikos netiesioginėmis tarpusavio investicijomis,

               —

               devinto skyriaus B skirsnio (Investuotojų ir valstybės ginčų sprendimas) nuostatas ir

               —

               minėto susitarimo pirmo skyriaus (Tikslai ir bendrosios terminų apibrėžtys), keturiolikto skyriaus (Skaidrumas), penkiolikto skyriaus (Ginčų sprendimas), šešiolikto skyriaus (Tarpininkavimas) ir septyniolikto skyriaus (Institucinės, bendrosios ir baigiamosios nuostatos) nuostatas, susijusias su minėto devinto skyriaus nuostatomis, priskirtomis Sąjungos ir valstybių narių pasidalijamajai kompetencijai.

      (1)  OL C 363, 2015 11 3.


title: Byla T-322/09: 2013 m. gegužės 15 d. Bendrojo Teismo nutartis byloje Al-Faqih ir MIRA prieš Tarybą ir Komisiją (Bendra užsienio ir saugumo politika — Ribojamosios priemonės, taikomos su Usama bin Ladenu, Al-Qaida tinklu ir Talibanu susijusiems asmenims ir subjektams — Lėšų įšaldymas — Išbraukimas iš atitinkamų asmenų sąrašo — Nereikalingumas priimti sprendimą)

text:
               3.8.2013

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 225/78

         2013 m. gegužės 15 d. Bendrojo Teismo nutartis byloje Al-Faqih ir MIRA prieš Tarybą ir Komisiją

   (Byla T-322/09) (1)

   (Bendra užsienio ir saugumo politika - Ribojamosios priemonės, taikomos su Usama bin Ladenu, Al-Qaida tinklu ir Talibanu susijusiems asmenims ir subjektams - Lėšų įšaldymas - Išbraukimas iš atitinkamų asmenų sąrašo - Nereikalingumas priimti sprendimą)
   2013/C 225/174
   Proceso kalba: anglų

      Šalys

      Ieškovai: Saad Al-Faqih (Londonas, Jungtinė Karalystė) ir Movement for Islamic Reform in Arabia (MIRA) (Londonas, Jungtinė Karalystė), atstovaujami baristerio J. Jones ir solisitoriaus A. Raja

      Atsakovės: Europos Sąjungos Taryba, atstovaujama iš pradžių R. Szostak ir E. Finnegan, vėliau E. Finnegan ir J.-P. Hix, ir Europos Komisija, atstovaujama T. Scharf ir M. Konstantinidis

      Dalykas

   Prašymas panaikinti 2002 m. gegužės 27 d. Tarybos reglamentą (EB) Nr. 881/2002, nustatantį tam tikras specialias ribojančias priemones, taikomas tam tikriems asmenims ir subjektams, susijusiems su Usama bin Ladenu, Al-Qaida tinklu ir Talibanu, ir panaikinantį Tarybos reglamentą (EB) Nr. 467/2001, uždraudžiantį tam tikrų prekių ir paslaugų eksportą į Afganistaną, sustiprinantį skrydžių uždraudimą ir pratęsiantį Afganistano Talibano lėšų ir kitų finansinių išteklių įšaldymą (OL L 139, p. 9; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 18 sk., 1 t., p. 294), 42-ąjį kartą iš dalies pakeistą 2005 m. sausio 5 d. Komisijos reglamentu (EB) Nr. 14/2005 (OL L 5, p. 10), 48-ąjį kartą iš dalies pakeistą 2005 m. liepos 20 d. Komisijos reglamentu (EB) Nr. 1190/2005 (OL L 193, p. 27), 75-ąjį kartą iš dalies pakeistą 2007 m. gegužės 3 d. Komisijos reglamentu (EB) Nr. 492/2007 (OL L 116, p. 5) ir 116-ąjį kartą iš dalies pakeistą 2009 m. lapkričio 16 d. Komisijos reglamentu (EB) Nr. 1102/2009 (OL L 303, p. 39) ir (arba) prašymas panaikinti reglamentus Nr. 14/2005, 1190/2005, 492/2007 ir 1102/2009, kiek šie teisės aktai susiję su ieškovais.

      Rezoliucinė dalis

               1.

               Nebėra reikalo priimti sprendimą.

