title: Byla C-317/10 P: 2011 m. birželio 16 d. Teisingumo Teismo (ketvirtoji kolegija) sprendimas byloje Union Investment Privatfonds GmbH prieš UniCredito Italiano SpA, Vidaus rinkos derinimo tarnybą (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui) (Apeliacinis skundas — Bendrijos prekių ženklas — Reglamentas (EB) Nr. 40/94 — 8 straipsnio 1 dalies b punktas — Žodiniai prekių ženklai UNIWEB ir „UniCredit Wealth Management“ — Žodinių nacionalinių prekių ženklų UNIFONDS ir UNIRAK bei vaizdinio nacionalinio prekių ženklo UNIZINS savininko protestas — Galimybės supainioti vertinimas — Galimybė susieti — Prekių ženklų serija arba šeima)

text:
               6.8.2011

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 232/9

         2011 m. birželio 16 d. Teisingumo Teismo (ketvirtoji kolegija) sprendimas byloje Union Investment Privatfonds GmbH prieš UniCredito Italiano SpA, Vidaus rinkos derinimo tarnybą (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui)

   (Byla C-317/10 P) (1)

   (Apeliacinis skundas - Bendrijos prekių ženklas - Reglamentas (EB) Nr. 40/94 - 8 straipsnio 1 dalies b punktas - Žodiniai prekių ženklai UNIWEB ir „UniCredit Wealth Management“ - Žodinių nacionalinių prekių ženklų UNIFONDS ir UNIRAK bei vaizdinio nacionalinio prekių ženklo UNIZINS savininko protestas - Galimybės supainioti vertinimas - Galimybė susieti - Prekių ženklų serija arba šeima)
   2011/C 232/15
   Proceso kalba: italų

      Šalys

      Apeliantė: Union Investment Privatfonds GmbH, atstovaujama Rechtsanwälte J. Zindel ir C. Schmid

      Kitos proceso šalys: UniCredito Italiano SpA, atstovaujama avvocato G. Floridia, Vidaus rinkos derinimo tarnyba (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui) (VRDT), atstovaujama P. Bullock

      Dalykas

   Apeliacinis skundas dėl 2010 m. balandžio 27 d. Bendrojo Teismo (trečioji kolegija) sprendimo UniCredito Italiano prieš VRDT — Union Investment Privatfonds (sujungtos bylos T-303/06 ir T-337/06), kuriuo Bendrasis Teismas atmetė Union Investisment Privatfonds GmbH prašymus, susijusius su ieškiniais dėl dviejų VRDT antrosios apeliacinės tarybos 2006 m. rugsėjo 5 d. (sujungtos bylos R 196/2005-2 ir R 211/2005-2) ir 2006 m. rugsėjo 25 d. (sujungtos bylos R 456/2005-2 ir R 502/2005-2) sprendimų, susijusių su protesto procedūromis tarp Union Investment Privatfonds GmbH ir UniCredito Italiano SpA.

      Rezoliucinė dalis

               1.

               Panaikinti 2010 m. balandžio 27 d. Europos Sąjungos Bendrojo Teismo sprendimą UniCredito Italiano prieš VRDT — Union Investment Privatfonds (UNIWEB) (T-303/06 ir T-337/06).

               2.

               Grąžinti bylą Europos Sąjungos Bendrajam Teismui.

               3.

               Atidėti klausimo dėl bylinėjimosi išlaidų nagrinėjimą.

      (1)  OL C 146, 2010 9 11.


title: 2004 m. lapkričio 10 d. Pirmosios Instancijos Teismo Pirmininko nutartis, Byloje T-316/04: Wam SpA prieš Europos Bendrijų Komisiją (Valstybės pagalba — Paskolos sumažintomis palūkanomis, teikiamos įmonėms, norinčioms įsisteigti tam tikrose trečiosiose šalyse — Pareiga išieškoti — Laikinosios apsaugos priemonės — Vykdymo sustabdymas — Skuba — Nebuvimas)

text:
               5.2.2005

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 31/22

      PIRMOSIOS INSTANCIJOS TEISMO PIRMININKO NUTARTIS

   2004 m. lapkričio 10 d.
   Byloje T-316/04: Wam SpA prieš Europos Bendrijų Komisiją
   (Valstybės pagalba - Paskolos sumažintomis palūkanomis, teikiamos įmonėms, norinčioms įsisteigti tam tikrose trečiosiose šalyse - Pareiga išieškoti - Laikinosios apsaugos priemonės - Vykdymo sustabdymas - Skuba - Nebuvimas)
   (2005/C 31/44)
   Proceso kalba: italų
   Byloje T-316/04: Wam SpA, įsteigta Cavezzo di Modena (Italija), atstovaujama advokato E. Giliani, prieš Europos Bendrijų Komisiją, atstovaujamą V. Di Bucci ir E. Righini, nurodžiusių adresą dokumentams įteikti Liuksemburge, dėl prašymo sustabdyti 2004 m. gegužės 19 d. Komisijos sprendimą [C (2004) 1812 galutinis] dėl valstybės pagalbos C 4/2003 (ex NN 102/2002), Pirmosios instancijos teismo pirmininkas 2004 m. lapkričio 10 d. priėmė nutartį, kurios rezoliucinėje dalyje nurodyta:

               1)

               Atmesti prašymą dėl laikinųjų apsaugos priemonių taikymo.

               2)

               Atidėti bylinėjimosi išlaidų klausimo nagrinėjimą.


title: Byla C-28/08 2008 m. sausio 24 d. Europos Bendrijų Komisijos pateiktas apeliacinis skundas dėl 2007 m. lapkričio 8 d. Pirmosios instancijos teismo sprendimo byloje T-194/14 Europos Bendrijų Komisija prieš The Bavarian Lager Co. Ltd, Europos Duomenų apsaugos priežiūros pareigūnas (EDAPP)

text:
               29.3.2008

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 79/21

         2008 m. sausio 24 d. Europos Bendrijų Komisijos pateiktas apeliacinis skundas dėl 2007 m. lapkričio 8 d. Pirmosios instancijos teismo sprendimo byloje T-194/14 Europos Bendrijų Komisija prieš The Bavarian Lager Co. Ltd, Europos Duomenų apsaugos priežiūros pareigūnas (EDAPP)
   (Byla C-28/08)
   (2008/C 79/36)
   Proceso kalba: anglų
   Šalys

      Apeliantė: Europos Bendrijų Komisija, atstovaujama C. Docksey ir P. Aalto

      Kita proceso šalis: The Bavarian Lager Co. Ltd, Europos duomenų apsaugos priežiūros pareigūnas (EDAPP)
   Apeliantės reikalavimai
   Apeliantė Teisingumo Teismo prašo:

               —

               visiškai panaikinti ginčijamą sprendimą;

               —

               priimti galutinį sprendimą klausimais, dėl kurių pateikiamas šis apeliacinis skundas; ir

               —

               nurodyti ieškovei byloje T-194/04 padengti Komisijos patirtas su byla T-194/04 ir su šiuo apeliaciniu skundu susijusias bylinėjimosi išlaidas arba, jei apeliacinėje instancijoje būtų priimtas Komisijai nepalankus sprendimas, ieškovės byloje T-194/04 naudai priteisti pusę toje byloje patirtų bylinėjimosi išlaidų iš Komisijos.

         Apeliacinio skundo pagrindai ir pagrindiniai argumentai
   Šis apeliacinis skundas susijęs su privataus gyvenimo apsaugos ir duomenų apsaugos bei tyrimo išimčių, numatytų 2001 m. gegužės 30 d. Reglamento (EB) Nr. 1049/2001 dėl galimybės visuomenei susipažinti su Europos Parlamento, Tarybos ir Komisijos dokumentais (1) 4 straipsnio 1 dalies b punkte ir 4 straipsnio 2 dalies antroje įtraukoje, aiškinimu.
   Pirmosios instancijos teismas nusprendė, kad 2000 m. gruodžio 18 d. Europos Parlamento ir Tarybos Reglamento (EB) Nr. 45/2001 dėl fizinių asmenų apsaugos Bendrijos institucijoms ir įstaigoms tvarkant asmens duomenis ir laisvo tokių duomenų judėjimo (2) 8 straipsnio b punktas negali būti taikomas institucijos, kuriai taikomas Reglamentas 1049/2001, turimuose dokumentuose esančių asmens duomenų atžvilgiu. Tačiau nė viena Reglamento 45/2001 arba Reglamento 1049/2001 nuostata nereikalauja ir nenumato galimybės netaikyti šios nuostatos tam, kad Reglamento 1049/2001 nuostata taptų veiksminga. Todėl Pirmosios instancijos teismas padarė teisės klaidą išaiškindamas Reglamento 1049/2001 4 straipsnio 1 dalies b punktą taip, kad jis reikalauja netaikyti Bendrijos teisės nuostatos.
   Antra, Pirmosios instancijos teismas nusprendė, kad neatsižvelgiant į tai, kad 4 straipsnio 1 dalies b punkte yra konkreti nuoroda į asmens duomenų apsaugą reglamentuojančius Bendrijos teisės aktus, dokumentuose esantys asmens duomenys turi būti atskleisti visuomenei vadovaujantis Reglamentu 1049/2001, išskyrus atvejus, kai tai kelia aiškų individo privatus gyvenimo ir integralumo apsaugos pažeidimo pavojų.
   Apribodamas 4 straipsnio 1 dalies b punkto išimties taikymo apimtį tik šiems atvejams Pirmosios instancijos teismas vadovavosi siaurinamuoju 4 straipsnio 1 dalies b punkto aiškinimu, kuris panaikina šios išimties antroje dalyje numatyto papildomo reikalavimo („ypač pagal asmens duomenų apsaugą reglamentuojančius Bendrijos teisės aktus“) veiksmingumą. Pirmosios instancijos teismas padarė teisės klaidą, kai apribodamas šią išimtį tais atvejais, kai prašoma leisti susipažinti su dokumente esančiais asmens duomenimis, iš jos taikymo srities pašalino asmens duomenų apsaugos teisės aktus.
   Trečia, Pirmosios instancijos teismo pateiktas su „tyrimais“ susijusios išimties aiškinimas kelia abejonių Komisijos galimybėmis veiksmingai atlikti savo funkcijas remiantis informacija, kuri, siekiant palengvinti Komisijai vykdyti tyrimą, konfidencialiai gauta iš trečiųjų asmenų.
   Pirmosios instancijos teismas padarė teisės klaidą išaiškinęs Reglamento 1049/2001 4 straipsnio 2 dalies trečioje įtraukoje numatytą su tyrimais susijusią išimtį taip, kad tirdama tariamą Bendrijos teisės pažeidimą Komisija negali suteikti konfidencialumo garantijų ir užtikrinti, kad ateityje jų bus laikomasi.
   Galiausia Komisija skundžia bylinėjimosi išlaidų paskirstymą.

      (1)  OL L 145, p. 43.

      (2)  OL L 8, p. 1.


title: Byla T-263/09: 2009 m. lapkričio 12 d. Pirmosios instancijos teismo nutartis byloje Mannatech prieš VRDT (BOUNCEBACK)

text:
               16.1.2010

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 11/39

         2009 m. lapkričio 12 d. Pirmosios instancijos teismo nutartis byloje Mannatech prieš VRDT (BOUNCEBACK)

   (Byla T-263/09) (1)

   2010/C 11/75

      Proceso kalba: anglų

   Penktosios kolegijos pirmininkas nutartimi nurodė išbraukti bylą iš registro.

      (1)  OL C 205, 2009 8 29.


title: Byla T-398/05 R  2006 m. balandžio 4 d.  Pirmosios instancijos teismo pirmininko nutartis byloje  Tesoka prieš EGDSGF  (Procedūra dėl laikinųjų apsaugos priemonių taikymo — Sprendimo priėmimo nereikalingumas)

text:
               3.6.2006

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 131/40

         2006 m. balandžio 4 d. Pirmosios instancijos teismo pirmininko nutartis byloje Tesoka prieš EGDSGF

   (Byla T-398/05 R)
   (Procedūra dėl laikinųjų apsaugos priemonių taikymo - Sprendimo priėmimo nereikalingumas)
   (2006/C 131/76)
   Proceso kalba: prancūzų
   Šalys

      Ieškovė: Sabrina Tesoka (Overijse, Belgija), atstovaujama advokato J.-L. Fagnart

      Atsakovas: Europos gyvenimo ir darbo sąlygų gerinimo fondas (EGDSGF), atstovaujamas advokato C. Callanan
   Bylos dalykas
   Prašymu taikyti laikinąsias apsaugos priemones iš esmės siekiama įpareigoti EGDSGF, pirma, išmokėti ieškovei laikiną pašalpą ir, antra, grąžinti jai dokumentus, kurie būtini, kad ji gyvenamosios vietos valstybėje gautų bedarbio pašalpą.
   Nutarties rezoliucinė dalis

               1.

               Nėra reikalo priimti sprendimo dėl prašymo taikyti laikinąsias apsaugos priemones.

               2.

               Procedūroje dėl laikinųjų apsaugos priemonių taikymo atsakovas padengia savo ir pusę ieškovės bylinėjimosi išlaidų.


title: Byla C-335/09: 2009 m. rugpjūčio 24 d. Lenkijos Respublikos pateiktas apeliacinis skundas dėl 2009 m. birželio 10 d. Pirmosios instancijos teismo (pirmoji kolegija) priimto sprendimo byloje T-257/04 Lenkijos Respublika prieš Europos Bendrijų Komisiją

text:
               21.11.2009

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 282/21

         2009 m. rugpjūčio 24 d. Lenkijos Respublikos pateiktas apeliacinis skundas dėl 2009 m. birželio 10 d. Pirmosios instancijos teismo (pirmoji kolegija) priimto sprendimo byloje T-257/04 Lenkijos Respublika prieš Europos Bendrijų Komisiją

   (Byla C-335/09)
   2009/C 282/39
   Proceso kalba: lenkų

      Šalys

      Apeliantė: Lenkijos Respublika, atstovaujama advokato M. Dowgielewicz

      Kita proceso šalis: Europos Bendrijų Komisija

      Apeliantės reikalavimai

               —

               Panaikinti 2009 m. birželio 10 d. Pirmosios instancijos teismo (pirmoji kolegija) sprendimą byloje T-257/04, Lenkijos Respublika prieš Europos Bendrijų Komisiją.

