title: Byla T-248/13: 2016 m. gruodžio 13 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Al-Ghabra/Komisija (Bendra užsienio ir saugumo politika — Ribojamosios priemonės, taikomos tam tikriems asmenims ir subjektams, susijusiems su Usama bin Ladenu, Al-Qaida tinklu ir Talibanu — Reglamentas (EB) Nr. 881/2002 — Į Jungtinių Tautų organo sudarytą sąrašą įtraukto asmens lėšų ir ekonominių išteklių įšaldymas — Šio asmens pavardės įtraukimas į Reglamento (EB) Nr. 881/2002 I priede esantį sąrašą — Ieškinys dėl panaikinimo — Pagrįstas terminas — Pareiga patikrinti ir pagrįsti nurodytus motyvus — Teisminė kontrolė)

text:
               30.1.2017

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 30/42

         2016 m. gruodžio 13 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Al-Ghabra/Komisija

   (Byla T-248/13) (1)

   ((Bendra užsienio ir saugumo politika - Ribojamosios priemonės, taikomos tam tikriems asmenims ir subjektams, susijusiems su Usama bin Ladenu, Al-Qaida tinklu ir Talibanu - Reglamentas (EB) Nr. 881/2002 - Į Jungtinių Tautų organo sudarytą sąrašą įtraukto asmens lėšų ir ekonominių išteklių įšaldymas - Šio asmens pavardės įtraukimas į Reglamento (EB) Nr. 881/2002 I priede esantį sąrašą - Ieškinys dėl panaikinimo - Pagrįstas terminas - Pareiga patikrinti ir pagrįsti nurodytus motyvus - Teisminė kontrolė))
   (2017/C 030/45)
   Proceso kalba: anglų

      Šalys

      Ieškovas: Mohammed Al-Ghabra (Londonas, Jungtinė Karalystė), atstovaujamas baristerio E. Grieves ir solisitoriaus J. Carey

      Atsakovė: Europos Komisija, iš pradžių atstovaujama M. Konstantinidis, T. Scharf ir F. Erlbacher, vėliau M. Konstantinidis ir F. Erlbacher

      Atsakovės pusėje į bylą įstojusios šalys: Jungtinė Didžiosios Britanijos ir Šiaurės Airijos Karalystė, iš pradžių atstovaujama S. Behzadi-Spencer ir V. Kaye, vėliau V. Kaye, dar vėliau S. Brandon ir galiausiai C. Crane, padedamų QC T. Eicke; Europos Sąjungos Taryba, atstovaujama J.-P. Hix ir E. Finnegan

      Dalykas

   SESV 263 straipsniu grindžiamas prašymas panaikinti, pirma, 2007 m. sausio 10 d. Komisijos reglamentą (EB) Nr. 14/2007, 74-ąjį kartą iš dalies keičiantį Tarybos reglamentą (EB) Nr. 881/2002, nustatantį tam tikras specialias ribojančias priemones, taikomas tam tikriems asmenims ir subjektams, susijusiems su Usama bin Ladenu, Al-Qaida tinklu ir Talibanu, ir panaikinantį Tarybos reglamentą (EB) Nr. 467/2001 (OL L 6, 2007, p. 6), tiek, kiek jis susijęs su ieškovu, ir, antra, 2013 m. kovo 6 d. Komisijos sprendimą Ares (2013) 188023, kuriuo patvirtinamas ieškovo pavardės palikimas asmenų ir subjektų, kuriems taikomas 2002 m. gegužės 27 d. Tarybos reglamentas (EB) Nr. 881/2002, nustatantis tam tikras specialias ribojančias priemones, taikomas tam tikriems asmenims ir subjektams, susijusiems su Usama bin Ladenu, Al-Qaida tinklu ir Talibanu, ir panaikinantis Tarybos reglamentą (EB) Nr. 467/2001, uždraudžiantį tam tikrų prekių ir paslaugų eksportą į Afganistaną, sustiprinantį skrydžių uždraudimą ir pratęsiantį Afganistano Talibano lėšų ir kitų finansinių išteklių įšaldymą (OL L 139, 2002, p. 9), sąraše.

      Rezoliucinė dalis

               1.

               Atmesti ieškinį kaip nepriimtiną tiek, kiek juo siekiama, kad būtų panaikintas 2007 m. sausio 10 d. Komisijos reglamentas (EB) Nr. 14/2007, 74-ąjį kartą iš dalies keičiantis Tarybos reglamentą (EB) Nr. 881/2002, nustatantį tam tikras specialias ribojančias priemones, taikomas tam tikriems asmenims ir subjektams, susijusiems su Usama bin Ladenu, Al-Qaida tinklu ir Talibanu, ir panaikinantis Tarybos reglamentą (EB) Nr. 467/2001, kiek jis susijęs su ieškovu.

               2.

               Atmesti likusią ieškinio dalį kaip nepagrįstą.

               3.

               Įpareigoti M. Al-Ghabra padengti savo ir Europos Komisijos nurodytas bylinėjimosi išlaidas.

               4.

               Jungtinė Didžiosios Britanijos ir Šiaurės Airijos Karalystė, taip pat Europos Sąjungos Taryba padengia savo bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 9, 2014 1 11.


title: Byla T-50/05: 2010 m. kovo 19 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Evropaïki Dynamiki prieš Komisiją (Viešasis paslaugų pirkimas — Bendrijos viešojo konkurso procedūra — Informacinių paslaugų, susijusių su telematinėmis sistemomis, skirtomis stebėti akcizais apmokestinamų produktų judėjimą, teikimas — Konkurso dalyvio pasiūlymo atmetimas — Ieškinys dėl panaikinimo — Konkurse dalyvaujantis konsorciumas — Priimtinumas — Vienodo požiūrio į konkurso dalyvius ir skaidrumo principai — Sutarties sudarymo kriterijai — Gero administravimo ir rūpestingumo principai — Pareiga motyvuoti — Akivaizdi vertinimo klaida)

text:
               22.5.2010

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 134/29

         2010 m. kovo 19 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Evropaïki Dynamiki prieš Komisiją

   (Byla T-50/05) (1)

   (Viešasis paslaugų pirkimas - Bendrijos viešojo konkurso procedūra - Informacinių paslaugų, susijusių su telematinėmis sistemomis, skirtomis stebėti akcizais apmokestinamų produktų judėjimą, teikimas - Konkurso dalyvio pasiūlymo atmetimas - Ieškinys dėl panaikinimo - Konkurse dalyvaujantis konsorciumas - Priimtinumas - Vienodo požiūrio į konkurso dalyvius ir skaidrumo principai - Sutarties sudarymo kriterijai - Gero administravimo ir rūpestingumo principai - Pareiga motyvuoti - Akivaizdi vertinimo klaida)
   2010/C 134/47
   Proceso kalba: anglų

      Šalys

      Ieškovė: Evropaïki Dynamiki — Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE (Atėnai, Graikija), atstovaujama advokato N. Korogiannakis

      Atsakovė: Europos Komisija, atstovaujama iš pradžių L. Parpala ir K. Kańska, vėliau L. Parpala ir E. Manhaeve, galiausiai L. Parpala, E. Manhaeve ir M. Wilderspin

      Dalykas

   Prašymas panaikinti 2004 m. lapkričio 18 d. Europos Bendrijų Komisijos sprendimą atmesti ieškovės ir kitos bendrovės sudaryto konsorciumo pateiktą pasiūlymą, pateiktą dalyvauti konkurse teikti informacines paslaugas, susijusias su telematinių sistemų, skirtų stebėti akcizais apmokestinamų produktų judėjimą Europos Bendrijoje pagal akcizo mokesčio netaikymo sistemą, koncepcijos sukūrimo, sistemų sukūrimo ir jų aptarnavimo bei priežiūros darbais bei sudaryti sutartį su kitu konkurso dalyviu.

      Sprendimo rezoliucinė dalis

               1.

               Atmesti ieškinį.

               2.

               Evropaïki Dynamiki — Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE padengia savo ir Europos Komisijos bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 106, 2005 4 30.


title: Byla C-506/06 2008 m. vasario 26 d. Teisingumo Teismo (didžioji kolegija) sprendimas byloje ( Oberster Gerichtshof (Austrija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Sabine Mayr prieš Bäckerei und Konditorei Gerhard Flöckner OHG (Socialinė politika — Direktyva 92/85/EEB — Priemonės, skirtos skatinti, kad būtų užtikrinta geresnė nėščių ir neseniai pagimdžiusių arba maitinančių krūtimi darbuotojų sauga ir sveikata darbe — Sąvoka nėščia darbuotoja — Draudimas atleisti iš darbo nėščią darbuotoją nuo jos nėštumo pradžios iki motinystės atostogų pabaigos — Iš darbo atleista darbuotoja, kurios kiaušialąstės paskelbimo apie atleidimą dieną buvo apvaisintos in vitro , bet dar neperkeltos į gimdą — Direktyva 76/207/EEB — Vienodas požiūris į darbuotojus vyrus ir moteris — Darbuotoja, kuriai atliekamas apvaisinimas in vitro — Draudimas atleisti iš darbo — Taikymo sritis)

text:
               12.4.2008

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 92/7

         2008 m. vasario 26 d. Teisingumo Teismo (didžioji kolegija) sprendimas byloje (Oberster Gerichtshof (Austrija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Sabine Mayr prieš Bäckerei und Konditorei Gerhard Flöckner OHG

   (Byla C-506/06) (1)

   (Socialinė politika - Direktyva 92/85/EEB - Priemonės, skirtos skatinti, kad būtų užtikrinta geresnė nėščių ir neseniai pagimdžiusių arba maitinančių krūtimi darbuotojų sauga ir sveikata darbe - Sąvoka „nėščia darbuotoja“ - Draudimas atleisti iš darbo nėščią darbuotoją nuo jos nėštumo pradžios iki motinystės atostogų pabaigos - Iš darbo atleista darbuotoja, kurios kiaušialąstės paskelbimo apie atleidimą dieną buvo apvaisintos in vitro, bet dar neperkeltos į gimdą - Direktyva 76/207/EEB - Vienodas požiūris į darbuotojus vyrus ir moteris - Darbuotoja, kuriai atliekamas apvaisinimas in vitro - Draudimas atleisti iš darbo - Taikymo sritis)
   (2008/C 92/11)
   Proceso kalba: vokiečių
   Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas
   Oberster Gerichtshof
   Šalys pagrindinėje byloje

      Ieškovė: Sabine Mayr
   Atsakovė: Bäckerei und Konditorei Gerhard Flöckner OHG
   Dalykas
   Prašymas priimti prejudicinį sprendimą — Oberster Gerichtshof — 1992 m. spalio 19 d. Tarybos direktyvos 92/85/EEB dėl priemonių, skirtų skatinti, kad būtų užtikrinta geresnė nėščių ir neseniai pagimdžiusių arba maitinančių krūtimi darbuotojų sauga ir sveikata, nustatymo (dešimtoji atskira direktyva, kaip numatyta Direktyvos 89/391/EEB 16 straipsnio 1 dalyje) (OL L 348, 1992, p. 1) 2 straipsnio a punkto išaiškinimas — Iš darbo atleista darbuotoja, kurios kiaušialąstės paskelbimo apie atleidimą dieną buvo apvaisintos in vitro, bet dar neperkeltos į gimdą — Šios darbuotojos kvalifikavimas „nėščia darbuotoja“
   Rezoliucinė dalis

               1.

               1992 m. spalio 19 d. Tarybos direktyvos 92/85/EEB dėl priemonių, skirtų skatinti, kad būtų užtikrinta geresnė nėščių ir neseniai pagimdžiusių arba maitinančių krūtimi darbuotojų sauga ir sveikata, nustatymo (Dešimtoji atskira direktyva, kaip numatyta Direktyvos 89/391/EEB 16 straipsnio 1 dalyje), būtent jos 10 straipsnio 1 punkte numatytas draudimas atleisti iš darbo nėščią darbuotoją, turi būti aiškinami taip, kad ši direktyva netaikoma darbuotojai, kuriai buvo atliktas apvaisinimas in vitro, jeigu jai pranešus apie atleidimą iš darbo jos kiaušialąstės jau buvo in vitro apvaisintos partnerio spermatozoidais, bet dar neįvestos į gimdą.

               2.

               1976 m. vasario 9 d. Tarybos Direktyvos 76/207/EEB dėl vienodo požiūrio į vyrus ir moteris principo taikymo įsidarbinimo, profesinio mokymo, pareigų paaukštinimo ir darbo sąlygų atžvilgiu 2 straipsnio 1 dalis ir 5 straipsnio 1 dalis draudžia atleisti iš darbo darbuotoją, kuriai tokiomis aplinkybėmis, kokios susiklostė pagrindinėje byloje, yra ne pradinis apvaisinimo in vitro etapas, t. y. stadija tarp folikulo punkcijos ir nedelsiamo in vitro apvaisintų kiaušialąsčių įvedimo į gimdą, jeigu įrodyta, kad atleidimas iš darbo iš esmės paremtas aplinkybe, jog suinteresuotajai toks apvaisinimas buvo atliktas.

      (1)  OL C 56, 2007 3 10.


title: Byla T-469/07 2007 m. gruodžio 21 d. pareikštas ieškinys byloje Philips Lighting Poland ir Philips Lighting prieš Tarybą

text:
               23.2.2008

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 51/53

         2007 m. gruodžio 21 d. pareikštas ieškinys byloje Philips Lighting Poland ir Philips Lighting prieš Tarybą

   (Byla T-469/07)
   (2008/C 51/97)
   Proceso kalba: anglų
   Šalys

      Ieškovės: Philips Lighting Poland S.A. (Pila, Lenkija) ir Philips Lighting BV (Eindhoven, Nyderlandai) atstovaujamos advokato M. L. Catrain González ir barrister E. Wright

      Atsakovė: Europos Sąjungos Taryba
   Ieškovių reikalavimai

               —

               panaikinti visą skundžiamą reglamentą arba tą jo dalį, kuri yra susijusi su ieškovėmis;

               —

               priteisti iš Tarybos bylinėjimosi išlaidas.

         Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai
   Ieškovės, integruotų fluorescentinių lempoms lempų (CFL-i) gamintojos Bendrijoje, prašo panaikinti 2007 m. spalio 15 d. Tarybos reglamentą (EB) Nr. 1205/2007, nustatantį antidempingo muitus importuojamoms Kinijos Liaudies Respublikos kilmės integruotoms elektroninėms kompaktinėms fluorescentinėms lempoms po priemonių galiojimo termino peržiūros pagal Reglamento (EB) Nr. 384/96 11 straipsnio 2 dalį ir išplečiantį jų taikymo sritį importuojamam tam pačiam produktui, siunčiamam iš Vietnamo Socialistinės Respublikos, Pakistano Islamo Respublikos ir Filipinų Respublikos (1).
   Pagrįsdamos savo ieškinį ieškovės teigia, kad Taryba pažeidė Pagrindų reglamento (2) 3 straipsnio 1 dalį, 9 straipsnio 4 dalį ir 11 straipsnio 2 dalį, nes nustatė antidempingo muitus, kai nebuvo įrodyta, jog dėl priemonių galiojimo pasibaigimo žala Bendrijos pramonei galėjo tęstis arba pasikartoti.
   Ieškovės taip pat tvirtina, kad Taryba padarė teisės klaidą Pagrindų reglamento 9 straipsnio 1 dalimi remdamasi situacijoje, kuri nepatenka į šio straipsnio taikymo sritį, nes skundas, dėl kurio buvo pradėtas tyrimas, nebuvo atsiimtas.
   Galiausiai ieškovės remiasi EB 253 straipsnio pažeidimu, nes skundžiamas reglamentas nėra tinkamai motyvuotas, kiek tai susiję su Bendrijos gamintojų parama ir su išvada dėl Bendrijos interesų.

      (1)  OL 2007, L 272, p. 1.

      (2)  1995 m. gruodžio 22 d. Tarybos reglamentas (EB) Nr. 384/96 dėl apsaugos nuo importo dempingo kaina iš Europos Bendrijos narėmis nesančių valstybių (OL 1996 L 56, p. 1).


title: Byla C-86/09: 2009 m. vasario 27 d. VAT and Duties Tribunal , Mančesteris (Jungtinė Karalystė) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Future Health Technologies Ltd prieš Her Majesty's Commissioners of Revenue and Customs

text:
               1.5.2009

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 102/16

         2009 m. vasario 27 d.VAT and Duties Tribunal, Mančesteris (Jungtinė Karalystė) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Future Health Technologies Ltd prieš Her Majesty's Commissioners of Revenue and Customs

   (Byla C-86/09)
   2009/C 102/27
   Proceso kalba: anglų

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

   VAT and Duties Tribunal, Mančesteris

      Šalys pagrindinėje byloje

      Pareiškėja: Future Health Technologies Ltd

      Atsakovai: Her Majesty's Commissioners of Revenue and Customs

      Prejudiciniai klausimai

               1.

               Kai valstybė narė sutinka, kad paslaugas teiktų įstaiga, kuri turi būti laikoma deramai pripažinta panašaus pobūdžio kaip ligoninė arba gydymo ir diagnozavimo centras įstaiga pagrindinės PVM direktyvos (1) 132 straipsnio 1 dalies b punkto prasme, ar 132 straipsnio 1 dalies b punkte pavartotą „ligoninių ir medicininės priežiūros“ sąvoką reikia aiškinti taip, kad ji apima visas toliau nurodytas paslaugas (kurios detaliau aprašytos faktinėse aplinkybėse, dėl kurių sutariama) ar, atvirkščiai, apima vieną ar kelias (jeigu taip, kokią (-ias)) iš šių paslaugų:

                           a)

                           medicininių reikmenų, reikalingų tam, kad gimdymą prižiūrintis nepriklausomas sveikatos priežiūros specialistas surinktų kraują iš vaiko virkštelės tuoj pat po gimimo, komplekto teikimą gimsiančio vaiko tėvams;

                           b)

                           taip surinkto kraujo tyrimą specializuotoje įstaigoje siekiant užtikrinti, kad jis neužkrėstas kokia nors per kraują arba, kai kamieninės ląstelės naudojamos gydymui, per iš kraujo gaunamų kamieninių ląstelių ekstraktą plintančia liga (panašus tyrimas pakartojamas po 6 mėnesių);

                           c)

                           deramą kvalifikaciją turinčių sveikatos specialistų atliekamą ir prižiūrimą šio kraujo apdorojimą siekiant paruošti medicininėms reikmėms tinkamų kamieninių ląstelių mėginuką;

                           d)

                           kraujo ir kamieninių ląstelių saugojimą moksliniais tyrimais pagrįstomis sąlygomis siekiant palaikyti ir išsaugoti puikią kraujo ir kamieninių ląstelių kokybę; ir (arba)

                           e)

                           kraujo pateikimą tėvų prašymu (iki vaikui sukaks 18 metų) norint jį panaudoti medicininiam gydymui?

               2.

               Priešingu atveju, ar su ligoninių ir medicinine priežiūra „glaudžiai susijusios“ veiklos sąvoką pagrindinės PVM direktyvos 132 straipsnio 1 dalies b punkto prasme reikėtų aiškinti taip, kad ji apima visas ar kai kurias (jeigu taip, kokias) minėtas paslaugas?

               3.

               Kai valstybė narė sutinka, kad minėtas paslaugas teiktų ar prižiūrėtų deramą kvalifikaciją turintis vienas ar keli sveikatos specialistai, ar pagrindinės PVM direktyvos 132 straipsnio 1 dalies c punkte pavartotą „medicininės priežiūros paslaugų teikimo“ sąvoką reikia aiškinti taip, kad ji apima visas toliau nurodytas paslaugas (kurios detaliau aprašytos faktinėse aplinkybėse, dėl kurių sutariama) ar, atvirkščiai, apima vieną ar kelias (jeigu taip, kokią (-ias)) iš šių paslaugų:

                           f)

                           medicininių reikmenų, reikalingų tam, kad gimdymą prižiūrintis nepriklausomas sveikatos priežiūros specialistas surinktų kraują iš vaiko virkštelės tuoj pat po gimimo, komplekto teikimą gimsiančio vaiko tėvams;

                           g)

                           taip surinkto kraujo tyrimą specializuotoje įstaigoje siekiant užtikrinti, kad jis neužkrėstas kokia nors per kraują arba, kai kamieninės ląstelės naudojamos gydymui, per iš kraujo gaunamų kamieninių ląstelių ekstraktą plintančia liga (panašus tyrimas pakartojamas po 6 mėnesių);

                           h)

                           deramą kvalifikaciją turinčių sveikatos specialistų atliekamą ir prižiūrimą šio kraujo apdorojimą siekiant paruošti medicininėms reikmėms tinkamų kamieninių ląstelių mėginuką;

                           i)

                           kraujo ir kamieninių ląstelių saugojimą moksliniais tyrimais pagrįstomis sąlygomis siekiant palaikyti ir išsaugoti puikią kraujo ir kamieninių ląstelių kokybę; ir (arba)

                           j)

                           kraujo pateikimą tėvų prašymu (iki vaikui sukaks 18 metų) norint jį panaudoti medicininiam gydymui?

      (1)  2006 m. lapkričio 28 d. Tarybos direktyva 2006/112/EB dėl pridėtinės vertės mokesčio bendros sistemos (OL L 347, p. 1).


title: Byla F-31/14: 2014 m. gruodžio 11 d. Tarnautojų teismo (antroji kolegija) sprendimas byloje Colar ir kt./Parlamentas (Viešoji tarnyba — Personalo atstovavimas — Personalo komitetas — Rinkimai į personalo komitetą — Teisės aktai dėl personalo atstovavimo Europos Parlamente — Balsų skaičiavimo komisijos kompetencija — Skundo, pateikiamo balsų skaičiavimo komisijai, procedūra — Rinkimų rezultatų paskelbimas — Balsų skaičiavimo komisijai pateiktas skundas — Statuto 90 straipsnio 2 dalis — Skundo nepateikimas pirma Paskyrimų tarnybai — Tiesioginis kreipimasis į Bendrąjį Teismą — Nepriimtinumas)

text:
               2.2.2015

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 34/48

         2014 m. gruodžio 11 d. Tarnautojų teismo (antroji kolegija) sprendimas byloje Colar ir kt./Parlamentas

   (Byla F-31/14) (1)

   ((Viešoji tarnyba - Personalo atstovavimas - Personalo komitetas - Rinkimai į personalo komitetą - Teisės aktai dėl personalo atstovavimo Europos Parlamente - Balsų skaičiavimo komisijos kompetencija - Skundo, pateikiamo balsų skaičiavimo komisijai, procedūra - Rinkimų rezultatų paskelbimas - Balsų skaičiavimo komisijai pateiktas skundas - Statuto 90 straipsnio 2 dalis - Skundo nepateikimas pirma Paskyrimų tarnybai - Tiesioginis kreipimasis į Bendrąjį Teismą - Nepriimtinumas))
   (2015/C 034/57)
   Proceso kalba: prancūzų

      Šalys

      Ieškovai: Philippe Colart (Bastonė, Belgija) ir kt., atstovaujami advokato A. Salerno

      Atsakovė: Europos Parlamentas, atstovaujamas O. Caisou-Rousseau ir S. Alves

      Bylos dalykas

   Prašymas panaikinti Europos Parlamento personalo komiteto rinkimus, kurie vyko 2013 m. rudenį ir kurių rezultatai buvo paskelbti 2013 m. lapkričio 28 d.

      Sprendimo rezoliucinė dalis

               1.

               Atmesti ieškinį kaip nepriimtiną.

               2.

               P. Colart ir kiti ieškovai, kurių pavardės nurodytos priede, padengia pusę savo bylinėjimosi išlaidų.

               3.

               Europos Parlamentas padengia savo bylinėjimosi išlaidas ir turi padengti pusę ieškovų išlaidų.

      (1)  OL C 184, 2014 6 16, p. 45.


title: Byla T-645/16 R: 2017 m. vasario 6 d. Bendrojo Teismo pirmininko nutartis byloje Vorarlberger Landes- und Hypothekenbank/BPV (Laikinųjų apsaugos priemonių taikymas — Bendra pertvarkymo valdyba — Bendras pertvarkymo fondas — Ex ante įnašai — Prašymas sustabdyti vykdymą — Skubos nebuvimas)

text:
               10.4.2017

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 112/38

         2017 m. vasario 6 d. Bendrojo Teismo pirmininko nutartis byloje Vorarlberger Landes- und Hypothekenbank/BPV

   (Byla T-645/16 R)
   ((Laikinųjų apsaugos priemonių taikymas - Bendra pertvarkymo valdyba - Bendras pertvarkymo fondas - Ex ante įnašai - Prašymas sustabdyti vykdymą - Skubos nebuvimas))
   (2017/C 112/53)
   Proceso kalba: vokiečių

      Šalys

      Ieškovė: Vorarlberger Landes- und Hypothekenbank AG (Brėgencas, Austrija), atstovaujama advokato G. Eisenberger

      Atsakovė: Bendra pertvarkymo valdyba (BPV), atstovaujama advokatų B. Meyring ir S. Schelo

      Dalykas

   SESV 278 ir 279 straipsniais grindžiamas prašymas dėl laikinųjų apsaugos priemonių taikymo, kuriuo prašoma, pirma, sustabdyti 2016 m. balandžio 15 d. BVP vykdomojo posėdžio sprendimą (SRB/ES/SRF/2016/06) dėl ex ante įnašų į Bendrą pertvarkymo fondą už 2016 m. ir, antra, nurodyti BPV grąžinti ieškovei sumokėtus ex ante įnašus.

      Rezoliucinė dalis

               1.

               Atmesti prašymą taikyti laikinąsias apsaugos priemones.

               2.

               Atidėti klausimo dėl bylinėjimosi išlaidų nagrinėjimą.


title: Byla C-140/09: 2009 m. balandžio 17 d. Tribunale di Genova (Italija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Fallimento Traghetti del Mediterraneo SpA — Curatore dott. Alberto Fontana prieš Presidenza del Consiglio dei Ministri

text:
               4.7.2009

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 153/24

         2009 m. balandžio 17 d. Tribunale di Genova (Italija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Fallimento Traghetti del Mediterraneo SpA — Curatore dott. Alberto Fontana prieš Presidenza del Consiglio dei Ministri
   (Byla C-140/09)
   2009/C 153/44
   Proceso kalba: italų

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Tribunale di Genova

      Šalys pagrindinėje byloje

      Ieškovė: Fallimento Traghetti del Mediterraneo SpA — Curatore dott. Alberto Fontana

      Atsakovė: Presidenza del Consiglio dei Ministri

      Prejudiciniai klausimai

   Ar nacionalinės teisės nuostatos valstybės pagalbos srityje, pavyzdžiui tokios, kaip Įstatymo Nr. 684/1974 nuostatos, konkrečiai 19 straipsnis, kuriame numatyta galimybė suteikti valstybės pagalbą — nors ir tik kaip kreditą — nepasirašant sutarčių ir nenustatant iš anksto konkrečių ir privalomų kriterijų, siekiant, kad valstybė pagalbos suteikimas neiškraipytų konkurencijos, neprieštarauja Bendrijos teisės principams, konkrečiai Sutarties V antraštinės dalies (anksčiau — IV antraštinė dalis) 86, 87 ir 88 straipsniams, ir atsižvelgiant į tai, ar yra svarbi aplinkybė, kad pagalbos gavėjas privalo taikyti administracinės valdžios institucijų nustatytus tarifus?


title: Byla T-34/10: 2010 m. sausio 26 d. pareikštas ieškinys byloje Hairdreams prieš VRDT — Bartmann (MAGIC LIGHT)

text:
               17.4.2010

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 100/46

         2010 m. sausio 26 d. pareikštas ieškinys byloje Hairdreams prieš VRDT — Bartmann (MAGIC LIGHT)

   (Byla T-34/10)
   2010/C 100/71
   Kalba, kuria surašytas ieškinys: vokiečių

      Šalys

      Ieškovė: „Hairdreams“ HaarhandelsgmbH (Gracas, Austrija), atstovaujama advokato G. Kresbach

      Atsakovė: Vidaus rinkos derinimo tarnyba (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui)

      Kita procedūros Apeliacinėje taryboje šalis: Rüdiger Bartmann (Gladbekas, Vokietija)

      Ieškovės reikalavimai

               —

               Pakeisti ginčijamą 2009 m. lapkričio 18 d. Vidaus rinkos derinimo tarnybos (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui) ketvirtosios apeliacinės tarybos (byla R 656/2008-4) sprendimą, visiškai patenkinant 2008 m. balandžio 22 d. ieškovės apeliaciją ir priteisti iš atsakovo apeliacinėje procedūroje ieškovės bylinėjimosi išlaidas, patirtas protesto, apeliacinėje procedūroje ir procese dėl šio ieškinio.

