title: Byla C-609/19: 2021 m. birželio 10 d. Teisingumo Teismo (pirmoji kolegija) sprendimas byloje (Tribunal d'instance de Lagny-sur-Marne (Prancūzija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) BNP Paribas Personal Finance SA / VE (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą – Vartotojų apsauga – Direktyva 93/13/EEB – Nesąžiningos sąlygos sutartyse su vartotojais – Hipoteka užtikrinta paskolos užsienio valiuta (Šveicarijos frankai) sutartis – 4 straipsnio 2 dalis – Pagrindinis sutarties dalykas – Sąlygos, dėl kurių paskolos gavėjui kyla valiutos keitimo rizika – Suprantamumo ir skaidrumo reikalavimai – 3 straipsnio 1 dalis – Reikšmingas neatitikimas – 5 straipsnis – Aiški ir suprantama sutarties sąlygos formuluotė)

text:
               2021 7 26

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 297/7

      2021 m. birželio 10 d. Teisingumo Teismo (pirmoji kolegija) sprendimas byloje (Tribunal d'instance de Lagny-sur-Marne (Prancūzija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) BNP Paribas Personal Finance SA / VE

      (Byla C-609/19) (1)

      (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą - Vartotojų apsauga - Direktyva 93/13/EEB - Nesąžiningos sąlygos sutartyse su vartotojais - Hipoteka užtikrinta paskolos užsienio valiuta (Šveicarijos frankai) sutartis - 4 straipsnio 2 dalis - Pagrindinis sutarties dalykas - Sąlygos, dėl kurių paskolos gavėjui kyla valiutos keitimo rizika - Suprantamumo ir skaidrumo reikalavimai - 3 straipsnio 1 dalis - Reikšmingas neatitikimas - 5 straipsnis - Aiški ir suprantama sutarties sąlygos formuluotė)
      (2021/C 297/05)
      Proceso kalba: prancūzų

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

         Tribunal d'instance de Lagny-sur-Marne

         Šalys pagrindinėje byloje

         Ieškovė: BNP Paribas Personal Finance SA

         Atsakovas: VE

         Rezoliucinė dalis

                  1.

                  1993 m. balandžio 5 d. Tarybos direktyvos 93/13/EEB dėl nesąžiningų sąlygų sutartyse su vartotojais 4 straipsnio 2 dalis turi būti aiškinama taip, kad paskolos sutarties sąlygos, kuriose numatyta, kad nustatytais terminais mokamos įmokos pirmiausia panaudojamos palūkanoms padengti, taip pat galimybė pratęsti šios sutarties terminą ir padidinti mėnesinių įmokų sumą, siekiant padengti sąskaitos likutį, patenka į šios nuostatos taikymo sritį tiek, kiek šios sąlygos yra pagrindinis šios sutarties aspektas.

                  2.

                  Direktyvos 93/13 4 straipsnio 2 dalis turi būti aiškinama taip, kad paskolos sutarties užsienio valiuta sąlygų, kuriose numatyta, kad nustatytais terminais mokamos įmokos pirmiausia panaudojamos palūkanoms padengti, taip pat galimybė pratęsti šios sutarties galiojimo terminą ir padidinti mėnesinių įmokų sumą, siekiant padengti sąskaitos likutį, skaidrumo reikalavimas laikomas įvykdytu, jei pardavėjas ar tiekėjas pateikė vartotojui pakankamą ir tikslią informaciją, kad vidutinis, pakankamai informuotas ir protingai pastabus bei nuovokus vartotojas galėtų suprasti praktinį atitinkamo finansinio mechanizmo veikimą ir taip įvertinti galimai reikšmingų tokių sąlygų neigiamų ekonominių pasekmių riziką finansiniams įsipareigojimams per visą sutarties laikotarpį.

                  3.

                  Direktyvos 93/13 3 straipsnio 1 dalis turi būti aiškinama taip, kad paskolos sutarties sąlygos, kuriose numatyta, kad nustatytais terminais mokamos įmokos pirmiausia panaudojamos palūkanoms padengti, taip pat galimybė pratęsti šios sutarties terminą ir padidinti mėnesinių įmokų sumą, siekiant padengti sąskaitos likutį (šis gali reikšmingai padidėti, sąskaitos ir mokėjimo valiutų keitimo kursui pasikeitus), gali lemti reikšmingą iš tos sutarties kylančių šalių teisių ir pareigų neatitikimą vartotojo nenaudai, jeigu pardavėjas ar tiekėjas, laikydamasis skaidrumo vartotojo atžvilgiu reikalavimo, negalėjo pagrįstai tikėtis, kad vartotojas būtų sutikęs su dėl tokių sąlygų kylančia neproporcingai didele valiutos keitimo rizika, jei dėl jos būtų atskirai derėtasi.

         (1)  OL C 348, 2019 10 14.


title: Sujungtos bylos C-776/19–C-782/19: 2021 m. birželio 10 d. Teisingumo Teismo (pirmoji kolegija) sprendimas byloje (Tribunal de grande instance de Paris (Prancūzija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) VB, WA (C-776/19), XZ, YY (C-777/19), ZX (C-778/19), DY, EX (C-781/19) / BNP Paribas Personal Finance SA ir AV (C-779/19), BW, CX (C-780/19), FA (C-782/19) / BNP Paribas Personal Finance SA, Procureur de la République (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą – Vartotojų apsauga – Direktyva 93/13/EEB – Nesąžiningos sąlygos sutartyse su vartotojais – Hipoteka užtikrintos paskolos užsienio valiuta (Šveicarijos frankai) sutartys – Senatis – 4 straipsnio 2 dalis – Pagrindinis sutarties dalykas – Sąlygos, dėl kurių paskolos gavėjui kyla valiutos keitimo rizika – Suprantamumo ir skaidrumo reikalavimai – Įrodinėjimo pareiga – 3 straipsnio 1 dalis – Reikšmingas neatitikimas – 5 straipsnis – Aiški ir suprantama sutarties sąlygos formuluotė – Veiksmingumo principas)

text:
               2021 7 26

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 297/8

      2021 m. birželio 10 d. Teisingumo Teismo (pirmoji kolegija) sprendimas byloje (Tribunal de grande instance de Paris (Prancūzija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) VB, WA (C-776/19), XZ, YY (C-777/19), ZX (C-778/19), DY, EX (C-781/19) / BNP Paribas Personal Finance SA ir AV (C-779/19), BW, CX (C-780/19), FA (C-782/19) / BNP Paribas Personal Finance SA, Procureur de la République

      (Sujungtos bylos C-776/19–C-782/19) (1)

      (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą - Vartotojų apsauga - Direktyva 93/13/EEB - Nesąžiningos sąlygos sutartyse su vartotojais - Hipoteka užtikrintos paskolos užsienio valiuta (Šveicarijos frankai) sutartys - Senatis - 4 straipsnio 2 dalis - Pagrindinis sutarties dalykas - Sąlygos, dėl kurių paskolos gavėjui kyla valiutos keitimo rizika - Suprantamumo ir skaidrumo reikalavimai - Įrodinėjimo pareiga - 3 straipsnio 1 dalis - Reikšmingas neatitikimas - 5 straipsnis - Aiški ir suprantama sutarties sąlygos formuluotė - Veiksmingumo principas)
      (2021/C 297/06)
      Proceso kalba: prancūzų

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

         Tribunal de grande instance de Paris

         Šalys pagrindinėje byloje

         Ieškovai: VB, WA (C-776/19), XZ, YY (C-777/19), ZX (C-778/19), DY, EX (C-781/19), AV (C-779/19), BW, CX (C-780/19), FA (C-782/19)

         Atsakovai: BNP Paribas Personal Finance SA, Procureur de la République

         Rezoliucinė dalis

                  1.

                  1993 m. balandžio 5 d. Direktyvos 93/13 dėl nesąžiningų sąlygų sutartyse su vartotojais 6 straipsnio 1 dalis ir 7 straipsnio 1 dalis, siejamos su veiksmingumo principu, turi būti aiškinamos taip, kad pagal jas draudžiamos nacionalinės teisės nuostatos, kuriomis remiantis vartotojo pareikštam ieškiniui:

                              —

                              dėl pardavėjo ar tiekėjo su šiuo vartotoju sudarytos sutarties sąlygos pripažinimo nesąžininga būtų taikomas senaties terminas,

                              —

                              dėl pagal tokias nesąžiningas sąlygas nepagrįstai sumokėtų sumų susigrąžinimo būtų taikomas penkerių metų senaties terminas, skaičiuojamas nuo paskolos pasiūlymo priėmimo dienos, taigi vartotojas tuo metu galėjo nežinoti visų savo teisių pagal šią direktyvą.

                  2.

                  Direktyvos 93/13 4 straipsnio 2 dalis turi būti aiškinama taip, kad paskolos sutarties sąlygos, kuriose numatyta, kad užsienio valiuta yra sąskaitos valiuta, o euras – mokėjimo valiuta, ir dėl kurių valiutos kurso rizika tenka paskolos gavėjui, patenka į šios nuostatos taikymo sritį, jei šiose sąlygose įtvirtinamas vienas iš esminių minėtos sutarties elementų.

                  3.

                  Direktyvos 93/13 4 straipsnio 2 dalis turi būti aiškinama taip, kad paskolos sutarties užsienio valiuta sąlygų, kuriose numatyta, kad užsienio valiuta yra sąskaitos valiuta, o euras yra mokėjimo valiuta, ir dėl kurių keitimo rizika tenka paskolos gavėjui, skaidrumo reikalavimas laikomas įvykdytu, jei pardavėjas ar tiekėjas pateikė vartotojui pakankamą ir tikslią informaciją, kad vidutinis, pakankamai informuotas ir protingai pastabus bei nuovokus vartotojas galėtų suprasti praktinį atitinkamo finansinio mechanizmo veikimą ir taip įvertinti galimai reikšmingų tokių sąlygų neigiamų ekonominių pasekmių riziką finansiniams įsipareigojimams per visą sutarties laikotarpį.

                  4.

                  Direktyva 93/13 turi būti aiškinama taip, kad pagal ją draudžiama vartotojui perkelti pareigą įrodyti, jog sutarties sąlyga yra aiški ir suprantama, kaip numatyta šios direktyvos 4 straipsnio 2 dalyje.

                  5.

                  Direktyvos 93/13 3 straipsnio 1 dalis turi būti aiškinama taip, kad paskolos sutarties sąlygos, kuriose numatyta, kad užsienio valiuta yra sąskaitos valiuta, o euras – mokėjimo valiuta, ir dėl kurių valiutos keitimo rizika be jokių apribojimų tenka paskolos gavėjui, gali lemti reikšmingą iš tos sutarties kylančių šalių teisių ir pareigų neatitikimą vartotojo nenaudai, jeigu pardavėjas ar tiekėjas, laikydamasis skaidrumo vartotojo atžvilgiu reikalavimo, negalėjo pagrįstai tikėtis, kad vartotojas būtų sutikęs su dėl tokių sąlygų kylančia neproporcingai didele valiutos keitimo rizika, jei dėl jos būtų atskirai derėtasi.

         (1)  OL C 19, 2020 1 20.


title: Byla C-901/19: 2021 m. birželio 10 d. Teisingumo Teismo (trečioji kolegija) sprendimas byloje (Verwaltungsgerichtshof Baden-Württemberg (Vokietija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) CF, DN / Bundesrepublik Deutschland (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą – Bendra prieglobsčio ir papildomos apsaugos politika – Direktyva 2011/95/ES – Papildomos apsaugos suteikimo sąlygos – 15 straipsnio c punktas – Sąvoka „rimta ir asmeninė grėsmė“ civilio gyvybei ar asmeniui, kylanti dėl nesirenkamojo smurto tarptautinio ar vidaus ginkluoto konflikto metu – Nacionalinės teisės normos, numatančios minimalaus civilių aukų (žuvusių ir sužeistų) skaičiaus atitinkamame regione reikalavimą)

text:
               2021 7 26

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 297/9

      2021 m. birželio 10 d. Teisingumo Teismo (trečioji kolegija) sprendimas byloje (Verwaltungsgerichtshof Baden-Württemberg (Vokietija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) CF, DN / Bundesrepublik Deutschland

      (Byla C-901/19) (1)

      (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą - Bendra prieglobsčio ir papildomos apsaugos politika - Direktyva 2011/95/ES - Papildomos apsaugos suteikimo sąlygos - 15 straipsnio c punktas - Sąvoka „rimta ir asmeninė grėsmė“ civilio gyvybei ar asmeniui, kylanti dėl nesirenkamojo smurto tarptautinio ar vidaus ginkluoto konflikto metu - Nacionalinės teisės normos, numatančios minimalaus civilių aukų (žuvusių ir sužeistų) skaičiaus atitinkamame regione reikalavimą)
      (2021/C 297/07)
      Proceso kalba: vokiečių

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

         Verwaltungsgerichtshof Baden-Württemberg

         Šalys pagrindinėje byloje

         Pareiškėjai ir apeliantai: CF, DN

         Atsakovė ir kita apeliacinio proceso šalis: Bundesrepublik Deutschland

         Rezoliucinė dalis

                  1.

                  2011 m. gruodžio 13 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2011/95/ES dėl trečiųjų šalių piliečių ar asmenų be pilietybės priskyrimo prie tarptautinės apsaugos gavėjų, vienodo statuso pabėgėliams arba papildomą apsaugą galintiems gauti asmenims ir suteikiamos apsaugos pobūdžio reikalavimų 15 straipsnio c punktas turi būti aiškinamas taip, kad pagal jį draudžiamas toks nacionalinės teisės normų aiškinimas, pagal kurį nustatant, ar dėl „nesirenkamojo smurto ginkluoto konflikto atveju“, kaip tai suprantama pagal šią nuostatą, kyla rimta ir asmeninė grėsmė civilio gyvybei ar asmeniui tuo atveju, kai šis asmuo susiduria su tokia grėsme ne dėl konkrečiai su jo asmenine situacija susijusių priežasčių, keliama sąlyga, kad aukų skaičiaus atitinkamoje teritorijoje ir viso tos teritorijos gyventojų skaičiaus santykis siektų nustatytą ribą.

