title: 2006 m. sausio 12 d.  Teisingumo Teismo sprendimas (pirmoji kolegija), Byloje C-361/04 P Claude Ruiz-Picasso, Paloma Ruiz-Picasso, Maya Widmaier-Picasso, Marina Ruiz-Picasso, Bernard Ruiz-Picasso prieš Vidaus rinkos derinimo tarnybą (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui) (VRDT) (Apeliacinis skundas — Bendrijos prekių ženklas — Reglamento (EB) Nr. 40/94 8 straipsnio 1 dalies b punktas — Supainiojimo galimybė — Žodinis prekių ženklas PICARO — Žodinio Bendrijos prekių ženklo PICASSO savininko protestas)

text:
               11.3.2006

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 60/8

      TEISINGUMO TEISMO SPRENDIMAS

   (pirmoji kolegija)
   2006 m. sausio 12 d.
   Byloje C-361/04 P Claude Ruiz-Picasso, Paloma Ruiz-Picasso, Maya Widmaier-Picasso, Marina Ruiz-Picasso, Bernard Ruiz-Picasso prieš Vidaus rinkos derinimo tarnybą (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui) (VRDT) (1)

   (Apeliacinis skundas - Bendrijos prekių ženklas - Reglamento (EB) Nr. 40/94 8 straipsnio 1 dalies b punktas - Supainiojimo galimybė - Žodinis prekių ženklas PICARO - Žodinio Bendrijos prekių ženklo PICASSO savininko protestas)
   (2006/C 60/15)
   Proceso kalba: vokiečių
   Byloje C-361/04 P dėl 2004 m. rugpjūčio 18 d. pagal Teisingumo Teismo statuto 56 straipsnį pateikto apeliacinio skundo Claude Ruiz-Picasso, gyvenantis Paryžiuje (Prancūzija), Paloma Ruiz-Picasso, gyvenanti Londone (Jungtinė Karalystė), Maya Widmaier-Picasso, gyvenanti Paryžiuje, Marina Ruiz-Picasso, gyvenanti Ženevoje (Šveicarija), Bernard Ruiz-Picasso, gyvenantis Paryžiuje, atstovaujami advocaat C. Gielen, dalyvaujant kitoms proceso šalims Vidaus rinkos derinimo tarnybai (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui) (VRDT), atstovaujamai G. Schneider ir A. von Mühlendahl, atsakovei pirmojoje instancijoje, DaimlerChrysler AG, atstovaujamai Rechtsanwalt S. Völker, pirmojoje instancijoje į bylą įstojusiai šaliai, Teisingumo Teismas (pirmoji kolegija), kurį sudaro kolegijos pirmininkas P. Jann, teisėjai K. Schiemann (pranešėjas), N. Colneric, K. Lenaerts ir E. Juhász; generalinis advokatas D. Ruiz-Jarabo Colomer, posėdžio sekretorė K. Sztranc, administratorė, 2006 m. sausio 12 d. priėmė sprendimą, kurio rezoliucinėje dalyje nurodyta:

               1.

               Atmesti ieškinį.

               2.

               Priteisti iš Claude Ruiz-Picasso, Paloma Ruiz-Picasso, Maya Widmaier-Picasso, ir Marina Ruiz-Picasso, taip pat iš Bernard Ruiz-Picasso bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 262, 2004 10 23.


title: Byla T-58/12: 2013 m. gruodžio 12 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Nabipour ir kt. prieš Tarybą (Bendra užsienio ir saugumo politika — Ribojamosios priemonės Iranui, siekiant užkirsti kelią branduolinių ginklų platinimui — Lėšų įšaldymas — Priėmimo apribojimai — Pareiga motyvuoti — Teisės klaida — Vertinimo klaida — Panaikinimo poveikis laiko atžvilgiu)

text:
               8.2.2014

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 39/16

         2013 m. gruodžio 12 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Nabipour ir kt. prieš Tarybą

   (Byla T-58/12) (1)

   (Bendra užsienio ir saugumo politika - Ribojamosios priemonės Iranui, siekiant užkirsti kelią branduolinių ginklų platinimui - Lėšų įšaldymas - Priėmimo apribojimai - Pareiga motyvuoti - Teisės klaida - Vertinimo klaida - Panaikinimo poveikis laiko atžvilgiu)
   2014/C 39/27
   Proceso kalba: anglų

      Šalys

      Ieškovai: Ghasem Nabipour (Teheranas, Iranas), Mansour Eslami (Madliena, Malta), Mohamad Talai (Hamburgas, Vokietija), Mohammad Moghaddami Fard (Teheranas), Alireza Ghezelayagh (Singapūras, Singapūras), Gholam Hossein Golparvar (Teheranas), Hassan Jalil Zadeh (Teheranas), Mohammad Hadi Pajand (Londonas, Jungtinė Karalystė), Ahmad Sarkandi (Al Jaddaf, Dubajus, Jungtiniai Arabų Emyratai), Seyed Alaeddin Sadat Rasool (Teheranas) ir Ahmad Tafazoly (Šanchajus, Kinija), atstovaujami QC S. Kentridge, baristerio M. Lester ir solisitoriaus M. Taher

      Atsakovė: Europos Sąjungos Taryba, atstovaujama M.-M. Joséphidès, A. Varnav ir A. De Elera

      Dalykas

   Prašymas panaikinti, pirma, 2011 m. gruodžio 1 d. Tarybos sprendimą 2011/783/BUSP, kuriuo iš dalies keičiamas Sprendimas 2010/413/BUSP dėl ribojamųjų priemonių Iranui (OL L 319, p. 71), 2011 m. gruodžio 1 d. Tarybos įgyvendinimo reglamentą (ES) Nr. 1245/2011, kuriuo įgyvendinamas Reglamentas (ES) Nr. 961/2010 dėl ribojamųjų priemonių Iranui (OL L 319, p. 11), ir 2012 m. kovo 23 d. Tarybos reglamentą (ES) Nr. 267/2012 dėl ribojamųjų priemonių Iranui, kuriuo panaikinamas Reglamentas (ES) Nr. 961/2010 (OL L 88, p. 1), kiek šie aktai susiję su ieškovais ir, antra, 2013 m. birželio 6 d. Tarybos sprendimą 2013/270/BUSP, kuriuo iš dalies keičiamas Sprendimas 2010/413/BUSP dėl ribojamųjų priemonių Iranui 2013/270/BUSP (OL L 156, p. 10), kiek šis sprendimas susijęs su ketvirtuoju ir devintuoju ieškovais.

      Rezoliucinė dalis

               1.

               Panaikinti 2011 m. gruodžio 1 d. Tarybos sprendimą 2011/783/BUSP, kuriuo iš dalies keičiamas Sprendimas 2010/413/BUSP dėl ribojamųjų priemonių Iranui, kiek juo Ghasem Nabipour, Mansour Eslami, Mohamad Talai, Mohammad Moghaddami Fard, Alireza Ghezelayagh, Gholam Hossein Golparvar, Hassan Jalil Zadeh, Mohammad Hadi Pajand, Ahmad Sarkandi, Seyed Alaeddin Sadat Rasool ir Ahmad Tafazoly įtraukti į 2010 m. liepos 26 d. Tarybos sprendimo 2010/413/BUSP dėl ribojamųjų priemonių Iranui, kuriuo panaikinama Bendroji pozicija 2007/140/BUSP, II priedą.

               2.

               Panaikinti 2011 m. gruodžio 1 d. Tarybos įgyvendinimo reglamentą (ES) Nr. 1245/2011, kuriuo įgyvendinamas Reglamentas (ES) Nr. 961/2010 dėl ribojamųjų priemonių Iranui, kiek juo G. Nabipour, M. Eslami, M. Talai, M. M. Fard, A. Ghezelayagh, G. H. Golparvar, H. J. Zadeh, M. H. Pajand, A. Sarkandi, S. A. Sadat Rasool ir A. Tafazoly įtraukti į 2010 m. spalio 25 d. Tarybos reglamento (ES) Nr. 961/2010 dėl ribojamųjų priemonių Iranui, kuriuo panaikinamas Reglamentas (EB) Nr. 423/2007, VIII priedą.

               3.

               Panaikinti 2012 m. kovo 23 d. Tarybos reglamento (ES) Nr. 267/2012 dėl ribojamųjų priemonių Iranui, kuriuo panaikinamas Reglamentas (ES) Nr. 961/2010, IX priedą, kiek jis susijęs su G. Nabipour, M. Eslami, M. Talai, M. M. Fard, A. Ghezelayagh, G. H. Golparvar, H. J. Zadeh, M. H. Pajand, A. Sarkandi, S. A. Sadat Rasool ir A. Tafazoly.

               4.

               Panaikinti 2013 m. birželio 6 d. Tarybos sprendimą 2013/270/BUSP, kuriuo iš dalies keičiamas Sprendimas 2010/413/BUSP, kiek jis susijęs su M. Fard ir A. Sarkandi.

               5.

               Sprendimo 2011/783 ir Sprendimo 2013/270 poveikis išlieka galioti G. Nabipour, M. Eslami, M. Talai, M. M. Fard, A. Ghezelayagh, G. H. Golparvar, H. J. Zadeh, M. H. Pajand, A. Sarkandi, S. A. Sadat Rasool ir A. Tafazoly atžvilgiu nuo tų sprendimų įsigaliojimo iki tol, kol bus iš dalies panaikintas Reglamentas Nr. 267/2012.

               6.

               Atmesti likusią ieškinio dalį.

               7.

               Europos Sąjungos Taryba padengia savo ir G. Nabipour, M. Eslami, M. Talai, M. M. Fard, A. Ghezelayagh, G. H. Golparvar, H. J. Zadeh, M. H. Pajand, A. Sarkandi, S. A. Sadat Rasool ir A. Tafazoly patirtas bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 109, 2012 4 14.


title: Byla T-334/10: 2010 m. rugpjūčio 10 d. pareikštas ieškinys byloje Leifheit prieš VRDT — Vermop Salmon (Twist System)

text:
               23.10.2010

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 288/45

      2010 m. rugpjūčio 10 d. pareikštas ieškinys byloje Leifheit prieš VRDT — Vermop Salmon (Twist System)

      (Byla T-334/10)
      ()
      (2010/C 288/87)
      Kalba, kuria surašytas ieškinys: vokiečių

         Šalys

         Ieškovė: Leifheit AG (Nasau, Vokietija), atstovaujama advokatų G. Hasselblatt ir V. Töbelmann

         Atsakovė: Vidaus rinkos derinimo tarnyba (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui)

         Kita procedūros Apeliacinėje taryboje šalis: Vermop Salmon GmbH (Gilchingas, Vokietija)

         Ieškovės reikalavimai

                  —

                  Panaikinti 2010 m. gegužės 12 d. Vidaus rinkos derinimo tarnybos (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui) pirmosios apeliacinės tarybos sprendimą susijusiose bylose R 924/2009-1 ir R 1013/2009-1.

                  —

                  Priteisti iš Vidaus rinkos derinimo tarnybos jos pačios ir ieškovės patirtas bylinėjimosi išlaidas.

                  —

                     Vermop Salmon įstojus į bylą, nurodyti jai padengti jos pačios patirtas bylinėjimosi išlaidas.

         Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

         Įregistruotas Bendrijos prekių ženklas, dėl kurio pateiktas prašymas pripažinti jo registraciją negaliojančia: žodinis prekių ženklas „Twist System“ 7, 8 ir 21 klasių prekėms.

         Bendrijos prekių ženklo savininkė: ieškovė.

         Šalis, prašanti pripažinti Bendrijos prekių ženklo registraciją negaliojančia: Vermop Salmon GmbH.

         Prekių ženklai, kuriais remiasi šalis, prašanti pripažinti registraciją negaliojančia: žodinis prekių ženklas TWIX 21 klasės prekėms ir žodinis prekių ženklas TWIXTER 9, 12, 21, 22 ir 25 klasių prekėms.

         Anuliavimo skyriaus sprendimas: iš dalies patenkinti prašymą pripažinti registraciją negaliojančia.

         Apeliacinės tarybos sprendimas: patenkinti Vermop Salmon apeliaciją, kuria prašoma neregistruoti ieškovės prekių ženklo nurodytoms prekėms, ir atmesti ieškovės apeliaciją.

         Ieškinio pagrindai: Reglamento (EB) Nr. 207/2009 (1) 63 straipsnio 1 dalies pažeidimas, nes VRDT pirmoji apeliacinė taryba nepatikrino, ar dokumentai, kuriuos Vermop Salmon pateikė norėdama įrodyti ankstesnių Bendrijos prekių ženklų naudojimą iš tikrųjų, yra pakankami, Reglamento (EB) Nr. 207/2009 57 straipsnio 2 dalies pirmo ir antro sakinių, skaitomų kartu su Reglamento (EB) Nr. 207/2009 42 straipsnio 2 dalimi, pažeidimas, nes Vermop Salmon pateikti dokumentai, susiję su naudojimu, nepatvirtina, kad ankstesni prekių ženklai buvo iš tikrųjų naudojami, Reglamento (EB) Nr. 207/2009 8 straipsnio 1 dalies b punkto pažeidimas, nes prekių ženklai, dėl kurių kilo ginčas, yra nepanašūs.

         (1)  2009 m. vasario 26 d. Tarybos reglamentas (EB) Nr. 207/2009 dėl Bendrijos prekių ženklo (OL L 78, 2009, p. 1).


title: Byla C-237/06 P  2006 m. gegužės 28 d.  Guido Strack pateiktas apeliacinis skundas dėl  2006 m. kovo 22 d.  Pirmosios instancijos teismo (pirmoji kolegija) nutarties byloje T-4/05,  Guido Strack prieš Europos Bendrijų Komisiją

text:
               15.7.2006

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 165/23

         2006 m. gegužės 28 d. Guido Strack pateiktas apeliacinis skundas dėl 2006 m. kovo 22 d. Pirmosios instancijos teismo (pirmoji kolegija) nutarties byloje T-4/05, Guido Strack prieš Europos Bendrijų Komisiją

   (Byla C-237/06 P)
   (2006/C 165/43)
   Proceso kalba: vokiečių
   Šalys

      Apeliantas: Guido Strack, atstovaujamas advokato L. Füllkrug

      Kita proceso šalis: Europos Bendrijų Komisija
   Apelianto reikalavimai

               —

               Panaikinti 2006 m. kovo 22 d. Pirmosios instancijos teismo (pirmoji kolegija) nutartį byloje T- 4/05, Guido Strack prieš Europos Bendrijų Komisiją
                   (1).

