title: Byla T-277/13: 2013 m. gegužės 15 d. pareikštas ieškinys byloje Marquis Energy prieš Tarybą

text:
               3.8.2013

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 226/12

         2013 m. gegužės 15 d. pareikštas ieškinys byloje Marquis Energy prieš Tarybą

   (Byla T-277/13)
   (2013/C 226/20)
   Proceso kalba: anglų

      Šalys

      Ieškovė: Marquis Energy LLC (Henepinas, Jungtinės Valstijos), atstovaujama advokato P. Vander Schueren

      Atsakovė: Europos Sąjungos Taryba

      Reikalavimai

   Ieškovė Bendrojo Teismo prašo:

               —

               panaikinti 2013 m. vasario 18 d. Tarybos įgyvendinimo reglamentą (ES) Nr. 157/2013, kuriuo importuojamam Jungtinių Amerikos Valstijų kilmės bioetanoliui nustatomas galutinis antidempingo muitas (OL L 49, 2013 2 22, p. 10), kiek jis susijęs su ieškove; ir

               —

               priteisti iš Tarybos ieškovės patirtas bylinėjimosi išlaidas.

      Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

   Grįsdama ieškinį ieškovė remiasi dešimčia pagrindų.

               1.

               Pirmasis ieškinio pagrindas susijęs su tuo, kad Komisija pažeidė pagrindinį reglamentą, pasirinkusi muitą šalies mastu ir atsisakiusi apskaičiuoti individualų antidempingo muitą, nepaisant to, kad ji turėjo visa reikiamą informaciją tai padaryti. Šiuo klausimu ieškovė pažymi, kad Komisija padarė akivaizdžią reikšmingų aplinkybių vertinimo klaidą, teisės klaidą, nenurodė savo išvadų motyvų, pažeidė rūpestingumo pareigą ir ieškovės teisę į gynybą bei teisinio tikrumo ir teisėtų lūkesčių principą.

               2.

               Antrasis ieškinio pagrindas susijęs su tuo, kad Komisijai nepatikslinus eksporto kainos apskaičiuojant dempingo skirtumą, nes ji nepatikslino padidindama atitinkamo maišytojo mišinių eksporto kainų, padaryta akivaizdi reikšmingų faktinių aplinkybių vertinimo klaida ir teisės klaida.

               3.

               Trečiasis ieškinio pagrindas susijęs su tuo, kad Komisija padarė akivaizdžią reikšmingų faktinių aplinkybių vertinimo klaidą ir pažeidė pagrindinį reglamentą bei nediskriminavimo principą, pervertinusi bioetanolio iš Jungtinių Valstijų importo kiekius ir šio importo nevertinusi panašiai kaip ir tų pačių produktų importo iš trečiųjų valstybių.

               4.

               Ketvirtasis ieškinio pagrindas susijęs su tuo, kad Komisija padarė akivaizdžią vertinimo klaidą ir pažeidė pagrindinį reglamentą, kai atliko žalos skirtumo apskaičiavimą.

               5.

               Penktasis ieškinio pagrindas susijęs su tuo, kad Komisija padarė akivaizdžią vertinimo klaidą ir pažeidė pagrindinį reglamentą, pagrindusi materialinės žalos nustatymą Sąjungos pramone, kuri negamina panašaus produkto, ir apibrėžusi Sąjungos pramonę prieš apibrėždama panašų produktą.

               6.

               Šeštasis ieškinio pagrindas susijęs su tuo, kad ginčijamas reglamentas turi trūkumų, nes yra priimtas padarius akivaizdžių vertinimo klaidų ir teisės klaidų, kadangi jame nurodyta materialinė žala nustatyta remiantis atrinktais Sąjungos gamintojais, kurie neatstovauja Sąjungos pramonei.

               7.

               Septintasis ieškinio pagrindas susijęs su tuo, kad Komisija padarė akivaizdžią vertinimo klaidą, nusprendusi, kad kitos materialinės žalos priežastys nepažeidžia priežastinio ryšio tarp nurodyto importo ir tariamos žalos Sąjungos pramonei.

               8.

               Aštuntasis ieškinio pagrindas susijęs su tuo, kad Taryba padarė teisės klaidą ir pažeidė proporcingumo principą, nustačiusi antidempingo priemones, kurios nėra būtinos.

               9.

               Devintasis ieškinio pagrindas susijęs su tuo, kad Komisija padarė teisės klaidų ir pažeidė gero administravimo bei nediskriminavimo principus, nusprendusi, kad Jungtinių Valstijų kilmės bioetanolio tyrimas buvo pagrįstas tinkamu skundu, nors jis neatitinka pagrindiniame reglamente nustatytų reikalavimų.

               10.

               Dešimtasis ieškinio pagrindas susijęs su tuo, kad Komisija padarė daug ieškovės teisės į gynybą pažeidimų ir nenurodė ginčijamo reglamento priėmimo motyvų, nes galutinėje informacijoje, kuria jis pagrįstas, nėra esminių faktų ir argumentų dėl galutinių priemonių nustatymo. Komisija taip pat pakeitė priemonių galiojimo laikotarpį, nenurodžiusi motyvų, neleidusi ieškovei susipažinti su nekonfidencialiais duomenimis laiku ir nesuteikusi pakankamai laiko ieškovei pateikti pastabas dėl galutinės informacijos.


title: Byla T-526/10: 2010 m. lapkričio 9 d. pareikštas ieškinys byloje Inuit Tapiriit Kanatami ir kt. prieš Komisiją

text:
               15.1.2011

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 13/34

         2010 m. lapkričio 9 d. pareikštas ieškinys byloje Inuit Tapiriit Kanatami ir kt. prieš Komisiją

   (Byla T-526/10)
   ()
   2011/C 13/66
   Proceso kalba: anglų

      Šalys

      Ieškovai: Inuit Tapiriit Kanatami (Otava, Kanada), Nativak Hunters and Trappers Association (Kikiktardžuakas, Kanada), Pangnirtung Hunters’ and Trappers’ Association (Kikiktardžuakas, Kanada), Jaypootie Moesesie (Kikiktardžuakas, Kanada), Allen Kooneeliusie (Kikiktardžuakas, Kanada), Toomasie Newkingnak (Kikiktardžuakas, Kanada), David Kuptana (Hamlet of Ulukhaktok, Kanada), Karliin Aariak (Ikaluitas, Kanada), Canadian Seal Marketing Group (Kvebeko QC, Kanada), Ta Ma Su Seal Products Inc. (Cap-aux-Meules, Kanada), Fur Institute of Canada (Otava, Kanada), NuTan Furs Inc. (Katalina, Kanada), GC Rieber Skinn AS (Bergenas, Norvegija), Inuit Circumpolar Council (ICC) (Nūkas, Grenlandija), Johannes Egede (Nūkas, Grenlandija), Kalaallit Nunaanni Aalisartut Piniartullu Kattuffiat (KNAPK) (Nūkas, Grenlandija), William E. Scott & Son (Edinburgas, Jungtinė Karalystė), Association des chasseurs de phoques des Îles-de-la-Madeleine (Cap-aux-Meules, Kanada), Hatem Yavuz Deri Sanayi iç Ve Diș Ticaret Limited Șirketi (Stambulas, Turkija), Northeast Coast Sealers’ Co-Operative Society Limited (Fler de Lisas, Kanada), atstovaujami advokatų J. Bouckaert ir H. Viaene

      Atsakovė: Europos Komisija

      Ieškovų reikalavimai

               —

               Pripažinti ieškinį nepriimtinu;

               —

               Pagal SESV 263 straipsnį panaikinti Reglamentą Nr. 737/2010;

               —

               Pagal SESV 277 straipsnį pripažinti Reglamentą Nr. 1007/2009 netaikytinu;

               —

               Nurodyti Europos Parlamentui ir Europos Tarybai padengti ieškovių išlaidas;

               —

               Nurodyti Europos Parlamentui ir Europos Tarybai padengti savo pačių išlaidas.

      Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

   Šiuo ieškiniu siekiama panaikinti 2010 m. rugpjūčio 10 d. Komisijos reglamentą (ES) Nr. 737/2010 (1), kuriuo nustatomos išsamios Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (EB) Nr. 1007/2009 dėl prekybos produktais iš ruonių įgyvendinimo taisyklės (2). Panaikinti Reglamentą Nr. 1007/2009, kuriuo nustatomi prekybos Europos Sąjungos rinkoje produktais iš ruonių apribojimai, siekiama byloje T-18/10.
   Ieškovai, pagrįsdami savo ieškinį, pateikia du teisinius pagrindus.
   Pirma, jie teigia, kad įgyvendinimo reglamento teisinis pagrindas buvo pagrindinis reglamentas, dėl kurio jie pagal SESV 277 straipsnį pareiškė ieškinį dėl pripažinimo netaikytinu. Šiuo atžvilgiu ieškovai pakartoja argumentus, kuriais jie grindė savo ieškinius byloje T-18/10.
   Antra ir papildomai, ieškovai teigia, kad Komisija padarė teisės klaidą priimdama įgyvendinimo reglamentą, nes piktnaudžiavo jai pagrindiniu reglamentu suteiktomis teisėmis. Ieškovų nuomone, Komisija pasinaudojo savo teisėmis kitais tikslais, nei jos buvo jai suteiktos, ir jie teigia, kad tikrasis Komisijos tikslas priimant įgyvendinimo reglamentą buvo sukliudyti bet kokiam produktų iš ruonių patekimui į Sąjungos rinką.

      (1)  OL L 216, 2010, p. 1.

      (2)  OL L 286, 2009, p. 36.


title: Byla T-177/10: 2014 m. spalio 16 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Alcoa Trasformazioni/Komisija (Valstybės pagalba — Elektros energija — Lengvatinis tarifas — Sprendimas pripažinti valstybės pagalbą nesuderinama su bendrąja rinka ir nurodyti ją grąžinti — Nauda — Pareiga motyvuoti — Pagalbos suma — Nauja pagalba)

text:
               24.11.2014

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 421/27

         2014 m. spalio 16 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Alcoa Trasformazioni/Komisija

   (Byla T-177/10) (1)

   ((Valstybės pagalba - Elektros energija - Lengvatinis tarifas - Sprendimas pripažinti valstybės pagalbą nesuderinama su bendrąja rinka ir nurodyti ją grąžinti - Nauda - Pareiga motyvuoti - Pagalbos suma - Nauja pagalba))
   2014/C 421/37
   Proceso kalba: italų

      Šalys

      Ieškovė: Alcoa Trasformazioni Srl (Portoskūzas, Italija), atstovaujama advokatų M. Siragusa, T. Müller-Ibold, F. Salerno, G. Scassellati Sforzolini ir G. Rizza

      Atsakovė: Europos Komisija, atstovaujama V. Di Bucci ir M. É. Gippini Fournier

      Ieškovės pusėje į bylą įstojusi šalis: Italijos Respublika, atstovaujama G. Palmieri, padedamos avvocato dello Stato S. Fiorentino

      Dalykas

   Prašymas panaikinti 2009 m. lapkričio 19 d. Komisijos sprendimą 2010/460/EB dėl valstybės pagalbos priemonių C 38/A/04 (ex NN 58/04) ir C 36/B/06 (ex NN 38/06), kurias Italija įgyvendino Alcoa Trasformazioni atžvilgiu (OL L 227, 2010, p. 62).

      Rezoliucinė dalis

               1.

               Atmesti ieškinį.

               2.

               Alcoa Trasformazioni Srl padengia savo ir Europos Komisijos bylinėjimosi išlaidas, įskaitant išlaidas, patirtas per procesą dėl laikinųjų apsaugos priemonių taikymo.

               3.

               Italijos Respublika padengia savo bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 161, 2010 6 19.


title: Byla C-474/13: 2013 m. rugsėjo 3 d. Bundesgerichtshof (Vokietija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Thi Ly Pham

text:
               16.11.2013

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 336/10

         2013 m. rugsėjo 3 d.Bundesgerichtshof (Vokietija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Thi Ly Pham

   (Byla C-474/13)
   2013/C 336/21
   Proceso kalba: vokiečių

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Bundesgerichtshof

      Šalys pagrindinėje byloje

      Kasatorė: Thi Ly Pham

      Byloje dalyvaujanti institucija: Stadt Schweinfurt, Amt für Meldewesen und Statistik

      Prejudicinis klausimas

   Ar sulaikyto asmens patalpinimas kartu su įkalinimo įstaigoje bausmę atliekančiais kaliniais, kai jis ar ji sutinka būti kartu su jais patalpintas (-a), prieštarauja 2008 m. gruodžio 16 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2008/115/EB dėl bendrų nelegaliai esančių trečiųjų šalių piliečių grąžinimo standartų ir tvarkos valstybėse narėse (1) 16 straipsnio 1 daliai ?

      (1)  OL 348, p. 98.


title: Byla T-89/07 2007 m. kovo 23 d. pareikštas ieškinys byloje VIP Car Solutions prieš Parlamentą

text:
               26.5.2007

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 117/29

         2007 m. kovo 23 d. pareikštas ieškinys byloje VIP Car Solutions prieš Parlamentą

   (Byla T-89/07)
   (2007/C 117/45)
   Proceso kalba: prancūzų
   Šalys

      Ieškovė: VIP Car Solutions (Hoenheim, Prancūzija), atstovaujama advokato G. Welzer

      Atsakovas: Europos Parlamentas
   Ieškovės reikalavimai

               —

               Panaikinti Europos Parlamento sprendimą atsisakyti pasirašyti viešojo paslaugų pirkimo sutartį PE/2006/06/UTD/1 — Europos Parlamento narių transportavimas sesijų Strasbūre metu, apie kurią buvo paskelbta 2007 m. sausio 24 dieną.

               —

               Panaikinti visus vėliau priimtus teisės aktus.

               —

               Priteisti iš Parlamento 500 000 eurų žalos atlyginimą.

               —

               Priteisti iš Parlamento atlyginti šioje instancijoje patirtas bylinėjimosi išlaidas ir teismo mokesčius.