               —

               Pripažinti negaliojančiais 2003 m. lapkričio 10 d. Komisijos reglamento (EB) Nr. 1972/2003 dėl prekybai žemės ūkio produktais skirtų pereinamojo laikotarpio priemonių, kurios turi būti patvirtintos dėl Čekijos, Estijos, Kipro, Latvijos, Lietuvos, Vengrijos, Maltos, Lenkijos, Slovėnijos ir Slovakijos įstojimo (1), su pakeitimais, padarytais 2004 m. vasario 10 d. Komisijos reglamentu (EB) Nr. 230/2004 (2) ir 2004 m. balandžio 20 d. Komisijos reglamentu (EB) Nr. 735/2004 (3), 3 straipsnį, 4 straipsnio 3 dalį ir 5 dalies aštuntąją įtrauką.

               —

               Priteisti iš Europos Bendrijų Komisijos bylinėjimosi išlaidas Pirmosios instancijos teisme ir Teisingumo Teisme.

               —

               Apeliacinį skundą nagrinėti didžiojoje kolegijoje.

      Apeliacinio skundo pagrindai ir pagrindiniai argumentai

   Pirma, dėl to, kad skundžiamame sprendime tvirtinama, jog Reglamento Nr. 1972/2003 atžvilgiu ieškinys pareikštas praleidus terminą ir jį reikia atmesti kaip nepriimtiną (skundžiamo sprendimo 32-63 punktai), apeliantė nurodo:

               —

               ieškinio pagrindą dėl EEB Tarybos reglamento Nr. 1, nustatančio kalbas, kurios turi būti vartojamos Europos ekonominėje bendrijoje (4), ir Stojimo akto klaidingo aiškinimo, nusprendus, kad termino ieškiniui paduoti dėl Reglamento Nr. 1972/2003 pripažinimo negaliojančiu eiga prasidėjo nuo šio reglamento paskelbimo penkiolikos narių Bendrijos oficialiosiomis kalbomis, taigi nebaigus jo paskelbimo išplėstos Bendrijos oficialiosiomis kalbomis procedūros.

               —

               ieškinio pagrindą dėl klaidingo EB 230 straipsnio ketvirtosios pastraipos aiškinimo, nusprendus, kad remdamasi šia nuostata Lenkijos Respublika kaip juridinis asmuo faktiškai galėjo pareikšti ieškinį dėl Reglamento Nr. 1972/2003 pripažinimo negaliojančiu iki įstojimo į Europos Sąjungą,

               —

               teisinės Bendrijos ir veiksmingos teisminės gynybos principų pažeidimą, iš Lenkijos Respublikos atėmus teisę pateikti Reglamentą Nr. 1972/2003 teisminei teisėtumo kontrolei, nors šis reglamentas buvo skirtas Lenkijos Respublikai kaip valstybei narei,

               —

               solidarumo ir sąžiningumo principų pažeidimą, iš Lenkijos Respublikos atėmus teisę pateikti aktą, kuris neteisėtai pakeičia Lenkijos Respublikos stojimo į Europos Sąjungą sąlygas ir pažeidžia iš priklausymo Bendrijai kylančių teisių ir pareigų pusiausvyrą, teisminei teisėtumo kontrolei,

               —

               procesinį pažeidimą vykstant procesui Pirmosios instancijos teisme ir nepakankamą skundžiamo sprendimo motyvavimą, nenagrinėjus Lenkijos Respublikos argumentų dėl solidarumo ir sąžiningumo principų pažeidimo.

         Antra, dėl to, kad skundžiamame sprendime atmetamas prašymas panaikinti Reglamentą Nr. 735/2004 dėl to, kad juo septyniems Lenkijos Respublikos produktams taikoma Reglamento Nr. 1972/2003 4 straipsnio 3 dalyje nustatyta priemonė (skundžiamo sprendimo 80-136 punktai), apeliantė nurodo:

               —

               Stojimo akto 41 straipsnio ir proporcingumo principo pažeidimą, nusprendus, kad Reglamento Nr. 1972/2003 4 straipsnio 3 dalyje numatytas mokesčio dydis buvo adekvatus ir būtinas įgyvendinant pereinamąja ginčijama priemone siekiamus tikslus, nors muitų normų skirtumą atitinkantis mokestis buvo pakankamas siekiant užkirsti kelią spekuliacijai ir neutralizuoti spekuliacinius pelnus, didesnis mokestis negalėjo pasitarnauti siekiant prevencinių tikslų, atsižvelgiant į jo nustatymo datą (11 dienų iki įstojimo), ir, be to, tarp nustatyto mokesčio dydžio ir juo siekiamų tikslų nebuvo ryšio,

               —

               nediskriminavimo principo pažeidimą, nusprendus, kad Reglamento Nr. 1972/2003 4 straipsnio 3 dalyje numatytas mokesčio dydis buvo nustatytas remiantis objektyviais diferenciacijos kriterijais.

         Trečia, dėl to, kad skundžiamame sprendime atmetamas prašymas panaikinti Reglamentą Nr. 735/2004 dėl to, kad juo į Reglamento Nr. 1972/2003 4 straipsnio 5 dalies aštuntoje įtraukoje pateiktą sąrašą įtraukiami septyni Lenkijos Respublikos produktai (skundžiamo sprendimo 137-160 punktai), apeliantė nurodo:

               —

               Stojimo akto 41 straipsnio ir proporcingumo principo pažeidimą, nusprendus, kad siekiant Reglamente Nr. 1972/2003 numatytų priemonių tikslų buvo būtina šio reglamento 4 straipsnio 3 dalyje numatytą mokestį taikyti produktams, kurių privalomų importo muitų normos Lenkijos Respublikoje buvo didesnės arba lygios Bendrijos privalomų importo muitų normoms.

         Ketvirta, dėl to, kad skundžiamame sprendime atmetamas prašymas panaikinti Reglamentą Nr. 735/2004 dėl to, kad pagal jį septyniems papildomiems Lenkijos Respublikos produktams taikomos Reglamento Nr. 1972/2003 3 straipsnyje nustatytos priemonės (skundžiamo sprendimo 161-249 punktai), apeliantė nurodo:

               —

               Bendrijos teisės pažeidimą, t. y. klaidingą Reglamento Nr. 1972/2003 3 straipsnio ir Stojimo akto 41 straipsnio aiškinimą bei teisės normų hierarchijos principo pažeidimą, nusprendus, kad Reglamento Nr. 1972/2003 3 straipsnis buvo būtinas siekiant užtikrinti šio reglamento 4 straipsnio veiksmingumą ir galėjo būti priimtas Stojimo akto 41 straipsnio pagrindu kaip nukrypimas nuo šio akto nuostatų,

               —

               EB 253 straipsnio pažeidimą, nusprendus, kad ginčijama pereinamoji priemonė buvo pakankamai motyvuota,

               —

               laisvo prekių judėjimo principo pažeidimą, nusprendus, kad Stojimo akto 41 straipsnio pagrindu priimtos pereinamosios priemonės negali būti vertinamos atitikties EB 25 straipsnio atžvilgiu,

               —

               nediskriminavimo principo pažeidimą, Lenkijos Respublikos ūkio subjektų ir penkiolikos narių Bendrijos ūkio subjektų diferencijuotą vertinimą, kai produktai, kuriems stojimo dieną yra taikomas ribojantysis režimas ir kurie iki stojimo buvo laisvoje Lenkijos Respublikos apyvartoje, yra apmokestinamierga omnes importo muito norma, o tokie patys produktai, kurie iki stojimo buvo laisvoje penkiolikos narių Bendrijos apyvartoje ir dėl kurių nebuvo kreiptasi dėl grąžinamosios eksporto išmokos, nuo tokio mokesčio yra atleidžiami, pripažinus objektyviai pagrįstu.

               —

               teisėtų lūkesčių principo pažeidimą, nusprendus, kad Bendrija nesukūrė situacijos, galinčios sukelti Lenkijos ūkio subjektų teisėtus lūkesčius.

      (1)  OL L 293, p. 3; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 3 sk., 40 t., p. 474.

      (2)  OL L 39, p. 13; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 3 sk., 42 t., p. 443.

      (3)  OL L 114, p. 13; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 3 sk., 44 t., p. 111.

      (4)  OL 17, 1958 10 6, p. 385; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 1 sk., 1 t., p. 3


title: Byla C-525/04 P 2007 m. lapkričio 22 d. Teisingumo Teismo (pirmoji kolegija) sprendimas Ispanijos Karalystė prieš Europos Bendrijų Komisiją , Lenzing AG (Apeliacinis skundas — Valstybės pagalba — Įmokų, pridėtinių mokesčių už vėlavimą ir mokėtinų palūkanų neišieškojimas — Priimtinumas — Privataus kreditoriaus kriterijus)

text:
               12.1.2008

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 8/2

         2007 m. lapkričio 22 d. Teisingumo Teismo (pirmoji kolegija) sprendimas Ispanijos Karalystė prieš Europos Bendrijų Komisiją, Lenzing AG

   (Byla C-525/04 P) (1)

   (Apeliacinis skundas - Valstybės pagalba - Įmokų, pridėtinių mokesčių už vėlavimą ir mokėtinų palūkanų neišieškojimas - Priimtinumas - Privataus kreditoriaus kriterijus)
   (2008/C 8/02)
   Proceso kalba: vokiečių
   Šalys

      Ieškovė: Ispanijos Karalystė, atstovaujama J. M Rodríguez Cárcamo

      Kita proceso šalis: Europos Bendrijų Komisija, atstovaujama V. Kreuschitz ir J. L. Buendía Sierra bei advokato M. Núñez-Müller, Lenzing AG, atstovaujama U. Soltész
   Dalykas
   Apeliacinis skundas dėl Pirmosios instancijos teismo (penktoji išplėstinė kolegija) 2004 m. spalio 21 d. Sprendimo byloje T-36/99 (Lenzing AG prieš Europos Bendrijų Komisiją) ta dalimi, kuria Pirmosios instancijos teismas panaikino 1998 m. spalio 28 d. Komisijos sprendimo 1999/395/EB dėl Ispanijos suteiktos valstybės pagalbos įmonei Sniace SA, įsteigtai Torrelavega, Kantabrijoje (OL L 149, p. 40), su pakeitimais, padarytais 2000 m. rugsėjo 20 d. Komisijos sprendimu 2001/43/EB, 1 straipsnio 1 dalį — Ieškinio dėl teisės akto panaikinimo, pateikto su valstybės pagalbos gavėju konkuruojančios įmonės, priimtinumas — Konkrečiai susijusio su ginčijamu teisės aktu subjekto sąvoka — Susitarimai dėl mokėjimo terminų atidėjimo ir skolų grąžinimo — Privataus kreditoriaus kriterijus
   Rezoliucinė dalis

               1.

               Atmesti apeliacinį skundą.

               2.

               Ispanijos Karalystė padengia savo ir Lenzing AG bylinėjimosi išlaidas.

               3.

               Europos Bendrijų Komisija padengia savo bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 69, 2005 3 19.


title: Byla T-373/04 2006 m. liepos 25 d. Pirmosios instancijos teismo sprendimas Fries Guggenheim prieš Cedefop (Europos profesinio rengimo plėtros centras — Veiklos sričių vadovų pareigos — Laisvų pareigų užpildymas į jas pakartotinai paskiriant — Atrankos procedūros neatlikimas)

text:
               16.9.2006

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 224/39

         2006 m. liepos 25 d. Pirmosios instancijos teismo sprendimas Fries Guggenheim prieš Cedefop

   (Byla T-373/04) (1)

   (Europos profesinio rengimo plėtros centras - Veiklos sričių vadovų pareigos - Laisvų pareigų užpildymas į jas pakartotinai paskiriant - Atrankos procedūros neatlikimas)
   (2006/C 224/84)
   Proceso kalba: prancūzų
   Šalys

      Ieškovas: Éric Mathias Fries Guggenheim (Tesalonikai, Graikija), atstovaujamas advokato M.-A. Lucas

      Atsakovas: Europos profesinio rengimo plėtros centras (Cedefop), atstovaujamas advokato B. Wägenbaur
   Bylos dalykas
   Prašymas panaikinti 2004 m. sausio 28 d.Cedefop direktoriaus sprendimus dėl paskyrimo į veiklos sričių vadovų pareigas (angl. k. Heads of Area).
   Sprendimo rezoliucinė dalis

               1.

               Panaikinti 2004 m. sausio 28 d. Europos profesinio rengimo plėtros centro (Cedefop) direktoriaus sprendimus dėl paskyrimo į A ir D veiklos sričių vadovų pareigas (Heads of Area).

               2.

               Priteisti iš Cedefop padengia bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 284, 2004 11 20.


title: Byla T-216/12: 2015 m. spalio 6 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Technion ir Technion Research & Development Foundation/Komisija (Finansinė parama — Šeštoji pamatinė mokslinių tyrimų, technologijų plėtros ir demonstravimo programa — Sumų, kurias Komisija išmokėjo pagal mokslinių tyrimų sutartį, susigrąžinimas pagal finansinio audito išvadas — Gautinų sumų įskaitymas — Dalinis ieškinio perkvalifikavimas — Reikalavimas konstatuoti skolinio reikalavimo pagal sutartį nebuvimą — Arbitražinė išlyga — Tinkamos finansuoti išlaidos — Nepagrįstas praturtėjimas — Pareiga motyvuoti)

text:
               30.11.2015

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 398/27

         2015 m. spalio 6 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Technion ir Technion Research & Development Foundation/Komisija

   (Byla T-216/12) (1)

   ((Finansinė parama - Šeštoji pamatinė mokslinių tyrimų, technologijų plėtros ir demonstravimo programa - Sumų, kurias Komisija išmokėjo pagal mokslinių tyrimų sutartį, susigrąžinimas pagal finansinio audito išvadas - Gautinų sumų įskaitymas - Dalinis ieškinio perkvalifikavimas - Reikalavimas konstatuoti skolinio reikalavimo pagal sutartį nebuvimą - Arbitražinė išlyga - Tinkamos finansuoti išlaidos - Nepagrįstas praturtėjimas - Pareiga motyvuoti))
   (2015/C 398/37)
   Proceso kalba: prancūzų

      Šalys

      Ieškovės: Technion – Israel Institute of Technology (Haifa, Izraelis) ir Technion Research & Development Foundation Ltd (Haifa), atstovaujamos advokato D. Grisay

      Atsakovė: Europos Komisija, atstovaujama D. Calciu ir F. Moro, iš pradžių padedamų advokatų L. Defalque ir S. Woog, vėliau advokatų L. Defalque ir J. Thiry

      Dalykas

   Pirma, prašymas remiantis SESV 263 straipsniu panaikinti Komisijos sprendimą dėl įskaitymo, kuris pateiktas Technion – Israel Institute of Technology skirtame 2012 m. kovo 13 d. laiške ir kuriuo siekta susigrąžinti 97  118,69 EUR sumą, atitinkančią patikslintas sumas, ir palūkanas, už sutartį Nr. 034984 (Mosaica), atsižvelgiant į finansinio audito išvadas, be kita ko, susijusias su šia sutartimi, sudaryta pagal Europos Bendrijos šeštąją pamatinę mokslinių tyrimų, technologijų plėtros ir demonstravimo programą, kuria padedama kurti Europos mokslinių tyrimų ir inovacijų erdvę (2002-2006) ir, antra, prašymas remiantis SESV 272 straipsniu konstatuoti, kad nėra skolinio reikalavimo, kurį Komisija teigia turinti Technion atžvilgiu pagal Mosaica sutartį, ir kuris yra ginčijamo įskaitymo dalykas.