                  2.

                  Direktyvos 2011/95 15 straipsnio c punktas turi būti aiškinamas taip, kad siekiant nustatyti, ar yra „rimta ir asmeninė grėsmė“, kaip tai suprantama pagal šią nuostatą, reikia visapusiškai atsižvelgti į visas reikšmingas nagrinėjamo atvejo aplinkybes, be kita ko, į tas, kurios apibūdina padėtį prašytojo kilmės šalyje.

         (1)  OL C 87, 2020 3 16.


title: Byla C-921/19: 2021 m. birželio 10 d. Teisingumo Teismo (trečioji kolegija) sprendimas byloje (Rechtbank Den Haag, zittingsplaats 's-Hertogenbosch (Nyderlandai) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) LH / Staatssecretaris van Justitie en Veiligheid (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą – Sienų kontrolė, prieglobstis ir imigracija – Prieglobsčio politika – Tarptautinės apsaugos suteikimo ir panaikinimo bendra tvarka – Direktyva 2013/32/ES – 40 straipsnio 2 dalis – Paskesnis prašymas – Nauja informacija arba duomenys – Sąvoka – Dokumentas, kurio autentiškumo negalima įrodyti arba kurio šaltinio negalima objektyviai patikrinti – Direktyva 2011/95/ES – 4 straipsnio 1 ir 2 dalys – Įrodymų vertinimas – Atitinkamos valstybės narės pareiga bendradarbiauti)

text:
               2021 7 26

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 297/10

      2021 m. birželio 10 d. Teisingumo Teismo (trečioji kolegija) sprendimas byloje (Rechtbank Den Haag, zittingsplaats 's-Hertogenbosch (Nyderlandai) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) LH / Staatssecretaris van Justitie en Veiligheid

      (Byla C-921/19) (1)

      (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą - Sienų kontrolė, prieglobstis ir imigracija - Prieglobsčio politika - Tarptautinės apsaugos suteikimo ir panaikinimo bendra tvarka - Direktyva 2013/32/ES - 40 straipsnio 2 dalis - Paskesnis prašymas - Nauja informacija arba duomenys - Sąvoka - Dokumentas, kurio autentiškumo negalima įrodyti arba kurio šaltinio negalima objektyviai patikrinti - Direktyva 2011/95/ES - 4 straipsnio 1 ir 2 dalys - Įrodymų vertinimas - Atitinkamos valstybės narės pareiga bendradarbiauti)
      (2021/C 297/08)
      Proceso kalba: nyderlandų

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

         Rechtbank Den Haag, zittingsplaats 's-Hertogenbosch

         Šalys pagrindinėje byloje

         Pareiškėjas: LH

         Atsakovas: Staatssecretaris van Justitie en Veiligheid

         Rezoliucinė dalis

                  1.

                  2013 m. birželio 26 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2013/32/ES dėl tarptautinės apsaugos suteikimo ir panaikinimo bendros tvarkos 40 straipsnio 2 dalį, siejamą su 2011 m. gruodžio 13 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2011/95/ES dėl trečiųjų šalių piliečių ar asmenų be pilietybės priskyrimo prie tarptautinės apsaugos gavėjų, vienodo statuso pabėgėliams arba papildomą apsaugą galintiems gauti asmenims ir suteikiamos apsaugos pobūdžio reikalavimų 4 straipsnio 2 dalimi, reikia aiškinti taip: pagal ją draudžiami nacionalinės teisės aktai, pagal kuriuos bet kuris dokumentas, kurį tarptautinės apsaugos prašytojas pateikia paskesniam prašymui pagrįsti, automatiškai nelaikomas „nauja informacija ar duomenimis“, kaip tai suprantama pagal šią nuostatą, jeigu šio dokumento autentiškumas arba šaltinis negali būti objektyviai patvirtintas.

                  2.

                  Direktyvos 2013/32 40 straipsnį, siejamą su Direktyvos 2011/95 4 straipsnio 1 ir 2 dalimis, reikia aiškinti taip: pirma, įrodymų, kuriais grindžiamas tarptautinės apsaugos prašymas, vertinimas negali skirtis atsižvelgiant į tai, ar tai yra pirmasis, ar paskesnis prašymas, ir, antra, valstybė narė turi bendradarbiauti su prašytoju, siekdama įvertinti jo paskesniame prašyme nurodytą reikšmingą informaciją, kai jis, grįsdamas šį prašymą, pateikia dokumentus, kurių autentiškumo neįmanoma įrodyti.

         (1)  OL C 103, 2020 3 30.


title: Byla C-65/20: 2021 m. birželio 10 d. Teisingumo Teismo (pirmoji kolegija) sprendimas byloje (Oberster Gerichtshof (Austrija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) VI / KRONE – Verlag Gesellschaft mbH & Co KG (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą – Vartotojų apsauga – Atsakomybė už gaminius su trūkumais – Direktyva 85/374/EEB – 2 straipsnis – Sąvoka „gaminys su trūkumais“ – Spausdinto laikraščio egzempliorius, kuriame pateiktas neteisingas sveikatos patarimas – Neįtraukimas į taikymo sritį)

text:
               2021 7 26

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 297/12

      2021 m. birželio 10 d. Teisingumo Teismo (pirmoji kolegija) sprendimas byloje (Oberster Gerichtshof (Austrija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) VI / KRONE – Verlag Gesellschaft mbH & Co KG

      (Byla C-65/20) (1)

      (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą - Vartotojų apsauga - Atsakomybė už gaminius su trūkumais - Direktyva 85/374/EEB - 2 straipsnis - Sąvoka „gaminys su trūkumais“ - Spausdinto laikraščio egzempliorius, kuriame pateiktas neteisingas sveikatos patarimas - Neįtraukimas į taikymo sritį)
      (2021/C 297/10)
      Proceso kalba: vokiečių

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

         Oberster Gerichtshof

         Šalys pagrindinėje byloje

         Ieškovė: VI

         Atsakovė: KRONE – Verlag Gesellschaft mbH & Co KG

         Rezoliucinė dalis

      1985 m. liepos 25 d. Tarybos direktyvos 85/374/EEB dėl valstybių narių įstatymų ir kitų teisės aktų, reglamentuojančių atsakomybę už gaminius su trūkumais, derinimo su pakeitimais, padarytais 1999 m. gegužės 10 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 1999/34/EB, 2 straipsnis, siejamas su šios direktyvos, iš dalies pakeistos Direktyva 1999/34, 1 ir 6 straipsniais, turi būti aiškinamas taip, kad „gaminiu su trūkumais“, kaip jis suprantamas pagal šias nuostatas, nelaikytinas spausdinto laikraščio egzempliorius, kuriame aptariant paramedicinos sričiai priskirtiną aspektą pateiktas neteisingas sveikatos patarimas dėl augalo naudojimo, kurio paisydamas šio laikraščio skaitytojas patyrė žalos sveikatai.

         (1)  OL C 209, 2020 6 22.


title: Byla C-923/19: 2021 m. birželio 10 d. Teisingumo Teismo (penktoji kolegija) sprendimas byloje (Tribunal Supremo (Ispanija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Van Ameyde España SA / GES, Seguros y Reaseguros SA (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą – Privalomasis transporto priemonių valdytojų civilinės atsakomybės draudimas – Direktyva 2009/103/EB – 1 straipsnio 1 ir 2 punktai – 3 straipsnio pirma, antra ir paskutinė pastraipos – Sąvoka „transporto priemonė“ – Pareiga apdrausti turtinę žalą – Apimtis – Kelių eismo įvykyje dalyvavusi sujungta transporto priemonė, kurios elementai apdrausti privalomuoju draudimu skirtingose draudimo bendrovėse – Per kelių eismo įvykį vilkiko padaryta žala prie jo prikabintai puspriekabei – Nacionalinės teisės aktų aiškinimas, pagal kurį tos žalos draudimo neapima privalomasis transporto priemonių valdytojų civilinės atsakomybės draudimas)

text:
               2021 7 26

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 297/11

      2021 m. birželio 10 d. Teisingumo Teismo (penktoji kolegija) sprendimas byloje (Tribunal Supremo (Ispanija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Van Ameyde España SA / GES, Seguros y Reaseguros SA

      (Byla C-923/19) (1)

      (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą - Privalomasis transporto priemonių valdytojų civilinės atsakomybės draudimas - Direktyva 2009/103/EB - 1 straipsnio 1 ir 2 punktai - 3 straipsnio pirma, antra ir paskutinė pastraipos - Sąvoka „transporto priemonė“ - Pareiga apdrausti turtinę žalą - Apimtis - Kelių eismo įvykyje dalyvavusi sujungta transporto priemonė, kurios elementai apdrausti privalomuoju draudimu skirtingose draudimo bendrovėse - Per kelių eismo įvykį vilkiko padaryta žala prie jo prikabintai puspriekabei - Nacionalinės teisės aktų aiškinimas, pagal kurį tos žalos draudimo neapima privalomasis transporto priemonių valdytojų civilinės atsakomybės draudimas)
      (2021/C 297/09)
      Proceso kalba: ispanų

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

         Tribunal Supremo

         Šalys pagrindinėje byloje

         Atsakovė ir kasatorė: Van Ameyde España SA

         Pareiškėja ir kita kasacinio proceso šalis: GES, Seguros y Reaseguros SA

         Rezoliucinė dalis

      2009 m. rugsėjo 16 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2009/103/EB dėl motorinių transporto priemonių valdytojų civilinės atsakomybės draudimo ir privalomojo tokios atsakomybės draudimo patikrinimo 3 straipsnio pirma, antra ir paskutinė pastraipos, siejamos su tos direktyvos 1 straipsnio 1 ir 2 punktais, turi būti aiškinamos taip, kad pagal jas nedraudžiama nacionalinės teisės aktus aiškinti taip, jog pagal juos vilkiko privalomuoju transporto priemonių valdytojų civilinės atsakomybės draudimu nedraudžiama ta turtinė žala ir dėl tos priežasties žalos atlyginimas netaikomas tai turtinei žalai, kurią tas vilkikas per kelių eismo įvykį padarė prie jo prikabintai puspriekabei.

         (1)  OL C 103, 2020 3 30.


title: Byla C-94/20: 2021 m. birželio 10 d. Teisingumo Teismo (penktoji kolegija) sprendimas byloje (Landesgericht Linz (Austrija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Land Oberösterreich / KV (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą – Direktyva 2003/109/EB – Trečiųjų valstybių piliečių, kurie yra ilgalaikiai gyventojai, statusas – 11 straipsnis – Teisė į vienodą požiūrį socialinės apsaugos, socialinės pagalbos ir socialinio saugumo srityse – Nukrypimas nuo vienodo požiūrio principo socialinės pagalbos ir socialinio saugumo srityse – „Esminių išmokų“ sąvoka – Direktyva 2000/43/EB – Vienodo požiūrio principo taikymas asmenims, neatsižvelgiant į jų rasę arba etninę kilmę – 2 straipsnis – Diskriminacijos sąvoka – Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijos 21 straipsnis – Valstybės narės teisės nuostatos, pagal kurias būsto paramos skyrimas trečiųjų šalių piliečiams, kurie yra ilgalaikiai gyventojai, siejamas su sąlyga, kad jie šiose teisės nuostatose nurodytu būdu pateiks pagrindinių šios valstybės narės kalbos žinių turėjimo įrodymą)

text:
               2021 7 26

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 297/12

      2021 m. birželio 10 d. Teisingumo Teismo (penktoji kolegija) sprendimas byloje (Landesgericht Linz (Austrija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Land Oberösterreich / KV

      (Byla C-94/20) (1)

      (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą - Direktyva 2003/109/EB - Trečiųjų valstybių piliečių, kurie yra ilgalaikiai gyventojai, statusas - 11 straipsnis - Teisė į vienodą požiūrį socialinės apsaugos, socialinės pagalbos ir socialinio saugumo srityse - Nukrypimas nuo vienodo požiūrio principo socialinės pagalbos ir socialinio saugumo srityse - „Esminių išmokų“ sąvoka - Direktyva 2000/43/EB - Vienodo požiūrio principo taikymas asmenims, neatsižvelgiant į jų rasę arba etninę kilmę - 2 straipsnis - Diskriminacijos sąvoka - Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijos 21 straipsnis - Valstybės narės teisės nuostatos, pagal kurias būsto paramos skyrimas trečiųjų šalių piliečiams, kurie yra ilgalaikiai gyventojai, siejamas su sąlyga, kad jie šiose teisės nuostatose nurodytu būdu pateiks pagrindinių šios valstybės narės kalbos žinių turėjimo įrodymą)
      (2021/C 297/11)
      Proceso kalba: vokiečių

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

         Landesgericht Linz

         Šalys pagrindinėje byloje

         Apeliantė: Land Oberösterreich

         Kita apeliacinio proceso šalis: KV

         Rezoliucinė dalis

                  1.

                  2003 m. lapkričio 25 d. Tarybos direktyvos 2003/109/EB dėl trečiųjų valstybių piliečių, kurie yra ilgalaikiai gyventojai, statuso 11 straipsnio 1 dalies d punktas turi būti aiškinamas taip, kad pagal jį draudžiamos – net jeigu buvo pasinaudota galimybe taikyti šios direktyvos 11 straipsnio 4 dalyje numatytą nukrypti leidžiančią nuostatą – valstybės narės teisės nuostatos, pagal kurias, kiek tai susiję su trečiųjų šalių piliečiais, kurie yra ilgalaikiai gyventojai, būsto parama skiriama su sąlyga, kad jie šiose teisės nuostatose nurodytu būdu pateiks pagrindinių šios valstybės narės kalbos žinių turėjimo įrodymą, jeigu ši būsto parama yra „esminė išmoka“, kaip tai suprantama pagal pastarąją nuostatą, o tai turi patikrinti prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas.

