title: Byla C-588/10: 2012 m. sausio 26 d. Teisingumo Teismo (antroji kolegija) sprendimas byloje ( Naczelny Sąd Administracyjny Izba Finansowa Wydział I (Lenkija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Minister Finansów prieš Kraft Foods Polska SA (Apmokestinimas — PVM — Direktyva 2006/112/EB — 90 straipsnio 1 dalis — Kainos sumažinimas įvykdžius sandorį — Nacionalinės teisės aktai, pagal kuriuos apmokestinamąją vertę galima sumažinti, tik jei prekių tiekėjas ar paslaugų teikėjas turi prekių ar paslaugų pirkėjo patvirtinimą, kad jis gavo patikslinamąją sąskaitą faktūrą — PVM neutralumo principas — Proporcingumo principas)

text:
               10.3.2012

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 73/5

         2012 m. sausio 26 d. Teisingumo Teismo (antroji kolegija) sprendimas byloje (Naczelny Sąd Administracyjny Izba Finansowa Wydział I (Lenkija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Minister Finansów prieš Kraft Foods Polska SA

   (Byla C-588/10) (1)

   (Apmokestinimas - PVM - Direktyva 2006/112/EB - 90 straipsnio 1 dalis - Kainos sumažinimas įvykdžius sandorį - Nacionalinės teisės aktai, pagal kuriuos apmokestinamąją vertę galima sumažinti, tik jei prekių tiekėjas ar paslaugų teikėjas turi prekių ar paslaugų pirkėjo patvirtinimą, kad jis gavo patikslinamąją sąskaitą faktūrą - PVM neutralumo principas - Proporcingumo principas)
   2012/C 73/07
   Proceso kalba: lenkų

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Naczelny Sąd Administracyjny Izba Finansowa Wydział I

      Šalys pagrindinėje byloje

      Ieškovas: Minister Finansów

      Atsakovė: Kraft Foods Polska SA

      Dalykas

   Prašymas priimti prejudicinį sprendimą — Naczelny Sąd Administracyjny — 2006 m. lapkričio 28 d. Tarybos direktyva 2006/112/EB dėl pridėtinės vertės mokesčio bendros sistemos (OL L 347, p. 1) 90 straipsnio 1 dalies aiškinimas — Apmokestinamoji vertė — Kainos sumažinimas įvykdžius sandorį — Nacionalinės teisės nuostata, pagal kurią apmokestinamąją vertę galima sumažinti, tik jei kita sutarties šalis gavo patikslintą sąskaitą faktūrą ir patvirtino, kad ją gavo

      Rezoliucinė dalis

   Reikalavimas, pagal kurį pradinėje sąskaitoje faktūroje nurodytą apmokestinamąją vertę galima sumažinti, tik jei apmokestinamasis asmuo turi prekių ar paslaugų pirkėjo patvirtinimą, kad gavo patikslinamąją sąskaitą faktūrą, patenka į 2006 m. lapkričio 28 d. Tarybos direktyvos 2006/112/EB dėl pridėtinės vertės mokesčio bendros sistemos 90 straipsnio 1 dalyje nurodytą sąlygos sąvoką.
   PVM neutralumo ir proporcingumo principais toks reikalavimas iš esmės nedraudžiamas. Tačiau kai apmokestinamajam asmeniui, prekių tiekėjui ar paslaugų teikėjui, per protingą laikotarpį tampa neįmanoma ar pernelyg sudėtinga gauti tokį gavimo patvirtinimą, negali būti atsisakoma jam leisti kitomis priemonėmis nacionalinėms mokesčių institucijoms patvirtinti, pirma, jog atsižvelgęs į konkretaus atvejo aplinkybes jis ėmėsi visų būtinų priemonių, kad įsitikintų, jog prekių ar paslaugų pirkėjas turi patikslinamąją sąskaitą faktūrą ir su ja susipažino, ir, antra, kad atitinkamas sandoris iš tikrųjų įvykdytas patikslinamojoje sąskaitoje faktūroje nurodytomis sąlygomis.

      (1)  OL C 89, 2011 3 19.


title: Byla C-565/08 2008 m. gruodžio 19 d. pareikštas ieškinys byloje Europos Bendrijų Komisija prieš Italijos Respubliką

text:
               7.3.2009

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 55/12

         2008 m. gruodžio 19 d. pareikštas ieškinys byloje Europos Bendrijų Komisija prieš Italijos Respubliką

   (Byla C-565/08)
   (2009/C 55/19)
   Proceso kalba: italų
   Šalys

      Ieškovė: Europos Bendrijų Komisija, atstovaujama E. Traversa ir L. Prete

      Atsakovė: Italijos Respublika
   Ieškovės reikalavimai

               —

               Pripažinti, kad numatydama nuostatas, kuriose įtvirtinta advokatų pareiga laikytis maksimalių tarifų, Italijos Respublika neįvykdė įsipareigojimų pagal EB 43 ir EB 49 straipsnius.

               —

               Priteisti iš Italijos Respublikos bylinėjimosi išlaidas.

         Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai
   Privalomų maksimalių teisminės ir neteisminės advokatų veiklos tarifų nustatymas yra įsisteigimo teisės apribojimas EB 43 straipsnio prasme, o taip pat laisvo paslaugų teikimo apribojimas EB 49 straipsnio prasme. Iš tiesų, privaloma maksimali tarifikacija, kurią reikia taikyti, neatsižvelgiant į atlikto darbo kokybę, būtiną atlikti darbą ir jam atlikti reikalingas lėšas, gali padaryti Italijos teisinių paslaugų rinką nepatrauklią užsienio profesionalams. Todėl kitose valstybėse narėse įsisteigę advokatai atgrasomi nuo įsisteigimo Italijoje arba galimybės joje laikinai teikti savo paslaugas.
   Pirma, dėl pareigos prisitaikyti prie naujos tarifikacijos sistemos (tarp kitko, labai sudėtingos) patiriama papildomų išlaidų, kurios gali sudaryti kliūtis naudotis Sutartimi pripažįstamomis pagrindinėmis laisvėmis.
   Antra, maksimali tarifikacijos riba yra kitas laisvo paslaugų judėjimo vidaus rinkoje stabdis, nes neleidžia tinkamai atlyginti už kitose valstybėse narėse įsisteigusių advokatų darbo kokybę, o tai skatina tam tikrus didesnių honorarų nei tie, kurie Italijos teisės aktuose nustatyti atsižvelgiant į Italijos rinkos savybes, prašančius advokatus atsisakyti minties Italijoje laikinai teikti savo paslaugas arba šioje valstybėje įsisteigti.
   Galiausiai, Italijos tarifikacijos sistemos nelankstumas trukdo advokatui (taip pat ir tam, kuris įsisteigęs užsienyje) pateikti pasiūlymus ad hoc tam tikromis ypatingomis situacijomis ir (arba) ypatingiems klientams, pavyzdžiui, pasiūlyti apibrėžtų teisinių paslaugų rinkinį už nustatytą kainą arba pasiūlyti bendrą tarifą už visas skirtingose valstybėse narėse suteiktas paslaugas. Todėl Italijos teisės aktas gali lemti užsienyje įsistiegusių advokatų konkurencingumo sumažėjimą, nes dėl jo nuostatų šie advokatai negali pasinaudoti veiksmingais skverbimosi į Italijos rinką būdais.
   Be to, ginčijama priemonė nėra nei tinkama pasiekti Italijos valdžios institucijų nurodytus bendrojo intereso tikslus, nei mažiau ribojanti. Ji nėra tinkama garantuoti nepalankesnėje padėtyje esančių asmenų galimybę pasinaudoti teisingumu arba užtikrinti teisinių paslaugų gavėjų apsaugą ar gerą teisingumo funkcionavimą. Taip pat ji nėra proporcinga, turint mintyje tai, kad yra kitų priemonių, žymiai mažiau suvaržančių užsienyje įsisteigusius advokatus ir taip pat (arba labiau) tinkamų pasiekti Italijos valdžios institucijų nurodytus apsaugos tikslus.
   Galiausiai, Italijos valdžios institucijos nepaaiškino, ar išnagrinėtos šios kitos mažiau suvaržančios užsienyje įsisteigusius advokatus priemonės ir kodėl nurodomo bendrojo intereso nebūtų galima apsaugoti nuostatomis, reglamentuojančiomis advokato profesiją kitose Bendrijos valstybėse narėse.


title: Byla T-115/09 ir T-116/09: 2012 m. vasario 14 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Electrolux ir Whirlpool Europe prieš Komisiją ( „Valstybės pagalba — Restruktūrizavimo pagalba didelių elektrinių buitinių prietaisų gamintojui, apie kurią pranešė Prancūzijos Respublika — Sprendimas, kuriuo pagalba pripažįstama suderinama su bendrąja rinka, įvykdžius tam tikras sąlygas — Akivaizdžios vertinimo klaidos — Gairės dėl valstybės pagalbos sunkumų patiriančioms įmonėms sanuoti ir restruktūrizuoti“ )

text:
               24.3.2012

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 89/21

         2012 m. vasario 14 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Electrolux ir Whirlpool Europe prieš Komisiją

   (Byla T-115/09 ir T-116/09) (1)

   (Valstybės pagalba - Restruktūrizavimo pagalba didelių elektrinių buitinių prietaisų gamintojui, apie kurią pranešė Prancūzijos Respublika - Sprendimas, kuriuo pagalba pripažįstama suderinama su bendrąja rinka, įvykdžius tam tikras sąlygas - Akivaizdžios vertinimo klaidos - Gairės dėl valstybės pagalbos sunkumų patiriančioms įmonėms sanuoti ir restruktūrizuoti)
   2012/C 89/33
   Proceso kalba: anglų

      Šalys

      Ieškovės: Electrolux AB (Stokholmas, Švedija), atstovaujama advokatų F. Wijckmans ir H. Burez (byla T-115/09), ir Whirlpool Europe BV (Breda, Nyderlandai), iš pradžių atstovaujama advokatų F. Tuytschaever ir B. Bellen, vėliau advokatų H. Burez ir F. Wijckmans) (byla T-116/09)

      Atsakovė: Europos Komisija, atstovaujama L. Flynn ir C. Giolito

      Atsakovės pusėje į bylą įstojusios šalys: Prancūzijos Respublika, iš pradžių atstovaujama G. de Bergues ir A.-L. Vendrolini, vėliau G. de Bergues ir J. Gstalter, Fagor France SA (Riuej Malmezonas, Prancūzija), atstovaujama advokatų J. Derenne ir A. Müller-Rappard

      Dalykas

   Prašymas panaikinti 2008 m. spalio 21 d. Komisijos sprendimą 2009/485/EB dėl valstybės pagalbos C 44/07 (ex N 460/07), kurią Prancūzija numatė skirti įmonei FagorBrandt (OL L 160, 2009, p. 11).

      Rezoliucinė dalis

               1.

               Panaikinti 2008 m. spalio 21 d. Komisijos sprendimą 2009/485/EB dėl valstybės pagalbos C 44/07 (ex N 460/07), kurią Prancūzija numatė skirti įmonei FagorBrandt.

               2.

               Europos Komisija padengia savo ir Electrolux AB bei Whirlpool Europe BV patirtas bylinėjimosi išlaidas.

               3.

               Prancūzijos Respublika ir Fagor France SA padengia savo bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 113, 2009 5 16.


title: Byla T-883/16 R: 2017 m. liepos 21 d. Bendrojo Teismo pirmininko nutartis byloje Lenkija/Komisija (Laikinųjų apsaugos priemonių taikymas — Gamtinių dujų vidaus rinka — Direktyva 2009/73/EB — Bundesnetzagentur prašymas pakeisti sąlygas, kuriomis netaikomos Sąjungos taisyklės OPAL dujotiekio eksploatavimui — Komisijos sprendimas, kuriuo pakeistos sąlygos, kuriomis netaikomos Sąjungos taisyklės — Prašymas sustabdyti vykdymą — Skubos nebuvimas)

text:
               4.9.2017

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 293/34

         2017 m. liepos 21 d. Bendrojo Teismo pirmininko nutartis byloje Lenkija/Komisija

   (Byla T-883/16 R)
   ((Laikinųjų apsaugos priemonių taikymas - Gamtinių dujų vidaus rinka - Direktyva 2009/73/EB - Bundesnetzagentur prašymas pakeisti sąlygas, kuriomis netaikomos Sąjungos taisyklės OPAL dujotiekio eksploatavimui - Komisijos sprendimas, kuriuo pakeistos sąlygos, kuriomis netaikomos Sąjungos taisyklės - Prašymas sustabdyti vykdymą - Skubos nebuvimas))
   (2017/C 293/41)
   Proceso kalba: lenkų

      Šalys

      Ieškovė: Lenkijos Respublika, atstovaujama B. Majczyna, M. Kawnik ir K. Rudzińska

      Atsakovė: Europos Komisija, atstovaujama O. Beynet ir K. Herrmann

      Ieškovės pusėje į bylą įstojusi šalis: Lietuvos Respublika, atstovaujama D. Kriaučiūno ir R. Krasuckaitės

      Atsakovės pusėje į bylą įstojusi šalis: Vokietijos Federacinė Respublika, atstovaujama T. Henze ir R. Kanitz

      Dalykas

   SESV 278 ir 279 straipsniais pagrįstas prašymas sustabdyti 2016 m. spalio 28 d. Komisijos sprendimo C(2016) 6950 galutinis, pakeičiančio sąlygas, kuriomis OPAL dujotiekiui netaikomos Direktyva 2003/55/EB nustatytos taisyklės dėl trečiosios šalies prieigos prie sistemos ir tarifų reglamentavimo, vykdymą.

      Rezoliucinė dalis

               1.

               Atmesti prašymą taikyti laikinąsias apsaugos priemones.

               2.

               Panaikinti 2016 m. gruodžio 23 d. Nutartį Lenkija/Komisija (T-883/16 R).

               3.