      Rezoliucinė dalis

               1.

               Atmesti ieškinį.

               2.

               Priteisti iš Technion – Israel Institute of Technology ir Technion Research & Development Foundation Ltd bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 243, 2012 8 11.


title: Byla F-93/07 2008 m. gruodžio 11 d. Tarnautojų teismo (trečioji kolegija) sprendimas byloje Beatriz Acosta Iborra ir kt. prieš Komisiją (Viešoji tarnyba — Pareigūnai — Paaukštinimas — 2006 m. paaukštinimo procedūra — Gebėjimas dirbti trečia kalba)

text:
               21.2.2009

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 44/72

         2008 m. gruodžio 11 d. Tarnautojų teismo (trečioji kolegija) sprendimas byloje Beatriz Acosta Iborra ir kt. prieš Komisiją

   (Byla F-93/07) (1)

   (Viešoji tarnyba - Pareigūnai - Paaukštinimas - 2006 m. paaukštinimo procedūra - Gebėjimas dirbti trečia kalba)
   (2009/C 44/126)
   Proceso kalba: prancūzų
   Šalys

      Ieškovai: Beatriz Acosta Iborra (Alkmaras, Belgija) ir devyni kiti Komisijos pareigūnai, atstovaujami advokato N. Lhoëst, vėliau — advokatų N. Lhoëst ir S. Fernández Menéndez

      Atsakovė: Europos Bendrijų Komisija, atstovaujama C. Bevardis-Kayser ir G. Berscheid
   Dalykas
   Sprendimo nepaaukštinti ieškovų vykdant 2006 m. paaukštinimo procedūrą, nes nėra gebėjimo dirbti trečia kalba įrodymo, panaikinimas.
   Sprendimo rezoliucinė dalis

               1.

               Panaikinti sprendimus nepaaukštinti B. Acosta Iborra ir devynių kitų Europos Bendrijų Komisijos pareigūnų, kurių vardai ir pavardės nurodyti šio sprendimo priede, vykdant 2006 m. paaukštinimo procedūrą.

               2.

               Europos Bendrijų Komisija padengia savo ir ieškovų bylinėjimosi išlaidas.

               3.

               Europos Sąjungos Taryba padengia savo bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 283, 2007 11 24, p. 44.


title: Byla T-391/07 2007 m. spalio 15 d. pareikštas ieškinys byloje Alber prieš VRDT (rankenos dalis)

text:
               22.12.2007

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 315/41

         2007 m. spalio 15 d. pareikštas ieškinys byloje Alber prieš VRDT (rankenos dalis)
   (Byla T-391/07)
   (2007/C 315/78)
   Proceso kalba: vokiečių
   Šalys

      Ieškovas: Alfons Alber (Verano, Italija), atstovaujamas advokato S. Schneller

      Atsakovė: Vidaus rinkos derinimo tarnyba (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui)
   Ieškovo reikalavimai

               —

               Panaikinti 2007 m. rugpjūčio 16 d. Vidaus rinkos derinimo tarnybos apeliacinės tarybos sprendimą ir 2007 m. sausio 16 d. Vidaus rinkos derinimo tarnybos sprendimą tiek, kiek jais atmetama Bendrijos prekių ženklo paraiška Nr. 4 396 727 prekių: „Rankiniai žemės ūkio, sodininkystės ir miškininkystės įrankiai, įskaitant sodo žirkles, šakelių karpymo ir genėjimo žirkles, gyvatvorių žirkles; rankiniai skustuvai“ atžvilgiu.

               —

               Surengti Pirmosios instancijos teismo posėdį.

               —

               Priteisti iš atsakovės bylinėjimosi išlaidas.

               —

               Nepatenkinus šių reikalavimų, grąžinti bylą Vidaus rinkos derinimo tarnybai.

         Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

      Prašomas įregistruoti Bendrijos prekių ženklas: trimatis prekių ženklas „Rankenos dalis“ 6 ir 8 klasių prekėms (paraiška Nr. 4 396 727).

      Eksperto sprendimas: iš dalies atmesti paraišką.

      Apeliacinės tarybos sprendimas: atmesti apeliaciją.

      Ieškinio pagrindai: Reglamento (EB) Nr. 40/94 (1) 74 straipsnio 1 dalies pirmajame sakinyje įtvirtinto faktų nagrinėjimo Vidaus rinkos derinimo tarnybos iniciatyva principo ir to paties reglamento 7 straipsnio pažeidimai. Nepriėmus šių pagrindų, motyvavimo pagal Reglamento Nr. 40/94 73 straipsnio pirmąjį sakinį stoka.

      (1)  1993 m. gruodžio 20 d. Tarybos reglamentas (EB) Nr. 40/94 dėl Bendrijos prekių ženklo (OL L 11, 1994, p. 1).


title: Byla T-718/16: 2016 m. spalio 4 d. pareikštas ieškinys byloje Mad Dogg Athletics/EUIPO – Aerospinning Master Franchising (SPINNING)

text:
               12.12.2016

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 462/30

         2016 m. spalio 4 d. pareikštas ieškinys byloje Mad Dogg Athletics/EUIPO – Aerospinning Master Franchising (SPINNING)

   (Byla T-718/16)
   (2016/C 462/39)
   Kalba, kuria surašytas ieškinys: vokiečių

      Šalys

      Ieškovė: Mad Dogg Athletics, Inc. (Venisas, Kalifornija, Jungtinės Valstijos), atstovaujama advokato J. Steinberg

      Atsakovė: Europos Sąjungos intelektinės nuosavybės tarnyba (EUIPO)

      Kita procedūros Apeliacinėje taryboje šalis: Aerospinning Master Franchising Ltd. s. r. o. (Praha, Čekijos Respublika)

      Su procedūra EUIPO susijusi informacija

      Prekių ženklo, dėl kurio kilo ginčas, savininkė: ieškovė

      Prekių ženklas, dėl kurio kilo ginčas: žodinis Sąjungos prekių ženklas SPINNING – Sąjungos prekių ženklas Nr. 175 117

      Procedūra EUIPO: registracijos panaikinimo procedūra

      Ginčijamas sprendimas: 2016 m. liepos 21 d. EUIPO penktosios apeliacinės tarybos sprendimas byloje R 2375/2014-5

      Reikalavimai

   Ieškovė Bendrojo Teismo prašo:

               —

               panaikinti ginčijamą sprendimą tiek, kiek juo buvo panaikintas Sąjungos prekių ženklas „SPINNING“ (registracijos Nr. 000175117) 28 klasės „kūno rengybos įrangos“ prekėms ir 41 klasės „kūno rengybos“ paslaugoms,

               —

               priteisti iš EUIPO bylinėjimosi išlaidas.

      Pagrindai, kuriais remiamasi

               —

               Reglamento Nr. 207/2009 51 straipsnio 1 dalies b punkto pažeidimas,

               —

               Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijos 41 straipsnio 2 dalies a punkto pažeidimas,

               —

               Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijos 41 straipsnio 2 dalies c punkto pažeidimas.


title: Byla T-91/09 P: 2010 m. rugsėjo 1 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Skareby prieš Komisiją (Apeliacinis skundas — Viešoji tarnyba — Pareigūnai — Vertinimas — Tarnybinės veiklos vertinimo ataskaita — Vertinimas už 2005 m. — Supaprastinta ataskaita už laikotarpį nuo 2005 m. sausio mėn. iki rugsėjo mėn. — 2004 m. tarnybinės veiklos vertinimo ataskaitoje, kuri buvo iš dalies panaikinta priėmus ginčijamą sprendimą, esančių vertinimų visiškas pakartojimas)

text:
               23.10.2010

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 288/38

      2010 m. rugsėjo 1 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Skareby prieš Komisiją

      (Byla T-91/09 P) (1)

      (Apeliacinis skundas - Viešoji tarnyba - Pareigūnai - Vertinimas - Tarnybinės veiklos vertinimo ataskaita - Vertinimas už 2005 m. - Supaprastinta ataskaita už laikotarpį nuo 2005 m. sausio mėn. iki rugsėjo mėn. - 2004 m. tarnybinės veiklos vertinimo ataskaitoje, kuri buvo iš dalies panaikinta priėmus ginčijamą sprendimą, esančių vertinimų visiškas pakartojimas)
      (2010/C 288/73)
      Proceso kalba: prancūzų

         Šalys

         Apeliantė: Carina Skareby (Levenas, Belgija), atstovaujama advokatų S. Rodrigues ir C. Bernard-Glanz

         Kita proceso šalis: Europos Komisija, atstovaujama G. Berscheid ir J. Baquero Cruz

         Dalykas

      Apeliacinis skundas dėl 2008 m. gruodžio 15 d. Europos Sąjungos tarnautojų teismo (pirmoji kolegija) priimto sprendimo byloje Skareby prieš Komisiją (F-34/07, dar nepaskelbtas Rinkinyje) panaikinimo.

         Rezoliucinė dalis

                  1.

                  Panaikinti 2008 m. gruodžio 15 d. Europos Sąjungos tarnautojų teismo (pirmoji kolegija) sprendimą Skareby prieš Komisiją (F-34/07, dar nepaskelbtas Rinkinyje) tiek, kiek Tarnautojų teismas atmetė kaltinimą, susijusį su Carina Skareby darbo našumo už laikotarpį nuo 2005 m. sausio mėn. iki rugsėjo mėn. neįvertinimu.

                  2.

                  Panaikinti 2006 m. liepos 18 d. sprendimą, kuriuo nustatoma C. Skareby tarnybinės veiklos vertinimo ataskaita už laikotarpį nuo 2005 m. sausio 1 d. iki gruodžio 31 d., tiek, kiek tai susiję su 6.1 punktu „Darbo našumas“.

                  3.

                  Atmesti likusią ieškinio F-34/07, pareikšto Tarnautojų teisme, dalį.

                  4.

                  Priteisti iš Europos Komisijos visas šioje instancijoje ir Tarnautojų teisme patirtas bylinėjimosi išlaidas.

         (1)  OL C 102, 2009 5 1.


title: Byla C-478/07 2007 m. spalio 25 d. Handelsgerichts Wien (Austrija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Budejovicky Budvar narodni podnik prieš Rudolf Ammersin GmbH

text:
               26.1.2008

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 22/24

         2007 m. spalio 25 d.Handelsgerichts Wien (Austrija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Budejovicky Budvar narodni podnik prieš Rudolf Ammersin GmbH

   (Byla C-478/07)
   (2008/C 22/45)
   Proceso kalba: vokiečių
   Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas
   Handelsgericht Wien
   Šalys pagrindinėje byloje

      Ieškovė: Budejovicky Budvar narodni podnik

      Atsakovė: Rudolf Ammersin GmbH

   Prejudiciniai klausimai

               1.

               2003 m. lapkričio 18 d. sprendimu C-216/01 Europos Bendrijų Teisingumo Teismas nustatė pavadinimo kaip geografinės nuorodos, kuri kilmės valstybėje nėra nei vietovės, nei regiono vardas, apsaugos suderinamumo su EB 28 straipsniu reikalavimus, pagal kuriuos toks pavadinimas,

                           —

                           atsižvelgiant į kilmės valstybėje susiklosčiusias aplinkybes ir

                           —

                           sąvokos sampratą, turi įvardyti regioną ar vietovę šioje valstybėje ir

                           —

                           jo apsauga turi būti pateisinama pagal 30 straipsnį.

                     Ar šie reikalavimai reiškia,

                           1.1

                           kad toks pavadinimas savaime atlieka tam tikros vietovės ar tam tikro regiono nurodymo funkciją, ar vis dėlto pakanka, kad pavadinimas kartu su juo žymimu produktu gali atkreipti vartotojų dėmesį į tai, kad taip žymimas produktas yra iš tam tikros kilmės valstybės vietovės arba tam tikro jos regiono;

                           1.2

                           kad šios trys sąlygos yra atskirai nagrinėtinos ir turi būti išpildomos kartu;

                           1.3

                           kad vertinant sąvokos sampratą kilmės valstybėje turi būti atlikta vartotojų apklausa ir, jei taip, kad būtiną apsaugos prielaidą sudaro žemas, vidutinis ar aukštas žinomumo arba asocijavimo laipsnis;

                           1.4

                           kad pavadinimą kaip geografinę nuorodą kilmės valstybėje faktiškai yra panaudojusios keletas, o ne viena įmonė ir tai, kad tik viena įmonė pavadinimą naudoja kaip prekių ženklą, trukdo taikyti šią apsaugą?

               2.

               Ar dėl to, kad apie pavadinimą nebuvo pranešta arba jis nebuvo registruotas per 2004 m. balandžio 29 d. Komisijos reglamente (EB) Nr. 918/2004, nustatančiame pereinamojo laikotarpio priemones, skirtas žemės ūkio produktų ir maisto produktų geografinių nuorodų ir kilmės vietos nuorodų apsaugai ir susijusias su Čekijos Respublikos, Estijos, Kipro, Latvijos, Lietuvos, Vengrijos, Maltos, Lenkijos, Slovėnijos ir Slovakijos įstojimu (1), numatytą šešių mėnesių laikotarpį arba kitaip pagal 2006 m. kovo 20 d. Tarybos reglamentą (EB) Nr. 510/2006 dėl žemės ūkio produktų ir maisto produktų geografinių nuorodų ir kilmės vietos nuorodų apsaugos (2), nacionaliniu lygmeniu egzistuojanti arba bet kuriuo atveju dvišaliu pagrindu kitoje valstybėje narėje taikoma apsauga tampa neveiksminga, jei pagal kilmės valstybės nacionalinę teisę pavadinimas yra kvalifikuota geografinė nuoroda?

               3.

               Ar dėl to, kad pagal Stojimo sutartį tarp Europos Sąjungos valstybių narių ir naujos valstybės narės ši valstybė narė nustatė kelių kvalifikuotų geografinių nuorodų maisto produktams apsaugą pagal Reglamentą (EB) Nr. 510/2006, nebegalima toliau taikyti nacionalinės arba bet kuriuo atveju dvišaliu pagrindu kitoje valstybėje narėje teikiamos apsaugos kitokiam to paties produkto pavadinimui ir Reglamentui (EB) Nr. 510/2006 tenka išsamaus šio klausimo reglamentavimo funkcija?