               —

               Nepatenkinus šio reikalavimo, panaikinti ginčijamą sprendimą ir grąžinti jį Tarnybai.

      Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

      Bendrijos prekių ženklo paraišką pateikęs asmuo: ieškovė

      Prašomas įregistruoti Bendrijos prekių ženklas: žodinis prekių ženklas „MAGIC LIGHT“ 3, 8, 10, 21, 22, 26 ir 44 klasės prekėms ir paslaugoms — paraiška Nr. 5 196 597

      Prekių ženklo ar žymens, kuriuo grindžiamas protestas, savininkas: Rüdiger Bartmann

      Prekių ženklas ar žymuo, kuriuo grindžiamas protestas: Vokietijos žodinis prekių ženklas „MAGIC LIFE“ Nr. 30 415 611 3 klasės prekėms

      Protestų skyriaus sprendimas: iš dalies patenkinti protestą

      Apeliacinės tarybos sprendimas: atmesti apeliaciją

      Ieškinio pagrindai: Reglamento (EB) Nr. 207/2009 (1) 8 straipsnio 1 dalies b punkto pažeidimas, nes Apeliacinė taryba, vertindama galimybę supainioti, padarė teisės klaidų.

      (1)  2009 m. vasario 26 d. Tarybos reglamentas (EB) Nr. 207/2009 dėl Bendrijos prekių ženklo (OL L 78, 2009, p. 1)


title: Byla T-707/16: 2016 m. spalio 3 d. pareikštas ieškinys byloje Enoitalia/EUIPO – La Rural Viñedos y Bodegas (ANTONIO RUBINI)

text:
               14.11.2016

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 419/57

         2016 m. spalio 3 d. pareikštas ieškinys byloje Enoitalia/EUIPO – La Rural Viñedos y Bodegas (ANTONIO RUBINI)

   (Byla T-707/16)
   (2016/C 419/74)
   Kalba, kuria surašytas ieškinys: anglų

      Šalys

      Ieškovė: Enoitalia, Corte Vigna, Baldo, Belvino, Ca' del Lago, Invino, Vinuva, Cantine Borsari, Ca' Montini, E.I., Enoi, V.E.B., Cbe, Ca.Pi SpA (Enoitalia SpA) (Calmasino di Bardolino, Italija), atstovaujama advokato S. Rizzo

      Atsakovė: Europos Sąjungos intelektinės nuosavybės tarnyba (EUIPO)

      Kita procedūros Apeliacinėje taryboje šalis: La Rural Viñedos y Bodegas SA Ltda (Capital Federal, Argentina)

      Su procedūra EUIPO susijusi informacija

      Prekių ženklo, dėl kurio kilo ginčas, savininkė: ieškovė

      Prekių ženklas, dėl kurio kilo ginčas: žodinis ES prekių ženklas ANTONIO RUBINI – ES prekių ženklas Nr. 9 526 955

      Procedūra EUIPO: registracijos pripažinimo negaliojančia procedūra

      Ginčijamas sprendimas: 2016 m. birželio 28 d. EUIPO penktosios apeliacinės tarybos sprendimas byloje R 1085/2015-5

      Reikalavimai

   Ieškovė Bendrojo Teismo prašo:

               —

               panaikinti ginčijamą sprendimą,

               —

               priteisti iš EUIPO bylinėjimosi išlaidas.

      Pagrindas, kuriuo remiamasi

               —

               Reglamento Nr. 207/2009 53 straipsnio 1 dalies a punkto, siejamo su 8 straipsnio 1 dalies b punktu, pažeidimas.


title: Byla C-644/15 P: 2015 m. gruodžio 2 d. Vengrijos pateiktas apeliacinis skundas dėl 2015 m. rugsėjo 15 d. Bendrojo Teismo (antroji kolegija) priimto sprendimo byloje T-346/12 Vengrija/Europos Komisija

text:
               25.1.2016

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 27/28

         2015 m. gruodžio 2 d.Vengrijos pateiktas apeliacinis skundas dėl 2015 m. rugsėjo 15 d. Bendrojo Teismo (antroji kolegija) priimto sprendimo byloje T-346/12 Vengrija/Europos Komisija

   (Byla C-644/15 P)
   (2016/C 027/32)
   Proceso kalba: vengrų

      Šalys

      Apeliantė: Vengrija, atstovaujama Z. Fehér

      Kita proceso šalis: Europos Komisija

      Apeliantės reikalavimai

               —

               panaikinti Bendrojo Teismo sprendimą byloje T-346/12;

               —

               priimti galutinį sprendimą byloje, vadovaujantis Teisingumo Teismo statuto 61 straipsniu;

               —

               priteisti iš Komisijos bylinėjimosi išlaidas.

      Apeliacinio skundo pagrindai ir pagrindiniai argumentai

   Vengrijos vyriausybės teigimu, Bendrasis Teismas padarė teisės klaidą konstatavęs, kad Komisija visiškai teisingai priėmė sprendimą, kad priimant sprendimą dėl pagal Reglamento Nr. 1234/2007/EB (1) 103e straipsnį suteiktos nacionalinės finansinės pagalbos dalinės kompensacijos vaisių ir daržovių gamintojų organizacijoms, kompensacijos Sąjungos lėšomis sumą reikia susieti su pagalbos sumomis, apie kurias pranešta.
   Vengrijos vyriausybė teigia, kad Komisija, vadovaudamasi kartu aiškinamomis susijusiomis reglamentų Nr. 1234/2007/EB ir Nr. 1580/2007/EB (2) nuostatomis, neturėjo teisės priimant sprendimą dėl vaisių ir daržovių gamintojų organizacijoms suteiktos nacionalinės finansinės pagalbos dalinės kompensacijos bendrijos lėšomis leisti kompensuoti tik tokio dydžio sumas, apie kurias Vengrijos vyriausybė pateikdama prašymą leisti suteikti nacionalinę pagalbą pranešė kaip planuojamas, numatomas ar teorines sumas.
   Pagal Reglamento Nr. 1234/2007/EB 103e straipsnį Komisijos leidimas suteikti nacionalinę pagalbą susijęs su pagalbos teikimu, o ne su pagalbos, kuri gali būti suteikta maksimalaus dydžio nustatymu. Šis maksimalus dydis yra tiesiogiai numatytas Reglamente Nr. 1234/2007, kuriame numatyta, kad nacionalinė pagalba negali būti didesnė nei 80 % pačių gamintojų organizacijų finansinių įnašų. Taisyklėse, susijusiose su daline nacionalinės pagalbos kompensacija bendrijos lėšomis, neleidžiama, kad Komisija, suteikdama tokį dalinį leidimą, nustatytų maksimalų kompensacijos, kurią prašymą išduoti leidimą pateikusi valstybė narė pranešė Komisijai dydį, neatsižvelgiant į tai, ar kalbama apie bendrą pagalbos dydį, ar apie kiekvienai gamintojų organizacijai suteiktos pagalbos dydį.
   Reglamento Nr. 1580/2007 94 straipsnio 1 dalies antroje pastraipoje pavartotu terminu „dydis“, atsižvelgiant į maksimalų 80 % pagalbos dydį, numatytą Reglamento Nr. 1234/2007 103e straipsnyje, ir maksimalų 25 % dydį, susijusį su veiklos fondo padidinimu, numatytą Reglamento Nr. 1580/2007 67 straipsnyje, siekiama leisti Komisijai priimant sprendimą suteikti leidimą iš anksto apskaičiuoti nacionalinę pagalbą, kuri gali būti suteikta, taigi ir būsimos kompensacijos dydį. Tad pranešimu apie šias sumas nesiekiama, kad būtų patvirtinti jų dydžiai, o kad, vadovaujantis pagrindiniame reglamente ir Komisijos reglamente nustatytomis taisyklėmis pastaroji galėtų aiškiai žinoti, kokio dydžio pagalba galės būti suteikta.

      (1)  2007 m. spalio 22 d. Tarybos reglamentas (EB) Nr. 1234/2007, nustatantis bendrą žemės ūkio rinkų organizavimą ir konkrečias tam tikriems žemės ūkio produktams taikomas nuostatas (Bendras bendro žemės ūkio rinkų organizavimo reglamentas) (OL L 299, p. 1).

      (2)  2007 m. gruodžio 21 d. Komisijos reglamentas (EB) Nr. 1580/2007, nustatantis Tarybos reglamentų (EB) Nr. 2200/96, (EB) Nr. 2201/96 ir (EB) Nr. 1182/2007 įgyvendinimo vaisių ir daržovių sektoriuje taisykles (OL L 299, p. 1).


title: Byla C-411/08 2008 m. rugsėjo 22 d. Finanzgericht Baden-Württemberg (Vokietija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Swiss Caps AG prieš Hauptzollamt Singen

text:
               20.12.2008

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 327/11

         2008 m. rugsėjo 22 d.Finanzgericht Baden-Württemberg (Vokietija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Swiss Caps AG prieš Hauptzollamt Singen

   (Byla C-411/08)
   (2008/C 327/18)
   Proceso kalba: vokiečių
   Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas
   Finanzgericht Baden-Württemberg
   Šalys pagrindinėje byloje
   Ieškovė: Swiss Caps AG
   Atsakovė: Hauptzollamt Singen
   Prejudiciniai klausimai

               1.

               Ar Kombinuotosios nomenklatūros (1987 m. liepos 23 d. Tarybos reglamento (EEB) Nr. 2658/87 I priedas — Kombinuotoji nomenklatūra (KN)) (1) aiškinimo taisyklių 5 taisyklę reikia aiškinti taip, kad kapsulių sienelės iš krakmolo granulato, kuriose yra maisto papildų medžiagų, laikytinos pakavimo talpykla?

               2.

               Jeigu į pirmąjį klausimą būtų atsakyta neigiamai:
               Ar Kombinuotosios nomenklatūros 1515 poziciją reikia aiškinti taip, kad kapsulės sienelės iš krakmolo granulato, kuriose yra 580 mg koncentruoto kviečių gemalų aliejaus, taip nulemia prekės požymius, kad prekė nebegali būti klasifikuojama KN 1515 pozicijoje?

      (1)  OL L 256, p. 1.


title: Byla F-133/15: 2016 m. birželio 10 d. Tarnautojų teismo (vienas teisėjas) sprendimas byloje HI/Komisija (Viešoji tarnyba — Pareigūnai — Pareigūnų tarnybos nuostatų 11 straipsnis — Lojalumo pareiga — 11a straipsnis — Interesų konfliktas — Pareigūnas, atsakingas už Sąjungos finansuojamo projekto koordinavimą — Šeimos ryšiai tarp šio pareigūno ir darbuotojo, kurį projekto tikslais įdarbino už šį projektą atsakinga bendrovė — Drausminė procedūra — Drausminė nuobauda — Perkėlimas į žemesnį lygį — Drausmės komisijos sudėties teisėtumas — Pareiga motyvuoti — Procedūros trukmė — Protingas terminas — Teisės į gynybą pažeidimas — Ne bis in idem principas — Akivaizdi vertinimo klaida — Nuobaudos proporcingumas — Lengvinančios aplinkybės)

text:
               25.7.2016

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 270/69

         2016 m. birželio 10 d. Tarnautojų teismo (vienas teisėjas) sprendimas byloje HI/Komisija

   (Byla F-133/15) (1)

   ((Viešoji tarnyba - Pareigūnai - Pareigūnų tarnybos nuostatų 11 straipsnis - Lojalumo pareiga - 11a straipsnis - Interesų konfliktas - Pareigūnas, atsakingas už Sąjungos finansuojamo projekto koordinavimą - Šeimos ryšiai tarp šio pareigūno ir darbuotojo, kurį projekto tikslais įdarbino už šį projektą atsakinga bendrovė - Drausminė procedūra - Drausminė nuobauda - Perkėlimas į žemesnį lygį - Drausmės komisijos sudėties teisėtumas - Pareiga motyvuoti - Procedūros trukmė - Protingas terminas - Teisės į gynybą pažeidimas - Ne bis in idem principas - Akivaizdi vertinimo klaida - Nuobaudos proporcingumas - Lengvinančios aplinkybės))
   (2016/C 270/76)
   Proceso kalba: prancūzų

      Šalys

      Ieškovas: HI, atstovaujamas advokato M. Velardo

      Atsakovė: Europos Komisija, atstovaujama C. Ehrbar ir F. Simonetti

      Bylos dalykas

   Prašymas panaikinti Komisijos sprendimą, kuriuo ieškovui paskirta nuolatinio perkėlimo į dviem lygiais žemesnes pareigas nuobauda, priimtą atlikus tyrimą dėl interesų konflikto, ir atlyginti tariamai patirtą neturtinę žalą.

      Sprendimo rezoliucinė dalis

               1.

               Atmesti ieškinį.

               2.

               HI padengia savo ir Europos Komisijos patirtas bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 414, 2015 12 14, p. 45.


title: Byla C-483/16: 2016 m. rugsėjo 6 d. Fővárosi Törvényszék (Vengrija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Zsolt Sziber/ERSTE Bank Hungary Zrt.

text:
               14.11.2016

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 419/32

         2016 m. rugsėjo 6 d.Fővárosi Törvényszék (Vengrija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Zsolt Sziber/ERSTE Bank Hungary Zrt.

   (Byla C-483/16)
   (2016/C 419/43)
   Proceso kalba: vengrų

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Fővárosi Törvényszék

      Šalys pagrindinėje byloje

      Ieškovas: Zsolt Sziber

      Atsakovė: ERSTE Bank Hungary Zrt.

      Kita šalis: Mónika Szeder

      Prejudiciniai klausimai

               1.