                  2.

                  Į 2000 m. birželio 29 d. Tarybos direktyvos 2000/43/EB, įgyvendinančios vienodo požiūrio principą asmenims nepriklausomai nuo jų rasės arba etninės priklausomybės [kilmės], taikymo sritį nepatenka valstybės narės teisės nuostatos, kurios vienodai taikomos visiems trečiųjų šalių piliečiams ir pagal kurias, kiek tai susiję su trečiųjų šalių piliečiais, kurie yra ilgalaikiai gyventojai, būsto parama skiriama su sąlyga, kad jie šiose nuostatose nurodytu būdu pateiks pagrindinių šios valstybės narės kalbos žinių turėjimo įrodymą.

                  3.

                  Jeigu buvo pasinaudota galimybe taikyti Direktyvos 2003/109 11 straipsnio 4 dalyje numatytą nukrypti leidžiančią nuostatą, Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijos 21 straipsnis netaikomas, esant valstybės narės teisės nuostatoms, pagal kurias, kiek tai susiję su trečiųjų šalių piliečiais, kurie yra ilgalaikiai gyventojai, būsto parama skiriama su sąlyga, kad jie šiose teisės nuostatose nustatytu būdu pateiks pagrindinių šios valstybės narės kalbos žinių turėjimo įrodymą, jei ši būsto parama nėra „esminė išmoka“, kaip tai suprantama pagal šio 11 straipsnio 4 dalį. Jeigu minėta būsto parama yra tokia esminė išmoka, Pagrindinių teisių chartijos 21 straipsnis tiek, kiek juo draudžiama bet kokia diskriminacija dėl etninės kilmės, nedraudžia tokių teisės nuostatų.

         (1)  OL C 201, 2020 6 15.


title: Byla C-192/20: 2021 m. birželio 10 d. Teisingumo Teismo (septintoji kolegija) sprendimas byloje (Krajský súd v Prešove (Slovakija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Prima banka Slovensko a.s. / HD (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą – Vartotojų apsauga – Direktyva 93/13/EEB – Nesąžiningos sąlygos sutartyse su vartotojais – Taikymo sritis – 1 straipsnio 2 dalis – Privalomosios nacionalinės įstatymų nuostatos – Kredito sutarties nutraukimas prieš terminą – Įprastų palūkanų ir kompensuojamųjų palūkanų kumuliacija)

text:
               2021 7 26

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 297/13

      2021 m. birželio 10 d. Teisingumo Teismo (septintoji kolegija) sprendimas byloje (Krajský súd v Prešove (Slovakija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Prima banka Slovensko a.s. / HD

      (Byla C-192/20) (1)

      (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą - Vartotojų apsauga - Direktyva 93/13/EEB - Nesąžiningos sąlygos sutartyse su vartotojais - Taikymo sritis - 1 straipsnio 2 dalis - Privalomosios nacionalinės įstatymų nuostatos - Kredito sutarties nutraukimas prieš terminą - Įprastų palūkanų ir kompensuojamųjų palūkanų kumuliacija)
      (2021/C 297/12)
      Proceso kalba: slovakų

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

         Krajský súd v Prešove

         Šalys pagrindinėje byloje

         Ieškovė: Prima banka Slovensko a.s.

         Atsakovas: HD

         Rezoliucinė dalis

      Su sąlyga, kad prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas atliks reikiamus patikrinimus, 1993 m. balandžio 5 d. Tarybos direktyva 93/13/EEB dėl nesąžiningų sąlygų sutartyse su vartotojais netaikoma nacionalinėms nuostatoms, pagal kurias kredito sutartį su verslininku sudaręs vartotojas, remiantis jos nuostatomis, šios kredito sutarties nutraukimo prieš terminą atveju negali būti įpareigotas sumokėti verslininkui įprastų palūkanų už laikotarpį nuo šio sutarties nutraukimo iki visiško pasiskolintos sumos grąžinimo, nes kompensuojamosios palūkanos ir kitos sutartinės baudos, mokėtinos pagal šios sutarties sąlygas, leidžia atlyginti verslininko faktiškai patirtą žalą.

         (1)  OL C 329, 2020 10 5.


title: Byla C-303/20: 2021 m. birželio 10 d. Teisingumo Teismo (šeštoji kolegija) sprendimas byloje (Sąd Rejonowy w Opatowie (Lenkija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Ultimo Portfolio Investment (Luxembourg) S.A. / KM (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą – Vartojimo kredito sutartys – Direktyva 2008/48/EB – Pernelyg didelio įsiskolinimo rizika – 8 straipsnis – Kredito davėjo pareiga patikrinti vartotojo kreditingumą – 23 straipsnis – Sankcijos veiksmingumas, proporcingumas ir atgrasomasis pobūdis šios pareigos pažeidimo atveju)

text:
               2021 7 26

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 297/14

      2021 m. birželio 10 d. Teisingumo Teismo (šeštoji kolegija) sprendimas byloje (Sąd Rejonowy w Opatowie (Lenkija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Ultimo Portfolio Investment (Luxembourg) S.A. / KM

      (Byla C-303/20) (1)

      (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą - Vartojimo kredito sutartys - Direktyva 2008/48/EB - Pernelyg didelio įsiskolinimo rizika - 8 straipsnis - Kredito davėjo pareiga patikrinti vartotojo kreditingumą - 23 straipsnis - Sankcijos veiksmingumas, proporcingumas ir atgrasomasis pobūdis šios pareigos pažeidimo atveju)
      (2021/C 297/13)
      Proceso kalba: lenkų

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

         Sąd Rejonowy w Opatowie

         Šalys pagrindinėje byloje

         Ieškovė: Ultimo Portfolio Investment (Luxembourg) S.A.

         Atsakovė: KM

         Rezoliucinė dalis

      2008 m. balandžio 23 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2008/48/EB dėl vartojimo kredito sutarčių ir panaikinančios Tarybos direktyvą 87/102/EEB 23 straipsnis turi būti aiškinamas taip, kad šioje nuostatoje numatytų sankcijų veiksmingo, proporcingumo ir atgrasomojo pobūdžio nagrinėjimas, be kita ko, tuo atveju, kai nesilaikoma šios direktyvos 8 straipsnyje numatytos pareigos įvertinti vartotojo kreditingumą, pagal SESV 288 straipsnio trečią pastraipą turi būti atliekamas atsižvelgiant ne tik į nacionalinės teisės nuostatą, kuri konkrečiai priimta siekiant perkelti šią direktyvą, bet ir į visas šios teisės nuostatas, aiškinamas kuo labiau atsižvelgiant į šios direktyvos tekstą ir tikslus, kad šios sankcijos atitiktų šios direktyvos 23 straipsnyje nustatytus reikalavimus.

         (1)  OL C 329, 2020 10 5.


title: Byla C-48/21 P: 2021 m. sausio 28 d. Topcart GmbH pateiktas apeliacinis skundas dėl 2020 m. lapkričio 18 d. Bendrojo Teismo (trečioji kolegija) priimto sprendimo byloje T-377/19 Topcart GmbH / Europos Sąjungos intelektinės nuosavybės tarnyba (EUIPO)

text:
               2021 7 26

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 297/15

      2021 m. sausio 28 d.Topcart GmbH pateiktas apeliacinis skundas dėl 2020 m. lapkričio 18 d. Bendrojo Teismo (trečioji kolegija) priimto sprendimo byloje T-377/19 Topcart GmbH / Europos Sąjungos intelektinės nuosavybės tarnyba (EUIPO)

      (Byla C-48/21 P)
      (2021/C 297/15)
      Proceso kalba: vokiečių

         Šalys

         Apeliantė: Topcart GmbH, atstovaujama advokato M. Hoffmann

         Kitos proceso šalys: Europos Sąjungos intelektinės nuosavybės tarnyba, Carl International

      Europos Sąjungos Teisingumo Teismas (prašymus priimti apeliacinį skundą nagrinėjanti kolegija) 2021 m. gegužės 12 d. nutartimi atmetė apeliacinį skundą ir nurodė apeliantei padengti savo bylinėjimosi išlaidas.


title: Byla C-49/21 P: 2021 m. sausio 28 d. Topcart GmbH pateiktas apeliacinis skundas dėl 2020 m. lapkričio 18 d. Bendrojo Teismo (trečioji kolegija) priimto sprendimo byloje T-378/19 Topcart GmbH / Europos Sąjungos intelektinės nuosavybės tarnyba (EUIPO)

text:
               2021 7 26

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 297/15

      2021 m. sausio 28 d.Topcart GmbH pateiktas apeliacinis skundas dėl 2020 m. lapkričio 18 d. Bendrojo Teismo (trečioji kolegija) priimto sprendimo byloje T-378/19 Topcart GmbH / Europos Sąjungos intelektinės nuosavybės tarnyba (EUIPO)

      (Byla C-49/21 P)
      (2021/C 297/16)
      Proceso kalba: vokiečių

         Šalys

         Apeliantė: Topcart GmbH, atstovaujama advokato M. Hoffmann

         Kitos proceso šalys: Europos Sąjungos intelektinės nuosavybės tarnyba, Carl International

      Europos Sąjungos Teisingumo Teismas (prašymus priimti apeliacinį skundą nagrinėjanti kolegija) 2021 m. gegužės 12 d. nutartimi atmetė apeliacinį skundą ir nurodė apeliantei padengti savo bylinėjimosi išlaidas.


title: Byla C-143/21 P: 2021 m. kovo 2 d. Production Christian Gallimard pateiktas apeliacinis skundas dėl 2020 m. gruodžio 16 d. Bendrojo Teismo (devintoji kolegija) priimto sprendimo byloje T-863/19 Production Christian Gallimard / EUIPO – Éditions Gallimard

text:
               2021 7 26

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 297/15

      2021 m. kovo 2 d.Production Christian Gallimard pateiktas apeliacinis skundas dėl 2020 m. gruodžio 16 d. Bendrojo Teismo (devintoji kolegija) priimto sprendimo byloje T-863/19 Production Christian Gallimard / EUIPO – Éditions Gallimard

      (Byla C-143/21 P)
      (2021/C 297/17)
      Proceso kalba: prancūzų

         Šalys

         Apeliantė: Production Christian Gallimard, atstovaujama advokatės L. Dreyfuss-Bechmann

         Kitos proceso šalys: Europos Sąjungos intelektinės nuosavybės tarnyba, Éditions Gallimard la nouvelle revue française éditions de la nouvelle revue française SA

      2021 m. gegužės 5 d. nutartimi Teisingumo Teismas (prašymus priimti apeliacinį skundą nagrinėjanti kolegija) nusprendė nepriimti apeliacinio skundo ir nurodyti Production Christian Gallimard padengti savo bylinėjimosi išlaidas.


title: Byla C-209/21 P: 2021 m. balandžio 1 d. Ryanair DAC pateiktas apeliacinis skundas dėl 2021 m. vasario 17 d. Bendrojo Teismo (dešimtoji išplėstinė kolegija) priimto sprendimo byloje T-238/20, Ryanair / Komisija

text:
               2021 7 26

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 297/16

      2021 m. balandžio 1 d.Ryanair DAC pateiktas apeliacinis skundas dėl 2021 m. vasario 17 d. Bendrojo Teismo (dešimtoji išplėstinė kolegija) priimto sprendimo byloje T-238/20, Ryanair / Komisija

      (Byla C-209/21 P)
      (2021/C 297/18)
      Proceso kalba: anglų

         Šalys

         Apeliantė: Ryanair DAC, atstovaujama advokatų E. Vahida ir F. C. Laprévote, S. Rating, I.-G. Metaxas-Maranghidis ir V. Blanc

         Kitos proceso šalys: Europos Komisija, Prancūzijos Respublika, Švedijos Karalystė

         Apeliantės reikalavimai

      Apeliantė Teisingumo Teismo prašo:

                  —

                  panaikinti skundžiamą sprendimą;

                  —

                  pripažinti 2020 m. balandžio 11 d. Komisijos sprendimą C(2020) 2366 final dėl valstybės pagalbos SA.56812 (2020/N) – Švedija – COVID 19: paskolų garantijų sistema oro transporto bendrovėms negaliojančiu pagal SESV 263 ir 264 straipsnius; ir

                  —

                  priteisti iš Komisijos jos ir Ryanair patirtas bylinėjimosi išlaidas ir įpareigoti įstojusias į bylą šalis pirmoje instancijoje ir apeliacinėje instancijoje (jei tokių esama) padengti savo bylinėjimosi išlaidas;

            nepatenkinus šių reikalavimų:

                  —

                  panaikinti skundžiamą sprendimą;

                  —

                  grąžinti bylą iš naujo nagrinėti Bendrajam Teismui; ir

                  —

                  atidėti klausimo dėl bylinėjimosi išlaidų, patirtų per procesą pirmojoje ir apeliacinėje instancijose, nagrinėjimą.