      (1)  OL L 163, p. 88.

      (2)  OL L 93, p. 12.


title: Byla C-251/05 Court of Appeal (England and Wales), Civil Division2004 m. liepos 21 d. nutartimi pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Talacre Beach Caravan Sales Ltd prieš Commissioners of Customs and Excise

text:
               20.8.2005

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 205/10

      Court of Appeal (England and Wales), Civil Division2004 m. liepos 21 d. nutartimi pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Talacre Beach Caravan Sales Ltd prieš Commissioners of Customs and Excise

   (Byla C-251/05)
   (2005/C 205/19)
   Proceso kalba: anglų

      Court of Appeal (England and Wales), Civil Division2004 m. liepos 21 d. nutartimi kreipėsi į Europos Bendrijų Teisingumo Teismą su prašymu, kurį Teisingumo Teismo sekretoriatas gavo 2005 m. birželio 14 d., priimti prejudicinį sprendimą byloje Talacre Beach Caravan Sales Ltd prieš Commissioners of Customs and Excise.

      Court of Appeal (England and Wales), Civil Division prašo Teisingumo Teismo atsakyti į šį klausimą:
   Kai valstybė narė pagal Šeštosios Tarybos direktyvos (77/388/EEB) (1) 28 straipsnio 2 dalies a punktą pasinaudoja teise savo teisės aktais išimtinai nustatyti nulinį tarifą tam tikroms prekėms, bet tuose pačiuose teisės aktuose nurodo prekes, kurioms nulinis mokesčio tarifas netaikomas („neįtrauktos prekės“), ar aplinkybė, kad yra tik vienintelis prekių (kartu su neįtrauktomis prekėmis) tiekimas, neleidžia valstybei narei taikyti įprasto tarifo PVM neįtrauktų prekių atžvilgiu?

      (1)  1977 m. gegužės 17 d. Šeštoji Tarybos direktyva 77/388/EEB dėl valstybių narių apyvartos mokesčių įstatymų derinimo – Bendra pridėtinės vertės mokesčio sistema: vienodas vertinimo pagrindas, OL L 145, 1977 6 13, p. 1.


title: Byla T-822/16: 2016 m. lapkričio 21 d. pareikštas ieškinys byloje KiK Textilien und Non-Food/EUIPO – FF Group Romania (_kix)

text:
               23.1.2017

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 22/50

         2016 m. lapkričio 21 d. pareikštas ieškinys byloje KiK Textilien und Non-Food/EUIPO – FF Group Romania (_kix)

   (Byla T-822/16)
   (2017/C 022/68)
   Kalba, kuria surašytas ieškinys: vokiečių

      Šalys

      Ieškovė: KiK Textilien und Non-Food GmbH (Bėnenas, Vokietija), atstovaujama advokatų S. Körber ir L. Pechan

      Atsakovė: Europos Sąjungos intelektinės nuosavybės tarnyba (EUIPO)

      Kita procedūros Apeliacinėje taryboje šalis: FF Group Romania SRL (Bukareštas, Rumunija)

      Su procedūra EUIPO susijusi informacija

      Prekių ženklo, dėl kurio kilo ginčas, savininkė: kita procedūros Apeliacinėje taryboje šalis

      Prekių ženklas, dėl kurio kilo ginčas: vaizdinis Sąjungos prekių ženklas, kuriame yra žodinis elementas „_kix“ – Sąjungos prekių ženklas Nr. 12 517 901

      Procedūra EUIPO: protesto procedūra

      Ginčijamas sprendimas: 2016 m. rugsėjo 6 d. EUIPO ketvirtosios apeliacinės tarybos sprendimas byloje R 2323/2015-4

      Reikalavimai

   Ieškovė Bendrojo Teismo prašo:

               —

               panaikinti ginčijamą sprendimą,

               —

               priteisti iš atsakovės ir prireikus iš kitos procedūros apeliacinėje taryboje šalies bylinėjimosi išlaidas, įskaitant patirtąsias nagrinėjant bylą Apeliacinėje taryboje.

      Pagrindai, kuriais remiamasi

               —

               Reglamento Nr. 207/2009 75 straipsnio pirmojo sakinio pažeidimas,

               —

               Reglamento Nr. 207/2009 42 straipsnio 2 ir 3 dalių, siejamų su šio reglamento 15 straipsniu, pažeidimas.


title: Byla T-4/12: 2013 m. gruodžio 5 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Olive Line International prieš VRDT — Carapelli Firenze (Maestro de Oliva) (Bendrijos prekių ženklas — Protesto procedūra — Tarptautinė registracija, nurodant Europos bendriją — Vaizdinis prekių ženklas „Maestro de Oliva“ — Ankstesnis žodinis nacionalinis prekių ženklas MAESTRO — Ankstesnio prekių ženklo naudojimas iš tikrųjų — Galimybė supainioti — Reglamento (EB) Nr. 207/2009 8 straipsnio 1 dalies b punktas ir 15 straipsnio 1 dalies a punktas)

text:
               25.1.2014

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 24/20

         2013 m. gruodžio 5 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Olive Line International prieš VRDT — Carapelli Firenze (Maestro de Oliva)
   (Byla T-4/12) (1)

   (Bendrijos prekių ženklas - Protesto procedūra - Tarptautinė registracija, nurodant Europos bendriją - Vaizdinis prekių ženklas „Maestro de Oliva“ - Ankstesnis žodinis nacionalinis prekių ženklas MAESTRO - Ankstesnio prekių ženklo naudojimas iš tikrųjų - Galimybė supainioti - Reglamento (EB) Nr. 207/2009 8 straipsnio 1 dalies b punktas ir 15 straipsnio 1 dalies a punktas)
   2014/C 24/34
   Proceso kalba: ispanų

      Šalys

      Ieškovė: Olive Line International, SL (Madridas, Ispanija), atstovaujama advokato M. Aznar Alonso

      Atsakovė: Vidaus rinkos derinimo tarnyba (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui), atstovaujama O. Mondéjar Ortuño

      Kita procedūros VRDT Apeliacinėje taryboje šalis, įstojusi į bylą Bendrajame Teisme: Carapelli Firenze SpA (Tavarnelle Val di Pesa, Italija)

      Dalykas

   Ieškinys dėl 2011 m. rugsėjo 21 d. VRDT antrosios apeliacinės tarybos sprendimo (byla R 1612/2010-2), susijusio su protesto procedūra tarp Carapelli Firenze, SpA ir Olive Line International, SL.

      Rezoliucinė dalis

               1.

               Atmesti ieškinį.

               2.

               Priteisti iš Olive Line International, SL bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 89, 2012 3 24.


title: Byla C-454/14: 2016 m. vasario 25 d. Teisingumo Teismo (aštuntoji kolegija) sprendimas byloje Europos Komisija/Ispanijos Karalystė (Valstybės įsipareigojimų neįvykdymas — Aplinka — Direktyva 1999/31/EB — 14 straipsnis — Atliekų sąvartynai — Esamų sąvartynų neatitiktis reikalavimams — Uždarymo ir vėlesnės priežiūros tvarka)

text:
               25.4.2016

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 145/10

         2016 m. vasario 25 d. Teisingumo Teismo (aštuntoji kolegija) sprendimas byloje Europos Komisija/Ispanijos Karalystė

   (Byla C-454/14) (1)

   ((Valstybės įsipareigojimų neįvykdymas - Aplinka - Direktyva 1999/31/EB - 14 straipsnis - Atliekų sąvartynai - Esamų sąvartynų neatitiktis reikalavimams - Uždarymo ir vėlesnės priežiūros tvarka))
   (2016/C 145/11)
   Proceso kalba: ispanų

      Šalys

      Ieškovė: Europos Komisija, atstovaujama L. Pignataro-Nolin, E. Sanfrutos Cano ir D. Loma-Osorio Lerena

      Atsakovė: Ispanijos Karalystė, atstovaujama L. Banciella Rodríguez-Miñón

      Rezoliucinė dalis

               1.

               Kiekvieno nagrinėjamo sąvartyno, konkrečiai Ortuella (Baskų kraštas), Zurita ir Juan Grande (Kanarų salos) sąvartynų atžvilgiu nesiėmusi būtinų priemonių, įpareigojančių operatorius parengti sąvartyno planą ir užtikrinti visišką šio plano įgyvendinimą, kaip pagal 1999 m. balandžio 26 d. Tarybos direktyvos 1999/31/EB dėl atliekų sąvartynų reikalavimus, išskyrus išvardytus šios direktyvos I priedo 1 punkte, per aštuonerius metus nuo minėtos direktyvos 18 straipsnio 1 dalyje nurodytos datos, Ispanijos Karalystė neįvykdė įsipareigojimų pagal šios direktyvos 14 straipsnio c punktą, kiek tai susiję su nurodytais sąvartynais.

               2.

               Kiekvieno nagrinėjamo sąvartyno, konkrečiai Vélez Rubio (Almerija), Alcolea de Cinca (Hueska), Sarinjena (Hueska), Tamarite de Litera (Hueska), Somontano – Barbãstras (Hueska), Barranco de Sedases (Fraga, Hueska), Barranco Seco (Puntaljana, Palma), Chumilja (Mursija) ir Legãspija (Guipuzkoa), Sierra Valleja (Arkos de la Frontera, Kadisas), Carretera Pantano del Rumblar (Baños de la Encina, Chaenas), Barranco de la Cueva (Bélmez de la Moraleda, Chaenas), Cerrajón (Castillo de Locubín, Chaenas), Las Canteras (Jimena y Bedmar, Chaenas), Hoya del Pino (Siles, Chaenas), Bellavista (Finca El Coronel, Alkala de Gvadaira, Sevilija), El Patarín (Alkala de Gvadaira, Sevilija), Carretera de Arahal-Morón de la Frontera (El Arahãlis, Sevilija), Carretera de Almadén de la Plata (Kasalja de la Siera Sevilija), El Chaparral (Èsicha, Sevilija), A-92 kelio 57,5 km (Moron de la Frontera, Sevilija), 3118 kelyje Fuente Leona – Cumbres mayores (Colina Barragona, Huelva), Llanos del Campo (Grazalema – Benamahoma, Kadisas) Andrada Baja (Alkala de Gvadaira, Sevilija), Las Zorreras (Aldeira, Granada), Carretera de los Villares (Anducharas, Chaenas), La Chacona (Kabra, Kordoba) ir Chaparral – La Sombrerera (Puerto Seranas, Kadisas)) sąvartynų atžvilgiu nepriėmusi būtinų priemonių kuo greičiau pagal Direktyvos 1999/31 7 straipsnio g punktą ir 13 straipsnį uždaryti sąvartynus, kuriems pagal 8 straipsnį nebuvo duotas leidimas tęsti veiklą, Ispanijos Karalystė neįvykdė įsipareigojimų pagal minėtos direktyvos 14 straipsnio b punktą, kiek tai susiję su nurodytais sąvartynais.

               3.

               Priteisti iš Ispanijos Karalystės bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 448, 2014 12 15.


title: Byla T-236/16: 2017 m. birželio 22 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Biogena Naturprodukte/EUIPO (ZUM wohl) (Europos Sąjungos prekių ženklas — Vaizdinio Europos Sąjungos prekių ženklo „ZUM wohl“ paraiška — Absoliutus atmetimo pagrindas — Apibūdinamasis pobūdis — Reglamento (EB) Nr. 207/2009 7 straipsnio 1 dalies c punktas — Nuoroda į Apeliacinei tarybai raštu pateiktas ir ieškinyje pakartotas pastabas — Įrodymai, pridėti prie prašymo surengti teismo posėdį“)

text:
               7.8.2017

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 256/24

         2017 m. birželio 22 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Biogena Naturprodukte/EUIPO (ZUM wohl)

   (Byla T-236/16) (1)

   ((Europos Sąjungos prekių ženklas - Vaizdinio Europos Sąjungos prekių ženklo „ZUM wohl“ paraiška - Absoliutus atmetimo pagrindas - Apibūdinamasis pobūdis - Reglamento (EB) Nr. 207/2009 7 straipsnio 1 dalies c punktas - Nuoroda į Apeliacinei tarybai raštu pateiktas ir ieškinyje pakartotas pastabas - Įrodymai, pridėti prie prašymo surengti teismo posėdį“))
   (2017/C 256/27)
   Proceso kalba: vokiečių

      Šalys

      Ieškovė: Biogena Naturprodukte GmbH & Co KG (Zalcburgas, Austrija) atstovaujama advokatų I. Schiffer ir G. Hermann

      Atsakovė: Europos Sąjungos intelektinės nuosavybės tarnyba (EUIPO), atstovaujama S. Hanne

      Dalykas

   Ieškinys dėl 2016 m. vasario 23 d. EUIPO pirmosios apeliacinės tarybos sprendimo (byla R 1982/2015-1), susijusio su paraiška įregistruoti vaizdinį žymenį „ZUM wohl“ kaip Europos Sąjungos prekių ženklą.

      Rezoliucinė dalis

               1.

               Atmesti ieškinį.

               2.

               Priteisti iš Biogena Naturprodukte GmbH & Co. KG bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 243, 2016 7 4.


title: Byla T-546/13: 2013 m. spalio 20 d. pareikštas ieškinys byloje Šumelj ir kiti prieš Europos Komisiją

text:
               14.12.2013

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 367/34

         2013 m. spalio 20 d. pareikštas ieškinys byloje Šumelj ir kiti prieš Europos Komisiją

   (Byla T-546/13)
   2013/C 367/60
   Proceso kalba: kroatų

      Šalys

      Ieškovai: Ante Šumelj (Zagrebas, Kroatija), Dubravka Bašljan (Zagrebas), Đurđica Crnčević (Sv. Ivan Zelina, Kroatija), Miroslav Lovreković (Križevcai, Kroatija), atstovaujami advokato Mato Krmek

      Atsakovė: Europos Komisija

      Reikalavimai

   Ieškovai Bendrojo Teismo prašo:

               —

               Nuspręsti, kad Europos Komisija neįvykdė pagal Stojimo akto 36 straipsnį (VII priedo 1 punktą) jai tenkančios pareigos prižiūrėti, kaip įgyvendinama Kroatijos Respublikos stojimo į Europos Sąjungą sutartis, kiek tai susiję su teismo antstolio (javni ovršitelji) profesijos numatymu Kroatijos teisinėje sistemoje.

               —

               Priteisti iš Europos Sąjungos atlyginti ieškovų patirtą turtinę bei neturtinę žalą remiantis Europos Sąjungos deliktine atsakomybe pagal SESV 340 straipsnio antrą pastraipą.

