title: Byla C-210/16: 2016 m. balandžio 14 d. Bundesverwaltungsgericht (Vokietija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Unabhängiges Landeszentrum für Datenschutz Schleswig-Holstein/Wirtschaftsakademie Schleswig-Holstein GmbH

text:
               18.7.2016

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 260/18

         2016 m. balandžio 14 d.Bundesverwaltungsgericht (Vokietija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Unabhängiges Landeszentrum für Datenschutz Schleswig-Holstein/Wirtschaftsakademie Schleswig-Holstein GmbH

   (Byla C-210/16)
   (2016/C 260/24)
   Proceso kalba: vokiečių

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Bundesverwaltungsgericht

      Šalys pagrindinėje byloje

      Atsakovas, pareiškėjas apeliaciniame procese ir pareiškėjas kasaciniame procese: Unabhängiges Landeszentrum für Datenschutz Schleswig-Holstein

      Pareiškėja, atsakovė apeliaciniame procese ir atsakovė kasaciniame procese: Wirtschaftsakademie Schleswig-Holstein GmbH

      Trečiasis asmuo: Facebook Ireland Limited

      Proceso dalyvis: Der Vertreter des Bundesinteresses beim Bundesverwaltungsgericht

      Prejudiciniai klausimai

               1.

               Ar Direktyvos 95/46/EB (1) 2 straipsnio d punktas aiškintinas taip, kad juo išsamiai ir galutinai reglamentuojama atsakomybė už duomenų saugumo pažeidimus, ar vis dėlto taikant „tinkamas priemones“ pagal Direktyvos 95/46/EB 24 straipsnį ir „įgaliojimus veiksmingai įsikišti“ pagal Direktyvos 95/46/EB 28 straipsnio 3 dalies antrą įtrauką daugiapakopėje informacijos teikėjų struktūroje galima įžvelgti institucijos, kuri nėra atsakinga už duomenų tvarkymą pagal Direktyvos 95/46/EB 2 straipsnio d dalį, atsakomybę už savo siūlomos informacijos valdytojo pasirinkimą?

               2.

               Ar vis dėlto valstybių narių pareiga pagal Direktyvos 95/46/EB 17 straipsnio 2 dalį tais atvejais, kai duomenys tvarkomi duomenų valdytojo vardu, numatyti, kad duomenų valdytojas turi „parinkti <…> duomenų tvarkytoją, kuris garantuotų reikiamas techninio saugumo ir organizacines priemones, taikomas tvarkant numatytus duomenis“, aiškintina taip, kad kitų su naudojimu susijusių santykių atveju, kurie nėra susiję su duomenų tvarkymu duomenų valdytojo vardu pagal Direktyvos 95/46/EB 2 straipsnio e punktą, nėra pareigos rūpestingai pasirinkti tokį tvarkytoją ir jos negalima pagrįsti pagal nacionalinę teisę?

               3.

               Ar tais atvejais, kai už Europos Sąjungos ribų įsisteigusi patronuojančioji bendrovė įvairiose valstybėse narėse turi teisiškai nepriklausomus padalinius (dukterines bendroves), pagal Direktyvos 95/46/EB 4 straipsnį, 28 straipsnio 6 dalį valstybės narės (šiuo atveju Vokietijos) priežiūros institucija turi teisę įgyvendinti jai pagal Direktyvos 95/46/EB 28 straipsnio 3 dalį suteiktus įgaliojimus jos teritorijoje esančio padalinio atžvilgiu net tuomet, kai tas padalinys yra atsakingas tik už reklamos pardavimo skatinimą ir kitas rinkodaros priemones, skirtas tos valstybės narės gyventojams, o kitas kitoje valstybėje narėje (šiuo atveju Airijoje) esantis nepriklausomas padalinys (dukterinė bendrovė) remiantis vidiniu koncerno užduočių paskirstymu yra atsakingas tik už asmens duomenų rinkimą ir tvarkymą visoje Europos Sąjungoje, t. y. ir kitoje valstybėje narėje (šiuo atveju Vokietijoje), jei iš tiesų sprendimą dėl duomenų tvarkymo priima patronuojančioji bendrovė?

               4.

               Ar Direktyvos 95/46/EB 4 straipsnio 1 dalies a punktas, 28 straipsnio 3 dalis yra aiškintini taip, kad tais atvejais, kai duomenų valdytojas turi padalinį vienos valstybės narės teritorijoje (šiuo atveju Airijoje), o kitos valstybės narės teritorijoje (šiuo atveju Vokietijoje) turi dar vieną teisiškai nepriklausomą padalinį, kuris, be kita ko, yra atsakingas už reklaminio ploto pardavimą ir jo veikla skirta tos valstybės gyventojams, toje kitoje valstybėje narėje (šiuo atveju Vokietijoje) kompetentinga priežiūros institucija gali taikyti priemones ir nurodyti įgyvendinti duomenų apsaugą reglamentuojančius teisės aktus kito padalinio (šiuo atveju Vokietijoje) atžvilgiu, kuris, remiantis vidiniu koncerno užduočių ir atsakomybės paskirstymu, nėra atsakingas už duomenų tvarkymą, ar vis dėlto tokiu atveju taikyti priemones ir teikti nurodymus gali tik valstybės narės (šiuo atveju Airijos), kurios teritorijoje yra pagal vidinę koncerno tvarką atsakingas padalinys, priežiūros institucija?

               5.

               Ar Direktyvos 95/46/EB 4 straipsnio 1 dalies a punktas, 28 straipsnio 3 ir 6 dalys aiškintini taip, kad tais atvejais, kai vienos valstybės narės (šiuo atveju Vokietijos) priežiūros institucija pagal Direktyvos 95/46/EB 28 straipsnio 3 dalį reiškia pretenzijas jos teritorijoje dirbančiam asmeniui ar veikiančiai institucijai dėl nerūpestingai pasirinkto į duomenų tvarkymo procesą įtraukto trečiojo asmens (šiuo atveju Facebook), nes tas trečiasis asmuo pažeidžia duomenų apsaugos teisės nuostatas, tai priežiūros institucijai, kuri imasi veiksmų (šiuo atveju Vokietijoje), yra privalomas kitos valstybės narės, kurioje už duomenų tvarkymą atsakingas trečiasis asmuo turi savo padalinį (šiuo atveju Airijoje), priežiūros institucijos atliktas su duomenų apsauga susijęs vertinimas ta prasme, kad pirmoji priežiūros institucija negali atlikti tokio teisinio vertinimo, kuris nukryptų nuo antrosios priežiūros institucijos vertinimo, ar vis dėlto priežiūros institucija, kuri imasi veiksmų (šiuo atveju Vokietijoje), gali savarankiškai prieš imdamasi veiksmų preliminariai tikrinti, ar kitoje valstybėje narėje (šiuo atveju Airijoje) įsisteigęs trečiasis asmuo teisėtai tvarko duomenis?

               6.

               Jei priežiūros institucijai, kuri imasi veiksmų, (šiuo atveju Vokietijoje) leidžiama atlikti savarankišką tyrimą, ar Direktyvos 95/46/EB 28 straipsnio 6 dalies antras sakinys aiškintinas taip, kad ši priežiūros institucija gali įgyvendinti jai pagal Direktyvos 95/46/EB 28 straipsnio 3 dalį suteiktus įgaliojimus veiksmingai įsikišti jos teritorijoje įsisteigusio asmens ar institucijos atžvilgiu nagrinėdama bendrą atsakomybę už duomenų saugumo pažeidimus, kuriuos daro kitoje valstybėje narėje įsisteigęs trečiasis asmuo, tik tokiu atveju, jei ji prieš tai kreipėsi į tos kitos valstybės narės (šiuo atveju Airijos) priežiūros instituciją prašydama leisti įgyvendinti šiuos įgaliojimus?

      (1)  Direktyva 95/46/EB dėl asmenų apsaugos tvarkant asmens duomenis ir dėl laisvo tokių duomenų judėjimo (OL L 281, p. 31; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 13 sk., 15 t., p. 255).


title: Byla T-132/07: 2011 m. liepos 12 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Fuji Electric prieš Komisiją (Konkurencija — Karteliai — Skirstomųjų įrenginių su dujų izoliacija projektų rinka — Sprendimas, kuriuo konstatuojamas pažeidimas pagal EB 81 straipsnį ir EEE susitarimo 53 straipsnį — Rinkos pasidalijimas — Pažeidimo įrodymas — Atsakomybė už neteisėtus veiksmus — Pažeidimo trukmė — Baudos — Lengvinančios aplinkybės — Bendradarbiavimas)

text:
               27.8.2011

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 252/31

         2011 m. liepos 12 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Fuji Electric prieš Komisiją

   (Byla T-132/07) (1)

   (Konkurencija - Karteliai - Skirstomųjų įrenginių su dujų izoliacija projektų rinka - Sprendimas, kuriuo konstatuojamas pažeidimas pagal EB 81 straipsnį ir EEE susitarimo 53 straipsnį - Rinkos pasidalijimas - Pažeidimo įrodymas - Atsakomybė už neteisėtus veiksmus - Pažeidimo trukmė - Baudos - Lengvinančios aplinkybės - Bendradarbiavimas)
   2011/C 252/72
   Proceso kalba: anglų

      Šalys

      Ieškovė: Fuji Electric Co. Ltd (anksčiau Fuji Electric Holdings Co. Ltd, perimanti Fuji Electric Systems Co. Ltd teises) (Kawasaki, Japonija), atstovaujama solisitorių P. Chappatte ir P. Walter

      Atsakovė: Europos Komisija, iš pradžių atstovaujama F. Arbault, vėliau X. Lewis, J. Bourke ir F. Ronkes Agerbeek ir galiausiai N. Khan ir F. Ronkes Agerbeek, padedamų baristerio J. Holmes

      Dalykas

   Prašymas panaikinti 2007 m. sausio 24 d. Komisijos sprendimą C(2006) 6762 galutinis dėl procedūros pagal EB 81 straipsnį ir EEE susitarimo 53 straipsnį (byla COMP/F/38.899 — Skirstomieji įrenginiai su dujų izoliacija) ir sumažinti Fuji Electric Holdings ir Fuji Electric Systems skirtą baudą.

      Sprendimo rezoliucinė dalis

               1.

               Panaikinti 2007 m. sausio 24 d. Komisijos sprendimo C(2006) 6762 galutinis dėl procedūros pagal EB 81 straipsnį ir EEE susitarimo 53 straipsnį (byla COMP/F/38.899 — Skirstomieji įrenginiai su dujų izoliacija) 1 straipsnio h punktą ir 2 straipsnio d punktą, kiek juose konstatuojama ar jie grindžiami išvada, kad Fuji Electric Systems Co. Ltd, kurios teises perėmė Fuji Electric Co. Ltd, gali būti laikoma asmeniškai atsakinga už pažeidimą nuo 2000 m. rugsėjo mėn. iki 2001 m. birželio 30 d.

               2.

               Sprendimo C(2006) 6762 galutinis 2 straipsnio d punkte Fuji Electric, buvusiai Fuji Electric Holdings Co. Ltd, ir perėmusiai Fuji Electric Systems teises, nustatyti skirtiną 2 200 000 eurų baudą.

               3.

               Europos Komisija padengia ketvirtadalį Fuji Electric ir ketvirtadalį savo bylinėjimosi išlaidų.

               4.

               Fuji Electric padengia tris ketvirtadalius savo ir tris ketvirtadalius Komisijos bylinėjimosi išlaidų.

      (1)  OL C 140, 2007 6 23.


title: Byla C-17/13: 2014 m. kovo 27 d. Teisingumo Teismo (trečioji kolegija) sprendimas byloje ( Consiglio di Stato (Italija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Alpina River Cruises GmbH, Nicko Tours GmbH prieš Ministero delle infrastrutture e dei trasporti – Capitaneria di Porto di Chioggia (Jūrų transportas — Reglamentas (EEB) Nr. 3577/92 — „Jūrų kabotažo“ sąvoka — Kruizo paslaugos — Kruizas, kurio maršrutas eina per Venecijos lagūną, Italijos teritorine jūrą ir Po upę — Tas pats išvykimo ir atvykimo uostas)

text:
               19.5.2014

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 151/5

         2014 m. kovo 27 d. Teisingumo Teismo (trečioji kolegija) sprendimas byloje (Consiglio di Stato (Italija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Alpina River Cruises GmbH, Nicko Tours GmbH prieš Ministero delle infrastrutture e dei trasporti – Capitaneria di Porto di Chioggia

   (Byla C-17/13) (1)

   ((Jūrų transportas - Reglamentas (EEB) Nr. 3577/92 - „Jūrų kabotažo“ sąvoka - Kruizo paslaugos - Kruizas, kurio maršrutas eina per Venecijos lagūną, Italijos teritorine jūrą ir Po upę - Tas pats išvykimo ir atvykimo uostas))
   2014/C 151/06
   Proceso kalba: italų

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Consiglio di Stato

      Šalys pagrindinėje byloje

      Apeliantės:
      Alpina River Cruises GmbH, Nicko Tours GmbH

      Kita apeliacinio proceso šalis:
      Ministero delle infrastrutture e dei trasporti – Capitaneria di Porto di Chioggia

      Dalykas

   Prašymas priimti prejudicinį sprendimą – Consiglio di Stato – 1992 m. gruodžio 7 d. Tarybos Reglamento (EEB) Nr. 3577/92, taikančio laisvės teikti paslaugas principą jūrų transportui valstybėse narėse (jūrų kabotažas) (OL L 364, p. 7; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 6 sk., 2 t., p. 10), 2 straipsnio aiškinimas – Taikymo sritis – Jūrų kabotažo sąvoka – Kruizo paslauga – Keleivių įlaipinimas ir išlaipinimas tame pačiame uoste su sustojimais kituose uostuose.