               —

               Priteisti iš Parlamento 5 000 eurų sumą kaip kitas su byla susijusias išlaidas.

         Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai
   Ieškovė ginčija Europos Parlamento sprendimą, kuriuo atmetamas jos pasiūlymas, susijęs su konkursu PE/2006/06/UTD/1 — Europos Parlamento narių transportavimas sesijų Strasbūre metu (1).
   Grįsdama savo ieškinį ieškovė pirmiausia nurodo viešojo paslaugų pirkimo sutartyje numatytų konkurso laimėtojo atrankos kriterijų pažeidimą, būtent dėl kainos, nes ji teigia, kad ji pasiūlė žemiausią kainą ir kad šis kriterijus turėjo sudaryti 55 % atrenkant konkurso laimėtoją.
   Be to, ieškovė teigia, kad skundžiamas sprendimas pažeidžia finansinio reglamento (2) 100 straipsnį, pagal kurį tam tikros informacijos negalima atskleisti, jei toks atskleidimas trukdytų taikyti teisės aktus, prieštarautų viešiesiems interesams arba kenktų teisėtiems viešųjų ar privačių įmonių verslo interesams, arba iškraipytų tarp jų sąžiningą konkurenciją. Ieškovės manymu, informacija, kurios ji prašė, t. y. apie konkurso laimėtojo pasiūlytą kainą, nepatenka į minėto straipsnio taikymo sritį ir, todėl, atsisakymas jai pateikti informaciją yra neteisėtas.

      (1)  Skelbimas apie viešojo paslaugų pirkimo sutarties sudarymo konkursą „Europos Parlamento narių transportavimas automobiliais ir mikroautobusais sesijų Strasbūre metu“, OL S 2006, 177-187988.

      (2)  2002 m. birželio 25 d. Tarybos reglamentas (EB, Euratomas) Nr. 1605/2002 del Europos Bendrijų bendrajam biudžetui taikomo finansinio reglamento (OL L 248, p. 1).


title: Byla C-30/08 2008 m. sausio 25 d. pareikštas ieškinys byloje Europos Bendrijų Komisija prieš Italijos Respubliką

text:
               29.3.2008

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 79/22

         2008 m. sausio 25 d. pareikštas ieškinys byloje Europos Bendrijų Komisija prieš Italijos Respubliką

   (Byla C-30/08)
   (2008/C 79/38)
   Proceso kalba: italų
   Šalys

      Ieškovė: Europos Bendrijų Komisija, atstovaujama C. Zadra

      Atsakovė: Italijos Respublika
   Ieškovės reikalavimai

               —

               Pripažinti, kad nepriėmusi 2005 m. lapkričio 14 d. Komisijos direktyvą 2005/78/EB (1), įgyvendinančią Europos Parlamento ir Tarybos direktyvą 2005/55/EB (2) dėl valstybių narių įstatymų, reglamentuojančių priemones, kurių būtina imtis mažinant transporto priemonėse naudojamų uždegimo suspaudimu variklių išmetamuosius dujinius bei kietųjų dalelių teršalus ir transporto priemonėse naudojamų kibirkštinio uždegimo variklių, degalams naudojančių gamtines dujas ir suskystintas naftos dujas, išmetamuosius dujinius teršalus, suderinimo, ir iš dalies keičiančią jos I, II, III, IV ir VI priedus, įgyvendinančių įstatymų ir kitų teisės aktų ir bet kuriuo atveju nepranešusi apie juos Komisijai, Italijos vyriausybė neįvykdė įsipareigojimų pagal šios direktyvos 3 straipsnį.

               —

               Priteisti iš Italijos Respublikos bylinėjimosi išlaidas.

         Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai
   Terminas perkelti direktyvą 2005/78/EB baigėsi 2006 m. lapkričio 8 dieną.

      (1)  OL L 313, p. 1.

      (2)  OL L 275, p. 1.


title: Byla T-295/11: 2011 m. birželio 9 d. pareikštas ieškinys byloje Duscholux Ibérica prieš VRDT — Duschprodukter i Skandinavien (duschy)

text:
               13.8.2011

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 238/26

         2011 m. birželio 9 d. pareikštas ieškinys byloje Duscholux Ibérica prieš VRDT — Duschprodukter i Skandinavien (duschy)

   (Byla T-295/11)
   2011/C 238/45
   Kalba, kuria surašytas ieškinys: anglų

      Šalys

      Ieškovė: Duscholux Ibérica, SA (Barselona, Ispanija), atstovaujama advokato J. Carbonell Callicó

      Atsakovė: Vidaus rinkos derinimo tarnyba (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui)

      Kita procedūros Apeliacinėje taryboje šalis: Duschprodukter i Skandinavien AB (Hisings Backa, Švedija)

      Reikalavimai

               —

               Pakeisti 2011 m. kovo 21 d. Vidaus rinkos derinimo tarnybos (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui) pirmosios apeliacinės tarybos sprendimą byloje R 662/2010-1;

               —

               subsidiariai ir tik, jei pirmasis reikalavimas būtų atmestas, prašoma panaikinti 2011 m. kovo 21 d. Vidaus rinkos derinimo tarnybos (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui) pirmos apeliacinės tarybos sprendimą byloje R 662/2010-1;

               —

               priteisti bylinėjimosi išlaidas iš atsakovės ir kitos procedūros Apeliacinėje taryboje šalies.

      Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

      Bendrijos prekių ženklo paraišką pateikęs asmuo: kita procedūros Apeliacinėje taryboje šalis

      Prašomas įregistruoti Bendrijos prekių ženklas: tarptautinis vaizdinis prekių ženklas „duschy“ 11 ir 20 klasių prekėms — Bendrijos prekių ženklo paraiška Nr. W927073

      Prekių ženklo ar žymens, kuriuo remtasi per protesto procedūrą, savininkė: ieškovė

      Prekių ženklas ar žymuo, kuriuo remtasi per protesto procedūrą: vaizdinio Bendrijos prekių ženklo „DUSCHO Harmony“ registracija Nr. 2116820 6, 11 ir 19 klasių prekėms

      Protestų skyriaus sprendimas: iš dalies patenkinti protestą

      Apeliacinės tarybos sprendimas: panaikinti ginčijamą sprendimą

      Ieškinio pagrindai: Žmogaus teisių ir pagrindinių laisvių apsaugos konvencijos 6 straipsnio, susijusio su teise į teisingą bylos nagrinėjimą, pažeidimas; Tarybos reglamento Nr. 207/2009 75 ir 76 straipsnių pažeidimas, nes Apeliacinė taryba neatsižvelgė į ieškovės laiku nurodytas faktines aplinkybes bei pateiktus įrodymus; Tarybos reglamento Nr. 207/2009 8 straipsnio 1 dalies b punkto pažeidimas, nes Apeliacinė taryba neteisingai nusprendė, jog nebuvo galimybės supainioti prekių ženklų, dėl kurių kilo ginčas.


title: Byla T-224/11: 2011 m. balandžio 21 d. pareikštas ieškinys byloje Caventa prieš VRDT — Anson's Herrenhaus (BERG)

text:
               2.7.2011

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 194/17

         2011 m. balandžio 21 d. pareikštas ieškinys byloje Caventa prieš VRDT — Anson's Herrenhaus (BERG)

   (Byla T-224/11)
   2011/C 194/28
   Kalba, kuria surašytas ieškinys: vokiečių

      Šalys

      Ieškovė: Caventa AG (Rekingen, Šveicarija), atstovaujama advokato J. Krenzel

      Atsakovė: Vidaus rinkos derinimo tarnyba (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui)

      Kita procedūros Apeliacinėje taryboje šalis: Anson’s Herrenhaus KG (Diuseldorfas, Vokietija)

      Reikalavimai

               —

               Panaikinti 2011 m. vasario 10 d. Vidaus rinkos derinimo tarnybos (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui) pirmosios apeliacinės tarybos sprendimą byloje R 1494/2010-1.

               —

               Priteisti iš atsakovės bylinėjimosi išlaidas.

      Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

      Bendrijos prekių ženklo paraišką pateikęs asmuo: ieškovė.

      Prašomas įregistruoti Bendrijos prekių ženklas: žodinis prekių ženklas BERG 25 ir 28 klasių prekėms (paraiška Nr. 7 115 009).

      Prekių ženklo ar žymens, kuriuo remtasi per protesto procedūrą, savininkė: Anson’s Herrenhaus KG.

      Prekių ženklas ar žymuo, kuriuo remtasi per protesto procedūrą: žodinis prekių ženklas „Christian Berg“ 3, 18, 25 ir 35 klasių prekėms ir paslaugoms (Bendrijos prekių ženklas Nr. 338 36 76), o protestas pateiktas dėl prekių ženklo įregistravimo 25 ir 28 klasių prekėms.

      Protestų skyriaus sprendimas: patenkinti protestą.

      Apeliacinės tarybos sprendimas: atmesti apeliaciją.

      Ieškinio pagrindai: Reglamento (EB) Nr. 207/2009 (1) 8 straipsnio 1 dalies b punkto pažeidimas, nes nėra galimybės supainioti nagrinėjamus prekių ženklus.

      (1)  2009 m. vasario 26 d. Tarybos reglamentas (EB) Nr. 207/2009 dėl Bendrijos prekių ženklo (Kodifikuota redakcija) (OL L 78, p. 1).


title: Byla T-40/07 ir T-62/07 P: 2009 m. spalio 5 d. Pirmosios instancijos teismo sprendimas bylose de Brito Sequeira Carvalho prieš Komisiją ir Komisija prieš Brito Sequeira Carvalho (Apeliacinis skundas — Viešoji tarnyba — Pareigūnai — Atostogos — Laikinojo nedarbingumo atostogos — Automatinis nedarbingumo atostogų suteikimas — Automatiškai suteiktų nedarbingumo atostogų pratęsimas — Pakartotinis išankstinis sveikatos patikrinimas — Tarnautojų teismo kompetencija — Nagrinėjamo ginčo dalyko pakeitimas)

text:
               21.11.2009

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 282/40

         2009 m. spalio 5 d. Pirmosios instancijos teismo sprendimas bylose de Brito Sequeira Carvalho prieš Komisiją ir Komisija prieš Brito Sequeira Carvalho

   (Byla T-40/07 ir T-62/07 P) (1)

   (Apeliacinis skundas - Viešoji tarnyba - Pareigūnai - Atostogos - Laikinojo nedarbingumo atostogos - Automatinis nedarbingumo atostogų suteikimas - Automatiškai suteiktų nedarbingumo atostogų pratęsimas - Pakartotinis išankstinis sveikatos patikrinimas - Tarnautojų teismo kompetencija - Nagrinėjamo ginčo dalyko pakeitimas)
   2009/C 282/76
   Proceso kalba: prancūzų

      Šalys

      Apeliantai: José António de Brito Sequeira Carvalho (Briuselis, Belgija), atstovaujamas advokato O. Martins (T-40/07 P), ir Europos Bendrijų Komisija, atstovaujama D. Martin, padedamo advokato C. Falmagne (T-62/07 P)

      Kitos proceso šalys: Europos Bendrijų Komisija, atstovaujama D. Martin, padedamo advokato C. Falmagne (T-62/07 P) ir José António de Brito Sequeira Carvalho (Briuselis, Belgija), atstovaujamas advokato O. Martins (T-40/07 P)

      Dalykas

   Du apeliaciniai skundai dėl 2006 m. gruodžio 13 d. Europos Sąjungos tarnautojų teismo (trečioji kolegija) sprendimo de Brito Sequeira Carvalho prieš Komisiją (F-17/05, Rink. VT, p. I-A-1-149 ir II-A-1-577) panaikinimo

      Rezoliucinė dalis

               1.

               Ieškinį byloje T-40/07 P atmesti.

               2.

               Byloje T-40/07 P M. José António de Brito Sequeira Carvalho padengia savo ir Europos Bendrijų Komisijos šioje instancijoje patirtas bylinėjimosi išlaidas.

               3.

               Panaikinti 2006 m. gruodžio 13 d. Europos Sąjungos tarnautojų teismo (trečioji kolegija) sprendimą de Brito Sequeira Carvalho prieš Komisiją (F-17/05, Rink. VT, p. I-A-1-149 ir II-A-1-577) tiek, kiek juo buvo panaikintas 2004 m. liepos 13 d. sprendimas ir po 2004 m. rugsėjo 22 d. sprendimo priimti sprendimai dėl automatiškai suteiktų nedarbingumo atostogų pratęsimo.

               4.

               Atmesti M. de Brito Sequeira Carvalho byloje F-17/05 Tarnautojų teisme pateiktą ieškinį kaip nepriimtiną tiek, kiek jis susijęs su 2004 m. liepos 13 d. sprendimu ir po 2004 m. rugsėjo 22 d. sprendimo priimtais sprendimais dėl automatiškai suteiktų nedarbingumo atostogų pratęsimo.

               5.

               Atmesti likusią apeliacinio skundo byloje T-62/07 P dalį.

               6.

               Byloje T-62/07 P M. de Brito Sequeira Carvalho padengia pusę savo bylinėjimosi Tarnautojų teisme ir šioje instancijoje išlaidų.

               7.

               Byloje T-62/07 P Komisija padengia savo išlaidas ir pusę M. de Brito Sequeira Carvalho bylinėjimosi Tarnautojų teisme ir šioje instancijoje išlaidų.

      (1)  OL C 82, 2007 4 14.


title: Byla C-177/05 Juzgado de lo Social Único de Algeciras2005 m. kovo 30 d. nutartimi pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje María Cristina Guerrero Pecino prieš Fondo de Garantía Salarial (FOGASA)

text:
               25.6.2005

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 155/7

      Juzgado de lo Social Único de Algeciras2005 m. kovo 30 d. nutartimi pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje María Cristina Guerrero Pecino prieš Fondo de Garantía Salarial (FOGASA)

   (Byla C-177/05)
   (2005/C 155/14)
   Proceso kalba: ispanų

      Juzgado de lo Social Único de Algeciras2005 m. kovo 30 d. nutartimi kreipėsi į Europos Bendrijų Teisingumo Teismą su prašymu, kurį Teisingumo Teismo sekretoriatas gavo 2005 m. balandžio 20 d., priimti prejudicinį sprendimą byloje María Cristina Guerrero Pecino prieš Fondo de Garantía Salarial (FOGASA).