               Atidėti bylinėjimosi išlaidų klausimo nagrinėjimą.


title: Byla C-404/11 P: 2012 m. vasario 2 d. Teisingumo Teismo nutartis byloje Elf Aquitaine SA prieš Europos Komisiją (Apeliacinis skundas — Reglamentas (EB) Nr. 1/2003 — Konkurencija — Kartelis — Natrio chlorato rinka — „Įmonės“ sąvoka — Lemiamos įtakos prezumpcija — Šios prezumpcijos apimtis — Veiksniai, negalintys paneigti prezumpcijos — Asmeninė bauda — Neribota jurisdikcija)

text:
               5.5.2012

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 133/11

         2012 m. vasario 2 d. Teisingumo Teismo nutartis byloje Elf Aquitaine SA prieš Europos Komisiją

   (Byla C-404/11 P) (1)

   (Apeliacinis skundas - Reglamentas (EB) Nr. 1/2003 - Konkurencija - Kartelis - Natrio chlorato rinka - „Įmonės“ sąvoka - Lemiamos įtakos prezumpcija - Šios prezumpcijos apimtis - Veiksniai, negalintys paneigti prezumpcijos - Asmeninė bauda - Neribota jurisdikcija)
   2012/C 133/20
   Proceso kalba: prancūzų

      Šalys

      Apeliantė: Elf Aquitaine SA, atstovaujama advokatų E. Morgan de Rivery ir E. Lagathu

      Kita proceso šalis: Europos Komisija, atstovaujama E. Gipsini Fournier ir R. Sauer

      Dalykas

   Apeliacinis skundas dėl 2011 m. gegužės 17 d. Bendrojo Teismo (antroji kolegija) priimto sprendimo byloje Elf Aquitaine prieš Komisiją (T-299/08), kuriuo Bendrasis Teismas atmetė ieškinį dėl 2008 m. birželio 11 d. Komisijos sprendimo C(2008) 2626 galutinis, dėl procedūros pagal EB sutarties 81 straipsnį ir EEE susitarimo 53 straipsnį (Byla COMP/F/38.695 — Natrio chloratas) panaikinimo — Konkurencija — Kartelis — Kompetencijos suteikimo ir proporcingumo principų pažeidimas — Akivaizdžiai klaidingas aiškinimas — Teisės į gynybą, sąžiningumo ir šalių lygiateisiškumo principų pažeidimas — Pareiga motyvuoti — Asmeninės baudos neteisėtumas.

      Rezoliucinė dalis

               1.

               Atmesti apeliacinį skundą.

               2.

               Priteisti iš Elf Aquitaine SA bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 298, 2011 10 8.


title: Byla C-414/06 2008 m. gegužės 15 d. Teisingumo Teismo (ketvirtoji kolegija) sprendimas byloje ( Bundesfinanzhof (Vokietija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Lidl Belgium GmbH & Co. KG prieš Finanzamt Heilbronn (Įsisteigimo laisvė — Tiesioginiai mokesčiai — Atsižvelgimas į valstybėje narėje veikiančio ir savo pagrindinę buveinę kitoje valstybėje narėje turinčiai bendrovei priklausančio nuolatinio padalinio patirtus nuostolius)

text:
               5.7.2008

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 171/6

         2008 m. gegužės 15 d. Teisingumo Teismo (ketvirtoji kolegija) sprendimas byloje (Bundesfinanzhof (Vokietija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Lidl Belgium GmbH & Co. KG prieš Finanzamt Heilbronn

   (Byla C-414/06) (1)

   (Įsisteigimo laisvė - Tiesioginiai mokesčiai - Atsižvelgimas į valstybėje narėje veikiančio ir savo pagrindinę buveinę kitoje valstybėje narėje turinčiai bendrovei priklausančio nuolatinio padalinio patirtus nuostolius)
   (2008/C 171/09)
   Proceso kalba: vokiečių
   Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas
   Bundesfinanzhof
   Šalys pagrindinėje byloje
   Ieškovė: Lidl Belgium Gmb & Co. KG
   Atsakovė: Finanzamt Heilbronn
   Dalykas
   Prašymas priimti prejudicinį sprendimą — Bundesfinanzhof (Vokietija) — EB 43 ir 56 straipsnių išaiškinimas — Nuostolių iš kitoje valstybėje narėje įsikūrusio padalinio veiklos atskaita iš nacionalinės bendrovės apmokestinamojo pelno — Atsisakymas leisti atskaitą, remiantis dvišale su šia valstybe nare sudaryta sutartimi dėl dvigubo apmokestinimo išvengimo
   Rezoliucinė dalis
   EB 43 straipsnis nedraudžia to, kad valstybėje narėje įsteigta įmonė negali iš savo apmokestinimo bazės išskaityti jai priklausančio ir kitoje valstybėje narėje veikiančio nuolatinio padalinio nuostolių, jei pagal dvigubo apmokestinimo išvengimo sutartį šio padalinio pajamos yra apmokestinamos pastarojoje valstybėje narėje, kurioje į minėtus nuostolius gali būti atsižvelgta apmokestinant šio nuolatinio padalinio pelną vėlesniais mokestiniais metais.

      (1)  OL C 326, 2006 12 30.


title: Byla C-8/08: 2009 m. birželio 4 d. Teisingumo Teismo (trečioji kolegija) sprendimas byloje (College van Beroep voor het bedrijfsleven (Nyderlandai) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) T-Mobile Netherlands BV, KPN Mobile NV, Orange Nederland NV, Vodafone Libertel NV prieš Raad van bestuur van de Nederlandse Mededingingsautoriteit (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą — EB 81 straipsnio 1 dalis — Suderintų veiksmų sąvoka — Priežastinis ryšys tarp įmonių veiksmų suderinimo ir elgesio rinkoje — Vertinimas pagal nacionalinės teisės taisykles — Vieno susitikimo pakankamumas arba ilgalaikio ir reguliaraus derinimo būtinybė)

text:
               1.8.2009

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 180/12

         2009 m. birželio 4 d. Teisingumo Teismo (trečioji kolegija) sprendimas byloje (College van Beroep voor het bedrijfsleven (Nyderlandai) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) T-Mobile Netherlands BV, KPN Mobile NV, Orange Nederland NV, Vodafone Libertel NV prieš Raad van bestuur van de Nederlandse Mededingingsautoriteit
   (Byla C-8/08) (1)

   (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą - EB 81 straipsnio 1 dalis - Suderintų veiksmų sąvoka - Priežastinis ryšys tarp įmonių veiksmų suderinimo ir elgesio rinkoje - Vertinimas pagal nacionalinės teisės taisykles - Vieno susitikimo pakankamumas arba ilgalaikio ir reguliaraus derinimo būtinybė)
   2009/C 180/20
   Proceso kalba: olandų

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

   College van Beroep voor het bedrijfsleven

      Šalys pagrindinėje byloje

      Ieškovės: T-Mobile Netherlands BV, KPN Mobile NV, Orange Nederland NV, Vodafone Libertel NV

      Atsakovė: Raad van bestuur van de Nederlandse Mededingingsautoriteit

      Dalykas

   Prašymas priimti prejudicinį sprendimą — College van Beroep voor het bedrijfsleven — EB 81 straipsnio aiškinimas — Suderintų veiksmų sąvoka — Priežastinio ryšio tarp įmonių veiksmų suderinimo ir elgesio rinkoje reikalingumas — Vertinimas arba nevertinimas pagal nacionalinės teisės taisykles — Vienkartinio suderinimo pakankamumas arba ilgalaikio ir reguliaraus derinimo būtinybė

      Rezoliucinė dalis

               1.

               Suderintais veiksmais siekiama antikonkurencinio tikslo EB 81 straipsnio 1 dalies prasme, jei dėl savo turinio ir tikslo bei atsižvelgiant į jų teisinį ir ekonominį kontekstą jais trukdoma, ribojama arba iškraipoma konkurencija bendrojoje rinkoje. Nėra būtina, kad konkurencija būtų realiai trukdoma, ribojama ar iškraipoma ar kad būtų tiesioginis ryšys tarp šių suderintų veiksmų ir vartojimo kainų. Konkurentų pasikeitimu informacija siekiama antikonkurencinio tikslo, jei šis pasikeitimas gali pašalinti netikrumą dėl planuojamo suinteresuotųjų įmonių elgesio.

               2.

               Nagrinėdamas priežastinį ryšį tarp rinkoje veikiančių įmonių veiksmų suderinimo ir jų elgesio rinkoje, kuris būtinas suderintiems veiksmams EB 81 straipsnio 1 dalies prasme konstatuoti, nacionalinis teismas, išskyrus suinteresuotųjų ūkio subjektų pateiktinus priešingus įrodymus, turi taikyti Teisingumo Teismo praktikoje įtvirtintą priežastinio ryšio prezumpciją, pagal kurią įmonės, jei jos toliau veikia rinkoje, atsižvelgia į informaciją, kuria buvo pasikeista su konkurentais.

               3.

               Jeigu veiksmus suderinusi įmonė toliau veikia atitinkamoje rinkoje, priežastinio ryšio tarp veiksmų suderinimo ir šios įmonės elgesio rinkoje prezumpcija taikoma net tuomet, kai veiksmams suderinti buvo skirtas tik vienas suinteresuotųjų įmonių susitikimas.

      (1)  OL C 92, 2008 4 12.


title: Sujungtos bylos T-192/01 ir T-245/04: 2009 m. rugsėjo 30 d. Pirmosios instancijos teismo sprendimas bylose Lior prieš Komisiją ir Komisija prieš Lior (Arbitražinė išlyga — Thermie ir Altener II programos — Sutartys dėl projektų atsinaujinančios energijos ir energijos taupymo skatinimo srityje — Priimtinumas — Paraiška dėl mokėjimo — Sąnaudų pagrindimas — Prašymas grąžinti sumokėtus avansus — Žalos atlyginimas)

text:
               21.11.2009

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 282/34

         2009 m. rugsėjo 30 d. Pirmosios instancijos teismo sprendimas bylose Lior prieš Komisiją ir Komisija prieš Lior

   (Sujungtos bylos T-192/01 ir T-245/04) (1)

   (Arbitražinė išlyga - Thermie ir Altener II programos - Sutartys dėl projektų atsinaujinančios energijos ir energijos taupymo skatinimo srityje - Priimtinumas - Paraiška dėl mokėjimo - Sąnaudų pagrindimas - Prašymas grąžinti sumokėtus avansus - Žalos atlyginimas)
   2009/C 282/63
   Proceso kalba: prancūzų

      Šalys

      Ieškovė byloje T-192/01: Lior GEIE (Briuselis, Belgija), iš pradžių atstovaujama advokatų V. Marien ir J. Choucroun, vėliau — V. Marien

      Atsakovė byloje T-192/01: Europos Bendrijų Komisija, iš pradžių atstovaujama H. Støvlbæk, padedamo advokato M. Bra, vėliau — H. Støvlbæk ir M. Konstantinidis, padedamų advokato B. Wägenbaur

      Ieškovė byloje T-245/04: Europos Bendrijų Komisija

      Atsakovės byloje T-245/04: Lior GEIE ir Lior International NV (Hoeilaart, Belgija), atstovaujamos V. Marien

      Dalykas

   Du ieškiniai pagal EB 238 straipsnį, kuriuos pareiškė atitinkamai Lior GEIE ir Komisija po to, kai tarp Komisijos ir Lior buvo sudarytos septynios sutartys pagal programą Thermie bei tarp Komisijos ir Lior buvo sudaryta viena sutartis pagal programą Altener II.

      Sprendimo rezoliucinė dalis

               1.

               Priteisti iš Lior GEIE Komisijai sumokėti:

                           —

                           6 156,75 euro pagal sutartį Biogaz, pagal sutartį Biomasse ir pagal sutartį Maxibrochure bioclimatique su palūkanomis nuo 2002 m. vasario 28 d., apskaičiuotomis pagal Europos centrinio banko nustatytą normą, galiojančią 2002 m. vasario mėnesį, taikomą šioms pagrindinėms refinansavimo operacijoms eurais, ją padidinus 1,5 % iki 2002 m. gruodžio 31 d., o nuo 2003 m. sausio 1 d. ją padidinus 3,5 %, iki visiško sumokėjimo,

                           —

                           16 325,11 euro pagal sutartį Biomasse su palūkanomis nuo 2002 m. birželio 30 d., apskaičiuotomis pagal Europos centrinio banko nustatytą normą, galiojančią 2002 m. birželio mėnesį, taikomą šioms pagrindinėms refinansavimo operacijoms eurais, ją padidinus 1,5 % iki 2002 m. gruodžio 31 d., o nuo 2003 m. sausio 1 d. ją padidinus 3,5 %, iki visiško sumokėjimo,

                           —

                           3 980 eurų pagal sutartį Wind Energy su palūkanomis nuo 2002 m. sausio 15 d., apskaičiuotomis pagal Europos centrinio banko nustatytą normą, galiojančią 2002 m. sausio mėnesį, taikomą šioms pagrindinėms refinansavimo operacijoms eurais, ją padidinus 1,5 % iki 2002 m. gruodžio 31 d., o nuo 2003 m. sausio 1 d. ją padidinus 3,5 %, iki visiško sumokėjimo,

                           —

                           36 000 eurų pagal sutartį Transport su palūkanomis nuo 2001 m. rugpjūčio 31 d., apskaičiuotomis pagal Europos centrinio banko nustatytą normą, galiojančią 2001 m. rugpjūčio mėnesį, taikomą šioms pagrindinėms refinansavimo operacijoms eurais, ją padidinus 1,5 % iki 2002 m. gruodžio 31 d., o nuo 2003 m. sausio 1 d. ją padidinus 3,5 %, iki visiško sumokėjimo,

                           —

                           36 000 eurų pagal sutartį Photovoltaïque su palūkanomis nuo 2001 m. rugpjūčio 31 d., apskaičiuotomis pagal Europos centrinio banko nustatytą normą, galiojančią 2001 m. rugpjūčio mėnesį, taikomą šioms pagrindinėms refinansavimo operacijoms eurais, ją padidinus 1,5 % iki 2002 m. gruodžio 31 d., o nuo 2003 m. sausio 1 d. ją padidinus 3,5 %, iki visiško sumokėjimo.

               2.

               Lior priteista sumokėti Komisijai 32 800 eurų pagal sutartį Agores su palūkanomis nuo 2003 m. vasario 28 d., apskaičiuotomis pagal Europos centrinio banko nustatytą normą, galiojančią 2003 m. vasario mėnesį, taikomą šioms pagrindinėms refinansavimo operacijoms eurais, ją padidinus 1,5 % iki visiško sumokėjimo.

               3.

               Nereikia priimti sprendimo dėl Komisijos reikalavimų byloje T-245/04, kuriais siekiama, kad iš Lior International NV būtų priteista solidariai sumokėti Lior mokėtinas sumas.

               4.