               —

               Priteisti iš Europos Sąjungos bylinėjimosi išlaidas.

               —

               Taip pat sustabdyti svarstymą dėl reikalavimų sumos iki kol šis sprendimas įgis res judicata galią.

      Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

   Grįsdama ieškinį ieškovai remiasi trimis pagrindais.

               1.

               Pirmasis ieškinio pagrindas: neuždraudusi panaikinti įstatymus, kurias nustatoma ir reglamentuojama teismo antstolio profesija, kuriuos Kroatijos Respublika priėmė vykstant deryboms dėl stojimo į Europos Sąjungą, Europos Komisija pažeidė Stojimo akto 36 straipsnį (VII priedo 1 punktą), kuris yra sudedamoji Europos Sąjungos valstybių narių ir Kroatijos Respublikos stojimo į Europos Sąjungą sutarties (OL L 300, 2013, p. 7) dalis. Stojimo akto 36 straipsniu Komisija įpareigojama atidžiai stebėti, kaip Kroatija vykdo visus stojimo derybų metu prisiimtus įsipareigojimus, įskaitant Kroatijos teisinius įsipareigojimus įtvirtinti teismo antstolio profesiją ir sudaryti visas būtinas sąlygas šios profesijos įgyvendinimui Kroatijos teisinėje sistemoje iki 2012 m. sausio 1 d.

               2.

               Antrasis ieškinio pagrindas: dėl Europos Komisijos padaryto pažeidimo ieškovai, kurie buvo paskirti į teismo antstolio pareigas ir galėjo teisėtai tikėtis pradėti eiti šias pareigas nuo 2012 m. sausio 1 d., patyrė tiesioginės žalos.

               3.

               Trečiasis ieškinio pagrindas: neįvykdžiusi savo pareigų pagal Stojimo sutartį, Komisija akivaizdžiai ir žymiai viršijo jai suteiktos diskrecijos ribas, ir todėl ieškovai (paskirti teismo antstoliai), priešingai jų teisėtiems lūkesčiams, patyrė didelės turtinės ir neturtinės žalos, kurią Komisija turi atlyginti pagal SESV 340 straipsnio antrą pastraipą.


title: Byla C-336/11: 2012 m. liepos 19 d. Teisingumo Teismo (aštuntoji kolegija) sprendimas byloje ( Cour d'appel de Lyon (Prancūzija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Receveur principal des douanes de Roissy Sud, Receveur principal de la recette des douanes de Lyon Aéroport, Direction régionale des douanes et droits indirects de Lyon, Administration des douanes et droits indirects prieš Société Rohm & Haas Electronic Materials CMP Europe GmbH, Rohm & Haas Europe s.à.r.l., Société Rohm & Haas Europe Trading APS-UK Branch (Bendrasis muitų tarifas — Tarifinis klasifikavimas — Kombinuotoji nomenklatūra — Poliravimo šluostės, tinkančios tik mašinoms, skirtoms puslaidininkinių medžiagų plokštelėms poliruoti — Tarifinės pozicijos 3919 ir 8466 (arba 8486 ) — „Dalių“ arba „reikmenų“ sąvokos)

text:
               29.9.2012

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 295/14

         2012 m. liepos 19 d. Teisingumo Teismo (aštuntoji kolegija) sprendimas byloje (Cour d'appel de Lyon (Prancūzija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Receveur principal des douanes de Roissy Sud, Receveur principal de la recette des douanes de Lyon Aéroport, Direction régionale des douanes et droits indirects de Lyon, Administration des douanes et droits indirects prieš Société Rohm & Haas Electronic Materials CMP Europe GmbH, Rohm & Haas Europe s.à.r.l., Société Rohm & Haas Europe Trading APS-UK Branch

   (Byla C-336/11) (1)

   (Bendrasis muitų tarifas - Tarifinis klasifikavimas - Kombinuotoji nomenklatūra - Poliravimo šluostės, tinkančios tik mašinoms, skirtoms puslaidininkinių medžiagų plokštelėms poliruoti - Tarifinės pozicijos 3919 ir 8466 (arba 8486) - „Dalių“ arba „reikmenų“ sąvokos)
   2012/C 295/23
   Proceso kalba: prancūzų

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Cour d'appel de Lyon

      Šalys pagrindinėje byloje

      Ieškovės: Receveur principal des douanes de Roissy Sud, Receveur principal de la recette des douanes de Lyon Aéroport, Direction régionale des douanes et droits indirects de Lyon, Administration des douanes et droits indirects

      Atsakovės: Société Rohm & Haas Electronic Materials CMP Europe GmbH, Rohm & Haas Europe s.à.r.l., Société Rohm & Haas Europe Trading APS-UK Branch

      Dalykas

   Prašymas priimti prejudicinį sprendimą — Cour d'appel de Lyon — 1987 m. liepos 23 d. Tarybos reglamento (EEB) Nr. 2658/87 dėl tarifų ir statistinės nomenklatūros bei dėl Bendrojo muitų tarifo (OL L 256, p. 1), iš dalies pakeisto 2006 m. spalio 17 d. Komisijos reglamentu (EB) Nr. 1549/2006 (OL L 301, p. 1) ir 2007 m. rugsėjo 20 d. Komisijos reglamentu (EB) Nr. 1214/2007 (OL L 286, p. 1), I priedo išaiškinimas — Poliravimo šluostės, skirtos vien tik mašinai puslaidininkių plokštelėms poliruoti — 3919 ir 8466 tarifinės pozicijos — „Dalių“ arba „keičiamųjų įrankių“ sąvokos — Atleidimas nuo mokesčio — Muito grąžinimas

      Rezoliucinė dalis

   1987 m. liepos 23 d. Tarybos reglamento (EEB) Nr. 2658/87 dėl tarifų ir statistinės nomenklatūros bei dėl Bendrojo muitų tarifo I priede esanti Kombinuotoji nomenklatūra, kurios redakcijos paeiliui įtvirtintos 2003 m. rugsėjo 11 d. Komisijos reglamente (EB) Nr. 1789/2003, 2004 m. rugsėjo7 d. Komisijos reglamente (EB) Nr. 1810/2004, 2005 m. spalio 27 d. Komisijos reglamente (EB) Nr. 1719/2005 ir 2006 m. spalio 17 d. Komisijos reglamente Nr. 1549/2006, iš dalies keičiančiuose Reglamento Nr. 2658/87 I priedą, turi būti aiškinama taip, kad poliravimo šluostės poliravimo mašinoms, skirtoms puslaidininkinėms medžiagoms apdirbti, priklausančioms KN 8464 pozicijai (arba KN 8486 pozicijai nuo 2007 m. sausio 1 d.), importuojamos ne kartu su šiomis mašinomis, turinčios disko su centre pragręžta skyle formą, kurias sudaro kietas poliuretano sluoksnis, poliuretano putų sluoksnis, klijų sluoksnis ir apsauginė plastiko plėvelė, kurių nė viena dalis nėra iš metalo ar abrazyvinės medžiagos, kurios naudojamos „wafers“ poliruoti, tam kartu naudojant abrazyvinį skystį, ir kurios turi būti keičiamos konkrečiai nustatytais intervalais pagal jų nusidėvėjimo lygį, priklauso 3919 90 10 subpozicijai kaip lipnios plokščios ne stačiakampės (įskaitant kvadratines) formos iš plastiko.

      (1)  OL C 269, 2011 9 10.


title: Byla F-114/05 2006 m. spalio 19 d. Tarnautojų teismo (antroji kolegija) sprendimas Combescot prieš Komisiją (Pareigūnai — Ieškinys — Terminas — Implicitinis sprendimas atmesti — Termino ieškiniui pareikšti neatnaujinimas vėliau paskelbtu implicitiniu sprendimu — Suinteresuotumas pareikšti ieškinį — Nepriimtinumas)

text:
               2.12.2006

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 294/65

         2006 m. spalio 19 d. Tarnautojų teismo (antroji kolegija) sprendimas Combescot prieš Komisiją
   (Byla F-114/05) (1)

   (Pareigūnai - Ieškinys - Terminas - Implicitinis sprendimas atmesti - Termino ieškiniui pareikšti neatnaujinimas vėliau paskelbtu implicitiniu sprendimu - Suinteresuotumas pareikšti ieškinį - Nepriimtinumas)
   (2006/C 294/128)
   Proceso kalba: italų
   Šalys

      Ieškovas: Philippe Combescot (Popayán, Kolumbija), atstovaujamas advokatų A. Maritati ir V. Messa

      Atsakovė: Europos Bendrijų Komisija, atstovaujama V. Joris ir M. Velardo, padedamų advokato S. Corongiu
   Bylos dalykas
   Komisijos sprendimo vykdant 2003 m. rotaciją tarnybos interesais paskirti ieškovą iš Komisijos delegacijos Gvatemaloje į būstinę Briuselyje panaikinimas ir prašymas atlyginti nuostolius
   Sprendimo rezoliucinė dalis

               1.

               Ieškinį atmesti kaip nepriimtiną.

               2.

               Kiekviena šalis padengia savo bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 22, 2006.1.28, p. 22 (byla iš pradžių įregistruota Europos Bendrijų Pirmosios instancijos teisme numeriu T-422/05, o 2005.12.15 nutartimi perduota Europos Sąjungos Tarnautojų teismui)


title: Byla C-21/07 2007 m. sausio 23 d. pareikštas ieškinys byloje Europos Bendrijų Komisija prieš Airiją

text:
               10.3.2007

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 56/23

         2007 m. sausio 23 d. pareikštas ieškinys byloje Europos Bendrijų Komisija prieš Airiją

   (Byla C-21/07)
   (2007/C 56/44)
   Proceso kalba: anglų
   Šalys

      Ieškovė: Europos Bendrijų Komisija, atstovaujama J. Hottiaux ir D. Lawunmi

      Atsakovė: Airija
   Ieškovės reikalavimai

               —

               Pripažinti, kad nepriėmusi 2002 m. gruodžio 9 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvą 2002/88/EB, iš dalies keičiančią Direktyvą 97/68/EB dėl valstybių narių įstatymų, susijusių su priemonėmis, mažinančiomis vidaus degimo variklių, įrengiamų ne kelių mobiliosiose mašinose, dujinių ir kietųjų dalelių teršalų kiekį, suderinimo (1), įgyvendinančių įstatymų ir kitų teisės aktų ir bet kuriuo atveju nepateikusi jų Komisijai, Airija neįvykdė įsipareigojimų pagal šios direktyvos 2 straipsnį.

               —

               Priteisti iš Airijos bylinėjimosi išlaidas.

         Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai
   Terminas perkelti direktyvą baigėsi 2004 m. rugpjūčio 11 dieną.

      (1)  OL 2003, L 35, p. 28.


title: Byla T-481/16 RENV: 2017 m. gegužės 17 d. Bendrojo Teismo nutartis byloje Cuallado Martorell/Komisija (Viešoji tarnyba — Įdarbinimas — Atviras konkursas — Neleidimas laikyti egzamino žodžiu — Egzamino raštu vertinimas — Sprendimas neįrašyti ieškovės vardo ir pavardės į rezervo sąrašą — Atrankos komisijos galimybė patikėti vienam iš savo narių ištaisyti egzamino raštu darbus — Iš dalies akivaizdžiai nepriimtinas ir iš dalies akivaizdžiai teisiškai nepagrįstas ieškinys)

text:
               17.7.2017

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 231/25

         2017 m. gegužės 17 d. Bendrojo Teismo nutartis byloje Cuallado Martorell/Komisija

   (Byla T-481/16 RENV) (1)

   ((Viešoji tarnyba - Įdarbinimas - Atviras konkursas - Neleidimas laikyti egzamino žodžiu - Egzamino raštu vertinimas - Sprendimas neįrašyti ieškovės vardo ir pavardės į rezervo sąrašą - Atrankos komisijos galimybė patikėti vienam iš savo narių ištaisyti egzamino raštu darbus - Iš dalies akivaizdžiai nepriimtinas ir iš dalies akivaizdžiai teisiškai nepagrįstas ieškinys))
   (2017/C 231/31)
   Proceso kalba: ispanų

      Šalys

      Ieškovė: Eva Cuallado Martorell (Valensija, Ispanija), atstovaujama advokato C. M. Pinto Cañón

      Atsakovė: Europos Komisija, atstovaujama J. Baquero Cruz ir G. Gattinara

      Dalykas

   SESV 270 straipsniu grindžiamas prašymas panaikinti Europos personalo atrankos tarnybos (EPSO) organizuoto konkurso EPSO/AD/130/08 atrankos komisijos sprendimą neleisti ieškovei laikyti egzamino žodžiu ir neįtraukti jos į rezervo sąrašą.

      Rezoliucinė dalis

               1.

               Atmesti ieškinį kaip akivaizdžiai nepriimtiną tiek, kiek jis pateiktas dėl 2009 m. rugsėjo 14 d. EPSO sprendimo, kiek jis susijęs su klausimu dėl leidimo ieškovei dalyvauti egzamine žodžiu.

               2.

               Atmesti ieškinį kaip visiškai teisiškai nepagrįstą tiek, kiek jis susijęs su 2009 m. liepos 23 d. EPSO sprendimu patvirtinti iš konkurso pašalinantį balą 18/40 už paskutinį egzaminą raštu c) ir atsisakyti leisti E. Cuallado Martorell dalyvauti konkurso egzamine žodžiu.

               3.

               E. Cuallado Martorell ir Europos Komisija padengia savo bylinėjimosi išlaidas, patirtas per apeliacinį procesą Bendrajame Teisme.

               4.

               Priteisti iš E. Cuallado Martorell bylinėjimosi išlaidas, patirtas per procesą Tarnautojų teisme ir Bendrajame Teisme po bylos grąžinimo.