      Juzgado de lo Social Único de Algeciras prašo Teisingumo Teismo atsakyti į šiuos klausimus:

               ar bendrasis lygybės ir nediskriminavimo principas objektyviai pateisina skirtingą vertinimą, įtvirtintą Darbuotojų kodekso (Estatuto de los Trabajadores) 33.2 straipsnyje ir Aukščiausiojo teismo (Tribunal Supremo) šio straipsnio išaiškinime, ir dėl to Direktyva 80/987/EEB (1) dėl valstybių narių įstatymų, susijusių su darbuotojų apsauga jų darbdaviui tapus nemokiam, suderinimo, iš dalies pakeista 2002 m. rugsėjo 23 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2002/74/EB (2), netaikytina taikos sutartimi pripažintoms išeitinėms išmokoms dėl atleidimo iš darbo;

               ar priešingai, bendrasis lygybės ir nediskriminacijos principas objektyviai nepateisina skirtingo vertinimo, įtvirtinto Darbuotojų kodekso 33.2 straipsnyje ir Aukščiausiojo teismo šio straipsnio išaiškinime, ir dėl to Direktyva 80/987/EEB dėl valstybių narių įstatymų, susijusių su darbuotojų apsauga jų darbdaviui tapus nemokiam, suderinimo, iš dalies pakeista 2002 m. rugsėjo 23 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2002/74/EB, taikytina taikos sutartimi pripažintoms išeitinėms išmokoms dėl atleidimo iš darbo.

      (1)  1980 m. spalio 20 d. Tarybos direktyva, Ol L 283, 1980 10 28, p. 23.

      (2)  OL L 270, 2002 10 8, p. 10.


title: Byla T-355/07 2007 m. rugsėjo 18 d. pareikštas ieškinys byloje Pfizer prieš VRDT — Isdin (ISDIN Pediatrícs)

text:
               10.11.2007

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 269/64

         2007 m. rugsėjo 18 d. pareikštas ieškinys byloje Pfizer prieš VRDT — Isdin (ISDIN Pediatrícs)

   (Byla T-355/07)
   (2007/C 269/116)
   Kalba, kuria surašytas ieškinys: anglų
   Šalys

      Ieškovė: Pfizer Ltd (Sandvičas, Jungtinė Karalystė), atstovaujama advokatų V. von Bomhard, A. Renck, T. Dolde ir Solicitor M. Hawkins

      Atsakovė: Vidaus rinkos derinimo tarnyba (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui)

      Kita procedūros Apeliacinėje taryboje šalis: Isdin, SA (Barselona, Ispanija)
   Ieškovės reikalavimai

               —

               panaikinti 2007 m. birželio 28 d. Vidaus rinkos derinimo tarnybos (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui) pirmosios apeliacinės tarybos sprendimą byloje R 566/2006-1 ir

               —

               priteisti iš atsakovės bylinėjimosi išlaidas.

         Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

      Įregistruotas Bendrijos prekių ženklas, dėl kurio pateiktas prašymas pripažinti jo registraciją negaliojančia: vaizdinis prekių ženklas „ISDIN Pediatrícs“, skirtas, be kita ko, 5 klasės prekėms — Bendrijos prekių ženklas Nr. 1243807

      Bendrijos prekių ženklo savininkas: Isdin, SA

      Šalis, prašanti pripažinti Bendrijos prekių ženklo registraciją negaliojančia: ieškovė

      Šalies, prašančios pripažinti registraciją negaliojančia, teisės į prekių ženklą: žodinis nacionalinis prekių ženklas „ISTIN“ 5 klasės prekėms

      Panaikinimo skyriaus sprendimas: pripažinti Bendrijos prekių ženklo registraciją iš dalies negaliojančia

      Apeliacinės tarybos sprendimas: panaikinti Panaikinimo skyriaus sprendimą tiek, kiek juo pripažinta negaliojančia Bendrijos prekių ženklo registracija

      Ieškinio pagrindai: Tarybos reglamento Nr. 40/94 73 straipsnyje įtvirtintos ieškovės teisės būti išklausytai pažeidimas bei šio reglamento 52 straipsnio kartu su 8 straipsnio 1 dalies b punktu pažeidimas


title: Byla T-523/08: 2011 m. rugsėjo 13 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Ruiz de la Prada de Sentmenat prieš VRDT — Quant Cosmetics Japan (AGATHA RUIZ DE LA PRADA) (Bendrijos prekių ženklas — Protesto procedūra — Vaizdinio Bendrijos prekių ženklo AGATHA RUIZ DE LA PRADA paraiška — Ankstesni vaizdiniai nacionaliniai ir Bendrijos prekių ženklai, vaizduojantis juodos ir baltos spalvų gėlę — Galimybė supainioti — Reglamento (EB) Nr. 40/94 8 straipsnio 1 dalies b punktas (dabar — Reglamento (EB) Nr. 207/2009 8 straipsnio 1 dalies b punktas))

text:
               22.10.2011

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 311/38

         2011 m. rugsėjo 13 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Ruiz de la Prada de Sentmenat prieš VRDT — Quant Cosmetics Japan (AGATHA RUIZ DE LA PRADA)

   (Byla T-523/08) (1)

   (Bendrijos prekių ženklas - Protesto procedūra - Vaizdinio Bendrijos prekių ženklo AGATHA RUIZ DE LA PRADA paraiška - Ankstesni vaizdiniai nacionaliniai ir Bendrijos prekių ženklai, vaizduojantis juodos ir baltos spalvų gėlę - Galimybė supainioti - Reglamento (EB) Nr. 40/94 8 straipsnio 1 dalies b punktas (dabar — Reglamento (EB) Nr. 207/2009 8 straipsnio 1 dalies b punktas))
   2011/C 311/67
   Proceso kalba: ispanų

      Šalys

      Ieškovė: Agatha Ruiz de la Prada de Sentmenat (Madridas, Ispanija), atstovaujama advokato R. Bercovitz Álvarez

      Atsakovė: Vidaus rinkos derinimo tarnyba (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui), atstovaujama J. Crespo Carrillo

      Kita procedūros VRDT Apeliacinėje taryboje šalis, įstojusi į bylą Bendrajame Teisme: Mary Quant Cosmetics Japan Ltd (Tokijas, Japonija), atstovaujama solisitoriaus R. Arnold ir baristerio C. Hicks

      Dalykas

   Ieškinys dėl 2008 m. rugsėjo 17 d. VRDT pirmosios apeliacinės tarybos sprendimo (byla R 1522/2007-1), susijusio su protesto procedūra tarp Mary Quant Cosmetics Japan Ltd ir Agatha Ruiz de la Prada de Sentmenat.

      Rezoliucinė dalis

               1.

               Atmesti ieškinį.

               2.

               Priteisti iš Agatha Ruiz de la Prada de Sentmenat bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 32, 2009 2 7.


title: Byla C-435/11: 2011 m. rugpjūčio 26 d. Oberster Gerichtshof (Austrija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje CHS Tour Services GmbH prieš Team4 Travel GmbH

text:
               19.11.2011

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 340/8

         2011 m. rugpjūčio 26 d.Oberster Gerichtshof (Austrija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje CHS Tour Services GmbH prieš Team4 Travel GmbH

   (Byla C-435/11)
   2011/C 340/13
   Proceso kalba: vokiečių

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Oberster Gerichtshof

      Šalys pagrindinėje byloje

      Ieškovė: CHS Tour Services GmbH

      Atsakovė: Team4 Travel GmbH

      Prejudicinis klausimas

   Ar 2005 m. gegužės 11 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2005/29/EB (1) dėl nesąžiningos įmonių komercinės veiklos vartotojų atžvilgiu vidaus rinkoje ir iš dalies keičiančios direktyvas 84/450/EEB, 97/7/EB, 98/27/EB bei 2002/65/EB ir Reglamentą (EB) Nr. 2006/2004 (Nesąžiningos komercinės veiklos direktyva) 5 straipsnį reikia aiškinti taip, kad klaidinančios komercinės veiklos, kaip tai suprantama pagal šios direktyvos 5 straipsnio 4 dalį, atveju neleidžiama atskirai vertinti direktyvos 5 straipsnio 2 dalies a punkte nustatytų kriterijų?

      (1)  2005 m. gegužės 11 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2005/29/EB dėl nesąžiningos įmonių komercinės veiklos vartotojų atžvilgiu vidaus rinkoje ir iš dalies keičiančios Tarybos direktyvą 84/450/EEB, Europos Parlamento ir Tarybos direktyvas 97/7/EB, 98/27/EB bei 2002/65/EB ir Europos Parlamento ir Tarybos Reglamentą (EB) Nr. 2006/2004 (Nesąžiningos komercinės veiklos direktyva) (OL L 149, p. 22)


title: Byla C-511/15: 2015 m. rugsėjo 25 d. Prekršajni Sud u Bjelovaru (Kroatija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Renata Horžić/Privredna banka Zagreb, Božo Prka

text:
               25.1.2016

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 27/5

         2015 m. rugsėjo 25 d.Prekršajni Sud u Bjelovaru (Kroatija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Renata Horžić/Privredna banka Zagreb, Božo Prka

   (Byla C-511/15)
   (2016/C 027/06)
   Proceso kalba: kroatų

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Prekršajni Sud u Bjelovaru

      Šalys pagrindinėje byloje

      Ieškovė: Renata Horžić

      Atsakovai: Privredna banka Zagreb, Božo Prka

      Prejudiciniai klausimai

               1.

               Ar Vartojimo kredito įstatymo taikymas atgal gali būti aiškinamas ir vertinamas laikantis tik šio įstatymo nuostatų, t. y. ar toks Vartojimo kredito įstatymo taikymas nepažeidžia Sąjungos teisės, ypač 2008 m. balandžio 23 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2008/48/EB (1) 30 straipsnio, kurio 1 dalyje aiškiai numatyta, kad ši direktyva netaikoma kredito sutartims, sudarytoms iki nacionalinės teisės aktų, kuriais direktyva perkeliama į nacionalinę teisę, įsigaliojimo dienos?

               2.

               Ar nurodytomis aplinkybėmis Vartojimo kredito įstatymo 26 straipsnio 1 dalies 28 punktas, kuris yra baudžiamosios teisės norma, atsižvelgiant į direktyvos 23 straipsnį ir į jos 30 straipsnyje numatytas pereinamojo laikotarpio nuostatas, gali būti aiškinamas taip, kad už nacionalinės teisės nuostatos, priimtos remiantis minėta direktyva, pažeidimą numatytos sankcijos negali būti taikomos už galimus pažeidimus, susijusius su kredito sutartimis, kurios galiojo nacionalinių įgyvendinimo priemonių įsigaliojimo dieną?

      (1)  2008 m. balandžio 23 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2008/48/EB dėl vartojimo kredito sutarčių ir panaikinanti Tarybos direktyvą 87/102/EEB (OL L 133, p. 66).


title: Byla T-619/15: 2017 m. liepos 20 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Badica ir Kardiam/Taryba (Bendra užsienio ir saugumo politika — Ribojamosios priemonės, taikomos tam tikriems asmenims ir subjektams atsižvelgiant į padėtį Centrinės Afrikos Respublikoje — Lėšų įšaldymas — Pradinis sprendimas įtraukti į sąrašą — Asmenų ir subjektų, kuriems taikomas lėšų ir ekonominių išteklių įšaldymas, sąrašas — Ieškovių pavadinimų įtraukimas — JT tautų rezoliucijos įgyvendinimas — Pareiga motyvuoti — Teisė į gynybą — Nekaltumo prezumpcija — Akivaizdi vertinimo klaida)

text:
               28.8.2017

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 283/34

         2017 m. liepos 20 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Badica ir Kardiam/Taryba

   (Byla T-619/15) (1)

   ((Bendra užsienio ir saugumo politika - Ribojamosios priemonės, taikomos tam tikriems asmenims ir subjektams atsižvelgiant į padėtį Centrinės Afrikos Respublikoje - Lėšų įšaldymas - Pradinis sprendimas įtraukti į sąrašą - Asmenų ir subjektų, kuriems taikomas lėšų ir ekonominių išteklių įšaldymas, sąrašas - Ieškovių pavadinimų įtraukimas - JT tautų rezoliucijos įgyvendinimas - Pareiga motyvuoti - Teisė į gynybą - Nekaltumo prezumpcija - Akivaizdi vertinimo klaida))
   (2017/C 283/51)
   Proceso kalba: prancūzų

      Šalys

      Ieškovės: Bureau d’achat de diamant Centrafrique (Badica) (Bangis, Centrinės Afrikos Respublika) ir Kardiam (Antverpenas, Belgija), atstovaujamos advokatų D. Luff ir L. Defalque

      Atsakovė: Europos Sąjungos Taryba, atstovaujama B. Driessen ir P. Mahnič Bruni

      Dalykas

   Pagal SESV 263 straipsnį pateiktas prašymas panaikinti 2015 m. rugsėjo 2 d. Tarybos įgyvendinimo reglamentą (ES) 2015/1485, kuriuo įgyvendinama Reglamento (ES) Nr. 224/2014 dėl ribojamųjų priemonių, atsižvelgiant į padėtį Centrinės Afrikos Respublikoje, 17 straipsnio 1 dalis (OL L 229, 2015, p. 1).

      Rezoliucinė dalis

               1.

               Atmesti ieškinį.

               2.