         Apeliacinio skundo pagrindai ir pagrindiniai argumentai

      Grįsdama apeliacinį skundą apeliantė remiasi penkiais pagrindais.
      Pirma, Bendrasis Teismas pažeidė Europos Sąjungos teisę, nes atmetė apeliantės argumentą, kad nediskriminavimo principas buvo nepateisinamai pažeistas.
      Antra, Bendrasis Teismas padarė teisės klaidą ir iškraipė faktines aplinkybes dėl apeliantės argumentų, susijusių su laisvu paslaugų judėjimu.
      Trečia, Bendrasis Teismas padarė teisės klaidą, nes atmetė teigiamo ir neigiamo poveikio palyginimo taikymą.
      Ketvirta, Bendrasis Teismas padarė teisės klaidą ir iškraipė faktines aplinkybes dėl Komisijos motyvavimo trūkumo.
      Penkta, Bendrasis Teismas padarė teisės klaidą ir iškraipė faktines aplinkybes dėl to, kad Komisija nepradėjo oficialios tyrimo procedūros.


title: Byla C-210/21 P: 2021 m. balandžio 2 d. Ryanair DAC pateiktas apeliacinis skundas dėl 2021 m. vasario 17 d. Bendrojo Teismo (dešimtoji išplėstinė kolegija) priimto sprendimo byloje T-259/20, Ryanair / Komisija

text:
               2021 7 26

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 297/17

      2021 m. balandžio 2 d.Ryanair DAC pateiktas apeliacinis skundas dėl 2021 m. vasario 17 d. Bendrojo Teismo (dešimtoji išplėstinė kolegija) priimto sprendimo byloje T-259/20, Ryanair / Komisija

      (Byla C-210/21 P)
      (2021/C 297/19)
      Proceso kalba: anglų

         Šalys

         Apeliantė: Ryanair DAC, atstovaujama advokatų E. Vahida, F. C. Laprévote, S. Rating, I.-G. Metaxas-Maranghidis ir V. Blanc

         Kitos proceso šalys: Europos Komisija, Prancūzijos Respublika

         Apeliantės reikalavimai

      Apeliantė Teisingumo Teismo prašo:

                  —

                  panaikinti skundžiamą sprendimą;

                  —

                  pripažinti 2020 m. gegužės 31 d. Komisijos sprendimą C(2020) 2097 final dėl valstybės pagalbos SA.56765 (2020/N) – Prancūzija – Covid-19 – Aviacijos mokesčių mokėjimo moratoriumas viešojo oro transporto bendrovėms negaliojančiu pagal SESV 263 ir 264 straipsnius; ir

                  —

                  priteisti iš Komisijos jos pačios ir Ryanair patirtas bylinėjimosi išlaidas ir įpareigoti įstojusias į bylą šalis pirmoje instancijoje ir apeliacinėje instancijoje (jei tokių esama) padengti savo bylinėjimosi išlaidas;

            nepatenkinus šių reikalavimų:

                  —

                  panaikinti skundžiamą sprendimą;

                  —

                  grąžinti bylą iš naujo nagrinėti Bendrajam Teismui; ir

                  —

                  atidėti klausimo dėl bylinėjimosi išlaidų, patirtų per procesą pirmojoje ir apeliacinėje instancijose, nagrinėjimą.

         Apeliacinio skundo pagrindai ir pagrindiniai argumentai

      Grįsdama apeliacinį skundą apeliantė remiasi penkiais pagrindais.
      Pirma, Bendrasis Teismas pažeidė Europos Sąjungos teisę, nes atmetė apeliantės argumentą, kad nediskriminavimo principas buvo nepateisinamai pažeistas.
      Antra, Bendrasis Teismas padarė teisės klaidą ir iškraipė faktines aplinkybes dėl apeliantės argumentų, susijusių su laisvu paslaugų judėjimu.
      Trečia, Bendrasis Teismas padarė teisės klaidą, nustatydamas pagalbos proporcingumą palyginti su žalos dydžiu pagal SESV 107 straipsnio 2 dalies b punktą.
      Ketvirta, Bendrasis Teismas padarė teisės klaidą ir iškraipė faktines aplinkybes dėl Komisijos motyvavimo trūkumo.
      Penkta, Bendrasis Teismas padarė teisės klaidą ir iškraipė faktines aplinkybes dėl to, kad Komisija nepradėjo oficialios tyrimo procedūros.


title: Byla C-232/21: 2021 m. balandžio 12 d. Landgericht Ravensburg (Vokietija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje CR, AY, ML, BQ / Volkswagen Bank GmbH, Audi Bank

text:
               2021 7 26

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 297/18

      2021 m. balandžio 12 d.Landgericht Ravensburg (Vokietija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje CR, AY, ML, BQ / Volkswagen Bank GmbH, Audi Bank

      (Byla C-232/21)
      (2021/C 297/20)
      Proceso kalba: vokiečių

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

         Landgericht Ravensburg

         Šalys pagrindinėje byloje

         Ieškovai: CR, AY, ML, BQ

         Atsakovai: Volkswagen Bank GmbH, Audi Bank

         Prejudiciniai klausimai

                  1.

                  Dėl teisėtumo fikcijos pagal EGBGB [Einführungsgesetz zum Bürgerlichen Gesetzbuche (Civilinio kodekso įvadinis įstatymas, toliau – EGBGB)] 247 straipsnio 6 § 2 dalies trečią sakinį, 12 § 1 dalies trečią sakinį

                              a)

                              Ar EGBGB 247 straipsnio 6 § 2 dalies trečias sakinys ir 247 straipsnio 12 § 1 dalies trečias sakinys, kiek juose Direktyvos 2008/48/EB (1) 10 straipsnio 2 dalies p punkto reikalavimams prieštaraujančios sutarties sąlygos pripažįstamos atitinkančiomis EGBGB 247 straipsnio 6 § 2 dalies pirmo ir antro sakinių reikalavimus bei EGBGB 247 straipsnio 12 § 1 dalies antro sakinio 2 punkto b papunkčio reikalavimus, yra nesuderinami su Direktyvos 2008/48 10 straipsnio 2 dalies p punktu ir 14 straipsnio 1 dalimi?
                              Jeigu taip:

                              b)

                              Ar iš Sąjungos teisės, visų pirma iš Direktyvos 2008/48 10 straipsnio 2 dalies p punkto ir 14 straipsnio 1 dalies, išplaukia, kad EGBGB 247 straipsnio 6 § 2 dalies trečias sakinys ir 247 straipsnio 12 § 1 dalies trečias sakinys negali būti taikomi tiek, kiek juose Direktyvos 2008/48 10 straipsnio 2 dalies p punkto reikalavimams prieštaraujančios sutarties sąlygos pripažįstamos atitinkančiomis EGBGB 247 straipsnio 6 § 2 dalies pirmo ir antro sakinių reikalavimus bei EGBGB 247 straipsnio 12 § 1 dalies antro sakinio 2 punkto b papunkčio reikalavimus?

                        Neatsižvelgiant į atsakymus į pirmojo klausimo a ir b punktus:

                  2.

                  Dėl privalomos informacijos pagal kad Direktyvos 2008/48 10 straipsnio 2 dalį

                              a)

                              Ar Direktyvos 2008/48 10 straipsnio 2 dalies p punktas turi būti aiškinamas taip, kad kredito sutartyje nurodytinas dienos palūkanų dydis aritmetiškai turi išplaukti iš sutartyje nurodomos sutartos kredito palūkanų normos?

                              b)

                              Dėl Direktyvos 2008/48 10 straipsnio 2 dalies r punkto:

                                          aa)

                                          Ar ši nuostata turi būti aiškinama taip, kad kredito sutartyje pateikiama informacija apie išankstinio paskolos grąžinimo atveju mokėtiną išankstinio grąžinimo kompensaciją turi būti tokia tiksli, kad vartotojas galėtų bent apytikriai apskaičiuoti kompensacijos, kurią privalės sumokėti nutraukdamas sutartį anksčiau nustatyto termino, dydį?
                                          (jeigu į šio klausimo aa papunktį būtų atsakyta teigiamai)

                                          bb)

                                          Ar Direktyvos 2008/48 10 straipsnio 2 dalies r punktui ir 14 straipsnio 1 dalies antram sakiniui prieštarauja nacionalinės teisės norma, kurioje nustatyta, kad, nepateikus visos informacijos, kaip ji suprantama pagal Direktyvos 2008/48 10 straipsnio 2 dalies r punktą, sutarties atsisakymo laikotarpis vis vien prasideda nuo sutarties sudarymo momento, o kredito davėjas tik netenka teisės į kompensaciją kredito išankstinio grąžinimo atveju?

                                    Jeigu bent į vieną iš pirmesnių antrojo klausimo a arba b punktų būtų atsakyta teigiamai:

                              c)

                              Ar Direktyvos 2008/48 14 straipsnio 1 dalies antro sakinio b punktas turi būti aiškinamas taip, kad sutarties atsisakymo laikotarpis prasideda tik tuomet, kai informacija, numatyta Direktyvos 2008/48 10 straipsnio 2 dalyje, buvo pateikta visa ir teisingai?
                              Jeigu ne:

                              d)

                              Kokie pagrindiniai kriterijai lemia, kad sutarties atsisakymo laikotarpis prasideda nepaisant to, kad nebuvo pateikta visa informacija arba buvo pateikta neteisinga informacija?

                        Jeigu į pirmesnius pirmojo klausimo a punktą ir (arba) vieną iš antrojo klausimo a arba b punktų būtų atsakyta teigiamai:

                  3.

                  Dėl Direktyvos 2008/48 14 straipsnio 1 dalies pirmame sakinyje nustatytos teisės atsisakyti sutarties netekimo:

                              a)

                              Ar gali būti prarasta Direktyvos 2008/48 14 straipsnio 1 dalies pirmame sakinyje nustatyta teisė atsisakyti sutarties?
                              Jeigu taip:

                              b)

                              Ar netekimas – tai teisės atsisakyti sutarties apribojimas laiko atžvilgiu, kuris turi būti nustatytas parlamento priimtame įstatyme?
                              Jeigu ne:

                              c)

                              Ar teisės netekimas (subjektyviu aspektu) galimas tik tuo atveju, kai vartotojas žinojo apie savo tebeegzistuojančią teisę atsisakyti sutarties arba kai nežinojo apie ją dėl savo paties didelio aplaidumo ir todėl atsakomybė už nežinojimą tenka jam pačiam? Ar tai taikoma ir pasibaigusių sutarčių atveju?
                              Jeigu ne:

                              d)

                              Ar taisyklių, reglamentuojančių teisės atsisakyti sutarties netekimą, taikymas pagal sąžiningumo principą prieštarauja kredito davėjo galimybei Direktyvos 2008/48 14 straipsnio 1 dalies antro sakinio b punkte nurodytą informaciją kredito gavėjui pateikti vėliau, tokiu būdu inicijuojant sutarties atsisakymo laikotarpio pradžią? Ar tai taikoma ir pasibaigusių sutarčių atveju?
                              Jeigu ne:

                              e)

                              Ar tai suderinama su įtvirtintais tarptautinės teisės principais, kurių Vokietijos teismas privalo laikytis pagal Grundgesetz (Pagrindinis įstatymas)?
                              Jeigu taip:

                              f)

                              Kaip teisę taikantis Vokietijos subjektas turėtų išspręsti privalomų tarptautinės teisės reikalavimų ir Teisingumo Teismo reikalavimų koliziją?

                  4.

                  Dėl prielaidos, kad vartotojo turima Direktyvos 2008/48 14 straipsnio 1 dalies pirmame sakinyje nustatyta teise atsisakyti sutarties piktnaudžiaujama:

                              a)

                              Ar naudojantis Direktyvos 2008/48 14 straipsnio 1 dalies pirmame sakinyje nustatyta teise atsisakyti sutarties gali būti piktnaudžiaujama šia teise?
                              Jeigu taip:

                              b)

                              Ar prielaida, kad teise atsisakyti sutarties piktnaudžiaujama, yra teisės atsisakyti sutarties ribojimas, kuris turi būti nustatytas parlamento priimtame įstatyme?
                              Jeigu ne:

                              c)

                              Ar daryti piktnaudžiavimo teise atsisakyti sutarties prielaidą (subjektyviu aspektu) galima tik tuomet, kai vartotojas žinojo apie savo tebeegzistuojančią teisę atsisakyti sutarties arba kai nežinojo apie ją dėl savo paties didelio aplaidumo? Ar tai taikoma ir pasibaigusių sutarčių atveju?
                              Jeigu ne:

                              d)

                              Ar kredito davėjo galimybė informuoti kredito gavėją vėliau, kaip tai numatyta Direktyvos 2008/48 14 straipsnio 1 dalies antro sakinio b punkte, ir taip inicijuoti sutarties atsisakymo laikotarpio pradžią pagal sąžiningumo principą yra kliūtis daryti piktnaudžiavimo teise atsisakyti sutarties prielaidą? Ar tai taikoma ir pasibaigusių sutarčių atveju?
                              Jeigu ne:

                              e)

                              Ar tai suderinama su įtvirtintais tarptautinės teisės principais, kurių Vokietijos teismas privalo laikytis pagal Grundgesetz (Pagrindinis įstatymas)?
                              Jeigu taip:

                              f)

                              Kaip teisę taikantis Vokietijos subjektas turėtų išspręsti privalomų tarptautinės teisės reikalavimų ir Teisingumo Teismo reikalavimų koliziją?

                        Neatsižvelgiant į tai, kaip bus atsakyta į pirmesnius pirmąjį–ketvirtąjį klausimus:

                  5.

                              a)

                              Ar su Sąjungos teise suderinama tai, kad pagal nacionalinę teisę sudarytos kredito sutarties, kuri susieta su pirkimo–pardavimo sutartimi, atveju, kai vartotojas veiksmingai pasinaudoja teise atsisakyti sutarties pagal Direktyvos 2008/48 14 straipsnio 1 dalį:

                                          aa)

                                          vartotojo reikalavimas, kad kredito davėjas grąžintų sumokėtas paskolos įmokas, tampa vykdytinu tik tuomet, kai jis kredito davėjui perdavė įsigytą daiktą arba pateikė įrodymą, kad išsiuntė daiktą kredito davėjui?