               Lior padengia savo bylinėjimosi išlaidas, susijusias su pagrindine byla sujungtose bylose T-192/01 ir T-245/04, bei vieną ketvirtąją su šia byla susijusių Komisijos bylinėjimosi išlaidų.

               5.

               Lior padengia visas bylinėjimosi išlaidas, susijusias su laikinųjų apsaugos priemonių taikymo procedūra byloje T-192/01 R.

               6.

               Komisija padengia tris ketvirtąsias savo bylinėjimosi išlaidų, susijusių su pagrindine byla byloje T-192/01, ir tris ketvirtąsias savo bylinėjimosi išlaidų, susijusių su procedūra prieš Lior byloje T-245/04.

               7.

               Komisija padengia savo bylinėjimosi išlaidas, susijusias su ieškiniu prieš Lior International byloje T-245/04.

               8.

               Lior International padengia savo bylinėjimosi išlaidas

      (1)  OL C 303, 2001 10 27.


title: Byla C-44/09 2009 m. sausio 30 d. pareikštas ieškinys byloje Europos Bendrijų Komisija prieš Graikijos Respubliką

text:
               21.3.2009

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 69/29

         2009 m. sausio 30 d. pareikštas ieškinys byloje Europos Bendrijų Komisija prieš Graikijos Respubliką

   (Byla C-44/09)
   (2009/C 69/54)
   Proceso kalba: graikų
   Šalys

      Ieškovė: Europos Bendrijų Komisija, atstovaujama M. Van Beek ir M. Karanassou-Apostolopoulou

      Atsakovė: Graikijos Respublika
   Ieškovės reikalavimai

               —

               Pripažinti, kad nepriėmusi 2004 m. gruodžio 13 d. Tarybos direktyvą 2004/113/EB, įgyvendinančią vienodo požiūrio į moteris ir vyrus principą dėl galimybės naudotis prekėmis bei paslaugomis ir prekių tiekimo bei paslaugų teikimo (1), įgyvendinančių įstatymų ir kitų teisės aktų ir bet kuriuo atveju nepateikusi jų Komisijai, Graikijos Respublika neįvykdė įsipareigojimų pagal šią direktyvą.

               —

               Priteisti iš Graikijos Respublikos bylinėjimosi išlaidas.

         Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai
   Terminas perkelti Direktyvą 2004/113/EB į vidaus teisę baigėsi 2007 m. gruodžio 21 dieną.

      (1)  OL L 373, 2004 12 21, p. 37.


title: Byla T-317/07 2008 m. lapkričio 19 d. Pirmosios instancijos teismo sprendimas byloje Komisija prieš B2 Test (Arbitražinė išlyga — Sutartis, pasirašyta pagal specialią tyrimų ir technologijos, įskaitant demonstravimą, vystymo programą pramoninių technologijų ir medžiagų technologijų srityje (1994-1998 m.) — Sutarties nesilaikymas — Likusios Komisijos išmokėto avanso dalies susigrąžinimas)

text:
               10.1.2009

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 6/27

         2008 m. lapkričio 19 d. Pirmosios instancijos teismo sprendimas byloje Komisija prieš B2 Test

   (Byla T-317/07) (1)

   (Arbitražinė išlyga - Sutartis, pasirašyta pagal specialią tyrimų ir technologijos, įskaitant demonstravimą, vystymo programą pramoninių technologijų ir medžiagų technologijų srityje (1994-1998 m.) - Sutarties nesilaikymas - Likusios Komisijos išmokėto avanso dalies susigrąžinimas)
   (2009/C 6/55)
   Proceso kalba: prancūzų
   Šalys

      Ieškovė: Europos Bendrijų Komisija, atstovaujama L. Escobar Guerrero, padedamo advokatų E. Boutier ir J. Marthan

      Atsakovė: B2 Test SA (Gardanas, Prancūzija), atstovaujama advokato M. Baffert
   Dalykas
   Pagal EB 238 straipsnį pateiktas prašymas dėl Europos Bendrijų išmokėto avanso dalies susigrąžinimo su palūkanomis pagal sutartį BRST-CT-98-5452 ir dėl žalos atlyginimo.
   Rezoliucinė dalis

               1.

                  B2 Test SA grąžina Komisijai pagrindinę 43 437,94 eurų sumą su palūkanomis, kurių norma yra Prancūzijoje taikoma metinė palūkanų norma, nuo 2002 m. liepos 31 d. iki visiško skolos grąžinimo.

               2.

               Atmesti likusią ieškinio dalį.

               3.

               B2 Test SA padengia bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 269, 2007 11 10.


title: Byla T-28/06 2007 m. lapkričio 6 d. Pirmosios instancijos teismo sprendimas RheinfelsQuellen H. Hövelmann prieš VRDT (VOM URSPRUNG HER VOLLKOMMEN) ( Bendrijos prekių ženklas — Žodinio Bendrijos prekių ženklo VOM URSPRUNG HER VOLLKOMMEN paraiška — Absoliutūs atmetimo pagrindai — Apibūdinamasis pobūdis — Reglamento (EB) Nr. 40/94 7 straipsnio 1 dalies b ir c punktai )

text:
               22.12.2007

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 315/36

         2007 m. lapkričio 6 d. Pirmosios instancijos teismo sprendimas RheinfelsQuellen H. Hövelmann prieš VRDT (VOM URSPRUNG HER VOLLKOMMEN)

   (Byla T-28/06) (1)

   („Bendrijos prekių ženklas - Žodinio Bendrijos prekių ženklo VOM URSPRUNG HER VOLLKOMMEN paraiška - Absoliutūs atmetimo pagrindai - Apibūdinamasis pobūdis - Reglamento (EB) Nr. 40/94 7 straipsnio 1 dalies b ir c punktai“)
   (2007/C 315/68)
   Proceso kalba: vokiečių
   Šalys

      Ieškovė: RheinfelsQuellen H. Hövelmann GmbH & Co. KG (Duisburgas, Vokietija), atstovaujama advokatų W. Kellenter ir A. Lambrecht

      Atsakovė: Vidaus rinkos derinimo tarnyba (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui), atstovaujama G. Schneider
   Dalykas
   Ieškinys, pareikštas dėl 2005 m. lapkričio 17 d. VRDT antrosios apeliacinės tarybos sprendimo (byla R 1179/2004-2), susijusio su paraiška įregistruoti žodinį prekių ženklą VOM URSPRUNG HER VOLLKOMMEN kaip Bendrijos prekių ženklą.
   Rezoliucinė dalis

               1.

               Atmesti ieškinį.

               2.

               Priteisti iš RheinfelsQuellen H. Hövelmann GmbH & Co. KG bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 86, 2006 4 8.


title: Byla C-389/06 2007 m. rugsėjo 11 d. Teisingumo Teismo šeštosios kolegijos pirmininko nutartis Europos Bendrijų Komisija prieš Belgijos Karalystę

text:
               8.12.2007

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 297/33

         2007 m. rugsėjo 11 d. Teisingumo Teismo šeštosios kolegijos pirmininko nutartis Europos Bendrijų Komisija prieš Belgijos Karalystę

   (Byla C-389/06) (1)

   (2007/C 297/55)

      Proceso kalba: prancūzų

   Šeštosios kolegijos pirmininkas nutartimi nurodė išbraukti bylą iš registro.

      (1)  OL C 261, 2006 10 28.


title: Byla T-101/10: 2012 m. kovo 19 d. Bendrojo Teismo nutartis byloje Lenkija prieš Komisiją

text:
               5.5.2012

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 133/28

         2012 m. kovo 19 d. Bendrojo Teismo nutartis byloje Lenkija prieš Komisiją

   (Byla T-101/10) (1)

   2012/C 133/55
   Proceso kalba: lenkų
   Šeštosios kolegijos pirmininkas nutartimi nurodė išbraukti bylą iš registro.

      (1)  OL C 113, 2010 5 1.


title: Byla T-289/07 2007 m. liepos 30 d. pareikštas ieškinys byloje Caisse Nationale des Caisses d'Épargne et de Prévoyance prieš Komisiją

text:
               6.10.2007

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 235/18

         2007 m. liepos 30 d. pareikštas ieškinys byloje Caisse Nationale des Caisses d'Épargne et de Prévoyance prieš Komisiją

   (Byla T-289/07)
   (2007/C 235/32)
   Proceso kalba: prancūzų
   Šalys

      Ieškovė: Caisse Nationale des Caisses d'Épargne et de Prévoyance (CNCEP) (Paryžius, Prancūzija), atstovaujama advokatų F. Sureau, D. Théophile, É. Renaudeau

      Atsakovė: Europos Bendrijų Komisija
   Ieškovės reikalavimai

               —

               panaikinti pagal EB 86 straipsnio 3 dalį priimtą 2007 m. gegužės 10 d. Komisijos sprendimą C(2007) 2110 galutinis dėl Banque Postale, Caisses d'Épargne ir Crédit Mutuel suteiktų specialių teisių platinti livrets A ir bleu;

               —

               priteisti iš Komisijos bylinėjimosi išlaidas.

         Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai
   Šiuo ieškiniu ieškovė prašo panaikinti 2007 m. gegužės 10 d. Komisijos sprendimą C(2007) 2110 galutinis, pripažįstantį Prancūzijos valiutos ir finansų kodekso (Code Monétaire et Financier français) nuostatas, kuriomis tik trims kredito įstaigoms, t. y. Banque Postale, Caisses d'Épargne et de Prévoyance ir Crédit Mutuel, suteikiamos specialios teisės platinti livrets A ir bleu, nesuderinamomis su EB 86 straipsnio 1 dalimi, skaitoma kartu su EB 43 ir 49 straipsniais.
   Grįsdama savo ieškinį, ji remiasi šešiais pagrindais.
   Pirmasis ieškinio pagrindas susijęs su esminių procedūros reikalavimų pažeidimu, nes Komisija nesilaikė ieškovės teisių į gynybą ir sprendimas nebuvo pakankamai motyvuotas.
   Dėl esmės, ji teigia, kad Komisija padarė teisės klaidą nuspręsdama, jog specialiosios teisės platinti livrets A ir bleu per se apriboja įsisteigimo laisvę. Ieškovė teigia, kad Komisija padarė vertinimo klaidą, nuspręsdama, jog dėl šių specialiųjų teisių naudojimasis Bendrijos teisėje įtvirtintomis laisvėmis Prancūzijoje praktikoje tampa mažiau patrauklus.
   Be to, ieškovė teigia, kad Komisija ginčijamame sprendime padarė teisės ir vertinimo klaidas, nes nusprendė, kad specialiosios teisės gali būti pateisinamos EB 86 straipsnio 2 dalimi, bei vertinimo klaidą, nes nusprendė, kad jos negali būti pateisintos dėl to, kad siekė privalomųjų bendrojo intereso pagrindų.
   Galiausiai ieškovė teigia, kad Komisija padarė klaidą nagrinėjamą nacionalinę priemonę vertindama laisvo paslaugų teikimo principo atžvilgiu.


title: Byla C-468/11: 2011 m. rugsėjo 13 d. pareikštas ieškinys byloje Europos Komisija prieš Ispanijos Karalystę

text:
               19.11.2011

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 340/11

         2011 m. rugsėjo 13 d. pareikštas ieškinys byloje Europos Komisija prieš Ispanijos Karalystę

   (Byla C-468/11)
   2011/C 340/19
   Proceso kalba: ispanų

      Šalys

      Ieškovė: Europos Komisija, atstovaujama G. Braun ir S. Pardo Quintillán

      Atsakovė: Ispanijos Karalystė

      Ieškovės reikalavimai

               —

               Pripažinti, kad

                           —

                           nustačiusi įmonėms, pagal bendrąjį leidimą teikiančioms paslaugą ar tinklą, mokestį, skirtą finansuoti Ispanijos radiją ir televiziją, ir šiuo tikslu numačiusi įvairias sąlygas, išimtis ir perteklinių pajamų perleidimo mechanizmus; bei

                           —

                           tinkamai nepranešusi apie savo ketinimą pakeisti bendrųjų leidimų tvarką ir nesuteikusi suinteresuotosioms šalims, įskaitant naudotojus ir vartotojus, pakankamai laiko išreikšti savo nuomonę dėl siūlomų pakeitimų,

                     Ispanijos Karalystė neįvykdė įsipareigojimų pagal 2002 m. kovo 7 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2002/20/EB (1) dėl elektroninių ryšių tinklų ir paslaugų leidimo (Leidimų direktyva) 12 straipsnį ir 14 straipsnio 1 dalį; taip pat

               —

               priteisti iš Ispanijos Karalystės bylinėjimosi išlaidas.

      Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

               —

               Komisija mano, kad Ley de RTVE 5 straipsnis, kuriuo Ispanijos valdžios institucijos įvedė mokestį (vadinamą „įnašu“), skaičiuojamą nuo atitinkamoje teritorijoje veikiančių elektroninių komunikacijų bruto pajamų, neatitinka Leidimų direktyvos 12 straipsnio, nes pažeidžia jame įtvirtintus principus ir sąlygas.

               —

               Be to, Komisija mano, kad tinkamai nepranešusi apie savo ketinimą pakeisti bendrųjų leidimų tvarką bei nesuteikusi suinteresuotosioms šalims, įskaitant naudotojus ir vartotojus, pakankamai laiko išreikšti savo nuomonę dėl siūlomų pakeitimų Ispanijos Karalystė neįvykdė įsipareigojimų pagal Leidimų direktyvos 14 straipsnio 1 dalį.