      (1)  OL C 148, 2010 6 5 (iš pradžių byla Europos Sąjungos tarnautojų teisme (F-96/09), vėliau po apeliacinio proceso grąžinta Tarnautojų teismui (F-96/09 RENV) ir 2016 m. rugsėjo 1 d. perduota Europos Sąjungos Bendrajam Teismui).


title: Byla C-347/12: 2014 m. gegužės 8 d. Teisingumo Teismo (penktoji kolegija) sprendimas byloje ( Cour de cassation du Grand-Duché de Luxembourg (Liuksemburgas) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Caisse nationale des prestations familiales/Ulrike Wiering, Markus Wiering (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą — Socialinė apsauga — Reglamentas (EEB) Nr. 1408/71 — Reglamentas (EEB) Nr. 574/72 — Išmokos šeimai — Pašalpos šeimai — Vaiko auginimo pašalpa — „Elterngeld“  — „Kindergeld“  — Diferencinio priedo apskaičiavimas)

text:
               30.6.2014

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 202/3

         2014 m. gegužės 8 d. Teisingumo Teismo (penktoji kolegija) sprendimas byloje (Cour de cassation du Grand-Duché de Luxembourg (Liuksemburgas) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Caisse nationale des prestations familiales/Ulrike Wiering, Markus Wiering

   (Byla C-347/12) (1)

   ((Prašymas priimti prejudicinį sprendimą - Socialinė apsauga - Reglamentas (EEB) Nr. 1408/71 - Reglamentas (EEB) Nr. 574/72 - Išmokos šeimai - Pašalpos šeimai - Vaiko auginimo pašalpa - „Elterngeld“ - „Kindergeld“ - Diferencinio priedo apskaičiavimas))
   2014/C 202/03
   Proceso kalba: prancūzų

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Cour de cassation du Grand-Duché de Luxembourg

      Šalys pagrindinėje byloje

      Ieškovė: Caisse nationale des prestations familiales

      Atsakovai: Ulrike Wiering, Markus Wiering

      Dalykas

   Prašymas priimti prejudicinį sprendimą – Cour de cassation du Grand-Duché de Luxembourg – Iš dalies pakeisto 1971 m. birželio 14 d. Tarybos reglamento (EEB) Nr. 1408/71 dėl socialinės apsaugos sistemų taikymo pagal darbo sutartį dirbantiems asmenims ir jų šeimos nariams, judantiems Bendrijoje (OL L 149, p. 2; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 5 sk., 1 t., p. 35), 1 straipsnio u, i punktų 4 straipsnio 1 dalies h punkto ir 76 straipsnio išaiškinimas – 1972 m. kovo 21 d. Tarybos reglamento (EEB) Nr. 574/72, nustatančio Reglamento (EEB) Nr. 1408/71 dėl socialinės apsaugos sistemų taikymo pagal darbo sutartį dirbantiems asmenims ir jų šeimos nariams, judantiems Bendrijoje, įgyvendinimo tvarką (OL L 74, p. 1; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 5 sk., 1 t., p. 83), 10 straipsnio 1 dalies b ir i punktų išaiškinimas – „Šeimos išmokos“ sąvoka – Nuolat Vokietijoje gyvenantis ir savo profesinę veiklą Liuksemburge vykdantis darbuotojas – Teisių gauti išmokas šeimas sutapimas – Liuksemburgo mokėtino skirtumo apskaičiavimas – Atsižvelgimas į Vokietijoje mokamas vaiko priežiūros išmokas „Elterngeld“ ir „Kindergeld“

      Rezoliucinė dalis

   1971 m. birželio 14 d. Tarybos reglamento (EEB) Nr. 1408/71 dėl socialinės apsaugos sistemų taikymo pagal darbo sutartį dirbantiems asmenims ir jų šeimos nariams, judantiems Bendrijoje, redakcijos, iš dalies pakeistos ir atnaujintos 1996 m. gruodžio 2 d. Tarybos reglamentu (EB) Nr. 118/97, iš dalies pakeistu 1998 m. birželio 29 d. Tarybos reglamentu (EB) Nr. 1606/98, 1 straipsnio u punkto i papunktį, 4 straipsnio 1 dalies h punktą ir 1972 m. kovo 21 d. Tarybos Reglamento (EEB) Nr. 574/72, nustatančio Reglamento Nr. 1408/71 įgyvendinimo tvarką, redakcijos, iš dalies pakeistos ir atnaujintos Reglamentu Nr. 118/97, 10 straipsnio 1 dalies b punkto i papunktį reikia aiškinti taip, kad esant tokiai situacijai, kokia yra pagrindinėje byloje, siekiant apskaičiuoti diferencinį priedą, galimai mokėtiną darbuotojui migrantui jo darbo valstybėje narėje, nereikia atsižvelgti į visas išmokas šeimai, kurias gauna šio darbuotojo šeima pagal gyvenamosios valstybės narės teisės aktus, nes Vokietijos teisės aktuose numatyta „Elterngeld“ nėra tos pačios rūšies išmoka, kaip tai suprantama pagal Reglamento Nr. 1408/71 12 straipsnį, kaip tuose pačiuose teisės aktuose numatyta „Kindergeld“ ir Liuksemburgo teisės aktuose numatytos pašalpos šeimai, o tai patikrinti turi prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas.

      (1)  OL C 287, 2012 9 22.


title: Byla C-519/04 P 2006 m. liepos 18 d. Teisingumo Teismo (trečioji kolegija) sprendimas — David Meca-Medina, Igor Majcen prieš Europos Bendrijų Komisiją, Suomijos Respubliką (Apeliacinis skundas — Tarptautinio olimpinio komiteto priimtos taisyklės dėl dopingo kontrolės — Nesuderinamumas su Bendrijos taisyklėmis konkurencijos ir laisvo paslaugų teikimo srityse — Skundas — Atmetimas)

text:
               16.9.2006

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 224/8

         2006 m. liepos 18 d. Teisingumo Teismo (trečioji kolegija) sprendimas — David Meca-Medina, Igor Majcen prieš Europos Bendrijų Komisiją, Suomijos Respubliką

   (Byla C-519/04 P) (1)

   (Apeliacinis skundas - Tarptautinio olimpinio komiteto priimtos taisyklės dėl dopingo kontrolės - Nesuderinamumas su Bendrijos taisyklėmis konkurencijos ir laisvo paslaugų teikimo srityse - Skundas - Atmetimas)
   (2006/C 224/14)
   Proceso kalba: prancūzų
   Šalys

      Ieškovai: David Meca-Medina, Igor Majcen, atstovaujami advokatų J.-L. Dupont ir M.-A. Lucas

      Kita proceso šalis: Europos Bendrijų Komisija, atstovaujama O. Beynet ir A. Bouquet

      Atsakovės pusėje įstojusi į bylą šalis: Suomijos Respublika, atstovaujama T. Pynnä
   Dalykas
   Apeliacinis skundas dėl Pirmosios instancijos teismo (ketvirtoji kolegija) 2004 m. rugsėjo 30 d. sprendimo Meca-Medina ir Majcen prieš Komisiją (T-313/02), kuriuo atmetamas kaip nepagrįstas ieškinys dėl sprendimo, atmetančio skundą dėl EB sutarties 81 ir 82 straipsnių taikymo procedūros — Antidopingo reglamentavimas
   Rezoliucinė dalis

               1.

               Panaikinti 2004 m. rugsėjo 30 d. Europos Bendrijų Pirmosios instancijos teismo sprendimą Meca-Medina ir Majcen prieš Komisiją (T-313/02).

               2.

               Atmesti Pirmosios instancijos teisme pareikštą ieškinį Nr. T-313/02 dėl 2002 m. rugpjūčio 1 d. Komisijos sprendimo, kuriuo atmestas D. Meca-Medina ir I. Majcen skundas.

               3.

               Nurodyti D. Meca-Medina ir I. Majcen padengti bylinėjimosi išlaidas šioje instancijoje ir patirtas Europos Bendrijų Pirmosios instancijos teisme.

               4.

               Suomijos Respublika padengia savo bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 57, 2005 3 5.


title: Byla T-200/13 P: 2014 m. gegužės 20 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje De Luca/Komisija (Apeliacinis skundas — Viešoji tarnyba — Pareigūnai — Paskyrimas — Priskyrimas prie lygio — Po atviro konkurso paskyrimas į aukštesnės pareigų grupės pareigas — Ieškinio atmetimas pirmojoje instancijoje po to, kai jį grąžino Bendrasis Teismas — Naujų Pareigūnų tarnybos nuostatų įsigaliojimas — Pereinamojo laikotarpio nuostatos — Pareigūnų tarnybos nuostatų XIII priedo 12 straipsnio 3 dalis)

text:
               30.6.2014

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 202/22

         2014 m. gegužės 20 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje De Luca/Komisija

   (Byla T-200/13 P) (1)

   ((Apeliacinis skundas - Viešoji tarnyba - Pareigūnai - Paskyrimas - Priskyrimas prie lygio - Po atviro konkurso paskyrimas į aukštesnės pareigų grupės pareigas - Ieškinio atmetimas pirmojoje instancijoje po to, kai jį grąžino Bendrasis Teismas - Naujų Pareigūnų tarnybos nuostatų įsigaliojimas - Pereinamojo laikotarpio nuostatos - Pareigūnų tarnybos nuostatų XIII priedo 12 straipsnio 3 dalis))
   2014/C 202/27
   Proceso kalba: prancūzų

      Šalys

      Apeliantė: Patrizia De Luca (Briuselis, Belgija), iš pradžių atstovaujama advokatų S. Orlandi ir J.-N. Louis, vėliau – advokato S. Orlandi

      Kitos proceso šalys: Europos Komisija, atstovaujama J. Currall, ir Europos Sąjungos Taryba, atstovaujama M. Bauer ir A. Bisch,

      Dalykas

   Apeliacinis skundas dėl 2013 m. sausio 30 d. Europos Sąjungos tarnautojų teismo (trečioji kolegija) sprendimo De Luca/Komisija (F-20/06 RENV, dar nepaskelbtas Rinkinyje) panaikinimo.

      Rezoliucinė dalis

               1.

               Atmesti apeliacinį skundą.

               2.

               Patrizia De Luca ir Europos Komisija padengia savo bylinėjimosi išlaidas, patirtas dviejuose procesuose Bendrajame Teisme ir dviejuose procesuose Tarnautojų teisme.

               3.

               Europos Sąjungos Taryba padengia savo bylinėjimosi išlaidas, patirtas dviejuose procesuose Bendrajame Teisme ir dviejuose procesuose Tarnautojų teisme.

      (1)  OL C 171, 2013 6 15.


title: Byla T-700/14: 2017 m. sausio 26 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje TV1/Europos Komisija (Viešasis paslaugų pirkimas — Konkurso procedūra — Integruotos garso ir vaizdo produkcijos, platinimo ir archyvavimo paslaugos — Konkurso dalyvio pasiūlymo atmetimas — Sutarties sudarymas su kitu konkurso dalyviu — Neįprastai mažos vertės pasiūlymas — Pareiga pareikalauti tikslesnės informacijos — Pareiga motyvuoti — Skaidrumas — Vienodas požiūris ir nediskriminavimas — Akivaizdi vertinimo klaida)

text:
               13.3.2017

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 78/19

         2017 m. sausio 26 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje TV1/Europos Komisija

   (Byla T-700/14) (1)

   ((Viešasis paslaugų pirkimas - Konkurso procedūra - Integruotos garso ir vaizdo produkcijos, platinimo ir archyvavimo paslaugos - Konkurso dalyvio pasiūlymo atmetimas - Sutarties sudarymas su kitu konkurso dalyviu - Neįprastai mažos vertės pasiūlymas - Pareiga pareikalauti tikslesnės informacijos - Pareiga motyvuoti - Skaidrumas - Vienodas požiūris ir nediskriminavimas - Akivaizdi vertinimo klaida))
   (2017/C 078/25)
   Proceso kalba: vokiečių

      Šalys

      Ieškovė: TV1 GmbH (Unterföhring, Vokietija), atstovaujama advokatų C. Scherer-Leydecker, J. Mey ir A. Rausch,

      Atsakovė: Europos Komisija, iš pradžių atstovaujama F. Moro ir M. Noll-Ehlers, po to F. Moro ir T. Maxian Rusche ir galiausiai T. Maxian Rusche ir A. Katsimerou

      Dalykas

   Pagal SESV 263 straipsnį pateiktas prašymas panaikinti Komisijos sprendimą atmesti ieškovės pasiūlymą, pateiktą dėl viešojo pirkimo konkurso PO/2014-03/A4 „Integruotos garso ir vaizdo produkcijos, platinimo ir archyvavimo paslaugos“ IV pirkimo dalies „Srautinis siuntimas, trumpinimas, valdymas ir turinio pristatymas“, taip pat Komisijos sprendimą paskirti sutartį dėl šios pirkimo dalies konkurso laimėtojui ir Komisijos bei konkurso laimėtojo sudarytą paslaugų teikimo sutartį

      Rezoliucinė dalis

               1.

               Atmesti ieškinį.

               2.

               Priteisti iš TV1 GmbH bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 409, 2014 11 17.


title: Byla T-147/07 2007 m. gegužės 7 d. pareikštas ieškinys byloje ThyssenKrupp Aufzüge und ThyssenKrupp Fahrtreppen prieš Komisiją

text:
               7.7.2007

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 155/31

         2007 m. gegužės 7 d. pareikštas ieškinys byloje ThyssenKrupp Aufzüge und ThyssenKrupp Fahrtreppen prieš Komisiją

   (Byla T-147/07)
   (2007/C 155/58)
   Proceso kalba: vokiečių
   Šalys

      Ieškovės: ThyssenKrupp Aufzüge GmbH (Neuhausen auf den Fildern, Vokietija) ir ThyssenKrupp Fahrtreppen GmbH (Hamburgas, Vokietija), atstovaujamos advokatų U. Itzen ir K. Blau-Hansen

      Atsakovė: Europos Bendrijų Komisija
   Ieškovės reikalavimai

               —

               Panaikinti ginčijamą sprendimą tiek, kiek jis susijęs su ieškovėmis

               —

               Nepatenkinus pirmojo reikalavimo, tinkamai sumažinti ginčijamu sprendimu ieškovėms solidariai paskirtą baudą.

               —

               Priteisti iš atsakovės bylinėjimosi išlaidas.

         Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai
   Ieškovės ginčija 2007 m. vasario 21 d. Komisijos sprendimą C(2007) 512 galutinis byloje COMP/E-1/38.823 — PO/Elevators and Escalators. Ginčijamu sprendimu ieškovėms ir kitoms įmonėms paskirtos baudos už jų dalyvavimą kartelyje, susijusiame su liftų ir eskalatorių įrengimu ir priežiūra Vokietijoje. Komisijos nuomone, šios įmonės pažeidė EB 81 straipsnį.
   Pagrįsdamos savo ieškinį ieškovės pateikia šiuos ieškinio pagrindus:

               —

               Komisijos kompetencijos stoka nesant priskiriamų vietinės reikšmės pažeidimų tarpvalstybinio poveikio.

               —

               Solidarios ieškovės atsakomybės su pirminėmis bendrovėmis nebuvimas, nes jos yra teisiškai ir ekonomiškai nepriklausomos.

               —

               Pradinės sumos nustatymo neproporcingumas palyginti su faktiškai paveikta rinkos dalimi.

               —

               Atgrasymo koeficiento neteisėtumas, nes apskaičiuojant baudą reikšminga tik ieškovių apyvarta, o ji nepateisina tokio koeficiento taikymo.