                                          bb)

                                          vartotojo ieškinys dėl jo sumokėtų paskolos įmokų grąžinimo po to, kai įsigytas daiktas buvo grąžintas, atmestinas kaip nepagrįstas, jei kredito davėjas nepavėlavo patvirtinti, kad priėmė įsigytą daiktą?

                                    Jeigu ne:

                              b)

                              Ar remiantis Sąjungos teise galima daryti išvadą, kad a punkto aa papunktyje ir (arba) a punkto bb papunktyje nurodytos nacionalinės teisės nuostatos yra netaikytinos?

                        Neatsižvelgiant į tai, kaip bus atsakyta į pirmesnius pirmąjį–penktąjį klausimus:

                  6.

                  Ar ZPO [Zivilprozessordnung (Civilinio proceso kodeksas)] 348a straipsnio 2 dalies 1 punktas, kiek jis susijęs ir su nutarčių dėl prašymo priimti prejudicinį sprendimą priėmimu pagal SESV 267 straipsnio antrą pastraipą, yra nesuderinamas su nacionalinių teismų teise teikti prašymus priimti prejudicinį sprendimą pagal SESV 267 straipsnio antrą pastraipą ir todėl neturi būti taikomas priimant nutartis dėl prašymo priimti prejudicinį sprendimą?

         (1)  2008 m. balandžio 23 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2008/48/EB dėl vartojimo kredito sutarčių ir panaikinanti Tarybos direktyvą 87/102/EEB (OL L 133, 2008, p. 66).


title: Byla C-234/21: 2021 m. balandžio 12 d. Cour constitutionnelle (Belgija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Défense Active des Amateurs d’Armes ASBL, NG, WL / Conseil des ministres

text:
               2021 7 26

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 297/20

      2021 m. balandžio 12 d.Cour constitutionnelle (Belgija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Défense Active des Amateurs d’Armes ASBL, NG, WL / Conseil des ministres

      (Byla C-234/21)
      (2021/C 297/21)
      Proceso kalba: prancūzų

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

         Cour constitutionnelle

         Šalys pagrindinėje byloje

         Ieškovai: Défense Active des Amateurs d’Armes ASBL, NG, WL

         Atsakovė: Conseil des ministres

         Prejudicinis klausimas

      Ar Direktyvos 91/477/EEB (1) 7 straipsnio 4a dalimi, siejama su tos pačios direktyvos I priedo II dalies A kategorijos 6–9 punktais, pažeidžiama Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijos 17 straipsnio 1 dalis, 20 ir 21 straipsniai ir teisėtų lūkesčių apsaugos principas, nes pagal ją valstybėms narėms neleidžiama numatyti pereinamojo laikotarpio tvarkos prie A9 kategorijos priskirtiems šaunamiesiems ginklams, kurie buvo teisėtai įsigyti ir įregistruoti iki 2017 m. birželio 13 d., nors pagal ją joms leidžiama nustatyti pereinamojo laikotarpio tvarką prie A6–A8 kategorijų priskirtiems šaunamiesiems ginklams, kurie buvo teisėtai įsigyti ir įregistruoti iki 2017 m. birželio 13 d.?“

         (1)  1991 m. birželio 18 d. Tarybos direktyva 91/477/EEB dėl ginklų įsigijimo ir laikymo kontrolės (OL L 256, 1991, p. 51; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 13 sk., 11 t., p. 3).


title: Byla C-237/21: 2021 m. balandžio 13 d. Oberlandesgericht München (Vokietija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje S. M.

text:
               2021 7 26

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 297/21

      2021 m. balandžio 13 d.Oberlandesgericht München (Vokietija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje S. M.

      (Byla C-237/21)
      (2021/C 297/22)
      Proceso kalba: vokiečių

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

         Oberlandesgericht München

         Šalys pagrindinėje byloje

         Išduodamas (reikalaujamas) asmuo: S. M.

         Pareiškėja: Generalstaatsanwaltschaft München

         Prejudicinis klausimas

      Ar trečiosios šalies prašymas dėl Sąjungos piliečio ekstradicijos siekiant įvykdyti bausmę, pateiktas vadovaujantis 1957 m. gruodžio 13 d. Europos konvencija dėl ekstradicijos, pagal 2018 m. lapkričio 13 d. Europos Sąjungos Teisingumo Teismo sprendime Raugevičius, C-247/17 (EU:C:2018:898), išdėstytus principus, susijusius su SESV 18 ir 21 straipsnių taikymu, gali būti atmetamas ir tuo atveju, jei prašomoji valstybė narė pagal šią konvenciją privalo išduoti Sąjungos pilietį pagal tarptautinę teisę, nes terminą „piliečiai“ pagal Konvencijos 6 straipsnio 1 dalies b punktą ji apibrėžė kaip apimantį tik jos pačios piliečius ir neapimantį kitų Sąjungos piliečių?


title: Byla C-249/21: 2021 m. balandžio 21 d. Amtsgericht Bottrop (Vokietija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Fuhrmann-2-GmbH / B.

text:
               2021 7 26

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 297/21

      2021 m. balandžio 21 d.Amtsgericht Bottrop (Vokietija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Fuhrmann-2-GmbH / B.

      (Byla C-249/21)
      (2021/C 297/23)
      Proceso kalba: vokiečių

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

         Amtsgericht Bottrop

         Šalys pagrindinėje byloje

         Ieškovė: Fuhrmann-2-GmbH

         Atsakovas: B.

         Prejudicinis klausimas

      Ar Direktyvos 2011/83/ES (1) 8 straipsnio 2 dalies antrą pastraipą reikia aiškinti taip, kad atsakant į klausimą, ar mygtukas, kurį reikia paspausti, arba panaši funkcija, kurią reikia naudoti pateikiant užsakymą pagal elektroninėmis priemonėmis sudaromą nuotolinės prekybos sutartį, kaip tai suprantama pagal šios nuostatos pirmą pastraipą, ir kuris nėra pažymėtas žodžiais „užsakymas su mokėjimo pareiga“, yra pagal šią nuostatą išdėstytas atitinkama nedviprasmiška formuluote, nurodančia vartotojui, kad pateikiant užsakymą atsiranda mokėjimo prekiautojui pareiga, svarbus tik mygtuko arba atitinkamos funkcijos žymėjimas?

         (1)  2011 m. spalio 25 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2011/83/ES dėl vartotojų teisių, kuria iš dalies keičiama Tarybos direktyva 93/13/EEB ir Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 1999/44/EB bei panaikinamos Tarybos direktyva 85/577/EEB ir Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 97/7/EB (OL L 304, 2011 11 22, p. 64)


title: Byla C-258/21: 2021 m. balandžio 22 d. Bundesarbeitsgericht (Vokietija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Coca-Cola European Partners Deutschland GmbH / R.G.

text:
               2021 7 26

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 297/22

      2021 m. balandžio 22 d.Bundesarbeitsgericht (Vokietija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Coca-Cola European Partners Deutschland GmbH / R.G.

      (Byla C-258/21)
      (2021/C 297/25)
      Proceso kalba: vokiečių

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

         Bundesarbeitsgericht

         Šalys pagrindinėje byloje

         Atsakovė, kita apeliacinio proceso šalis ir kasatorė: Coca-Cola European Partners Deutschland GmbH

         Ieškovas, apeliantas ir kita kasacinio proceso šalis: L. B.

         Prejudiciniai klausimai

                  1.

                  Ar kolektyvinės sutarties nuostata, kurioje už nereguliarų naktinį darbą nustatyta didesnė kompensacija nei už reguliarų naktinį darbą, įgyvendinama Darbo laiko direktyva 2003/88/EB (1), kaip tai suprantama pagal Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijos 51 straipsnio 1 dalies pirmą sakinį?

                  2.

                  Jei į pirmąjį klausimą būtų atsakyta teigiamai:
                  Ar kolektyvinės sutarties nuostata, kurioje už nereguliarų naktinį darbą nustatyta didesnė kompensacija nei už reguliarų naktinį darbą, atitinka Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijos 20 straipsnį, jei šia nuostata siekiama kompensuoti ne tik neigiamą naktinio darbo poveikį sveikatai, bet ir sudėtingesnio nereguliaraus naktinio darbo planavimo naštą?

         (1)  2003 m. lapkričio 4 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2003/88/EB dėl tam tikrų darbo laiko organizavimo aspektų (OL L 299, 2003, p. 9; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 5 sk., 4 t., p. 381).


title: Byla C-257/21: 2021 m. balandžio 22 d. Bundesarbeitsgericht (Vokietija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Coca-Cola European Partners Deutschland GmbH / L.B.

text:
               2021 7 26

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 297/22

      2021 m. balandžio 22 d.Bundesarbeitsgericht (Vokietija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Coca-Cola European Partners Deutschland GmbH / L.B.

      (Byla C-257/21)
      (2021/C 297/24)
      Proceso kalba: vokiečių

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

         Bundesarbeitsgericht

         Šalys pagrindinėje byloje

         Atsakovė, kita apeliacinio proceso šalis ir kasatorė: Coca-Cola European Partners Deutschland GmbH

         Ieškovė, apeliantė ir kita kasacinio proceso šalis: L.B.

         Prejudiciniai klausimai

                  1.

                  Ar kolektyvinės sutarties nuostata, kurioje už nereguliarų naktinį darbą nustatyta didesnė kompensacija nei už reguliarų naktinį darbą, įgyvendinama Darbo laiko direktyva 2003/88/EB (1), kaip tai suprantama pagal Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijos 51 straipsnio 1 dalies pirmą sakinį?

                  2.

               Jei į pirmąjį klausimą būtų atsakyta teigiamai:Ar kolektyvinės sutarties nuostata, kurioje už nereguliarų naktinį darbą nustatyta didesnė kompensacija nei už reguliarų naktinį darbą, atitinka Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijos 20 straipsnį, jei šia nuostata siekiama kompensuoti ne tik neigiamą naktinio darbo poveikį sveikatai, bet ir sudėtingesnio nereguliaraus naktinio darbo planavimo naštą?

         (1)  2003 m. lapkričio 4 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2003/88/EB dėl tam tikrų darbo laiko organizavimo aspektų (OL L 299, 2003, p. 9; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 5 sk., 4 t., p. 381).


title: Byla C-294/21: 2021 m. gegužės 10 d. Cour de cassation du Grand-Duché de Luxembourg (Liuksemburgas) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje État du Grand-duché de Luxembourg, Administration de l'enregistrement, des domaines et de la TVA / Navitours SARL

text:
               2021 7 26

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 297/23

      2021 m. gegužės 10 d.Cour de cassation du Grand-Duché de Luxembourg (Liuksemburgas) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje État du Grand-duché de Luxembourg, Administration de l'enregistrement, des domaines et de la TVA / Navitours SARL

      (Byla C-294/21)
      (2021/C 297/26)
      Proceso kalba: prancūzų

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

         Cour de cassation du Grand-Duché de Luxembourg

         Šalys pagrindinėje byloje

         Kasatorės: État du Grand-duché de Luxembourg, Administration de l'enregistrement, des domaines et de la TVA

         Kita kasacinio proceso šalis: Navitours SARL

         Prejudiciniai klausimai

      Ar 1977 m. gegužės 17 d. Direktyvos 77/388/EEB dėl valstybių narių apyvartos mokesčių įstatymų derinimo – Bendra pridėtinės vertės mokesčio sistema: vienodas vertinimo pagrindas (1) 2 straipsnio 1 dalis, kurioje nustatyta, kad „pridėtinės vertės mokesčiu apmokestinamas: 1) prekių tiekimas ar paslaugų teikimas, kai šalies teritorijoje už atlygį prekes tiekia ar paslaugas teikia apmokestinamasis asmuo, veikdamas kaip toks“,
      ir (arba) 1977 m. gegužės 17 d. Direktyvos 77/388/EEB dėl valstybių narių apyvartos mokesčių įstatymų derinimo – Bendra pridėtinės vertės mokesčio sistema: vienodas vertinimo pagrindas 9 straipsnio 2 dalies b punktas, kuriame numatyta, kad „transporto paslaugų suteikimo vieta laikoma vieta, kur vyksta transportavimas, atsižvelgiant į nuvažiuotus atstumus“,
      yra taikoma (-as; -i) ir lemia tai, kad Liuksemburge įsisteigusio paslaugų teikėjo vykdomas keleivinio transporto paslaugų teikimas turi būti apmokestintas PVM Liuksemburge, kai paslaugos teikiamos kondominiumo teritorijoje, apibrėžtoje 1984 m. gruodžio 19 d. Liuksemburge pasirašytoje Liuksemburgo Didžiosios Hercogystės ir Vokietijos Federacinės Respublikos sutartyje dėl dviejų valstybių bendros sienos nustatymo ir pasikeitimo laiškais, kaip bendroje teritorijoje, kurią apima bendras Liuksemburgo Didžiosios Hercogystės ir Vokietijos Federacinės Respublikos suverenitetas ir dėl kurios nesudarytas dviejų valstybių susitarimas dėl transporto paslaugų teikimo apmokestinimo PVM, numatytas 1984 m. gruodžio 19 d. Liuksemburgo Didžiosios Hercogystės ir Vokietijos Federacinės Respublikos sutarties dėl dviejų valstybių bendros sienos nustatymo 5 straipsnio 1 dalyje, pagal kurią „Susitariančiosios valstybės klausimus, susijusius su bendroje teritorijoje, kurią apima bendras suverenitetas, taikytina teise, sprendžia sudarydamos papildomą susitarimą?“

         (1)  OL L 145, 1977, p. 1; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 9 sk., 1 t., p. 23.


title: Byla C-304/21: 2021 m. gegužės 12 d. Consiglio di Stato (Italija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje VT / Ministero dell’Interno, Ministero dell’Interno – Dipartimento della Pubblica Sicurezza – Direzione centrale per le risorse umane

text:
               2021 7 26

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 297/24

      2021 m. gegužės 12 d.Consiglio di Stato (Italija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje VT / Ministero dell’Interno, Ministero dell’Interno – Dipartimento della Pubblica Sicurezza – Direzione centrale per le risorse umane

      (Byla C-304/21)
      (2021/C 297/27)
      Proceso kalba: italų

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

         Consiglio di Stato

         Šalys pagrindinėje byloje

         Apeliantas: VT

         Kitos apeliacinio proceso šalys: Ministero dell’Interno, Ministero dell’Interno – Dipartimento della Pubblica Sicurezza – Direzione centrale per le risorse umane

         Prejudicinis klausimas

      Ar Tarybos direktyva 2000/78/EB (1), ESS 3 straipsnis, SESV 10 straipsnis ir Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijos 21 straipsnis turi būti aiškinami taip, kad pagal juos draudžiamos nacionalinės teisės nuostatos, įtvirtintos Įstatyminiame dekrete Nr. 334/2000 su vėlesniais pakeitimais ir papildymais ir žemesnės galios Vidaus reikalų ministerijos priimtuose aktuose, kuriose nustatytas maksimalaus 30 metų amžiaus apribojimas norint dalyvauti atrankoje į Valstybės policijos komisaro (karjeros valstybės tarnautojo) pareigas?