      Rezoliucinė dalis

   Jūrų transporto paslauga, kurią sudaro kruizo, prasidedančio ir pasibaigiančio su tais pačiais keleiviais tame pačiame valstybės narės uoste ir vykdomo toje pačioje valstybėje narėje, paslaugos, priskirtinos prie „jūrų kabotažo“, kaip jis suprantamas pagal 1992 m. gruodžio 7 d. Tarybos reglamentą (EEB) Nr. 3577/92, taikantį laisvės teikti paslaugas principą jūrų transportui valstybėse narėse (jūrų kabotažas).

      (1)  OL C 86, 2013 3 23.


title: Byla F-137/07 2007 m. gruodžio 4 d. pareikštas ieškinys byloje Sergio ir kt. prieš Komisiją

text:
               29.3.2008

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 79/37

         2007 m. gruodžio 4 d. pareikštas ieškinys byloje Sergio ir kt. prieš Komisiją

   (Byla F-137/07)
   (2008/C 79/72)
   Proceso kalba: prancūzų
   Šalys

      Ieškovas: Giovanni Sergio (Briuselis, Belgija) ir kiti, atstovaujami advokato M. Lucas

      Atsakovė: Europos Bendrijų Komisija
   Bylos dalykas
   „Susitarimo tarp profsąjungų ir profesinių organizacijų ir Personalo ir administracijos generalinio direktorato (GD ADMIN) protokolo“, 2006 m. gruodžio 19 d. protokolu patvirtintų Paskyrimų tarnybos sprendimų ir 2006 m. lapkričio 14 d. Sprendimo panaikinimas — Prašymas priteisti simbolinę vieno euro sumą patirtai žalai atlyginti
   Ieškovės reikalavimai

               —

               Panaikinti „Susitarimo tarp profsąjungų ir profesinių organizacijų ir Personalo ir administracijos generalinio direktorato (GD ADMIN) protokolą dėl personalo atstovavimui skirtų išteklių 2006 m.“, apie kurį Alliance sekretorius ir Union Syndicale Federale bei Fédération de la fonction publique européenne prezidentai buvo informuoti 2006 m. gruodžio 19 d. Personalo ir administracijos generalinio direktorato generalinio direktoriaus raštu;

               —

               Panaikinti individualius sprendimus dėl atleidimo nuo pareigos dirbti, priimtus šio protokolo pagrindu Alliance ir (arba) Fédération de la fonction publique européenne atstovų atžvilgiu arba 2006 m. gegužės 26 d. atstovavimo profsąjungose ir profesinėse organizacijose, apskaičiuoto atsižvelgiant į 2006 m. gegužės mėn. Briuselio vietinio skyriaus rinkimų rezultatus, pagrindu, patvirtintus 2006 m. gruodžio 19 d. Protokolu;

               —

               Panaikinti 2006 m. lapkričio 14 d. Personalo ir administracijos generalinio direktorato generalinio direktoriaus sprendimą atšaukti Marquez-Garcia iš pusės darbo dienos komandiruotės ir grąžinti jį į tarnybą visos dienos darbui;

               —

               Priteisti iš Komisijos kiekvienam ieškovui sumokėti simbolinę vieno euro sumą jo patirtai moralinei ir politinei žalai, kaip Profesinės sąjungos atstovui, bei moralinei žalai ir žalai karjerai kaip pareigūnui ar tarnautojui atlyginti;

               —

               Priteisti iš atsakovės bylinėjimosi išlaidas.


title: Byla C-272/05 Hof van Beroep te Antwerpen2005 m. birželio 30 d. sprendimu pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje 1. ..., 2. ... ir 3. Werner Constant Maria Bouwens

text:
               3.9.2005

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 217/29

      Hof van Beroep te Antwerpen2005 m. birželio 30 d. sprendimu pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje 1. ..., 2. ... ir 3. Werner Constant Maria Bouwens

   (Byla C-272/05)
   (2005/C 217/57)
   Proceso kalba: olandų

      Hof van Beroep te Antwerpen2005 m. birželio 30 d. sprendimu kreipėsi į Europos Bendrijų Teisingumo Teismą su prašymu, kurį Teisingumo Teismo sekretoriatas gavo 2005 m. liepos 5 d., priimti prejudicinį sprendimą byloje 1. ..., 2. ... ir 3. Werner Constant Maria Bouwens.

      Hof van Beroep te Antwerpen prašo Teisingumo Teismo atsakyti į šį klausimą:

               1.

               Ar 1999 m. birželio 19 d. Konvencijos dėl Šengeno susitarimo įgyvendinimo (1) 54 straipsnis kartu su šios konvencijos 71 straipsniu aiškintinas taip, kad nusikalstamos veikos, padarytos laikant tas pačias narkotines ir psichotropines medžiagas skirtingose valstybėse, pasirašiusiose Konvenciją dėl Šengeno susitarimo įgyvendinimo, turint tikslą šias medžiagas įvežti arba išvežti, kai dėl įvežimo ir išvežimo šiose valstybėse vykdomas persekiojimas, laikomos „ta pačia veika“ pagal minėtą 54 straipsnį?

      (1)  Konvencija dėl 1985 m. birželio 14 d. Šengeno susitarimo, sudaryto tarp Beneliukso ekonominės sąjungos valstybių, Vokietijos Federacinės Respublikos ir Prancūzijos Respublikos vyriausybių, dėl laipsniško jų bendrų sienų kontrolės panaikinimo, įgyvendinimo (OL L 239, 2000 09 22, p. 19).


title: Byla C-381/05 2007 m. balandžio 19 d. Teisingumo Teismo (pirmoji kolegija) sprendimas ( Cour d'appel de Bruxelles prašymas priimti prejudicinį sprendimą) — De Landtsheer Emmanuel SA prieš Comité Interprofessionnel du Vin de Champagne, Veuve Clicquot Ponsardin SA (Direktyva 84/450/EEB ir Direktyva 97/55/EB — Lyginamoji reklama — Konkurento arba konkurento siūlomų prekių ar paslaugų nurodymas — Prekės ar paslaugos, skirtos tiems patiems poreikiams tenkinti arba tai pačiai paskirčiai — Kilmės vietos nuoroda)

text:
               28.4.2007

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 96/11

         2007 m. balandžio 19 d. Teisingumo Teismo (pirmoji kolegija) sprendimas (Cour d'appel de Bruxelles prašymas priimti prejudicinį sprendimą) — De Landtsheer Emmanuel SA prieš Comité Interprofessionnel du Vin de Champagne, Veuve Clicquot Ponsardin SA

   (Byla C-381/05) (1)

   (Direktyva 84/450/EEB ir Direktyva 97/55/EB - Lyginamoji reklama - Konkurento arba konkurento siūlomų prekių ar paslaugų nurodymas - Prekės ar paslaugos, skirtos tiems patiems poreikiams tenkinti arba tai pačiai paskirčiai - Kilmės vietos nuoroda)
   (2007/C 96/17)
   Proceso kalba: prancūzų
   Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas
   Cour d'appel de Bruxelles
   Šalys pagrindinėje byloje
   Ieškovė: De Landtsheer Emmanuel SA
   Atsakovai: Comité Interprofessionnel du Vin de Champagne, Veuve Clicquot Ponsardin SA
   Dalykas
   Prašymas priimti prejudicinį sprendimą — Cour d'appel de Bruxelles — 1984 m. rugsėjo 10 d. Tarybos direktyvos 84/450/EEB dėl valstybių narių įstatymų ir kitų teisės aktų dėl klaidinančios reklamos suderinimo (OL L 250, p. 17), iš dalies pakeistos 1997 m. spalio 6 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 97/55/EB, iš dalies keičiančia Direktyvą 84/450/EEB dėl klaidinančios reklamos, kad būtų įtraukta lyginamoji reklama (OL L 290, p. 18), 2 straipsnio 2a punkto ir 3a straipsnio b punkto išaiškinimas — Lyginamoji reklama — Konkurento arba konkurento siūlomų prekių ar paslaugų atpažinimas — Sąvokų, kuriomis nurodomos putojančių vynų, tiksliau, šampano, savybės, vartojimas alaus reklamoje
   Rezoliucinė dalis

               1.

               1984 m. rugsėjo 10 d. Tarybos direktyvos 84/450/EEB dėl valstybių narių įstatymų ir kitų teisės aktų dėl klaidinančios reklamos suderinimo, iš dalies pakeistos 1997 m. spalio 6 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 97/55/EB, 2 straipsnio 2a punktas turi būti aiškinamas ta prasme, jog lyginamąja reklama gali būti laikoma nuoroda reklaminiame skelbime į prekių rūšis, bet ne į įmonę ar į konkrečią prekę, jeigu įmanoma atpažinti šią įmonę arba jos siūlomas prekes kaip konkrečiai nurodytas minėtame skelbime. Aplinkybė, kad galima atpažinti kelis reklamuotojo konkurentus arba jų siūlomas prekes ar paslaugas kaip konkrečiai nurodytus reklaminiame skelbime, yra nesvarbi siekiant pripažinti reklamos lyginamąjį pobūdį.

               2.

               Tai, kad tarp reklamuotojo ir įmonės, kuri nurodoma reklaminiame skelbime, egzistuoja konkurencijos santykiai, negali būti nustatyta neatsižvelgiant į šios įmonės siūlomas prekes ir paslaugas.
               Siekiant nustatyti, ar tarp reklamuotojo ir įmonės, kuri nurodoma reklaminiame skelbime, egzistuoja konkurencijos santykiai, reikia atsižvelgti į:

                           —

                           dabartinę rinkos būklę ir vartojimo įpročius bei į tai, kaip jie gali kisti,

                           —

                           Bendrijos teritorijos dalį, kurioje reklama skleidžiama, neatmetant galimybės, kad tam tikrais atvejais kitose valstybėse narėse nustatytų vartojimo įpročių kitimas gali turėti pasekmių nagrinėjamoje nacionalinėje rinkoje, ir

                           —

                           ypatingas reklamuotojo reklamuojamos prekės savybes bei įvaizdį, kurį jis ketina jai suteikti.

                     Kriterijai, pagal kuriuos nustatoma, ar egzistuoja konkurencijos santykiai Direktyvos 84/450, iš dalies pakeistos Direktyva 97/55, 2 straipsnio 2a punkto prasme, ir tie kriterijai, kurių tikslas patikrinti, ar palyginimas atitinka šios direktyvos 3a straipsnio 1 dalies b punkto sąlygą, nėra tapatūs.

               3.

               Reklama, nurodanti prekių rūšį, bet nenurodanti konkurento arba jo siūlomų prekių, nėra neleistina pagal Direktyvos 84/450, iš dalies pakeistos Direktyva 97/55, 3a straipsnio 1 dalį. Tokios reklamos leistinumo sąlygos turi būti nagrinėjamos pagal kitas nacionalinės arba tam tikrais atvejais Bendrijos teisės nuostatas, neatsižvelgiant į aplinkybę, kad dėl to gali sumažėti vartotojų arba konkuruojančių įmonių apsauga.

               4.

               Direktyvos 84/450, iš dalies pakeistos Direktyva 97/55, 3a straipsnio 1 dalies f punktas turi būti aiškinamas taip, jog ne visi palyginimai, nurodantys prekes su kilmės vietos nuoroda reklamuojant prekes be kilmės vietos nuorodos, yra neleistini.