               Priteisti iš Bureau d’achat de diamant Centrafrique (Badica) ir Kardiam bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 27, 2016 1 25.


title: Sujungtos bylos T-158/14, T-161/14 ir T-163/14: 2017 m. vasario 28 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje JingAo Solar ir kt./Taryba (Subsidijos — Kinijos kilmės arba iš Kinijos siunčiamų fotovoltinių modulių iš kristalinio silicio ir jų pagrindinių sudėtinių dalių (elementų) importas — Galutinis antidempingo muitas — Įsipareigojimai — Ieškinys dėl panaikinimo — Suinteresuotumas kreiptis į teismą — Priimtinumas — Tyrimo aprėptis — Įmonių atranka — Atitinkamo produkto apibrėžimas)

text:
               18.4.2017

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 121/22

         2017 m. vasario 28 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje JingAo Solar ir kt./Taryba

   (Sujungtos bylos T-158/14, T-161/14 ir T-163/14) (1)

   ((Subsidijos - Kinijos kilmės arba iš Kinijos siunčiamų fotovoltinių modulių iš kristalinio silicio ir jų pagrindinių sudėtinių dalių (elementų) importas - Galutinis antidempingo muitas - Įsipareigojimai - Ieškinys dėl panaikinimo - Suinteresuotumas kreiptis į teismą - Priimtinumas - Tyrimo aprėptis - Įmonių atranka - Atitinkamo produkto apibrėžimas))
   (2017/C 121/32)
   Proceso kalba: anglų

      Šalys

      Ieškovai: JingAo Solar Co. Ltd (Ningjin, Kinija) ir 5 kiti ieškovai, nurodyti sprendimo priede, atstovaujami iš pradžių advokatų A. Willems, S. De Knop ir J. Charles, vėliau – A. Willems ir S. De Knop

      Atsakovė: Europos Sąjungos Taryba, atstovaujama B. Driessen, padedamo solisitoriaus B. O’Connor ir advokato S. Gubel

      Atsakovės pusėje į bylą įstojusi šalis: Europos Komisija, atstovaujama iš pradžių J.-F. Brakeland, T. Maxian Rusche ir A. Stobiecka-Kuik, vėliau – J.-F. Brakeland, T. Maxian Rusche ir A Demeneix

      Dalykas

   SESV 263 straipsniu grindžiamas prašymas panaikinti 2013 m. gruodžio 2 d. Tarybos įgyvendinimo reglamentą (ES) 1239/2013, kuriuo importuojamiems Kinijos Liaudies Respublikos kilmės arba iš Kinijos Liaudies Respublikos siunčiamiems fotovoltiniams moduliams iš kristalinio silicio ir jų pagrindinėms sudėtinėms dalims (t. y. elementams) nustatomas galutinis kompensacinis muitas (OL L 325, 2013, p. 66), kiek jis susijęs su ieškovais.

      Rezoliucinė dalis

               1.

               Atmesti ieškinį.

               2.

               JingAo Solar Co. Ltd ir kiti ieškovai, nurodyti sprendimo priede, padengia savo ir Europos Sąjungos Tarybos bylinėjimosi išlaidas.

               3.

               Europos Komisija padengia savo bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 159, 2014 5 26.


title: Byla C-540/14 P: 2014 m. rugsėjo 26 d. DK Recycling und Roheisen GmbH pateiktas apeliacinis skundas dėl 2014 m. lapkričio 27 d. Bendrojo Teismo (ketvirtoji kolegija) priimto sprendimo byloje T-630/13 DK Recycling und Roheisen GmbH / Europos Komisija

text:
               26.1.2015

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 26/21

         2014 m. rugsėjo 26 d.DK Recycling und Roheisen GmbH pateiktas apeliacinis skundas dėl 2014 m. lapkričio 27 d. Bendrojo Teismo (ketvirtoji kolegija) priimto sprendimo byloje T-630/13 DK Recycling und Roheisen GmbH/Europos Komisija

   (Byla C-540/14 P)
   (2015/C 026/26)
   Proceso kalba: vokiečių

      Šalys

      Apeliantė: DK Recycling und Roheisen GmbH, atstovaujama Rechtsanwälte S. Altenschmidt ir P.-A. Schütter

      Kita proceso šalis: Europos Komisija

      Apeliantės reikalavimai

   Apeliantė prašo

               1.

               panaikinti 2014 m. rugsėjo 26 d. Bendrojo Teismo sprendimą byloje T-630/13, kiek jo rezoliucinės dalies 2 punkte atmesta likusi ieškinio dalis;

               2.

               visiškai patenkinti pirmojoje instancijoje pateiktame ieškinyje nurodytą pirmąjį reikalavimą, t. y. panaikinti 2013 m. rugsėjo 5 d. Komisijos sprendimo (C/2013) 5666, 2013/448/ES (1) dėl nacionalinių įgyvendinimo priemonių, susijusių su nemokamų šiltnamio efektą sukeliančių dujų apyvartinių taršos leidimų suteikimu pereinamuoju laikotarpiu, laikantis Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2003/87/EB 11 straipsnio 3 dalies, 1 straipsnio 1 dalį tiek, kiek joje atsisakoma įtraukti I priedo A punkte išvardytus įrenginius, kurių atpažinties Nr. DE000000000001320 ir DE-new-14220 0045, į įrenginių, kuriems taikoma Direktyva 2003/87/EB, sąrašą, kurį Vokietija pateikė Komisijai pagal Direktyvos 2003/87/EB 11 straipsnio 1 dalį, ir nepritariama atitinkamiems preliminariems bendriems metiniams nemokamų apyvartinių taršos leidimų, numatytų suteikti šiems įrenginiams, skaičiams;

               3.

               nepatenkinus šių reikalavimų, panaikinti 1 punkte nurodytą sprendimą ir grąžinti bylą Bendrajam Teismui;

               4.

               priteisti iš Komisijos bylinėjimosi išlaidas.

      Apeliacinio skundo pagrindai ir pagrindiniai argumentai

   Apeliantė teigia, kad padarytas Sąjungos teisės pažeidimas, kaip tai suprantama pagal Teisingumo Teismo statuto 58 straipsnio 1 dalies antro sakinio trečią alternatyvą. Bendrasis Teismas neatsižvelgė į pagrindines teises ir proporcingumo principą, kai pripažino, kad Komisijos atsisakymas suteikti nemokamus apyvartinius taršos leidimus remiantis išlyga, susijusia su pernelyg didelių sunkumų atvejais valstybėje narėje, suderinamas su Sąjungos teise. Skundžiamas sprendimas pažeidžia apeliantės teises, įtvirtintas ES Pagrindinių teisių chartijos 16 ir 17 straipsniuose.
   Apeliantė tvirtina, kad Komisija, Sprendime 2011/278/ES reglamentuodama nemokamų apyvartinių taršos leidimų suteikimą, nenumatė pakankamos individo pagrindinių teisių apsaugos. Nemokami apyvartiniai taršos leidimai pagal Sprendimą 2011/278/ES suteikiami pagal bendrus skaičiavimo faktorius. Tame sprendime nėra nuostatų, pagal kurias galima suteikti papildomus nemokamus apyvartinius taršos leidimus tais atvejais, kai suteikimas taikant bendrus skaičiavimo faktorius konkrečiu atveju lemia didelę naštą arba nenumatytų sunkumų.
   Atmetus ieškinį pažeistos Chartijoje įtvirtintos pagrindinės teisės ir proporcingumo principas. Bendrasis Teismas atsižvelgė tik į įprastai atsirandančią naštą dėl Sprendime 2011/278/ES nustatytos apyvartinių taršos leidimų prekybos sistemos ir jų suteikimo tvarkos. Priešingai, nei nustatyta Teisingumo Teismo praktikoje, Bendrasis Teismas visiškai neatsižvelgė į būtinybę apsaugoti apeliantės asmenines pagrindines teises.

      (1)  OL L 240, p. 27.


title: Byla T-403/17: 2017 m. birželio 27 d. pareikštas ieškinys byloje Vienna International Hotelmanagement/EUIPO (VIENNA HOUSE)

text:
               21.8.2017

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 277/51

         2017 m. birželio 27 d. pareikštas ieškinys byloje Vienna International Hotelmanagement/EUIPO (VIENNA HOUSE)

   (Byla T-403/17)
   (2017/C 277/73)
   Proceso kalba: vokiečių

      Šalys

      Ieškovė: Vienna International Hotelmanagement AG (Viena, Austrija), atstovaujama advokato M. Zrzavy

      Atsakovė: Europos Sąjungos intelektinės nuosavybės tarnyba (EUIPO)

      Su procedūra EUIPO susijusi informacija

      Prekių ženklas, dėl kurio kilo ginčas: vaizdinis Sąjungos prekių ženklas, kurį sudaro raudonos spalvos žodinis elementas „VIENNA HOUSE“ – Registracijos paraiška Nr. 14 501 308.

      Ginčijamas sprendimas: 2017 m. balandžio 25 d. EUIPO ketvirtosios apeliacinės tarybos sprendimas byloje R 332/2016-4.

      Reikalavimai

   Ieškovė Bendrojo Teismo prašo:

               —

               panaikinti ginčijamą sprendimą,

               —

               priteisti iš EUIPO bylinėjimosi išlaidas.

      Pagrindas, kuriuo remiamasi

               —

               Reglamento Nr. 207/2009 7 straipsnio 1 dalies b ir c punktų pažeidimas.


title: Byla T-814/14: 2015 m. gruodžio 1 d. Bendrojo Teismo nutartis byloje Banco Espírito Santo/Komisija (Ieškinys dėl panaikinimo — Valstybės pagalba — Portugalijos valdžios institucijų pagalba, skirta restruktūrizuoti finansų instituciją Banco Espírito Santo, SA — Laikino banko įsteigimas — Sprendimas nereikšti prieštaravimų — Portugalijos valdžios institucijų pateikti įsipareigojimai — Įgaliotinio įsipareigojimų laikymosi kontrolė — Blogojo banko mokamas atlygis įgaliotiniui — Prašymas panaikinti iš dalies — Nepriimtinumas)

text:
               1.2.2016

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 38/56

         2015 m. gruodžio 1 d. Bendrojo Teismo nutartis byloje Banco Espírito Santo/Komisija

   (Byla T-814/14) (1)

   ((Ieškinys dėl panaikinimo - Valstybės pagalba - Portugalijos valdžios institucijų pagalba, skirta restruktūrizuoti finansų instituciją Banco Espírito Santo, SA - Laikino banko įsteigimas - Sprendimas nereikšti prieštaravimų - Portugalijos valdžios institucijų pateikti įsipareigojimai - Įgaliotinio įsipareigojimų laikymosi kontrolė - Blogojo banko mokamas atlygis įgaliotiniui - Prašymas panaikinti iš dalies - Nepriimtinumas))
   (2016/C 038/75)
   Proceso kalba: portugalų

      Šalys

      Ieškovas: Banco Espírito Santo, SA (Lisabona, Portugalija), atstovaujamas advokatų M. Gorjão-Henriques ir L. Bordalo e Sá

      Atsakovė: Europos Komisija, atstovaujama L. Flynn, M. França ir P.-J. Loewenthal

      Dalykas

   Prašymas panaikinti 2014 m. rugpjūčio 3 d. Komisijos sprendimo C(2014) 5682 final dėl valstybės pagalbos Nr. SA.39250 (2014/N) – Portugalija, Banco Espírito Santo, S.A. restruktūrizacija, II priedo 9 ir 18 punktus tiek, kiek juose nustatyta arba juos galima aiškinti taip, kad juose nustatyta pareiga ieškovui užtikrinti atlygio mokėjimą įgaliotiniui arba visų kitų įgaliotinio išlaidų padengimą, kuris įgaliotas prižiūrėti, kaip Portugalijos Respublika laikosi prisiimtų įsipareigojimų.

      Rezoliucinė dalis

               1.

               Atmesti ieškinį kaip nepriimtiną.

               2.

               Nereikia priimti sprendimo dėl Portugalijos Respublikos pateikto prašymo įstoti į bylą.

               3.

               Banco Espírito Santo, SA padengia savo ir Europos Komisijos patirtas bylinėjimosi išlaidas.

               4.

               Banco Espírito Santo, SA, Europos Komisija ir Portugalijos Respublika padengia kiekviena savo bylinėjimosi išlaidas, susijusias su prašymu įstatoti į bylą.

      (1)  OL C 118, 2015 4 13.


title: Byla T-165/14: 2014 m. kovo 7 d. pareikštas ieškinys byloje ANKO/Komisija ir REA

text:
               10.6.2014

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 175/47

         2014 m. kovo 7 d. pareikštas ieškinys byloje ANKO/Komisija ir REA

   (Byla T-165/14)
   2014/C 175/65
   Proceso kalba: graikų

      Šalys

      Ieškovė: ANKO Anonymos Etairia Antiprosopeion, Emporiou kai Viomichanias (Atėnai, Graikija), atstovaujama advokato B. Christianos

      Atsakovės: Komisija ir Mokslinių tyrimų vykdomoji įstaiga (REA)

      Reikalavimai

   Ieškovė Bendrojo Teismo prašo:

               —

               pripažinti, kad mokėjimų sustabdymas, kurį nustatė ir paliko galioti pagal Komisijos suteiktus įgaliojimus veikianti REA, sumos, kurią Komisija ir toliau turi sumokėti ieškovei už dalyvavimą projekte „Emergency Support System“ (ESS), atžvilgiu yra jos sutartinių įsipareigojimų nevykdymas,

               —

               pripažinti, kad 125 253,82 EUR suma, kurios Komisija ir toliau neperveda už dalyvavimą projekte ESS, yra tinkamos finansuoti išlaidos, kurias Komisija dėl to turi pervesti ANKO,

               —

               pripažinti, kad bendra 216 172,68 EUR suma, kurią Komisija jau pervedė ieškovei už dalyvavimą projekte ESS, yra tinkamos finansuoti išlaidos, ir

               —

               priteisti iš REA ir Komisijos bylinėjimosi išlaidas.

      Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

   Šis ieškinys susijęs su REA ir Komisijos atsakomybe pagal SESV 272 straipsnį, kiek tai susiję su sutartimi Nr. 217 951 dėl projekto ESS vykdymo.
   Konkrečiai kalbant, ieškovė tvirtina, kad REA, veikdama pagal Komisijos suteiktus įgaliojimus, sustabdė mokėjimus bendrovei ANKO neturėdama tam teisės ir pažeisdama sutartį dėl projekto ESS. Ieškovė taip pat teigia, kad bandydama taikyti „ekstrapoliacijos“ metodą Komisija be jokio teisinio pagrindo ir tuo pačiu pažeisdama sutartį ir taikytiną teisę užginčijo iš esmės visų ANKO išlaidų, patirtų vykdant projektą ESS, tinkamumą finansuoti.


title: Byla T-145/15: 2015 m. kovo 29 d. pareikštas ieškinys byloje Rumunija/Komisija

text:
               1.6.2015

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 178/20

         2015 m. kovo 29 d. pareikštas ieškinys byloje Rumunija/Komisija

   (Byla T-145/15)
   (2015/C 178/20)
   Proceso kalba: rumunų

      Šalys

      Ieškovė: Rumunija, atstovaujama R. Radu, V. Angelescu, R. Mangu, D. Bulancea

      Atsakovė: Europos Komisija

      Reikalavimai

   Ieškovė Bendrojo Teismo prašo:

               —

               Iš dalies panaikinti 2015 m. sausio 16 d. Komisijos įgyvendinimo sprendimą (ES) Nr. 2015/103 dėl valstybių narių patirtų tam tikrų išlaidų nefinansavimo Europos Sąjungos lėšomis iš Europos žemės ūkio garantijų fondo (EŽŪGF) ir Europos žemės ūkio fondo kaimo plėtrai (EŽŪFKP);

               —

               priteisti iš atsakovės bylinėjimosi išlaidas.

      Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

   Grįsdama ieškinį ieškovė remiasi trimis pagrindais.

               1.

               Pirmasis ieškinio pagrindas susijęs su netinkamu Europos Komisijos kompetencijos įgyvendinimu nusprendus sumoms neskirti Europos Sąjungos finansavimo.

                           —

                           Taikydama fiksuoto dydžio pataisas, nustatytas Įgyvendinimo sprendimu (ES) 2015/103, Komisija netinkamai įgyvendino savo kompetenciją pažeisdama 2013 m. gruodžio 17 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) Nr. 1306/2013 dėl bendros žemės ūkio politikos finansavimo, valdymo ir stebėsenos, kuriuo panaikinami Tarybos reglamentai (EEB) Nr. 352/78, (EB) Nr. 165/94, (EB) Nr. 2799/98, (EB) Nr. 814/2000, (EB) Nr. 1290/2005 ir (EB) Nr. 485/2008 52 straipsnio nuostatas ir Komisijos rekomendacijas dėl finansinių korekcijų taikymo, kurios apibrėžtos 1997 m. gruodžio 23 d. Komisijos dokumente „Rekomendacijos dėl finansinių pasekmių apskaičiavimo rengiant sprendimą dėl EŽŪOGF Garantijų skyriaus sąskaitų apmokėjimo“.

                           —

                           Komisija privalėjo nustatyti pataisas remdamasi netinkamai Rumunijos išleistomis sumomis, o ne taikyti fiksuotą koeficientą, turint omenyje, kad, pirma, situacija to nereikalauja ir, antra, Rumunija suteikė Komisijai informaciją, reikalingą nustatyti apskaičiuotas pataisas. Šiuo atveju negalima manyti, kad neproporcingos Komisijos pastangos buvo būtinos nustatyti apskaičiuotas pataisas, pagrįstas realiai prarastomis lėšomis.

               2.

               Antrasis ieškinio pagrindas susijęs su nepakankamu motyvavimu ir skundžiamo sprendimo netinkamumu.

                           —

                           Įgyvendinimo sprendimas (ES) 2015/103 nėra pakankamai ir tinkamai motyvuotas, nes jį priimdama Komisija nepakankamai nurodė priežastis, kodėl per auditą nustatytiems netikslumams pasirinko taikyti fiksuotą koeficientą, ir tinkamai nepateisino, kodėl negalima laikytis Rumunijos argumentų, susijusių su galimybe taikyti apskaičiuotą pataisą ir į juos atsižvelgti nustatant galutinę pataisą.

               3.

               Trečiasis ieškinio pagrindas susijęs su proporcingumo principo pažeidimu.

                           —

                           Skundžiamas sprendimas neatitinka proporcingumo principo, nes dėl atitinkamai 2009 paraiškos metų išlaidoms taikyto 10 % fiksuoto pataisos koeficiento, o 2010 paraiškos metų išlaidoms 5 % taikyto fiksuoto pataisos koeficiento buvo pervertintas Sąjungos lėšų nuostolis audito metu nustačius netikslumus, minėtu koeficientu neatsižvelgiama nei į pažeidimo pobūdį ir rimtumą, nei į jo finansines pasekmes Sąjungos biudžetui.


title: Byla T-173/11: 2011 m. kovo 22 d. pareikštas ieškinys byloje Hesse prieš VRDT — Porsche (Carrera)

text:
               14.5.2011

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 145/35

         2011 m. kovo 22 d. pareikštas ieškinys byloje Hesse prieš VRDT — Porsche (Carrera)

   (Byla T-173/11)
   2011/C 145/59
   Kalba, kuria surašytas ieškinys: vokiečių

      Šalys

      Ieškovas: Kurt Hesse (Niurnbergas, Vokietija), atstovaujamas advokato M. Krogmann

      Atsakovė: Vidaus rinkos derinimo tarnyba (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui)

      Kita procedūros Apeliacinėje taryboje šalis: Dr. Ing. h.c. F. Porsche AG (Štutgartas, Vokietija)

      Reikalavimai

               —

               Panaikinti 2011 m. sausio 11 d. Vidaus rinkos derinimo tarnybos (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui) ketvirtosios apeliacinės tarybos sprendimą byloje R 306/2010-4 ir atmesti protestą, pateiktą prieš 2007 m. vasario 16 d. Bendrijos prekių ženklo paraišką Nr. 5 723 432.

               —

               Nepatenkinus šio reikalavimo

                           a)

                           panaikinti skundžiamą sprendimą tiek, kiek juo konstatuojamas prekių panašumas ir kad gaunama neteisėta nauda dėl prekių, kurias apima proteste nurodyti prekių ženklai, skiriamųjų požymių ar reputacijos, nes jame nurodytos prekės ar paslaugos, žymimos prašomu prekių ženklu, yra iš kitų rinkų kildinamos transporto priemonių dalys, skirtos pritvirtinti jas mechaninių transporto priemonių išorėje ir viduje,

                           b)

                           panaikinti skundžiamą sprendimą tiek, kiek juo konstatuojamas prekių panašumas ir kad gaunama neteisėta nauda dėl prekių, kurias apima proteste nurodyti prekių ženklai, skiriamųjų požymių ar reputacijos, nes jame nurodytos prekės ar paslaugos, žymimos prašomu prekių ženklu, kurios, pagal savo prigimtį (elektroninė įranga), savo paskirtį (pramoga, muzika, kelių eismo informacija) ar naudojimą neturi nieko bendra su prekėmis ir negali būti traktuojamos kaip papildančios (prekės, tarp kurių nėra jokio ryšio ta prasme, kad prekės, kurias apima prašomas prekių ženklas, yra būtinos ar svarbios naudojant proteste nurodytus prekių ženklus) ir naudojamos visiškai nepriklausomai viena nuo kitos,

                           c)

                           panaikinti skundžiamą sprendimą tiek, kiek juo konstatuojamas prekių panašumas ir kad gaunama neteisėta nauda dėl 9 klasės prekėms ar paslaugoms priskiriamos elektrinės ar elektroninės įrangos ar aparatų (pvz., navigacijos įranga), kurie gali būti naudojami tuo pačiu būdu ypač pagerinti bet kokios rūšies ar kilmės transporto priemones ir yra kildinami iš skirtingų rinkų, skiriamųjų požymių ar reputacijos,

               —

               priteisti iš VRDT bylinėjimosi išlaidas.

      Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

      Bendrijos prekių ženklo paraišką pateikęs asmuo: ieškovas

      Prašomas įregistruoti Bendrijos prekių ženklas: žodinis prekių ženklas „Carrera“ 9 klasės prekėms
   Prekių ženklo ar žymens, kuriuo remtasi per protesto procedūrą, savininkas: Dr. Ing. h.c. F. Porsche AG

      Prekių ženklas ar žymuo, kuriuo remiamasi: nacionalinis ir Bendrijos žodinis prekių ženklas CARRERA 12 klasės prekėms

      Protestų skyriaus sprendimas: atmesti protestą

      Apeliacinės tarybos sprendimas: patenkinti apeliaciją ir atmesti paraišką

      Ieškinio pagrindai: Reglamento (EB) Nr. 207/2009 (1) 8 straipsnio 1 dalies b punkto ir 8 straipsnio 5 dalies pažeidimas, nes nėra galimybės supainioti nagrinėjamus prekių ženklus ir nėra neteisėtai pasinaudojama proteste nurodytų prekių ženklų skiriamuoju požymiu.

      (1)  2009 m. vasario 26 d. Tarybos reglamentas (EB) Nr. 207/2009 dėl Bendrijos prekių ženklo (OL L 78, 2009, p. 1)


title: Byla T-25/10: 2010 m. sausio 27 d. pareikštas ieškinys byloje BASF Specialty Chemicals ir BASF Lampertheim prieš Komisiją

text:
               17.4.2010

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 100/44

         2010 m. sausio 27 d. pareikštas ieškinys byloje BASF Specialty Chemicals ir BASF Lampertheim prieš Komisiją

   (Byla T-25/10)
   2010/C 100/68
   Proceso kalba: vokiečių

      Šalys

      Ieškovės: BASF Specialty Chemicals Holding GmbH (Bazelis, Šveicarija), BASF Lampertheim GmbH (Lampertheimas, Vokietija), atstovaujamos advokatų F. Montag ir T. Wilson

      Atsakovė: Europos Komisija

      Ieškovių reikalavimai

               —

               Panaikinti 2009 m. lapkričio 11 d. Sprendimo C(2009) 8682 galutinis (byla COMP/38589 — Šilumos stabilizatoriai) 1 straipsnio 1 dalies q punktą ir 1 straipsnio 2 dalies q punktą BASF Specialty Chemicals Holding GmbH atžvilgiu, sprendimo 1 straipsnio 1 dalies r punktą ir 1 straipsnio 2 dalies r punktą — BASF Lampertheim GmbH atžvilgiu, o sprendimo 2 straipsnio 15 ir 36 punktus — ieškovių atžvilgiu.

               —

               Nepatenkinus pirmiau nurodyto reikalavimo, atitinkamai sumažinti ieškovėms sprendimo 2 straipsnio 15 ir 36 punktais paskirtų baudų dydį.

               —

               Priteisti iš atsakovės bylinėjimosi išlaidas.

      Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

   Ieškovės ginčija 2009 m. lapkričio 11 d. Komisijos sprendimą C(2009) 8682 galutinis byloje COMP/38589 — Šilumos stabilizatoriai. Ginčijamu sprendimu ieškovėms ir kitoms įmonėms buvo skirtos baudos už EB 81 straipsnio ir — nuo 1994 m. sausio 1 d. — už EEE susitarimo 53 straipsnio pažeidimą. Komisijos manymu, ieškovės dalyvavo keliuose susitarimuose ir (arba) suderintuose veiksmuose alavinių stabilizatorių ir epoksidinto sojos aliejaus bei esterių srityje Europos ekonominėje erdvėje, pasireiškusiuose kainų nustatymu, rinkos pasidalijimu nustatant tiekimo kvotas, pasidalijimu klientais ir jų priskyrimu, taip pat keitimusi jautria komercine informacija, visų pirma apie klientus, gamybos ir tiekimo kiekius.
   Grįsdamos ieškinį ieškovės nurodo tris ieškinio pagrindus.
   Pirmiausia jos nurodo Reglamento (EB) Nr. 1/2003 (1) 25 straipsnio pažeidimą, nes atsakovės teisei skirti ieškovėms baudas buvo suėjęs senaties terminas. Ieškovių manymu, priešingai nei mano Komisija, Reglamento Nr. 1/2003 25 straipsnio 6 dalyje esanti nuostata dėl sustabdymo ieškovėms netaikoma.
   Antruoju ieškinio pagrindu ieškovės nurodo, kad ginčijamu sprendimu pažeidžiama SESV 101 straipsnio 1 dalis kartu su Reglamento Nr. 1/2003 23 straipsnio 2 dalimi, nes pažeidimai didžiąja dalimi negali būti priskirti įmonei BASF Specialty Chemicals Holding GmbH ir dėl to jai negalėjo būti skirta bauda. Šiuo atžvilgiu ieškovės taip pat teigia, kad dėl to Komisija, apskaičiuodama įmonei BASF Lampertheim GmbH baudą, pažeidė Reglamento Nr. 1/2003 23 straipsnio 2 dalį, nes nustatydama 10 % baudos viršutinę ribą už laikotarpius, kuriais BASF Specialty Chemicals Holding GmbH atsakomybės nėra, galėjo remtis tik bendra BASF Lampertheim GmbH apyvarta.
   Galiausiai trečiuoju ieškinio pagrindu ieškovės nurodo Reglamento Nr. 1/2003 23 straipsnio 2 ir 3 dalių kartu su Baudų apskaičiavimo gairėmis (2) pažeidimą, nes Komisija nepakankamai sumažino baudas ieškovėms. Ieškovės teigia, kad Komisija turėjo labiau atsižvelgti į neprotingai ilgą procedūros trukmę ir ieškovių bendradarbiavimą pagal pranešimą apie atleidimą nuo baudų ir baudų sumažinimą (3). Be to, sumažinant baudą turėjo būti atsižvelgta į aktyvų ieškovių bendradarbiavimą ne pagal pranešimą apie atleidimą nuo baudų ir baudų sumažinimą.