         (1)  2000 m. lapkričio 27 d. Tarybos direktyva 2000/78/EB, nustatanti vienodo požiūrio užimtumo ir profesinėje srityje bendruosius pagrindus (OL L 303, 2000, p. 16; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 5 sk., 4 t., p. 79).


title: Byla C-315/21: 2021 m. gegužės 17 d. Tribunale di Milano (Italija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje PP / Ministero dell’Interno, Dipartimento per le Libertà civili e l'Immigrazione – Unità Dublino

text:
               2021 7 26

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 297/24

      2021 m. gegužės 17 d.Tribunale di Milano (Italija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje PP / Ministero dell’Interno, Dipartimento per le Libertà civili e l'Immigrazione – Unità Dublino

      (Byla C-315/21)
      (2021/C 297/28)
      Proceso kalba: italų

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

         Tribunale di Milano

         Šalys pagrindinėje byloje

         Pareiškėjas: PP

         Atsakovas: Ministero dell’Interno, Dipartimento per le Libertà civili e l'Immigrazione – Unità Dublino

         Prejudiciniai klausimai

                  1)

                  Ar Reglamento (ES) Nr. 604/2013 (1) 4 ir 5 straipsniai turi būti aiškinami taip, kad jų pažeidimas savaime lemia ginčijamo akto neteisėtumą, kaip tai suprantama pagal Reglamento (ES) Nr. 604/2013 27 straipsnį, neatsižvelgiant į konkrečias šio pažeidimo pasekmes ginčijamo akto turiniui ir atsakingos valstybės narės nustatymui?

                  2)

                  Ar Reglamento (ES) Nr. 604/2013 27 straipsnis, siejamas su 18 straipsnio 1 dalies a punktu arba su reglamento „Dublinas III“ 18 straipsnio 2 dalies b, c, d punktais ir 20 straipsnio 5 dalimi, turi būti aiškinamas taip, kad jame nustatyti skirtingi skundo dalykai, įvairūs motyvai, kuriais gali būti remiamasi nagrinėjant skundą teisme, ir įvairūs pareigos suteikti informaciją ir surengti asmeninį pokalbį, kaip tai suprantama pagal Reglamento (ES) Nr. 604/2013 4 ir 5 straipsnius, pažeidimo pagrindai?
                  Jeigu atsakymas į antrąjį klausimą teigiamas: ar Reglamento (ES) Nr. 604/2013 4 ir 5 straipsniai turi būti aiškinami taip, kad juose numatytos informavimo garantijos egzistuoja tik 18 straipsnio 1 dalies a punkte nurodytu atveju, o ne ir per atsiėmimo procedūrą, ar jie turi būti aiškinami taip, kad per šią procedūrą turi būti įvykdyta bent jau pareiga informuoti apie 19 straipsnyje numatytą atsakomybės perleidimą arba apie prieglobsčio procedūros ir prašytojų priėmimo procedūros sisteminius trūkumus, dėl kurių kyla 3 straipsnio 2 dalyje numatyta nežmoniško ar žeminančio elgesio grėsmė, kaip tai suprantama pagal Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijos 4 straipsnį?

                  3)

                  Ar 3 straipsnio 2 dalį reikia aiškinti taip, kad „prieglobsčio procedūros sisteminiai trūkumai“ apima ir galimas įsiteisėjusių sprendimų atmesti tarptautinės apsaugos prašymą, kuriuos priėmė prieglobsčio prašytoją atsiėmusios valstybės narės teismas, pasekmes, kai teismas, į kurį kreiptasi pagal Reglamento (ES) Nr. 604/2013 27 straipsnį, mano, kad valstybei narei sugrąžinus pareiškėją į kilmės šalį, jam kiltų rizika patirti nežmonišką ir žeminantį elgesį, turint omenyje ir tai, kad manoma, jog dar vyksta visuotinis ginkluotas konfliktas, kaip tai suprantama pagal 2011 m. gruodžio 13 d. Direktyvos 2011/95/ES (2) 15 straipsnio c punktą?

         (1)  2013 m. birželio 26 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (ES) Nr. 604/2013, kuriuo išdėstomi valstybės narės, atsakingos už trečiosios šalies piliečio arba asmens be pilietybės vienoje iš valstybių narių pateikto tarptautinės apsaugos prašymo nagrinėjimą, nustatymo kriterijai ir mechanizmai (nauja redakcija) (OL L 180, 2013, p. 31).

         (2)  2011 m. gruodžio 13 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2011/95/ES dėl trečiųjų šalių piliečių ar asmenų be pilietybės priskyrimo prie tarptautinės apsaugos gavėjų, vienodo statuso pabėgėliams arba papildomą apsaugą galintiems gauti asmenims ir suteikiamos apsaugos pobūdžio reikalavimų (nauja redakcija) (OL L 337, 2011, p. 9).


title: Byla C-317/21: 2021 m. gegužės 21 d. Tribunal d'arrondissement (Liuksemburgas) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje G-Finance SARL, DV / Luxembourg Business Registers

text:
               2021 7 26

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 297/25

      2021 m. gegužės 21 d.Tribunal d'arrondissement (Liuksemburgas) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje G-Finance SARL, DV / Luxembourg Business Registers

      (Byla C-317/21)
      (2021/C 297/29)
      Proceso kalba: prancūzų

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

         Tribunal d'arrondissement

         Šalys pagrindinėje byloje

         Pareiškėjai: G-Finance SARL, DV

         Atsakovė: Luxembourg Business Registers

         Prejudiciniai klausimai

      Ar 2018 m. gegužės 30 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos (ES) 2018/843 (1), kuria iš dalies keičiama Direktyva (ES) 2015/849 dėl finansų sistemos naudojimo pinigų plovimui ar teroristų finansavimui prevencijos ir iš dalies keičiamos direktyvos 2009/138/EB bei 2013/36/ES, visų pirma jos 1 straipsnio 15 dalies c punktas, kuriuo iš dalies keičiama 2015 m. gegužės 20 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos (ES) 2015/849 dėl finansų sistemos naudojimo pinigų plovimui ar teroristų finansavimui prevencijos, iš dalies pakeista minėta Direktyva (ES) 2018/843, 30 straipsnio 5 dalis, nuostatos, tiek, kiek pagal jas teisę gauti informaciją apie tikruosius bendrovių ir kitų juridinių asmenų savininkus turi „bet kuris plačiosios visuomenės atstovas“,
      yra negaliojančios, nes jomis:

                  a)

                  pažeidžiamas proporcingumo principas, įtvirtintas, be kita ko, ESS 5 straipsnio 4 dalyje, ir (arba)

                  b)

                  pažeidžiamas Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijos 16 straipsnis (laisvė užsiimti verslu) ir (arba)

                  c)

                  pažeidžiami Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijos 20 straipsnis (lygybė prieš įstatymą) ir 21 straipsnis (diskriminacijos uždraudimas) ir (arba)

                  d)

                  pažeidžiamas bendrasis ES teisėje nustatytas komercinių paslapčių apsaugos principas?

         (1)  OL L 156, 2018, p. 43.


title: Byla C-318/21: 2021 m. gegužės 21 d. Administratīvā apgabaltiesa (Latvija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje SIA „STOCKHOLM SCHOOL OF ECONOMICS IN RIGA“ / Latvijas Zinātnes padome

text:
               2021 7 26

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 297/26

      2021 m. gegužės 21 d.Administratīvā apgabaltiesa (Latvija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje SIA „STOCKHOLM SCHOOL OF ECONOMICS IN RIGA“ / Latvijas Zinātnes padome

      (Byla C-318/21)
      (2021/C 297/30)
      Proceso kalba: latvių

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

         Administratīvā apgabaltiesa

         Šalys pagrindinėje byloje

         Apeliantė: SIA „STOCKHOLM SCHOOL OF ECONOMICS IN RIGA“

         Kita apeliacinio proceso šalis: Latvijas Zinātnes padome

         Prejudiciniai klausimai

                  1.

                  Ar 2014 m. birželio 17 d. Komisijos reglamento (ES) Nr. 651/2014 (1), kuriuo tam tikrų kategorijų pagalba pripažįstama suderinama su vidaus rinka, kaip tai suprantama pagal Sutarties 107 ir 108 straipsnius, 2 straipsnio 83 punktą reikia aiškinti taip: subjektą (kaip antai universitetas ar mokslinių tyrimų centras, technologijos perdavimo įstaiga, inovacijos tarpininkas ar organizacija, kurie turi žinių apie tyrimus, į mokslinius tyrimus orientuotas fizinis ar virtualus bendradarbiavimo subjektas), kurio vienas iš tikslų yra vykdyti nepriklausomus fundamentinius tyrimus, pramoninius tyrimus ar bandomąją taikomąją veiklą arba per rengiamus mokymus, leidžiamus leidinius arba perduodamas žinias plačiai skleisti šios veiklos rezultatus, bet didžiąją dalį jo paties finansavimo sudaro pajamos iš ekonominės veiklos, galima laikyti mokslinių tyrimų ir žinių sklaidos organizacija?

                  2.

                  Ar pateisinama taikyti prie ekonominės ir neekonominės veiklos priskiriamų finansų (pajamų ir išlaidų) proporcijos reikalavimą, siekiant nustatyti, ar tam tikras subjektas atitinka 2014 m. birželio 17 d. Komisijos reglamento (ES) Nr. 651/2014, kuriuo tam tikrų kategorijų pagalba pripažįstama suderinama su vidaus rinka, kaip tai suprantama pagal Sutarties 107 ir 108 straipsnius, 2 straipsnio 83 punkte nustatytą reikalavimą, kad pagrindinis subjekto tikslas būtų vykdyti nepriklausomus fundamentinius tyrimus ar bandomąją taikomąją veiklą arba per rengiamus mokymus, leidžiamus leidinius arba perduodamas žinias plačiai skleisti šios veiklos rezultatus?

                  3.

                  Jei atsakymas į antrąjį klausimą teigiamas, kokia turi būti prie ekonominės ir neekonominės veiklos priskiriamų finansų proporcija, kad būtų galima konstatuoti, jog pagrindinis subjekto tikslas yra vykdyti nepriklausomus fundamentinius tyrimus ar bandomąją taikomąją veiklą arba per rengiamus mokymus, leidžiamus leidinius arba perduodamas žinias plačiai skleisti šios veiklos rezultatu?

                  4.

                  Ar 2014 m. birželio 17 d. Komisijos reglamento (ES) Nr. 651/2014, kuriuo tam tikrų kategorijų pagalba skelbiama suderinama su vidaus rinka taikant Sutarties 107 ir 108 straipsnius, 2 straipsnio 83 punkte įtvirtinta taisyklė, kad įmonės, galinčios daryti lemiamą įtaką projektą pateikiančiam subjektui, pavyzdžiui, būdamos jo akcininkais arba nariais, negali turėti jokios lengvatinės galimybės naudotis tokio subjekto sukurtais rezultatais, reikia aiškinti taip: minėto subjekto nariai arba akcininkai gali būti fiziniai arba juridiniai pelno siekiantys asmenys (įskaitant švietimo paslaugų teikimą už atlygį) arba pelno nesiekiantys asmenys (pavyzdžiui, kaip asociacija arba fondas)?

         (1)  OL L 187, 2014, p. 1.


title: Byla C-328/21: 2021 m. gegužės 26 d. Tribunale di Trieste (Italija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje GE / Ministero dell’Interno, Dipartimento per le Libertà civili e l'Immigrazione – Unità Dublino

text:
               2021 7 26

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 297/27

      2021 m. gegužės 26 d.Tribunale di Trieste (Italija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje GE / Ministero dell’Interno, Dipartimento per le Libertà civili e l'Immigrazione – Unità Dublino

      (Byla C-328/21)
      (2021/C 297/31)
      Proceso kalba: italų

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

         Tribunale di Trieste

         Šalys pagrindinėje byloje

         Pareiškėjas: GE

         Atsakovas: Ministero dell’Interno, Dipartimento per le Libertà civili e l'Immigrazione – Unità Dublino

         Prejudiciniai klausimai

                  1.

                  Ar Reglamento Nr. 604/2013 (1) 27 straipsnį reikia aiškinti taip:

                              —

                              jei asmeniui, kuris atitinka Reglamento (ES) Nr. 604/2013 23 straipsnio 1 dalyje numatytas sąlygas, nėra pateikta Reglamento (ES) Nr. 604/2013 4 straipsnio 2 ir 3 dalyse numatyta atmintinė, sprendimas dėl perdavimo savaime tampa nepataisomai negaliojantis (ir tai, galbūt, lemia, kad valstybė narė, kuriai asmuo pateikė naują prašymą, tampa atsakinga už jo tarptautinės apsaugos prašymo nagrinėjimą),

                              —

                              ar taip: pareiškėjas turi teisme įrodyti, kad procedūros rezultatas būtų kitoks, jei jis būtų gavęs atmintinę?