               —

               Panaikinti 2004 m. vasario 5 d. sprendimą dėl OLAF tyrimo OF/2002/0356 nutraukimo ir jį pagrindusį Final Case Report (Bylos Nr. NT/sr D(2003)-AC-19723 — 01687 05.02.2004).

               —

               Nurodyti Komisijai padengti bylinėjimosi išlaidas.

         Apeliacinio skundo pagrindai ir pagrindiniai argumentai
   Apeliaciniame skunde apeliantas tvirtina, kad Pirmosios instancijos teismas padarė procedūros klaidą ir pažeidė Bendrijos teisės normą, įtvirtintą 2004 m. lapkričio 2 d. Tarybos sprendimo, įsteigiančio Europos Sąjungos tarnautojų teismą, (2004/752/EB, Euratomas) 3 straipsnyje. Nutarties priėmimo metu Pirmosios instancijos teismas nebuvo kompetentingas priimti sprendimą, kadangi, remdamasis minėta nuostata, dar 2005 m. gruodžio mėnesį jis turėjo perduoti bylą T-4/05 Europos Sąjungos tarnautojų teismui.
   Be to, apeliantas tvirtina, kad Pirmosios instancijos teismas nepagrindė skundžiamos nutarties dėl daugelio savarankiškų ieškinio išvadų ir taip pažeidė proceso normas.
   Pirmosios instancijos teismas taip pat pažeidė Bendrijos teisę, neteisingai išaiškinęs Pareigūnų tarnybos nuostatų 90 straipsnio 2 dalyje ir 90a straipsnyje pavartotą sąvoką „nenaudai priimtas aktas“. Šis pažeidimas padarytas neteisingai išaiškinus pačią sąvoką ir neatsižvelgus į ankstesnę teismo praktiką, neteisingai išaiškinus Pareigūnų tarnybos nuostatų 22a, 22b ir 43 straipsnių normas, pažeidus teisę į fizinį ir dvasinį neliečiamumą bei veiksmingos teisinės gynybos reikalavimą ir neatsižvelgus į reikalavimo atlyginti žalą esmę.
   Galiausiai apeliantas tvirtina, kad Pirmosios instancijos teismas padarė procedūros klaidą neteisingai konstatavęs faktines aplinkybes, teisiniu požiūriu neteisingai įvertinęs faktines aplinkybes, susijusias su OLAF tyrimu, ir nelogiškai jas aprašęs nutarties motyvuose, kas yra įrodoma remiantis procesiniais dokumentais.

      (1)  OL C 121, p. 12


title: Byla C-500/15 P: 2015 m. rugsėjo 21 d. TVR Italia Srl pateiktas apeliacinis skundas dėl 2015 m. liepos 15 d. Bendrojo Teismo (ketvirtoji kolegija) priimto sprendimo byloje TVR Automotive/VRDT – TVR Italia (T-398/13)

text:
               7.3.2016

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 90/2

         2015 m. rugsėjo 21 d.TVR Italia Srl pateiktas apeliacinis skundas dėl 2015 m. liepos 15 d. Bendrojo Teismo (ketvirtoji kolegija) priimto sprendimo byloje TVR Automotive/VRDT – TVR Italia (T-398/13)
   (Byla C-500/15 P)
   (2016/C 090/02)
   Proceso kalba: italų

      Šalys

      Apeliantė: TVR Italia Srl, atstovaujama advokato F. Caricato

      Kita proceso šalis: Vidaus rinkos derinimo tarnyba (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui), atstovaujama J. Crespo Carrillo
   2016 m. sausio 14 d. nutartimi Teisingumo Teismas (devintoji kolegija) atmetė apeliacinį skundą.


title: Byla C-573/08: 2010 m. liepos 15 d. Teisingumo Teismo (trečioji kolegija) sprendimas byloje Europos Komisija prieš Italijos Respubliką (Valstybės įsipareigojimų neįvykdymas — Direktyva 79/409/EEB — Laukinių paukščių apsauga — Perkėlimo priemonės)

text:
               11.9.2010

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 246/3

         2010 m. liepos 15 d. Teisingumo Teismo (trečioji kolegija) sprendimas byloje Europos Komisija prieš Italijos Respubliką

   (Byla C-573/08) (1)

   (Valstybės įsipareigojimų neįvykdymas - Direktyva 79/409/EEB - Laukinių paukščių apsauga - Perkėlimo priemonės)
   2010/C 246/03
   Proceso kalba: italų

      Šalys

      Ieškovė: Europos Komisija, atstovaujama D. Recchia

      Atsakovė: Italijos Respublika, atstovaujama G. Palmieri ir G. Fiengo

      Dalykas

   Valstybės įsipareigojimų neįvykdymas — 1979 m. balandžio 2 d. Tarybos direktyvos 79/409/EEB dėl laukinių paukščių apsaugos (OL L 103; p. 1; specialusis leidimas lietuvių k., 15 sk., 1 t., p. 98) 2, 3, 4, 5, 6, 7, 9, 10, 11, 13 ir 18 straipsnių pažeidimas — Neteisingas perkėlimas — Nukrypti leidžiančios nuostatos — Reikalavimai.

      Rezoliucinė dalis

               1.

               Kadangi teisės aktai, perkeliantys 1979 m. balandžio 2 d. Tarybos direktyvą 79/409/EEB dėl laukinių paukščių apsaugos į Italijos vidaus teisę, nevisiškai atitinka šią direktyvą ir kadangi jos 9 straipsnyje įtvirtinta perkėlimo sistema negarantuoja, kad kompetentingų Italijos valdžios institucijų priimtos nukrypti leidžiančios nuostatos atitinka šiame straipsnyje nurodytas sąlygas ir reikalavimus, Italijos Respublika neįvykdė įsipareigojimų pagal šios direktyvos 2–7, 9–11, 13 ir 18 straipsnius.

               2.

               Priteisti iš Italijos Respublikos bylinėjimosi išlaidas, įskaitant susijusias su laikinųjų apsaugos priemonių taikymo procedūra.

      (1)  OL C 55, 2009 3 7.


title: Byla C-212/14: 2014 m. balandžio 25 d. Corte suprema di cassazione (Italija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą baudžiamojoje byloje prieš De Ciantis Andrea

text:
               1.9.2014

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 292/12

         2014 m. balandžio 25 d.Corte suprema di cassazione (Italija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą baudžiamojoje byloje prieš De Ciantis Andrea
   (Byla C-212/14)
   2014/C 292/15
   Proceso kalba: italų

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Corte suprema di cassazione

      Šalis pagrindinėje baudžiamojoje byloje

      De Ciantis Andrea

      Prejudiciniai klausimai

               1.

               Ar SESV 49 ir kt. straipsniai bei 56 ir kt. straipsniai, atsižvelgiant į tai, kaip juos aiškino Europos Sąjungos Teisingumo Teismas 2012 m. vasario 16 d. sprendime, priimtame sujungtose bylose C-72/10 ir C-77/10, turi būti aiškinami taip, kad pagal juos draudžiama organizuoti konkursą dėl koncesijų, kurių trukmė yra trumpesnė, nei anksčiau suteiktų koncesijų, jei minėtas konkursas rengiamas siekiant nurodyto tikslo ištaisyti pasekmes, atsiradusias dėl tam tikro skaičiaus ūkio subjektų pašalinimo iš ankstesnių konkursų neteisėtumo?

               2.

               Ar SESV 49 ir kt. straipsniai bei 56 ir kt. straipsniai, atsižvelgiant į tai, kaip minėtame sprendime juos aiškino Europos Sąjungos Teisingumo Teismas, turi būti aiškinami taip, kad pagal juos draudžiama reikalavimą palyginti koncesijas pagal galiojimo pabaigą laikyti tinkamu koncesijų, dėl kurių rengiamas konkursas, trumpesnės trukmės, palyginti su anksčiau suteiktų koncesijų trukme, pateisinimu?

               3.

               Ar SESV 49 ir kt. straipsniai bei 56 ir kt. straipsniai, atsižvelgiant į tai, kaip minėtame sprendime juos aiškino Europos Sąjungos Teisingumo Teismas, turi būti aiškinami taip, kad pagal juos draudžiama numatyti pareigą neatlygintinai perleisti teisę naudotis nuosavybei priklausančiu materialiu ir nematerialiu turtu, kuris sudaro lošimo įmokų surinkimo ir administravimo tinklą, tuo atveju, kai baigiama vykdyti veiklą pasibaigus galutiniam koncesijos terminui arba dėl sprendimo dėl teisių atėmimo ar atšaukimo?


title: Byla C-122/08 2008 m. gruodžio 17 d. Teisingumo Teismo šeštosios kolegijos pirmininko nutartis byloje Europos Bendrijų Komisija prieš Jungtinę Didžiosios Britanijos ir Šiaurės Airijos Karalystę

text:
               21.3.2009

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 69/32

         2008 m. gruodžio 17 d. Teisingumo Teismo šeštosios kolegijos pirmininko nutartis byloje Europos Bendrijų Komisija prieš Jungtinę Didžiosios Britanijos ir Šiaurės Airijos Karalystę

   (Byla C-122/08) (1)

   (2009/C 69/67)

      Proceso kalba: anglų

   Šeštosios kolegijos pirmininkas nutartimi nurodė išbraukti bylą iš registro.

      (1)  OL C 116, 2008 5 9.


title: Byla T-392/15: 2015 m. liepos 17 d. pareikštas ieškinys byloje European Dynamics Luxembourg ir kt./Europos geležinkelio agentūra

text:
               5.10.2015

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 328/13

         2015 m. liepos 17 d. pareikštas ieškinys byloje European Dynamics Luxembourg ir kt./Europos geležinkelio agentūra

   (Byla T-392/15)
   (2015/C 328/12)
   Proceso kalba: graikų

      Šalys

      Ieškovės: European Dynamics Luxembourg SA (Liuksemburgas, Liuksemburgas), Evropaiki Dinamiki – Proigmena Sistimata Tilepikinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE (Αtėnai, Graikija), European Dynamics Belgium SA (Briuselis, Βelgija), atstovaujamos advokatų I. Ambazis ir M. Sfyri

      Atsakovė: Europos geležinkelio agentūra (EGA)

      Reikalavimai

   Ieškovės Bendrojo Teismo prašo:

               —

               panaikinti Europos geležinkelio agentūros sprendimą, apie kurį joms buvo pranešta 2015 m. gegužės 8 d. išteklių ir pagalbos tarnybos direktoriaus laišku, ir kuriuo EGA ieškovių pasiūlymui buvo skirta antroji vieta atviro viešojo pirkimo Nr. 2015/S019-029728 „ERA/2015/01/OP ESPEISD 5 – Išorės paslaugos, vystant EGA informacinę sistemą“ dalyje Nr. 1 „Informacinės sistemos, susijusios su turimais ištekliais ir laiku vystymas, priežiūra ir pagalba iš vidaus“,

               —

               panaikinti Europos geležinkelio agentūros sprendimą, apie kurį ieškovėms buvo pranešta 2015 m. liepos 1 d. išteklių ir pagalbos tarnybos direktoriaus laišku, ir kuriuo ieškovių pasiūlymui buvo skirta antroji vieta atviro viešojo pirkimo Nr. 2015/S019-029728 „ERA/2015/01/OP ESPEISD 5 – Išorės paslaugos, vystant EGA informacinę sistemą“ dalyje Nr. 2 „Informacinės sistemos, susijusios su turimais ištekliais ir laiku vystymas, priežiūra ir pagalba iš išorės“,

               —

               priteisti iš Europos geležinkelio agentūros visas bylinėjimosi išlaidas.

      Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

   Ieškovės nurodo, kad remiantis SESV 263 straipsniu ginčijami sprendimai turi būti panaikinti, nes EGA nesilaikė savo pareigos motyvuoti, nes pateikė nepakankamus motyvus dėl ieškovių techninio pasiūlymo vertinimo neįprastai mažų kainų pasiūlymų atžvilgiu.


title: Byla T-14/16: 2016 m. sausio 8 d. pareikštas ieškinys byloje Apimab Laboratoires ir kt./Europos Komisija

text:
               7.3.2016

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 90/23

         2016 m. sausio 8 d. pareikštas ieškinys byloje Apimab Laboratoires ir kt./Europos Komisija

   (Byla T-14/16)
   (2016/C 090/32)
   Proceso kalba: prancūzų

      Šalys

      Ieškovės: Apimab Laboratoires (Clermont-l’Hérault, Prancūzija) Sarl BBI – Blanche Bresson Institut (Barbantanas, Prancūzija), Institut de recherche biologique – IRB (Montegiu, Prancūzija), Laboratoires Arkopharma (Karosas, Prancūzija), Laboratoires Juva Santé (Paryžius, Prancūzija), Ortis (Biutgenbachas, Belgija), Pierre Fabre Médicament (Bulonė-Bijankūras, Prancūzija), Pollenergie (Saint-Hilaire-de-Lusignan, Prancūzija), atstovaujamos advokato A. de Brosses

      Atsakovė: Europos Komisija

      Reikalavimai

   Ieškovės Bendrojo Teismo prašo:

               —

               nuspręsti, kad 2015 m. spalio 27 d. Reglamentas Nr. 2015/1933 buvo priimtas iš anksto nepasitarus su Europos maisto saugos tarnyba, todėl buvo pažeista jam priimti taikytina procedūra;

               —

               nuspęsti, kad Komisija padarė teisės klaidą, nes priimdama Reglamentą Nr. 2015/1993 nesirėmė moksliniu pavojaus įvertinimu, todėl pažeidė Reglamento Nr. 178/2002 6 straipsnį;

               —

               nuspręsti, kad Komisija padarė akivaizdžią vertinimo klaidą, nes 2015 m. spalio 27 d. Reglamente Nr. 2015/1933 benzo(a)pireno koncentraciją tam tikruose maisto papilduose apribojo iki 10 mikrogramų, kai naudojamas vien tik jis, arba iki 50 mikrogramų, kai maišomas su kitomis medžiagomis;

               —

               nuspręsti, kad Komisija pažeidė proporcingumo principą, nes 2015 m. spalio 27 d. Reglamente Nr. 2015/1933 benzo(a)pireno koncentraciją tam tikruose maisto papilduose apribojo iki 10 mikrogramų, kai naudojamas vien tik jis, arba iki 50 mikrogramų, kai maišomas su kitomis medžiagomis;

               —

               nuspręsti, kad Komisija pažeidė nediskriminavimo principą, nes 2015 m. spalio 27 d. Reglamente Nr. 2015/1933 benzo(a)pireno koncentraciją tam tikruose maisto papilduose apribojo iki 10 mikrogramų, kai naudojamas vien tik jis, arba iki 50 mikrogramų, kai maišomas su kitomis medžiagomis.