      (1)  OL L 108, p. 21; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 13 sk., 29 t., p. 337.


title: Byla T-581/08: 2011 m. rugsėjo 27 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Perusahaan Otomobil Nasional prieš VRDT — Proton Motor Fuel Cell (PM PROTON MOTOR) (Bendrijos prekių ženklas — Protesto procedūra — Vaizdinio Bendrijos prekių ženklo PM PROTON MOTOR paraiška — Ankstesni nacionaliniai, Beniliukso ir Bendrijos žodiniai ir vaizdiniai prekių ženklai PROTON — Atmetimo motyvai — Galimybė supainioti — Prekių ir paslaugų panašumo nebuvimas — Reglamento (EB) Nr. 40/94 8 straipsnio 1 dalies b punktas (dabar — Reglamento (EB) Nr. 207/2009 8 straipsnio 1 dalies b punktas) — Reglamento (EB) Nr. 40/94 8 straipsnio 5 dalis (dabar — Reglamento (EB) Nr. 207/2009 8 straipsnio 5 dalis))

text:
               12.11.2011

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 331/17

         2011 m. rugsėjo 27 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Perusahaan Otomobil Nasional prieš VRDT — Proton Motor Fuel Cell (PM PROTON MOTOR)

   (Byla T-581/08) (1)

   (Bendrijos prekių ženklas - Protesto procedūra - Vaizdinio Bendrijos prekių ženklo PM PROTON MOTOR paraiška - Ankstesni nacionaliniai, Beniliukso ir Bendrijos žodiniai ir vaizdiniai prekių ženklai PROTON - Atmetimo motyvai - Galimybė supainioti - Prekių ir paslaugų panašumo nebuvimas - Reglamento (EB) Nr. 40/94 8 straipsnio 1 dalies b punktas (dabar — Reglamento (EB) Nr. 207/2009 8 straipsnio 1 dalies b punktas) - Reglamento (EB) Nr. 40/94 8 straipsnio 5 dalis (dabar — Reglamento (EB) Nr. 207/2009 8 straipsnio 5 dalis))
   2011/C 331/31
   Proceso kalba: anglų

      Šalys

      Ieškovė: Perusahaan Otomobil Nasional Sdn Bhd (Shah Alam, Selangor Darul Ehsan, Malaizija), atstovaujama advokatų J. Blind, C. Kleiner ir S. Ziegler

      Atsakovė: Vidaus rinkos derinimo tarnyba (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui), atstovaujama D. Botis

      Kita procedūros VRDT Apeliacinėje taryboje šalis, įstojusi į bylą Bendrajame Teisme: Proton Motor Fuel Cell GmbH (Puchheimas, Vokietija), atstovaujama advokato C. Sedlmeir

      Dalykas

   Ieškinys dėl 2008 m. spalio 9 d. VRDT pirmosios apeliacinės tarybos sprendimo (byla R 1675/2007-1), susijusio su protesto procedūra tarp Perusahaan Otomobil Nasional Sdn Bhd ir Proton Motor Fuel Cell GmbH, panaikinimo.

      Rezoliucinė dalis

               1.

               Atmesti ieškinį.

               2.

               Perusahaan Otomobil Nasional Sdn Bhd padengia bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 69, 2009 3 21.


title: Byla C-140/11: 2011 m. kovo 21 d. Corte Suprema di Cassazione (Italija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą baudžiamojoje byloje prieš Demba Ngagne

text:
               21.5.2011

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 152/16

         2011 m. kovo 21 d.Corte Suprema di Cassazione (Italija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą baudžiamojoje byloje prieš Demba Ngagne
   (Byla C-140/11)
   2011/C 152/28
   Proceso kalba: italų

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Corte Suprema di Cassazione

      Šalis pagrindinėje baudžiamojoje byloje

   Demba Ngagne

      Prejudiciniai klausimai

               a)

               Ar Direktyvos 2008/115/EB (1) 7 straipsnio 1 ir 4 dalis, 8 straipsnio 1, 3 ir 4 dalis ir 15 straipsnio 1 dalį reikia aiškinti taip: šiomis nuostatomis draudžiama valstybei narei, pertvarkius prioritetus ir šiose nuostatose nurodytą procedūrą, įpareigoti nelegaliai esantį užsienietį palikti nacionalinę teritoriją, kai nėra galimybių jį išsiųsti priverstinai, neatidėliotinai arba pasibaigus sulaikymo terminui?

               b)

               Ar atitinkamai Direktyvos 2008/115/EB 15 straipsnio 1, 4, 5 ir 6 dalis reikia aiškinti taip: pagal šias nuostatas valstybė narė negali, motyvuodama vien tuo, kad užsienietis be pateisinamos priežasties nebendradarbiavo siekiant savanoriško jo išvykimo, jam inkriminuoti nusikaltimo ir skirti sulaikymo sankciją (įkalinimą), savo terminu (iki dešimties kartų) viršijančią sulaikymą siekiant išsiųsti, kurio taikymo terminas jau baigėsi arba kurį taikyti objektyviai neįmanoma?

               c)

               Ar Direktyvos 2008/115/EB 2 straipsnio 2 dalies b punktą, atsižvelgiant į šios direktyvos 8 straipsnį ir SESV 79 straipsnyje nurodytas bendrosios politikos sritis, galima aiškinti taip: valstybei narei pakanka nepateisinamą užsieniečio nebendradarbiavimą siekiant savanoriško jo išvykimo apibrėžti kaip nusikaltimą, kad ši direktyva nebūtų taikoma?

               d)

               Ar Direktyvos 2008/115/EB 2 straipsnio 2 dalies b punktą ir 15 straipsnio 4, 5 ir 6 dalis, taip pat atsižvelgiant į EŽTK 5 straipsnį, reikia aiškinti priešingai, t. y. kad šiomis nuostatomis neleidžiama neteisėtai esančiam užsieniečiui, kurio objektyviai negalima arba nebegalima sulaikyti siekiant išsiųsti, taikyti įpareigojimų savanoriškai išvykti ir laisvės apribojimo, skiriant sankcijas už šių įpareigojimų nevykdymą, spiralės?

               e)

               Galiausiai, ar, atsižvelgiant į dešimtą konstatuojamąją dalį, pirmesnę Konvencijos dėl Šengeno susitarimo įgyvendinimo 23 straipsnio nuostatą, Direktyvos 2008/115/EB preambulėje pateikiamas rekomendacijas ir gaires, EŽTK 5 straipsnį, galima patvirtinti, kad 7 straipsnio 1 ir 4 dalimis, 8 straipsnio 1, 3 ir 4 dalimis ir 15 straipsnio 1, 4, 5 ir 6 dalimis principams, kad laisvės apribojimas siekiant išsiųsti laikytinas extrema ratio ir kad jokia sulaikymo priemonė negali būti pateisinama, jei ji susijusi su išsiuntimo procedūra, kurios atžvilgiu nėra jokios pagrįstos grąžinimo perspektyvos, suteikiama taisyklės galia?

      (1)  OL L 348, p. 98.


title: Byla T-608/11: 2013 m. birželio 27 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Beifa Group prieš VRDT — Schwan-Stabilo Schwanhäußer (rašymo priemonės) (Bendrijos dizainas — Registracijos pripažinimo negaliojančia procedūra — Registruotas Bendrijos dizainas, vaizduojantis rašymo priemonę — Ankstesni erdvinis ir vaizdinis nacionaliniai ženklai — Negaliojimo pagrindas — Ankstesnio žymens, kurio savininkas turi teisę uždrausti naudoti, naudojimas dizaine — Reglamento (EB) Nr. 6/2002 25 straipsnio 1 dalies e punktas — Sprendimas, priimtas po to, kai Bendrasis Teismas panaikino ankstesnį sprendimą)

text:
               3.8.2013

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 225/74

         2013 m. birželio 27 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Beifa Group prieš VRDT — Schwan-Stabilo Schwanhäußer (rašymo priemonės)

   (Byla T-608/11) (1)

   (Bendrijos dizainas - Registracijos pripažinimo negaliojančia procedūra - Registruotas Bendrijos dizainas, vaizduojantis rašymo priemonę - Ankstesni erdvinis ir vaizdinis nacionaliniai ženklai - Negaliojimo pagrindas - Ankstesnio žymens, kurio savininkas turi teisę uždrausti naudoti, naudojimas dizaine - Reglamento (EB) Nr. 6/2002 25 straipsnio 1 dalies e punktas - Sprendimas, priimtas po to, kai Bendrasis Teismas panaikino ankstesnį sprendimą)
   2013/C 225/163
   Proceso kalba: anglų

      Šalys

      Ieškovė: Beifa Group Co. Ltd (Ningbo, Kinija), atstovaujama baristerio R. Davis, solisitoriaus N. Cordell irbaristerio B. Longstaff

      Atsakovė: Vidaus rinkos derinimo tarnyba (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui), atstovaujama A. Folliard-Monguiral

      Kita procedūros VRDT Apeliacinėje taryboje šalis, įstojusi į bylą Bendrajame Teisme: Schwan-Stabilo Schwanhäußer GmbH & Co. KG (Heroldsberg, Vokietija), atstovaujama advokatų H. Gauß ir U. Blumenröder

      Dalykas

   Ieškinys dėl 2011 m. rugpjūčio 9 d. VRDT trečiosios apeliacinės tarybos sprendimo (byla R 1838/2010-3), susijusio su registracijos pripažinimo negaliojančia procedūra tarp Schwan-Stabilo Schwanhäußer GmbH & Co. KG ir Ningbo Beifa Group Co., Ltd.

      Rezoliucinė dalis

               1.

               Atmesti ieškinį.

               2.

               Priteisti iš Beifa Group Co. Ltd bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 32, 2012 2 4.


title: Byla T-325/15: 2015 m. birželio 22 d. pareikštas ieškinys byloje Sun System Kereskedelmi és Szolgáltató/VRDT – Hollandimpex Kereskedelmi és Szolgáltató (Choco Love)

text:
               24.8.2015

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 279/41

         2015 m. birželio 22 d. pareikštas ieškinys byloje Sun System Kereskedelmi és Szolgáltató/VRDT – Hollandimpex Kereskedelmi és Szolgáltató (Choco Love)

   (Byla T-325/15)
   (2015/C 279/51)
   Kalba, kuria surašytas ieškinys: anglų

      Šalys

      Ieškovė: Sun System Kereskedelmi és Szolgáltató kft (Budapeštas, Vengrija), atstovaujama advokato Á. László

      Atsakovė: Vidaus rinkos derinimo tarnyba (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui) (VRDT)

      Kita procedūros Apeliacinėje taryboje šalis: Hollandimpex Kereskedelmi és Szolgáltató kft (Budapeštas, Vengrija)

      Su procedūra VRDT susijusi informacija

      Pareiškėja: kita procedūros Apeliacinėje taryboje šalis.

      Prekių ženklas, dėl kurio kilo ginčas: vaizdinis Bendrijos prekių ženklas, kuriame yra žodinis elementas „Choco love“– Bendrijos prekių ženklo paraiška Nr. 11 496 916.

      Procedūra VRDT: protesto procedūra.

      Ginčijamas sprendimas: 2015 m. kovo 26 d. VRDT pirmosios apeliacinės tarybos sprendimas byloje R 1369/2014-1.

      Reikalavimai

   Ieškovė Bendrojo Teismo prašo:

               —

               patenkinti prašymą, pakeisti ginčijamą sprendimą ir patvirtinti protestą bei atmesti Bendrijos prekių ženklo paraišką „Choco love“, arba

               —

               panaikinti ginčijamą sprendimą ir grąžinti bylą iš naujo nagrinėti VRDT,

               —

               priteisti iš VRDT bylinėjimosi išlaidas.

      Pagrindas, kuriuo remiamasi

               —

               Reglamento Nr. 207/2009 8 straipsnio 1 dalies b punkto pažeidimas.


title: Bylos T-224/02 išbraukimas iš registro

text:
               20.11.2004

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 284/30

         Bylos T-224/02 (1) išbraukimas iš registro
   (2004/C 284/58)

      (Proceso kalba: prancūzų)

   Europos Bendrijų Pirmosios instancijos teismas (pirmoji kolegija) 2004 m. rugsėjo 16 d. nutartimi nurodė išbraukti iš registro bylą T-224/02 Miguel Forcat Icardo prieš Europos Bendrijų Komisiją.

      (1)  OL C 247, 2002 10 12.


title: Byla F-58/10: 2012 m. rugsėjo 18 d. Tarnautojų teismo (pirmoji kolegija) sprendimas byloje Allgeier prieš FRA (Viešoji tarnyba — Pareiga padėti — Statuto 24 straipsnis — Psichologinis priekabiavimas — Administracinis tyrimas)

text:
               10.11.2012

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 343/22

         2012 m. rugsėjo 18 d. Tarnautojų teismo (pirmoji kolegija) sprendimas byloje Allgeier prieš FRA

   (Byla F-58/10) (1)

   (Viešoji tarnyba - Pareiga padėti - Statuto 24 straipsnis - Psichologinis priekabiavimas - Administracinis tyrimas)
   2012/C 343/38
   Proceso kalba: anglų

      Šalys

      Ieškovas: Timo Allgeier (Viena, Austrija), atstovaujama advokatų L. Levi ir M. Vandenbussche

      Atsakovė: Europos Sąjungos pagrindinių teisių agentūra (FRA), atstovaujama M. Kjærum, padedamo advokato B. Wägenbaur

      Dalykas

   Pirma, prašymas panaikinti atsakovės sprendimą nenagrinėti ieškovo pateikto skundo dėl psichologinio priekabiavimo. Antra, prašymas pripažinti, kad ieškovas buvo savo vadovų psichologinio priekabiavimo auka, ir atlyginti patirtą turtinę bei neturtinę žalą.

      Sprendimo rezoliucinė dalis

               1.

               Panaikinti 2009 m. spalio 16 d. Europos Sąjungos pagrindinių teisių agentūros sprendimą.

               2.

               Priteisti iš Europos Sąjungos pagrindinių teisių agentūros sumokėti M. Allgeier 5 000 eurų.

               3.

               Atmesti likusią ieškinio dalį.

               4.

               Europos Sąjungos pagrindinių teisių agentūra padengia savo bylinėjimosi išlaidas ir M. Allgeier patirtas išlaidas.

      (1)  OL C 260, 2010 9 25, p. 27.


title: Byla C-673/11: 2011 m. gruodžio 29 d. Conseil d'État (Prancūzija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Établissement national des produits de l'agriculture et de la mer (FranceAgriMer), Office national interprofessionnel des fruits, des légumes, des vins et de l'horticulture (VINIFLHOR) teisių perėmėja, prieš Organisation de producteurs Les Cimes

text:
               24.3.2012

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 89/8

         2011 m. gruodžio 29 d.Conseil d'État (Prancūzija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Établissement national des produits de l'agriculture et de la mer (FranceAgriMer), Office national interprofessionnel des fruits, des légumes, des vins et de l'horticulture (VINIFLHOR) teisių perėmėja, prieš Organisation de producteurs Les Cimes

   (Byla C-673/11)
   2012/C 89/12
   Proceso kalba: prancūzų

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Conseil d'État

      Šalys pagrindinėje byloje

      Kasatorė: Établissement national des produits de l'agriculture et de la mer (FranceAgriMer), Office national interprofessionnel des fruits, des légumes, des vins et de l'horticulture (VINIFLHOR) teisių perėmėja

      Kita kasacinio proceso šalis: Organisation de producteurs Les Cimes

      Prejudiciniai klausimai

               1.