      (1)  OL C 10, 2006 1 14.


title: Sujungtos bylos C-5/06 ir C-23/06–C-36/06 2008 m. gegužės 8 d. Teisingumo Teismo (antroji kolegija) sprendimas byloje ( Finanzgericht Düsseldorf, Tribunal de grande instance de Nanterre (Vokietija, Prancūzija) prašymai priimti prejudicinį sprendimą) — Zuckerfabrik Jülich AG (buvusi Jülich AG) prieš Hauptzollamt Aachen (Cukrus — Gamybos mokesčiai — Kvotų sistemos taikymo taisyklės — Eksportuotino pertekliaus nustatymas — Vidutinio nuostolio nustatymas)

text:
               21.6.2008

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 158/2

         2008 m. gegužės 8 d. Teisingumo Teismo (antroji kolegija) sprendimas byloje (Finanzgericht Düsseldorf, Tribunal de grande instance de Nanterre (Vokietija, Prancūzija) prašymai priimti prejudicinį sprendimą) — Zuckerfabrik Jülich AG (buvusi Jülich AG) prieš Hauptzollamt Aachen

   (Sujungtos bylos C-5/06 ir C-23/06–C-36/06) (1)

   (Cukrus - Gamybos mokesčiai - Kvotų sistemos taikymo taisyklės - Eksportuotino pertekliaus nustatymas - Vidutinio nuostolio nustatymas)
   (2008/C 158/03)
   Proceso kalba: vokiečių ir prancūzų
   Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikę teismai
   Finanzgericht Düsseldorf, Tribunal de grande instance de Nanterre
   Šalys pagrindinėje byloje

      Ieškovės: Zuckerfabrik Jülich AG (buvusi Jülich AG) (C-5/06) Saint Louis Sucre SNC (C-23/06), Société des Sucreries du Marquenterre SA (C-24/06), SA des Sucreries de Fontaine Le Dun, Bolbec, Auffray (SAFBA) (C-25/06), SA Lesaffre Frères (C-26/06), Tereos, Sucreries, Distilleries des Hauts de France teisių perėmėja (C-27/06), SA Sucreries & Distilleries de Souppes — Ouvré fils (C-28/06), SA Sucreries de Toury et Usines Annexes (C-29/06), Tereos (C-30/06), Tereos, SAS Sucrerie du Littoral Groupe SDHF teisių perėmėja (C-31/06), Cristal Union (C-32/06), Sucrerie Bourdon (C-33/06), SA Sucrerie de Bourgogne (C-34/06), SAS Vermendoise Industries (C-35/06), SA Sucreries et Raffineries d'Erstein (C-36/06)

      Atsakovės: Hauptzollamt Aachen (C-5/06), Directeur général des douanes et droits indirects, Receveur principal des douanes et droits indirects de Gennevilliers (C-23/06 — C-36/06)
   Dalykas
   Prašymai priimti prejudicinį sprendimą — Finanzgericht Düsseldorf, Tribunal de grande instance de Nanterre — 2001 m. birželio 19 d. Tarybos reglamento (EB) Nr. 1260/2001 dėl bendro cukraus sektoriaus rinkų organizavimo (OL L 178, p. 1.) 15 straipsnio aiškinimas — 2002 m. vasario 20 d. Komisijos reglamento (EB) Nr. 314/2002, nustatančio išsamias kvotų sistemos taikymo cukraus sektoriuje taisykles (OL L 50, p. 40), su pakeitimais, padarytais 2003 m. birželio 27 d. Komisijos reglamentu (EB) Nr. 1140/2003 cukraus sektoriuje iš dalies pakeičiančiu Reglamentą (EB) Nr. 779/96, nustatantį išsamias taisykles dėl keitimosi informacija, ir Reglamentą (EB) Nr. 314/2002, nustatantį išsamias kvotų sistemos taikymo cukraus sektoriuje taisykles (OL L 160, p. 33), 6 straipsnio 4 dalies galiojimas — 2004 m. spalio 14 d. Komisijos reglamento (EB) Nr. 1775/2004, nustatančio cukraus gamybos gražinamąsias išmokas 2003–2004 prekybos metams (OL L 316, p. 64), galiojimas — Atsižvelgimas, siekiant nustatyti eksportuotiną perviršį, į eksportuotus cukraus, izogliukozės bei inulino sirupo kiekius ir, siekiant nustatyti vidutinius nuostolius nuo cukraus tonos, tik į kiekius, už kuriuos eksporto grąžinamosios išmokos buvo išmokėtos
   Rezoliucinė dalis
   Remiantis 2001 m. birželio 19 d. Tarybos reglamento (EB) Nr. 1260/2001 dėl bendro cukraus sektoriaus rinkų organizavimo 15 straipsnio 1 dalies c punktu, apskaičiuojant eksportuotiną perviršį iš vartojimo reikia išskaičiuoti visą šiame straipsnyje nurodytų eksportuotų produktų kiekį, neatsižvelgiant į tai, ar už jį faktiškai buvo mokamos grąžinamosios išmokos, ar ne.
   Šio reglamento 15 straipsnio 1 dalies d punktas turi būti aiškinamas taip, kad, nustatant šiame straipsnyje nurodytą eksportuotiną perviršį ir vidutinį nuostolį už toną produkto, turi būti atsižvelgta į visą eksportuotą produktų kiekį, nepaisant to, ar faktiškai buvo išmokėtos grąžinamosios išmokos, ar ne.
   2003 m. spalio 7 d. Komisijos reglamentas (EB) Nr. 1762/2003, nustatantis 2002–2003 prekybos metams produkcijos mokesčių sumas cukraus sektoriuje, ir 2004 m. spalio 14 d. Komisijos reglamentas (EB) Nr. 1775/2004, nustatantis 2003–2004 prekybos metams produkcijos mokesčių sumas cukraus sektoriui, yra negaliojantys.
   Nagrinėjant 2002 m. spalio 15 d. Komisijos reglamentą (EB) Nr. 1837/2002, 2001–2002 prekybos metams nustatantį produkcijos mokesčių sumas ir papildomo mokesčio koeficientą cukraus sektoriuje, nenustatyta jokių faktų, dėl kurių būtų galima abejoti jo galiojimu.

      (1)  OL C 74, 2006 3 25.


title: Byla T-91/15: 2016 m. rugsėjo 15 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje AEDEC/Komisija (Moksliniai tyrimai ir technologijų plėtra — Bendroji mokslinių tyrimų ir inovacijų programa „Horizontas 2020“ — Kvietimai teikti paraiškas pagal 2014–2015 m. darbo programas — Komisijos sprendimas, kuriuo ieškovės pateiktas pasiūlymas pripažintas neatitinkančiu reikalavimų — Pareiga motyvuoti — Teisė į gynybą — Proporcingumas — Skaidrumas — Akivaizdi vertinimo klaida)

text:
               31.10.2016

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 402/41

         2016 m. rugsėjo 15 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje AEDEC/Komisija

   (Byla T-91/15) (1)

   ((Moksliniai tyrimai ir technologijų plėtra - Bendroji mokslinių tyrimų ir inovacijų programa „Horizontas 2020“ - Kvietimai teikti paraiškas pagal 2014–2015 m. darbo programas - Komisijos sprendimas, kuriuo ieškovės pateiktas pasiūlymas pripažintas neatitinkančiu reikalavimų - Pareiga motyvuoti - Teisė į gynybą - Proporcingumas - Skaidrumas - Akivaizdi vertinimo klaida))
   (2016/C 402/46)
   Proceso kalba: ispanų

      Šalys

      Ieškovė: Asociación Española para el Desarrollo de la Epidemiología Clínica (AEDEC) (Madridas, Ispanija), atstovaujama advokato R. López López

      Atsakovė: Europos Komisija, atstovaujama N. Ruiz García ir M. Siekierzyńska

      Dalykas

   SESV 263 grindžiamas prašymas panaikinti 2014 m. rugsėjo 4 d. sprendimą, kuriuo Komisija atmetė Latin Plan konsorciumo vardu ieškovės pateiktą prašymą skirti finansavimą.

      Rezoliucinė dalis

               1.

               Atmesti ieškinį.

               2.

               Priteisti iš L’Asociación Española para el Desarrollo de la Epidemiología Clínica (AEDEC) bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 127, 2015 4 20.


title: Byla T-176/12: 2012 m. balandžio 16 d. pareikštas ieškinys byloje Bank Tejarat prieš Tarybą

text:
               16.6.2012

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 174/25

         2012 m. balandžio 16 d. pareikštas ieškinys byloje Bank Tejarat prieš Tarybą

   (Byla T-176/12)
   2012/C 174/43
   Proceso kalba: anglų

      Šalys

      Ieškovas: Bank Tejarat (Teheranas, Iranas), atstovaujamas solisitorių S. Zaiwalla, P. Reddy ir F. Zaiwalla, QC D. Wyatt ir baristerio R. Blakeley

      Atsakovė: Europos Sąjungos Taryba

      Reikalavimai

               —

               Panaikinti 2012 m. sausio 23 d. Tarybos sprendimo 2012/35/BUSP, kuriuo iš dalies keičiamas Sprendimas 2010/413/BUSP dėl ribojamųjų priemonių Iranui (OL L 19, p. 22), I priedo I.B. lentelės 2 dalį tiek, kiek ji susijusi su ieškovu,

               —

               panaikinti 2012 m. sausio 23 d. Tarybos įgyvendinimo reglamento (ES) Nr. 54/2012, kuriuo įgyvendinamas Reglamentas (ES) Nr. 961/2010 dėl ribojamųjų priemonių Iranui (OL L 19, p. 1), I priedo I.B. lentelės 2 dalį tiek, kiek ji susijusi su ieškovu,

               —

               panaikinti 2012 m. kovo 23 d. Tarybos reglamento (ES) Nr. 267/2012 dėl ribojamųjų priemonių Iranui, kuriuo panaikinamas Reglamentas (ES) Nr. 961/2010 (OL L 88, p. 1) IX priedo B lentelės 105 dalį tiek, kiek ji susijusi su ieškovu,

               —

               pripažinti Tarybos sprendimo 2010/413/BUSP 20 straipsnio 1 dalį netaikytina ieškovui,

               —

               pripažinti Tarybos reglamento (ES) Nr. 267/2012 23 straipsnio 2 dalį netaikytina ieškovui,

               —

               pripažinti, kad Tarybos sprendimo 2012/35/BUSP I priedo I.B. lentelės 2 dalis, Tarybos įgyvendinimo reglamento (ES) Nr. 54/2012 I priedo I.B. lentelės 2 dalis ir Tarybos reglamento (ES) Nr. 267/2012 IX priedo B lentelės 105 dalis panaikinamos iš karto, ir

               —

               priteisti iš atsakovės bylinėjimosi išlaidas.

      Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

   Grįsdamas ieškinį ieškovas remiasi trimis pagrindais.

               1.

               Pirmasis ieškinio pagrindas, susijęs su tuo, kad

                           —

                           ieškovas neatitiko kriterijų, kuriais remiantis įtraukiama į sąrašą pagal skundžiamus teisės aktus, ir nėra teisinių ar faktinių pagrindų įtraukti ieškovą į sąrašą; ir (arba) Taryba padarė akivaizdžią vertinimo klaidą, kai vertino, ar ieškovas atitinka kriterijus, ir

                           —

                           Taryba įrašė ieškovą į sąrašą remdamasi įrodymais, kurių nepakanka nustatant, ar ieškovas atitinka kriterijus, ir todėl padarė (kitą) akivaizdžią vertinimo klaidą, nes ieškovas neatitinka nė vieno iš penkių įrašymo į sąrašus kriterijų, numatytų Reglamento Nr.267/2012 23 straipsnio 2 dalyje; Taryba nepateikė priešingų įrodymų.

               2.

               Antrasis pagrindas susijęs su tuo, kad

                           —

                           įrašant ieškovą į sąrašą pažeidžiamos jo pagrindinės teisės ir laisvės, įskaitant ieškovo teisę vykdyti savo ekonominę veiklą ir netrukdomai naudotis savo turtu, ir (arba) pažeidžiamas proporcingumo principas.

               3.

               Trečiasis pagrindas susijęs su tuo, kad

                           —

                           Taryba bet kuriuo atveju pažeidė procedūrinius reikalavimus: a) pranešti ieškovui asmeniškai apie jo įrašymą į sąrašą, b) nurodyti tinkamus ir pakankamus motyvus ir c) laikytis teisės į gynybą ir teisės į veiksmingą teisminę gynybą.


title: Byla C-114/11: 2011 m. kovo 7 d. Hoge Raad der Nederlanden (Nyderlandai) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Staatssecretaris van Financiën prieš U. Notermans-Boddenberg

text:
               21.5.2011

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 152/13

         2011 m. kovo 7 d.Hoge Raad der Nederlanden (Nyderlandai) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Staatssecretaris van Financiën prieš U. Notermans-Boddenberg

   (Byla C-114/11)
   2011/C 152/22
   Proceso kalba: olandų

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Hoge Raad der Nederlanden

      Šalys pagrindinėje byloje

      Kasatorius: Staatssecretaris van Financiën

      Kita kasacinio proceso šalis: U. Notermans-Boddenberg

      Prejudicinis klausimas

   Ar tokioje situacijoje, kai valstybė narė savo gyventojui taiko mokestį už pradėtą eksploatuoti motorinę transporto priemonę savo teritorijoje esančiuose keliuose, o

               —

               ši transporto priemonė registruota kitoje valstybėje narėje,

               —

               ji yra persikeliančio gyventojo, kuris persikėlė iš kitos valstybės narės, bet išsaugojo turimą pilietybę, turto dalis,

               —

               šis gyventojas persikėlęs transporto priemonę naudoja taip pat kaip ir prieš tai, t. y. privatiems tikslams ir važiavimui į darbo vietą valstybėje narėje, kurioje anksčiau gyveno,
               atsižvelgiant į EB 39 straipsnį (dabar — SESV 45 straipsnis) ir į EB 18 straipsnį (dabar — SESV 21 straipsnis), taikoma Bendrijos teisė?