               —

               Baudos už pakartotiną pažeidimą skyrimo apskaičiuojant baudą nepagrįstumas dėl teisės klaidos įtraukiant ankstesnes baudas ir dėl vertinimo klaidos.

               —

               Reglamento Nr. 1/2003 (1) 23 straipsnio 2 dalies pažeidimas, nes maksimalios 10 % įmonės apyvartos baudos atžvilgiu Komisija rėmėsi ne ieškovių, o grupės apyvarta.

               —

               Teisiniu požiūriu klaidingas Pranešimo apie atleidimą nuo baudų ir baudų sumažinimą (2) taikymas, nes buvo nepakankamai atsižvelgta į ieškovių bendradarbiavimo naudą.

      (1)  2002 m. gruodžio 16 d. Tarybos Reglamentas (EB) Nr. 1/2003 dėl konkurencijos taisyklių, nustatytų Sutarties 81 ir 82 straipsniuose, įgyvendinimo (OL L 1, 2003, p. 1).

      (2)  Komisijos pranešimas apie atleidimą nuo baudų ir baudų sumažinimą kartelių atveju, OL C 45, 2002, p. 3.


title: Byla T-475/07 2007 m. gruodžio 21 d. pareikštas ieškinys byloje Dow AgroSciences ir kt. prieš Komisiją

text:
               23.2.2008

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 51/54

         2007 m. gruodžio 21 d. pareikštas ieškinys byloje Dow AgroSciences ir kt. prieš Komisiją

   (Byla T-475/07)
   (2008/C 51/99)
   Proceso kalba: anglų
   Šalys

      Ieškovės: Dow AgroSciences Ltd (Hitčinas, Jungtinė Karalystė), Makhteshim-Agan Holding BV (Roterdamas, Nyderlandai), Makhteshim Agan International Coordination Center (Briuselis, Belgija), Dintec Agroquímica — Produtos Químicos Ld.a
       (Funšalis, Portugalija), Finchimica SpA (Manerbijus, Italija), Dow Agrosciences BV (Roterdamas, Nyderlandai), Dow AgroSciences Hungary kft (Budapeštas, Vengrija), Dow AgroSciences Italia Srl (Milanas, Italija), Dow AgroSciences Polska sp. z o.o. (Varšuva, Lenkija), Dow AgroSciences Iberica SA (Madridas, Ispanija), Dow AgroSciences s.r.o. (Praha, Čekijos Respublika), Dow AgroSciences LLC (Indianapolis, Jungtinės Amerikos valstijos), Dow AgroSciences GmbH (Štadė, Vokietija), Dow AgroSciences Export SAS (Muženas, Prancūzija), Dow AgroSciences SAS (Muženas, Prancūzija), Dow AgroSciences Danmark A/S (Liungbiu-Torbekas, Danija), Makhteshim-Agan Poland sp. z o.o. (Varšuva, Lenkija), Makhteshim-Agan (UK) Ltd (Londonas, Jungtinė Karalystė), Makhteshim-Agan France SARL (Sevras, Prancūzija), Makhteshim-Agan Italia Srl (Bergamas, Italija), Alfa Agricultural Supplies SA (Halandri, Graikija), atstovaujamos advokatų C. Mereu ir K. Van Maldegem

      Atsakovė: Europos Bendrijų Komisija
   Ieškovių reikalavimai

               —

               Panaikinti ginčijamą sprendimą.

               —

               Nurodyti Komisijai imtis reikiamų priemonių, kad pagal EB 233 straipsnį būtų įgyvendintas ginčijamo sprendimo panaikinimas, įskaitant, bet neapsiribojant, nurodymu pareikalauti iš valstybių narių kompetetingų valdžios institucijų atstatyti dėl ginčijamo sprendimo priėmimo panaikintas atitinkamas nacionalines trifluralino registracijas ir pratęsti visus atitinkamus terminus, reikalingus įgyvendinti teismo sprendimą.

               —

               Pripažinti neteisėta ir ieškovių atžvilgiu netaikytina 2004 m. balandžio 29 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (EB) Nr. 850/2004 dėl patvariųjų organinių teršalų ir iš dalies keičiančio Direktyvą 79/117/EEB, 3 straipsnio 3 dalį.

               —

               Priteisti iš Komisijos bylinėjimosi išlaidas, įskaitant 8 % dydžio palūkanas.

               —

               Imtis kitų ar kitokių teisingumo vykdymui reikalingų priemonių.

         Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai
   Tarybos direktyva dėl augalų apsaugos produktų pateikimo į rinką (1) numato, jog valstybės narės neišduoda leidimo augalų apsaugos produktui, jei jų veikliosios medžiagos nėra išvardytos I priede ir jei nėra tenkinamos jame išdėstytos sąlygos. Ieškovės siekia, kad būtų panaikintas 2007 m. rugsėjo 20 d. Komisijos sprendimas 2007/629/EB dėl trifluralino neįtraukimo į Tarybos direktyvos 91/414/EEB I priedą ir augalų apsaugos produktų, kurių sudėtyje yra šios medžiagos, registracijų panaikinimo (2).
   Grįsdamos savo ieškinį, ieškovės teigia, kad Komisija savo sprendimo nepagrindė Europos maisto saugos tarnybos (EMST) pranešimu ir taip piktnaudžiavo savo įgaliojimais.
   Be to, ieškovės teigia, kad

               —

               neatsižvelgdama į dabartines mokslo ir technikos žinias, kaip to reikalauja Direktyvos 91/414 5 straipsnio 1 dalis,

               —

               nepratęsdama atitinkamų terminų, nors vykstant peržiūrai pasikeitė trifluralino vertinimo aplinkybės ir kriterijai,

               —

               nepagrįsdama moksliškai savo išvadų,

               —

               neturėdama kompetencijos vertinti trifluraliną pagal Reglamentą Nr. 850/2004 (3) bei bet kokiu atveju klaidingai jį vertindama,

         ginčijamame sprendime Komisija padarė akivaizdžių vertinimo klaidų.
   Be to, ieškovės teigia, kad ginčijamas sprendimas neatitinka taikomų teisės aktų leidimo procedūrų ir kad nesilaikydamos procesinių terminų Komisija ir EMST pažeidė Reglamento NR. 451/2000 (4), o tai, jų nuomone, yra esminis procedūrinių reikalavimų pažeidimas.
   Galiausia ieškovės teigia, kad ginčijamas sprendimas yra netinkamai motyvuotas ir pažeidžia EB 253 straipsnį bei proporcingumo, teisinio saugumo, negaliojimo atgal, ieškovių teisėtų lūkesčių apsaugos ir teisės būti išklausytoms principus.

      (1)  1991 m. liepos 15 d. Tarybos direktyva 91/414/EEB dėl augalų apsaugos produktų pateikimo į rinką (OL L 230, p. 1).

      (2)  OL L 255, p. 42.

      (3)  2004 m. balandžio 29 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (EB) Nr. 850/2004 dėl patvariųjų organinių teršalų ir iš dalies keičiantis Direktyvą 79/117/EEB (OL L 158, p. 7).

      (4)  2000 m. vasario 28 d. Komisijos reglamentas (EB) Nr. 451/2000, nustatantis išsamias darbų programos, minėtos Tarybos direktyvos 91/414/EEB 8 straipsnio 2 dalyje, antrojo ir trečiojo etapo įgyvendinimo taisykles (OL L 55, p. 25).


title: Byla C-229/16: 2017 m. vasario 23 d. Teisingumo Teismo pirmininko nutartis byloje (Supremo Tribunal Administrativo (Portugalija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Ministério da Saúde, Administração Regional de Saúde de Lisboa e Vale do Tejo, I.P./João Carlos Lombo Silva Cordeiro

text:
               22.5.2017

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 161/18

         2017 m. vasario 23 d. Teisingumo Teismo pirmininko nutartis byloje (Supremo Tribunal Administrativo (Portugalija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Ministério da Saúde, Administração Regional de Saúde de Lisboa e Vale do Tejo, I.P./João Carlos Lombo Silva Cordeiro

   (Byla C-229/16) (1)

   (2017/C 161/24)
   Proceso kalba: portugalų
   Teisingumo Teismo pirmininkas nutartimi nurodė išbraukti bylą iš registro.

      (1)  OL C 287, 2016 8 8.


title: Byla C-109/13: 2013 m. kovo 6 d. pareikštas ieškinys byloje Europos Komisija prieš Suomijos Respubliką

text:
               27.4.2013

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 123/13

         2013 m. kovo 6 d. pareikštas ieškinys byloje Europos Komisija prieš Suomijos Respubliką

   (Byla C-109/13)
   2013/C 123/21
   Proceso kalba: suomių

      Šalys

      Ieškovė: Europos Komisija, atstovaujama P. Hetsch, O Beynet ir I. Koskinen

      Atsakovė: Suomijos Respublika

      Ieškovės reikalavimai

               —

               Pripažinti, kad, nepriėmusi visų įstatymų ir kitų teisės aktų, būtinų žemyninėje Suomijos dalyje įgyvendinti 2009 m. liepos 13 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2009/72/EB dėl elektros energijos vidaus rinkos bendrųjų taisyklių, panaikinančios Direktyvą 2003/54/EB (1), 2 straipsnio 1, 2, 5, 7, 8, 9, 11, 13, 14, 17, 18, 19, 21, 22, 24, 28–35 punktus, 3 straipsnio 5 dalies a punktą ir 9 dalies c punktą, 9 straipsnio 1, 2, 3, 7, 9, 10 ir 12 dalis, 10 ir 11 straipsnius, 12 straipsnio d ir h punktus, 13 ir 14 straipsnius, 16 straipsnio 1 dalies antrą ir trečią sakinius, 2 ir 3 dalis, 17–23 straipsnius, 25 straipsnio 1 dalį, 26 straipsnio 2 dalies c punkto trečią ir ketvirtą sakinius, d punkto antrą ir ketvirtą sakinius bei 3 dalį, 29 straipsnį, 35 straipsnio 4 ir 5 dalis, 36 straipsnio a–e, g ir h punktus, 37 straipsnio 1 dalies b–u punktus, 3 dalį, 4 dalies b ir d punktus, 5 ir 9 dalis, 38 straipsnio 1 dalį, 39 straipsnio 1, 4 ir 8 dalis, 40 straipsnio 1, 2, 3, 6 ir 7 dalis bei I priedo 1 dalies a punkto šeštą ir aštuntą įtraukas, d, f ir j dalis, arba bent jau nepranešusi apie jas Komisijai, ir nepriėmusi įstatymų ir kitų teisės aktų, būtinų Alandų provincijoje įgyvendinti minėtą direktyvą, ar bent jau nepranešusi apie jas Komisijai, Suomijos Respublika neįvykdė įsipareigojimų pagal šios direktyvos 49 straipsnio 1 dalį.

               —

               Remiantis SESV 260 straipsnio 3 dalimi, nurodyti Suomijos Respublikai mokėti 32 140,80 EUR periodinę baudą, skaičiuojamą nuo sprendimo šioje byloje paskelbimo dienos.

               —

               Priteisti iš Suomijos Respublikos bylinėjimosi išlaidas.

      Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

   Terminas perkelti direktyvą baigėsi 2011 m. kovo 3 d.

      (1)  OL L 211, p. 55.


title: Byla T-82/08 2008 m. vasario 12 d. pareikštas ieškinys byloje Guardian Industries and Guardian Europe prieš Komisiją

text:
               26.4.2008

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 107/35

         2008 m. vasario 12 d. pareikštas ieškinys byloje Guardian Industries and Guardian Europe prieš Komisiją

   (Byla T-82/08)
   (2008/C 107/59)
   Proceso kalba: anglų
   Šalys

      Ieškovės: Guardian Industries Corp. (Auburn Hills, Jungtinės Valstijos) ir Guardian Europe Sàrl (Dudelanžas, Liuksemburgas), atstovaujamos advokatų S. Völcker, F. Louis, A. Vallery. C. Eggers ir H.-G. Kamann

      Atsakovė: Europos Bendrijų Komisija
   Ieškovės reikalavimai

               —

               Iš dalies panaikinti skundžiamo sprendimo 1 straipsnį atsižvelgiant į A. 1 ir A. 2 skyriuose nurodytus pagrindus.

               —

               Sumažinti ieškovėms paskirtos baudos dydį; ir

               —

               priteisti iš Komisijos bylinėjimosi išlaidas.

         Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai
   Ieškovės prašo iš dalies panaikinti 2007 m. lapkričio 28 d. Komisijos sprendimą Nr. C(2007) 5791 galutinis (Byla COMP/39.165 — lakštinis stiklas), apie kurį joms buvo pranešta 2007 m. gruodžio 3 d., kuriuo Komisija pripažino, kad ieškovės ir kitos įmonės, dalyvaudamos nuo 2004 m. balandžio 20 d. iki 2005 m. vasario 22 d. keliuose susitarimuose ir suderintuose veiksmuose, apimančiuose visą EEE, pažeidė EB 81 straipsnį ir EEE susitarimo 53 straipsnį.
   Ieškovių teigimu skundžiamas sprendimas turi būti panaikintas, o joms paskirta bauda atitinkamai pakoreguota tiek, kiek tai susiję su šiomis didelėmis klaidomis:

               i)

               Komisija nepateikė tikslių ir nuoseklių įrodymų, kad ieškovės iki 2005 m. vasario 11 d. posėdžio dalyvavo trijų stiklo tiekėjų organizuotame kartelyje;

               ii)

               Komisija nemotyvavo tvirtinimo, kad posėdyje ieškovės sudarė susitarimus, kurie apėmė visą EEE.