               Kaip valstybė narė gali, atsižvelgdama, pirma, į Bendrijų finansinių interesų apsaugos reikalavimus ir, antra, į teisinio saugumo principą bei būtinybę nepalikti tikrinimo institucijoms neribotų įgaliojimų, pasinaudoti 1989 m. gruodžio 21 d. Tarybos reglamento (EEB) Nr. 4045/89 (1) dėl valstybių narių atliekamo sandorių, sudarančių Europos žemės ūkio orientavimo ir garantijų fondo Garantijų skyriaus finansavimo sistemos dalį, patikrinimo 2 straipsnio 4 dalyje numatyta galimybe išplėsti tikrinamą laikotarpį savo nustatytiems „laikotarpiams, einančiais [einantiems] prieš arba po <…> 12 mėnesių laikotarpio“?

               2.

               Konkrečiai tariant:

                           —

                           Ar tikrinamas laikotarpis bet kuriuo atveju, jei patikrinimo metu nebuvo padarytas pažeidimas, kuriuo tikrinamas subjektas gali remtis šio patikrinimo rezultatais pagrįsto sprendimo atžvilgiu, turi baigtis per dvylikos mėnesių laikotarpį, ėjusį prieš vadinamąjį „patikrinimo“ laikotarpį, per kurį atliekamos tikrinimo operacijos?

                           —

                           Jei atsakymas į pirmąjį klausimą teigiamas, kaip reikia suprasti aiškiai reglamentu numatytą galimybę išplėsti tikrinamą laikotarpį „laikotarpiams, einančiais [einantiems] po <…> 12 mėnesių laikotarpio“?

                           —

                           Jei atsakymas į pirmąjį klausimą neigiamas, ar tikrinamas laikotarpis, jei patikrinimo metu nebuvo padarytas pažeidimas, kuriuo tikrinamas subjektas gali remtis šio patikrinimo rezultatais pagrįsto sprendimo atžvilgiu, vis tiek turi apimti dvylikos mėnesių laikotarpį, kuris pasibaigia patikrinimo laikotarpiu, einančiu prieš tą laikotarpį, kuriuo atliktas patikrinimas, ar patikrinimas gali apimti tik laikotarpį, kuris pasibaigia prieš prasidedant ankstesnio patikrinimo laikotarpiui?

      (1)  1989 m. gruodžio 21 d. Tarybos reglamentas (EEB) Nr. 4045/89 dėl valstybių narių atliekamo sandorių, sudarančių Europos žemės ūkio orientavimo ir garantijų fondo Garantijų skyriaus finansavimo sistemos dalį, patikrinimo ir panaikinantis Direktyvą 77/435/EEB (OL L 388, p. 18; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 3 sk., 9 t., p. 208).


title: Byla C-231/08 P 2008 m. gegužės 29 d. Massimo Giannini pateiktas apeliacinis skundas dėl 2008 m. kovo 12 d. Pirmosios instancijos teismo (trečioji kolegija) priimto sprendimo byloje T-100/04 Massimo Giannini prieš Komisiją

text:
               30.8.2008

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 223/22

         2008 m. gegužės 29 d. Massimo Giannini pateiktas apeliacinis skundas dėl 2008 m. kovo 12 d. Pirmosios instancijos teismo (trečioji kolegija) priimto sprendimo byloje T-100/04 Massimo Giannini prieš Komisiją

   (Byla C-231/08 P)
   (2008/C 223/34)
   Proceso kalba: prancūzų
   Šalys

      Ieškovas: Massimo Giannini, atstovaujamas advokatų L. Levi ir C. Ronzi

      Kita proceso šalis: Europos Bendrijų Komisija
   Ieškovo reikalavimai

               —

               Panaikinti 2008 m. kovo 12 d. Europos Bendrijų Pirmosios instancijos teismo sprendimą byloje T-100/04.

               —

               Patenkinti ieškovo reikalavimus, kuriuos jis pateikė pirmojoje instancijoje, t. y.:

                           —

                           Panaikinti konkurso COM/A/9/01 atrankos komisijos sprendimą, apie kurį ieškovui pranešta 2003 m. birželio 11 d. laišku, neįrašyti ieškovo į šio konkurso rezervo sąrašą, prireikus panaikinti sprendimą, apie kurį ieškovui pranešta 2003 m. liepos 8 d. laišku, atmesti ieškovo prašymą peržiūrėti priimtą sprendimą ir panaikinti sprendimą, apie kurį ieškovui pranešta 2003 m. gruodžio 2 d. laišku, atmesti ieškovo skundą;

                           —

                           Priteisti patirtos materialinės žalos, kurią sudaro: 1) skirtumas tarp pasibaigus laikinojo tarnautojo sutarčiai gautos bedarbio pašalpos ir A 7 lygio 4 pakopos karjeros pareigūnui per tą patį laikotarpį mokėtino atlyginimo, 2) už laikotarpį pasibaigus bedarbystei — A 7 lygio 5 pakopos pareigūnui per šį laikotarpį mokėtino atlyginimo suma, bei 1 EUR dydžio nematerialinės žalos atlyginimą.

               —

               Priteisti iš atsakovės pirmoje instancijoje patirtas bei su šiuo apeliaciniu skundu susijusias bylinėjimosi išlaidas.

         Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai
   Pagrįsdamas savo apeliacinį skundą ieškovas nurodo iš esmės tris pagrindus.
   Pirmuoju pagrindu ieškovas kaltina Pirmosios instancijos teismą pažeidus teisę į teisingą teismą ir, konkrečiau tariant, teisę į tai, kad jo byla būtų išnagrinėta per protingą terminą. Nuo ieškinio pareiškimo Pirmosios instancijos teisme iki ginčijamo sprendimo priėmimo praėjo ketveri metai. Tačiau, ieškovo nuomone, nėra išimtinių aplinkybių, kurios šiuo atveju pateisintų tokią trukmę. Šios bylos dokumentų nebuvo išskirtinai daug ir jie nebuvo teisiškai sudėtingi, o procesas ieškovui buvo itin svarbus.
   Antruoju pagrindu ieškovas tvirtina, kad Pirmosios instancijos teismas pažeidė Pareigūnų tarnybos nuostatų 4, 27 ir 29 straipsnius, tarnybos interesų sąvoką ir Bendrijos institucijų pareigą atsižvelgti į savo tarnautojų bei pareigūnų interesus. Ieškovas mano, kad šiuo atžvilgiu Pirmosios instancijos teismas supainiojo pradėjimo eiti pareigas pagal Bendrijos viešosios tarnybos sistemą išlaikius bendrąjį konkursą, skirtą rezervo sąrašui sudaryti, ir pagal Pareigūnų tarnybos nuostatuose numatytus mechanizmus jau įdarbintų asmenų karjeros perkeliant ar paaukštinant.
   Trečiuoju pagrindu ieškovas nurodo, kad Pirmosios instancijos teismas pažeidė pareigą motyvuoti sprendimus ir nediskriminavimo bei teisių į gynybą apsaugos principus, iškraipė jam vertinti pateiktus įrodymų reikšmę. Šis paskutinis pagrindas sudarytas iš trijų dalių.
   Pirmoje dalyje ieškovas tvirtina, kad Pirmosios instancijos teismas pažeidė nediskriminavimo principą, pareigą motyvuoti ir įrodymų priimtinumo taisykles nusprendęs, jog aplinkybė, kad kai kuriems konkurso dalyviams buvo žinomas dokumentas, kuriuo remiantis parengti testo raštu klausimai, nepažeidė nediskriminavimo principo ir iš atsakovės nereikalauja pateikti konkrečių įrodymų, kurie patvirtintų su šia aplinkybe susijusios diskriminacijos nebuvimą.
   Antroje dalyje ieškovas nurodo nediskriminavimo principo pažeidimą ir Pirmosios instancijos teismui pateiktų dokumentų įrodymų reikšmės iškraipymą tiek, kiek šis teismas nusprendė, jog atrankos komisijos sudėtis buvo pakankamai stabili, kad užtikrintų objektyvų kandidatų palyginimą ir vertinimą, nors bylos dokumentai patvirtina priešingą aplinkybę, kad atrankos komisijos sudėtis nebuvo pakankamai stabili, ir nors atsakovė Pirmosios instancijos teismui nepateikė daug esminės faktinės informacijos.
   Galiausiai trečioje dalyje ieškovas dar kartą nurodo nediskriminavimo principo, taip pat įrodinėjimo taisyklių bei teisių į gynybą pažeidimą, susijusį su Pirmosios instancijos teismo išvadomis apie vertinimo komisijos narių nešališkumą.


title: Byla T-568/14: 2014 m. liepos 30 d. pareikštas ieškinys byloje Laverana/VRDT (BIO FLUIDE DE PLANTE PROPRE FABRICATION)

text:
               13.10.2014

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 361/11

         2014 m. liepos 30 d. pareikštas ieškinys byloje Laverana/VRDT (BIO FLUIDE DE PLANTE PROPRE FABRICATION)

   (Byla T-568/14)
   2014/C 361/15
   Proceso kalba: vokiečių

      Šalys

      Ieškovė: Laverana GmbH & Co. KG (Venigzenas, Vokietija), atstovaujama advokatų J. Wachinger, M. Zöbisch ir D. Chatterjee

      Atsakovė: Vidaus rinkos derinimo tarnyba (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui)

      Reikalavimai

   Ieškovė Bendrojo Teismo prašo:

               —

               panaikinti 2014 m. gegužės 27 d. Vidaus rinkos derinimo tarnybos (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui) ketvirtosios apeliacinės tarybos sprendimą byloje R 120/2014-4,

               —

               priteisti iš Vidaus rinkos derinimo tarnybos (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui) bylinėjimosi išlaidas.

      Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

      Bendrijos prekių ženklas, su kuriuo susijęs ieškinys: vaizdinis prekių ženklas, kuriame yra žodžiai BIO FLUIDE DE PLANTE FABRICATION, 3, 5 ir 35 klasių prekėms ir paslaugoms – Bendrijos prekių ženklo paraiška Nr. 1 1 9 22  631

      Eksperto sprendimas: atmesti registracijos paraišką

      Apeliacinės tarybos sprendimas: atmesti apeliaciją

      Ieškinio pagrindai:

               —

               Reglamento Nr. 207/2009 7 straipsnio 1 dalies b punkto pažeidimas;

               —

               Reglamento Nr. 207/2009 7 straipsnio 1 dalies b ir c punktų pažeidimas;

               —

               Reglamento Nr. 207/2009 7 straipsnio 1 dalies c punkto pažeidimas;

               —

               piktnaudžiavimas įgaliojimais sprendimu, grindžiamu argumentais, susijusiais su konkurencijos teise


title: Byla T-164/10: 2013 m. rugsėjo 26 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Pioneer Hi-Bred International prieš Komisiją (Teisės aktų derinimas — Genetiškai modifikuotų organizmų apgalvotas išleidimas į aplinką — Leidimo pateikti į rinką išdavimo procedūra — Komisijos sprendimo pasiūlymo nepateikimas Tarybai — Ieškinys dėl neveikimo)

text:
               16.11.2013

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 336/16

         2013 m. rugsėjo 26 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Pioneer Hi-Bred International prieš Komisiją

   (Byla T-164/10) (1)

   (Teisės aktų derinimas - Genetiškai modifikuotų organizmų apgalvotas išleidimas į aplinką - Leidimo pateikti į rinką išdavimo procedūra - Komisijos sprendimo pasiūlymo nepateikimas Tarybai - Ieškinys dėl neveikimo)
   2013/C 336/32
   Proceso kalba: anglų

      Šalys

      Ieškovė: Pioneer Hi-Bred International, Inc. (Džonstonas, Ajova, Jungtinės Valstijos), atstovaujama solisitoriaus J. Temple Lang ir advokato T. Müller-Ibold

      Atsakovė: Europos Komisija, atstovaujama L. Pignataro-Nolin, N. Yerell ir C. Zadra

      Dalykas

   Prašymas pagal SESV 265 straipsnį konstatuoti, kad nepateikdama Tarybai priemonių, kurių reikia imtis pagal 1999 m. birželio 28 d. Tarybos sprendimo 1999/468/EB, nustatančio Komisijos naudojimosi jai suteiktais įgyvendinimo įgaliojimais tvarką (OL L 184, p. 23; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 1 sk., 3 t., p. 124), 5 straipsnio 4 dalį, projekto ir nesiimdama kitų priemonių, kurios vykstant sprendimo priėmimo procedūrai gali pasirodyti būtinos norint užtikrinti sprendimo, paminėto 2001 m. kovo 12 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2001/18/EB dėl genetiškai modifikuotų organizmų apgalvoto išleidimo į aplinką ir panaikinančios Tarybos direktyvą 90/220/EEB (OL L 106, 2001, p. 1; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 15 sk., 6 t., p. 77) 18 straipsnyje, priėmimą, Komisija neįvykdė įsipareigojimų pagal Direktyvos 2001/18 18 straipsnį.

      Rezoliucinė dalis

               1)

               Europos Komisija neįvykdė įsipareigojimų pagal 2001 m. kovo 12 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2001/18/EB dėl genetiškai modifikuotų organizmų apgalvoto išleidimo į aplinką ir panaikinančios Tarybos direktyvą 90/220/EEB, 18 straipsnį, kai Tarybai nepateikė priemonių, kurių reikia imtis pagal 1999 m. birželio 28 d. Tarybos sprendimo 1999/468/EB, nustatančio Komisijos naudojimosi jai suteiktais įgyvendinimo įgaliojimais tvarką, 5 straipsnio 4 dalį, projekto.