title: Byla T-487/13: 2015 m. lapkričio 26 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Navarra de Servicios y Tecnologías/Komisija (Valstybės pagalba — Skaitmeninė televizija — Valstybės pagalba skaitmeninės antžeminės televizijos diegimui atokiuose ir mažiau urbanizuotuose Ispanijos regionuose — Sprendimas pripažinti pagalbą iš dalies suderinama ir iš dalies nesuderinama su vidaus rinka — Valstybės ištekliai — Ūkinė veikla — Pranašumas — Poveikis valstybių narių prekybai ir konkurencijos iškraipymas — Bendros ekonominės svarbos paslauga — SESV 107 straipsnio 3 dalies c punktas — Piktnaudžiavimas įgaliojimais)

text:
               25.1.2016

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 27/38

         2015 m. lapkričio 26 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Navarra de Servicios y Tecnologías/Komisija

   (Byla T-487/13) (1)

   ((Valstybės pagalba - Skaitmeninė televizija - Valstybės pagalba skaitmeninės antžeminės televizijos diegimui atokiuose ir mažiau urbanizuotuose Ispanijos regionuose - Sprendimas pripažinti pagalbą iš dalies suderinama ir iš dalies nesuderinama su vidaus rinka - Valstybės ištekliai - Ūkinė veikla - Pranašumas - Poveikis valstybių narių prekybai ir konkurencijos iškraipymas - Bendros ekonominės svarbos paslauga - SESV 107 straipsnio 3 dalies c punktas - Piktnaudžiavimas įgaliojimais))
   (2016/C 027/45)
   Proceso kalba: ispanų

      Šalys

      Ieškovė: Navarra de Servicios y Tecnologías, SA (Pampelune, Ispanija), atstovaujama advokato A. Andérez González

      Atsakovė: Europos Komisija, atstovaujama É. Gippini Fournier, B. Stromsky ir P. Němečková

      Atsakovės pusėje į bylą įstojusi šalis: SES Astra (Becdorfas, Liuksemburgas), atstovaujama advokatų F. González Díaz, F. Salerno ir V. Romero Algarra

      Dalykas

   Prašymas panaikinti 2013 m. birželio 19 d. Komisijos sprendimą 2014/489/ES dėl valstybės pagalbos SA.28599 (C 23/10 (ex NN 36/10, ex CP 163/09)), kurią Ispanijos Karalystė suteikė skaitmeninės antžeminės televizijos diegimui atokiuose ir mažiau urbanizuotuose regionuose (už Kastilijos-La Mančos ribų) (OL L 217, p. 52).

      Rezoliucinė dalis

               1.

               Atmesti ieškinį.

               2.

               Navarra de Servicios y Tecnologías, SA padengia savo, Europos Komisijos ir SES Astra patirtas bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 313, 2013 10 26.


title: Byla T-526/13: 2013 m. rugsėjo 30 d. pareikštas ieškinys byloje H&M Hennes & Mauritz prieš VRDT — Yves Saint Laurent (rankinukai)

text:
               7.12.2013

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 359/16

         2013 m. rugsėjo 30 d. pareikštas ieškinys byloje H&M Hennes & Mauritz prieš VRDT — Yves Saint Laurent (rankinukai)

   (Byla T-526/13)
   2013/C 359/31
   Kalba, kuria surašytas ieškinys: anglų

      Šalys

      Ieškovė: H&M Hennes & Mauritz (Hamburgas, Vokietija), atstovaujama advokatų H. Hartwig ir A. von Mühlendahl

      Atsakovė: Vidaus rinkos derinimo tarnyba (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui)

      Kita procedūros Apeliacinėje taryboje šalis: Yves Saint Laurent SAS (Paryžius, Prancūzija)

      Reikalavimai

   Ieškovė Bendrojo Teismo prašo:

               —

               Panaikinti 2013 m. liepos 8 d. Vidaus rinkos derinimo tarnybos (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui) trečiosios apeliacinės tarybos sprendimą byloje R 208/2012-3;

               —

               pripažinti registruotą Bendrijos dizainą Nr. 61 3294-0002 negaliojančiu ir

               —

               Priteisti iš atsakovės padengti bylinėjimosi išlaidas, įskaitant tas, kurios patirtos Apeliacinėje taryboje.

      Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

      Įregistruotas Bendrijos dizainas, dėl kurio pateiktas prašymas pripažinti jo registraciją negaliojančia: 03-01 klasės produkto „rankinukai“ dizainas –registruotas Bendrijos dizainas Nr. 61 3294-0002

      Bendrijos dizaino savininkas: kita procedūros Apeliacinėje taryboje šalis

      Šalis, prašanti pripažinti Bendrijos dizaino registraciją negaliojančia: ieškovė

      Prašymo pripažinti registraciją negaliojančia motyvai: pagrindai, nustatyti Tarybos reglamento Nr. 6/2002 4–9 straipsniais ir 25 straipsnio 1 dalies c, d, e, f ir g punktais

      Anuliavimo skyriaus sprendimas: atmesti prašymą pripažinti registraciją negaliojančia

      Apeliacinės tarybos sprendimas: atmesti apeliaciją

      Ieškinio pagrindai: Tarybos reglamento Nr. 6/2002 6 straipsnio pažeidimas


title: Byla C-594/15 P: 2015 m. lapkričio 13 d. Slovakijos Respublikos pateiktas apeliacinis skundas dėl 2015 m. rugsėjo 14 d. Bendrojo Teismo (trečioji kolegija) priimtos nutarties byloje T-779/14 Slovakijos Respublika/Europos Komisija

text:
               25.1.2016

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 27/21

         2015 m. lapkričio 13 d. Slovakijos Respublikos pateiktas apeliacinis skundas dėl 2015 m. rugsėjo 14 d. Bendrojo Teismo (trečioji kolegija) priimtos nutarties byloje T-779/14 Slovakijos Respublika/Europos Komisija

   (Byla C-594/15 P)
   (2016/C 027/25)
   Proceso kalba: slovakų

      Šalys

      Apeliantė: Slovakijos Respublika, atstovaujama B. Ricziová

      Kita proceso šalis: Europos Komisija

      Apeliantės reikalavimai

   Slovakijos Respublika Teisingumo Teismo prašo:

               i.

               panaikinti visą 2015 m. rugsėjo 14 d. Bendrojo Teismo nutartį T-779/14, Slovakijos Respublika/Europos Komisija, kuria Bendrasis Teismas atmetė kaip nepriimtiną Slovakijos Respublikos ieškinį, pareikštą pagal Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo 263 straipsnį, dėl Europos Komisijos sprendimo, išdėstyto jos 2014 m. rugsėjo 24 d. rašte, kuriuo Europos Komisija prašė Slovakijos Respublikos jai suteikti finansinių lėšų, atitinkančių prarastus nuosavus tradicinius išteklius, panaikinimo;

               ii.

               pačiam nuspręsti dėl Slovakijos Respublikos ieškinio priimtinumo ir grąžinti bylą Bendrajam Teismui, kad jis priimtų sprendimą dėl ieškinio esmės ir

               iii.

               priteisti iš Europos Komisijos bylinėjimosi išlaidas.

         Subsidiariai, jei Teisingumo Teismas nuspręstų, kad jis neturi pakankamai informacijos galutiniam sprendimui dėl prieštaravimo dėl nepriimtinumo priimti, Slovakijos Respublika prašo Teisingumo Teismo:

               i.

               panaikinti visą 2015 m. rugsėjo 14 d. Bendrojo Teismo nutartį T-779/14, Slovakijos Respublika/Europos Komisija, kuria Bendrasis Teismas atmetė kaip nepriimtiną Slovakijos Respublikos ieškinį, pareikštą pagal Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo 263 straipsnį, dėl Europos Komisijos sprendimo, išdėstyto jos 2014 m. rugsėjo 24 d. rašte, kuriuo Europos Komisija prašė Slovakijos Respublikos jai suteikti finansinių lėšų, atitinkančių prarastus nuosavus tradicinius išteklius, panaikinimo

               ii.

               grąžinti bylą Bendrajam Teismui, kad jis nuspręstų dėl Slovakijos Respublikos ieškinio priimtinumo ir jo pagrįstumo, ir

               iii.

               priteisti iš Europos Komisijos bylinėjimosi išlaidas.

      Apeliacinio skundo pagrindai ir pagrindiniai argumentai

   Grįsdama ieškinį Slovakijos Respublika remiasi dviem motyvais:

               1.

               Pirmajame motyve Slovakijos Respublika teigia, kad Bendrasis Teismas padarė teisės klaidą, kiek tai susiję su: (i) prašomų finansinių lėšų pobūdžiu ir teisės aktų, susijusių su nuosavais ištekliais ir atitinkamos teismų praktikos taikytinumu, (ii) institucijos kompetencijos vertinti, ar skundžiamas aktas gali būti ginčijamas, kriterijumi ir (iii) teise kreiptis į teismą ir situacijos skuba.

               2.

               Subsidiariai, antrame apeliacinio skundo motyve Slovakijos Respublika teigia, kad Bendrasis Teismas nepakankamai motyvavo skundžiamą nutartį, kiek tai susiję su: (i) prašomų finansinių lėšų pobūdžiu ir teisės aktų, susijusių su nuosavais ištekliais ir atitinkamos teismų praktikos taikytinumu ir (ii) teise kreiptis į teismą ir situacijos skuba, kurią patvirtina aplinkybė, kurią jis naudojo, (iii) tais pačiais motyvais bylose, kurių faktinės aplinkybės skiriasi.


title: Byla F-109/14: 2015 m. liepos 14 d. Tarnautojų teismo (pirmoji kolegija) nutartis byloje Roda/Komisija (Viešoji tarnyba — Darbo užmokestis — Maitintojo netekimo pensija — Pareigūnų tarnybos nuostatų VIII priedo 27 straipsnis — Pareigūno, kuris mirė, išsiskyrusio sutuoktinio teisė — Maitintojo netekimo pensija, mokama pareigūnui mirus — Maksimalus maitintojo netekimo pensijos dydis — Akivaizdžiai nepagrįstas ieškinys)

text:
               24.8.2015

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 279/53

         2015 m. liepos 14 d. Tarnautojų teismo (pirmoji kolegija) nutartis byloje Roda/Komisija

   (Byla F-109/14) (1)

   ((Viešoji tarnyba - Darbo užmokestis - Maitintojo netekimo pensija - Pareigūnų tarnybos nuostatų VIII priedo 27 straipsnis - Pareigūno, kuris mirė, išsiskyrusio sutuoktinio teisė - Maitintojo netekimo pensija, mokama pareigūnui mirus - Maksimalus maitintojo netekimo pensijos dydis - Akivaizdžiai nepagrįstas ieškinys))
   (2015/C 279/66)
   Proceso kalba: italų

      Šalys

      Ieškovė: Silvana Roda (Ispra, Italija), atstovaujama advokato L. Ribolzi

      Atsakovė: Europos Komisija, atstovaujama J. Currall ir G. Gattinara

      Bylos dalykas

   Prašymas panaikinti Komisijos sprendimą nepadidinti maitintojo netekimo pensijos, kurią ieškovė, buvusi pareigūno sutuoktinė, gauna pareigūnui mirus.

      Rezoliucinė dalis

               1.

               Atmesti ieškinį kaip akivaizdžiai nepagrįstą.

               2.

               S. Roda padengia savo bylinėjimosi išlaidas ir iš jos priteisiamos Europos Komisijos patirtos bylinėjimosi išlaidos.

      (1)  OL C 7, 2015 1 12, p. 54.


title: Byla T-371/14: 2015 m. lapkričio 26 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje NICO/Taryba (Bendra užsienio ir saugumo politika — Iranui taikomos ribojamosios priemonės siekiant užkirsti kelią branduolinių ginklų platinimui — Lėšų įšaldymas — Pareiga motyvuoti — Akivaizdi vertinimo klaida)

text:
               25.1.2016

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 27/46

         2015 m. lapkričio 26 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje NICO/Taryba

   (Byla T-371/14) (1)

   ((Bendra užsienio ir saugumo politika - Iranui taikomos ribojamosios priemonės siekiant užkirsti kelią branduolinių ginklų platinimui - Lėšų įšaldymas - Pareiga motyvuoti - Akivaizdi vertinimo klaida))
   (2016/C 027/56)
   Proceso kalba: anglų

      Šalys

      Ieškovė: Naftiran Intertrade Co. (NICO) Sàrl (Piuli, Šveicarija), atstovaujama solisitoriaus J. Grayston, advokatų P. Gjørtler, G. Pandey, D. Rovetta ir N. Pilkington

      Atsakovė: Europos Sąjungos Taryba, atstovaujama M. Bishop ir I. Rodios

      Dalykas

   Prašymas panaikinti 2014 m. kovo 14 d. rašte suformuluotą Tarybos sprendimą palikti ieškovės pavadinimą asmenų ir subjektų, kuriems taikomos ribojamosios priemonės, sąrašuose, pateiktuose 2010 m. liepos 26 d. Tarybos sprendimo 2010/413/BUSP dėl ribojamųjų priemonių Iranui, kuriuo panaikinama Bendroji pozicija 2007/140/BUSP (OL L 195, p. 39), iš dalies pakeisto 2012 m. spalio 15 d. Tarybos sprendimu 2012/635/BUSP (OL L 282, p. 58), II priede ir 2012 m. kovo 23 d. Tarybos reglamento (ES) Nr. 267/2012 dėl ribojamųjų priemonių Iranui, kuriuo panaikinamas Reglamentas (ES) Nr. 961/2010 (OL L 88, p. 1), įgyvendinto 2012 m. spalio 15 d. Tarybos įgyvendinimo reglamentu (ES) Nr. 945/2012 (OL L 282, p. 16), IX priede.