               Ar toliau nurodytos Sąjungos teisės normos, būtent Europos bendrijos steigimo sutarties (Romos sutartis) 129A straipsnio 1 ir 2 dalys, siejamos su to paties straipsnio 3 dalimi, Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijos (OL C 362, 2012, p. 2) 38 straipsnis, 1993 m. balandžio 5 d. Tarybos direktyvos 93/13/EEB dėl nesąžiningų sąlygų sutartyse su vartotojais (1) 7 straipsnio 1 ir 2 dalys, siejamos su tos pačios direktyvos 8 straipsniu, taip pat 2008 m. balandžio 23 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2008/48/EB dėl vartojimo kredito sutarčių ir panaikinančios Tarybos direktyvą 87/102/EEB (2) 47 konstatuojamoji dalis, turi būti aiškinamos, kad pagal jas draudžiami nacionalinės teisės aktai (įskaitant jų taikymą), kuriuose numatyti papildomi reikalavimai, nepalankūs atitinkamai bylos šaliai (ieškovas ir atsakovas), kaip vartotojas 2004 m. gegužės 1 d.–2014 m. liepos 26 d. laikotarpiu sudariusiai paskolos sutartį, kurioje įtvirtinta nesąžininga sąlyga, leidžianti vienašališkai padidinti palūkanas, rinkliavas ir mokesčius arba susijusi su valiutos pirkimo pardavimo kursų skirtumu, nes, taikant šiuos papildomus reikalavimus, tam, kad teismuose būtų galima įgyvendinti teises, kylančias dėl minėtų sutarčių su vartotojais neteisėtumo, ypač tam, kad teismas galėtų išnagrinėti bylą iš esmės, reikalaujama raštu pateikti procesinį (civilinio proceso) dokumentą (iš esmės, ieškinį, ieškinio pakeitimą, ginantis pareikštą prieštaravimą dėl teisėtumo – dėl vartotojo atžvilgiu priimto sprendimo – ar šio prieštaravimo pakeitimą, atsakovo priešieškinį ar šio priešieškinio pakeitimą), kuriame privaloma pateikti atitinkamą informaciją, nors kita proceso šalis, kuri nesudarė paskolos sutarties kaip vartotojas, ar kuri tuo pačiu laikotarpiu kaip vartotojas sudarė kitos rūšies nei pirmiau nurodytą paskolos sutartį, neturi pateikti tokio dokumento ir konkrečios informacijos jame?

               2.

               Nesvarbu, ar Teisingumo Teismas į pirmąjį klausimą (kuris suformuluotas abstrakčiau nei antrasis) atsakytų teigiamai, ar neigiamai, ar pirmajame klausime nurodytos Sąjungos teisės nuostatos turi būti aiškinamos taip, kad pagal jas draudžiama, jog bylos šaliai, kuri kaip vartotojas sudarė paskolos sutartį, kaip ji apibrėžta pirmajame klausime, būtų taikomi toliau nurodyti [a–c] papildomi privalomi reikalavimai:

                           a)

                           teismo proceso atveju ieškinys, ieškinio pakeitimas, ginantis pareikštas prieštaravimas dėl teisėtumo – dėl vartotojo atžvilgiu priimto sprendimo – ar šio prieštaravimo pakeitimas, atsakovo priešieškinys ar šio priešieškinio pakeitimas, kuriuos turi pateikti bylos šalis (ieškovas arba atsakovas), kaip vartotojas sudariusi paskolos sutartį, kaip ji apibrėžta pirmajame klausime, priimtinas tik, t. y. jį galima nagrinėti iš esmės, jeigu tokiame procesiniame dokumente bylos šalis prašo ne tik, kad teismas pripažintų negaliojančia visą su vartotojais sudarytą paskolos sutartį, kaip ji apibrėžta pirmajame klausime, ar jos dalį, bet ir kad taikytų dėl visiško negaliojimo kylančias pasekmes, nors kita proceso šalis, kuri nesudarė paskolos sutarties kaip vartotojas, ar kuri tuo pačiu laikotarpiu kaip vartotojas sudarė kitos rūšies nei pirmiau nurodytą paskolos sutartį, neturi pateikti tokio dokumento ir konkrečios informacijos jame?

                           b)

                           teismo proceso atveju ieškinys, ieškinio pakeitimas, ieškinio pakeitimas, ginantis pareikštas prieštaravimas dėl teisėtumo – dėl vartotojo atžvilgiu priimto sprendimo – ar šio prieštaravimo pakeitimas, atsakovo priešieškinys ar šio priešieškinio pakeitimas, kuriuos turi pateikti bylos šalis (ieškovas arba atsakovas), kaip vartotojas sudaręs paskolos sutartį, kaip ji apibrėžta pirmajame klausime, priimtinas tik, t. y. jį galima nagrinėti iš esmės, jeigu, jame tik prašoma, kad teismas pripažintų negaliojančia visą su vartotojais sudarytą paskolos sutartį, kaip ji apibrėžta pirmajame klausime, tačiau neprašoma kaip vieną iš visiško negaliojimo pasekmių nurodyti atkurti teisinę iki sutarties sudarymo buvusią padėtį, nors kita proceso šalis, kuri nesudarė paskolos sutarties kaip vartotojas, ar kuri tuo pačiu laikotarpiu kaip vartotojas sudarė kitos rūšies nei pirmiau nurodytą paskolos sutartį, neturi pateikti tokio dokumento ir konkrečios informacijos jame;

                           c)

                           teismo proceso atveju ieškinys, ieškinio pakeitimas, ieškinio pakeitimas, ginantis pareikštas prieštaravimas dėl teisėtumo – dėl vartotojo atžvilgiu priimto sprendimo – ar šio prieštaravimo pakeitimas, atsakovo priešieškinys ar šio priešieškinio pakeitimas, kuriuos turi pateikti bylos šalis (ieškovas arba atsakovas), kaip vartotojas sudaręs paskolos sutartį, kaip ji apibrėžta pirmajame klausime, priimtinas tik, t. y. jį galima nagrinėti iš esmės, jeigu tokiame dokumente, kiek tai susiję su laikotarpiu nuo sutartinių teisinių santykių pradžios iki ieškinio pareiškimo, pateikiama finansinė ataskaita su skaičiavimais, atliktinais taikant ypač sudėtingą matematinę formulę (kaip to reikalaujama pagal nacionalinės teisės nuostatas) ir atsižvelgiant į normas, kuriomis reglamentuojamas konvertavimas į forintus, įtraukiant išsamų skaičiavimą, išskirtiną taip, kad jį būtų galima patikrinti aritmetiškai; joje turi būti nurodytos pagal sutartį turimos sumokėti įmokos, kurių terminas suėjo, ieškovo jau sumokėtos įmokos, turimos sumokėti įmokos, kurių terminas suėjo ir kurios nustatytos neatsižvelgiant į negaliojančią sąlygą bei jų skirtumas ir bendrai turi būti nurodoma likusi sumokėti paskolos, dėl kurios proceso šalis, kaip vartotojas, sudarė su kredito įstaiga paskolos sutartį, dalis ir galima permoka, nors kita proceso šalis, kuri nesudarė paskolos sutarties kaip vartotojas, ar kuri tuo pačiu laikotarpiu kaip vartotojas sudarė kitos rūšies nei pirmiau nurodytą paskolos sutartį, neturi pateikti tokio dokumento ir konkrečios informacijos jame?

               3.

               Ar pirmajame klausime nurodytos Sąjungos teisės nuostatos turi būti aiškinamos taip, kad, jei jos pažeidžiamos dėl nustatytų pirmiau nurodytų papildomų reikalavimų (pirmajame ir antrajame klausimuose), pažeidžiami ir Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijos 20, 21 ir 47 straipsniai (OL 2012, C 326, p. 2), atsižvelgiant taip pat (iš dalies taip pat siejant su pirmuoju ir antruoju klausimais) į tai, kad valstybių narių teismai turi taikyti Sąjungos teisę vartotojų apsaugos srityje net ir situacijoms, kurios nėra tarpvalstybinio pobūdžio, t. y. išimtinai vidaus situacijoms, kaip tai matyti iš 2000 m. gruodžio 5 d. Sprendimo Guimont (C-448/98, EU:C:2000:663) 23 punkto, 2012 m. gegužės 10 d. Sprendimo Duomo Gpa ir kt. (C-357/10–C-359/10, EU:C:2012:283) 28 punkto ir 2014 m. liepos 3 d. Sprendimo Tudoran (C-92/14, EU:C:2014:2051) 39 punkto? Ar turi būti pripažinta, kad vien dėl aplinkybės, jog paskolos sutartys, nurodytos pirmajame prejudiciniame klausime, yra „paskolos, išreikštos užsienio valiuta, sutartys“, situacija yra tarpvalstybinio pobūdžio?

      (1)  1993 m. balandžio 5 d. Tarybos direktyva 93/13/EEB dėl nesąžiningų sąlygų sutartyse su vartotojais (OL L 95, p. 29; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 15 sk., 2 t., p. 288).

      (2)  2008 m. balandžio 23 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2008/48/EB dėl vartojimo kredito sutarčių ir panaikinanti Tarybos direktyvą 87/102/EEB (OL L 133, p. 66).


title: Byla C-519/07 P 2007 m. lapkričio 22 d. Europos Bendrijų Komisijos pateiktas apeliacinis skundas dėl 2007 m. rugsėjo 12 d. Pirmosios instancijos teismo (antroji kolegija) priimto sprendimo byloje T-348/03 Koninklijke Friesland Foods NV (anksčiau — Friesland Coberco Dairy Foods Holding NV) prieš Europos Bendrijų Komisiją

text:
               9.2.2008

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 37/9

         2007 m. lapkričio 22 d. Europos Bendrijų Komisijos pateiktas apeliacinis skundas dėl 2007 m. rugsėjo 12 d. Pirmosios instancijos teismo (antroji kolegija) priimto sprendimo byloje T-348/03 Koninklijke Friesland Foods NV (anksčiau — Friesland Coberco Dairy Foods Holding NV) prieš Europos Bendrijų Komisiją

   (Byla C-519/07 P)
   (2008/C 37/11)
   Proceso kalba: olandų
   Šalys

      Apeliantė: Europos Bendrijų Komisija, atstovaujama H. van Vliet ir S. Noë

      Kita proceso šalis: Koninklijke Friesland Foods NV, anksčiau — Friesland Coberco Dairy Foods Holding NV

   Ieškovės reikalavimai
   Apeliantė prašo

               —

               panaikinti skundžiamą sprendimą, atmesti prašymą panaikinti ginčijamą sprendimą (1) ir priteisti iš Koninklijke Foods NV (KFF) bylinėjimosi Pirmosios instancijos teisme ir šio apeliacinio proceso išlaidas,

               —

               nepatenkinus pirmojo prašymo, panaikinti skundžiamą sprendimą, kiek juo suteikiamos teisės kitiems ūkio subjektams nei Koninklijke Friesland NV, kurie 2001 m. liepos 11 d. Nyderlandų mokesčių administratoriui buvo pateikę prašymus taikyti nagrinėjamą pagalbos schemą, ir atmesti prašymą panaikinti ginčijamą sprendimą, kiek jis susijęs su teisių kitiems ūkio subjektams nei KFF, kurie 2001 m. liepos 11 d. Nyderlandų mokesčių administratoriui buvo pateikę prašymus taikyti nagrinėjamą pagalbos schemą, suteikimu.

         Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai
   Komisija mano, kad Pirmosios instancijos teismas pažeidė Bendrijos teisę:

               i)

               konstatavęs, kad KFF turi teisę pareikšti ieškinį, nes, patenkinus ieškinį, ji turėtų tam tikras reikalavimo teises Nyderlandų institucijoms, susijusias su CFA režimu (skundžiamo sprendimo 58-73 punktai);

               ii)

               konstatavęs, kad KFF yra tiesiogiai ir konkrečiai susijusi su Komisijos sprendimu (skundžiamo sprendimo 93-101 punktai);

               iii)

               panaikinęs ginčijamą sprendimą remdamasis faktinėmis aplinkybėmis, kurios Komisijai nebuvo žinomos ir kurių ginčijamo sprendimo priėmimo momentu ji neprivalėjo žinoti, t. y. konkrečia KFF situacija (visų pirma žr. skundžiamo sprendimo 141-143 punktus);

               iv)

               1 dalis: akivaizdžiai neteisingai pripažinęs, kad argumentai, kurie buvo svarbūs teismo vertinimui, nebuvo ginčijami ir todėl įrodyti (Pirmosios instancijos teismas padarė neteisingą prielaidą, kad Komisija neginčijo, jog ieškovė ėmėsi audito priemonių bei priėmė finansinius ir ekonominius sprendimus, kurių nebuvo galima pakeisti per penkiolikos mėnesių terminą, žr. skundžiamo sprendimo 137 punktą);
               2 dalis: pripažinęs, kad įmonė, kuri tik pateikė prašymą leisti pasinaudoti pagalba, gali tikėtis teisėtų lūkesčių apsaugos (visų pirma žr. skundžiamo sprendimo 125-140 punktus);

               v)

               pripažinęs, kad KFF gali pagrįstai remtis lygybės principu (skundžiamo sprendimo 149-150 punktai);

               vi)

               arba papildomai: panaikinant skundžiamą sprendimą, kiek juo suteikiamos teisės kitiems ūkio subjektams nei KFF (skundžiamo sprendimo rezoliucinės dalies 1 punktas).

      (1)  2003 m. vasario 17 d. Komisijos sprendimas 2003/515/EB dėl Nyderlandų įgyvendintos pagalbos schemos tarptautinei finansavimo veiklai (OL L 180, p. 52).


title: Bylos T-128/08 ir T-241/08: 2010 m. gegužės 5 d. Bendrojo Teismo nutartis byloje CBI ir ABISP prieš Komisiją (Valstybės pagalba — Belgijos institucijų skirtos subsidijos valstybinėms ligoninėms — Bendros ekonominės svarbos paslauga — Skundas — Tariamas sprendimas nutraukti skundo nagrinėjimą — Paskesnis sprendimo, kuriuo pagalba pripažįstama deranti su bendrąja rinka, priėmimas — Nereikalingumas priimti sprendimą)

text:
               17.7.2010

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 195/17

         2010 m. gegužės 5 d. Bendrojo Teismo nutartis byloje CBI ir ABISP prieš Komisiją

   (Bylos T-128/08 ir T-241/08) (1)

   (Valstybės pagalba - Belgijos institucijų skirtos subsidijos valstybinėms ligoninėms - Bendros ekonominės svarbos paslauga - Skundas - Tariamas sprendimas nutraukti skundo nagrinėjimą - Paskesnis sprendimo, kuriuo pagalba pripažįstama deranti su bendrąja rinka, priėmimas - Nereikalingumas priimti sprendimą)
   2010/C 195/27
   Proceso kalba: prancūzų

      Šalys

      Ieškovės: Coordination bruxelloise d’institutions sociales et de santé (CBI) (Briuselis, Belgija) ir Association bruxelloise des institutions de soins privées (ABISP) (Briuselis), atstovaujamos advokato D. Waelbroeck, solisitoriaus D. Slater

      Atsakovė: Europos Komisija, atstovaujama C. Giolito, J.-P. Keppenne ir B. Stromsky

      Dalykas

   Prašymas panaikinti tariamai 2008 m. sausio 10 d. ir balandžio 10 d. laiškuose nustatytą Komisijos sprendimą nepradėti tyrimo ir procedūros pagal EB 88 straipsnio 2 dalį, kiek tai susiję su ieškovių skundu dėl tariamai neteisėtos Belgijos valstybės pagalbos Iris tinklo valstybinėms ligoninėms Briuselio–sostinės regione.