         Todėl:

               —

               panaikinti 2015 m. spalio 27 d. Reglamentą Nr. 2015/1933 tiek, kiek jis susijęs su nuostatomis dėl maisto papildų;

               —

               priteisti iš Komisijos visas bylinėjimosi išlaidas.

      Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

   Grįsdamos ieškinį ieškovės remiasi šešiais pagrindais.

               1.

               Pirmasis ieškinio pagrindas susijęs su tuo, kad Komisija pažeidė 1993 m. vasario 8 d. Tarybos reglamente (EEB) Nr. 315/93, nustatančiame Bendrijos procedūras dėl maisto teršalų (toliau – pagrindų reglamentas), numatytas procedūrines taisykles, kai 2015 m. spalio 27 d. priėmė Reglamentą (ES) Nr. 2015/1933, kuriuo iš dalies keičiamos Reglamento (EB) Nr. 1881/2006 nuostatos dėl didžiausios leidžiamosios policiklinių aromatinių angliavandenilių koncentracijos kakavos skaidulose, bananų traškučiuose, maisto papilduose, džiovintuose prieskoniniuose augaluose ir džiovintuose prieskoniuose (toliau – ginčijamas reglamentas).

               2.

               Antrasis ieškinio pagrindas susijęs su teisės klaida, kurią Komisija padarė priimdama ginčijamą reglamentą, ir su pagrindų reglamento 2 straipsnio pažeidimu, pateisinančiu ginčijamo reglamento panaikinimą dėl teisinio pagrindo nebuvimo.

               3.

               Trečiasis ieškinio pagrindas susijęs su Komisijos padaryta teisės klaida, kai ši nepasitarė su Europos maisto saugos tarnyba ir neatliko jokio išankstinio mokslinio įvertinimo, ir todėl pažeidė Reglamento Nr. 178/2002 6 straipsnio reikalavimus.

               4.

               Ketvirtasis ieškinio pagrindas susijęs su akivaizdžia vertinimo klaida, nes ginčijamas reglamentas netiesiogiai paremtas išvada, kad vartotojo suvartojamas policiklinių aromatinių angliavandenilių (PAA) kiekis, gaunamas iš maisto papildų, yra panašus į tą, kuris gaunamas iš maisto produktų, nors taip šiuo atveju nėra.

               5.

               Penktasis ieškinio pagrindas susijęs su tuo, kad Komisija pažeidė proporcingumo principą, nes didžiausios leistinos PPA koncentracijos nustatymas viršija tai, kas būtina siekiant apsaugoti visuomenės sveikatą.

               6.

               Šeštasis ieškinio pagrindas susijęs su tuo, kad Komisija pažeidė nediskriminavimo principą, nes ginčijamame reglamente nustatydama didžiausią leistiną PPA koncentraciją atitinkamos rūšies produkte neatsižvelgė į maisto papildų ir tam tikrų maisto produktų skirtumus.


title: Byla C-114/05 Valstybės Tarybos bylų nagrinėjimo skyriaus (section du contentieux)2005 m. sausio 10 d. sprendimu pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Ekonomikos, finansų ir pramonės ministras prieš bendrovę Gillan Beach

text:
               14.5.2005

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 115/14

         Valstybės Tarybos bylų nagrinėjimo skyriaus (section du contentieux)2005 m. sausio 10 d. sprendimu pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Ekonomikos, finansų ir pramonės ministras prieš bendrovę Gillan Beach

   (Byla C-114/05)
   (2005/C 115/25)
   Proceso kalba: prancūzų
   Valstybės Tarybos bylų nagrinėjimo skyrius (section du contentieux) (Prancūzija) 2005 m. sausio 10 d. sprendimu kreipėsi į Europos Bendrijų Teisingumo Teismą su prašymu, kurį Teisingumo Teismo sekretoriatas gavo 2005 m. kovo 8 d., priimti prejudicinį sprendimą byloje Ekonomikos, finansų ir pramonės ministras prieš bendrovę Gillan Beach.
   Valstybės Tarybos bylų nagrinėjimo skyrius (section du contentieux) prašo Teisingumo Teismo atsakyti į klausimą, ar mugėje arba parodoje organizatoriaus suteikta bendra paslauga šios grupės ar parodos dalyviams patenka į 1977 m. gegužės 17 d. Šeštosios direktyvos (EB) Nr. 77/388 (1) 9 straipsnio 2 dalies c punkto pirmos įtraukos taikymo sritį, šios direktyvos 9 straipsnio 2 dalies a punkto taikymo sritį arba priklauso kitai paslaugų teikimo kategorijai, nurodytai 9 straipsnio 2 dalyje.

      (1)  1977 m. gegužės 17 d. šeštoji Tarybos direktyva 77/388/EEB dėl valstybių narių įstatymų, susijusių su apyvartos mokesčiais, suderinimo - bendra pridėtinės vertės mokesčio sistema: vienodas apskaičiavimo pagrindas (OL L 145, 1997 6 13, p. 1)


title: Byla C-98/14: 2014 m. kovo 3 d. Fővárosi Törvényszék (Vengrija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Berlington Hungary Tanácsadó és Szolgáltató Kft. ir kt. prieš Magyar Állam

text:
               12.5.2014

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 142/24

         2014 m. kovo 3 d.Fővárosi Törvényszék (Vengrija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Berlington Hungary Tanácsadó és Szolgáltató Kft. ir kt. prieš Magyar Állam

   (Byla C-98/14)
   2014/C 142/33
   Proceso kalba: vengrų

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

   Fővárosi Törvényszék

      Šalys pagrindinėje byloje

      Ieškovai: Berlington Hungary Tanácsadó és Szolgáltató Kft., Lixus Szerencsejáték Szervező Kft., Lixus Projekt Szerencsejáték Szervező Kft., Lixus Invest Szerencsejáték Szervező Kft., Megapolis Terminal Szolgáltató Kft.

      Atsakovė: Magyar Állam

      Prejudiciniai klausimai

      Dėl 2011 m. padarytų Azartinių lošimų įstatymo pakeitimų, kuriais nustatytas didesnis mokestis už lošimus:

               1.

               Ar su SESV 56 straipsniu suderinami nediskriminuojantys valstybės narės teisės aktai, pagal kuriuos vieninteliu aktu ir nenumačius pereinamojo laikotarpio nustatytas penkis kartus didesnis tiesioginis mokestis už automatų salonuose eksploatuojamus lošimų automatus, vadinamasis mokestis už lošimus, be to, šis mokestis numatytas procentais, dėl ko apibojama automatų salonus eksploatuojančių azartinių lošimų operatorių veikla?

               2.

               Ar SESV 34 straipsnis gali būti aiškinamas taip, kad į jo taikymo sritį patenka nediskriminuojantys valstybės narės teisės aktai, pagal kuriuos vieninteliu aktu ir nenumačius pereinamojo laikotarpio nustatytas penkis kartus didesnis tiesioginis mokestis už automatų salonuose eksploatuojamus lošimų automatus, vadinamasis mokestis už lošimus, be to, šis mokestis numatytas procentais, dėl ko apibojamas lošimų automatų importas iš Europos Sąjungos teritorijos į Vengriją?

               3.

               Teigiamo atsakymo į pirmąjį ir (arba) antrąjį klausimą atveju, ar valstybė narė gali remtis vien siekiu sureguliuoti biudžeto padėtį atsižvelgiant į SESV 36 straipsnio, 52 straipsnio 1 dalies ir 61 straipsnio taikymo sritį arba bendrojo intereso pagrindų buvimą?

               4.

               Teigiamo atsakymo į pirmąjį ir (arba) antrąjį klausimą atveju, ar, turint omenyje ESS 6 straipsnio 3 dalį, vertinant valstybės narės nustatytus apribojimus ir adaptacijos prie tokios mokesčių teisės nuostatos laikotarpį, reikia atsižvelgti į bendruosius teisės principus?

               5.

               Teigiamo atsakymo į pirmąjį ir (arba) antrąjį klausimą atveju, ar Sprendimas Brasserie du Pêcheur (1996 m. kovo 5 d. Sprendimas, sujungtos bylos C-46/93 ir C-48/93) turi būti aiškinamas taip, kad SESV 34 ir 56 straipsnių pažeidimu gali būti pagrįsta valstybės narės deliktinė atsakomybė, remiantis tuo, kad šiomis nuostatomis, dėl jų tiesioginio veikimo, suteikiamos teisės valstybių narių privatiems asmenims?

               6.

               Ar Direktyva 98/34/EB (1) aiškintina taip, kad valstybės narės mokesčių teisės norma, pagal kurią nustatytas penkis kartus didesnis tiesioginis mokestis už automatų salonuose eksploatuojamus lošimų automatus, vadinamasis mokestis už lošimus, be to, šis mokestis numatytas procentais, laikytina „de facto techniniu reglamentu“?

               7.

               Teigiamo atsakymo į šeštąjį klausimą atveju, ar valstybės narės privatūs asmenys prieš šią valstybę narę nukreiptame ieškinyje gali remtis tuo, kad ši valstybė narė pažeidė Direktyvos 98/34/EB 8 straipsnio 1 dalį ir (arba) 9 straipsnio 1 dalį, jeigu dėl šios valstybės narės pažeidimo kyla jos deliktinė atsakomybė, t. y., ar minėta direktyva suteikiamos teisės privatiems asmenims? Į kokius aspektus turi atsižvelgti nacionalinis teismas, vertindamas, ar atsakovas padarė pakankamai apibrėžtą pažeidimą, ir kokie reikalavimai atlyginti žalą gali būti pagrįsti šiuo pažeidimu?

      Dėl 2012 m. padaryto Azartinių lošimų įstatymo pakeitimo, kuriuo uždrausta eksploatuoti lošimo automatus automatų salonuose, leidžiant juos eksploatuoti tik kazino:

               1.

               Ar su SESV 56 straipsniu suderinamas nediskriminuojantis valstybės narės teisės aktas, pagal kurį automatų salonuose nedelsiant uždrausta eksploatuoti lošimų automatus, azartinių lošimų operatoriams nesuteikus pereinamojo arba adaptacijos laikotarpio bei nenumačius tinkamų kompensacijų, ir taip lošimo automatų eksploatavimo monopolis suteiktas kazino?

               2.

               Ar SESV 34 straipsnis aiškintinas taip, kad ši nuostata taip pat reikšminga ir taikytina tuo atveju, kai valstybė narė priima nediskriminuojantį teisės aktą, pagal kurį nors tiesiogiai neuždrausta importuoti lošimo automatų iš Europos Sąjungos teritorijos, šių lošimo automatų naudojimas ir eksploatacija organizuojant azartinius lošimus faktiškai apribota ar uždrausta, šia veikla užsiimantiems atitinkamiems azartinių lošimų operatoriams nesuteikus pereinamojo ar adaptacijos laikotarpių ir nenumačius kompensacijų?

               3.

               Teigiamo atsakymo į pirmąjį ir antrąjį klausimus atveju, į kokius kriterijus turi atsižvelgti nacionalinis teismas, vertindamas, ar, atsižvelgiant į SESV 36 straipsnio, 52 straipsnio 1 dalies ir 61 straipsnio taikymo sritį arba bendrojo intereso pagrindų buvimą, apribojimas buvo būtinas, tinkamas ir proporcingas?

               4.

               Teigiamo atsakymo į pirmąjį ir (arba) antrąjį klausimus atveju, ar turint omenyje ESS 6 straipsnio 3 dalį, vertinant valstybės narės nustatytus apribojimus ir adaptacijos laikotarpį, reikia atsižvelgti į bendruosius teisės principus? Ar vertinant šioje byloje nagrinėjamą apribojimą reikia atsižvelgti į pagrindines teises, kaip antai į nuosavybės teisę ir draudimą atimti nuosavybę už ją neatlyginant, ir, jei reikia, kaip tai padaryti?

               5.

               Teigiamo atsakymo į pirmąjį ir (arba) antrąjį klausimus atveju, ar Sprendimas Brasserie du Pêcheur (1996 m. kovo 5 d. Sprendimas, sujungtos bylos C-46/93 ir C-48/93) turi būti aiškinamas taip, kad SESV 34 ir 56 straipsnių pažeidimu gali būti pagrįsta valstybės narės deliktinė atsakomybė, remiantis tuo, kad šiomis nuostatomis, dėl jų tiesioginio veikimo, suteikiamos teisės valstybių narių privatiems asmenims?

               6.

               Ar Direktyva 98/34/EB aiškintina taip, kad valstybės narės teisės norma, pagal kurią nustatyta, kad lošimų automatai eksploatuotini tik kazino, bei uždrausta juos eksploatuoti automatų salonuose, laikytina „kitu reikalavimu“?

               7.

               Teigiamo atsakymo į šeštąjį klausimą atveju, ar valstybės narės privatūs asmenys prieš šią valstybę narę nukreiptame ieškinyje gali remtis tuo, kad ši valstybė narė pažeidė Direktyvos 98/34/EB 8 straipsnio 1 dalį ir (arba) 9 straipsnio 1 dalį, jeigu dėl šios valstybės narės pažeidimo kyla jos deliktinė atsakomybė? Į kokius aspektus turi atsižvelgti nacionalinis teismas, vertindamas, ar atsakovas padarė pakankamai apibrėžtą pažeidimą, ir kokie reikalavimai atlyginti žalą gali būti pagrįsti šiuo pažeidimu?