      Rezoliucinė dalis

               1.

               Atmesti ieškinį.

               2.

               Naftiran Intertrade Co. (NICO) Sàrl padengia savo ir Europos Sąjungos Tarybos patirtas bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 261, 2014 8 11.


title: 2005 m. gegužės 31 d. Pirmosios Instancijos Teismo sprendimas, Byloje T-294/03 Jean-Louis Gilbaut prieš Europos Bendrijų Komisiją (Bendras konkursas — Neįrašymas į rezervo sąrašą — Motyvų nepateikimas — Diskriminavimas pilietybės pagrindu)

text:
               6.8.2005

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 193/25

      PIRMOSIOS INSTANCIJOS TEISMO SPRENDIMAS

   2005 m. gegužės 31 d.
   Byloje T-294/03 Jean-Louis Gilbaut prieš Europos Bendrijų Komisiją (1)

   (Bendras konkursas - Neįrašymas į rezervo sąrašą - Motyvų nepateikimas - Diskriminavimas pilietybės pagrindu)
   (2005/C 193/40)
   Proceso kalba: prancūzų
   Byloje T-294/03, Jean-Louis Gilbaut, gyvenantis Wattrelos (Prancūzija), atstovaujamas advokato F. Tuytschaever, prieš Europos Bendrijų Komisiją, atstovaujamą J. Currall, nurodžiusio adresą dokumentams įteikti Liuksemburge, dėl bendro konkurso COM/A/6/01 atrankos komisijos sprendimo nusprendė neįrašyti ieškovo į rezervo sąrašą panaikinimo, Pirmosios instancijos teismas (pirmoji kolegija), kurį sudaro pirmininkas J. D. Cooke, teisėjos I. Labucka ir V. Trstenjak; sekretorius I. Natsinas, administratorius, 2005 m. gegužės 31 d. priėmė sprendimą, kurio rezoliucinėje dalyje nurodyta:

               1.

               Atmesti ieškinį kaip nepagrįstą.

               2.

               Kiekviena šalis padengia savo bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 251, 2003 10 18.


title: Byla T-332/15: 2015 m. birželio 16 d. pareikštas ieškinys byloje Ocean Capital Administration ir kt./Taryba

text:
               7.9.2015

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 294/76

         2015 m. birželio 16 d. pareikštas ieškinys byloje Ocean Capital Administration ir kt./Taryba

   (Byla T-332/15)
   (2015/C 294/91)
   Proceso kalba: anglų

      Šalys

      Ieškovės: Ocean Capital Administration GmbH (Hamburgas, Vokietija), First Ocean Administration GmbH (Hamburgas), First Ocean GmbH & Co. KG (Hamburgas), Second Ocean Administration GmbH (Hamburgas), Second Ocean GmbH & Co. KG (Hamburgas), Third Ocean Administration GmbH (Hamburgas), Third Ocean GmbH & Co. KG (Hamburgas), Fourth Ocean Administration GmbH (Hamburgas), Fourth Ocean GmbH & Co. KG (Hamburgas), Fifth Ocean Administration GmbH (Hamburgas), Fifth Ocean GmbH & Co. KG (Hamburgas), Sixth Ocean Administration GmbH (Hamburgas), Sixth Ocean GmbH & Co. KG (Hamburgas), Seventh Ocean Administration GmbH (Hamburgas), Seventh Ocean GmbH & Co. KG (Hamburgas), Eighth Ocean Administration GmbH (Hamburgas), Eighth Ocean GmbH & Co. KG (Hamburgas), Ninth Ocean Administration GmbH (Hamburgas), Ninth Ocean GmbH & Co. KG (Hamburgas), Tenth Ocean Administration GmbH (Hamburgas), Tenth Ocean GmbH & Co. KG (Hamburgas), Eleventh Ocean Administration GmbH (Hamburgas), Eleventh Ocean GmbH & Co. KG (Hamburgas), Twelfth Ocean Administration GmbH (Hamburgas), Twelfth Ocean GmbH & Co. KG (Hamburgas), Thirteenth Ocean Administration GmbH (Hamburgas), Fourteenth Ocean Administration GmbH (Hamburgas), Fifteenth Ocean Administration GmbH (Hamburgas), Sixteenth Ocean Administration GmbH (Hamburgas), IRISL Maritime Training Institute (Teheranas, Iranas), Kheibar Co. (Teheranas), Kish Shipping Line Manning Co. (Kish Island, Iranas), atstovaujamos QC P. Moser, baristerio E. Metcalfe ir solisitoriaus M. Taher

      Atsakovė: Europos Sąjungos Taryba

      Reikalavimai

   Ieškovės Bendrojo Teismo prašo:

               —

               pripažinti 2013 m. spalio 10 d. Tarybos sprendimą 2013/497/BUSP, kuriuo iš dalies keičiamas Sprendimas 2010/413/BUSP, ir 2013 m. spalio 10 d. Tarybos reglamentą (ES) Nr. 971/2013, kuriuo iš dalies keičiamas Reglamentas (ES) Nr. 267/2012 (OL L 272, p. 1), dėl ribojamųjų priemonių Iranui, netaikomais remiantis neteisėtumu grindžiamu prieštaravimu;

               —

               panaikinti 2015 m. balandžio 7 d. Tarybos sprendimą (BUSP) 2015/556, kuriuo iš dalies keičiamas Tarybos sprendimas 2010/413/BUSP (OL L 92, p. 101), ir 2015 m. balandžio 7 d. Tarybos įgyvendinimo reglamentą (ES) 2015/549, kuriuo įgyvendinamas Reglamentas (ES) Nr. 267/2012 (OL L 92, p. 12), dėl ribojamųjų priemonių Iranui, kiek jie taikomi ieškovėms;

               —

               priteisti iš Tarybos bylinėjimosi išlaidas.

      Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

   Grįsdamos ieškinį ieškovės remiasi dviem pagrindais.

               1.

               Pirmasis ieškinio pagrindas, susijęs su neteisėtumu grindžiamu prieštaravimu pagal SESV 277 straipsnį, kuriuo ieškovės Bendrojo Teismo prašo pripažinti, kad 2013 m. spalio 10 d. Tarybos sprendimas 2013/497/BUSP, kuriuo iš dalies keičiamas Sprendimas 2010/413/BUSP, ir 2013 m. spalio 10 d. Tarybos reglamentas (ES) Nr. 971/2013, kuriuo iš dalies keičiamas Reglamentas (ES) Nr. 267/2012 (OL L 272, p. 1), yra netaikomi.
               Ieškovės tvirtina, kad šiame sprendime ir šiame reglamente nustatyti kriterijai, pirma, neturi tinkamo teisinio pagrindo, antra, neturi tinkamo faktinio pagrindo, nes savo Sprendime Islamic Republic of Iran Shipping Lines ir kt./Taryba (T-489/10, EU:T:2013:453) Bendrasis Teismas nusprendė, kad Islamic Republic of Iran Shipping Lines (toliau – IRISL) nepažeidė Tarybos nustatytų ribojamųjų priemonių, trečia, šie kriterijai pažeidžia ieškovės teisę pasinaudoti veiksminga teisės gynimo priemone ir non bis in idem bei res judicata principus, ketvirta, nepagrįstai ir neproporcingai diskriminuojami subjektai, kuriuos tariamai apima ar kontroliuoja IRISL, šešta, nepagrįstai ir neproporcingai pažeidžiamos kitos pagrindinės ieškovių teisės, įskaitant pagrindinę teisę į nuosavybę, laisvę užsiimti verslu ir pagarbą reputacijai, ir septinta, Taryba viršijo įgaliojimus, nes tik iš naujo taikė tas pačias ribojamąsias priemones ieškovėms ir taip apėjo privalomą Bendrojo Teismo sprendimą.

               2.

               Antrasis ieškinio pagrindas, susijęs su panaikinimu pagal SESV 263 straipsnį, kuriuo ieškovės prašo Bendrojo Teismo panaikinti 2015 m. balandžio 7 d. Tarybos sprendimą (BUSP) 2015/556, kuriuo iš dalies keičiamas Tarybos sprendimas 2010/413/BUSP (OL L 92, p. 101), ir 2015 m. balandžio 7 d. Tarybos įgyvendinimo reglamentą (ES) 2015/549, kuriuo įgyvendinamas Reglamentas (ES) Nr. 267/2012 (OL L 92, p. 12), dėl ribojamųjų priemonių Iranui, kiek jie taikomi ieškovėms.
               Ieškovės tvirtina, kad šis sprendimas ir įgyvendinimo reglamentas, pirma, neturi tinkamo teisinio pagrindo, antra, jais buvo padarytos akivaizdžios vertinimo klaidos, trečia, jie neturi tinkamo faktinio pagrindo, kad šiuo sprendimu ir šiuo reglamentu, ketvirta, pažeistos teisės į gynybą ir motyvus ieškovėms, penkta, pažeista ieškovių teisė pasinaudoti veiksmingomis teisių gynimo priemonėmis, non bis in idem principas ir bendrasis teisėtų lūkesčių principas, šešta, nepagrįstai ir neproporcingai pažeidžiamos pagrindinės ieškovių teisės, o būtent jų teisė į nuosavybę ir laisvė užsiimti verslu.


title: Byla C-14/09: 2010 m. vasario 4 d. Teisingumo Teismo (antroji kolegija) sprendimas byloje ( Verwaltungsgericht Berlin (Vokietija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Hava Genc prieš Land Berlin (EEB ir Turkijos asociacijos susitarimas — Asociacijos tarybos sprendimas Nr. 1/80 — 6 straipsnio 1 dalis — Darbuotojo sąvoka — Mažavertis darbas pagal darbo sutartį — Įgytų teisių praradimo sąlygos)

text:
               27.3.2010

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 80/4

         2010 m. vasario 4 d. Teisingumo Teismo (antroji kolegija) sprendimas byloje (Verwaltungsgericht Berlin (Vokietija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Hava Genc prieš Land Berlin

   (Byla C-14/09) (1)

   (EEB ir Turkijos asociacijos susitarimas - Asociacijos tarybos sprendimas Nr. 1/80 - 6 straipsnio 1 dalis - „Darbuotojo“ sąvoka - Mažavertis darbas pagal darbo sutartį - Įgytų teisių praradimo sąlygos)
   2010/C 80/07
   Proceso kalba: vokiečių

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Verwaltungsgericht Berlin

      Šalys pagrindinėje byloje

      Ieškovė: Hava Genc

      Atsakovė: Land Berlin

      Dalykas

   Prašymas priimti prejudicinį sprendimą — Verwaltungsgericht Berlin — EEB ir Turkijos asociacijos tarybos sprendimo Nr. 1/80 6 straipsnio 1 dalies aiškinimas — Turkijos piliečio, kurio atvykimą į priimančios valstybės narės teritoriją pateisinantis motyvas išnyko ir kuris vykdo mažavertę profesinę veiklą, t. y. dirba 5,5 val. per savaitę, teisė gyventi priimančioje valstybėje narėje — Minimalūs požymiai, kurie turi būti būdingi darbo santykiams, kad jie galėtų būti laikomi „reguliariu darbu“ Sprendimo Nr. 1/80 prasme

      Rezoliucinė dalis

               1)

               Asmuo, esantis tokioje padėtyje, kaip antai ieškovė pagrindinėje byloje, yra darbuotojas Asociacijos tarybos, įsteigtos susitarimu, įsteigiančiu Europos ekonominės bendrijos ir Turkijos asociaciją, priimto 1980 m. rugsėjo 19 d. Sprendimo Nr. 1/80 dėl asociacijos plėtros 6 straipsnio 1 dalies prasme, jei nagrinėjama pagal darbo sutartį vykdoma veikla yra reali ir efektyvi. Nacionalinis teismas turi atlikti būtiną faktinių aplinkybių patikrinimą, kad nustatytų, ar būtent toks atvejis yra jo nagrinėjamoje byloje.

               2)

               Darbuotojas turkas Sprendimo Nr. 1/80 6 straipsnio 1 dalies prasme gali remtis susitarimu, įsteigiančiu Europos ekonominės bendrijos ir Turkijos asociaciją, suteikta judėjimo laisve, net jeigu jo atvykimo į priimančią valstybę narę tikslas nebeegzistuoja. Kai toks darbuotojas atitinka šioje 6 straipsnio 1 dalyje įtvirtintas sąlygas, jo teisei apsigyventi priimančioje valstybėje narėje negali būti taikomos papildomos sąlygos, susijusios su interesais, galinčiais pateisinti buvimą, arba su darbo pobūdžiu.