      (1)  2002 m. gruodžio 16 d. Tarybos reglamentas (EB) Nr. 1/2003 dėl konkurencijos taisyklių, nustatytų Sutarties 81 ir 82 straipsniuose, įgyvendinimo (OL L 1, p. 1; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 8 sk., 2 t., p. 205).

      (2)  Pagal Reglamento (EB) Nr. 1/2003 23 straipsnio 2 dalies a punktą skirtų baudų apskaičiavimo gairės (OL C 210, 2006, p. 2).

      (3)  Komisijos pranešimas apie atleidimą nuo baudų ir baudų sumažinimą kartelių atveju (OL C 45, 2002, p. 3; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 8 sk., 2 t., p. 155).


title: Byla F-112/13: 2015 m. balandžio 29 d. Tarnautojų teismo nutartis byloje Dimitriou/ENISA

text:
               15.6.2015

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 198/51

         2015 m. balandžio 29 d. Tarnautojų teismo nutartis byloje Dimitriou/ENISA

   (Byla F-112/13) (1)

   (2015/C 198/70)
   Proceso kalba: graikų
   Pirmosios kolegijos pirmininkas nutartimi nurodė išbraukti bylą iš registro.

      (1)  OL C 85, 2014 3 22, p. 26.


title: Byla C-160/14: 2014 m. balandžio 4 d. Varas Cíveis de Lisboa (5 a Vara Cível) (Portugalija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje João Filipe Ferreira da Silva e Brito irk t./Portugalijos valstybė

text:
               10.6.2014

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 175/30

         2014 m. balandžio 4 d.Varas Cíveis de Lisboa (5a Vara Cível) (Portugalija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje João Filipe Ferreira da Silva e Brito irk t./Portugalijos valstybė

   (Byla C-160/14)
   2014/C 175/37
   Proceso kalba: portugalų

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Varas Cíveis de Lisboa

      Šalys pagrindinėje byloje

      Ieškovai: João Filipe Ferreira da Silva e Brito ir kt.

      Atsakovė: Portugalijos valstybė

      Prejudiciniai klausimai

               1.

               Ar 2001 m. kovo 12 d. Tarybos direktyva 2001/23/EB dėl valstybių narių įstatymų, skirtų darbuotojų teisių apsaugai įmonių, verslo arba įmonių ar verslo dalių perdavimo atveju, suderinimo (1), konkrečiai jos 1 straipsnio 1 dalis turi būti aiškinama taip, kad sąvoka „verslo perleidimas“ taikoma tuo atveju, kai užsakomųjų skrydžių rinkoje veikianti įmonė yra likviduojama jos didžiausio akcininko sprendimu, kuris yra aviacijos sektoriuje veikianti įmonė, o likvidavimo etape patronuojančioji bendrovė:

                           i)

                           pakeičia likviduotą bendrovę orlaivių nuomos sutartyse ir galiojančiose užsakomųjų skrydžių sutartyse su turizmo operatoriais,

                           ii)

                           vykdo veiklą, kurią anksčiau vykdė likviduota bendrovė,

                           iii)

                           įdarbina kai kuriuos iki tol likviduotoje bendrovėje dirbusius darbuotojus ir paveda jiems atlikti tokias pačias užduotis kaip anksčiau,

                           iv)

                           perima likviduotos bendrovės smulkią įrangą?

               2.

               Ar SESV 267 straipsnis (anksčiau EB 234 straipsnis) turi būti aiškinamas taip, kad esant ankstesniame klausime nurodytoms aplinkybėms ir atsižvelgiant į tai, kad bylą nagrinėję žemesnės instancijos nacionaliniai teismai priėmė vienas kitam prieštaraujančius sprendimus, Supremo Tribunal de Justiça privalėjo kreiptis į Europos Sąjungos Teisingumo Teismą su prejudiciniu klausimu, kaip teisingai aiškinti Direktyvos 2001/23/EB 1 straipsnio 1 dalyje vartojamą sąvoką „verslo perleidimas“?

               3.

               Ar pagal Sąjungos teisę ir konkrečiai pagal Sprendime Köbler
                   (2) Europos Sąjungos Teisingumo Teismo suformuluotus principus dėl valstybės atsakomybės už asmenims padarytą žalą dėl galutinės instancijos nacionalinio teismo padaryto Sąjungos teisės pažeidimo draudžiama taikyti nacionalinės teisės normą, pagal kurią reikalaujama prašymą dėl valstybės padarytos žalos atlyginimo grįsti prieš tai panaikintu sprendimu, kuriuo padaryta žala?

      (1)  OL L 82, p. 16; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 5 sk., 4 t., p. 98.

      (2)  C-224/01, EU:C:2003:513.


title: Byla C-551/13: 2014 m. gruodžio 18 d. Teisingumo Teismo (šeštoji kolegija) sprendimas byloje ( Commissione Tributaria Provinciale di Cagliari (Italija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Società Edilizia Turistica Alberghiera Residenziale (SETAR)/Comune di Quartu S. Elena (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą — Direktyva 2008/98/EB — 15 straipsnis — Atliekų tvarkymas — Atliekų gamintojo galimybė pačiam jas apdoroti — Priimtas, bet dar neįsigaliojęs nacionalinis įstatymas, kuriuo perkeliama direktyva — Perkėlimo termino pabaiga — Tiesioginis veikimas)

text:
               23.2.2015

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 65/12

         2014 m. gruodžio 18 d. Teisingumo Teismo (šeštoji kolegija) sprendimas byloje (Commissione Tributaria Provinciale di Cagliari (Italija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Società Edilizia Turistica Alberghiera Residenziale (SETAR)/Comune di Quartu S. Elena

   (Byla C-551/13) (1)

   ((Prašymas priimti prejudicinį sprendimą - Direktyva 2008/98/EB - 15 straipsnis - Atliekų tvarkymas - Atliekų gamintojo galimybė pačiam jas apdoroti - Priimtas, bet dar neįsigaliojęs nacionalinis įstatymas, kuriuo perkeliama direktyva - Perkėlimo termino pabaiga - Tiesioginis veikimas))
   (2015/C 065/17)
   Proceso kalba: italų

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Commissione Tributaria Provinciale di Cagliari

      Šalys pagrindinėje byloje

      Ieškovė: Società Edilizia Turistica Alberghiera Residenziale (SETAR)

      Atsakovė: Comune di Quartu S. Elena

      Rezoliucinė dalis

   Sąjungos teisė ir 2008 m. lapkričio 19 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2008/98/EB dėl atliekų ir panaikinanti kai kurias direktyvas turi būti aiškinamos taip, kad pagal jas draudžiamas nacionalinės teisės aktas, kaip nagrinėjamasis pagrindinėje byloje, kuriuo viena šios direktyvos nuostata perkeliama į nacionalinę teisę, tačiau kurio įsigaliojimas priklauso nuo vėlesnio vidaus akto priėmimo, jei šis aktas įsigalioja pasibaigus minėtoje direktyvoje nustatytam perkėlimo į nacionalinę teisę terminui.
   Direktyvos 2008/98 15 straipsnio 1 dalis, taikoma kartu su jos 4 ir 13 straipsniais, turi būti aiškinama taip, kad pagal ją nedraudžiami nacionalinės teisės aktai, kuriuose nenumatyta pirminio atliekų gamintojo ar turėtojo galimybė pačiam jas pašalinti ir šitaip būti atleistam nuo komunalinio atliekų šalinimo mokesčio, jeigu šis mokestis atitinka proporcingumo principo reikalavimus.

      (1)  OL C 377, 2013 12 21.


title: Byla T-109/17: 2017 m. vasario 21 d. pareikštas ieškinys byloje FCA US/EUIPO – Busbridge (VIPER)

text:
               18.4.2017

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 121/42

         2017 m. vasario 21 d. pareikštas ieškinys byloje FCA US/EUIPO – Busbridge (VIPER)

   (Byla T-109/17)
   (2017/C 121/62)
   Kalba, kuria surašytas ieškinys: anglų

      Šalys

      Ieškovė: FCA US LLC (Auburn Hills, Mičiganas, Jungtinės Valstijos), atstovaujama QC C. Morcom

      Atsakovė: Europos Sąjungos intelektinės nuosavybės tarnyba (EUIPO)

      Kita procedūros Apeliacinėje taryboje šalis: Robert Dennis Busbridge (Hookwood, Jungtinė Karalystė)

      Su procedūra EUIPO susijusi informacija

      Prekių ženklo, dėl kurio kilo ginčas, savininkė: ieškovė.

      Prekių ženklas, dėl kurio kilo ginčas: žodinis Europos Sąjungos prekių ženklas VIPER – Europos Sąjungos prekių ženklas Nr. 3 871 101.

      Procedūra EUIPO: registracijos pripažinimo negaliojančia procedūra.

      Ginčijamas sprendimas: 2016 m. gruodžio 1 d. EUIPO Pirmosios apeliacinės tarybos sprendimas byloje R 554/2016-1.

      Reikalavimai

   Ieškovė Bendrojo Teismo prašo:

               —

               panaikinti Anuliavimo skyriaus ir Pirmosios apeliacinės tarybos sprendimus bei grąžinti R. D. Busbridge paraišką Anuliavimo skyriui tinkamai ją apsvarstyti,

               —

               ieškovė taip pat prašo priteisti jai bylinėjimosi išlaidas.

      Ieškinio pagrindai

               —

               Apeliacinė taryba klaidingai nusprendė, kad R. D. Busbridge įrodė prekių ženklo naudojimą prekėms, kurias apima Jungtinėje Karalystėje įregistruotas prekių ženklas (konkrečiai „Sports cars“).

               —

               R. D. Busbridge pateikė įrodymus, kurie buvo visiškai netinkami pagrįsti, jog prekės ženklas buvo naudojamas „iš tikrųjų“, kaip to reikalaujama pagal Reglamento Nr. 207/2009 57 straipsnio 2 ir 3 dalis.


title: Bylos C-376/05 ir C-377/05  Bundesgerichtshof 2005 m. liepos 26 d.  nutartimis pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą bylose  A. Brünsteiner GmbH (C-376/05) ir Autohaus Hilgert GmbH (C-377/05) prieš Bayerische Motorenwerke AG

text:
               14.1.2006

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 10/8

      Bundesgerichtshof2005 m. liepos 26 d. nutartimis pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą bylose A. Brünsteiner GmbH (C-376/05) ir Autohaus Hilgert GmbH (C-377/05) prieš Bayerische Motorenwerke AG

   (Bylos C-376/05 ir C-377/05)
   (2006/C 10/18)
   Proceso kalba: vokiečių

      Bundesgerichtshof2005 m. liepos 26 d. nutartimis kreipėsi į Europos Bendrijų Teisingumo Teismą su prašymu, kurį Teisingumo Teismo sekretoriatas gavo 2005 m. spalio 12 d., priimti prejudicinį sprendimą bylose A. Brünsteiner GmbH (C-376/05) ir Autohaus Hilgert GmbH (C-377/05) prieš Bayerische Motorenwerke AG. Bundesgerichtshof prašo Teisingumo Teismo atsakyti į šiuos klausimus:

               1.

               Ar 1995 m. birželio 28 d. Komisijos reglamento (EB) Nr. 1475/95 dėl Sutarties 85 straipsnio 3 dalies taikymo tam tikroms motorinių transporto priemonių paskirstymo ir techninės priežiūros susitarimų rūšims (1) (toliau — Reglamentas (EB) Nr. 1475/95) 5 straipsnio 3 dalies pirmojo sakinio pirmą įtrauką reikia aiškinti taip, kad būtinybė pertvarkyti visą ar žymią platinimo tinklo dalį ir su tuo susijusi tiekėjo teisė nutraukti sutartis su atstovais juos apie tai informavus prieš vienerius metus, be kita ko, gali kilti dėl to, kad 2002 m. liepos 31 d Komisijos reglamento (EB) Nr. 1400/2002 dėl Sutarties 81 straipsnio 3 dalies taikymo vertikalių susitarimų ir suderintų veiksmų rūšims motorinių transporto priemonių sektoriuje (2) (toliau — Reglamentas (EB) Nr. 1400/2002) įsigaliojimas pareikalavo esminių platinimo sistemos, kurią tiekėjai ir jų atstovai iki tol naudojo pagal šiai sistemai išimtį numatantį Reglamentą (EB) Nr. 1475/95, pakeitimų?

               2.

               Jei į atsakymas į pirmąjį klausimą būtų neigiamas:

                           Ar Reglamento (EB) Nr. 1400/2002 4 straipsnį reikėtų aiškinti taip, kad išimtiniais atvejais tai, kad motorinių transporto priemonių platinimo sutartyse esantys konkurenciją ribojantys susitarimai, kurie pagal šio reglamento nuostatas yra pagrindiniai konkurencijos apribojimai (į „juodąjį sąrašą patenkančios nuostatos“), pasibaigus vienerių metų pereinamajam laikotarpiui, numatytam 2003 m. rugsėjo 30 d. Reglamento 10 straipsnyje, nedraudė joms taikyti visiems platinimo sutartyse numatytiems EB 81 straipsnio 1 dalyje uždraustiems konkurencijos apribojimams taikomos išimties, jei tokios platinimo sutartys buvo sudarytos dar galiojant Reglamentui (EB) 1475/95, jos atitiko šio reglamento reikalavimus, ir joms buvo taikoma reglamente numatyta išimtis?

                           Ar tai taikoma ir tuomet, kai pagal Bendrijos teisę visų konkurenciją ribojančių sutarčių nuostatų negaliojimas pagal nacionalinę teisę lemia negalioja visos atstovavimo sutarties negaliojimą?

      (1)  OL L 145, p. 25.