               8.

               Be to, ar taikytinas Bendrijos teisės principas, pagal kurį valstybės narės privalo privatiems asmenims išmokėti kompensacijas už žalą, atsiradusią dėl valstybių narių padarytų Bendrijos teisės pažeidimų taip pat tuo atveju, jei valstybė narė turėtų kompetenciją toje srityje, su kuria susijusi priimtoji teisės norma? Ar nagrinėjamu atveju galima kaip gairėmis vadovautis pagrindinėmis teisėmis ir teisės principais, kildinamais iš valstybėms narėms bendrų konstitucinių tradicijų?

      (1)  1998 m. birželio 22 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 98/34/EB, nustatanti informacijos apie techninius standartus ir reglamentus teikimo tvarką (OL L 204, p. 37; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 13 sk., 20 t., p. 337).


title: Byla T-596/16: 2017 m. vasario 14 d. Bendrojo Teismo nutartis byloje HP/Komisija ir eu-LISA

text:
               10.4.2017

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 112/50

         2017 m. vasario 14 d. Bendrojo Teismo nutartis byloje HP/Komisija ir eu-LISA

   (Byla T-596/16) (1)

   (2017/C 112/70)
   Proceso kalba: anglų
   Penktosios kolegijos pirmininkas nutartimi nurodė išbraukti bylą iš registro.

      (1)  OL C 296, 2016 8 16 (byla, iš pradžių įregistruota Europos Sąjungos tarnautojų teisme numeriu F-26/16, perduota Europos Sąjungos Bendrajam Teismui 2016 m. rugsėjo 1 d.).


title: Byla C-460/09: 2009 m. lapkričio 20 d. Inalca SpA — Industria Alimentari Carni e Cremonini SpA pateiktas apeliacinis skundas dėl 2009 m. rugsėjo 4 d. Pirmosios instancijos teismo (šeštoji kolegija) priimtos nutarties byloje T-174/06 Inalca SpA prieš Europos Bendrijų Komisiją

text:
               30.1.2010

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 24/36

         2009 m. lapkričio 20 d.Inalca SpA — Industria Alimentari Carni e Cremonini SpA pateiktas apeliacinis skundas dėl 2009 m. rugsėjo 4 d. Pirmosios instancijos teismo (šeštoji kolegija) priimtos nutarties byloje T-174/06 Inalca SpA prieš Europos Bendrijų Komisiją

   (Byla C-460/09)
   2010/C 24/65
   Proceso kalba: italų

      Šalys

      Apeliantė: Inalca SpA — Industria Alimentari Carni e Cremonini SpA, atstovaujama advokatų F. Sciandone ir C. D'Andria

      Kita proceso šalis: Europos Bendrijų Komisija

      Apeliantės reikalavimai

               —

               Panaikinti skundžiamą nutartį ir grąžinti bylą Pirmosios instancijos teismui, kad šis priimtų sprendimą dėl esmės, atsižvelgdamas į galimus Teisingumo Teismo nurodymus.

               —

               Priteisti iš Komisijos bylinėjimosi šiame procese ir byloje T-174/06 išlaidas.

      Apeliacinio skundo pagrindai ir pagrindiniai argumentai

                  A)

                  Dėl procesinio kriterijaus, susijusio su ieškinio senaties termino pradžia, ir atsakomybės sąlygų įvykdymo patikrinimo skirtumo: i) prieštaringi motyvai ir ii) Bendrijos teismų praktikos pažeidimas

               Skundžiamos nutarties motyvai yra akivaizdžiai prieštaringi kiek juose, viena vertus, nurodoma nusistovėjusi Bendrijos teismų praktika, pagal kurią ieškinio dėl Bendrijos deliktinės atsakomybės senaties terminas pradedamas skaičiuoti tik, kai yra įvykdytos visos pareigos atlyginti žalą atsiradimo sąlygos, o būtent, kai atlygintina žala yra faktinė, ir kita vertus, atmetamas ieškovių argumentas, kad skundžiamo laiško tikras žalingas poveikis atsirado tik 2006 m. spalio 3 d. Komisijai priėmus sprendimą (1).
               Be to, Pirmosios instancijos teismas nesilaikė Bendrijos teismų praktikos, kai nustatydamas ieškinio senaties termino pradžią atsižvelgė į ieškovių patirtą turtinę žalą.

                  B)

                  Dėl ieškinio senaties, kiek tai susiję su teisinės pagalbos ir personalo išlaidomis: i) prieštaringi ir akivaizdžiai nelogiški motyvai ir ii) Bendrijos teismų praktikos pažeidimas

               Skundžiamos nutarties motyvai yra akivaizdžiai prieštaringi, kiek Pirmosios instancijos teismas pirma skelbia bendrą principą tęstinės žalos srityje, o vėliau jo nesilaiko nustatydamas teisinės pagalbos ir personalo išlaidų pobūdį (vienkartinės ar kito pobūdžio išlaidos). Šis motyvavimas, be kita ko, yra akivaizdžiai nelogiškas, nes Pirmosios instancijos teismas priimdamas sprendimą dėl įvairių per OLAF tyrimą atliktų procedūrų pripažino tęstinį garantinių raštų parengimo išlaidų pobūdį, bet atsisakė pripažinti teisinės pagalbos išlaidų, kurios taip pat buvo patirtos per kelis metus, tęstinį pobūdį.
               Be to, Pirmosios instancijos teismo nutartis prieštarauja jo paties praktikai, kurioje ilgainiui buvo pripažinta, kad teisinė pagalba nėra vienkartinio pobūdžio.

                  C)

                  Dėl prašymo atlyginti prarastas pajamas, nepriimtinumo: argumentų iškraipymas ir Pirmosios instancijos teismo procedūros reglamento 44 straipsnio 1 dalies c punkto pažeidimas

               Neatsižvelgęs į daugybę ieškovių byloje pateiktų įrodymų ir nuspręsdamas, kad ieškovių prašymas atlyginti prarastas pajamas nėra pakankamai konkretus, Pirmosios instancijos teismas pažeidė Procedūros reglamento 44 straipsnio 1 dalies c punktą ir iškraipė ieškovių argumentus.

                  D)

                  Dėl neturtinės žalos: teismų praktikos pažeidimas ir akivaizdžiai nelogiškas motyvavimas

               Neatsižvelgęs į neturtinės žalos ypatybes ir pripažinęs momentinį, o ne tęstinį šios žalos pobūdį, Pirmosios instancijos teismas akivaizdžiai pažeidė Bendrijos teismų praktiką. Be to, skundžiama nutartis yra akivaizdžiai nelogiška tiek, kiek Pirmosios instancijos teismas grįsdamas netęstinį neturtinės žalos pobūdį rėmėsi teismų praktika, susijusia tik su turtine žala.

                  E)

                  Dėl neturtinės žalos: Pirmosios instancijos teismo procedūros reglamento 44 straipsnio 1 dalies c punkto pažeidimas, teismų praktikos dėl neturtinės žalos pažeidimas ir akivaizdžiai nelogiškas motyvavimas

               Pripažinęs, kad prašymas atlyginti neturtinę žalą nepriimtinas dėl konkretumo trūkumo Pirmosios instancijos teismas pažeidė Procedūros reglamento 44 straipsnio 1 dalies c punktą, nes ieškovės ne tik bendrai nurodė patirtą neturtinę žalą, bet ir pateikė teismui daugybę įrodymų, į kuriuos šis visiškai neatsižvelgė.
               Be to, Pirmosios instancijos teismas pažeidė teismų praktiką dėl atlygintinos neturtinės žalos, nes siekdamas apibrėžti žalos dydį remėsi kriterijais, kurie dėl savo pobūdžio yra sunkiai įvertinami ar įrodomi.
               Pirmosios instancijos teismas taip pat padarė teisės klaidą pateikdamas nelogiškus motyvus, nes grįsdamas prašymo atlyginti neturtinę žalą konkretumo trūkumą, rėmėsi teismų praktika, susijusia tik su turtine žala.

                  F)

                  Teisės klaida, susijusi su priežastinio ryšio sąlyga

               Pripažinęs, kad tarp 1998 m. liepos 6 d. laiško Italijos valdžios institucijoms, kurio buvo grindžiami institucijų ieškovėms adresuoti mokėjimo laiškai, perdavimo ir ieškovių patirtos žalos, t. y. mokėjimo pagal garantinius raštus, parengtus siekiant sustabdyti ginčytinų sumų mokėjimą nedelsiant, nėra tiesioginio priežastinio ryšio, Pirmosios instancijos teismas padarė teisės klaidą.

                  G)

                  Bylos nagrinėjimo per protingą terminą principo pažeidimas: i) skundžiamos nutarties panaikinimas ir ii) trūkumo nustatymas galimo ieškinio dėl žalos atlyginimo tikslais

               Pirmosios instancijos teismas pažeidė bendrą Bendrijos teisės pripažintą bylos nagrinėjimo per protingą terminą principą, įtvirtintą Žmogaus teisių ir pagrindinių laisvių apsaugos konvencijos 6 straipsnio 1 dalyje ir Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijos 47 straipsnyje.

      (1)  2006 m. spalio 3 d. Komisijos sprendimas 2006/678/EB dėl finansinių padarinių apmokant Europos žemės ūkio orientavimo ir garantijų fondo Garantijų skyriaus finansuotas išlaidas nustačius tam tikrus ūkio subjektų padarytus pažeidimus (OL L 278, p. 24).


title: Byla T-473/09: 2009 m. lapkričio 26 d. pareikštas ieškinys byloje Matkompaniet prieš VRDT — DF World of Spices (KATOZ)

text:
               30.1.2010

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 24/64

         2009 m. lapkričio 26 d. pareikštas ieškinys byloje Matkompaniet prieš VRDT — DF World of Spices (KATOZ)

   (Byla T-473/09)
   2010/C 24/113
   Kalba, kuria surašytas ieškinys: anglų

      Šalys

      Ieškovė: Matkompaniet AB (Burosas, Švedija), atstovaujama advokato J. Gulliksson

      Atsakovė: Vidaus rinkos derinimo tarnyba (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui)

      Kita procedūros Apeliacinėje taryboje šalis: DF World of Spices GmbH (Dissen, Vokietija)

      Ieškovės reikalavimai

               —

               Panaikinti 2009 m. rugsėjo 9 d. Vidaus rinkos derinimo tarnybos (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui) antrosios apeliacinės tarybos (byla R 1023/2008-2) sprendimą.

               —

               Priteisti iš atsakovės bylinėjimosi išlaidas patirtas šiame ir ankstesniame procesuose.

      Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

      Bendrijos prekių ženklo paraišką pateikęs asmuo: ieškovė

      Prašomas įregistruoti Bendrijos prekių ženklas: žodinis prekių ženklas „KATOZ“ 29 ir 30 klasių prekėms

      Prekių ženklo ar žymens, kuriuo grindžiamas protestas, savininkas: kita procedūros Apeliacinėje taryboje šalis

      Prekių ženklas ar žymuo, kuriuo grindžiamas protestas: Vokietijoje registruotas vaizdinis prekių ženklas „KATTUS“ 29 ir 30 klasių prekėms

      Protestų skyriaus sprendimas: atmesti protestą

      Apeliacinės tarybos sprendimas: panaikinti Protestų skyriaus sprendimą

      Ieškinio pagrindai: Tarybos reglamento (EB) Nr. 207/2009 8 straipsnio 1 dalies b punkto pažeidimas, nes Apeliacinė taryba neteisingai manė, kad nagrinėjamus prekių ženklus galima supainioti.


title: Byla T-28/13: 2013 m. sausio 23 d. pareikštas ieškinys byloje ECC Couture prieš VRDT — Ball Wholesale (Culture)

text:
               16.3.2013

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 79/26

         2013 m. sausio 23 d. pareikštas ieškinys byloje ECC Couture prieš VRDT — Ball Wholesale (Culture)

   (Byla T-28/13)
   2013/C 79/45
   Kalba, kuria surašytas ieškinys: olandų

      Šalys

      Ieškovė: ECC Couture BV (Oldenzalis, Nyderlandai), atstovaujama advokatų M. A. S. M. van Leent ir I. de Jonge

      Atsakovė: Vidaus rinkos derinimo tarnyba (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui)

      Kita procedūros Apeliacinėje taryboje šalis: Ball Wholesale ApS (Bilundas, Danija)

      Reikalavimai

   Ieškovė Bendrojo Teismo prašo:

               —

               panaikinti 2012 m. spalio 22 d. Vidaus rinkos derinimo tarnybos (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui) pirmosios apeliacinės tarybos sprendimą byloje R 290/2012-1 tiek, kiek šiuo sprendimu nebuvo patenkinti ieškovės reikalavimai ir priteisiamos bylinėjimosi išlaidos;

               —

               pripažinti, kad Bendrijos vaizdinis prekių ženklas „Culture“ (registracijos Nr. 993 511) taikomas visoms prekėms ir paslaugoms, kurios yra procedūros Apeliacinėje taryboje dalykas;

               —

               remiantis Procedūros reglamento 87 straipsnio 2 dalimi, priteisti iš VRDT visas bylinėjimosi išlaidas.

      Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

      Įregistruotas Bendrijos prekių ženklas, dėl kurio pateiktas prašymas pripažinti jo registraciją negaliojančia: vaizdinio prekių ženklo „Culture“ 14, 18 ir 25 klasių prekėms tarptautinė registracija, nurodant Europos Sąjungą — Bendrijos prekių ženklas Nr. 993 511

      Bendrijos prekių ženklo savininkė: ieškovė

      Šalis, prašanti pripažinti Bendrijos prekių ženklo registraciją negaliojančia: Ball Wholesale ApS

      Prašymo pripažinti registraciją negaliojančia motyvai: nacionalinis žodinis prekių ženklas „CULTURE“ 14, 25 ir 26 klasių prekėms

      Anuliavimo skyriaus sprendimas: atmesti prašymą

      Apeliacinės tarybos sprendimas: iš dalies patenkinti apeliaciją

      Ieškinio pagrindai: Reglamento Nr. 207/2009 8 straipsnio 1 dalies b punkto ir 8 straipsnio 2 dalies c punkto pažeidimas.


title: Byla C-62/09: 2010 m. balandžio 22 d. Teisingumo Teismo (ketvirtoji kolegija) sprendimas byloje ( High Court of Justice (England & Wales), Queen's Bench Division (Administrative Court) , Jungtinė Karalystė) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) The Queen, prašoma: Association of the British Pharmaceutical Industry prieš Medicines and Healthcare Products Regulatory Agency (Direktyva 2001/83/EB — 94 straipsnis — Finansinės paskatos gydytojų kabinetams, skiriantiems tam tikrus vaistus savo pacientams — Visuomenės sveikatos institucijos — Gydytojai — Laisvė skirti vaistus)

text:
               19.6.2010

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 161/11

      2010 m. balandžio 22 d. Teisingumo Teismo (ketvirtoji kolegija) sprendimas byloje (High Court of Justice (England & Wales), Queen's Bench Division (Administrative Court), Jungtinė Karalystė) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) The Queen, prašoma: Association of the British Pharmaceutical Industry prieš Medicines and Healthcare Products Regulatory Agency

      (Byla C-62/09) (1)

      (Direktyva 2001/83/EB - 94 straipsnis - Finansinės paskatos gydytojų kabinetams, skiriantiems tam tikrus vaistus savo pacientams - Visuomenės sveikatos institucijos - Gydytojai - Laisvė skirti vaistus)
      (2010/C 161/14)
      Proceso kalba: anglų

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

         High Court of Justice (England & Wales), Queen's Bench Division (Administrative Court)

         Šalys pagrindinėje byloje

         Ieškovė: The Queen, prašoma Association of the British Pharmaceutical Industry

         Atsakovė: Medicines and Healthcare Products Regulatory Agency

         dalyvaujant: NHS Confederation (Employers) Company Ltd

         Dalykas

      Prašymas priimti prejudicinį sprendimą — High Court of Justice (England & Wales), Queen's Bench Division (Administrative Court) — 2001 m. lapkričio 6 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2001/83/EB dėl Bendrijos kodekso, reglamentuojančio žmonėms skirtus vaistus (OL L 311, p. 67; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 13 sk., 27 t., p. 69) 94 straipsnio 1 dalies išaiškinimas — Nacionalinei visuomenės sveikatos priežiūros sistemai priklausančios viešosios institucijos sukurta finansinio skatinimo programa gydytojų kabinetams, kurie skiria pacientams tam tikrus vaistus

         Rezoliucinė dalis

      2001 m. lapkričio 6 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2001/83/EB dėl Bendrijos kodekso, reglamentuojančio žmonėms skirtus vaistus, iš dalies pakeistos 2004 m. kovo 31 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2004/27/EB, 94 straipsnio 1 dalis turi būti aiškinama kaip nedraudžianti tokių finansinio skatinimo schemų, kokia nagrinėjama pagrindinėje byloje, kurias už visuomenės sveikatą atsakingos nacionalinės institucijos įgyvendino, siekdamos sumažinti savo išlaidas šioje srityje, ir kuriomis siekiama skatinti, kad gydytojai tam tikroms ligoms gydyti skirtų konkrečius nurodytus vaistus, kurių sudėtyje yra kitos veikliosios medžiagos nei esančios prieš tai skirtame vaiste arba vaiste, kuris būtų buvęs paskirtas, jei tokios skatinimo schemos nebūtų.

         (1)  OL C 90, 2009 4 18.


title: Byla F-95/09: 2009 m. lapkričio 13 d. pareikštas ieškinys byloje Skareby prieš Komisiją

text:
               30.1.2010

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 24/81

         2009 m. lapkričio 13 d. pareikštas ieškinys byloje Skareby prieš Komisiją

   (Byla F-95/09)
   2010/C 24/155
   Proceso kalba: anglų

      Šalys

      Ieškovė: Carina Skareby (Levenas, Belgija), atstovaujama advokatų S. Rodrigues, C. Bernard-Glanz

      Atsakovė: Europos Bendrijų Komisija

      Ginčo dalykas bei aprašymas

   Ieškinys dėl Komisijos sprendimo, kuriuo atmetamas ieškovės prašymas pradėti administracinį tyrimą siekiant nustatyti jos tariamai patirtą psichologinį priekabiavimą.

      Ieškovės reikalavimai

   Ieškovė Teismo prašo:

               —

               Pripažinti ieškinį priimtinu;

               —

               Panaikinti 2009 m. kovo 4 d. Komisijos sprendimą ir prireikus sprendimą, kuriuo atmetamas jos skundas;

               —

               priteisti iš Komisijos bylinėjimosi išlaidas.


               25.3.2006

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 74/37

         (2006/C 74/71)
   Paskutinis Teisingumo Teismo Europos Sąjungos Oficialiajame leidinyje skelbiamas leidinys

         OL C 60, 2006 3 11

   Skelbti leidiniai:

      OL C 48, 2006 2 25

      OL C 36, 2006 2 11

      OL C 22, 2006 1 28

      OL C 10, 2006 1 14

      OL C 330, 2005 12 24

      OL C 315, 2005 12 10

   Šiuos tekstus galite rasti adresu:

               EUR-Lex: http://europa.eu.int/eur-lex

               CELEX: http://europa.eu.int/celex


title: Byla T-358/15: 2016 m. rugsėjo 15 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Arrom Conseil/EUIPO – Puig France (Roméo has a Gun by Romano Ricci) (Europos Sąjungos prekių ženklas — Protesto procedūra — Vaizdinio Europos Sąjungos prekių ženklo „Roméo has a Gun by Romano Ricci“ paraiška — Ankstesni žodiniai Europos Sąjungos prekių ženklai NINA RICCI ir RICCI — Galimybė supainioti — Reglamento (EB) Nr. 207/2009 8 straipsnio 1 dalies b punktas — Nesąžiningas pranašumo įgijimas dėl ankstesnių prekių ženklų skiriamojo požymio ar gero vardo — Grėsmė geram vardui — Reglamento Nr. 207/2009 8 straipsnio 5 dalis)

text:
               24.10.2016

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 392/36

         2016 m. rugsėjo 15 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Arrom Conseil/EUIPO – Puig France (Roméo has a Gun by Romano Ricci)

   (Byla T-358/15) (1)

   ((Europos Sąjungos prekių ženklas - Protesto procedūra - Vaizdinio Europos Sąjungos prekių ženklo „Roméo has a Gun by Romano Ricci“ paraiška - Ankstesni žodiniai Europos Sąjungos prekių ženklai NINA RICCI ir RICCI - Galimybė supainioti - Reglamento (EB) Nr. 207/2009 8 straipsnio 1 dalies b punktas - Nesąžiningas pranašumo įgijimas dėl ankstesnių prekių ženklų skiriamojo požymio ar gero vardo - Grėsmė geram vardui - Reglamento Nr. 207/2009 8 straipsnio 5 dalis))
   (2016/C 392/45)
   Proceso kalba: anglų

      Šalys

      Ieškovė: Arrom Conseil (Paryžius, Prancūzija), atstovaujama advokatų C. Herissay Ducamp ir J. Blanchard

      Atsakovė: Europos Sąjungos intelektinės nuosavybės tarnyba, atstovaujama H. Kunz

      Kita procedūros EUIPO apeliacinėje taryboje šalis, įstojusi į bylą Bendrajame Teisme: Puig France SAS (Paryžius, Prancūzija), atstovaujama advokato E. Armijo Chávarri

      Dalykas

   Ieškinys dėl 2015 m. kovo 26 d. EUIPO pirmosios apeliacinės tarybos sprendimo (byla R 1020/2014-1), susijusio su protesto procedūra tarp Puig France ir Arrom Conseil.

      Rezoliucinė dalis

               1.

               Atmesti ieškinį.

               2.

               Arrom Conseil padengia savo bylinėjimosi išlaidas ir iš jos priteisiamos Europos Sąjungos intelektinės nuosavybės tarnybos (EUIPO) ir Puig France SAS patirtos bylinėjimosi išlaidos.

      (1)  OL C 294, 2015 9 7.


title: Byla C-161/11: 2011 m. birželio 22 d. Teisingumo Teismo nutartis byloje ( Tribunale di Trani (Italija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Vino Cosimo Damiano prieš Poste Italiane SpA (Procedūros reglamento 92 straipsnio 1 dalis, 103 straipsnio 1 dalis ir 104 straipsnio 3 dalis — Socialinė politika — Terminuotos darbo sutartys — Viešasis sektorius — Pirmoji arba vienintelė sutartis — Pareigos nurodyti objektyvias priežastis išimtis — Nediskriminavimo principas — Ryšio su Sąjungos teise nebuvimas — Akivaizdus Teisingumo Teismo kompetencijos nebuvimas)

text:
               10.9.2011

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 269/18

         2011 m. birželio 22 d. Teisingumo Teismo nutartis byloje (Tribunale di Trani (Italija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Vino Cosimo Damiano prieš Poste Italiane SpA

   (Byla C-161/11) (1)

   (Procedūros reglamento 92 straipsnio 1 dalis, 103 straipsnio 1 dalis ir 104 straipsnio 3 dalis - Socialinė politika - Terminuotos darbo sutartys - Viešasis sektorius - Pirmoji arba vienintelė sutartis - Pareigos nurodyti objektyvias priežastis išimtis - Nediskriminavimo principas - Ryšio su Sąjungos teise nebuvimas - Akivaizdus Teisingumo Teismo kompetencijos nebuvimas)
   2011/C 269/31
   Proceso kalba: italų

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Tribunale di Trani

      Šalys pagrindinėje byloje

      Ieškovas: Vino Cosimo Damiano

      Atsakovė: Poste Italiane SpA

      Dalykas

   Prašymas priimti prejudicinį sprendimą — Tribunale di Trani — Sąjungos bendrųjų lygybės ir nediskriminavimo principų bei Pagrindinių teisių chartijos 20 ir 21 straipsnių aiškinimas — Minėtų principų taikymo sritis — Vidaus teisės nuostatos, pagal kurią vidaus teisės sistemoje galioja sąlyga, kurioje nepatikslinama SpA Poste Italiane darbuotojų įdarbinimo pagal terminuotas sutartis priežastis, atitiktis

      Rezoliucinė dalis

   Europos Sąjungos Teisingumo Teismas akivaizdžiai neturi kompetencijos atsakyti į Tribunale di Trani (Italija) 2011 m. vasario 7 d. sprendimu pateiktą pirmą prejudicinį klausimą

      (1)  OL C 173, 2011 6 11.


               13.11.2014

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 400/16

         2014 m. rugsėjo 23 d. ELPA priežiūros institucijos ieškinys Norvegijos Karalystei
   (Byla E-19/14)
   2014/C 400/07
   ELPA priežiūros institucija, kuriai atstovauja Xavier Lewis, Markus Schneider ir Gjermund Mathisen, atliekantys ELPA priežiūros institucijos (35, Rue Belliard, B-1040 Briuselis) įgaliotinių funkcijas, 2014 m. rugsėjo 23 d. ELPA Teisme pareiškė ieškinį Norvegijai.
   ELPA priežiūros institucija prašo ELPA Teismo:

               1.

               Pripažinti, kad Norvegijos Karalystė, iki ELPA priežiūros institucijos pagrįstoje nuomonėje, išsiųstoje jai pagal ELPA valstybių susitarimo dėl Priežiūros institucijos ir Teisingumo Teismo įsteigimo 31 straipsnio 2 dalį, nustatyto termino pabaigos nesiėmusi būtinų priemonių, kad būtų įvykdytas 2012 m. liepos 16 d. Teismo sprendimas ELPA priežiūros institucija prieš Norvegijos Karalystę (E-9/11, [2012], ELPA Teismo ataskaita, p. 442), neįvykdė savo įsipareigojimų pagal to susitarimo 33 straipsnį.

               2.

               Nurodyti Norvegijos Karalystei padengti bylinėjimosi išlaidas.

      Teisinės bei faktinės aplinkybės ir pagrindai, kuriais grindžiamas ieškinys:

               —

               Prašyme nurodoma, kad Norvegija iki 2013 m. rugpjūčio 26 d. neįvykdė 2013 m. birželio 26 d. ELPA priežiūros institucijos pagrįstos nuomonės dėl tos valstybės įsipareigojimų pagal ELPA valstybių susitarimo dėl Priežiūros institucijos ir Teisingumo Teismo įsteigimo 33 straipsnį imtis būtinų priemonių, kad būtų įvykdytas 2012 m. liepos 16 d. Teismo sprendimas ELPA priežiūros institucija prieš Norvegijos Karalystę (E-9/11, [2012], ELPA Teismo ataskaita, p. 442), nevykdymo.

               —

               ELPA priežiūros institucija nurodo, kad iki pagrįstoje nuomonėje nustatyto termino pabaigos nesiėmusi būtinų priemonių, kad būtų įvykdytas sprendimas byloje E-9/11, Norvegija neįvykdė savo įsipareigojimų pagal ELPA valstybių susitarimo dėl Priežiūros institucijos ir Teisingumo Teismo įsteigimo 33 straipsnį, kaip Teismas yra išaiškinęs byloje E-18/10 ([2011], ELPA Teismo ataskaita, p. 202, 29–30 punktai).


title: Byla C-485/08 P 2008 m. lapkričio 11 d. Claudia Gualtieri pateiktas apeliacinis skundas dėl 2008 m. rugsėjo 10 d. Pirmosios instancijos teismo (ketvirtoji kolegija) priimto sprendimo byloje T-284/06 Gualtieri prieš Komisiją

text:
               7.2.2009

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 32/15

         2008 m. lapkričio 11 d. Claudia Gualtieri pateiktas apeliacinis skundas dėl 2008 m. rugsėjo 10 d. Pirmosios instancijos teismo (ketvirtoji kolegija) priimto sprendimo byloje T-284/06 Gualtieri prieš Komisiją

   (Byla C-485/08 P)
   (2009/C 32/25)
   Proceso kalba: italų
   Šalys

      Apeliantė: Claudia Gualtieri, atstovaujama advokatų P. Gualtieri ir M. Gualtieri

      Kita proceso šalis: Europos Bendrijų Komisija
   Apeliantės reikalavimai

               —

               Atmesti visus kitus prašymus, pareiškimus ir pagrindus.