      (1)  OL C 102, 2009 5 1.


title: Byla C-3/13: 2014 m. rugsėjo 17 d. Teisingumo Teismo (trečioji kolegija) sprendimas byloje ( Tartu Ringkonnakohus (Estija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) AS Baltic Agro/Maksu- ja Tolliameti Ida maksu- ja tollikeskus (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą — Antidempingas — Reglamentas (EB) Nr. 661/2008 — Galutinis antidempingo muitas importuojamam Rusijos kilmės amonio nitratui — Atleidimo nuo muito sąlygos — 3 straipsnio 1 dalis — Pirmas nepriklausomas pirkėjas Sąjungoje — Amonio nitrato trąšų įsigijimas per bendrovę tarpininkę — Prekių išleidimas — Prašymas pripažinti muitinės deklaracijas negaliojančiomis — Sprendimas 2008/577/EB — Muitinės kodeksas — 66 ir 220 straipsniai — Klaida — Reglamentas (EEB) Nr. 2454/93 — 251 straipsnis — Patikrinimas išleidus prekes)

text:
               24.11.2014

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 421/6

         2014 m. rugsėjo 17 d. Teisingumo Teismo (trečioji kolegija) sprendimas byloje (Tartu Ringkonnakohus (Estija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) AS Baltic Agro/Maksu- ja Tolliameti Ida maksu- ja tollikeskus

   (Byla C-3/13) (1)

   ((Prašymas priimti prejudicinį sprendimą - Antidempingas - Reglamentas (EB) Nr. 661/2008 - Galutinis antidempingo muitas importuojamam Rusijos kilmės amonio nitratui - Atleidimo nuo muito sąlygos - 3 straipsnio 1 dalis - Pirmas nepriklausomas pirkėjas Sąjungoje - Amonio nitrato trąšų įsigijimas per bendrovę tarpininkę - Prekių išleidimas - Prašymas pripažinti muitinės deklaracijas negaliojančiomis - Sprendimas 2008/577/EB - Muitinės kodeksas - 66 ir 220 straipsniai - Klaida - Reglamentas (EEB) Nr. 2454/93 - 251 straipsnis - Patikrinimas išleidus prekes))
   2014/C 421/08
   Proceso kalba: estų

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Tartu Ringkonnakohus

      Šalys pagrindinėje byloje

      Ieškovė: AS Baltic Agro

      Atsakovas: Maksu- ja Tolliameti Ida maksu- ja tollikeskus

      Rezoliucinė dalis

               1.

               2008 m. liepos 8 d. Tarybos reglamento (EB) Nr. 661/2008, kuriuo po priemonių galiojimo termino peržiūros pagal Reglamento (EB) Nr. 384/96 11 straipsnio 2 dalį ir po dalinės tarpinės peržiūros pagal 11 straipsnio 3 dalį importuojamam Rusijos kilmės amonio nitratui nustatomas galutinis antidempingo muitas, 3 straipsnio 1 dalį reikia aiškinti taip: valstybėje narėje įsteigta bendrovė, kuri įsigijo Rusijos kilmės amonio nitrato pasinaudojusi kitos taip pat valstybėje narėje įsteigtos bendrovės tarpininkavimo paslaugomis, siekdama importuoti jį į Sąjungą, negali būti laikoma pirma nepriklausoma pirkėja Sąjungoje, kaip tai suprantama pagal šią nuostatą, galinčia pasinaudoti atleidimu nuo galutinio antidempingo muito, šiuo reglamentu nustatyto amonio nitratui.

               2.

               1992 m. spalio 12 d. Tarybos reglamento (EEB) Nr. 2913/92, nustatančio Bendrijos muitinės kodeksą, iš dalies pakeisto 2006 m. lapkričio 20 d. Tarybos reglamentu (EB) Nr. 1791/2006, 66 straipsnį ir 220 straipsnio 2 dalies b punktą reikia aiškinti taip, kad šiomis nuostatomis muitinei nedraudžiama atlikti antidempingo muito paskesnio įtraukimo į apskaitą, jei, kaip pagrindinės bylos aplinkybėmis, prašymai pripažinti muitinės deklaracijas negaliojančiomis pateikti motyvuojant tuo, kad klaidingai nurodytas gavėjas, o muitinė priėmė šias deklaracijas arba atliko patikrinimą jau po to, kai gavo minėtus prašymus.

               3.

               Reglamento Nr. 2913/92, iš dalies pakeisto Reglamentu Nr. 1791/2006, 66 straipsnis ir 1993 m. liepos 2 d. Komisijos reglamento (EEB) Nr. 2454/93, išdėstančio Tarybos reglamento (EEB) Nr. 2913/92, nustatančio Bendrijos muitinės kodeksą, įgyvendinimo nuostatas, iš dalies pakeisto 2009 m. balandžio 16 d. Komisijos reglamentu (EB) Nr. 312/2009, 251 straipsnis suderinami su Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijos 20 straipsnyje įtvirtinta pagrindine teise į lygybę prieš įstatymą tuo atveju, kai įgyvendinant SESV 28 ir 31 straipsniuose įtvirtintą bendrąjį muitų tarifą pagal minėtas Muitinės kodekso ir Reglamento Nr. 2454/93 nuostatas neleidžiama gavus prašymą pripažinti negaliojančia klaidingą muitinės deklaraciją ir suteikti galimybę pasinaudoti atleidimu nuo antidempingo muito gavėjui, kuris būtų galėjęs juo pasinaudoti, jei klaida nebūtų padaryta.

      (1)  OL C 63, 2013 3 2.


title: Byla T-644/11 P: 2011 m. gruodžio 9 d. Eugène Emile Kimman pateiktas apeliacinis skundas dėl 2011 m. rugsėjo 29 d. Tarnautojų teismo sprendimo byloje F-74/10 Kimman prieš Komisiją

text:
               3.3.2012

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 65/14

         2011 m. gruodžio 9 d. Eugène Emile Kimman pateiktas apeliacinis skundas dėl 2011 m. rugsėjo 29 d. Tarnautojų teismo sprendimo byloje F-74/10 Kimman prieš Komisiją

   (Byla T-644/11 P)
   2012/C 65/27
   Proceso kalba: prancūzų

      Šalys

      Apeliantas: Eugène Emile Kimman (Overeisė, Belgija), atstovaujamas advokatų L. Levi ir M. Vandenbussche

      Kita proceso šalis: Europos Komisija

      Reikalavimai

   Apeliantas Bendrojo Teismo prašo:

               —

               Panaikinti 2011 m. rugsėjo 29 d. Europos Sąjungos Tarnautojų teismo sprendimą byloje F-74/10.

               —

               Atitinkamai patenkinti apelianto reikalavimus pirmojoje instancijoje, būtent:

                           —

                           panaikinti ieškovo tarnybinės veiklos vertinimo ataskaitą už 2008 metus;

                           —

                           priteisti iš kitos proceso šalies bylinėjimosi išlaidas.

               —

               Priteisti iš kitos proceso šalies bylinėjimosi abiejose instancijoje išlaidas.

      Apeliacinio skundo pagrindai ir pagrindiniai argumentai

   Grįsdama apeliacinį skundą apeliantė remiasi keturiais pagrindais.

               1.

               Pirmasis apeliacinio skundo pagrindas susijęs su Bendrųjų Pareigūnų tarnybos nuostatų 43 straipsnio įgyvendinimo nuostatų 6 straipsnio 8 dalies pažeidimu, asmens bylos duomenų iškraipymu ir akivaizdžios vertinimo klaidos, kurią Tarnautojų teismas padarė nagrinėdamas ieškinio pagrindą, susijusį su tuo, kad vertintojas neatsižvelgė į ad hoc grupės nuomonę, patikrinimo pažeidimu.

               2.

               Antrasis apeliacinio skundo pagrindas susijęs su asmens bylos duomenų iškraipymu, įrodinėjimo našta, pažeista Tarnautojų teismo pareiga motyvuoti nagrinėjant ieškinio pagrindą dėl apeliacinės procedūros pažeidimų ir pirmojoje instancijoje ginčytos vertinimo ataskaitos motyvavimo stoka.

               3.

               Trečiasis apeliacinio skundo pagrindas susijęs su pareigos motyvuoti patikrinimo pažeidimu, akivaizdžia vertinimo klaida ir Bendrųjų Pareigūnų tarnybos nuostatų 45 straipsnio įgyvendinimo nuostatų 4 straipsnio 6 dalies pažeidimu, kurį padarė Tarnautojų teismas, nagrinėdamas kaltinimą, kad nebuvo atsižvelgta į apelianto darbą, atliktą institucijos interesais.

               4.

               Ketvirtasis apeliacinio skundo pagrindas susijęs su asmens bylos duomenų iškraipymu ir įrodinėjimo naštos nustatymo bei akivaizdžios vertinimo klaidos, kurią padarė Tarnautojų teismas, nagrinėdamas kaltinimą dėl vertintojo vertinimo, ar apeliantas atsižvelgė į tariamą tarnybos bandomąją reorganizaciją nuo 2008 m., patikrinimo pažeidimai.


title: Byla T-274/13: 2015 m. gruodžio 4 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Emadi/Taryba (Bendra užsienio ir saugumo politika — Ribojamosios priemonės, taikytinos tam tikriems asmenims ir subjektams atsižvelgiant į padėtį Irane — Lėšų įšaldymas — Atvykimo į Sąjungos teritoriją ir keliavimo per ją tranzitu apribojimai — Teisinis pagrindas — Pareiga motyvuoti — Teisė būti išklausytam — Vertinimo klaida — Ne bis in idem — Saviraiškos laisvė — Žiniasklaidos laisvė — Laisvė pasirinkti profesiją — Laisvas judėjimas — Nuosavybės teisė)

text:
               25.1.2016

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 27/32

         2015 m. gruodžio 4 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Emadi/Taryba

   (Byla T-274/13) (1)

   ((Bendra užsienio ir saugumo politika - Ribojamosios priemonės, taikytinos tam tikriems asmenims ir subjektams atsižvelgiant į padėtį Irane - Lėšų įšaldymas - Atvykimo į Sąjungos teritoriją ir keliavimo per ją tranzitu apribojimai - Teisinis pagrindas - Pareiga motyvuoti - Teisė būti išklausytam - Vertinimo klaida - Ne bis in idem - Saviraiškos laisvė - Žiniasklaidos laisvė - Laisvė pasirinkti profesiją - Laisvas judėjimas - Nuosavybės teisė))
   (2016/C 027/36)
   Proceso kalba: vokiečių

      Šalys

      Ieškovas: Hamid Reza Emadi (Teheranas, Iranas), iš pradžių atstovaujamas advokatų T. Walter, vėliau – J. M. Viñals Camallonga, L. Barriola Urruticoechea ir J. L. Iriarte Ángel

      Atsakovė: Europos Sąjungos Taryba, atstovaujama J.-P. Hix ir Á. de Elera-San Miguel Hurtado

      Atsakovės pusėje į bylą įstojusi šalis: Stiftung Organisation Justice for Iran (Amsterdamas, Nyderlandai), iš pradžių atstovaujama advokatų G. Pulles, vėliau – R. Marx

      Dalykas

   Prašymas iš dalies panaikinti, pirma, 2013 m. kovo 11 d. Tarybos sprendimą 2013/124/BUSP, kuriuo iš dalies keičiamas Sprendimas 2011/235/BUSP dėl ribojamųjų priemonių, taikytinų tam tikriems asmenims ir subjektams atsižvelgiant į padėtį Irane (OL L 68, p. 57), antra, 2013 m. kovo 11 d. Tarybos įgyvendinimo reglamentą (ES) Nr. 206/2013, kuriuo įgyvendinama Reglamento (ES) Nr. 359/2011 dėl ribojamųjų priemonių, taikytinų tam tikriems asmenims, subjektams ir įstaigoms atsižvelgiant į padėtį Irane, 12 straipsnio 1 dalis (OL L 68, p. 9), trečia, 2014 m. balandžio 10 d. Tarybos sprendimą 2014/205/BUSP, kuriuo iš dalies keičiamas Sprendimas 2011/235/BUSP dėl ribojamųjų priemonių, taikytinų tam tikriems asmenims ir subjektams atsižvelgiant į padėtį Irane (OL L 109, p. 25), ketvirta, 2014 m. balandžio 10 d. Tarybos įgyvendinimo reglamentą (ES) Nr. 371/2014, kuriuo įgyvendinama Reglamento (ES) Nr. 359/2011 dėl ribojamųjų priemonių, taikytinų tam tikriems asmenims, subjektams ir įstaigoms atsižvelgiant į padėtį Irane, 12 straipsnio 1 dalis (OL L 109, p. 9), kiek šie teisės aktai taikomi ieškovui.

      Rezoliucinė dalis

               1.

               Atmesti ieškinį.

               2.

               Hamid Reza Emadi padengia savo ir Europos Sąjungos Tarybos patirtas bylinėjimosi išlaidas.

               3.