         Papildomai, ieškovės Pirmosios instancijos teismo prašo pasinaudoti savo neribota kompetencija sumažinti joms paskirtą baudą. Šiuo požiūriu jos pirmiausia tvirtina, kad, nepateikdama motyvų, nukrypstant nuo savo pastovios pozicijos ir aiškiai pažeidžiant nusistovėjusią Pirmosios instancijos teismo praktiką, Komisija be pagrindo neįtraukė vieno milijardo eurų pardavimo uždaroje rinkoje apskaičiuojant kitiems subjektams skirtinas baudas ir todėl pernelyg sureikšminant ieškovių padėtį rinkoje ir, antra, kad Komisija neatsižvelgė į ieškovių pasyvų vaidmenį darant pažeidimą palyginus su kitų dalyvių ilgalaikėmis pastangomis koncentruoti lakštinio stiklo prekybą Europoje ir į jų siekius įtraukti ieškoves į šiuos susitarimus.


title: Byla T-331/17: 2017 m. gegužės 23 d. pareikštas ieškinys byloje Steifer/EESRK

text:
               17.7.2017

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 231/53

         2017 m. gegužės 23 d. pareikštas ieškinys byloje Steifer/EESRK

   (Byla T-331/17)
   (2017/C 231/68)
   Proceso kalba: prancūzų

      Šalys

      Ieškovas: Guy Steifer (Briuselis, Belgija), atstovaujamas advokato M.-A. Lucas

      Atsakovas: Europos ekonomikos ir socialinių reikalų komitetas (EESRK)

      Reikalavimai

   Ieškovas Bendrojo Teismo prašo:

               —

               panaikinti 2002 m. spalio 21 d. EESRK Personalo ir finansų departamento vadovo sprendimą, kuriuo atmestas 2002 m. spalio 2 d. ieškovo prašymas grąžinti nepadidintą jo teisių į pensiją Belgijoje, perkeltų į Bendrijos sistemą, dalį ir kartu priskaičiuoti galiojančias palūkanas;

               —

               panaikinti 2003 m. gruodžio 15 d. Sprendimu Nr. 360/03 A priimtą pranešimą dėl ieškovo ištarnauto laiko pensijos nustatymo tiek, kiek jame nesutikta ar nenumatyta grąžinti periodinius įsiskolinimus, atitinkančius jo senatvės pensiją, kuriuos Belgijos Karalystės nacionalinė pensijų tarnyba (Office national des pensions, OPN) pervedė į EESRK banko sąskaitą nuo 2004 m. sausio 1 d. dėl jo teisių į pensiją perkėlimo;

               —

               priteisti iš EESRK išmokėti ieškovui periodinių įsiskolinimų, kuriuos ONP sumokėjo Komitetui nuo 2004 m. sausio 1 d. dėl jo teisių į pensiją, kartu su delspinigiais, apskaičiuotais taikant ECB pagrindinėms refinansavimo operacijoms nustatytą palūkanų normą, padidintą dviem procentiniais punktais, sumą nuo dienos, kai turėjo būti pradėta grąžinti šiuos įsiskolinimus iki visiško atsiskaitymo;

               —

               priteisti iš EESRK kiekvieną mėnesį išmokėti ieškovui periodinių įsiskolinimų, kuriuos ONP dar perves į Komiteto banko sąskaitą, sumą;

               —

               priteisti iš EESRK bylinėjimosi išlaidas.

      Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

   Grįsdamas ieškinį ieškovas remiasi vieninteliu pagrindu, susijusiu su Europos Sąjungos nepagrįsto praturtėjimo draudimo principo, nuosavybės teisės ir Pareigūnų tarnybos nuostatų VIII priedo 11 straipsnio 2 dalies, aiškinamos atsižvelgiant į ja siekiamus tikslus, pažeidimu, nes ginčijamuose sprendimuose nepripažinta ar nenumatyta ieškovo teisė į tos jo nacionalinės pensijos sumos dalies grąžinimą, kuria nebuvo prisidėta prie Europos Sąjungos pensijos sudarymo.


title: Byla T-299/04  2005 m. lapkričio 18 d.  Pirmosios instancijos teismo nutartis byloje  Selmani prieš Tarybą ir Komisiją  (Bendra užsienio ir saugumo politika — Tarybos bendrosios pozicijos — Specialios ribojančios priemonės, taikomos tam tikriems asmenims ir organizacijoms siekiant kovoti su terorizmu — Ieškinys dėl panaikinimo — Akivaizdus kompetencijos nebuvimas — Teisės pareikšti ieškinį pasibaigimas — Priimtinumas)

text:
               25.2.2006

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 48/33

         2005 m. lapkričio 18 d. Pirmosios instancijos teismo nutartis byloje Selmani prieš Tarybą ir Komisiją

   (Byla T-299/04) (1)

   (Bendra užsienio ir saugumo politika - Tarybos bendrosios pozicijos - Specialios ribojančios priemonės, taikomos tam tikriems asmenims ir organizacijoms siekiant kovoti su terorizmu - Ieškinys dėl panaikinimo - Akivaizdus kompetencijos nebuvimas - Teisės pareikšti ieškinį pasibaigimas - Priimtinumas)
   (2006/C 48/65)
   Proceso kalba: anglų
   Šalys

      Ieškovas: Abdelghani Selmani (Dublinas, Airija), atstovaujamas solicitor C. Ó. Brian

      Atsakovės: Europos Sąjungos Taryba, atstovaujama E. Finnegan ir D. Canga Fano, ir Europos Bendrijų Komisija, atstovaujama J. Enegren ir C. Brown
   Bylos dalykas
   Prašymas panaikinti, pirma, 2001 m. gruodžio 27 d. Tarybos reglamento (EB) Nr. 2580/2001 dėl specialių ribojančių priemonių, taikomų tam tikriems asmenims ir subjektams siekiant kovoti su terorizmu (OL L 344, p. 70) 2 straipsnį ir, antra, 2004 m. balandžio 2 d. Tarybos sprendimo 2004/306/EB, įgyvendinančio Reglamento Nr. 2580/2001 2 straipsnio 3 dalį bei panaikinančio Sprendimą 2003/902/EB (OL L 99, p. 28) 1 straipsnį bei visus Tarybos sprendimus, priimtus Reglamento Nr. 2580/2001 pagrindu ir turinčius tokį patį poveikį kaip Sprendimas 2004/306, tiek, kiek jie susiję su ieškovu
   Rezoliucinė nutarties dalis

               1.

               Atmesti ieškinį kaip akivaizdžiai nepriimtiną.

               2.

               Priteisti iš ieškovo bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 284, 2004 11 20.


title: Byla T-258/04 Lenkijos Respublikos 2004 m. birželio 28 d. pareikštas ieškinys Europos Bendrijų Komisijai

text:
               9.10.2004

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 251/21

         Lenkijos Respublikos 2004 m. birželio 28 d. pareikštas ieškinys Europos Bendrijų Komisijai
   (Byla T-258/04)
   (2004/C 251/39)
   Bylos kalba: lenkų
   2004 m. birželio 28 d. Europos Bendrijų Pirmosios instancijos teisme buvo gautas Lenkijos Respublikos, atstovaujamos Jarosław Pietras, ieškinys Europos Bendrijų Komisijai.
   Pareiškėja Pirmosios instancijos teismo prašo:

               —

               panaikinti 2004 m. sausio 14 d. Komisijos reglamento (EB) Nr. 60/2004 dėl cukraus sektoriui skirtų pereinamojo laikotarpio priemonių, kurios turi būti patvirtintos dėl Čekijos Respublikos, Estijos, Kipro, Latvijos, Lietuvos, Vengrijos, Maltos, Lenkijos, Slovėnijos ir Slovakijos įstojimo (OL L 9, p. 8) 5 straipsnį, 6 straipsnio 1, 2 ir 3 dalis, 7 straipsnio 1 dalį ir 8 straipsnio 2 dalies a punktą;

               —

               priteisti iš Europos Bendrijų Komisijos bylinėjimosi išlaidas.

         Teisiniai pagrindai ir pagrindiniai argumentai
   Dėl Reglamento Nr. 60/2004 5 straipsnio pareiškėja pateikia tokius argumentus:

               —

               nustačius didesnį erga omnes muito tarifą negu buvo taikytas iki Lenkijos įstojimo į Europos Sąjungą pažeistas laisvo prekių judėjimo principas;

               —

               imdamasi priemonių, pakeičiančių Akte dėl Čekijos Respublikos, Estijos Respublikos, Kipro Respublikos, Latvijos Respublikos, Lietuvos Respublikos, Vengrijos Respublikos, Maltos Respublikos, Lenkijos Respublikos, Slovėnijos Respublikos ir Slovakijos Respublikos stojimo sąlygų ir sutarčių, kuriomis yra grindžiama Europos Sąjunga, pritaikomosiomis pataisomis (1) nustatytas muitų sąjungos taisyklių taikymo Lenkijos Respublikai sąlygas ir ginčijamomis nuostatomis reglamentavusi produktus, kurie nepatenka į Bendrosios žemės ūkio politikos reguliavimo sritį, Komisija peržengė savo kompetencijos ribas ir buvo pažeistas šio Akto 22 straipsnis, 41 straipsnio pirmoji pastraipa bei IV priedo 5 dalis;

               —

               imantis priemonių, kurios numato skirtingą požiūrį į Lenkijos kilmės subjektus ir į panašioje situacijoje esančius subjektus iš penkiolikos valstybių Bendrijos, buvo pažeistas diskriminacijos dėl pilietybės draudimo principas;

               —

               nepakankamai pagrindus priimtų priemonių būtinumą buvo pažeisti esminiai procedūriniai reikalavimai;

               —

               nustačius pirmiau minėtame Stojimo akte numatytoms sąlygoms prieštaraujančią tvarką, taikytiną produktams, kurie 2004 m. gegužės 1 d. buvo laikinai sandėliuojami, kuriems buvo taikomos muitinės procedūros arba kurie buvo vežami tranzitu išplėstoje Bendrijoje, o ypač nustačius didesnius muitų tarifus už taikytus iki Lenkijos įstojimo į Europos Sąjungą buvo pažeistas teisėtų lūkesčių principas.

         Dėl Reglamento Nr. 60/2004 6 straipsnio 1 ir 2 dalies pažeidimo pareiškėja teigia, kad buvo peržengtos Komisijos kompetencijos ribos ir pažeistas pirmiau minėto Stojimo akto 22 straipsnis, 41 straipsnio pirmoji pastraipa bei jo IV priedo 5 dalis kartu su 2001 m. birželio 19 d. Tarybos reglamentu (EB) Nr. 1260/2001 dėl bendro cukraus sektoriaus rinkų organizavimo (2) ta apimtimi, kuria ginčijamos nuostatos numato, kad apskaičiuojant neįprasto dydžio cukraus ir izogliukozės atsargas bus atsižvelgiama į cukraus (ir jo ekvivalentų) turinčius perdirbtus produktus, ir draudžia pašalinti iš rinkos perteklines cukraus ir izogliukozės atsargas eksportuojant cukraus (ir jo ekvivalentų) turinčius perdirbtus produktus.
   Ginčydama Reglamento Nr. 60/2004 6 straipsnio 3 dalį, 7 straipsnio 1 dalį ir 8 straipsnio 2 dalies a punktą, pareiškėja teigia, kad ginčijamomis nuostatomis Lenkijai nustačius pareigas, kurių neįmanoma įvykdyti, ir atsisakant bendradarbiauti sprendžiant iškilusius sunkumus, buvo pažeistas lojalumo ir valstybių narių bei Bendrijos institucijų gera valia pagrįsto bendradarbiavimo principas (10 EB sutarties straipsnis).
   Visų ginčijamų Reglamento 60/2004 nuostatų atžvilgiu pareiškėja teigia, kad Komisija piktnaudžiavo įgaliojimais, nustatydama priemones, kuriomis faktiškai siekiama ne palengvinti bendros žemės ūkio politikos taikymą Lenkijai, o apsaugoti penkiolikos narių Bendrijos rinką nuo konkurencijos su Lenkijos žemės ūkio produkcijos gamintojais.

      (1)  OL L 236, 2003 09 23, p. 33.

      (2)  OL L 178, p. 1 su pakeitimais.


title: Byla C-325/11: 2012 m. gruodžio 19 d. Teisingumo Teismo (pirmoji kolegija) sprendimas ( Sąd Rejonowy w Koszalinie (Lenkija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) byloje Krystyna Alder, Ewald Alder prieš Sabina Orlowska, Czeslaw Orlowski (Reglamentas (EB) Nr. 1393/2007 — Dokumentų įteikimas — Kitos valstybės narės teritorijoje gyvenanti bylos šalis — Nacionalinėje teritorijoje gyvenantis atstovas — Nebuvimas — Prie bylos pridedami procesiniai dokumentai — Susipažinimo prezumpcija)

text:
               16.2.2013

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 46/7

         2012 m. gruodžio 19 d. Teisingumo Teismo (pirmoji kolegija) sprendimas (Sąd Rejonowy w Koszalinie (Lenkija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) byloje Krystyna Alder, Ewald Alder prieš Sabina Orlowska, Czeslaw Orlowski

   (Byla C-325/11) (1)

   (Reglamentas (EB) Nr. 1393/2007 - Dokumentų įteikimas - Kitos valstybės narės teritorijoje gyvenanti bylos šalis - Nacionalinėje teritorijoje gyvenantis atstovas - Nebuvimas - Prie bylos pridedami procesiniai dokumentai - Susipažinimo prezumpcija)
   2013/C 46/12
   Proceso kalba: lenkų

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Sąd Rejonowy w Koszalinie

      Šalys pagrindinėje byloje

      Ieškovai: Krystyna Alder, Ewald Alder

      Atsakovai: Sabina Orlowska, Czeslaw Orlowski

      Dalykas

   Prašymas priimti prejudicinį sprendimą — Sąd Rejonowy w Koszalinie (Lenkija) — Sutarties dėl Europos sąjungos veikimo 18 straipsnio ir 2007 m. lapkričio 13 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (EB) Nr. 1393/2007 dėl teisminių ir neteisminių dokumentų civilinėse arba komercinėse bylose įteikimo valstybėse narėse dokumentų įteikimas) ir panaikinančio Tarybos reglamentą (EB) Nr. 1348/2000 (OL L 324 p. 79) 1 straipsnio 1 dalies išaiškinimas — Nacionalinės teisės aktai, kuriuose įtvirtinta prezumpcija, kad nuolatinę ar įprastinę gyvenamąją vietą kitoje valstybėje narėje turinčiai bylos šaliai, nenurodžiusiai nacionalinėje teritorijoje gyvenančio atstovo, žinomi prie bylos pridėti procesiniai dokumentai

      Rezoliucinė dalis

   2007 m. lapkričio 13 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (EB) Nr. 1393/2007 dėl teisminių ir neteisminių dokumentų civilinėse arba komercinėse bylose įteikimo valstybėse narėse (dokumentų įteikimas) ir panaikinančio Tarybos reglamentą (EB) Nr. 1348/2000 1 straipsnio 1 dalį reikia aiškinti taip, kad ja draudžiami valstybės narės teisės aktai, kaip antai nagrinėjamieji pagrindinėje byloje, kuriuose numatyta, kad nuolatinę ar įprastinę gyvenamąją vietą kitoje valstybėje narėje turinčiai bylos šaliai skirti teisminiai dokumentai paliekami byloje ir laikomi įteiktais tais atvejais, kai ši šalis nenurodė teismo proceso vietos valstybėje narėje gyvenančio atstovo, įgalioto priimti įteikiamus dokumentus.

      (1)  OL C 269, 2011 9 10.