               —

               Tinkamiau atlikti vertinimus ir priimti sprendimus.

               —

               Patvirtinti ieškinio pagrindus įvairiais nagrinėtais aspektais ir patenkinti jais pagrįstus reikalavimus, kurie bet kuriuo atveju čia išsamiai pakartoti.

               —

               Įtvirtinti teisės principus, kad santykiai tarp deleguotų nacionalinių ekspertų (DNE) ir Europos Bendrijų Komisijos yra sutartiniai darbo santykiai, panašūs į laikinai priimtų tarnautojų darbo santykius, ir kad atitinkamos DNE gaunamos išmokos prilygsta atlyginimui.

               —

               Pripažinti, kad pagal Bendrijos teisę už vienodą darbą turi būti vienodai atlyginama ir kad, bet kuriuo atveju, kitokių išmokų nei vienišiems arba faktiškai kartu gyvenantiems asmenims mokėjimas susituokusiems asmenims yra teisėtos šeimos nariams žalinga diskriminacija.

               —

               Nepatenkinus pirmesnio reikalavimo, pripažinti, kad ieškovė turi teisę gauti visas sprendimo dėl DNE 17 straipsnyje numatytas išmokas nuo faktinės separacijos pradžios arba nuo susitarimo dėl ištuokos pateikimo Tribunal de Bruxelles dienos.

               —

               Atitinkamai visiškai arba iš dalies panaikinti skundžiamą 2008 m. rugsėjo 10 d. Europos Bendrijų pirmosios instancijos teismo sprendimą, paskelbtą kitą dieną, ir visiškai arba iš dalies patenkinti pirmojoje instancijoje ir apeliacinėje instancijoje pateiktus reikalavimus arba grąžinti bylą Pirmosios instancijos teismui, kad šis, esant reikalui, priimtų sprendimą iš esmės.

               —

               Priteisti iš Europos Bendrijų Komisijos bylinėjimosi pirmojoje ir apeliacinėje instancijose išlaidas arba bylinėjimosi pirmojoje instancijoje išlaidas.

         Apeliacinio skundo pagrindai ir pagrindiniai argumentai
   Pirmiausia, neginčijama, kad pagal visas DNE statusą reglamentuojančias teisės nuostatas ryšys su kilmės administracija yra suspenduojamas delegavimo laikotarpiu, o nacionalinis ekspertas šiam laikotarpiui yra visiškai integruojamas į Komisijos organizaciją, kad būtent jos naudai vykdytų savo funkcijas, taigi aiškiai būdamas panašioje (tiksliau — tokioje pačioje) teisinėje padėtyje, kaip (bent jau laikinai priimti) tarnautojai, kurie darbo sąlygų ir atlyginimo aspektais prilygsta pareigūnams.
   Dėl šios priežasties ir remiantis EB 141 straipsnio 2 dalies (iš kurių matyti, kad sąvoka užmokestis apima ir bet kokį kitą atlygį grynaisiais arba natūra, kurį darbuotojas tiesiogiai arba netiesiogiai gauna iš darbdavio už savo darbą), kuri yra viršesnė už Sprendimo dėl DNE 17 straipsnį, bei Europos Sąjungos pareigūnų ir kitų tarnautojų tarnybos nuostatų (62 straipsnio 3 dalis: „Atlyginimas apima bazinę algą, išmokas šeimai ir kitas išmokas“.) nuostatomis atitinkamos DNE gaunamos išmokos yra užmokestis kaip ir analogiškos išmokos, į kurias teisę turi pareigūnai ir kiti tarnautojai.
   Todėl apeliantė tvirtina, kad Bendrijos ir kitoje teisėje egzistuoja bendrasis principas, kad už vienodą darbą reikia vienodai atlyginti, kaip tai matyti iš EŽTK 14 straipsnio, 2000 m. birželio 29 d. Direktyvos 2000/43/EB (1), 2000 m. lapkričio 27 d. Direktyvos 2000/78/EB (2), EB 3 straipsnio 2 dalies, 136 straipsnio, 137 straipsnio i punkto ir 141 straipsnio 1 dalies.
   Tačiau pagal Pirmosios instancijos teismo išaiškinimą dviems tą patį darbą dirbantiems darbuotojams reikia mokėti skirtingą užmokestį, jei vieno iš jų sutuoktinis delegavimo dieną nuolat gyvena Briuselyje, o tai yra rimta diskriminacija, žalinga teisėtos šeimos nariams, nepaisant didelės apsaugos, kuri šiam institutui užtikrinama pagal nacionalinę ir tarptautinę teisę bei turint mintyje įvairių valstybių narių teisės aktų, Tarnybos nuostatų (VII priedo 1 straipsnio 1 dalis ir 2 dalies c punktas) ir Europos žmogaus teisių teismo praktikos tendencijas jai prilyginti faktinį gyvenimą kartu.
   Be to, visos išmokos turi būti sumokėtos bent jau nuo dienos, kurią nutrūko gyvenimas kartu, nes teisės nuostatose nenurodoma, kad tariamai būtina remtis santykių pradžioje esančia situacija, neatsižvelgiant į vėlesnius pasikeitimus.
   Dėl Sprendimo dėl DNE 20 straipsnio neteisėtumo, apeliantė, remdamasi EB 241 straipsniu, tvirtina, kad fakto ir teisės motyvai, kurias šis pagrindas pagrįstas, buvo taip išsamiai ir lengvai suprantamai išdėstyti, kad atsakovė nepateikė jokio prieštaravimo, ir kad minėtas 241 straipsnis buvo nurodytas aiškiai siekiant sprendimo nagrinėjamais klausimais, net esant ginčytinai prielaidai, kad ieškinys pavėluotas.
   Be to, apeliantė atsisakė teisinio pagrindo, susijusio su teisėtų lūkesčių principo pažeidimu, ir paprašė pakeisti sprendimą dėl bylinėjimosi išlaidų, kurios pagal Pirmosios instancijos teismo procedūros reglamento 87 ir 88 straipsnius turėjo būti visiškai padengtos. Galiausiai ji tvirtina, kad aplinkybė, jog Pirmosios instancijos teismas nagrinėjo ginčą ir priėmė sprendimą dėl esmės, neabejotinai reiškia, kad ieškinys priimtinas, ir kad nebegalima kelti šio klausimo.
   Todėl apeliantė prašo Teisingumo Teismo, įtvirtinus teisės principus, kad DNE ir Komisijos santykiai yra darbas pagal sutartį, panašus į laikinai priimto personalo darbą, ir kad atitinkamos DNE gaunamos išmokos yra užmokestis, pripažinti, kad pagal Bendrijos teisę už vienodą darbą turi būti vienodai atlyginama ir kad, bet kuriuo atveju, mokamos kitokių išmokų nei vienišiems arba faktiškai kartu gyvenantiems asmenims mokėjimas susituokusiems asmenims reiškia teisinės šeimos nariams žalingą diskriminaciją, arba, nepatenkinus pirmesnio reikalavimo, pripažinti, kad ieškovė turi teisę gauti visas sprendimo dėl DNE 17 straipsnyje numatytas išmokas nuo faktinės separacijos pradžios arba nuo susitarimo dėl ištuokos pateikimo Tribunal de Bruxelles dienos.

      (1)  2000 m. birželio 29 d. Tarybos direktyva 2000/43/EB įgyvendinanti vienodo požiūrio principą asmenims nepriklausomai nuo jų rasės arba etninės priklausomybės (OL L 180, 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k. 20 sk., 1 t., p. 23).

      (2)  2000 m. lapkričio 27 d. Tarybos direktyva 2000/78/EB nustatanti vienodo požiūrio užimtumo ir profesinėje srityje bendruosius pagrindus (OL L 303, 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k. 5 sk., 4 t., p. 79).


title: Byla C-76/10: 2010 m. vasario 9 d. Krajský súd v Prešove pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje POHOTOVOSŤ s.r.o. prieš Iveta Korčkovská

text:
               22.5.2010

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 134/16

         2010 m. vasario 9 d.Krajský súd v Prešove pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje POHOTOVOSŤ s.r.o. prieš Iveta Korčkovská

   (Byla C-76/10)
   2010/C 134/25
   Proceso kalba: slovakų

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Krajský súd v Prešove

      Šalys pagrindinėje byloje

      Ieškovė: POHOTOVOSŤ s.r.o.

      Atsakovė: Iveta Korčkovská

      Prejudiciniai klausimai

   1.   Pirmas prejudicinis klausimas

               a)

               Ar duomenys dėl vartotojo bendrų išlaidų procentiniais punktais (bendros kredito kainos metinė norma (MN)) yra tokie svarbūs, kad jų nenurodžius sutartyje vartojimo kredito kaina negali būti laikoma skaidria, pakankamai aiškia ir suprantama?

               b)

               Ar pagal 1993 m. balandžio 5 d. Tarybos direktyvoje 93/13/EEB (1) dėl nesąžiningų sąlygų sutartyse su vartotojais taikomus vartotojų apsaugos standartus nesąžininga vartojimo kredito sutarties sąlyga taip pat laikytina kaina, nepakankamai skaidri ir suprantama dėl sutartyje procentiniais punktais nenurodytos bendros vartojimo kredito kainos ir jei (kredito) kaina išreikšta tik pinigų suma, kurią sudaro daugybė išlaidų, nurodytų sutartyje ir bendrosiose sąlygose?

         2.   Antras prejudicinis klausimas

               a)

               Ar 1993 m. balandžio 5 d. Tarybos direktyva 93/13/EEB dėl nesąžiningų sąlygų sutartyse su vartotojais turi būti aiškinama taip, kad nacionalinis teismas, nagrinėjantis prašymą priverstinai vykdyti galutinį arbitražinio teismo sprendimą, priimtą vartotojui nedalyvaujant, privalo ex officio, turėdamas būtiną teisinę ir faktinę informaciją, įvertinti, ar kreditoriaus ir vartotojo kredito sutartyje numatyta sankcija yra neproporcinga, jei pagal nacionalines procesines normas panašų vertinimą galima atlikti analogiškose bylose remiantis nacionaline teise?

               b)

               Tuo atveju, kai vartotojui už įsipareigojimų neįvykdymą paskirta neproporcinga sankcija, ar šis teismas turi priimti sprendimą pagal nacionalinę teisę, kad vartotojui nebūtų taikoma ši sankcija?

               c)

               Ar 0,25 % palūkanų už kiekvieną praleistą dieną arba 91,25 % metinių palūkanų nuo mokėtinos kredito sumos galima laikyti nesąžininga sankcija dėl to, kad ji neproporcinga?

         3.   Trečias prejudicinis klausimas

   Ar pagal Sąjungos teisėje (1993 m. balandžio 5 d. Tarybos direktyva 93/13/EEB, 2008 m. balandžio 23 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2008/48/EB dėl vartojimo kredito sutarčių ir panaikinanti Tarybos direktyvą 87/102/EEB) vartojimo kredito sutartims taikomus vartotojų apsaugos standartus, kai sutartyje nesilaikoma vartotojų apsaugos nuostatų vartojimo kredito srityje ir pagal šią sutartį jau pateiktas prašymas vykdyti įgyvendinant arbitražinio teismo sprendimą priimtą sprendimą, teismas turi sustabdyti priverstinį vykdymą ar leisti vykdymą įpareigodamas skolininką sumokėti tik negrąžintą suteikto kredito dalį, jei pagal nacionalinės teisės nuostatas galima atlikti tokį arbitražinio teismo sprendimo vertinimą ir teismas turi būtiną teisinę ir faktinę informaciją?

      (1)  OL L 95, p. 29; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 15 sk., 2 t., p. 288.


title: Byla C-582/15: 2017 m. sausio 25 d. Teisingumo Teismo (penktoji kolegija) sprendimas (Rechtbank Amsterdam (Nyderlandai) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) baudžiamojoje byloje prieš Gerrit van Vemde (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą — Teismų bendradarbiavimas baudžiamosiose bylose — Nuosprendžių tarpusavio pripažinimas — Pamatinis sprendimas 2008/909/TVR — Taikymo sritis — 28 straipsnis — Pereinamojo laikotarpio nuostata — Sąvoka „galutinio nuosprendžio priėmimas“)

text:
               13.3.2017

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 78/4

         2017 m. sausio 25 d. Teisingumo Teismo (penktoji kolegija) sprendimas (Rechtbank Amsterdam (Nyderlandai) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) baudžiamojoje byloje prieš Gerrit van Vemde
   (Byla C-582/15) (1)

   ((Prašymas priimti prejudicinį sprendimą - Teismų bendradarbiavimas baudžiamosiose bylose - Nuosprendžių tarpusavio pripažinimas - Pamatinis sprendimas 2008/909/TVR - Taikymo sritis - 28 straipsnis - Pereinamojo laikotarpio nuostata - Sąvoka „galutinio nuosprendžio priėmimas“))
   (2017/C 078/04)
   Proceso kalba: nyderlandų

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Rechtbank Amsterdam

      Šalis pagrindinėje baudžiamojoje byloje

   Gerrit van Vemde

      dalyvaujant: Openbaar Ministerie

      Rezoliucinė dalis

   2008 m. lapkričio 27 d. Tarybos pamatinio sprendimo 2008/909/TVR dėl nuosprendžių baudžiamosiose bylose tarpusavio pripažinimo principo taikymo skiriant laisvės atėmimo bausmes ar su laisvės atėmimu susijusias priemones, siekiant jas vykdyti Europos Sąjungoje, 28 straipsnio 2 dalies pirmas sakinys turi būti aiškinamas kaip taikomas tik nuosprendžiams, kurie tapo galutiniai iki atitinkamos valstybės nurodytos datos.