               2.

               Europos Sąjungos Taryba ir Europos Komisija solidariai padengia bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 113, 2010 5 1.


title: Byla C-36/04  2006 m. kovo 30 d.  Teisingumo Teismo (antroji kolegija) sprendimas byloje  Ispanijos Karalystė prieš Europos Sajungos Tarybą  (Reglamentas (EB) Nr. 1954/2003 — 3, 4 ir 6 straipsniai — Žvejybinės pastangos valdymas — Bendrijos žvejybos rajonai ir ištekliai — Aktas dėl Ispanijos Karalystės ir Portugalijos Respublikos stojimo sąlygų ir sutarčių pritaikomųjų pataisų — Neatskiriamumas — Nepriimtinumas)

text:
               17.6.2006

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 143/5

         2006 m. kovo 30 d. Teisingumo Teismo (antroji kolegija) sprendimas byloje Ispanijos Karalystė prieš Europos Sajungos Tarybą

   (Byla C-36/04) (1)

   (Reglamentas (EB) Nr. 1954/2003 - 3, 4 ir 6 straipsniai - Žvejybinės pastangos valdymas - Bendrijos žvejybos rajonai ir ištekliai - Aktas dėl Ispanijos Karalystės ir Portugalijos Respublikos stojimo sąlygų ir sutarčių pritaikomųjų pataisų - Neatskiriamumas - Nepriimtinumas)
   (2006/C 143/11)
   Proceso kalba: ispanų
   Šalys

      Ieškovė: Ispanijos Karalystė, atstovaujama N. Díaz Abad

      Atsakovė: Europos Sąjungos Taryba, atstovaujama J. Monteiro ir F. Florindo Gijón

      Įstojusi į bylą šalis atsakovės pusėje: Europos Bendrijų Komisija, atstovaujama T. van Rijn ir S. Pardo Quintillán
   Bylos dalykas
   2003 m. lapkričio 4 d. Tarybos reglamento (EB) Nr. 1954/2003 dėl su tam tikrais Bendrijos žvejybos rajonais ir ištekliais susijusios žvejybinės pastangos valdymo, ir pakeičiančio Reglamentą (EEB) Nr. 2847/93 bei panaikinančio Reglamentus (EB) Nr. 685/95 bei (EB) Nr. 2027/95 3, 4 ir 6 straipsnių panaikinimas
   Sprendimo rezoliucinė dalis

               1.

               Atmesti ieškinį.

               2.

               Priteisti iš Ispanijos Karalystės bylinėjimosi išlaidas.

               3.

               Europos Bendrijų Komisija pati padengia savo išlaidas.

      (1)  OL C 71, 2004 3 20.


title: Byla T-399/13: 2013 m. spalio 10 d. Bendrojo Teismo nutartis byloje KO-Invest prieš VRDT — Kraft Foods Schweiz (Milkoshake For Active People)

text:
               7.12.2013

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 359/20

         2013 m. spalio 10 d. Bendrojo Teismo nutartis byloje KO-Invest prieš VRDT — Kraft Foods Schweiz (Milkoshake For Active People)

   (Byla T-399/13) (1)

   2013/C 359/38
   Proceso kalba: lenkų
   Šeštosios kolegijos pirmininkas nutartimi nurodė išbraukti bylą iš registro.

      (1)  OL C 284, 2013 9 28.


title: Byla C-91/17 P: 2017 m. vasario 20 d. Cellnex Telecom S.A., buvusi Abertis Telecom S.A. pateiktas apeliacinis skundas dėl 2016 m. gruodžio 15 d. Bendrojo Teismo (penktoji kolegija) priimto sprendimo sujungtose bylose T-37/15 ir T-38/15 Abertis Telecom Terrestre S.A. ir Telecom Castilla-La Mancha, S.A./Europos Komisija

text:
               24.4.2017

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 129/8

         2017 m. vasario 20 d.Cellnex Telecom S.A., buvusi Abertis Telecom S.A. pateiktas apeliacinis skundas dėl 2016 m. gruodžio 15 d. Bendrojo Teismo (penktoji kolegija) priimto sprendimo sujungtose bylose T-37/15 ir T-38/15 Abertis Telecom Terrestre S.A. ir Telecom Castilla-La Mancha, S.A./Europos Komisija