      (2)  OL L 203, p. 30.


title: Byla T-115/15: 2015 m. kovo 5 d. pareikštas ieškinys byloje Deza/ECHA

text:
               1.6.2015

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 178/14

         2015 m. kovo 5 d. pareikštas ieškinys byloje Deza/ECHA

   (Byla T-115/15)
   (2015/C 178/16)
   Proceso kalba: čekų

      Šalys

      Ieškovė: Deza, a.s. (Valašske Meziržyčiai, Čekijos Respublika), atstovaujama advokato P. Dejl

      Atsakovė: Europos cheminių medžiagų agentūra

      Reikalavimai

               —

               Panaikinti 2014 m. gruodžio 12 d. Europos cheminių medžiagų agentūros vykdomojo direktoriaus sprendimą ED/108/2014, kuriuo atnaujinamas ir papildomas kandidatiniame cheminių medžiagų sąraše padarytas įrašas dėl DEHP medžiagos, kuri gali būti įtraukta į Reglamento (EB) Nr. 1907/2006 (1) XIV priedą.

               —

               Priteisti iš atsakovės bylinėjimosi išlaidas.

      Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

   Grįsdama ieškinį ieškovė remiasi keturiais pagrindais.

               1.

               Pirmasis ieškinio pagrindas, susijęs su ginčijamo sprendimo ultra vires pobūdžiu.
               Ieškovė tvirtina, kad ginčijamas sprendimas yra ultra vires, nes i) Reglamentu Nr. 1907/2006 atsakovei nesuteikta teisės atnaujinti medžiagų, kurios galbūt bus įtrauktos į XIV priedą, kaip tai suprantama pagal šio reglamento 59 straipsnio 1 dalį, sąrašą, ii) ginčijamą sprendimą atsakovė priėmė po procedūros, kuri prieštarauja Reglamento Nr. 1907/2006 59 straipsniui, iii) ginčijamu sprendimu ir atsakovės vykdyta procedūra, po kurios buvo priimtas sprendimas, nebuvo laikomasi procedūros, kurią tokiais atvejais yra numatę Europos Sąjungos Taryba ir Europos Parlamentas.

               2.

               Antrasis ieškinio pagrindas, susijęs su tuo, kad dėl ginčijamo sprendimo pažeistas teisinio saugumo principas
               Šiuo klausimu ieškovė nurodo, kad ginčijamu sprendimu pažeidžiamas teisinio saugumo principas, nes i) juo medžiaga bis(2-ethylhexyl) phthalate (DEHP) pripažįstama endokrininei sistemai kenksminga medžiaga, nors Sąjungos teisėje nėra apibrėžta nei ši medžiaga, nei jos nustatymo kriterijai; šį apibrėžimą ir šiuos kriterijus nustatė Komisija, remdamasi Tarybos ir Europos Parlamento reglamentais ir sprendimais, ii) šis sprendimas priimtas tuo metu, kai vis dar buvo vykdoma DEHP medžiagos, pripažintos toksinio poveikio reprodukcijai, kaip tai suprantama pagal Reglamento Nr. 1907/2006 57 straipsnio c dalį, autorizacijos procedūra, nors ji ir buvo pažengusi.

               3.

               Trečiasis ieškinio pagrindas, susijęs su aplinkybe, kad ginčijamas sprendimas nepagrįstas įtikinamomis ir objektyviomis mokslinėmis išvadomis
               Ieškovė teigia, kad ginčijamas sprendimas neteisėtas, nes nepagrįstas įtikinamomis ir objektyviomis mokslinėmis išvadomis, patvirtinančiomis, kad medžiaga DEHP tenkina visus Reglamento Nr. 1907/2006 57 straipsnio f dalyje nurodytus kriterijus.

               4.

               Ketvirtasis ieškinio pagrindas, susijęs su ieškovės teisių ir principų, įtvirtintų Žmogaus teisių ir pagrindinių laisvių apsaugos konvencijoje ir Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijoje, pažeidimu
               Šiuo klausimu ieškovė nurodo, kad dėl ginčijamo sprendimo ir iki šio sprendimo priėmimo atsakovės vykdytos procedūros pažeidžiamos jos teisės ir principai, įtvirtinti Žmogaus teisių ir pagrindinių laisvių apsaugos konvencijoje ir Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijoje, be kita ko, teisinio saugumo principas, teisė į teisingą bylos nagrinėjimą ir teisė netrikdomai naudotis savo nuosavybe.

      (1)  2006 m. gruodžio 18 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (EB) Nr. 1907/2006 dėl cheminių medžiagų registracijos, įvertinimo, autorizacijos ir apribojimų (REACH), įsteigiantis Europos cheminių medžiagų agentūrą, iš dalies keičiantis Direktyvą 1999/45/EB bei panaikinantis Tarybos reglamentą (EEB) Nr. 793/93, Komisijos reglamentą (EB) Nr. 1488/94, Tarybos direktyvą 76/769/EEB ir Komisijos direktyvas 91/155/EEB, 93/67/EEB, 93/105/EB bei 2000/21/EB (OL L 396, 2006, p. 1).


title: Byla T-360/15: 2016 m. rugsėjo 8 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Dr Vita/EUIPO (69) (Europos Sąjungos prekių ženklas — Vaizdinio Europos Sąjungos prekių ženklo „69“ paraiška — Absoliutus atmetimo pagrindas — Aprašomasis pobūdis — Reglamento (EB) Nr. 207/2009 7 straipsnio 1 dalies c punktas)

text:
               17.10.2016

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 383/14

         2016 m. rugsėjo 8 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Dr Vita/EUIPO (69)

   (Byla T-360/15) (1)

   ((Europos Sąjungos prekių ženklas - Vaizdinio Europos Sąjungos prekių ženklo „69“ paraiška - Absoliutus atmetimo pagrindas - Aprašomasis pobūdis - Reglamento (EB) Nr. 207/2009 7 straipsnio 1 dalies c punktas))
   (2016/C 383/19)
   Proceso kalba: lenkų

      Šalys

      Ieškovė: Dr Vita sp. z o.o. (Olštynas, Lenkija), atstovaujama advokatės D. Rzążewska

      Atsakovė: Europos Sąjungos intelektinės nuosavybės tarnyba (EUIPO), atstovaujama D. Walicka

      Dalykas

   Ieškinys dėl 2015 m. balandžio 1 d. EUIPO penktosios apeliacinės tarybos sprendimo (byla R 2513/2014-5), susijusio su paraiška įregistruoti vaizdinį žymenį 69 kaip Bendrijos prekių ženklą.

      Rezoliucinė dalis

               1.

               Atmesti ieškinį.

               2.

               Priteisti iš Dr Vita sp. z o.o. bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 279, 2015 8 24.


title: Byla T-627/13: 2015 m. spalio 2 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje The Tea Board/VRDT – Delta Lingerie (Darjeeling) (Bendrijos prekių ženklas — Protesto procedūra — Vaizdinis prekių ženklas „Darjeeling“ — Ankstesni Bendrijos kolektyviniai žodinis ir vaizdinis prekių ženklai DARJEELING — Santykiniai atmetimo pagrindai — Reglamento (EB) Nr. 207/2009 8 straipsnio 1 dalies b punktas ir 5 dalis)

text:
               23.11.2015

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 389/40

         2015 m. spalio 2 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje The Tea Board/VRDT – Delta Lingerie (Darjeeling)

   (Byla T-627/13) (1)

   ((Bendrijos prekių ženklas - Protesto procedūra - Vaizdinis prekių ženklas „Darjeeling“ - Ankstesni Bendrijos kolektyviniai žodinis ir vaizdinis prekių ženklai DARJEELING - Santykiniai atmetimo pagrindai - Reglamento (EB) Nr. 207/2009 8 straipsnio 1 dalies b punktas ir 5 dalis))
   (2015/C 389/42)
   Proceso kalba: anglų

      Šalys

      Ieškovė: The Tea Board (Kalkuta, Indija), atstovaujama advokatų A. Nordemann ir M. Maier

      Atsakovė: Vidaus rinkos derinimo tarnyba (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui), atstovaujama S. Palmero Cabezas

      Kita procedūros VRDT Apeliacinėje taryboje šalis, įstojusi į bylą Bendrajame Teisme: Delta Lingerie (Kašanas, Prancūzija), atstovaujama advokatų G. Marchais ir P. Martini-Berthon

      Dalykas

   Ieškinys dėl 2013 m. rugsėjo 11 d. VRDT antrosios apeliacinės tarybos sprendimo (byla R 1387/2012-2), susijusio su protesto procedūra tarp The Tea Board ir Delta Lingerie.

      Rezoliucinė dalis

               1.

               Panaikinti 2013 m. rugsėjo 11 d. Vidaus rinkos derinimo tarnybos (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui) (VRDT) antrosios apeliacinės tarybos sprendimą (byla R 1387/2012-2) tiek, kiek jis susijęs su peržiūrėtos ir iš dalies pakeistos 1957 m. birželio 15 d. Nicos sutarties dėl tarptautinės prekių ir paslaugų klasifikacijos ženklams registruoti 25 klasei priklausančiomis prekėmis, kurioms prašoma įregistruoti prekių ženklą, ir minėtos sutarties 35 klasei priklausančiomis „mažmeninės prekybos moteriškais apatiniais drabužiais ir moteriško apatinio trikotažo gaminiais, kvepalais, tualetiniais vandenimis ir kosmetikos gaminiais, namų ir vonios tekstile paslaugomis“, kurioms prašoma įregistruoti prekių ženklą.

               2.

               Atmesti likusią ieškinio dalį.

               3.

               Kiekviena šalis padengia savo bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 45, 2014 2 15.


title: Byla C-419/14: 2014 m. rugsėjo 8 d. Fővárosi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság (Vengrija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje WebMindLicenses Kft./Nemzeti Adó- és Vámhivatal Kiemelt Adó- és Vám Főigazgatóság

text:
               8.12.2014

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 439/17

         2014 m. rugsėjo 8 d.Fővárosi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság (Vengrija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje WebMindLicenses Kft./Nemzeti Adó- és Vámhivatal Kiemelt Adó- és Vám Főigazgatóság

   (Byla C-419/14)
   (2014/C 439/25)
   Proceso kalba: vengrų

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Fővárosi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság

      Šalys pagrindinėje byloje

      Ieškovė: WebMindLicences Kft.

      Atsakovė: Nemzeti Adó- és Vámhivatal Kiemelt Adó- és Vám Főigazgatóság

      Prejudiciniai klausimai

               1.

               Ar paslaugų teikėjo, kaip jis suprantamas PVM srityje, nustatymui pagal 2006 m. lapkričio 28 d. Tarybos direktyvos 2006/112/EB (1) dėl pridėtinės vertės mokesčio bendros sistemos (toliau – PVM direktyva) 2 straipsnio 1 dalies c punktą, 24 straipsnio 1 dalį ir 43 straipsnį, kai nagrinėjama, ar sandoris yra fiktyvus, neturi realaus ekonominio ir komercinio pagrindo ir yra sudarytas išimtinai siekiant pasinaudoti mokesčių lengvata, svarbu tai, kad pagrindinėje byloje licenciją perleidžiančios komercinės bendrovės vadovas ir savininkas yra fizinis asmuo, pagal licencijos sutartį perleidžiamo know-how kūrėjas?

               2.

               Jei į pirmąjį klausimą būtų atsakyta teigiamai, ar taikant PVM direktyvos 2 straipsnio 1 dalies c punktą, 24 straipsnio 1 dalį ir 43 straipsnį, kai siekiama nustatyti galimai įvykusį piktnaudžiavimo faktą, svarbu tai, kad šis fizinis asmuo turi arba gali turėti neformalios įtakos licenciją įgijusios komercinės bendrovės veiklai ir sprendimams? Ar svarbu tai, kad know-how kūrėjas, kaip profesionalus konsultantas arba patarėjas know-how vystymo ar panaudojimo klausimais, tiesiogiai ar netiesiogiai dalyvauja arba gali dalyvauti priimant bendrovės sprendimus dėl paslaugos teikimo panaudojant šią know-how?

               3.

               Ar pagrindinės bylos aplinkybėmis ir atsižvelgiant į tai, kas minėta antrajame klausime, nustatant paslaugos teikėją, kaip jis suprantamas PVM srityje, svarbi ne tik remiantis sutartimi įvykusio sandorio analizė, bet ir tai, kad know-how kūrėjas fizinis asmuo daro įtaką, tiksliau tariant, lemiamą įtaką arba nurodinėja, kaip teikti paslaugas panaudojant šį know-how?

               4.

               Jei į trečiąjį klausimą būtų atsakyta teigiamai, į kokias aplinkybes reikia atsižvelgti vertinant šios įtakos ir šio nurodinėjimo apimtį arba, konkrečiau tariant, kokiais kriterijais remiantis galima konstatuoti, kad daroma lemiama įtaka paslaugos teikimui ir kad tai, kas sudaro tikrąjį sudaryto sandorio ekonominį turinį, buvo iš tiesų įvykdyta licenciją suteikusios įmonės naudai?

               5.

               Ar pagrindinės bylos aplinkybėmis nagrinėjant pasinaudojimą mokesčių lengvata ir vertinant ūkio subjektų ir sandorio dalyvių santykius svarbu tai, kad apmokestinamieji asmenys, abejotino sandorio, skirto išvengti mokesčių, dalyviai, yra juridiniai asmenys, jei valstybės narės mokesčių institucija pripažįsta, kad būtent fizinis asmuo priima su eksploatacija susijusius strateginius ir vykdomuosius sprendimus? Jei atsakymas būtų teigiamas, ar reikia atsižvelgti į tai, kurioje valstybėje narėje fizinis asmuo priėmė šiuos sprendimus? Jei šioje byloje nagrinėjamomis aplinkybėmis būtų konstatuota, kad sutartyje apibrėžta šalių padėtis nėra lemiama, ar svarbu tai, kad šioje byloje nagrinėjamos paslaugos teikimui internetu reikalingų techninių priemonių, žmogiškųjų resursų ir finansinių operacijų valdymas pavestas subrangovams?