               2)

               Komisija padengia bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 161, 2010 6 19.


title: Byla T-397/10: 2010 m. rugsėjo 13 d. pareikštas ieškinys byloje ara prieš VRDT — Allrounder (Sportbačio su šone esančia raide „A“ pavaizdavimas)

text:
               6.11.2010

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 301/51

         2010 m. rugsėjo 13 d. pareikštas ieškinys byloje ara prieš VRDT — Allrounder (Sportbačio su šone esančia raide „A“ pavaizdavimas)

   (Byla T-397/10)
   ()
   2010/C 301/82
   Kalba, kuria surašytas ieškinys: vokiečių

      Šalys

      Ieškovė: ara AG (Langelfeldas, Vokietija), atstovaujama advokato M. Gail

      Atsakovė: Vidaus rinkos derinimo tarnyba (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui)

      Kita procedūros Apeliacinėje taryboje šalis: Allrounder SARL (Saarburg, Prancūzija)

      Ieškovės reikalavimai

               —

               Panaikinti 2010 m. birželio 23 d. Vidaus rinkos derinimo tarnybos (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui) pirmosios apeliacinės tarybos sprendimą byloje R 1543/2009-1.

               —

               Priteisti iš Vidaus rinkos derinimo tarnybos (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui) bylinėjimosi išlaidas.

      Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

      Bendrijos prekių ženklo paraišką pateikęs asmuo: Allrounder SARL.

      Prašomas įregistruoti Bendrijos prekių ženklas: Žodinis prekių ženklas, vaizduojantis sportbatį su šone esančia raide „A“, 16, 18 ir 25 klasių prekėms ir paslaugoms.

      Prekių ženklo ar žymens, kuriuo grindžiamas protestas, savininkė: ieškovė.

      Prekių ženklas ar žymuo, kuriuo grindžiamas protestas: nacionalinis žodinis prekių ženklas „A“ 9, 18 ir 25 klasių prekėms.

      Protestų skyriaus sprendimas: atmesti protestą.

      Apeliacinės tarybos sprendimas: atmesti apeliaciją kaip nepriimtiną.

      Ieškinio pagrindai: Reglamento (EB) Nr. 207/2009 (1) 81 straipsnio pažeidimas, nes Apeliacinė taryba neteisingai preziumavo, kad ieškovės atstovų apibūdintas kanceliarijos darbo organizavimas neleido daryti išvados, jog buvo imtasi visų tomis aplinkybėmis būtinų rūpestingumo priemonių, ir todėl atmetė prašymą atnaujinti apeliacijos pagrindų pateikimo terminą

      (1)  2009 m. vasario 26 d. Tarybos reglamentas (EB) Nr. 207/2009 dėl Bendrijos prekių ženklo (OL L 78, 2009, p. 1)


title: Byla T-300/06 2006 m. rugsėjo 4 d. pareikštas ieškinys byloje Promat prieš VRDT — Puertas Proma (Promat)

text:
               16.12.2006

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 310/27

         2006 m. rugsėjo 4 d. pareikštas ieškinys byloje Promat prieš VRDT — Puertas Proma (Promat)

   (Byla T-300/06)
   (2006/C 310/50)
   Kalba, kuria surašytas ieškinys: vokiečių
   Šalys

      Ieškovė: Promat GmbH (Ratingen, Vokietija), atstovaujama J. Krenzel

      Atsakovė: Vidaus rinkos derinimo tarnyba (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui)
   Kita procedūros Apeliacinėje taryboje šalis: Puertas Proma, S. A. L.
   Ieškovės reikalavimai

               —

               Pakeisti 2006 m. gegužės 4 d. atsakovės sprendimą (bylos Nr. R 1058/2005-1) taip, kad būtų visiškai patenkinama apeliacija;

               —

               Priteisti iš atsakovės bylinėjimosi išlaidas.

         Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

      Bendrijos prekių ženklo paraišką pateikęs asmuo: ieškovė

      Prašomas įregistruoti Bendrijos prekių ženklas: žodinis prekių ženklas „Promat“ 1, 2, 6, 17, 19, 20 ir 42 klasių prekėms ir paslaugoms (paraiška Nr. 803 825).
   Ženklo ar žymens, kuriuo remiamasi protesto procedūroje, savininkė: Puertas Proma, S. A. L.

      Ženklas ar žymuo, kuriuo remiamasi protesto procedūroje: pirmiausia vaizdinis prekių ženklas „PROMA“ 6, 20 ir 39 klasių prekėms ir paslaugoms (Bendrijos prekių ženklas Nr. 239 384), kuriuo remiantis pateiktas protestas dėl paraiškos 6, 19 ir 20 klasėms.

      Protestų skyriaus sprendimas: patenkinti protestą.

      Apeliacinės tarybos sprendimas: atmesti apeliaciją.

      Ieškinio pagrindai: Reglamento (EB) Nr. 40/94 (1) 8 straipsnio 1 dalies a ir b punktų pažeidimas, nes lyginami žymenys ir lyginamos prekės nėra panašūs. Todėl lyginamų prekių ženklų supainioti negalima.

      (1)  1993 m. gruodžio 20 d. Tarybos reglamentas (EB) Nr. 40/94 dėl Bendrijos prekių ženklo (OL L 11, 1994, p. 1).


title: 2004 m. spalio 21 d. Teisingumo Teismo sprendimas (antroji kolegija), Byloje C-64/02 P Vidaus rinkos derinimo tarnyba (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui) prieš Erpo Möbelwerk GmbH (Apeliacinis skundas — Bendrijos prekių ženklas — Sintagma DAS PRINZIP DER BEQUEMLICHKEIT — Absoliutus atsisakymo registruoti pagrindas — Skiriamasis požymis — Reglamento (EB) Nr. 40/94 7 straipsnio 1 dalies b punktas)

text:
               4.12.2004

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 300/5

      TEISINGUMO TEISMO SPRENDIMAS

   (antroji kolegija)
   2004 m. spalio 21 d.
   Byloje C-64/02 P Vidaus rinkos derinimo tarnyba (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui) prieš Erpo Möbelwerk GmbH (1)

   (Apeliacinis skundas - Bendrijos prekių ženklas - Sintagma DAS PRINZIP DER BEQUEMLICHKEIT - Absoliutus atsisakymo registruoti pagrindas - Skiriamasis požymis - Reglamento (EB) Nr. 40/94 7 straipsnio 1 dalies b punktas)
   (2004/C 300/08)
   Proceso kalba: vokiečių
   Byloje C-64/02 P dėl 2002 m. vasario 27 d. paduoto apeliacinio skundo pagal Teisingumo Teismo statuto 49 straipsnį, Vidaus rinkos derinimo tarnyba (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui), atstovaujama A. von Mühlendahl ir G. Schneider, palaikoma Jungtinės Didžiosios Britanijos ir Šiaurės Airijos Karalystės, atstovaujamos P. Ormond, C. Jackson, M. Bethell ir M. Tappin, padedamų D. Alexander, dalyvaujant kitai proceso šaliai, Erpo Möbelwerk GmbH, atstovaujamai advokatų S. von Petersdorff-Campen ir H. von Rohr, Teisingumo Teismas (antroji kolegija), susidedantis iš kolegijos pirmininko C. W. A. Timmermans (pranešėjas), teisėjų C. Gulmann, J.-P. Puissochet, R. Schintgen ir J. N. Cunha Rodrigues; generalinis advokatas: M. Poiares Maduro, sekretorė: vyriausioji administratorė M. Múgica Arzamendi, 2004 m. spalio 21 d. priėmė sprendimą, kurio rezoliucinėje dalyje nurodyta:

               1)

               Atmesti apeliacinį skundą.

               2)

               Priteisti iš Vidaus rinkos derinimo tarnybos (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui) bylinėjimosi išlaidas.

               3)

               Jungtinė Didžiosios Britanijos ir Šiaurės Airijos Karalystė pati padengia savo bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 109, 2002 5 4.


title: Byla T-249/05 Tineke Duyster 2005 m. birželio 30 d. pareikštas ieškinys Europos Bendrijų Komisijai

text:
               3.9.2005

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 217/50

         Tineke Duyster 2005 m. birželio 30 d. pareikštas ieškinys Europos Bendrijų Komisijai
   (Byla T-249/05)
   (2005/C 217/105)
   Proceso kalba: olandų
   2005 m. birželio 30 d. Europos Bendrijų Pirmosios instancijos teisme buvo pareikštas Tineke Duyster, gyvenančios Oetrange (Liuksemburgas), atstovaujamos advokato W. H. A. M. van den Muijsenbergh, nurodžiusio adresą dokumentams įteikti Liuksemburge, ieškinys Europos Bendrijų Komisijai.
   Ieškovė Pirmosios instancijos teismo prašo:

               1)

               panaikinti 2005 m. balandžio 6 d. Paskyrimų tarnybos sprendimą;

               2)

               panaikinti sprendimą dėl vaiko priežiūros atostogų suteikimo nuo 2004 m. lapkričio 1 d. iki 2005 m. balandžio 30 d. ir (arba) pranešimo apie darbo užmokestį už lapkričio mėnesį bei (arba) 2004 m. lapkričio 30 d. Komisijos sprendimą neatsižvelgti į prašymą atidėti arba atšaukti vaiko priežiūros atostogas;

               3)

               pripažinti, kad Tineke Duyster nuo 2004 m. lapkričio 1 d. iki 2005 m. balandžio 30 d. turėjo su tiesioginiu pareigūnės darbu susijusias materialines teises ir kad jai atgaline data turėjo būti mokamos su darbo santykiais susijusios išmokos atsižvelgiant į jos lygį ir pakopą;

               4)

               pripažinti, kad dėl pavėluoto mokėjimo už šias su darbo santykiais susijusias išmokas turi būti mokamos palūkanos;

               5)

               pripažinti, kad dar galima prašyti suteikti jos sūnaus priežiūros atostogas (net ir tuo atveju, jei įsiteisėjus Pirmosios instancijos teismo sprendimui jis būtų vyresnis nei 12 metų arba jei jis netrukus taptų tokio amžiaus), kadangi už pateikto prašymo nepatenkinimą atsakinga Komisija; arba, nepatenkinus šio reikalavimo, pripažinti, kad už tai, jog ji negalėjo paimti vaiko priežiūros atostogų savo sūnui prižiūrėti dėl Komisijos kaltės, jai turi būti sumokėtas žalos atlyginimas, atitinkantis maždaug 27 000 eurų nuostolius dėl išmokų už vaiko priežiūros atostogas, draudimo, darbo stažo ir teisių į pensiją, ataskaitų ir paaukštinimo galimybių; arba, nepatenkinus pastarojo reikalavimo, pripažinti, kad už nepaimtą vaiko priežiūros atostogų laiką kiekvieną mėnesį jos sūnui turi būti mokama 800 eurų kompensacija dėl tėvų darbo užmokesčio praradimo, 100 eurų kompensacija — dėl draudimo praradimo, o 1 200 eurų — dėl teisių į pensiją praradimo;

               6)

               pripažinti, kad jai kaip kompensacija už netikrumą dėl jos pareigūnės statuso ir už žalą, patirtą dėl to netikrumo, turi būti sumokėtas 2 500 eurų žalos atlyginimas;

               7)

               priteisti iš Komisijos bylinėjimosi išlaidas.

         Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai
   Ieškovė pateikė prašymą suteikti vaiko priežiūros atostogas nuo 2004 m. lapkričio 8 d. iki 2005 m. gegužės 7 d. Atsižvelgdama į šį prašymą, Komisija suteikė ieškovei vaiko priežiūros atostogas nuo 2004 m. lapkričio 1 d. iki 2005 m. balandžio 30 d.
   Ieškovė tvirtina negavusi jokio oficialaus atsisakymo patenkinti jos prašymą suteikti vaiko priežiūros atostogas nuo 2004 m. lapkričio 8 d. iki 2005 m. gegužės 7 d. ir todėl daro išvadą, kad jos prašymas buvo atmestas jai apie tai nepranešus. Be to, ji teigia, kad, kadangi ji neginčijo to atsisakymo patenkinti jos prašymą ir nepateikė kito prašymo, ji nuo 2004 m. lapkričio 1 d. iki 2005 m. balandžio 30 d. dirbo, ir todėl turi teisę į visas su tuo susijusias išmokas.
   Pagrįsdama savo ieškinį ieškovė taip pat nurodo, kad sprendimas suteikti vaiko priežiūros atostogas nuo 2004 m. lapkričio 1 d. iki 2005 m. balandžio 30 d. pažeidžia lygybės ir teisinio tikrumo principus, Pareigūnų tarnybos nuostatų 42a straipsnį bei 25, 26, 35, 36 ir 62 straipsnius.


title: Byla C-207/13: 2013 m. balandžio 18 d. College van Beroep voor het Bedrijfsleven (Nyderlandai) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Wagenborg Passagiersdiensten BV ir kt. prieš Minister van Infrastructuur en Milieu, kiti proceso dalyviai: Wagenborg Passagiersdiensten BV, Terschellinger Stoombootmaatschappij BV

text:
               29.6.2013

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 189/7

         2013 m. balandžio 18 d.College van Beroep voor het Bedrijfsleven (Nyderlandai) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Wagenborg Passagiersdiensten BV ir kt. prieš Minister van Infrastructuur en Milieu, kiti proceso dalyviai: Wagenborg Passagiersdiensten BV, Terschellinger Stoombootmaatschappij BV

   (Byla C-207/13)
   2013/C 189/14
   Proceso kalba: olandų

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      College van Beroep voor het Bedrijfsleven

      Pagrindinės bylos šalys

      Pareiškėjai: Wagenborg Passagiersdiensten BV, Eigen Veerdienst Terschelling BV, MPS Stortemelk BV, MPS Willem Barentsz BV, MS Spathoek NV, G.A.F. Lakeman, veikiantis Rederij Waddentransport pavadinimu

      Atsakovas: Minister van Infrastructuur en Milieu

      Kiti proceso dalyviai: Wagenborg Passagiersdiensten BV, Terschellinger Stoombootmaatschappij BV

      Prejudiciniai klausimai

               1.

               Ar tai, kad Vadenzės (Waddenzee) Nyderlandų dalis Direktyvos 2006/87 (1) I priede priskirta vidaus vandenims (2 zonos vandenys), kliudo taikyti Kabotažo reglamentą viešajam keleiviniam transportui Vadenzėje tarp Nyderlandų kontinentinės dalies ir Vadenzės salų Terschelingo, Vlilando, Amelando ir Schirmonikogo?

               2.

               Ar Kabotažo reglamento taikymas prieštarauja Reglamento dėl keleivinio transporto viešųjų paslaugų (2) taikymui, kiek tai susiję su jo 1 straipsnio 2 dalimi?

               3.

               Ar remdamosi Reglamento dėl keleivinio transporto viešųjų paslaugų 1 straipsnio 2 dalimi valstybės narės turi teisę pripažinti taikytinomis keleiviniam vandens transportui tik tam tikras reglamento dalis, šiuo atveju jo 5 straipsnio 3 dalį ir su ja susijusią 5 straipsnio 4 dalį?