   (Byla C-91/17 P)
   (2017/C 129/10)
   Proceso kalba: ispanų

      Šalys

      Apeliantė: Cellnex Telecom S.A., buvusi Abertis Telecom S.A., atstovaujama advokatų J. Buendía Sierra ir A. Lamadrid de Pablo

      Kitos proceso šalys: Europos Komisija ir SES Astra

      Apeliantės reikalavimai

               —

               panaikinti skundžiamą sprendimą,

               —

               priimti galutinį sprendimą dėl ieškinio dėl panaikinimo ir panaikinti Komisijos sprendimą, ir

               —

               priteisti iš Europos Komisijos ir SES Astra bylinėjimosi išlaidas.

      Apeliacinio skundo pagrindai ir pagrindiniai argumentai

   Skundžiamame sprendime patvirtintas Komisijos sprendimas dėl valstybės pagalbos, susijęs su tam tikromis priemonėmis, kurias Ispanijos autonominio regiono Kastilijos–La Mančos valdžios institucijos priėmė siekdamos užtikrinti, kad antžeminės skaitmeninės televizijos signalas (TNT) pasiektų atokius ir mažau urbanizuotus teritorijos regionus, kuriuose gyvena tik 2,5 % populiacijos. Tame sprendime Komisija pripažino, kad materialiniu požiūriu rinka neteikia šios paslaugos be valstybės intervencijos. Nepaisant to, sprendime ginčijama, kad tokia veikla pagal Ispanijos teisės aktus būtų laikoma visuotinės ekonominės svarbos paslauga (VESP), nes formaliu požiūriu, ši paslauga nebuvo „aiškiai“ apibrėžta ir valdžios institucijos nepavedė jos teikti. Komisija taip pat pažymėjo, kad, bet kuriuo atveju, valdžios institucijos neturi įgaliojimu rinktis konkrečią technologiją ir organizuoti VESP.
   Apeliaciniam skundui pagrįsti apeliantė pateikia du pagrindus, susijusius su teisės klaidomis, kurios skundžiamame sprendime padarytos aiškinant SESV 14 straipsnį, 106 straipsnio 2 dalį ir 107 straipsnio 1 dalį bei prie SESV pridėtą Protokolą Nr. 26 dėl bendrus interesus tenkinančių paslaugų.
   Konkrečiai kalbant apeliaciniame skunde teigiama, jog skundžiamame sprendime padarytos tokios klaidos:

               —

               viršyta „akivaizdžios klaidos“ riba nagrinėjant įvairius aktus dėl VESP apibrėžimo ir pavedimo teikti,

               —

               nepagrįstai apribota valstybių narių turima „plati diskrecija“, kuri taikoma VESP apibrėžimui bei organizavimui ir kuri dėl šios priežasties apima VESP teikimo tvarkos bei konkrečios technologijos pasirinkimą neatsižvelgiant į tai, kad ši tvarka ir technologija nurodytos apibrėžiančiame akte arba atskirame akte,

               —

               analizuojant taikytiną Ispanijos teisę pakeistas analizuotų nuostatų ir jas aiškinančios jurisprudencijos turinys, Ispanijos teisė aiškinama akivaizdžiai priešingai jos turiniui ir tam tikriems duomenims suteikta apimtis, kurios jie neturi turėti atsižvelgiant į kitus duomenis,

               —

               neatsižvelgta į tai, kad VESP „apibrėžimas“ ir „pavedimas“ vienai ar kelioms įmonėms teikti VESP gali būti įtvirtinti viename arba atskiruose aktuose,

               —

               neatsižvelgta į tai, kad VESP „apibrėžimas“ ir „pavedimas“ nereikalauja naudoti konkrečios formulės ar išsireiškimo, o reikia tik pateikti materialinė ir funkcinę analizę,

               —

               apskaičiuojant tariamai įgytą pranašumą kaip prilygstantį viešosios valdžios institucijų sudarytų sutarčių bendrai sumai, neatsižvelgiant į tai, kad ši suma nėra negrąžintina subsidija, o atlygis už nagrinėjamos įmonės valstybei suteiktas prekes ir paslaugas.