      Rezoliucinė dalis

               1.

               Sujungti bylas T-128/08 ir T-241/08, kad būtų priimta bendra nutartis.

               2.

               Nėra reikalo toliau nagrinėti ieškinį.

               3.

               Nėra reikalo nagrinėti Sen Žilio (Belgija), Eterbeko (Belgija), Ikselio (Belgija), Anderlechto (Belgija), Briuselio–sostinės regiono (Belgija), Briuselio miesto (Belgija), savivaldybių bei Suomijos Respublikos prašymus įstoti į bylą.

               4.

               Priteisti iš Komisijos bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 142, 2008 6 7.


title: Byla T-166/07 2007 m. gegužės 8 d. pareikštas ieškinys byloje Italija prieš Komisiją

text:
               7.7.2007

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 155/39

         2007 m. gegužės 8 d. pareikštas ieškinys byloje Italija prieš Komisiją

   (Byla T-166/07)
   (2007/C 155/71)
   Proceso kalba: italų
   Šalys

      Ieškovė: Italijos Respublika, atstovaujama Avvocato dello Stato Paolo Gentili

      Atsakovė: Europos Bendrijų Komisija
   Ieškovės reikalavimai

               —

               Panaikinti pranešimą apie bendrą konkursą EPSO/AD/94/07 dėl informacijos, komunikacijų ir žiniasklaidos srities 125 administratorių (AD 5) rezervo sąrašo sudarymo.

               —

               Panaikinti pranešimą apie bendrą konkursą EPSO/AST/37/07 dėl komunikacijų ir informacijos srities 110 administratorių padėjėjų (AST 3) rezervo sąrašo sudarymo.

         Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai
   Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai yra panašūs į tuos, kurie nurodyti byloje Ispanija prieš Komisiją (T-156/07).


title: Byla C-215/12 P: 2012 m. gegužės 9 d. Grazer Wechselseitige Versicherung AG pateiktas apeliacinis skundas dėl 2012 m. vasario 28 d. Bendrojo Teismo (šeštoji kolegija) priimto sprendimo byloje T-282/08 Grazer Wechselseitige Versicherung AG prieš Europos Komisiją

text:
               23.6.2012

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 184/7

         2012 m. gegužės 9 d.Grazer Wechselseitige Versicherung AG pateiktas apeliacinis skundas dėl 2012 m. vasario 28 d. Bendrojo Teismo (šeštoji kolegija) priimto sprendimo byloje T-282/08 Grazer Wechselseitige Versicherung AG prieš Europos Komisiją

   (Byla C-215/12 P)
   2012/C 184/13
   Proceso kalba: vokiečių

      Šalys

      Apeliantė: Grazer Wechselseitige Versicherung AG, atstovaujama advokato H. Wollmann

      Kita proceso šalis: Europos Komisija

      Apeliantės reikalavimai

   Apeliantė prašo:

               1.

               Panaikinti skundžiamą sprendimą;

               2.

               Priimti galutinį sprendimą dėl ginčo ir panaikinti 2008 m. balandžio 30 d. Komisijos sprendimą dėl valstybės pagalbos C 56/06 (ex NN 77/06), kurią Austrija suteikė Bank Burgenland privatizavimui, (OL L 239, 2008 m. rugsėjo 6 d., p. 32) ir priteisti iš Europos Komisijos Bendrajame Teisme ir Teisingumo Teisme patirtas bylinėjimosi išlaidas;

               3.

               Subsidiariai, kiek tai susiję su antra reikalavimų dalimi, grąžinti bylą Bendrajam Teismui ir atidėti bylinėjimosi išlaidų klausimo nagrinėjimą.

      Apeliacinio skundo pagrindai ir pagrindiniai argumentai

   Šis apeliacinis skundas paduotas dėl 2012 m. vasario 28 d. Bendrojo Teismo sprendimo byloje T-282/08 — Bank Burgenland. Ieškovė ginčija visą Bendrojo Teismo sprendimą. Pirma, skundžiamajame sprendime padaryta procedūros klaidų, kurios pažeidė ieškovės interesus. Antra, savo sprendimu Bendrasis Teismas keliais aspektais pažeidė Europos teisę. Ieškovė nurodo šiuos pagrindus:

               Pirmuoju pagrindu Grazer Wechselseitige Versicherung AG nurodo Sąjungos teisės pažeidimą. Bendrasis Teismas mano, kad vykdydama privatizaciją Land Burgenland neturėjo atsižvelgti į Land Burgenland suteiktas garantijas dėl Bank Burgenland turimų įsiskolinimų. Šie svarstymai yra teisiškai klaidingi. Bendrasis Teismas netinkamai taikė privataus investuotojo kriterijų. Jis neatsižvelgė į tai, kad Bank Burgenland turimus neapibrėžtuosius įsipareigojimus sudaro įpareigojimai, kuriuos Land įgijo kaip banko savininkas. Pagal Teisingumo Teismo ir Bendrojo Teismo praktiką kitose bylose, kaip antai byloje Ryanair
                   (1), taikant privataus investuotojo kriterijų reikia atsižvelgti į valstybės narės ekonominės veiklos srityje suteiktą garantiją. Be to, Bendrojo Teismo teisinė pozicija nedera su Bendrijos teisės aktų veiksmingumu pagalbos srityje. Bendrojo Teismo teiginys, kad privatizuodamos bankus ES valstybės narės neturi atsižvelgti į tai, jog įgijėjas išlaisvina valstybę narę nuo esamų valstybės garantijų, gali sukurti didelių kliūčių valdant finansų krizę ir mažinant šiuo metu Europoje esamą valstybės skolą.

               Savo antrajame pagrinde ieškovė teigė, kad skundžiamajame sprendime padaryta procedūros klaida, nes Bendrasis Teismas nepareiškė savų svarstymų dėl pagrindinio ieškinio pagrindo, bet visiškai pasirėmė Komisijos pastabomis. Šiuo atveju Komisijos vertinimas, pagal kurį (tariami) Land konkurso sąlygų trūkumai neturėjo jokio poveikio pateiktų paraiškų sumai, buvo klaidingas. Be to, neįsigilinęs atkartodamas šį klaidingą teisinį vertinimą pats Bendrasis Teismas pažeidė Sąjungos teisę. Bendrasis Teismas neatsižvelgė į tai, kad dėl klaidingų konkurso sąlygų pareiškėjai gali pateikti paraišką su didesne kaina nei teikiant paraišką nesant sąlygų. Panašu, kad privatizuojant Bank Burgenland konsorciumas, kurio paraiška buvo atmesta, siekdamas kompensuoti savo paraiškos kokybinį trūkumą (t. y. rizika, kad pardavimo konsorciumui atveju Land turėtų panaudoti savo garantijas), pasiūlė didesnę pirkimo kainą. Jei Bendrasis Teismas manė, kad kokybinis kriterijus „išlaisvinimas nuo garantijos“ nebuvo priimtinas atsižvelgiant į teisės aktus pagalbos srityje, jis tuo pat metu turėjo tik nustatyti, ar konsorciumo paraiškoje buvo nurodyta tinkama Bank Burgenland rinkos vertė (neskaitant pagalbos).

               Trečiuoju pagrindu ieškovė nurodo savo teisės būti išklausytai pažeidimą. Bendrasis Teismas neišnagrinėjo esminio pagrindo. Bylos šalys nesiginčija, kad net pardavus konsorciumą Bank Burgenland prieš baigiant privatizaciją būtų papildomai išleidęs 320 mln. eurų vertės obligacijų emisiją. Šios obligacijos buvo pagrįstos Land garantijomis. Šiuo klausimu ieškovė savo ieškinyje 2008 m. liepos 17 d. aiškiai nurodė, kad dėl šios priemonės konsorciumas gavo gerokai daugiau naudos nei pati ieškovė. Komisija lygindama abi paraiškas į tai neatsižvelgė. Skundžiamajame sprendime Bendrasis Teismas šiuo pagrindu nesirėmė. Todėl Bendrasis Teismas galutinai neišnagrinėjo ieškovės nurodytų pagrindų ir atėmė iš Bendrijos teismo galimybę įgyvendinti jam patikėtą priežiūrą.

      (1)  2008 m. gruodžio 17 d. Bendrojo Teismo sprendimas Ryanair prieš Komisiją, T-196/04, Rink. p. II-03643.


title: Byla C-133/10: 2011 m. liepos 28 d. Teisingumo Teismo (penktoji kolegija) sprendimas byloje Europos Komisija prieš Belgijos Karalystę (Valstybės įsipareigojimų neįvykdymas — Direktyva 2005/81/EB — Finansinių santykių tarp valstybių narių ir valstybės įmonių skaidrumas — Įmonė, privalanti tvarkyti atskiras sąskaitas — Neperkėlimas per nustatytą terminą)

text:
               8.10.2011

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 298/7

         2011 m. liepos 28 d. Teisingumo Teismo (penktoji kolegija) sprendimas byloje Europos Komisija prieš Belgijos Karalystę

   (Byla C-133/10) (1)

   (Valstybės įsipareigojimų neįvykdymas - Direktyva 2005/81/EB - Finansinių santykių tarp valstybių narių ir valstybės įmonių skaidrumas - Įmonė, privalanti tvarkyti atskiras sąskaitas - Neperkėlimas per nustatytą terminą)
   2011/C 298/11
   Proceso kalba: prancūzų

      Šalys

      Ieškovė: Europos Komisija, atstovaujama V. Peere ir K. Walkerová

      Atsakovė: Belgijos Karalystė, atstovaujama M. Jacobs ir J.-C. Halleux

      Dalykas

   Valstybės įsipareigojimų neįvykdymas — Visų nuostatų, reikiamų įgyvendinti 2005 m. lapkričio 28 d. Komisijos direktyvą 2005/81/EB, iš dalies keičiančią Direktyvą 80/723/EEB dėl finansinių santykių tarp valstybių narių ir valstybės įmonių skaidrumo bei dėl finansinio skaidrumo tam tikrose įmonėse (OL L 312, p. 47 ir klaidų ištaisymas OL L 308, 2006 11 8, p. 19), nepriėmimas per numatytą terminą

      Rezoliucinė dalis

               1.

               Per nustatytą terminą nepriėmusi 2005 m. lapkričio 28 d. Komisijos direktyvą 2005/81/EB, iš dalies keičiančią Direktyvą 80/723/EEB dėl finansinių santykių tarp valstybių narių ir valstybės įmonių skaidrumo bei dėl finansinio skaidrumo tam tikrose įmonėse, įgyvendinančių įstatymų ir kitų teisės aktų, Belgijos Karalystė neįvykdė įsipareigojimų pagal šią direktyvą.

               2.

               Priteisti iš Belgijos Karalystės bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 148, 2010 6 5.


title: Byla T-268/17: 2017 m. gegužės 8 d. pareikštas ieškinys byloje Clean Sky 2 Joint Undertaking/Revoind Industriale

text:
               17.7.2017

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 231/31

         2017 m. gegužės 8 d. pareikštas ieškinys byloje Clean Sky 2 Joint Undertaking/Revoind Industriale

   (Byla T-268/17)
   (2017/C 231/39)
   Proceso kalba: anglų

      Šalys

      Ieškovė: Clean Sky 2 Joint Undertaking (CSJU), atstovaujama B. Mastantuono ir advokato M. Velardo

      Atsakovė: Revoind Industriale Srl (Oricola, Italija)

      Reikalavimai

   Ieškovė Bendrojo Teismo prašo:

               —

               priteisti iš atsakovės sumokėti CSJU 101 370,94 EUR sumą pagal Susitarimą su partneriais dėl dotacijų Nr. 632462 „EASIER-Experimental Acoustic Subsonic wind tunnel Investigation of the advanced geared turbofan Regional aircraft integrating HLD innovative low-noise design“ ir 524,91 EUR sumą kaip delspinigius, apskaičiuotus taikant 3,5 % normą už laikotarpį nuo 2017 m. vasario 7 d. iki 2017 m. balandžio 1 d.,

               —

               priteisti iš atsakovės mokėti 9,72 EUR dydžio palūkanas per dieną nuo 2017 m. balandžio 2 d. iki kol įsiskolinimas bus visiškai padengtas ir

               —

               priteisti iš atsakovės bylinėjimosi išlaidas.

      Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

   Grįsdama ieškinį ieškovė remiasi šiais pagrindais.
   Ieškovė teigia, kad atsakovė pažeidė savo sutartinius įsipareigojimus, kai neįgyvendino projekto EASIER ir nepateikė CSJU atitinkamų ataskaitų ir rezultatų pagal Susitarimo dėl dotacijų II priedo II.2 straipsnį.
   Be to, atsakovė neatliko darbo, kurį turėjo padaryti, kaip nurodyta I priede, todėl pažeidė savo pareigas pagal Susitarimo dėl dotacijų II priedo II.3 straipsnio a, e ir h punktus.
   Dėl to ieškovė nutraukė Susitarimą dėl dotacijų remdamasi Susitarimo dėl dotacijų II priedo II.38 straipsniu ir pateikė debeto avizą dėl 101 370,94 EUR išankstinio finansavimo sumos, kurią koordinatorius jau buvo išmokėjęs atsakovei pagal Susitarimą dėl dotacijų. Iš tiesų išankstinio finansavimo suma lieka ieškovės nuosavybe iki galutinio mokėjimo.
   Faktinės aplinkybės, dėl kurių kyla Revoind Industriale S.r.l., kaip naudos gavėjos pagal Susitarimą dėl dotacijų, prievolės, šioje byloje iš esmės nėra ginčijamos ir atsakovės prieštaravimai yra bendro pobūdžio, neišsamūs ir dėl jų nepateikta jokių pagrindžiančių įrodymų, taigi yra visiškai nepagrįsti.
   Taigi ieškovė turi teisę reikalauti išieškoti ir grąžinti atsakovei sumokėtą išankstinio finansavimo sumą kartu su delspinigiais.


title: Byla C-214/07 2007 m. balandžio 23 d. pareikštas ieškinys byloje Europos Bendrijų Komisija prieš Prancūzijos Respubliką

text:
               21.7.2007

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 170/10

         2007 m. balandžio 23 d. pareikštas ieškinys byloje Europos Bendrijų Komisija prieš Prancūzijos Respubliką

   (Byla C-214/07)
   (2007/C 170/17)
   Proceso kalba: prancūzų
   Šalys

      Ieškovė: Europos Bendrijų Komisija, atstovaujama C. Giolito

      Atsakovė: Prancūzijos Respublika
   Ieškovės reikalavimai

               —

               Pripažinti, kad per nustatytą terminą neįvykdžiusi 2003 m. gruodžio 16 d. Komisijos sprendimo dėl pagalbos sistemos, Prancūzijos skirtos su sunkumais susidūrusių įmonių perėmimui (Valstybės pagalba C(2003) 4636) (1), Prancūzijos Respublika neįvykdė įsipareigojimų pagal šio sprendimo 5 ir 6 straipsnius, EB 249 straipsnio ketvirtą pastraipą bei EB 10 straipsnį.

               —

               Priteisti iš Prancūzijos Respublikos bylinėjimosi išlaidas.

         Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai
   Pagrįsdama savo ieškinį Komisija nurodo, kad atsakovė neatliko to, kas būtina garantuoti greitą ir veiksmingą jos sprendimo įvykdymą, nes per daugiau kaip tris metus po šio sprendimo priėmimo nepasiekė, kad būtų atlyginta bent dalis Prancūzijos neteisėtai suteiktos pagalbos. Tokia situacija aiškiai prieštarauja EB 249 straipsnio ketvirtajai pastraipai bei 1999 m. kovo 22 d. Tarybos reglamento (EB) Nr. 659/99, nustatančio išsamias EB Sutarties 93 straipsnio taikymo taisykles (2), 14 straipsnio 1 ir 3 dalims.
   Dėl laikotarpio po 1993 m. atsakovė negali remtis visišku negalėjimu įvykdyti 2003 m. gruodžio 16 d. Sprendimą. Viena vertus, Prancūzijos valdžios institucijos nesiėmė praktiškai jokių ginčijamos pagalbos išieškojimo veiksmų ir net neišsiuntė vykdomųjų raštų pagalbą sugrąžinti turintiems asmenims. Kita vertus, šios valdžios institucijos negali remtis sunkumais identifikuoti ginčijamos pagalbos gavėjus, nes kaip mokesčių institucijos, jos turėjo galimybę lengvai apskaičiuoti naudos, kurią šie asmenys įgijo dėl neapmokestinimo, sumas.
   Bet kuriuo atveju, iš Teisingumo Teismo praktikos matyti, kad visiško negalėjimo vykdyti sąlyga tenkinama tik jei valstybė atsakovė informavo Komisiją apie teisines, politines ar praktines kliūtis, kurias kelia sprendimo išieškoti pagalbą įgyvendinimas ir jei ji ėmėsi realių veiksmų prieš atitinkamas įmones siekdama išieškoti šios pagalbos sumą bei pasiūlė Komisijai alternatyvius sprendimo įgyvendinimo būdus, leidžiančius įveikti atsiradusius sunkumus.

      (1)  OL L 108, 2004, p. 38.

      (2)  OL L 83, p. 1.


title: Byla T-19/13: 2013 m. sausio 11 d. pareikštas ieškinys byloje Ekologický právní servis prieš Komisiją

text:
               16.3.2013

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 79/25

         2013 m. sausio 11 d. pareikštas ieškinys byloje Ekologický právní servis prieš Komisiją

   (Byla T-19/13)
   2013/C 79/44
   Proceso kalba: anglų

      Šalys

      Ieškovė: Ekologický právní servis (Brno, Čekijos Respublika), atstovaujama advokato P. Černý

      Atsakovė: Europos Komisija

      Reikalavimai

   Ieškovė Bendrojo Teismo prašo:

               —

               panaikinti 2012 m. lapkričio 12 d. Europos Komisijos sprendimą C(2012) 8382, kuriuo ieškovės prašymas peržiūrėti 2012 m. liepos 6 d. Komisijos sprendimą C(2012) 4576 dėl Čekijos Respublikos paraiškos pagal Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2003/87/EC (1) 10c straipsnio 5 dalį dėl nemokamų pereinamojo laikotarpio apyvartinių taršos leidimų suteikimo elektros energijos gamybai modernizuoti buvo pripažintas nepriimtinu,

               —

               panaikinti 2012 m. liepos 6 d. Komisijos sprendimą C(2012) 4576 dėl Čekijos Respublikos paraiškos pagal Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2003/87/EC 10c straipsnio 5 dalį dėl nemokamų pereinamojo laikotarpio apyvartinių taršos leidimų suteikimo elektros energijos gamybai modernizuoti,

               —

               priteisti iš atsakovės bylinėjimosi išlaidas

      Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

   Grįsdama ieškinį ieškovė remiasi dviem pagrindais.

               1.

               Pirmuoju ieškinio pagrindu teigiama, kad 2012 m. lapkričio 12 d. Europos Komisijos sprendimas C(2012) 8382 yra neteisėtas, nes jis prieštarauja Europos Sąjungos Sutarties 17 straipsniui, Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo 263 straipsniui ir Reglamento Nr. 1367/2006 (2) 2 straipsnio 1 dalies g punktui.

               2.

               Antruoju ieškinio pagrindu teigiama, kad 2012 m. liepos 6 d. Komisijos sprendimas C(2012) 4576 yra neteisėtas, nes jis prieštarauja SESV 263 straipsniui, Direktyvai 2003/87/EB, nustatančiai šiltnamio efektą sukeliančių dujų emisijos leidimų sistemą Bendrijoje, su pakeitimais, padarytais Direktyva 2009/29/EB (3), Komisijos komunikatui — Direktyvos 2003/87/EB 10c straipsnio neprivalomo taikymo gairės (OL C 99, 2011, p. 3) ir 2001 m. birželio 27 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvai 2001/42/EB dėl tam tikrų planų ir programų pasekmių aplinkai vertinimo (4).

      (1)  2003 m. spalio 13 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2003/87/EB, nustatanti šiltnamio efektą sukeliančių dujų emisijos leidimų sistemą Bendrijoje ir iš dalies keičianti Tarybos direktyvą 96/61/EB.

      (2)  2006 m. rugsėjo 6 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (EB) Nr. 1367/2006 dėl Orhuso konvencijos dėl teisės gauti informaciją, visuomenės dalyvavimo priimant sprendimus ir teisės kreiptis į teismus aplinkosaugos klausimais nuostatų taikymo Bendrijos institucijoms ir organams.

      (3)  2009 m. balandžio 23 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2009/29/EB, iš dalies keičianti Direktyvą 2003/87/EB, siekiant patobulinti ir išplėsti Bendrijos šiltnamio efektą sukeliančių dujų apyvartinių taršos leidimų prekybos sistemą.

      (4)  2001 m. birželio 27 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2001/42/EB dėl tam tikrų planų ir programų pasekmių aplinkai vertinimo.


title: Byla C-624/10: 2011 m. gruodžio 15 d. Teisingumo Teismo (aštuntoji kolegija) sprendimas byloje Europos Komisija prieš Prancūzijos Respubliką (Valstybės įsipareigojimų neįvykdymas — Apmokestinimas — Direktyva 2006/112/EB — 168, 171, 193, 194, 204 ir 214 straipsniai — Valstybės narės reglamentavimas, pagal kurį užsienyje įsisteigęs pardavėjas ar paslaugų teikėjas privalo paskirti fiskalinį agentą ir registruotis PVM mokėtoju toje valstybėje narėje — Reglamentavimas, pagal kurį užsienyje įsisteigęs pardavėjas ar paslaugų teikėjas gali taikyti užskaitą tarp savo sumokėto atskaičiuotino PVM ir savo klientų vardu ir jų sąskaita surinkto atskaičiuotino PVM)

text:
               11.2.2012

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 39/7

         2011 m. gruodžio 15 d. Teisingumo Teismo (aštuntoji kolegija) sprendimas byloje Europos Komisija prieš Prancūzijos Respubliką

   (Byla C-624/10) (1)

   (Valstybės įsipareigojimų neįvykdymas - Apmokestinimas - Direktyva 2006/112/EB - 168, 171, 193, 194, 204 ir 214 straipsniai - Valstybės narės reglamentavimas, pagal kurį užsienyje įsisteigęs pardavėjas ar paslaugų teikėjas privalo paskirti fiskalinį agentą ir registruotis PVM mokėtoju toje valstybėje narėje - Reglamentavimas, pagal kurį užsienyje įsisteigęs pardavėjas ar paslaugų teikėjas gali taikyti užskaitą tarp savo sumokėto atskaičiuotino PVM ir savo klientų vardu ir jų sąskaita surinkto atskaičiuotino PVM)
   2012/C 39/10
   Proceso kalba: prancūzų

      Šalys

      Ieškovė: Europos Komisija, atstovaujama M. Afonso

      Atsakovė: Prancūzijos Respublika, atstovaujama G. de Bergues ir N. Rouam

      Dalykas

   Valstybės įsipareigojimų neįvykdymas — 2006 m. lapkričio 28 d. Tarybos direktyvos 2006/112/EB dėl pridėtinės vertės mokesčio bendros sistemos (OL L 347, p. 1) 168, 171, 193, 194, 204 ir 214 straipsnių pažeidimas — Nacionalinės teisės nuostata, pagal kurią užsienyje įsisteigęs pardavėjas ar paslaugų teikėjas privalo paskirti fiskalinį agentą — Pareiga registruotis PVM mokėtoju — Teisės į atskaitą pobūdis ir apimtis

      Rezoliucinė dalis

               1.

               2006 m. birželio 23 d. Administracinių instrukcijų 3 A 9 06 Nr. 105 IV skyriuje numatydama administracinę lengvatą, kuria nukrypstama nuo atvirkštinio apmokestinimo pridėtinės vertės mokesčiu tvarkos, pagal kurią ne Prancūzijoje įsisteigęs pardavėjas ar paslaugų teikėjas privalo paskirti fiskalinį agentą, registruotis joje pridėtinės vertės mokesčio mokėtoju ir gali taikyti užskaitą tarp savo sumokėto atskaičiuotino pridėtinės vertės mokesčio ir savo klientų vardu ir jų sąskaita surinkto atskaičiuotino pridėtinės vertės mokesčio, Prancūzijos Respublika neįvykdė įsipareigojimų pagal 2006 m. lapkričio 28 d. Tarybos direktyvą 2006/112/EB dėl pridėtinės vertės mokesčio bendros sistemos ir ypač jos 168, 171, 193, 194, 204 ir 214 straipsnius.

               2.

               Priteisti iš Prancūzijos Respublikos bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 72, 2011 03 05.


title: Byla C-598/14 P: 2014 m. gruodžio 22 d. Vidaus rinkos derinimo tarnybos (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui) (VRDT) pateiktas apeliacinis skundas dėl 2014 m. spalio 21 d. Bendrojo Teismo (pirmoji kolegija) priimto sprendimo byloje T-453/11, Szajner/VRDT

text:
               23.3.2015

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 96/4

         2014 m. gruodžio 22 d. Vidaus rinkos derinimo tarnybos (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui) (VRDT) pateiktas apeliacinis skundas dėl 2014 m. spalio 21 d. Bendrojo Teismo (pirmoji kolegija) priimto sprendimo byloje T-453/11, Szajner/VRDT

   (Byla C-598/14 P)
   (2015/C 096/06)
   Proceso kalba: prancūzų

      Šalys

      Apeliantė: Vidaus rinkos derinimo tarnyba (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui) (VRDT), atstovaujama A. Folliard-Monguiral

      Kitos proceso šalys: Gilbert Szajner, Forge de Laguiole

      Apeliantės reikalavimai

               —

               Panaikinti skundžiamą sprendimą.

               —

               Priteisti iš ieškovės Bendrajame Teisme Tarnybos patirtas bylinėjimosi išlaidas.

      Apeliacinio skundo pagrindai ir pagrindiniai argumentai

   Grįsdama savo apeliacinį skundą apeliantė remiasi dviem pagrindais, t. y. 2009 m. vasario 26 d. Tarybos reglamento (EB) Nr. 207/2009 dėl Bendrijos prekių ženklo (1) 65 straipsnio ir to paties reglamento 8 straipsnio 4 dalies, siejamos su Prancūzijos intelektinės nuosavybės kodekso L 711-4 straipsniu, pažeidimu.
   Apeliantės teigimu, Bendrasis Teismas gali panaikinti ar pakeisti [Apeliacinės tarybos] sprendimą, tik jeigu jo priėmimo momentu jam galima taikyti vieną iš panaikinimo arba pakeitimo pagrindų, įtvirtintų Reglamento (EB) Nr. 207/2009 65 straipsnio 2 dalyje. [Jos teigimu,] Bendrasis Teismas pažeidė minėto reglamento 65 straipsnio 2 dalį, kai nesilaikė jo vykdomos teisėtumo kontrolės apimties, kuri turi apimti tik teisines aplinkybes (įskaitant teismų praktiką, priimtą iki tos dienos, iki kurios [Apeliacinės tarybos] sprendimas buvo priimtas) ir Apeliacinei tarybai pateiktas faktines aplinkybes. Bendrasis Teismas nenustatė, kad ginčijamo sprendimo priėmimo dieną Apeliacinė taryba padarė klaidą. Bendrasis Teismas pakeitė Apeliacinės tarybos vertimą savuoju ir vertino 2012 m. liepos 10 d. Prancūzijos kasacinio teismo sprendimą, dėl kurio Apeliacinė taryba negalėjo apibrėžti savo pozicijos.
   Be to, Bendrasis Teismas iškraipė 2012 m. liepos 10 d. Prancūzijos kasacinio teismo sprendimą, kai pripažino, jog jis „nėra dviprasmiškas dėl įmonės pavadinimui suteiktos apsaugos apimties ir turi būti taikomas bendrai“, ir kai, palyginti su kita bylos medžiaga, jam suteikė tokios reikšmės, kurios jis akivaizdžiai neturi atsižvelgiant į Prancūzijos intelektinės nuosavybės kodekso L 711-4 straipsnį.
   Galiausiai Bendrasis Teismas padarė klaidą, nustatydamas bendrovės Forge de Laguiole veiklos sektorius taikydamas su prekių ženklų teise susijusius kriterijus. Bendrasis Teismas turėjo nustatyti bendrovės Forge de Laguiole veiklos sektorius atsižvelgdamas į jos parduodamų prekių paskirtį ir naudojimą, o ne tik į prekių pobūdžio kriterijų.