               4.

               Ar Reglamento dėl keleivinio transporto viešųjų paslaugų 5 straipsnio 4 dalyje įtvirtinta išimtis, pirmiausia ten numatytas 300 000 km nuotolio kriterijus, gali būti (besąlygiškai) pripažinta taikytina viešajam keleiviniam vandens transportui?

               5.

               Jeigu būtų teigiamai atsakyta į 4 klausimą: Kokios pasekmės tuomet turėtų būti susietos su aplinkybe, kad šiuo atveju buvo suteiktos viešojo keleivinio vandens transporto koncesijos, neįvykdžius Reglamento dėl keleivinio transporto viešųjų paslaugų 7 straipsnio 2 dalyje įtvirtintų sąlygų?

      (1)  2006 m. gruodžio 12 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2006/87/EB, nustatanti techninius reikalavimus vidaus vandenų laivams ir panaikinanti Tarybos direktyvą 82/714/EEB (OL L 389, p. 1).

      (2)  2007 m. spalio 23 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (EB) Nr. 1370/2007 dėl keleivinio geležinkelių ir kelių transporto viešųjų paslaugų ir panaikinantis Tarybos reglamentus (EEB) Nr. 1191/69 ir (EEB) Nr. 1107/70 (OL L 315, p. 1).


title: Byla C-566/15: 2017 m. liepos 18 d. Teisingumo Teismo (didžioji kolegija) sprendimas byloje (Kammergericht Berlin (Vokietija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Konrad Erzberger/TUI AG (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą — Laisvas darbuotojų judėjimas — Nediskriminavimo principas — Darbuotojų atstovų rinkimai į bendrovės stebėtojų tarybą — Nacionalinės teisės aktai, pagal kuriuos balsavimo teisė ir teisė būti išrinktam suteikiama tik tos valstybės teritorijoje dirbantiems darbuotojams)

text:
               11.9.2017

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 300/3

         2017 m. liepos 18 d. Teisingumo Teismo (didžioji kolegija) sprendimas byloje (Kammergericht Berlin (Vokietija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Konrad Erzberger/TUI AG

   (Byla C-566/15) (1)

   ((Prašymas priimti prejudicinį sprendimą - Laisvas darbuotojų judėjimas - Nediskriminavimo principas - Darbuotojų atstovų rinkimai į bendrovės stebėtojų tarybą - Nacionalinės teisės aktai, pagal kuriuos balsavimo teisė ir teisė būti išrinktam suteikiama tik tos valstybės teritorijoje dirbantiems darbuotojams))
   (2017/C 300/03)
   Proceso kalba: vokiečių

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Kammergericht Berlin

      Šalys pagrindinėje byloje

      Ieškovas: Konrad Erzberger

      Atsakovė: TUI AG

      Dalyvaujant: Vereinigung Cockpit eV, Betriebsrat der TUI AG/TUI Group Services GmbH, Frank Jakobi, Andreas Barczewski, Peter Bremme, Dierk Hirschel, Michael Pönipp, Wilfried H. Rau, Carola Schwirn, Anette Stempel, Ortwin Strubelt, Marcell Witt, Wolfgang Flintermann, Stefan Weinhofer, ver.di – Vereinte Dienstleistungsgewerkschaft

      Rezoliucinė dalis

   SESV 45 straipsnis turi būti aiškinamas taip, kad pagal jį nedraudžiamos tokios valstybės narės teisės nuostatos, kaip nagrinėjamos pagrindinėje byloje, pagal kurias šios valstybės narės teritorijoje esančių grupės įmonių darbuotojai neturi teisės balsuoti ir teisės būti renkami darbuotojų atstovų rinkimuose į šios grupės patronuojančiosios bendrovės, įsteigtos toje valstybėje narėje, stebėtojų tarybą, taip pat teisės (ir toliau) būti atstovais šioje taryboje tuo atveju, jei šie darbuotojai išeina iš darbo šioje įmonėje ir pradeda dirbti kitoje valstybėje narėje įsteigtoje tos pačios grupės įmonėje.

      (1)  OL C 90, 2016 3 7.


title: Byla C-576/13: 2013 m. lapkričio 14 d. pareikštas ieškinys byloje Europos Komisija prieš Ispanijos Karalystę

text:
               25.1.2014

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 24/7

         2013 m. lapkričio 14 d. pareikštas ieškinys byloje Europos Komisija prieš Ispanijos Karalystę
   (Byla C-576/13)
   2014/C 24/12
   Proceso kalba: ispanų

      Šalys

      Ieškovė: Europos Komisija, atstovaujama L. Nicolae ir S. Pardo Quintillán

      Atsakovė: Ispanijos Karalystė

      Ieškovės reikalavimai

               —

               Remiantis Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo 258 straipsnio pirma pastraipa pripažinti, kad Ispanijos bendrojo intereso uostuose veikiančias krovinių tvarkymo įmones bendrai įpareigojusi dalyvauti Sociedad Anónima de Gestión de Estibadores Portuarios (toliau — SAGEP) ir bet kuriuo atveju savo nuožiūra įdarbinti personalą darbo rinkoje, nesvarbu, neterminuotam laikotarpiui ar laikinai, joms leidusi tik tuo atveju, jeigu SAGEP pasiūlyti darbuotojai yra netinkamai arba jų nepakanka, Ispanijos Karalystė neįvykdė įsipareigojimų pagal Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo 49 straipsnį.

               —

               Priteisti iš Ispanijos Karalystės bylinėjimosi išlaidas.

      Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

   Europos Komisija pareiškė Ispanijos Karalystei ieškinį dėl Valstybės uostų ir prekybos laivyno įstatyme (Ley de Puertos del Estado y de la Marina Mercante) nustatytos tvarkos, taikomos krovinių tvarkymo įmonėms, kiek tai susiję su darbuotojų, kurie uoste teikia prekių tvarkymo paslaugas, valdymu.
   Komisija mano, kad ši tvarka, pagal kurią Ispanijos bendrojo intereso uostuose veikiančios krovinių tvarkymo įmonės bendrai įpareigojamos dalyvauti SAGEP ir bet kuriuo atveju savo nuožiūra įdarbinti personalą darbo rinkoje, nesvarbu, neterminuotam laikotarpiui ar laikinai, joms leidusi tik tada, jeigu SAGEP pasiūlyti darbuotojai yra netinkamai arba jų nepakanka, prieštarauja Ispanijos Karalystės įsipareigojimams pagal Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo 49 straipsnį, reglamentuojantį įsisteigimo laisvę.


title: Byla T-294/05 Jean-Marc Colombani 2005 m. liepos 26 d. pareikštas ieškinys Europos Bendrijų Komisijai

text:
               17.9.2005

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 229/38

         Jean-Marc Colombani 2005 m. liepos 26 d. pareikštas ieškinys Europos Bendrijų Komisijai
   (Byla T-294/05)
   (2005/C 229/80)
   Proceso kalba: prancūzų
   2005 m. liepos 26 d. Europos Bendrijų Pirmosios instancijos teisme buvo pareikštas Jean-Marc Colombani, gyvenančio Briuselyje (Belgija), atstovaujamo advokatų Stéphane Rodrigues ir Yola Minatchy, ieškinys Europos Bendrijų Komisijai.
   Ieškovas Pirmosios instancijos teismo prašo:

               —

               panaikinti 2004 m. rugsėjo 28 d. Komisijos sprendimą, kuriuo nuo 2004 m. spalio 1 d. ieškovas grąžinamas į pareigas, bei panaikinti 2005 m. balandžio 21 d. Komisijos sprendimą atmesti 2004 m. gruodžio 20 d. ieškovo skundą, kuriuo prašyta, kad tikroji šio grąžinimo data būtų atgaline tvarka nustatyta 2004 m. rugsėjo 1 d.;

               —

               prašyti Paskyrimų tarnybos (PT) įgyvendinti šį sprendimą dėl panaikinimo, nustatant, kad tikroji ieškovo grąžinimo data yra 2004 m. rugsėjo 1 d.;

               —

               priteisti atlyginti ieškovo patirtą preliminariai apskaičiuotą 10000 eurų turtinę žalą ir simbolinę 1 euro dydžio neturtinę žalą;

               —

               priteisti iš atsakovės visas bylinėjimosi išlaidas.

         Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai
   Ieškovas, Komisijos pareigūnas, iki 2004 m. rugpjūčio 31 d. atostogavo dėl asmeninių priežasčių. Paprašęs šioms atostogoms pasibaigus jį grąžinti į pareigas, 2004 m. rugsėjo 28 d. sprendimu ji buvo grąžintas į GD RELEX.
   Šiuo ieškiniu ieškovas siekia panaikinti sprendimą jį grąžinti į pareigas ta dalimi, kuria šiuo sprendimu jis nebuvo grąžintas į pareigas nuo 2004 m. rugsėjo 1 d., kai pasibaigė jo atostogos. Jis nurodo, kad tą dieną Komisijoje buvo keletas jo profilį atitinkančių pareigų, ir todėl pagal Pareigūnų tarnybos nuostatų 40 straipsnį Komisija privalėjo jį grąžinti į vienas iš šių pareigų. Jis taip pat nurodo 2004 m. balandžio 28 d. Komisijos sprendimo dėl grąžinimo tvarkos pažeidimą, paremtą tuo, kad iki pasibaigiant jo atostogoms Komisija su juo nesusisiekė ir, be to, nepasinaudojo šiame sprendime nurodyta galimybe, būtent papildomų biudžetinių pareigų galimybe, kad jį grąžintų į pareigas. Galiausiai ieškovas tvirtina, kad buvo pažeisti gero administravimo ir pareigos rūpintis pareigūnų interesais principai; taip pat jis prašo atlyginti jo tariamai patirtą turtinę ir neturtinę žalą.


title: Byla F-9/11: 2011 m. gruodžio 15 d. Tarnautojų teismo (pirmoji kolegija) sprendimas byloje Sabbag Afota prieš Tarybą (Viešoji tarnyba — Pareigūnai — Vertinimas — Pareigų paaukštinimas — 2010 m. pareigų paaukštinimo procedūra — Vertinimo ataskaitos nebuvimas)

text:
               4.2.2012

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 32/43

         2011 m. gruodžio 15 d. Tarnautojų teismo (pirmoji kolegija) sprendimas byloje Sabbag Afota prieš Tarybą

   (Byla F-9/11) (1)

   (Viešoji tarnyba - Pareigūnai - Vertinimas - Pareigų paaukštinimas - 2010 m. pareigų paaukštinimo procedūra - Vertinimo ataskaitos nebuvimas)
   2012/C 32/86
   Proceso kalba: prancūzų

      Šalys

      Ieškovė: Verónica Sabbag Afota (Briuselis, Belgija), atstovaujama advokatų S. Orlandi, A. Coolen, J.-N. Louis ir É. Marchal

      Atsakovė: Europos Sąjungos Taryba, atstovaujama M. Bauer ir K. Zieleśkiewicz

      Dalykas

   Prašymas panaikinti Paskyrimų tarnybos sprendimą nepaaukštinti ieškovės nustatant AD 11 lygį per 2010 m. pareigų paaukštinimo procedūrą

      Sprendimo rezoliucinė dalis

               1.

               Atmesti V. Sabbag Afota ieškinį.

               2.

               V. Sabbag Afota padengia savo ir Europos Sąjungos Tarybos bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 152, 2011 5 21, p. 33.


title: 2004 m. liepos 9 d. Pirmosios Instancijos teismo nutartis, Byloje T-132/04, André Bonnet prieš Europos Bendrijų Teisingumo Teismą (Pareigūnai — Išankstinė administracinė procedūra — Akivaizdus nepriimtinumas)

text:
               9.10.2004

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 251/18

      PIRMOSIOS INSTANCIJOS TEISMO NUTARTIS

   2004 m. liepos 9 d.
   Byloje T-132/04, André Bonnet prieš Europos Bendrijų Teisingumo Teismą (1)

   (Pareigūnai - Išankstinė administracinė procedūra - Akivaizdus nepriimtinumas)
   (2004/C 251/34)
   Bylos kalba: prancūzų
   Byloje T-132/04, Andre Bonnet, gyvenantis Saint-Pierre-de-Vassols (Prancūzija), atstovaujamas advokato H. de Lepinau, nurodžiusio adresą dokumentams įteikti Liuksemburge, prieš Europos Bendrijų Teisingumo Teismą (atstovas M. Schauss, nurodęs adresą dokumentams įteikti Liuksemburge) dėl prašymo panaikinti 2004 m. vasario 11 d. ir 2004 m. kovo 4 d. Teisingumo Teismo sprendimus baigti pareiškėjo priėmimo į sprendimų korektoriaus Teisingumo Teismo pirmininko kabinete pareigas procedūrą ir sprendimą paskirti į šias pareigas kitą asmenį bei prašymo priteisti nuostolių atlyginimą, Pirmosios instancijos teismas (antroji kolegija), susidedantis iš pirmininko funkcijas vykdančio A. W. H. Meij, teisėjų N. J. Forwood ir I. Pelikánová; sekretorius: H. Jung, 2004 m. liepos 9 d. priėmė nutartį, kurios rezoliucinėje dalyje nurodyta:

               1)

               Atmesti ieškinį.

               2)

               Kiekviena šalis padengia savo pačios bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 168, 2004 6 26


title: Byla C-296/06 2006 m. liepos 3 d. Tribunale Amministrativo Regionale del Lazio (Italija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Telecom Italia SpA prieš Ministero dell'Economia e delle Finanze, Ministero delle Comunicazioni

text:
               16.9.2006

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 224/22

         2006 m. liepos 3 d.Tribunale Amministrativo Regionale del Lazio (Italija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Telecom Italia SpA prieš Ministero dell'Economia e delle Finanze, Ministero delle Comunicazioni

   (Byla C-296/06)
   (2006/C 224/42)
   Proceso kalba: italų
   Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas
   Tribunale Amministrativo Regionale del Lazio
   Šalys pagrindinėje byloje
   Ieškovė: Telecom Italia SpA
   Atsakovė: Ministero dell'Economia e delle Finanze, Ministero delle Comunicazioni
   Prejudicinis klausimas
   Ar Įstatymo Nr. 448/1998 20 straipsnio 3 dalis kartu su Įstatymo Nr. 248/1997 4 straipsnio 9 dalimi atitinka Direktyvos 97/13/EB (1)11, 22 ir 25 straipsnius?