               6.

               Jei būtų konstatuota, kad licencinės sutarties sąlygos neatspindi sandorio tikrojo ekonominio turinio, ar sutarties sąlygų perkvalifikavimas ir situacijos, kuri būtų egzistavusi nesant piktnaudžiavimo operacijos, atkūrimas reiškia, kad valstybės narės mokesčių institucija gali skirtingai nustatinėti paslaugos teikimo valstybę narę ir pareigos sumokėti mokestį atsiradimo valstybę narę, jei licenciją įgijusi įmonė sumokėjo mokesčius įsteigimo valstybėje narėje pagal toje valstybėje narėje galiojančius reikalavimus?

               7.

               Ar SESV 49 ir 56 straipsnius reikia aiškinti taip, kad jų neatitinka ir gali būti laikomos piktnaudžiavimu įsisteigimo ir paslaugų teikimo laisvėmis sutarties sąlygos, kaip antai nagrinėjamos pagrindinėje byloje, pagal kurias įmonė, kuri yra vienos valstybės narės apmokestinamasis asmuo, licencijos sutartimi perleidžia kitai įmonei, kuri yra kitos valstybės narės apmokestinamasis asmuo, know-how, reikalingą suaugusiems skirtų paslaugų teikimui per internetą panaudojant interaktyvias ryšių technologijas, ir teisę naudotis šiuo know-how, jei licenciją įgijusios įmonės įsteigimo valstybėje narėje PVM mokestis už perleistą objektą yra palankesnis?

               8.

               Kaip šioje byloje susidariusiomis aplinkybėmis vertinti, kiek tai susiję su tariama mokestine nauda, licenciją suteikiančios įmonės komercinius sumetimus? Ar šiuo atžvilgiu svarbu tai, kad licenciją suteikiančios komercinės bendrovės savininkas ir vadovas yra atitinkamą know-how sukūręs fizinis asmuo?

               9.

               Ar vertinant piktnaudžiavimą galima atsižvelgti, ir kiek, į tokias pagrindinės bylos aplinkybes, kaip antai techniniai reikalavimai ir infrastruktūra, susiję su paslaugos, kuri yra ginčijamo sandorio objektas, teikimo pradžia ir teikimu, taip pat licenciją suteikiančios įmonės žmogiškųjų išteklių pasirengimas teikti atitinkamą paslaugą?

               10.

               Ar nagrinėjamu atveju PVM direktyvos 2 straipsnio 1 dalies c punktą, 24 straipsnio 1 dalį, 43 ir 273 straipsnius, siejamus su ESS 4 straipsnio 3 dalimi ir SESV 325 straipsniu, reikia aiškinti taip, kad tam, jog būtų veiksmingai vykdoma Sąjungos valstybėms narėms tenkanti pareiga realiai ir laiku surinkti visą PVM ir išvengti biudžeto nuostolių, galinčių atsirasti dėl sukčiavimo ir mokesčių vengimo, vykdomo kertant valstybių narių sienas, situacijoje, kai pagal paslaugos teikimo operaciją reikia identifikuoti paslaugos teikėją, valstybės narės mokesčių institucija administracinės procedūros etapu siekdama atskleisti aplinkybes ir tam rinkdama įrodymus, gali naudotis duomenimis, informacija ir įrodinėjimo priemonėmis, kaip antai vykdant baudžiamąjį persekiojimą mokesčių institucijos tyrimų tarnybos slaptai fiksuotų komunikacijų įrašai, ir panaudoti jas grindžiant savo išvadas apie mokestinius padarinius, jei administracines bylas nagrinėjantis teismas vertindamas valstybės narės mokesčių institucijos administracinio potvarkio teisėtumą gali patikrinti šiuos įrodymus?

               11.

               Ar šioje byloje nagrinėjamoje situacijoje PVM direktyvos 2 straipsnio 1 dalies c punktą, 24 straipsnio 1 dalį ir 43 ir 273 straipsnius, siejamus su ESS 4 straipsnio 3 dalimi ir SESV 325 straipsniu, reikia aiškinti taip, kad tam, jog būtų veiksmingai vykdoma Sąjungos valstybėms narėms tenkanti pareiga realiai ir laiku surinkti visą PVM ir valstybių narių pareiga užtikrinti, kad apmokestinamieji asmenys vykdytų jiems nustatytas pareigas, valstybės narės mokesčių institucija, neviršydama jai nustatytų įgaliojimų, gali naudotis įrodinėjimo priemonėmis, kurios buvo gautos vykdant dėl mokesčių vengimo pradėtą baudžiamąjį persekiojimą, taip pat tais atvejais, kai pagal nacionalinę teisę vykstant administraciniam procesui neleidžiama mokesčių vengimo prevencijos tikslais slapta rinkti informaciją, o toks rinkimas vykdant baudžiamąjį persekiojimą susietas su tam tikromis garantijomis, nenumatytomis su mokesčiais susijusioje administracinėje procedūroje, tačiau mokesčių institucijai suteikiama galimybė veikti pagal laisvo įrodymų vertinimo principą?

               12.

               Ar EŽTK 8 straipsnio 2 dalis, siejama su Chartijos 52 straipsnio 2 dalimi, yra kliūtis pripažinti dešimtajame ir vienuoliktajame klausimuose nurodytą valstybės narės mokesčių institucijos kompetenciją ir ar šios bylos aplinkybėmis kova su mokesčių vengimu, atsižvelgiant į veiksmingo mokesčių surinkimo ir „ekonominės valstybės gerovės“ tikslus, galima pateisinti tai, kad su mokesčiais susijusioje administracinėje procedūroje remiamasi išvadomis, darytinomis iš slapta gautos informacijos?

               13.

               Jei į dešimtąjį–dvyliktąjį klausimus būtų atsakyta, kad valstybės narės mokesčių institucija gali naudotis tokiomis įrodinėjimo priemonėmis administracinėje procedūroje, ar valstybės narės mokesčių institucija, siekdama užtikrinti teisės į gerą valdymą ir teisės į gynybą veiksmingumą pagal Chartijos 7, 8, 41 ir 48 straipsnius, siejamus su jos 51 straipsnio 1 dalimi, turi absoliučią pareigą išklausyti apmokestinamąjį asmenį administracinėje procedūroje, užtikrinti jam galimybę susipažinti su išvadomis, darytinomis iš slapta gautos informacijos, ir atsižvelgti į tikslus, kuriais rinkti atitinkamose įrodinėjimo priemonėse užfiksuoti duomenys, ar, atvirkščiai, kadangi slapta surinkta informacija skirta tik baudžiamajam tyrimui, negalima naudotis tokiomis įrodinėjimo priemonėmis?

               14.

               Tuo atveju, jei įrodinėjimo priemonių gavimas ir naudojimas pažeidžia Chartijos 7, 8, 41 ir 48 straipsnius, siejamus su jos 47 straipsniu, ar teisę į veiksmingą teisinę gynybą atitinka nacionalinės teisės aktai, pagal kuriuos procedūriniu trūkumu grindžiamas skundas teismui dėl mokesčių srityje priimto sprendimo galiojimo gali būti patenkintas ir skundžiamas sprendimas pripažintas negaliojančiu tik tuo atveju, jei atitinkamu atveju egzistuoja konkreti galimybė, kad nesant procedūrinio trūkumo būtų buvęs priimtas kitoks nei skundžiamas sprendimas, ir, be to, šis trūkumas iš esmės paveikė ieškovės teisinę padėtį, ar procedūrinius trūkumus reikia vertinti atsižvelgiant į platesnį kontekstą, nepriklausomai nuo to, kokią įtaką procedūros rezultatui turi Chartijos nuostatas pažeidžiantis procedūrinis trūkumas?

               15.

               Chartijos 47 straipsnio veiksmingumas neatsiejamas nuo to, kad šiuo proceso etapu skundą dėl valstybės narės mokesčių institucijos potvarkio nagrinėjantis Administracines bylas nagrinėjantis teismas gali patikrinti, ar baudžiamojo persekiojimo tvarka ir tikslais slapta rinktos įrodinėjimo priemonės gautos teisėtai, visų pirma tais atvejais, kai apmokestinamasis asmuo, kurio baudžiamasis persekiojimas vykdytas lygiagrečiai, nežino apie tokių dokumentų egzistavimą ir negali ginčyti jų teisėtumo teisme?

               16.

               Atsižvelgiant į šeštąjį klausimą, ar 2010 m. spalio 7 d. Tarybos reglamentą (ES) Nr. 904/2010 (2) dėl administracinio bendradarbiavimo ir kovos su sukčiavimu pridėtinės vertės mokesčio srityje ir visų pirma jo 7 konstatuojamąją dalį, pagal kurią siekiant surinkti mokėtinus mokesčius, valstybės narės turėtų bendradarbiauti siekiant užtikrinti, kad PVM būtų teisingai apskaičiuojamas ir todėl jos turi ne tik stebėti, ar mokėtini mokesčiai tinkamai taikomi jų teritorijoje, bet ir turėtų teikti paramą kitoms valstybėms narėms, kad būtų užtikrinta, jog mokesčiai, susiję jų teritorijoje vykdoma veikla, bet mokėtini kitoje valstybėje narėje, būtų tinkamai taikomi, reikia aiškinti taip, kad tokiomis faktinėmis aplinkybėmis, kokios nagrinėjamos, valstybės narės mokesčių institucija, nustačiusi mokesčių skolą, turi pateikti prašymą kitos valstybės narės, kurioje patikrintasis apmokestinamasis asmuo sumokėjo mokestį, mokesčių institucijai?

               17.

               Jei atsakymas į šešioliktąjį klausimą būtų teigiamas ir teismas pripažintų valstybės narės mokesčių institucijos priimtus potvarkius negaliojančiais dėl renkant informaciją padarytų procedūrinių pažeidimų ir pažeistos bendradarbiavimo pareigos, kokius teisinius padarinius skundą dėl administracinių potvarkių nagrinėjantis teismas turėtų pripažinti atsižvelgdamas, be kita ko, į keturioliktajame klausime nurodytas aplinkybes?

      (1)  OL L 347, p. 1.

      (2)  OL L 268, p. 1.


title: Byla C-51/08: 2011 m. gegužės 24 d. Teisingumo Teismo (didžioji kolegija) sprendimas byloje Europos Komisija prieš Liuksemburgo Didžiąją Hercogystę (Valstybės įsipareigojimų neįvykdymas — EB 43 straipsnis — Įsisteigimo laisvė — Notarai — Pilietybės sąlyga — EB 45 straipsnis — Dalyvavimas vykdant viešosios valdžios funkcijas — Direktyva 89/48/EEB)

text:
               9.7.2011

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 204/3

         2011 m. gegužės 24 d. Teisingumo Teismo (didžioji kolegija) sprendimas byloje Europos Komisija prieš Liuksemburgo Didžiąją Hercogystę

   (Byla C-51/08) (1)

   (Valstybės įsipareigojimų neįvykdymas - EB 43 straipsnis - Įsisteigimo laisvė - Notarai - Pilietybės sąlyga - EB 45 straipsnis - Dalyvavimas vykdant viešosios valdžios funkcijas - Direktyva 89/48/EEB)
   2011/C 204/04
   Proceso kalba: prancūzų

      Šalys

      Ieškovė: Europos Komisija, atstovaujama J.-P. Keppenne ir H. Støvlbæk

      Ieškovės pusėje įstojusi į bylą šalis: Jungtinė Didžiosios Britanijos ir Šiaurės Airijos Karalystė, atstovaujama E. Jenkinson ir S. Ossowski

      Atsakovė: Liuksemburgo Didžioji Hercogystė, atstovaujama C. Schiltz ir advokato J. J. Lorang

      Atsakovės pusėje įstojusios į bylą šalys: Čekijos Respublika, atstovaujama M. Smolek, Prancūzijos Respublika, atstovaujama G. de Bergues ir M. Messmer, Latvijos Respublika, atstovaujama L. Ostrovska, K. Drēviņa ir J. Barbale, Lietuvos Respublika, atstovaujama D. Kriaučiūno ir E. Matulionytės, Vengrijos Respublika, atstovaujama J. Fazekas, R. Somssich, K. Veres ir M. Fehér, Lenkijos Respublika, atstovaujama M. Dowgielewicz, C. Herma ir D. Lutostańska, Slovakijos Respublika, atstovaujama J. Čorba

      Dalykas

   Valstybės įsipareigojimų neįvykdymas — EB 43 ir 45 straipsnių pažeidimas — Nacionalinės teisės aktai, kuriuose nustatyta pilietybės sąlyga norintiesiems įgyti notaro profesiją ir ja verstis — Įsisteigimo laisvės ribojimas — Su viešosios valdžios funkcijų vykdymu susijusios išimties taikymo apimtis — Reikalavimas, kad toks vykdymas būtų tiesioginis ir konkretus — 1988 m. gruodžio 21 d. Tarybos direktyvos 89/48/EEB dėl bendrosios aukštojo mokslo diplomų, išduotų po bent trejų metų profesinio mokymo ir lavinimo, pripažinimo sistemos (OL L 19, 1989, p. 16; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 5 sk., 1 t., p. 337) neperkėlimas į nacionalinę teisę, kiek tai susiję su notaro profesija.

      Rezoliucinė dalis

               1.

               Nustačiusi pilietybės sąlygą norintiesiems verstis notaro profesija, Liuksemburgo Didžioji Hercogystė neįvykdė įsipareigojimų pagal EB 43 straipsnį.

               2.

               Atmesti likusią ieškinio dalį.

               3.

               Europos Komisija, Liuksemburgo Didžioji Hercogystė, Čekijos Respublika, Prancūzijos Respublika, Latvijos Respublika, Lietuvos Respublika, Vengrijos Respublika, Lenkijos Respublika, Slovakijos Respublika ir Jungtinė Didžiosios Britanijos ir Šiaurės Airijos Karalystė padengia savo bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 128, 2008 5 24.