      (1)  OL C 27, 2016 1 25.


title: Byla T-180/08 P 2008 m. gegužės 15 d. Giuseppe Tiralongo pateiktas apeliacinis skundas dėl 2008 m. kovo 6 d. Tarnautojų teismo nutarties byloje F-55/07 Tirangolo prieš Komisiją

text:
               5.7.2008

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 171/45

         2008 m. gegužės 15 d. Giuseppe Tiralongo pateiktas apeliacinis skundas dėl 2008 m. kovo 6 d. Tarnautojų teismo nutarties byloje F-55/07 Tirangolo prieš Komisiją

   (Byla T-180/08 P)
   (2008/C 171/86)
   Proceso kalba: italų
   Šalys

      Apeliantas: Giuseppe Tiralongo (Ladispolis, Italija), atstovaujamas advokatų F. Sciaudone, R. Sciaudone ir S. Frazzani

      Kita proceso šalis: Europos Bendrijų Komisija
   Apelianto reikalavimai

               —

               Panaikinti skundžiamą 2008 m. kovo 6 d. Nutartį byloje F-55/07 ir grąžinti bylą nagrinėti iš esmės Tarnautojų teismui, atsižvelgiant į nurodymus, kuriuos jam pateiks Pirmosios instancijos teismas;

               —

               Priteisti iš Komisijos bylinėjimosi išlaidas, patirtas šiame procese ir procese F-55/07.

         Apeliacinio skundo pagrindai ir pagrindiniai argumentai
   Grįsdamas savo reikalavimus, apeliantas nurodo:

               —

               klaidingą teismų praktikos teisių gynimo priemonių autonomijos srityje taikymą. Iš esmės Tarnautojų teismas klaidingai taikė teismų praktikoje suformuluotus principus, susijusius su žalos, patirtos dėl neteisėtų aktų, atlyginimu, atvejui, kai žala buvo patirta dėl neteisėtų veiksmų,

               —

               skundžiamos nutarties motyvavimo trūkumą aiškiai konstatuojant, jog trys ieškovės pateikti argumentai, kuriais grindžiamas Komisijos veiksmų neteisėtumas, iš tikrųjų susiję su kai kuriais neteisėtais aktais,

               —

               klaidingą teisimų praktikos teisių gynimo priemonių autonomijos srityje aiškinimą. Iš esmės Tarnautojų teismas klaidingai manė, jog teisių gynimo priemonių autonomijos principas nėra taikytinas šioje byloje,

               —

               motyvavimo trūkumą, kiek tai susiję su prašymu atlyginti neturtinę žalą. Nežiūrint daugelio ieškovės pateiktų išsamių argumentų siekiant įrodyti ryšį tarp patirtos neturtinės žalos ir Komisijos veiksmų, jokia skundžiamos nutarties nuostata neleidžia suprasti šių argumentų atmetimo motyvų.


title: Byla T-598/14: 2014 m. rugpjūčio 11 d. pareikštas ieškinys byloje Almashreq Investment Fund/Taryba

text:
               13.10.2014

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 361/19

         2014 m. rugpjūčio 11 d. pareikštas ieškinys byloje Almashreq Investment Fund/Taryba

   (Byla T-598/14)
   2014/C 361/27
   Proceso kalba: prancūzų

      Šalys

      Ieškovė: Almashreq Investment Fund (Damaskas, Sirija), atstovaujama advokatų E. Ruchat ir C. Cornet d’Elzius

      Atsakovė: Europos Sąjungos Taryba

      Reikalavimai

   Ieškovė Bendrojo Teismo prašo:

               —

               pripažinti ieškovės ieškinį priimtinu ir pagrįstu,

               —

               todėl priteisti iš Europos Sąjungos 10  000 EUR visai ieškovės patirtai žalai atlyginti,

               —

               priteisti iš Europos Sąjungos Tarybos bylinėjimosi išlaidas.

      Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

   Grįsdama ieškinį ieškovė remiasi trimis pagrindais, kurie iš esmės yra tokie patys arba panašūs į tuos, kuriais remiamasi byloje Makhlouf/Taryba, T-592/14.


title: Byla C-293/14: 2015 m. gruodžio 23 d. Teisingumo Teismo (pirmoji kolegija) sprendimas byloje (Oberster Gerichtshof (Austrija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Gebhart Hiebler/Walter Schlagbauer (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą — Direktyva 2006/123/EB — Taikymo sritis „ratione materiale“ — Į viešosios valdžios funkcijų vykdymą patenkanti veikla — Kaminkrėčio profesija — Priešgaisrinės saugos užduotys — Teritorinis veiklos leidimo apribojimas — Bendros ekonominės svarbos paslauga — Būtinumas — Proporcingumas)

text:
               22.2.2016

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 68/8

         2015 m. gruodžio 23 d. Teisingumo Teismo (pirmoji kolegija) sprendimas byloje (Oberster Gerichtshof (Austrija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Gebhart Hiebler/Walter Schlagbauer

   (Byla C-293/14) (1)

   ((Prašymas priimti prejudicinį sprendimą - Direktyva 2006/123/EB - Taikymo sritis „ratione materiale“ - Į viešosios valdžios funkcijų vykdymą patenkanti veikla - Kaminkrėčio profesija - Priešgaisrinės saugos užduotys - Teritorinis veiklos leidimo apribojimas - Bendros ekonominės svarbos paslauga - Būtinumas - Proporcingumas))
   (2016/C 068/10)
   Proceso kalba: vokiečių

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Oberster Gerichtshof

      Šalys pagrindinėje byloje

      Kasatorius: Gebhart Hiebler

      Kita kasacinio proceso šalis: Walter Schlagbauer

      Rezoliucinė dalis

               1.

               2006 m. gruodžio 12 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2006/123/EB dėl paslaugų vidaus rinkoje turi būti aiškinama taip, kad ji taikoma visai profesinei veiklai, kaip antai pagrindinėje byloje nagrinėjamai kaminkrėčio veiklai, net jei užsiimant ja vykdoma ne tik privati ekonominė veikla, bet ir priešgaisrinės saugos užduotys.

               2.

               Direktyvos 2006/123 10 straipsnio 4 dalis ir 15 straipsnio 1 dalis, 2 dalies a punktas ir 3 dalis turi būti aiškinami taip, kad jais draudžiama nacionalinės teisės norma, kaip antai nagrinėjama pagrindinėje byloje, pagal kurią leidimas vykdyti kaminkrėčio veiklą iš esmės apribojamas konkrečia geografine teritorija, jeigu šia teisės norma nuosekliai ir sistemiškai nesiekiama visuomenės sveikatos apsaugos tikslo, o tai turi patikrinti prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas.
               Direktyvos 2006/123 15 straipsnio 4 dalis turi būti aiškinama taip, kad ja nedraudžiama tokia teisės norma tuo atveju, jei priešgaisrinės saugos užduotys būtų pripažintos su bendros ekonominės svarbos paslauga susijusiomis užduotimis, jeigu numatytas teritorinis apribojimas būtinas ir proporcingas šių užduočių vykdymui ekonominį gyvybingumą užtikrinančiomis sąlygomis. Tokį vertinimą turi atlikti prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas.

      (1)  OL C 303, 2014 9 8.


title: Byla T-132/12: 2014 m. rugsėjo 30 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Scooters India/VRDT – Brandconcern (LAMBRETTA) (Bendrijos prekių ženklas — Panaikinimo procedūra — Žodinis Bendrijos prekių ženklas LAMBRETTA — Prekių ženklo naudojimas iš tikrųjų — Reglamento (EB) Nr. 207/2009 51 straipsnio 1 dalies a punktas)

text:
               10.11.2014

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 395/36

      2014 m. rugsėjo 30 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Scooters India/VRDT – Brandconcern (LAMBRETTA)

      (Byla T-132/12) (1)

      ((Bendrijos prekių ženklas - Panaikinimo procedūra - Žodinis Bendrijos prekių ženklas LAMBRETTA - Prekių ženklo naudojimas iš tikrųjų - Reglamento (EB) Nr. 207/2009 51 straipsnio 1 dalies a punktas))
      (2014/C 395/42)
      Proceso kalba: anglų

         Šalys

         Ieškovė: Scooters India Ltd (Laknau, Indija), atstovaujama advokato B. Brandreth

         Atsakovė: Vidaus rinkos derinimo tarnyba (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui), atstovaujama J. Crespo Carrillo

         Kita procedūros VRDT Apeliacinėje taryboje šalis, įstojusi į bylą Bendrajame Teisme: Brandconcern BV (Amsterdamas, Nyderlandai), atstovaujama advokatų G. Casucci, N. Ferretti ir C. Galli

         Dalykas

      Ieškinys dėl 2012 m. sausio 12 d. VRDT pirmosios apeliacinės tarybos sprendimo (byla R 2308/2010-1), susijusio su panaikinimo procedūra tarp Brandconcern BV ir Scooters India Ltd.

         Rezoliucinė dalis

                  1.

                  Panaikinti 2012 m. sausio 12 d. Vidaus rinkos derinimo tarnybos (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui) pirmosios apeliacinės tarybos sprendimą (byla R 2308/2010-1).

                  2.

                  VRDT padengia savo ir Scooters India Ltd patirtas bylinėjimosi išlaidas, įskaitant patirtas per procedūrą Apeliacinėje taryboje.

                  3.

                  Brandconcern BV padengia savo bylinėjimosi išlaidas.

         (1)  OL C 165, 2012 6 9.


title: Byla C-217/07 2007 m. liepos 20 d. Teisingumo Teismo pirmininko nutartis Europos Bendrijų Komisija prieš Nyderlandų Karalystę

text:
               8.12.2007

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 297/35

         2007 m. liepos 20 d. Teisingumo Teismo pirmininko nutartis Europos Bendrijų Komisija prieš Nyderlandų Karalystę

   (Byla C-217/07) (1)

   (2007/C 297/72)

      Proceso kalba: olandų

   Teisingumo Teismo pirmininkas nutartimi nurodė išbraukti bylą iš registro.

      (1)  OL C 155, 2007 7 7.


title: Byla C-339/04 Consiglio di Stato (šeštas skyrius), posėdžiaujančios kaip teismas, 2004 m. vasario 24 d. nutartimi pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Nuova società di telecomunicazioni S.p.a. prieš Ministero delle comunicazioni

text:
               9.10.2004

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 251/6

         Consiglio di Stato (šeštas skyrius), posėdžiaujančios kaip teismas, 2004 m. vasario 24 d. nutartimi pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Nuova società di telecomunicazioni S.p.a. prieš Ministero delle comunicazioni
   (Byla C-339/04)
   (2004/C 251/11)
   Consiglio di Stato (Italija) 2004 m. vasario 24 d. kreipėsi į Europos Bendrijų Teisingumo Teismą su prašymu, kurį Teisingumo Teismo sekretoriatas gavo 2004 m. rugpjūčio 9 d., priimti prejudicinį sprendimą byloje Nuova società di telecomunicazioni S.p.a. prieš Ministero delle comunicazioni.
   Consiglio di Stato prašo Teisingumo Teismo atsakyti į šiuos klausimus:

               a)

               Ar Direktyvoje 97/13/EB (1) numatytiems pagrindiniams principams neprieštarauja nacionalinė norma – pagal kurią viešąsias paslaugas teikiančios bendrovės, savo poreikiams ir atlygintinos koncesijos pagrindu anksčiau naudojusios telekomunikacijų tinklus, veiklai telekomunikacijų sektoriuje turi įsteigti atskirą bendrovę – nustatanti, kad atskira bendrovė, turinti licenciją teikti viešąsias paslaugas, privalo, net ir laikinai, mokėti papildomą mokestį dėl to, kad telekomunikacijų tinklu naudojasi patronuojanti bendrovė?

               b)

               Ar Bendrijos teisei ir 2003 m. rugsėjo 18 d. Teisingumo Teismo penktos kolegijos sprendime pateiktam išaiškinimui neprieštarauja nacionalinė nuostata, pagal kurią (primename, taikomą laikinai) antro papildomo mokesčio, taikomo dėl veiklos patronuojančios bendrovės naudai, dydis yra proporcingas ankstesnio išimtinio režimo, kuriam būdingas atskyrimas tarp telekomunikacijų sistemų viešojo naudojimo ir privataus naudojimo koncesijų, sąlygomis patronuojančios bendrovės mokėtoms sumoms?

      (1)  1997 m. balandžio 10 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 97/13/EB dėl bendrųjų leidimų ir individualių licencijų išdavimo telekomunikacijų paslaugų srityje bendrųjų principų, OL L 117, 1997 5 7, p. 15–27.


title: Byla T-29/11: 2014 m. spalio 24 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Technische Universität Dresden/Komisija (Arbitražinė išlyga — Bendrijos veiksmų sveikatos srityje programa — Projekto finansavimo sutartis — Ieškinys dėl panaikinimo — Debeto aviza — Ginčo sutartinis pobūdis — Aktas, dėl kurio negali būti pareikštas ieškinys — Nepriimtinumas — Ieškinio perkvalifikavimas — Finansavimo reikalavimus atitinkančios išlaidos)

text:
               8.12.2014

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 439/26

         2014 m. spalio 24 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Technische Universität Dresden/Komisija
   (Byla T-29/11) (1)

   ((Arbitražinė išlyga - Bendrijos veiksmų sveikatos srityje programa - Projekto finansavimo sutartis - Ieškinys dėl panaikinimo - Debeto aviza - Ginčo sutartinis pobūdis - Aktas, dėl kurio negali būti pareikštas ieškinys - Nepriimtinumas - Ieškinio perkvalifikavimas - Finansavimo reikalavimus atitinkančios išlaidos))
   (2014/C 439/35)
   Proceso kalba: vokiečių

      Šalys!

      Ieškovas: Technische Universität Dresden (Dresdenas, Vokietija), atstovaujamas advokato G. Brüggen

      Atsakovė: Europos Komisija, iš pradžių atstovaujama W. Bogensberger ir D. Calciu, vėliau M. Bogensberger ir F. Moro, padedamų advokatų R. Van der Hout ir A. Köhler

      Dalykas

   Prašymas panaikinti Debeto avizą Nr. 3241011712, kurią Komisija priėmė 2010 m. lapkričio 4 d., kad būtų atlyginta 55  377,62 eurų dydžio finansinė parama projektui, vykdomam pagal Bendrijos veiksmų programą visuomenės sveikatos apsaugos srityje (2003–2008).