                  2.

                  Ar Reglamento Nr. 604/2013 27 straipsnį reikia aiškinti taip:

                              —

                              jei asmeniui, kuris atitinka Reglamento (ES) Nr. 604/2013 23 straipsnio 1 dalyje numatytas sąlygas, nėra pateikta Reglamento (ES) Nr. 603/2013 29 straipsnyje numatyta atmintinė, sprendimas dėl perdavimo savaime tampa nepataisomai negaliojantis (ir tai, galbūt, lemia, kad vėliau reikia pasiūlyti galimybę pateikti naują tarptautinės apsaugos prašymą),

                              —

                              ar taip: pareiškėjas turi įrodyti, kad procedūros rezultatas būtų kitoks, jei jis būtų gavęs atmintinę?

         (1)  2013 m. birželio 26 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (ES) Nr. 604/2013, kuriuo išdėstomi valstybės narės, atsakingos už trečiosios šalies piliečio arba asmens be pilietybės vienoje iš valstybių narių pateikto tarptautinės apsaugos prašymo nagrinėjimą, nustatymo kriterijai ir mechanizmai (nauja redakcija) (OL L 180, 2013, p. 31.).


title: Byla T-137/16 RENV: 2021 m. birželio 9 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Uniwersytet Wrocławski / REA (Arbitražinė išlyga – Mokslinių tyrimų, technologinės plėtros ir demonstracinės veiklos septintoji bendroji programa (2007-2013) – Tinkamos finansuoti išlaidos – Išmokėtų sumų grąžinimas)

text:
               2021 7 26

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 297/28

      2021 m. birželio 9 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Uniwersytet Wrocławski / REA

      (Byla T-137/16 RENV) (1)

      (Arbitražinė išlyga - Mokslinių tyrimų, technologinės plėtros ir demonstracinės veiklos septintoji bendroji programa (2007-2013) - Tinkamos finansuoti išlaidos - Išmokėtų sumų grąžinimas)
      (2021/C 297/32)
      Proceso kalba: lenkų

         Šalys

         Ieškovas: Uniwersytet Wrocławski (Vroclavas, Lenkija), atstovaujamas advokačių A. Krawczyk-Giehsmann ir K. Szarek

         Atsakovė: Mokslinių tyrimų vykdomoji įstaiga, atstovaujama S. Payan-Lagrou ir V. Canetti, padedamų advokatų M. Le Berre ir G. Materna

         Dalykas

      SESV 272 straipsniu grindžiamas prašymas, pirma, panaikinti pagal Europos Komisijos įgaliojimą veikiančios REA sprendimą nutraukti sutartį dėl subsidijos Cossar (Nr. 252908), taip pat sprendimą įpareigoti ieškovą grąžinti 36 508,37 EUR, 58 031,38 EUR ir 6 286,68 EUR dydžio sumas ir sumokėti 5 803,14 EUR dydžio kompensaciją už patirtą žalą ir, antra, įpareigoti REA grąžinti atitinkamas sumas su palūkanomis, apskaičiuotomis nuo sumokėjimo dienos iki grąžinimo dienos.

         Rezoliucinė dalis

                  1.

                  Atmesti ieškinį.

                  2.

                  Priteisti iš Uniwersytet Wrocławski bylinėjimosi išlaidas, patirtas per procesus Bendrajame Teisme ir per apeliacinį procesą Teisingumo Teisme.

         (1)  OL C 200, 2016 6 6 .


title: Byla T-781/16: 2021 m. birželio 9 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Puma ir kt. / Komisija (Dempingas – Kinijos ir Vietnamo kilmės tam tikros avalynės su batviršiais iš odos importas – Teisingumo Teismo sprendimo įvykdymas sujungtose bylose C-659/13 ir C-34/14 – Iš naujo nustatomas galutinis antidempingo muitas ir galutinai surenkamas laikinasis muitas – Prieš pripažįstant reglamentus negaliojančiais pradėtų procedūros atnaujinimas – Rinkos ekonomikos sąlygomis veikiančios įmonės statusas – Individualus vertinimas – Dokumentų analizė – Prašymo pateikti papildomos informacijos ir tikrinamojo vizito nebuvimas – Antidempingo muitų negrąžinimas – Teisinis pagrindas – Teisinis saugumas – Teisėti lūkesčiai – Negaliojimas atgal – Proporcingumas – Piktnaudžiavimas įgaliojimais – Nediskriminavimas – Ankstesnė sprendimų praktika)

text:
               2021 7 26

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 297/28

      2021 m. birželio 9 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Puma ir kt. / Komisija

      (Byla T-781/16) (1)

      (Dempingas - Kinijos ir Vietnamo kilmės tam tikros avalynės su batviršiais iš odos importas - Teisingumo Teismo sprendimo įvykdymas sujungtose bylose C-659/13 ir C-34/14 - Iš naujo nustatomas galutinis antidempingo muitas ir galutinai surenkamas laikinasis muitas - Prieš pripažįstant reglamentus negaliojančiais pradėtų procedūros atnaujinimas - Rinkos ekonomikos sąlygomis veikiančios įmonės statusas - Individualus vertinimas - Dokumentų analizė - Prašymo pateikti papildomos informacijos ir tikrinamojo vizito nebuvimas - Antidempingo muitų negrąžinimas - Teisinis pagrindas - Teisinis saugumas - Teisėti lūkesčiai - Negaliojimas atgal - Proporcingumas - Piktnaudžiavimas įgaliojimais - Nediskriminavimas - Ankstesnė sprendimų praktika)
      (2021/C 297/33)
      Proceso kalba: anglų

         Šalys

         Ieškovai: Puma SE (Hercogenaurachas, Vokietija) ir 8 kiti ieškovai, kurių pavardės nurodytos sprendimo priede, atstovaujami advokatų E. Vermulst ir J. Cornelis

         Atsakovė: Europos Komisija, atstovaujama L. Armati ir T. Maxian Rusche

         Dalykas

      SESV 263 straipsniu grindžiamas prašymas panaikinti, pirma, 2016 m. rugpjūčio 18 d. Komisijos įgyvendinimo reglamentą (ES) 2016/1395, kuriuo iš naujo nustatomas galutinis antidempingo muitas, galutinai surenkamas laikinasis muitas, nustatytas tam tikrai importuojamai Kinijos Liaudies Respublikos kilmės avalynei su batviršiais iš odos, pagamintai bendrovių „Buckinghan Shoe Mfg Co., Ltd.“, „Buildyet Shoes Mfg.“, „DongGuan Elegant Top Shoes Co. Ltd“, „Dongguan Stella Footwear Co Ltd“, „Dongguan Taiway Sports Goods Limited“, „Foshan City Nanhai Qun Rui Footwear Co.“, „Jianle Footwear Industrial“, „Sihui Kingo Rubber Shoes Factory“, „Synfort Shoes Co. Ltd.“, „Taicang Kotoni Shoes Co. Ltd.“, „Wei Hao Shoe Co. Ltd.“, „Wei Hua Shoe Co. Ltd.“, „Win Profile Industries Ltd“, ir kuriuo įgyvendinamas Teisingumo Teismo sprendimas sujungtose bylose C-659/13 ir C-34/14 (OL L 225, p. 52), antra, 2016 m. rugsėjo 13 d. Komisijos įgyvendinimo reglamentą (ES) 2016/1647, kuriuo iš naujo nustatomas galutinis antidempingo muitas ir galutinai surenkamas laikinasis muitas, nustatytas tam tikrai importuojamai Vietnamo kilmės avalynei su odiniais batviršiais, pagamintai bendrovių „Best Royal Co. Ltd“, „Lac Cuong Footwear Co., Ltd“, „Lac Ty Co., Ltd“, „Saoviet Joint Stock Company“ („Megastar Joint Stock Company“), „VMC Royal Co Ltd“, „Freetrend Industrial Ltd.“ ir jos susijusios bendrovės „Freetrend Industrial A (Vietnam) Co, Ltd.“, „Fulgent Sun Footwear Co., Ltd“, „General Shoes Ltd“, „Golden Star Co, Ltd“, „Golden Top Company Co., Ltd“, „Kingmaker Footwear Co. Ltd.“, „Tripos Enterprise Inc.“, „Vietnam Shoe Majesty Co., Ltd“, ir kuriuo įgyvendinamas Teisingumo Teismo sprendimas sujungtose bylose C-659/13 ir C-34/14 (OL L 245, p. 16), ir, trečia, 2016 m. rugsėjo 28 d. Komisijos įgyvendinimo reglamentą (ES) 2016/1731, kuriuo iš naujo nustatomas galutinis antidempingo muitas ir galutinai surenkamas laikinasis muitas, nustatytas tam tikrai importuojamai Kinijos Liaudies Respublikos ir Vietnamo kilmės avalynei su odiniais batviršiais, pagamintai bendrovių „General Footwear Ltd“ (Kinija), „Diamond Vietnam Co Ltd“ ir „Ty Hung Footgearmex / Footwear Co. Ltd“, ir kuriuo įgyvendinamas Teisingumo Teismo sprendimas sujungtose bylose C-659/13 ir C-34/14 (OL L 262, p. 4).

         Rezoliucinė dalis

                  1.

                  Atmesti ieškinį.

                  2.

                  Priteisti iš Puma SE ir kitų ieškovų, kurių pavardės nurodytos priede, bylinėjimosi išlaidas.

         (1)  OL C 14, 2017 1 16.


title: Byla T-202/17: 2021 m. birželio 9 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Ana Calhau Correia de Paiva / Komisija (Kalbų vartojimas – Konkursas EPSO/AD/293/14 dėl įdarbinimo į administratorių (AD 7) pareigas konkurencijos teisės, įmonių finansų, finansų ekonomikos, pramonės ekonomikos ir makroekonomikos srityse – Neįtraukimas į rezervo sąrašą – Neteisėtumu grindžiamas prieštaravimas – Konkurso antrosios kalbos pasirinkimo apribojimas anglų, prancūzų ar vokiečių kalbomis – Reglamentas Nr. 1 – Pareigūnų tarnybos nuostatų 1d straipsnio 1 dalis – Diskriminacija dėl kalbos – Pateisinimas – Tarnybos interesas)

text:
               2021 7 26

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 297/29

      2021 m. birželio 9 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Ana Calhau Correia de Paiva / Komisija

      (Byla T-202/17) (1)

      (Kalbų vartojimas - Konkursas EPSO/AD/293/14 dėl įdarbinimo į administratorių (AD 7) pareigas konkurencijos teisės, įmonių finansų, finansų ekonomikos, pramonės ekonomikos ir makroekonomikos srityse - Neįtraukimas į rezervo sąrašą - Neteisėtumu grindžiamas prieštaravimas - Konkurso antrosios kalbos pasirinkimo apribojimas anglų, prancūzų ar vokiečių kalbomis - Reglamentas Nr. 1 - Pareigūnų tarnybos nuostatų 1d straipsnio 1 dalis - Diskriminacija dėl kalbos - Pateisinimas - Tarnybos interesas)
      (2021/C 297/34)
      Proceso kalba: anglų

         Šalys

         Ieškovė: Ana Calhau Correia de Paiva (Briuselis, Belgija), atstovaujama advokatų V. Villante, G. Pandey ir D. Rovetta

         Atsakovė: Europos Komisija, atstovaujama L. Radu Bouyon, I. Melo Sampaio ir L. Vernier

         Dalykas

      Pagal SESV 270 straipsnį pateiktas prašymas panaikinti, pirma, 2015 m. lapkričio 9 d. konkurso EPSO/AD/293/14 atrankos komisijos sprendimą – Administratoriai (AD 7) konkurencijos teisės, įmonių finansų, finansų ekonomikos, pramonės ekonomikos ir makroekonomikos srityse – neįtraukti ieškovės pavardės į rezervo sąrašą, sudarytą pasibaigus atrankos procedūrai, antra, 2016 m. birželio 23 d. sprendimą dėl pirmojo sprendimo peržiūros, trečia, 2016 m. gruodžio 22 d. sprendimą atmesti ieškovės dėl pirmojo sprendimo pateiktą skundą ir, ketvirta, rezervo sąrašą, sudarytą pasibaigus nurodytai atrankos procedūrai, kiek jis susijęs su konkurencijos teisės sritimi.

         Rezoliucinė dalis

                  1.

                  Panaikinti 2016 m. birželio 23 d. Viešojo konkurso EPSO/AD/293/14 atrankos komisijos sprendimą (perduotą Europos personalo atrankos komisijos (EPSO)), kuriuo atmestas Ana Calhau Correia de Paiva prašymas dėl peržiūros, pateiktas dėl 2015 m. lapkričio 9 d. sprendimo neįtraukti jos į konkurso rezervo sąrašą.

                  2.

                  Atmesti likusią ieškinio dalį.

                  3.

                  Calhau Correia de Paiva padengia vieną trečdalį savo bylinėjimosi išlaidų.

                  4.

                  Europos Komisija padengia savo bylinėjimosi išlaidas ir iš jos priteisiami du trečdaliai Calhau Correia de Paiva patirtų bylinėjimosi išlaidų.