      (1)  OL L 78, p. 1.


title: Byla C-276/06 2007 m. balandžio 17 d. Teisingumo Teismo (penktoji kolegija) nutartis ( Tribunal du travail de Verviers (Belgija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Mamate El Youssfi prieš Office national des pensions (ONP) (Procedūros reglamento 104 straipsnio 3 dalies pirmoji pastraipa — Europos ir Viduržemio jūros regiono šalių susitarimas EB-Marokas — 65 straipsnis — Nediskriminavimo principas socialinės apsaugos srityje — Teisinė pajamų pagyvenusiems žmonėms garantija)

text:
               28.4.2007

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 96/25

         2007 m. balandžio 17 d. Teisingumo Teismo (penktoji kolegija) nutartis (Tribunal du travail de Verviers (Belgija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Mamate El Youssfi prieš Office national des pensions (ONP)

   (Byla C-276/06) (1)

   (Procedūros reglamento 104 straipsnio 3 dalies pirmoji pastraipa - Europos ir Viduržemio jūros regiono šalių susitarimas EB-Marokas - 65 straipsnis - Nediskriminavimo principas socialinės apsaugos srityje - Teisinė pajamų pagyvenusiems žmonėms garantija)
   (2007/C 96/45)
   Proceso kalba: prancūzų
   Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas
   Tribunal du travail de Verviers
   Šalys

      Ieškovė: Mamate El Youssfi
   Atsakovė: Office national des pensions (ONP)
   Dalykas
   Prašymas priimti prejudicinį sprendimą — Tribunal du travail de Verviers (Belgija) — EEB ir Maroko Karalystės bendradarbiavimo susitarimo, patvirtinto 1978 m. rugsėjo 26 d. Tarybos reglamentu (EEB) Nr. 2211/78 dėl Europos ekonominės bendrijos ir Maroko Karalystės bendradarbiavimo susitarimo sudarymo (OL L 264, p. 1), iš dalies pakeisto Europos ir Viduržemio jūros regiono šalių susitarimo, įsteigiančio Europos Bendrijų bei jų valstybių narių ir Maroko Karalystės asociaciją (OL L 70, p. 2), 65 straipsniu, 41 straipsnio bei 2003 m. gegužės 14 d. Tarybos reglamento (EB) Nr. 859/2003, išplečiančio Reglamento (EEB) Nr. 1408/71 ir Reglamento (EEB) Nr. 574/72 nuostatų taikymą trečiųjų šalių piliečiams, kuriems jos dar netaikomos dėl jų pilietybės (OL L 124, p. 1), bei 2004 m. balandžio 29 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (EB) Nr. 883/2004 dėl socialinės apsaugos sistemų koordinavimo (OL L 166, p. 1) išaiškinimas — Nediskriminavimo principas — Atsisakymas Belgijoje gyvenančiai Maroko pilietei suteikti teisinę pajamų pagyvenusiems žmonėms garantiją
   Rezoliucinė dalis
   1996 m. vasario 26 d. Briuselyje pasirašyto ir 2000 m. sausio 24 d. Tarybos ir Komisijos sprendimu 2000/204/EB, EAPB, Bendrijų vardu patvirtinto Europos ir Viduržemio jūros regiono šalių susitarimo, steigiančio Europos Bendrijų bei jų valstybių narių ir Maroko Karalystės asociaciją, 65 straipsnio 1 dalies pirmoji pastraipa turi būti aiškinama kaip draudžianti priimančiajai valstybei narei atsisakyti suteikti teisinę pajamų pagyvenusiems žmonėms garantiją 65 metų sulaukusiai ir teisėtai šios valstybės teritorijoje gyvenančiai Maroko pilietei, jeigu ši nuostata jai taikoma:

               —

               dėl to, kad ji pati dirbo pagal darbo sutartį atitinkamoje valstybėje narėje,

               —

               dėl Maroko pilietybę turinčio darbuotojo migranto, kuris dirba ar dirbo šioje valstybėje narėje, šeimos narės statuso.

      (1)  OL C 224, 2006 9 16.


title: Byla C-84/10 P: 2010 m. vasario 12 d. Longevity Health Products, Inc . pateiktas apeliacinis skundas dėl 2009 m. gruodžio 9 d. Bendrojo Teismo (aštuntoji kolegija) priimto sprendimo byloje T-484/08 Longevity Health Products, Inc. prieš Vidaus rinkos derinimo tarnybą (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui), kita šalis VRDT Apeliacinėje taryboje: Merck KGaA

text:
               17.4.2010

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 100/29

         2010 m. vasario 12 d.Longevity Health Products, Inc. pateiktas apeliacinis skundas dėl 2009 m. gruodžio 9 d. Bendrojo Teismo (aštuntoji kolegija) priimto sprendimo byloje T-484/08 Longevity Health Products, Inc. prieš Vidaus rinkos derinimo tarnybą (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui), kita šalis VRDT Apeliacinėje taryboje: Merck KGaA

   (Byla C-84/10 P)
   2010/C 100/44
   Proceso kalba: vokiečių

      Šalys

      Apeliantė: Longevity Health Products, Inc., atstovaujama advokato J. Korab

      Kita proceso šalis: Vidaus rinkos derinimo tarnyba (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui), Merck KGaA

      Apeliantės reikalavimai

   Apeliantė reikalauja:

               —

               Pripažinti priimtinu bendrovės Longevity Health Products, Inc. Apeliacinį skundą;

               —

               panaikinti 2009 m. gruodžio 19 d. Bendrojo Teismo sprendimą byloje T-484/08;

               —

               priteisti iš Vidaus rinkos derinimo tarnybos bylinėjimosi išlaidas.

      Apeliacinio skundo pagrindai ir pagrindiniai argumentai

   Apeliacinis skundas pateiktas dėl Bendrojo Teismo sprendimo, kuriuo atmetamas apeliantės ieškinys dėl 2008 m. rugpjūčio 28 d. VRDT ketvirtosios apeliacinės tarybos sprendimo, kuriuo atmestas prašymas įregistruoti žodinį prekių ženklą „Kids Vits“. Bendrasis Teismas sprendimu patvirtino apeliacinės tarybos sprendimą, pagal kurį egzistavo rizika supainioti su ankstesniu Bendrijos žodiniu prekių ženklu „VIDS4KIDS“.
   Pagrįsdama savo apeliacinį skundą apeliantė nurodo procedūros reikalavimų pažeidimą ir 1993 m. gruodžio 20 d. Tarybos reglamento (EB) Nr. 40/94 dėl Bendrijos prekių ženklo (toliau — Reglamentas) 8 straipsnio 1 dalies b punkto pažeidimą.
   Bendrasis Teismas padarė procesinę klaidą, nes apeliantei nesuteikė termino pateikti dubliko į kitos apeliacinio proceso šalies atsiliepimą į ieškinį, nepaisant motyvuoto apeliantės prašymo. Pažeidžiant Bendrojo Teismo ir Teisingumo Teismo procesuose taikomą Bendrijos teisę, apeliantės teisė būti išklausyta buvo pažeista ir buvo pasikėsinta į jos teisininkės apsaugos teisę.
   Bendrasis Teismas pažeidė Reglamento 8 straipsnio 1 dalies b punktą, nes, vertindamas supainiojimo riziką, bendrai neįvertino visų svarbių faktorių. Taip jis nepaisė principo, kad nustatytų bendrų konfliktuojančių žodinių prekių ženklų požymių pakako nuspręsti, kad egzistavo supainiojimo rizika prekių ženklų teisės prasme.
   Konkrečiai kalbant, Bendrasis Teismas nepakankamai atsižvelgė į faktą, kad aptariami prekių ženklai plačiąja prasme iš esmės skirti prekėms ir paslaugoms, susijusioms su žmonių sveikata, o šios priežasties pakanka, kad būtų taikomas didesnis atitinkamos visuomenės dėmesys. Be to iš vartotojų buvo žinoma, kad prekių ženklų pavadinimų, kylančių iš cheminės nomenklatūros ar paremtų ja, atveju net mažiausi skirtumai gali būti lemiami. Be to vartotojų dėmesį dar gali sustiprinti tai, kad dviejų produktų supainiojimas gali turėti labai nemalonių pasekmių.
   Be to, Bendrasis Teismas neatsižvelgė į faktą, kad žodiniai prekių ženklai „Kids Vits“ ir „VIDS4KIDS“ labai skiriasi, nes fonetiškai prekių ženklus galima aiškiai atskirti. Prekių ženklo ištarimas labai svarbus kliento įsiminimui, todėl jau reikia atmesti supainiojimo riziką. Nors vizualiai egzistuoja panašumų, žodžiai „Kids“ ir „Vits“ aptariamuose prekių ženkluose yra skirtingose vietose, o apeliantės prekių ženkle yra papildomas žymuo (būtent skaičius „4“, anglų kalba tariamas „for“, kurį reikia suprasti kaip „skirtas“). Be to abu prekių ženklai visumoje atitinka dvi skirtingas sudėtinių pavadinimų sudarymo sistemas, o tai savaime užtikrina jų skirtingumą.


title: Byla C-89/12: 2012 m. vasario 17 d. Hof van Cassatie van België (Belgija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Rose Marie Bark prieš likviduojamą Galileo Jodint Undertaking

text:
               5.5.2012

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 133/18

         2012 m. vasario 17 d.Hof van Cassatie van België (Belgija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Rose Marie Bark prieš likviduojamą Galileo Jodint Undertaking

   (Byla C-89/12)
   2012/C 133/32
   Proceso kalba: olandų

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

   Hof van Cassatie van België

      Šalys pagrindinėje byloje

      Kasatorė: Rose Marie Bark

      Kita kasacinio proceso šalis: Galileo Joint Undertaking, likviduojama

      Prejudicinis klausimas

   Ar 2002 m. gegužės 21 d. Tarybos reglamento (EB) Nr. 876/2002 (1) dėl bendros įmonės „Galileo“ įsteigimo priede išdėstytų bendros įmonės Galileo įstatų 11 straipsnio 2 dalį kartu su šio reglamento 2 straipsniu reikia aiškinti taip, kad Kitų Europos Sąjungos tarnautojų įdarbinimo sąlygos, ypač jose nustatyta atlyginimų sistema, taikomos bendros įmonės Galileo tarnautojams, kurių darbo sutartys terminuotos?

      (1)  OL L 138, p. 1; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 13 sk., 29 t., p. 477.


title: Byla T-297/16 P: 2016 m. birželio 9 d. Valéria Anna Gyarmathy pateiktas apeliacinis skundas dėl 2015 m. gegužės 18 d. Tarnautojų teismo sprendimo byloje F-79/13 Gyarmathy/ENNSC

text:
               2016 10 3

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 364/13

      2016 m. birželio 9 d. Valéria Anna Gyarmathy pateiktas apeliacinis skundas dėl 2015 m. gegužės 18 d. Tarnautojų teismo sprendimo byloje F-79/13 Gyarmathy/ENNSC

      (Byla T-297/16 P)
      (2016/C 364/09)
      Proceso kalba: anglų

         Šalys

         Apeliantė: Valéria Anna Gyarmathy (Györ, Vengrija), atstovaujama advokato A. Véghely

         Kita proceso šalis: Europos narkotikų ir narkomanijos stebėsenos centras

         Reikalavimai

      Apeliantė Bendrojo Teismo prašo:

                  —

                  peržiūrėti ir grąžinti teismui nagrinėti iš naujo 2015 m. gegužės 18 d. Tarnautojų teismo sprendimą byloje Gyarmathy/ENNSC, F-79/13;

                  —

                  panaikinti 2012 m. rugsėjo 11 d. (ankstesniojo) ENNSC direktoriaus sprendimą atmesti apeliantės pagalbos prašymą;

                  —

                  panaikinti 2012 m. rugsėjo 14 d. (ankstesniojo) ENNSC direktoriaus sprendimą nepratęsti apeliantės sutarties;

                  —

                  panaikinti 2013 m. gegužės 13 d. (ankstesniojo) ENNSC valdybos pirmininko ir 2013 m. birželio 25 d. (ankstesniojo) ENNSC direktoriaus sprendimus.

         Apeliacinio skundo pagrindai ir pagrindiniai argumentai

      Grįsdama apeliacinį skundą apeliantė remiasi dviem pagrindais.

                  1.