      Rezoliucinė dalis

               1.

               Su H. susijusios išlaidos personalui (56,76 euro), kelionės išlaidos (1  354,08 euro) ir paslaugos teikimo išlaidos (351,82 euro), kurių patyrė Technische Universität Dresden, įgyvendindamas sutartį (jos nuorodos numeris 2003114; SI2.377438), dėl projekto „Collection of European Data on Lifestyle Health Determinants – Coordinating Party (LiS)“, vykdomo pagal Bendrijos veiksmų sveikatos srityje programą (2003–2008), finansavimo, yra finansavimo reikalavimus atitinkančios išlaidos, todėl Europos Komisijos su šiomis sumomis susijęs kreditorinis reikalavimas, nurodytas 2010 m. lapkričio 4 d. debeto avizoje Nr. 3241011712, yra nepagrįstas.

               2.

               Atmesti likusią ieškinio dalį.

               3.

               Priteisti iš Technische Universität Dresden bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 80, 2011 3 12.


title: Byla T-378/13: 2015 m. kovo 25 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Apple and Pear Australia ir Star Fruits Diffusion/VRDT – Carolus C. (English pink) (Bendrijos prekių ženklas — Protesto procedūra — Žodinio Bendrijos prekių ženklo „English pink“ paraiška — Ankstesnis žodinis Bendrijos prekių ženklas PINK LADY ir ankstesni vaizdiniai Bendrijos prekių ženklai „Pink Lady“ — Pareiga motyvuoti — Rūpestingumo pareiga — Bendrijos prekių ženklų teismo sprendimas — Galutinio sprendimo nebuvimas)

text:
               11.5.2015

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 155/23

         2015 m. kovo 25 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Apple and Pear Australia ir Star Fruits Diffusion/VRDT – Carolus C. (English pink)

   (Byla T-378/13) (1)

   ((Bendrijos prekių ženklas - Protesto procedūra - Žodinio Bendrijos prekių ženklo „English pink“ paraiška - Ankstesnis žodinis Bendrijos prekių ženklas PINK LADY ir ankstesni vaizdiniai Bendrijos prekių ženklai „Pink Lady“ - Pareiga motyvuoti - Rūpestingumo pareiga - Bendrijos prekių ženklų teismo sprendimas - Galutinio sprendimo nebuvimas))
   (2015/C 155/26)
   Proceso kalba: prancūzų

      Šalys

      Ieškovės: Apple and Pear Australia Ltd, įsteigta Viktorijoje (Australija), Star Fruits Diffusion, įsteigta Caderousse (Prancūzija), atstovaujamos advokatų T. de Haan ir P. Péters

      Atsakovė: Vidaus rinkos derinimo tarnyba (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui), atstovaujama J. Crespo Carrillo

      Kita procedūros VRDT apeliacinėje taryboje šalis: Carolus C. BVBA, įsteigta Niverkerkene (Belgija)

      Dalykas

   Ieškinys, pareikštas dėl 2013 m. gegužės 29 d. VRDT ketvirtosios apeliacinės tarybos sprendimo (byla R 1215/2011-4), susijusio su protesto procedūra tarp Apple and Pear Australia Ltd ir Star Fruits Diffusion, viena šalis, ir Carolus C. BVBA, kita šalis.

      Rezoliucinė dalis

               1.

               Panaikinti 2013 m. gegužės 29 d. Vidaus rinkos derinimo tarnybos (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui) (VRDT) ketvirtosios apeliacinės tarybos sprendimą (byla R 1215/2011-4).

               2.

               Atmesti likusią ieškinio dalį.

               3.

               VRDT padengia savo ir pusę Apple and Pear Australia Ltd ir Star Fruits Diffusion patirtų bylinėjimosi išlaidų.

               4.

               Apple and Pear Australia ir Star Fruits Diffusion padengia pusę savo bylinėjimosi išlaidų.

      (1)  OL C 260, 2013 9 7.


title: Byla C-177/16: 2016 m. kovo 29 d. Augstākā tiesa (Latvija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Biedrība „Autortiesību un komunicēšanās konsultāciju aģentūra/Latvijas Autoru apvienība“/Konkurences padome

text:
               6.6.2016

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 200/12

         2016 m. kovo 29 d.Augstākā tiesa (Latvija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Biedrība „Autortiesību un komunicēšanās konsultāciju aģentūra/Latvijas Autoru apvienība“/Konkurences padome

   (Byla C-177/16)
   (2016/C 200/18)
   Proceso kalba: latvių

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Augstākā tiesa

      Šalys pagrindinėje byloje

      Ieškovė: Biedrība „Autortiesību un komunicēšanās konsultāciju aģentūra/Latvijas Autoru apvienība“

      Atsakovė: Konkurences padome

      Prejudiciniai klausimai

               1.

               Ar Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo 102 straipsnio [antros pastraipos] a punktas taikytinas byloje dėl nacionalinės autorių teisių kolektyvinio administravimo organizacijos nustatytų tarifų, jeigu ši organizacija renka ir autorinius atlyginimus už kitų šalių autorių kūrinius, o jos nustatyti tarifai gali atgrasyti nuo šių kūrinių naudojimo konkrečioje valstybėje narėje?

               2.

               Ar nustatant Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo 102 straipsnio [antros pastraipos] a punkte vartojamos sąvokos „nesąžiningos kainos“ apibrėžtį autorių teisių ir gretutinių teisių administravimo srityje yra tinkama ir ar užtenka atitinkamos rinkos kainas (tarifus) palyginti su kainomis (tarifais) gretimose rinkose, ir kokiais atvejais tai turėtų būti daroma?

               3.

               Ar nustatant Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo 102 straipsnio [antros pastraipos] a punkte vartojamos sąvokos „nesąžiningos kainos“ apibrėžtį autorių teisių ir gretutinių teisių administravimo srityje yra tinkama ir ar užtenka naudoti bendruoju vidaus produktu paremtą perkamosios galios pariteto indeksą?

               4.

               Ar tarifai turi būti lyginami kiekviename atskirame segmente ar siejant su tarifų vidurkiu?

               5.

               Kada turi būti pripažįstama, kad siekiant nustatyti Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo 102 straipsnio [antros pastraipos] a punkte vartojamos sąvokos „nesąžiningos kainos“ apibrėžtį analizuojamų tarifų skirtumas yra didelis, todėl dominuojančią padėtį užimantis ūkio subjektas turi įrodyti, kad jo taikomi tarifai yra sąžiningi?

               6.

               Kokios informacijos galima pagrįstai tikėtis iš ūkio subjekto, kad būtų įrodyta, jog autorių teisėmis saugomiems kūriniams taikomi tarifai yra sąžiningi pagal Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo 102 straipsnio [antros pastraipos] a punktą, jeigu su šiais kūriniais susijusių išlaidų, kitaip nei materialių produktų atveju, neįmanoma nustatyti? Ar turi būti atsižvelgta tik į autorių teisių kolektyvinio administravimo organizacijos administracines išlaidas?

               7.

               Ar konkurencijos teisės pažeidimo atveju, apskaičiuojant baudą, į autorių teisių kolektyvinio administravimo organizacijos apyvartą galima neįtraukti atlyginimų, kuriuos šis ūkio subjektas sumokėjo autoriams?


title: Byla T-13/08 2008 m. spalio 8 d. Pirmosios instancijos teismo nutartis byloje Koinotita Grammatikou prieš Komisiją (Ieškinys dėl panaikinimo — Sanglaudos fondas — Tiesioginio ryšio nebuvimas — Nepriimtinumas)

text:
               7.2.2009

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 32/35

         2008 m. spalio 8 d. Pirmosios instancijos teismo nutartis byloje Koinotita Grammatikou prieš Komisiją

   (Byla T-13/08) (1)

   (Ieškinys dėl panaikinimo - Sanglaudos fondas - Tiesioginio ryšio nebuvimas - Nepriimtinumas)
   (2009/C 32/67)
   Proceso kalba: graikų
   Šalys

      Ieškovė: Koinotita Grammatikou (Graikija), atstovaujama advokatų M. Chaïntarlis ir A. Papakonstantinou

      Atsakovė: Europos Bendrijų Komisija, atstovaujama D. Triantafyllou ir L. Flynn
   Dalykas
   Prašymas panaikinti 2004 m. gruodžio 21 d. Komisijos sprendimą C(2004) 5509 dėl finansinės paramos iš Sanglaudos fondo skyrimo Sąvartyno statybos Šiaurės rytų Atikos regione esančioje vietovėje Mavro Vouno Grammatikuo projekto įgyvendinimui
   Rezoliucinė dalis

               1.

               Atmesti ieškinį kaip nepriimtiną.

               2.

               Koinotita Grammatikou padengia bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 79, 2008 3 29.


title: Byla C-217/15: 2015 m. gegužės 11 d. Tribunale di Santa Maria Capua Vetere (Italija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą baudžiamojoje byloje prieš Massimo Orsi

text:
               27.7.2015

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 245/8

         2015 m. gegužės 11 d.Tribunale di Santa Maria Capua Vetere (Italija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą baudžiamojoje byloje prieš Massimo Orsi
   (Byla C-217/15)
   (2015/C 245/11)
   Proceso kalba: italų

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Tribunale di Santa Maria capua Vetere

      Šalis pagrindinėje baudžiamojoje byloje

   Massimo Orsi

      Prejudicinis klausimas

   Ar, kaip tai suprantama pagal [Europos žmogaus teisių ir pagrindinių laisvių apsaugos konvencijos Protokolo Nr. 7] 4 straipsnį ir [Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijos] 50 straipsnį, su Bendrijos teise suderinama Įstatyminio dekreto 74/00 10 straipsnio nuostata, pagal kurią leidžiama taikyti baudžiamąją atsakomybę asmeniui, kuriam valstybės mokesčių administratorius jau pateikė galutinį sprendimą dėl to paties fakto (vengimo mokėti PVM), kuriuo paskirta administracinė bauda, sudaranti 30 % nesumokėto mokesčio?


title: Byla T-686/13: 2014 m. rugsėjo 3 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Unibail Management/VRDT (dviejų linijų ir keturių žvaigždžių atvaizdas) (Bendrijos prekių ženklas — Vaizdinio Bendrijos prekių ženklo, kuriame pavaizduotos dvi linijos ir keturios žvaigždės, paraiška — Absoliutus atmetimo pagrindas — Skiriamasis požymis — Reglamento (EB) Nr. 207/2009 7 straipsnio 1 dalies b punktas ir 75 straipsnis — Konkretaus vertinimo neatlikimas — Pareiga motyvuoti)

text:
               13.10.2014

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 361/7

         2014 m. rugsėjo 3 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Unibail Management/VRDT (dviejų linijų ir keturių žvaigždžių atvaizdas)

   (Byla T-686/13) (1)

   ((Bendrijos prekių ženklas - Vaizdinio Bendrijos prekių ženklo, kuriame pavaizduotos dvi linijos ir keturios žvaigždės, paraiška - Absoliutus atmetimo pagrindas - Skiriamasis požymis - Reglamento (EB) Nr. 207/2009 7 straipsnio 1 dalies b punktas ir 75 straipsnis - Konkretaus vertinimo neatlikimas - Pareiga motyvuoti))
   2014/C 361/07
   Proceso kalba: prancūzų

      Šalys

      Ieškovė: Unibail Management (Paryžius, Prancūzija), atstovaujama advokatų L. Bénard, A. Rudoni ir O. Klimis

      Atsakovė: Vidaus rinkos derinimo tarnyba (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui), atstovaujama A. Folliard-Monguiral

      Dalykas

   Ieškinys dėl 2013 m. rugsėjo 3 d. VRDT antrosios apeliacinės tarybos sprendimo (byla R 300/2013–2), susijusio su paraiška įregistruoti žymenį, kuriame pavaizduotos dvi linijos ir keturios žvaigždės, kaip Bendrijos prekių ženklą.

      Rezoliucinė dalis

               1.

               Panaikinti 2013 m. rugsėjo 3 d. Vidaus rinkos derinimo tarnybos (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui) (VRDT) antrosios apeliacinės tarybos sprendimą (byla R 300/2013–2) tiek, kiek juo atmesta Unibail Management apeliacija dėl 16, 35, 36, 38, 41 ir 42 klasių prekių ir paslaugų.

               2.

               Priteisti iš VRDT bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 52, 2014 2 22.


title: Byla T-320/15: 2016 m. balandžio 15 d. Bendrojo Teismo nutartis byloje Impresa Costruzioni Giuseppe Maltauro/Komisija (Viešieji pirkimai — Ginčijamo akto atšaukimas — Poreikio priimti sprendimą nebuvimas)

text:
               6.6.2016

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 200/21

         2016 m. balandžio 15 d. Bendrojo Teismo nutartis byloje Impresa Costruzioni Giuseppe Maltauro/Komisija

   (Byla T-320/15) (1)

   ((Viešieji pirkimai - Ginčijamo akto atšaukimas - Poreikio priimti sprendimą nebuvimas))
   (2016/C 200/30)
   Proceso kalba: italų

      Šalys

      Ieškovė: Impresa Costruzioni Giuseppe Maltauro SpA (Vičenca, Italija), atstovaujama advokatų M. Merola, C. Santacroce ir C. Toniolo

      Atsakovė: Europos Komisija, atstovaujama D. Recchia ir F. Dintilhac

      Dalykas

   Prašymas panaikinti 2015 m. balandžio 7 d. Europos Komisijos jungtinio tyrimų centro generalinio direktoriaus sprendimą (JRC.B6/RL/Ares(2015)), kuriuo ieškovei uždrausta dalyvauti bet kurioje viešojo pirkimo ir dotacijų skyrimo iš bendrojo Europos Sąjungos biudžeto procedūroje dvejų metų ir dešimties mėnesių laikotarpiu.

      Rezoliucinė dalis

               1.

               Nebereikia priimti sprendimo dėl ieškinio.

               2.

               Kiekviena šalis padengia savo bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 254, 2015 8 3.