      (1)  OL L 117, p. 15.


title: Bylos C-74/05 išbraukimas iš registro

text:
               26.11.2005

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 296/19

         Bylos C-74/05 (1) išbraukimas iš registro
   (2005/C 296/41)

      (Proceso kalba: prancūzų)

   Europos Bendrijų Teisingumo Teismo pirmininkas 2005 m. balandžio 27 d. nutartimi nurodė išbraukti iš registro bylą C-74/05 Europos Bendrijų Komisija prieš Liuksemburgo Didžiąją Hercogystę.

      (1)  OL C 82, 2005 4 2.


title: 2005 m. rugsėjo 8 d. Teisingumo Teismo sprendimas (trečioji kolegija), Byloje C-121/03 Europos Bendrijų Komisija prieš Ispanijos Karalystę (Valstybės įsipareigojimų neįvykdymas — Direktyvos 75/442/EEB ir 91/156/EEB — Atliekų sąvoka — Direktyvos 85/337/EEB ir 97/11/EB — Tam tikrų valstybės ir privačių projektų poveikio aplinkai vertinimas — Direktyva 80/68/EEB — Požeminio vandens apsauga nuo tam tikrų pavojingų medžiagų keliamos taršos — Direktyva 80/778/EEB — Žmonėms vartoti skirto vandens kokybė)

text:
               29.10.2005

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 271/2

      TEISINGUMO TEISMO SPRENDIMAS

   (trečioji kolegija)
   2005 m. rugsėjo 8 d.
   Byloje C-121/03 Europos Bendrijų Komisija prieš Ispanijos Karalystę
       (1)

   (Valstybės įsipareigojimų neįvykdymas - Direktyvos 75/442/EEB ir 91/156/EEB - Atliekų sąvoka - Direktyvos 85/337/EEB ir 97/11/EB - Tam tikrų valstybės ir privačių projektų poveikio aplinkai vertinimas - Direktyva 80/68/EEB - Požeminio vandens apsauga nuo tam tikrų pavojingų medžiagų keliamos taršos - Direktyva 80/778/EEB - Žmonėms vartoti skirto vandens kokybė)
   (2005/C 271/03)
   Proceso kalba: ispanų
   Byloje C-121/03 dėl 2003 m. kovo 19 d. pagal EB 226 straipsnį pareikšto ieškinio dėl įsipareigojimų neįvykdymo, Europos Bendrijų Komisija, atstovaujama G. Valero Jordana, prieš Ispanijos Karalystę, atstovaujamą N. Díaz Abad, Teisingumo Teismas (trečioji kolegija), kurį sudaro kolegijos pirmininkas A. Rosas, teisėjai J. P. Puissochet (pranešėjas), S. von Bahr, U. Lõhmus ir A. Ó. Caoimh, generalinė advokatė C. Stix-Hackl, sekretorė M. M. Ferreira, vyriausioji administratorė, 2005 m. rugsėjo 8 d. priėmė sprendimą, kurio rezoliucinėje dalyje nurodyta:

               1.

               Neatlikusi poveikio aplinkai vertinimo prieš pradedant kiaulių auginimo ūkių Baix Ter zonoje statybą ar rekonstrukciją ir taip pažeisdama 1985 m. birželio 27 d. Tarybos direktyvos 85/337/EEB dėl tam tikrų valstybės ir privačių projektų poveikio aplinkai vertinimo 2 straipsnio ir 4 straipsnio 2 dalies nuostatas ir viršydama 1980 m. liepos 15 d. Tarybos direktyvos 80/778/EEB dėl žmonėms vartoti skirto vandens kokybės I priedo C dalies 20 punkte nurodytą didžiausią leistiną nitratų koncentraciją kai kuriose valstybinėse Baix Ter zonos vandens paskirstymo sistemose ir taip pažeisdama šios direktyvos 7 straipsnio 6 dalį, Ispanijos Karalystė neįvykdė savo įsipareigojimų pagal šias direktyvas.

               2.

               Atmesti likusią ieškinio dalį.

               3.

               Ispanijos Karalystė padengia du trečdalius visų bylinėjimosi išlaidų. Kitą trečdalį padengia Europos Bendrijų Komisija.

      (1)  OL C 135, 2003 6 7.


title: Byla C-73/15: 2016 m. rugsėjo 23 d. Teisingumo Teismo pirmininko nutartis byloje (Curtea de Apel Oradea (Rumunija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) SC Vicdantrans SRL/Direcția Generală Regională a Finanțelor Publice Cluj Napoca prin Administrația Județeană a Finanțelor Publice Bihor, Administrația Fondului pentru Mediu

text:
               19.12.2016

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 475/14

         2016 m. rugsėjo 23 d. Teisingumo Teismo pirmininko nutartis byloje (Curtea de Apel Oradea (Rumunija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) SC Vicdantrans SRL/Direcția Generală Regională a Finanțelor Publice Cluj Napoca prin Administrația Județeană a Finanțelor Publice Bihor, Administrația Fondului pentru Mediu

   (Byla C-73/15) (1)

   (2016/C 475/21)
   Proceso kalba: rumunų
   Teisingumo Teismo pirmininkas nutartimi nurodė išbraukti bylą iš registro.

      (1)  OL C 155, 2015 5 11.


title: Byla T-63/14: 2014 m. sausio 29 d. pareikštas ieškinys byloje Iran Insurance prieš Tarybą

text:
               15.3.2014

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 78/16

         2014 m. sausio 29 d. pareikštas ieškinys byloje Iran Insurance prieš Tarybą

   (Byla T-63/14)
   2014/C 78/33
   Proceso kalba: anglų

      Šalys

      Ieškovė: Iran Insurance Company (Teheranas, Iranas), atstovaujama advokato D. Luff

      Atsakovė: Europos Sąjungos Taryba

      Reikalavimai

   Ieškovė Bendrojo Teismo prašo:

               —

               panaikinti 2013 m. lapkričio 15 d. Tarybos sprendimo 2013/661/BUSP, kuriuo iš dalies keičiamas Sprendimas 2010/413/BUSP dėl ribojamųjų priemonių Iranui (OL L 306, p. 18) priedo 2 dalį,

               —

               panaikinti 2013 m. lapkričio 15 d. Tarybos įgyvendinimo reglamento (ES) Nr. 1154/2013, kuriuo įgyvendinamas Reglamentas (ES) Nr. 267/2012 dėl ribojamųjų priemonių Iranui (OL L 306, p. 3) priedo 2 dalį,

               —

               pripažinti, kad 2010 m. liepos 26 d. Tarybos sprendimo 2010/413/BUSP (1) 20 straipsnio 1 dalies c punktas, pakeistas 2012 m. sausio 23 d. Tarybos sprendimo 2012/35/BUSP (2) 1 straipsnio 7 dalimi ir 2012 m. kovo 23 d. Reglamento 267/2012 (3) 23 straipsnio 2 dalies d punktu ir 46 straipsnio 2 dalimi, netaikytinas ieškovei,

               —

               priteisti iš atsakovės bylinėjimosi išlaidas.

      Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

   Grįsdama ieškinį ieškovė remiasi šešiais pagrindais.

               1.

               Pirmasis ieškinio pagrindas susijęs su tuo, kad specifinis Iran Insurance Company įtraukimo į sąrašą motyvas buvo nepagrįstas. Ieškovė aiškiai neigė teikusi finansinę paramą Irano vyriausybei. Todėl nesilaikyta Tarybos sprendimo 2010/413/BUSP 20 straipsnio 1 dalies c punkto (vėliau pakeisto 2012 m. sausio 23 d. Tarybos sprendimo 2012/35/BUSP 1 straipsnio 7 dalimi, 2012 m. spalio 15 d. Tarybos sprendimo 2012/635/BUSP 1 straipsnio 8 dalimi, 2012 m. gruodžio 21 d. Tarybos sprendimo 2012/829/BUSP 1 straipsnio 2 dalimi) ir Tarybos reglamento (ES) Nr. 267/2012 23 straipsnio 2 dalies d punkto (vėliau pakeisto 2012 m. gruodžio 21 d. Tarybos reglamento (ES) Nr. 1263/2012 1 straipsnio 11 dalimi) reikalavimų.

               2.

               Antrasis ieškinio pagrindas susijęs su tuo, kad, taikydama sankcijas Iran Insurance Company vien dėl to, kad ji yra vyriausybės kontroliuojama įmonė, Taryba diskriminavo ieškovę palyginti su kitomis Irano valstybinėmis įmonėmis, kurioms sankcijos nebuvo taikytos. Taigi Taryba pažeidė lygybės, nediskriminavimo ir gero administravimo principus.

               3.

               Trečiasis ieškinio pagrindas susijęs su tuo, kad Taryba netinkamai motyvavo savo sprendimą palikti ieškovę subjektų, kuriems taikomos sankcijos, sąraše. Nurodydama „priemonių poveikį siekiant Sąjungos politikos tikslų“, ji nepatikslino, apie kokį poveikį kalbama ir kaip priemonėmis toks poveikis būtų daromas.

               4.

               Ketvirtasis ieškinio pagrindas susijęs su tuo, kad, palikdama ieškovę įmonių, kurioms taikomos sankcijos, sąraše, Taryba piktnaudžiavo įgaliojimais. Taryba nepaisė Europos Sąjungos institucinės sandaros ir ieškovės teisės į teisingumą bei jo taikymą. Be to, Taryba nevykdė įsipareigojimų pagal 2013 m. lapkričio 15 d. Tarybos sprendimą 2013/661/BUSP ir 2013 m. lapkričio 15 d. Tarybos įgyvendinimo reglamentą (ES) Nr. 1154/2013, nors Bendrasis Teismas juos buvo aiškiai nurodęs Tarybai minėtame sprendime.

               5.

               Penktasis ieškinio pagrindas susijęs su tuo, kad Taryba pažeidė teisėtų lūkesčių principą, nes neatsižvelgė į Bendrojo Teismo sprendimą byloje, kurioje Taryba pralaimėjo, neatsižvelgė net į to sprendimo pagrindimą ir motyvus, padarė faktinę klaidą, susijusią su ieškovės veikla ir tariamu vaidmeniu Irano vyriausybės atžvilgiu, neatliko jokio tyrimo dėl realaus ieškovės vaidmens ir jos veiklos Irane, nors Bendrasis Teismas buvo nurodęs, kad tai labai svarbus Sąjungos sankcijų Iranui taikymo tvarkos aspektas, ir taikė sankcijas po 2014 m. sausio 20 d., t. y. po to, kai Europos Sąjunga nebeprieštaravo veiklai, kuria teikiama pajamų Iranui, nes Iranas nebelaikomas vykdančiu su branduoliniais ginklais susijusias operacijas.

               6.

               Šeštasis ieškinio pagrindas, susijęs su tuo, kad Taryba pažeidė proporcingumo principą.

      (1)  2010 m. liepos 26 d. Tarybos sprendimas dėl ribojamųjų priemonių Iranui, kuriuo panaikinama Bendroji pozicija 2007/140/BUSP (OL L 195, p. 39)

      (2)  2012 m. sausio 23 d. Tarybos sprendimas 2012/35/BUSP, kuriuo iš dalies keičiamas Sprendimas 2010/413/BUSP dėl ribojamųjų priemonių Iranui (OL L 19, p. 22)

      (3)  2012 m. kovo 23 d. Tarybos reglamentas (ES) Nr. 267/2012 dėl ribojamųjų priemonių Iranui, kuriuo panaikinamas Reglamentas (ES) Nr. 961/2010 (OL L 88, p. 1)


title: Byla C-408/11: 2011 m. rugpjūčio 1 d. Amtsgericht Münster (Vokietija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą baudžiamojoje byloje Strafverfahren prieš Thomas Karl-Heinz Kerkhoff

text:
               22.10.2011

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 311/20

         2011 m. rugpjūčio 1 d.Amtsgericht Münster (Vokietija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą baudžiamojoje byloje Strafverfahren prieš Thomas Karl-Heinz Kerkhoff

   (Byla C-408/11)
   2011/C 311/34
   Proceso kalba: vokiečių

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Amtsgericht Münster

      Šalys pagrindinėje baudžiamojoje byloje

   Thomas Karl-Heinz Kerkhoff

      Staatsanwaltschaft Münster

      Prejudicinis klausimas

   Ar Direktyvos 2006/126/EB (1) 11 straipsnio 4 dalį reikia aiškinti taip, kad valstybė narė turi teisę nuolat atsisakyti pripažinti kitoje valstybėje narėje išduotą vairuotojo pažymėjimą taip pat ir tuo atveju, jei šį pažymėjimą turinčiam asmeniui anksčiau buvo atimta teisė vairuoti pirmosios valstybės narės teritorijoje, neskiriant atskiro draudimo iš naujo suteikti teisę vairuoti termino arba pasibaigus skirtam draudimo iš naujo suteikti teisę vairuoti terminui?

      (1)  2006 m. gruodžio 20 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2006/126/EB dėl vairuotojo pažymėjimų (nauja redakcija) (OL L 403, p. 18)


title: Byla T-314/07 2008 m. balandžio 1 d. Pirmosios instancijos teismo nutartis byloje Simsalagrimm Filmproduktion prieš Komisiją ir EACEA

text:
               24.5.2008

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 128/37

         2008 m. balandžio 1 d. Pirmosios instancijos teismo nutartis byloje Simsalagrimm Filmproduktion prieš Komisiją ir EACEA

   (Byla T-314/07) (1)

   (2008/C 128/79)

      Proceso kalba: vokiečių

   Aštuntosios kolegijos pirmininkas nutartimi nurodė išbraukti bylą iš registro.

      (1)  OL C 235, 2007 10 6.


title: Byla C-36/07 2007 m. rugpjūčio 28 d. Teisingumo Teismo pirmininko nutartis Europos Bendrijų Komisija prieš Italijos Respubliką

text:
               8.12.2007

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 297/33

         2007 m. rugpjūčio 28 d. Teisingumo Teismo pirmininko nutartis Europos Bendrijų Komisija prieš Italijos Respubliką

   (Byla C-36/07) (1)

   (2007/C 297/59)

      Proceso kalba: italų

   Teisingumo Teismo pirmininkas nutartimi nurodė išbraukti bylą iš registro.

      (1)  OL C 82, 2007 4 14.