         (1)  OL C 195, 2017 6 19.


title: Byla T-132/18: 2021 m. birželio 9 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Roland / Komisija (Dempingas – Kinijos ir Vietnamo kilmės tam tikros avalynės su batviršiais iš odos importas – Teisingumo Teismo sprendimo įvykdymas sujungtose bylose C-659/13 ir C-34/14 – Iš naujo nustatomas galutinis antidempingo muitas ir galutinai surenkamas laikinasis muitas – Prieš pripažįstant reglamentus negaliojančiais pradėtų procedūros atnaujinimas – Rinkos ekonomikos sąlygomis veikiančios įmonės statusas – Individualus vertinimas – Dokumentų analizė – Prašymo pateikti papildomos informacijos ir tikrinamojo vizito nebuvimas – Antidempingo muitų negrąžinimas – Teisinis pagrindas – Teisinis saugumas – Teisėti lūkesčiai – Negaliojimas atgal – Proporcingumas Nediskriminavimas – Reglamento (EB) Nr. 384/96 1 straipsnis (dabar – Reglamento (ES) 2016/1036 1 straipsnis – Ankstesnė sprendimų praktika – Nacionalinių institucijų ir teismų kompetencija)

text:
               2021 7 26

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 297/30

      2021 m. birželio 9 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Roland / Komisija

      (Byla T-132/18) (1)

      (Dempingas - Kinijos ir Vietnamo kilmės tam tikros avalynės su batviršiais iš odos importas - Teisingumo Teismo sprendimo įvykdymas sujungtose bylose C-659/13 ir C-34/14 - Iš naujo nustatomas galutinis antidempingo muitas ir galutinai surenkamas laikinasis muitas - Prieš pripažįstant reglamentus negaliojančiais pradėtų procedūros atnaujinimas - Rinkos ekonomikos sąlygomis veikiančios įmonės statusas - Individualus vertinimas - Dokumentų analizė - Prašymo pateikti papildomos informacijos ir tikrinamojo vizito nebuvimas - Antidempingo muitų negrąžinimas - Teisinis pagrindas - Teisinis saugumas - Teisėti lūkesčiai - Negaliojimas atgal - Proporcingumas Nediskriminavimas - Reglamento (EB) Nr. 384/96 1 straipsnis (dabar - Reglamento (ES) 2016/1036 1 straipsnis - Ankstesnė sprendimų praktika - Nacionalinių institucijų ir teismų kompetencija)
      (2021/C 297/35)
      Proceso kalba: anglų

         Šalys

         Ieškovė: Roland SE (Esenas, Vokietija), atstovaujama advokatų S. De Knop, A. Willems ir B. Natens

         Atsakovė: Europos Komisija, atstovaujama L. Armati ir T. Maxian Rusche

         Dalykas

      SESV 263 straipsniu grindžiamas prašymas panaikinti 2017 m. gruodžio 4 d. Komisijos įgyvendinimo reglamentą (ES) 2017/2232, kuriuo iš naujo nustatomas galutinis antidempingo muitas ir galutinai surenkamas laikinasis muitas, nustatytas tam tikrai importuojamai Kinijos Liaudies Respublikos ir Vietnamo kilmės avalynei su odiniais batviršiais, pagamintai tam tikrų Kinijos Liaudies Respublikos ir Vietnamo eksportuojančių gamintojų, ir kuriuo įgyvendinamas Teisingumo Teismo sprendimas sujungtose bylose C-659/13 ir C-34/14 (OL L 319, 2017, p. 30).

         Rezoliucinė dalis

                  1.

                  Atmesti ieškinį.

                  2.

                  Priteisti iš Roland SE bylinėjimosi išlaidas.

         (1)  OL C 152, 2018 4 30.


title: Byla T-47/19: 2021 m. birželio 9 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Dansk Erhverv / Komisija (Valstybės pagalba – Vokietijos pasienio parduotuvėse vykdomas gėrimų skardinėmis pardavimas užsienio gyventojams – Atleidimas nuo užstato su sąlyga, kad nupirkti gėrimai bus suvartoti ne Vokietijos teritorijoje – Skundas – Komisijos sprendimas neteikti prieštaravimų – Ieškinys dėl panaikinimo – Teisė kreiptis į teismą – Priimtinumas – Oficialios tyrimo procedūros pradėjimo sąlygos – Teisės klaida – Dideli sunkumai – Sąvoka „valstybės pagalba“ – Valstybės ištekliai – Baudos neskyrimas)

text:
               2021 7 26

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 297/31

      2021 m. birželio 9 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Dansk Erhverv / Komisija

      (Byla T-47/19) (1)

      (Valstybės pagalba - Vokietijos pasienio parduotuvėse vykdomas gėrimų skardinėmis pardavimas užsienio gyventojams - Atleidimas nuo užstato su sąlyga, kad nupirkti gėrimai bus suvartoti ne Vokietijos teritorijoje - Skundas - Komisijos sprendimas neteikti prieštaravimų - Ieškinys dėl panaikinimo - Teisė kreiptis į teismą - Priimtinumas - Oficialios tyrimo procedūros pradėjimo sąlygos - Teisės klaida - Dideli sunkumai - Sąvoka „valstybės pagalba“ - Valstybės ištekliai - Baudos neskyrimas)
      (2021/C 297/36)
      Proceso kalba: anglų

         Šalys

         Ieškovė: Dansk Erhverv (Kopenhaga, Danija), atstovaujama advokatų T. Mygind ir H. Peytz

         Atsakovė: Europos Komisija, atstovaujama B. Stromsky ir T. Maxian Rusche

         Ieškovės pusėje į bylą įstojusi šalis: Danmarks Naturfredningsforening (Kopenhaga), atstovaujama advokatų T. Mygind ir H. Peytz

         Atsakovės pusėje į bylą įstojusios šalys: Vokietijos Federacinė Respublika, atstovaujama J. Möller, R. Kanitz, S. Heimerl ir S. Costanzo; Interessengemeinschaft der Grenzhändler (IGG) (Flensburgas, Vokietija), atstovaujama advokatų M. Bauer ir F. von Hammerstein

         Dalykas

      SESV 263 straipsniu grindžiamas prašymo panaikinti 2018 m. spalio 4 d. Komisijos sprendimą C(2018) 6315 final dėl valstybės pagalbos SA.44865 (2016/FC) – Vokietija – Tariama pagalba Vokietijos pasienyje esančioms gėrimų parduotuvėms.

         Rezoliucinė dalis

                  1.

                  Panaikinti 2018 m. spalio 4 d. Komisijos sprendimą C(2018) 6315 final dėl valstybės pagalbos SA.44865 (2016/FC) – Vokietija – Tariama pagalba Vokietijos pasienyje esančioms gėrimų parduotuvėms.

                  2.

                  Europos Komisija padengia savo ir Dansk Erhverv bei Danmarks Naturfredningsforening bylinėjimosi išlaidas.

                  3.

                  Vokietijos Federacinė Respublika ir Interessengemeinschaft der Grenzhändler (IGG) padengia savo bylinėjimosi išlaidas.

         (1)  OL C 103, 2019 3 18.


title: Byla T-177/19: 2021 m. birželio 9 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Exxonmobil Petroleum & Chemical / ECHA (REACH – Pasiūlytų cheminių medžiagų sąrašo, kuris galiausiai bus įtrauktas į Reglamento (EB) Nr. 1907/2006 XIV priedą, sudarymas – Fenantreno įtraukimas į šį sąrašą – Reglamento Nr. 1907/2006 57 ir 59 straipsniai – Akivaizdi vertinimo klaida – Nustatymas remiantis įrodymais – Proporcingumas – Pareiga motyvuoti – Teisė būti išklausytam)

text:
               2021 7 26

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 297/32

      2021 m. birželio 9 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Exxonmobil Petroleum & Chemical / ECHA

      (Byla T-177/19) (1)

      (REACH - Pasiūlytų cheminių medžiagų sąrašo, kuris galiausiai bus įtrauktas į Reglamento (EB) Nr. 1907/2006 XIV priedą, sudarymas - Fenantreno įtraukimas į šį sąrašą - Reglamento Nr. 1907/2006 57 ir 59 straipsniai - Akivaizdi vertinimo klaida - Nustatymas remiantis įrodymais - Proporcingumas - Pareiga motyvuoti - Teisė būti išklausytam)
      (2021/C 297/37)
      Proceso kalba: anglų

         Šalys

         Ieškovė: Exxonmobil Petroleum & Chemical BVBA (Antverpenas, Belgija), atstovaujama advokatų A. Kołtunowska ir A. Bartl

         Atsakovė: Europos cheminių medžiagų agentūra, atstovaujama W. Broere, C. Buchanan ir M. Heikkilä, padedamų advokato S. Raes

         Ieškovės pusėje į bylą įstojusi šalis: European Petroleum Refiners Association (Briuselis, Belgija), atstovaujama advokatų J.-P. Montfort ir T. Delille

         Atsakovės pusėje į bylą įstojusi šalis: Prancūzijos Respublika, atstovaujama A.-L. Desjonquères, E. Leclerc, T. Stehelin ir W. Zemamta

         Dalykas

      SESV 263 straipsniu grindžiamas prašymas panaikinti 2018 m. gruodžio 19 d. ECHA sprendimą ED/88/2018, kiek juo fenantrenas įtrauktas į pasiūlytų didelį susirūpinimą keliančių cheminių medžiagų sąrašą, numatytą 2006 m. gruodžio 18 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (EB) Nr. 1907/2006 dėl cheminių medžiagų registracijos, įvertinimo, autorizacijos ir apribojimų (REACH), įsteigiančio Europos cheminių medžiagų agentūrą, iš dalies keičiančio Direktyvą 1999/45/EB bei panaikinančio Tarybos reglamentą (EEB) Nr. 793/93, Komisijos reglamentą (EB) Nr. 1488/94, Tarybos direktyvą 76/769/EEB ir Komisijos direktyvas 91/155/EEB, 93/67/EEB, 93/105/EB bei 2000/21/EB (OL L 396, 2006 12 30, p. 1, klaidų ištaisymai OL L 136, 2007, p. 3, OL L 141, 2008, p. 22 ir OL L 36, 2009, p. 84)), 59 straipsnyje.

         Rezoliucinė dalis

                  1.

                  Atmesti ieškinį.

                  2.

                  Exxonmobil Petroleum & Chemical BVBA padengia savo ir Europos cheminių medžiagų agentūros (ECHA) patirtas bylinėjimosi išlaidas.

                  3.

                  Prancūzijos Respublika ir European Petroleum Refiners Association padengia kiekviena savo bylinėjimosi išlaidas.

         (1)  OL C 187, 2019 6 3.


title: Byla T-235/19: 2021 m. birželio 9 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje HIM / Komisija (Arbitražinė išlyga – Pagal Informacijos ir ryšių technologijų (IRT) politikos rėmimo programą sudaryti subsidijų susitarimai – Audito ataskaita – Komisijos išduotos debeto avizos – OLAF tyrimas – Ieškinys dėl panaikinimo – Priešieškinis – Visiškas subsidijų gražinimas – Žala)

text:
               2021 7 26

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 297/32

      2021 m. birželio 9 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje HIM / Komisija

      (Byla T-235/19) (1)

      (Arbitražinė išlyga - Pagal Informacijos ir ryšių technologijų (IRT) politikos rėmimo programą sudaryti subsidijų susitarimai - Audito ataskaita - Komisijos išduotos debeto avizos - OLAF tyrimas - Ieškinys dėl panaikinimo - Priešieškinis - Visiškas subsidijų gražinimas - Žala)
      (2021/C 297/38)
      Proceso kalba: prancūzų

         Šalys

         Ieškovė: Health Information Management (HIM) (Briuselis, Belgija), atstovaujama advokato P. Zeegers

         Atsakovė: Europos Komisija, atstovaujama J. Estrada de Solà ir M. Ilkova

         Dalykas

      Viena vertus, SESV 272 straipsniu grindžiamas pagrindinis prašymas konstatuoti, kad 2019 m. vasario 4 d. debeto avizas Nr. 3241901815 ir Nr. 3241901886, kuriomis siekiama susigrąžinti atitinkamai 94 445 eurų ir 121 517 eurų sumas pagal subsidijų susitarimus Nr. 225023 dėl projekto „ElDeRly-friEndly Alarm handling and monitorING (Dreaming)“ ir Nr. 250449 dėl projekto „Health monitoring and sOcial integration environMEnt for Supporting WidE ExTension of independent life at HOME (HOME SWEET HOME)“, sudarytus remiantis 2006 m. spalio 24 d. Europos Parlamento ir Tarybos sprendime 1639/2006/EB dėl Konkurencingumo ir inovacijų bendrosios programos įsteigimo (2007–2013 m.) nustatytoje pagrindų programoje numatyta Informacijos ir ryšių technologijų (IRT) politikos rėmimo programa, Komisija išdavė pažeisdama sutartinius įsipareigojimus ir kad dėl tos priežasties tų sumų grąžinti nereikia, ir, kiek reikalinga, SESV 263 straipsniu grindžiamas prašymas panaikinti tas debito avizas ir, kita vertus, Komisijos priešieškinis, kuriuo reikalaujama nurodyti HIM grąžinti visas subsidijas, gautas pagal pirmiau minėtus susitarimus, ir sumokėti 58 876,50 euro žalai atlyginti.

         Rezoliucinė dalis

                  1.

                  Atmesti pagrindinį ieškinį.

                  2.

                  Health Information Management (HIM) padaryti subsidijų susitarimų Nr. 225023 dėl projekto „ElDeRly-friEndly Alarm handling and monitorING (Dreaming)“ ir Nr. 250449 dėl projekto „Health monitoring and sOcial integration environMEnt for Supporting WidE ExTension of independent life at HOME (HOME SWEET HOME)“ pažeidimai yra pažeidimai pagal tų susitarimų bendrųjų sąlygų II.1 punktą.

                  3.

                  Nurodyti HIM grąžinti Europos Komisijai 512 799 eurus.

                  4.

                  Atmesti likusią Komisijos priešieškinio dalį.

                  5.

                  HIM padengia ne tik savo, bet ir pusę Komisijos patirtų bylinėjimosi išlaidų.

         (1)  OL C 206, 2019 6 17.