                  Pirmasis apeliacinio skundo pagrindas: prašymas panaikinti 2012 m. rugsėjo 11 d. ENNSC direktoriaus sprendimą atmesti apeliantės pagalbos prašymą:
                  Apeliantė teigia, kad Tarnautojų teismas sprendime byloje F-79/13, priimtame pirmojoje instancijoje 2015 m. gegužės 18 d., konstatuodamas, kad agentūros administracija apeliantės skundus išnagrinėjo tinkamai, iškraipo faktus ir prieštarauja daugeliui bylos medžiagoje pateiktų įrodymų. (Ankstesnis) ENNSC direktorius atmetė apeliantės pagalbos prašymą, visų pirma, jos prašymą perkelti nutraukiant tiesioginio vadovo vykdomą ilgalaikį ir intensyvų persekiojimą ir priekabiavimą. (Ankstesnis) direktorius nevykdė pareigos suteikti pagalbą ir kruopštumo bei gero administravimo pareigų (2008 m. lapkričio 27 d. Sprendimo Klug/EMEA, F-35/07, EU:F:2008:150, 74 punktas ir 2011 m. liepos 12 d. Sprendimo Komisija/Q, T-80/09 P, EU:T:2011:347, 84 punktas). Remdamasis faktais ir įrodymais, pateiktais bylos medžiagoje, Pareigūnų tarnybos nuostatų 24 straipsniu ir reikšminga nusistovėjusia teismų praktika (ankstesnis) ENNSC direktorius kaip paskyrimų tarnyba nesuteikė apeliantei prašomos pagalbos ir nesiėmė priemonių, reikalingų apsaugoti ramybę tarnyboje apskritai ir apeliantę nuo blogo elgesio, kurio auka ji pirmiausia buvo. Todėl Tarnautojų teismo sprendimas, priimtas pirmojoje instancijoje, kiek jis susijęs su pirmuoju pagrindu, yra neteisingas atsižvelgiant į faktines aplinkybes ir, be to, prieštarauja Bendrijos teisės aktams ir priimtai teismų praktikai. Jis turi būti peržiūrėtas ir pakeistas, o skundžiamas sprendimas turi būti panaikintas.

                  2.

                  Antrasis apeliacinio skundo pagrindas: prašymas panaikinti 2012 m. rugsėjo 14 d. sprendimą nepratęsti apeliantės sutarties:
                  Skundžiamas Tarnautojų teismo sprendimas, priimtas pirmojoje instancijoje, pagrįstas motyvais, kad 2012 m. gruodžio 19 d. (ankstesnio) ENNSC direktoriaus sprendimas priimtas 2012 m. gruodžio 10 d. apeliantei pateikus formalų skundą, kuriuo ginčytas, bet ne tik, 2012 m. rugsėjo 14 d. (ankstesnio) ENNSC direktoriaus sprendimas nepratęsti jos darbo sutarties. Vis dėlto iš paties nurodyto laiško akivaizdžiai matyti, kad jo negalima taip aiškinti. Atvirkščiai, tai yra sprendimas, kuriuo pradedamas administracinis tyrimas dėl apeliantės skundo. Be to, tame pačiame laiške (ankstesnis) direktorius neigia, kad apskritai priėmė sprendimą dėl apeliantės darbo sutarties. Net jeigu būtų išlaikytas akivaizdžiai neteisingas skundžiamo sprendimo aiškinimas, šis sprendimas vis tiek prieštarauja teisės aktams ir yra neteisėtas, nes apeliantė prieš tai nebuvo išklausyta (2013 m. gruodžio 12 d. Sprendimas CH/Parlamentas, F-129/12, EU:F:2013:203), ir jis yra tik parengiamasis aktas (2009 m. kovo 16 d. Sprendimas R/Komisija, T-156/08 P, EU:T:2009:69), kuris atskirai negali būti (2009 m. lapkričio 10 d. Sprendimas N/Parlamentas, F-71/08, EU:F:2009:150 ir 2012 m. spalio 23 d. Nutartis Possanzini/Frontex, F-61/11, EU:F:2012:146). Skundžiamas sprendimas taip pat yra piktnaudžiavimas įgaliojimais (1995 m. spalio 19 d. Sprendimas Obst/Komisija, T-562/93, EU:T:1995:181, 2000 m. gruodžio 12 d. Sprendimas Dejaiffe/VRDT, T-223/99, EU:T:2000:292 ir 2012 m. rugsėjo 25 d. Sprendimas Bermejo Garde/EESRK, F-41/10, EU:F:2012:135), pagrįstas bylos medžiagoje pateiktais įrodymais. Taip pat kyla klausimas, ar (ankstesnis) ENNSC direktorius turėjo įgaliojimų arba galios tuo metu priimti skundžiamą sprendimą (1996 m. spalio 25 d. Nutartis Lopes/Teisingumo Teismas, T-26/96, EU:T:1996:157). Reikia priminti, kad atsakovas nepateikė atsiliepimo į ieškinį, ir dėl to buvo priimtas sprendimas už akių. Pirmojoje instancijoje priimto sprendimo motyvuose Tarnautojų teismas rėmėsi atsakovo argumentu, pateiktu kitoje byloje (F-22/14, Gyarmathy/ENNSC) ir todėl pažeidė procesinius reikalavimus. Tarnautojų teismo sprendimas, priimtas pirmojoje instancijoje, kiek susiję su antruoju pagrindu, prieštarauja bylos medžiagoje pateiktiems faktams ir įrodymams. Juo akivaizdžiai pažeidžiami procesiniai reikalavimai. Jis turi būti peržiūrėtas ir pakeistas, o skundžiamas sprendimas turi būti panaikintas.


title: Byla C-485/15: 2015 m. rugsėjo 11 d. Consiglio di Stato (Italija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Aeroporto Valerio Catullo di Verona Villafranca SpA/Società per l’aeroporto civile di Bergamo-Orio al Serio SpA (SACBO SpA)

text:
               14.12.2015

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 414/16

         2015 m. rugsėjo 11 d. Consiglio di Stato (Italija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Aeroporto Valerio Catullo di Verona Villafranca SpA/Società per l’aeroporto civile di Bergamo-Orio al Serio SpA (SACBO SpA)

   (Byla C-485/15)
   (2015/C 414/19)
   Proceso kalba: italų

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

   Consiglio di Stato

      Šalys pagrindinėje byloje

      Apeliantė: Aeroporto Valerio Catullo di Verona Villafranca SpA

      Atsakovė: Società per l’aeroporto civile di Bergamo-Orio al Serio SpA (SACBO SpA)

      Prejudicinis klausimas

   Ar Europos Sąjungos sutartyje įtvirtinti nediskriminavimo, vienodo požiūrio, skaidrumo, viešumo ir konkurencijos principai draudžia tokias nacionalinės teisės nuostatas, kaip antai Įstatymo Nr. 537/93 10 straipsnis, Ministerijos dekreto Nr. 521/1997 6, 7, 8 ir 17 straipsnis, Dekreto įstatymo 67/97 17 straipsnis, Įstatyminio dekreto Nr. 96/2005 3 straipsnio 2 dalis, Dekreto įstatymo 216/2011 11 straipsnis ir Dekreto įstatymo Nr. 78/2010 6 straipsnis, tiek, kiek šios nacionalinės nuostatos oro uosto visiško valdymo koncesiją 40 metų leidžia suteikti be viešojo pirkimo procedūros?


title: Byla T-235/00: 2011 m. spalio 6 d. Bendrojo Teismo nutartis byloje Codess Sociale ir kt. prieš Komisiją

text:
               26.11.2011

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 347/44

         2011 m. spalio 6 d. Bendrojo Teismo nutartis byloje Codess Sociale ir kt. prieš Komisiją

   (Byla T-235/00) (1)

   2011/C 347/78
   Proceso kalba: italų
   Ketvirtosios kolegijos pirmininkas nutartimi nurodė išbraukti bylą iš registro.

      (1)  OL C 4, 2001 1 6.


title: Byla C-42/14: 2014 m. sausio 27 d. Naczelny Sąd Administracyjny (Lenkija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Minister Finansów prieš Wojskowa Agencja Mieszkaniowa w Warszawie

text:
               5.5.2014

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 135/19

         2014 m. sausio 27 d.Naczelny Sąd Administracyjny (Lenkija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Minister Finansów prieš Wojskowa Agencja Mieszkaniowa w Warszawie

   (Byla C-42/14)
   2014/C 135/21
   Proceso kalba: lenkų

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

   Naczelny Sąd Administracyjny

      Šalys pagrindinėje byloje

      Ieškovas: Minister Finansów

      Atsakovė: Wojskowa Agencja Mieszkaniowa w Warszawie

      Prejudiciniai klausimai

               1.

               Ar 2006 m. lapkričio 28 d. Tarybos direktyvos 2006/112/EB (1) dėl pridėtinės vertės mokesčio bendros sistemos 14 straipsnio 1 dalį, 15 straipsnio 1 dalį ir 24 straipsnio 1 dalį reikia aiškinti taip, kad būtent nuomotojas tiekia elektros energiją, šilumos energiją ir vandenį ir teikia atliekų išvežimo paslaugas būsto nuomininkui, kuris tiesiogiai vartoja šias prekes ir paslaugas, tiekiamas į šį būstą per specializuotus trečiuosius asmenis, jeigu šių prekių tiekimo ir paslaugų teikimo sutarties šalis yra nuomotojas, kuris tik perkelia šių prekių tiekimo ir paslaugų teikimo išlaidas būsto nuomininkui, faktiškai vartojančiam šias prekes ir paslaugas?

               2.

               Jeigu į pirmąjį klausimą būtų atsakyta teigiamai, ar būsto nuomininko suvartotos elektros energijos, šilumos energijos ir vandens bei atliekų išvežimo išlaidos padidina nuomotojui apmokestinamąją vertę (nuomos mokestį), apie kurią kalbama Direktyvos Nr. 112/2006 73 straipsnyje, dėl nuomos paslaugos teikimo, o gal nagrinėjamų prekių tiekimas ir paslaugų teikimas laikytinas atskira paslauga nuo būsto nuomos paslaugos?

      (1)  OL L 347, p. 1.


title: Byla F-2/11: 2012 m. gruodžio 13 d. Tarnautojų teismo (trečioji kolegija) sprendimas byloje BW prieš Komisiją (Viešoji tarnyba — Pareigūnai — Įdarbinimas — Išbandomasis pareigūnas — Nepaskyrimas į pareigas pasibaigus bandomajam laikotarpiui — Sprendimo, kuriuo išbandomasis pareigūnas nebuvo paskirtas į pareigas, motyvavimas — Teisės į gynybą)

text:
               9.2.2013

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 38/30

         2012 m. gruodžio 13 d. Tarnautojų teismo (trečioji kolegija) sprendimas byloje BW prieš Komisiją

   (Byla F-2/11) (1)

   (Viešoji tarnyba - Pareigūnai - Įdarbinimas - Išbandomasis pareigūnas - Nepaskyrimas į pareigas pasibaigus bandomajam laikotarpiui - Sprendimo, kuriuo išbandomasis pareigūnas nebuvo paskirtas į pareigas, motyvavimas - Teisės į gynybą)
   2013/C 38/57
   Proceso kalba: prancūzų

      Šalys

      Ieškovas: BW (Briuselis, Belgija), atstovaujamas advokatų: L. Levi, S. Bonté ir A. Blot, vėliau — advokato H. Soland

      Atsakovė: Europos Komisija, atstovaujama J. Baquero Cruz ir P. Pecho, vėliau — J. Baquero Cruz,

      Dalykas

   Prašymas panaikinti sprendimą atleisti ieškovą iš pareigų pasibaigus bandomajam laikotarpiui ir atlyginti jam šiuo sprendimu padarytą žalą.

      Sprendimo rezoliucinė dalis

               1.

               Atmesti ieškinį.

               2.

               BW padengia savo ir Europos Komisijos nurodytas bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 72, 2011 3 5, p. 36.


title: Byla F-37/09: 2009 m. balandžio 2 d. pareikštas ieškinys byloje Doyle prieš Europolą

text:
               18.7.2009

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 167/26

         2009 m. balandžio 2 d. pareikštas ieškinys byloje Doyle prieš Europolą
   (Byla F-37/09)
   2009/C 167/51
   Proceso kalba: olandų

      Šalys

      Ieškovė: Margaret Doyle (Nordveikerhautas, Nyderlandai), atstovaujama P. de Casparis

      Atsakovas: Europos policijos biuras (Europolas)

      Ginčo dalykas bei aprašymas

   2008 m. birželio 12 d. Sprendimo, kuriuo ieškovei pranešama, kad nėra galimybės jai pasiūlyti nuolatinės darbo vietos, ir 2009 m. sausio 7 d. Sprendimo, kuriuo atmesta apeliacija dėl pirmojo sprendimo, panaikinimas

      Ieškovės reikalavimai

               —

               Panaikinti 2008 m. birželio 12 d. Sprendimą, kuriuo atsakovas pranešė ieškovei, kad negali jai pasiūlyti nuolatinės darbo vietos, ir 2009 m. sausio 7 d. Sprendimą, priimtą dėl apeliacijos, kuriame teigiama, kad ieškovės pareikštos pretenzijos dėl 2008 m. birželio 12 d. Sprendimo yra nepagrįstos.

               —

               Priteisti iš Europolo bylinėjimosi išlaidas.


title: Byla C-256/14: 2014 m. gegužės 28 d. Tribunal Arbitral Tributário (Centro de Arbitragem Administrativa – CAAD) (Portugalija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Lisboagás GDL, Sociedade Distribuidora de Gás Natural de Lisboa SA/Autoridade Tributária e Aduaneira

text:
               8.9.2014

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 303/12

         2014 m. gegužės 28 d.Tribunal Arbitral Tributário (Centro de Arbitragem Administrativa – CAAD) (Portugalija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Lisboagás GDL, Sociedade Distribuidora de Gás Natural de Lisboa SA/Autoridade Tributária e Aduaneira

   (Byla C-256/14)
   2014/C 303/16
   Proceso kalba: portugalų

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Tribunal Arbitral Tributário (Centro de Arbitragem Administrativa – CAAD)

      Šalys pagrindinėje byloje

      Pareiškėja: Lisboagás GDL, Sociedade Distribuidora de Gás Natural de Lisboa SA

      Atsakovė: Autoridade Tributária e Aduaneira

      Prejudiciniai klausimai

               1.

               Ar pagal Sąjungos teisę draudžiama, kad gamtinių dujų skirstymo infrastruktūrą suteikiančiai privačiai bendrovei perkeliant be jokių papildomų padidinimų požeminės žemės valdos dalies naudojimo mokesčių sumas, sumokėtas savivaldybėms, kuriose yra šiai infrastruktūrai priklausantys vamzdynai, būtų apskaičiuojamas PVM?

               2.

               Atsižvelgiant į tai, kad vietos valdžios subjektai įgyvendindami savo valdžios įgaliojimus požeminės žemės valdos dalies naudojimo mokesčius nustato neįtraukdami PVM, ar pagal Sąjungos teisę draudžiama, kad būtų apskaičiuojamas PVM, kai tokių mokesčių sumos, kurias sumokėjo gamtinių dujų skirstymo infrastruktūrą suteikianti privati bendrovė, perkeliamos jos paslaugas įgyjančiai bendrovei?