               Stiftung Organisation Justice for Iran padengia savo bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 207, 2013 7 20.


title: Byla T-156/07 2007 m. gegužės 9 d. pareikštas ieškinys byloje Ispanija prieš Komisiją

text:
               23.6.2007

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 140/42

         2007 m. gegužės 9 d. pareikštas ieškinys byloje Ispanija prieš Komisiją

   (Byla T-156/07)
   (2007/C 140/69)
   Proceso kalba: ispanų
   Šalys

      Ieškovė: Ispanijos Karalystė, atstovaujama F. Díez Moreno

      Atsakovė: Europos Bendrijų Komisija
   Ieškovės reikalavimai

               —

               Pripažinti negaliojančiu pranešimą apie atvirą konkursą EPSO/AD/94/07, kurį Europos personalo atrankos tarnyba (EPSO) paskelbė 2007 m. vasario 28 d. (ES OL C 45 A).

               —

               Įpareigoti Komisiją visus pranešimus Europos viešosios tarnybos vietoms užimti Oficialiajame leidinyje skelbti visomis kalbomis.

               —

               Priteisti iš atsakovės bylinėjimosi išlaidas.

         Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai
   Šis ieškinys pateiktas dėl skelbimo apie atvirą konkursą EPSO/AD/94/07, kurį paskelbė Europos personalo atrankos tarnyba (EPSO) 2007 m. vasario 28 d. (ES OL C 45 A) tiek, kiek šis skelbimas buvo paskelbtas tik anglų, prancūzų ir vokiečių kalbomis.
   Ieškovė mano, kad taip veikdama atsakovė pažeidė 1958 m. balandžio 15 d. Tarybos reglamentą Nr. 1, nustatantį kalbas, kurios turi būti vartojamos Europos bendrijoje, ir 1968 m. vasario 29 d. Reglamentą 259/68, nustatantį Europos Bendrijų pareigūnų tarnybos nuostatus. Taip pat buvo pažeisti Europos piliečių vienodo vertinimo ir nediskriminacijos, proporcingumo ir teisinio saugumo principai, kurie įtvirtinti EB sutartyje ir nusistovėjusioje Teisingumo Teismo praktikoje.
   Konkrečiai dėl teisinio saugumo principo nurodoma, kad Pareigūnų tarnybos nuostatų III priedas numato pranešimų apie bendrų dviems ar daugiau institucijoms konkursų skelbimą Europos Bendrijų Oficialiajame leidinyje. Pagal Tarybos reglamento Nr. 1 5 straipsnį šis Oficialusis leidinys turi būti skelbiamas dvidešimt trimis oficialiomis kalbomis. Tačiau pranešimas apie sprendimus buvo paskelbtas tik trimis oficialiomis kalbomis.
   Galiausia taip pat reikia įvertinti Tarybos išimtinės kompetencijos vieningai nustatyti Bendrijos kalbines nuostatas pažeidimą.


title: Byla T-420/15: 2016 m. liepos 14 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Thun 1794/EUIPO – Adekor (Dekoratyviniai grafiniai simboliai) (Bendrijos dizainas — Registracijos pripažinimo negaliojančia procedūra — Įregistruotas Bendrijos dizainas, kuriame vaizduojami dekoratyviniai grafiniai simboliai — Ankstesnis dizainas — Registracijos pripažinimo negaliojančia pagrindas — Ankstesnio dizaino atskleidimas — Naujumo nebuvimas — Reglamento (EB) Nr. 6/2002 5, 7 straipsniai ir 25 straipsnio 1 dalies b punktas)

text:
               22.8.2016

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 305/32

         2016 m. liepos 14 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Thun 1794/EUIPO – Adekor (Dekoratyviniai grafiniai simboliai)

   (Byla T-420/15) (1)

   ((Bendrijos dizainas - Registracijos pripažinimo negaliojančia procedūra - Įregistruotas Bendrijos dizainas, kuriame vaizduojami dekoratyviniai grafiniai simboliai - Ankstesnis dizainas - Registracijos pripažinimo negaliojančia pagrindas - Ankstesnio dizaino atskleidimas - Naujumo nebuvimas - Reglamento (EB) Nr. 6/2002 5, 7 straipsniai ir 25 straipsnio 1 dalies b punktas))
   (2016/C 305/44)
   Proceso kalba: čekų

      Šalys

      Ieškovė: Thun 1794 a.s. (Nova Rolė, Čekijos Respublika), atstovaujama advokato F. Steidl

      Atsakovė: Europos Sąjungos intelektinės nuosavybės tarnyba, atstovaujama D. Gája

      Kita procedūros EUIPO apeliacinėje taryboje šalis, įstojusi į bylą Bendrajame Teisme: Adekor s.r.o. (Loketas, Čekijos Respublika), atstovaujama advokatės V. Dohnalová

      Dalykas

   Ieškinys dėl 2015 m. balandžio 29 d. EUIPO trečiosios apeliacinės tarybos sprendimo (byla R 1465/2014-3), susijusio su registracijos pripažinimo negaliojančia procedūra tarp Thun 1794 ir Adekor.

      Rezoliucinė dalis

               1.

               Atmesti ieškinį.

               2.

               Priteisti iš Thun 1794 a.s. bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 337, 2015 10 12.


title: Byla T-601/13: 2013 m. lapkričio 12 d. pareikštas ieškinys byloje Wilo prieš VRDT (Pioneering for You)

text:
               25.1.2014

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 24/31

         2013 m. lapkričio 12 d. pareikštas ieškinys byloje Wilo prieš VRDT (Pioneering for You)
   (Byla T-601/13)
   2014/C 24/56
   Proceso kalba: vokiečių

      Šalys

      Ieškovė: Wilo SE (Dortmundas, Vokietija), atstovaujama advokato B. Schneiders

      Atsakovė: Vidaus rinkos derinimo tarnyba (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui)

      Reikalavimai

   Ieškovė Bendrojo Teismo prašo:

               —

               panaikinti 2013 m. rugsėjo 11 d. Vidaus rinkos derinimo tarnybos (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui) ketvirtosios apeliacinės tarybos sprendimą byloje R 555/2013-4;

               —

               priteisti iš Vidaus rinkos derinimo tarnybos (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui) bylinėjimosi išlaidas.

      Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

      Bendrijos prekių ženklas, su kuriuo susijęs ieškinys: žodinis prekių ženklas „Pioneering for You“ 7, 9, 11, 37 ir 42 klasių prekėms ir paslaugoms — Bendrijos prekių ženklo paraiška Nr. 11 065 588

      Eksperto sprendimas: atmesti paraišką

      Apeliacinės tarybos sprendimas: atmesti apeliaciją

      Ieškinio pagrindai: Reglamento (EB) Nr. 207/2009 7 straipsnio 1 dalies b punkto pažeidimas.


title: Byla T-296/13: 2013 m. gegužės 30 d. pareikštas ieškinys byloje Adler Modemärkte prieš VRDT — Blufin (MARINE BLEU)

text:
               3.8.2013

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 226/21

         2013 m. gegužės 30 d. pareikštas ieškinys byloje Adler Modemärkte prieš VRDT — Blufin (MARINE BLEU)

   (Byla T-296/13)
   (2013/C 226/27)
   Kalba, kuria surašytas ieškinys: vokiečių

      Šalys

      Ieškovė: Adler Modemärkte AG (Haibach, Vokietija), atstovaujama advokatų J. Plate ir R. Kaase

      Atsakovė: Vidaus rinkos derinimo tarnyba (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui)

      Kita procedūros apeliacinėje taryboje šalis: Blufin SpA (Karpis, Italija)

      Reikalavimai

   Ieškovė Bendrojo Teismo prašo:

               —

               panaikinti 2013 m. balandžio 3 d. Vidaus rinkos derinimo tarnybos (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui) antrosios apeliacinės tarybos sprendimą byloje R 386/2012-2 dėl nesuderinamumo su Bendrijos prekių ženklo reglamento Nr. 40/94 8 straipsnio 1 dalies b punktu,

               —

               priteisti iš VRDT bylinėjimosi išlaidas, įskaitant patirtąsias nagrinėjant bylą apeliacinėje taryboje.

      Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

      Bendrijos prekių ženklo paraišką pateikęs asmuo: ieškovė

      Prašomas įregistruoti Bendrijos prekių ženklas: Vaizdinis prekių ženklas, kuriame yra žodžiai MARINE BLEU, 25 klasės prekėms — Bendrijos prekių ženklo paraiška Nr. 6 637 193

      Prekių ženklo ar žymens, kuriuo remtasi per protesto procedūrą, savininkė: Blufin SpA

      Prekių ženklas ar žymuo, kuriuo remiamasi: Žodinis prekių ženklas BLUMARINE 25 klasės prekėms

      Protestų skyriaus sprendimas: Atmesti protestą

      Apeliacinės tarybos sprendimas: Patenkinti apeliaciją ir atmesti paraišką

      Ieškinio pagrindai: Reglamento Nr. 40/94 8 straipsnio 1 dalies b punkto pažeidimas.


title: Byla T-20/05: 2010 m. gegužės 19 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Outokumpu ir Luvata prieš Komisiją (Konkurencija — Karteliai — Varinių vandentiekio vamzdžių sektorius — Sprendimas, kuriuo pripažintas EB 81 straipsnio pažeidimas — Baudos — Atitinkamos rinkos dydis — Sunkinanti aplinkybė — Recidyvas)

text:
               3.7.2010

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 179/30

         2010 m. gegužės 19 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Outokumpu ir Luvata prieš Komisiją

   (Byla T-20/05) (1)

   (Konkurencija - Karteliai - Varinių vandentiekio vamzdžių sektorius - Sprendimas, kuriuo pripažintas EB 81 straipsnio pažeidimas - Baudos - Atitinkamos rinkos dydis - Sunkinanti aplinkybė - Recidyvas)
   2010/C 179/50
   Proceso kalba: anglų

      Šalys

      Ieškovės: Outokumpu Oyj (Espoo, Suomija) ir Luvata Oy, buvusi Outokumpu Copper Products Oy (Espoo), atstovaujamos baristerio J. Ratliff, advokatų F. Distefano ir J. Luostarinen

      Atsakovė: Europos Komisija, atstovaujama É. Gippini Fournier ir S. Noë

      Dalykas

   Prašymas panaikinti arba sumažinti ieškovėms pagal 2004 m. rugsėjo 3 d. Komisijos sprendimo C(2004) 2826, susijusio su [EB] 81 straipsnio ir EEE susitarimo 53 straipsnio taikymo procedūra (byla COMP/E-1/38.069 — Variniai vandentiekio vamzdžiai), 2 straipsnio j punktą skirtą baudą.

      Sprendimo rezoliucinė dalis

               1.

               Atmesti ieškinį.

               2.

               Outokumpu Oyj ir Luvata Oy padengia bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 82, 2005 4 2.


title: Byla F-15/08 2008 m. vasario 8 d. pareikštas ieškinys byloje Wiame prieš Komisiją

text:
               12.4.2008

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 92/51

         2008 m. vasario 8 d. pareikštas ieškinys byloje Wiame prieš Komisiją

   (Byla F-15/08)
   (2008/C 92/105)
   Proceso kalba: prancūzų
   Šalys

      Ieškovė: Valérie Wiame (Briuselis, Belgija), atstovaujama advokatų S. Orlandi, A. Coolen, J.-N. Louis ir E. Marchal

      Atsakovė: Europos Bendrijų Komisija
   Ginčo dalykas bei aprašymas
   Konkurso vertinimo komisijos sprendimo EPSO/AST/7/05, kuriuo ieškovei buvo skirtas nepakankamas balų skaičius, kad ji būtų įtraukta į įdarbinimo rezervo sąrašą, panaikinimas
   Ieškovės reikalavimai

               —

               Panaikinti konkurso vertinimo komisijos sprendimą EPSO/AST/7/05, kuriuo ieškovei buvo skirtas nepakankamas balų skaičius, kad ji būtų įtraukta į konkurso laimėtojų sąrašą.

               —

               Priteisti iš Europos Bendrijų Komisijos bylinėjimosi išlaidas.


title: Byla T-39/17: 2017 m. sausio 20 d. pareikštas ieškinys byloje Chambre de commerce et d’industrie métropolitaine Bretagne-ouest (port de Brest)/Komisija

text:
               3.4.2017

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 104/54

         2017 m. sausio 20 d. pareikštas ieškinys byloje Chambre de commerce et d’industrie métropolitaine Bretagne-ouest (port de Brest)/Komisija

   (Byla T-39/17)
   (2017/C 104/75)
   Proceso kalba: prancūzų

      Šalys

      Ieškovas: Chambre de commerce et d’industrie métropolitaine Bretagne-ouest (port de Brest) (Brestas, Prancūzija), atstovaujama advokato J. Vanden Eynde

      Atsakovė: Europos Komisija

      Reikalavimai

   Ieškovas Bendrojo Teismo prašo:

               —

               pripažinti ieškinį priimtinu ir pagrįstu ir atitinkamai;

               —

               panaikinti 2016 m. lapkričio 22 d. Komisijos sprendimą (C (2016) 7755 final), siekiant patenkinti pirminį ieškovo prašymą, t. y. „Visų pirma, remdamiesi 2001 m. gegužės 30 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentu (EB) Nr. 1049/2001 dėl galimybės visuomenei susipažinti su Europos Parlamento, Tarybos ir Komisijos dokumentais, pasirašiusieji prašymą norėtų gauti viso klausimyno ir visų atsakymų, kuriuos Komisija paminėjo savo Nuomonėje 2016/C 302/03, paskelbtoje 2016 m. rugpjūčio 19 d.Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje, kopiją.“;

               —

               priteisti iš atsakovo bylinėjimosi išlaidas.

      Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

   Grįsdamas ieškinį ieškovas iš esmės remiasi keturiais pagrindais.

               1.

               Pirmasis ieškinio pagrindas susijęs su viršesniu viešuoju interesu atskleisti gautą informaciją. Komisija klaidingai manė, kad ieškovas neįrodė tokio viršesnio viešojo intereso, nors jis yra įtvirtintas Europos sutartyse, konkrečiai Europos Sąjungos sutarties (ESS) 10 straipsnio 3 dalyje ir 11 straipsnio 2 dalyje, o taip pat Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo (SESV) 15 straipsnio 1 dalyje ir 298 straipsnio 1 ir 2 dalyse bei Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijos (Chartija) 42 straipsnyje.

               2.

               Antrasis ieškinio pagrindas susijęs su tuo, kad Europos sutartys ir Chartija turi viršenybę Reglamento Nr. 1049/2001 atžvilgiu. Ieškovas mano, kad minėtas reglamentas, kuriuo nustatomi teisiniai skaidrumo, dalyvavimo ir atvirumo principų apribojimai, turėtų būti aiškinamas ir taikomas labai siaurai, atsižvelgiant į teisės aktų ir Chartijos priėmimo eiliškumą. Be to, ieškovas mano, kad, pirma, atsakovė neturėjo taikyti bendrosios prezumpcijos dėl tyrimų tikslų apsaugos pažeidimo, nes šiuo atveju buvo vykdomas kompleksinis tyrimas, ir, antra, turėjo konstatuoti, kad valstybės narės tokios apsaugos neprašė.

               3.

               Trečiasis ieškinio pagrindas susijęs su Chartijos 41 straipsnio 2 dalies ir 42 straipsnio, kurie garantuoja galimybę susipažinti su dokumentais, turinčiais įtakos vienai iš suinteresuotųjų šalių, pažeidimu.

               4.

               Ketvirtasis ieškinio pagrindas susijęs su Europos žmogaus teisių konvencijos, nustatančios lygias galimybes susipažinti su bylos, taip pat ir administracinės, dokumentais, siekiant užtikrinti suinteresuotųjų šalių gynybos teises, konkrečiai jos 6 ir 13 straipsnių pažeidimu.


title: Byla C-125/06 P  2006 m. kovo 1 d.  Europos Bendrijų Komisijos pateiktas apeliacinis skundas dėl  2005 m. gruodžio 15 d.  priimto sprendimo byloje T-33/01,  Infront WM AG (anksčiau Kirchmedia WM AG) prieš EB Komisiją

text:
               6.5.2006

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 108/7

         2006 m. kovo 1 d. Europos Bendrijų Komisijos pateiktas apeliacinis skundas dėl 2005 m. gruodžio 15 d. priimto sprendimo byloje T-33/01, Infront WM AG (anksčiau Kirchmedia WM AG) prieš EB Komisiją

   (Byla C-125/06 P)
   (2006/C 108/12)
   Proceso kalba: anglų
   Šalys

      Apeliantė: Europos Bendrijų Komisija, atstovaujama K. Banks ir M. Huttunen

      Kitos proceso šalys: Prancūzijos Respublika, Jungtinė Didžiosios Britanijos ir Šiaurės Airijos Karalystė, Europos Parlamentas ir Europos Sąjungos Taryba.
   Ieškovės reikalavimai

               —

               Panaikinti 2005 m. gruodžio 15 d. PIT sprendimą byloje T-33/01, Infront WM AG prieš Europos Bendrijų Komisiją;

               —

               Priimti galutinį sprendimą byloje, pripažįstant, kad ieškovė byloje T-33/01 neturėjo teisės pareikšti ieškinį;

               —

               Priteisti iš ieškovės byloje T-33/01 Komisijos išlaidas, kylančias dėl šios bylos ir apeliacinio skundo.

         Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai
   Šis apeliacinis skundas yra susijęs su sąvoka tiesiogiai ir konkrečiai susijęs EB 230 straipsnio ketvirtosios pastraipos prasme. Komisija teigia, kad Pirmosios instancijos teismas (toliau — PIT) sprendime, dėl kurio pateiktas apeliacinis skundas, aiškindamas ir taikydamas šias sąvokas padarė teisės klaidą. Taip jis sutrikdė institucinę pusiausvyrą, įtvirtintą taisyklėse, reglamentuojančiose teisę kreiptis į Bendrijos teismus ginčijant Bendrijos teisės akto teisėtumą. PIT tiesiogiai ir konkrečiai susijusia pripažino įmonę, kuri, geriausiu atveju, dėl ginčijamo Komisijos sprendimo galėjo patirti netiesioginę ekonominę žalą, ir kuri net neįrodė, kad tokia žala galėjo atsirasti. PIT pripažino, kad įmonė yra konkrečiai susijusi dėl aplinkybių, kurios buvo būdingos daugeliui kitų įmonių, atsidūrusių į ieškovės padėtį panašioje padėtyje.


title: Byla F-141/06 2006 m. gruodžio 11 d. pareikštas ieškinys byloje Hartwig prieš Komisiją ir Parlamentą

text:
               27.1.2007

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 20/40

         2006 m. gruodžio 11 d. pareikštas ieškinys byloje Hartwig prieš Komisiją ir Parlamentą

   (Byla F-141/06)
   (2007/C 20/61)
   Proceso kalba: prancūzų
   Šalys

      Ieškovas: Marc Hartwig (Briuselis, Belgija), atstovaujamas T. Bontinck

      Atsakovai: Europos Bendrijų Komisija ir Europos Parlamentas
   Ieškovės reikalavimai

               —

               Panaikinti individualius 2006 m. balandžio 12 d. Europos Bendrijų Komisijos ir 2006 m. kovo 27 d. Europos Parlamento sprendimus dėl laikinojo tarnautojo statuso pakeitimo į pareigūno statusą.

               —

               Priteisti iš atsakovų bylinėjimosi išlaidas.

         Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai
   Ieškovas, daugelį metų išdirbęs Komisijoje B*7 lygio laikinuoju tarnautoju, laimėjo Europos Parlamento skelbtą atvirą konkursą PE/34/B (B5/B4 lygis). Po to ši institucija jį paskyrė B*3 lygio pareigūnu, atliekančiu bandomąjį laikotarpį, nors jis buvo nedelsiant perkeltas į Komisiją, kur buvo priskirtas tam pačiam lygiui.
   Grįsdamas savo ieškinį ieškovas nurodo Pareigūnų tarnybos nuostatų 31 ir 62 straipsnių ir XIII priedo 5 ir 2 straipsnių pažeidimus.
   Be to, ieškovas nurodo, teisėtų lūkesčių apsaugos principo ir įgytų teisių apsaugos principo pažeidimus.


title: Byla C-191/16: 2016 m. balandžio 5 d. Landgericht Berlin (Vokietija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Romano Pisciotti/Vokietijos Federacinė Respublika

text:
               25.7.2016

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 270/29

         2016 m. balandžio 5 d.Landgericht Berlin (Vokietija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Romano Pisciotti/Vokietijos Federacinė Respublika

   (Byla C-191/16)
   (2016/C 270/33)
   Proceso kalba: vokiečių

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Landgericht Berlin

      Šalys pagrindinėje byloje

      Ieškovas: Romano Pisciotti

      Atsakovė: Vokietijos Federacinė Respublika

      Prejudiciniai klausimai

               1.

                           a)

                           Ar valstybės narės taikoma ekstradicijos į trečiąją šalį praktika yra dalykas, kuris, neatsižvelgiant į konkretų atvejį, niekuomet nepatenka į Sutarčių taikymo ratione materiae sritį ir todėl, (pažodžiui) taikant konstitucinę normą (šiuo atveju Pagrindinio įstatymo (Grundgesetz, toliau – GG) 16 straipsnio 2 dalies pirmą sakinį), kuria draudžiama tik Vokietijos piliečių ekstradicija į trečiąsias šalis, nereikia atsižvelgti į Sąjungos teisėje (SESV 18 straipsnio pirmoje pastraipoje) įtvirtintą draudimą diskriminuoti?

                           b)

                           Jeigu į šį klausimą būtų atsakyta teigiamai: ar atsakymas į pirmąjį klausimą būtų kitoks, jeigu būtų kalbama apie valstybės narės taikomą ekstradicijos į Jungtines Amerikos Valstijas praktiką remiantis Susitarimu tarp Europos Sąjungos ir Jungtinių Amerikos Valstijų dėl ekstradicijos?

               2.

               Jeigu Sutarčių taikymas valstybių narių vykdomai ekstradicijos į Jungtines Amerikos Valstijas praktikai nėra a priori neįmanomas:
               Ar SESV 18 straipsnio pirmą pastraipą ir su tuo susijusią Teisingumo Teismo praktiką reikia aiškinti taip, kad valstybė narė nepagrįstai pažeidžia SESV 18 straipsnio pirmoje pastraipoje nustatytą draudimą diskriminuoti, jeigu nagrinėdama trečiųjų šalių ekstradicijos prašymus ji, remdamasi konstitucine norma (šiuo atveju GG 16 straipsnio 2 dalies pirmu sakiniu), saviems piliečiams ir kitų ES valstybių narių piliečiams taiko skirtingą požiūrį, t. y. išduoda tik pastaruosius?

               3.

               Jeigu būtų nustatyta, kad pirmiau minėtais atvejais pažeidžiamas bendrasis draudimas diskriminuoti, įtvirtintas SESV 18 straipsnio pirmoje pastraipoje:
               Ar Teisingumo Teismo praktiką reikia suprasti taip, kad tokiu kaip nagrinėjamasis atveju, kai prieš kompetentingai institucijai suteikiant leidimą asmenį išduoti teismas privalo atlikti teisėtumo kontrolę, tačiau jos rezultatai institucijai privalomi tik tuomet, jeigu ekstradicija pripažįstama neteisėta, rimtu pažeidimu galima laikyti paprastą SESV 18 straipsnio pirmoje pastraipoje nustatyto draudimo diskriminuoti pažeidimą, ar tai būti akivaizdus pažeidimas?

               4.

               Jeigu nėra būtina, kad tai būtų akivaizdus pažeidimas:
               Ar Teisingumo Teismo praktiką reikia aiškinti taip, kad tokiu kaip nagrinėjamasis atveju negalima teigti buvus pakankamai rimtą pažeidimą jau vien todėl, kad, nesant Teisingumo Teismo praktikos, susijusios su tokiu konkrečiu atveju (šiuo atveju SESV 18 straipsnio pirmoje pastraipoje nustatyto bendrojo draudimo diskriminuoti taikymas ratione materiae valstybių narių vykdomai ekstradicijos į Jungtines Amerikos Valstijas praktikai), aukščiausia nacionalinė vykdomoji valdžia, grįsdama savo sprendimą, gali remtis tuo, kad jis atitinka toje pačioje byloje anksčiau priimtus nacionalinių teismų sprendimus?


title: Byla C-613/14: 2014 m. gruodžio 30 d. Supreme Court, Ireland (Airija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje James Elliott Construction Limited/Irish Asphalt Limited

text:
               23.3.2015

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 96/5

         2014 m. gruodžio 30 d.Supreme Court, Ireland (Airija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje James Elliott Construction Limited/Irish Asphalt Limited

   (Byla C-613/14)
   (2015/C 096/07)
   Proceso kalba: anglų

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Supreme Court, Ireland

      Šalys pagrindinėje byloje

      Ieškovė ir kita kasacinio proceso šalis: James Elliott Construction Limited

      Atsakovė ir kasatorė: Irish Asphalt Limited

      Prejudiciniai klausimai

               1

                           a)

                           Jei sutarties sąlygos įpareigoja šalį tiekti prekę, pagamintą laikantis nacionalinio standarto, kuris buvo priimtas įgyvendinant Europos standartą remiantis Europos Komisijos mandatu, suteiktu pagal Statybos produktų direktyvos (89/106/EEB) (1) nuostatas, ar minėto standarto aiškinimas yra klausimas, dėl kurio Europos Sąjungos Teisingumo Teismo galima prašyti priimti prejudicinį sprendimą remiantis SESV 267 straipsniu?

                           b)

                           Jei atsakymas į 1 a) klausimą yra teigiamas, ar pagal standartą EN13242:2002 reikalaujama, kad jo laikymasis ar pažeidimas būtų įrodytas tik bandymais, gamybos ir (arba) tiekimo metu atliktais pagal standarte EN13242:2002 nurodytus CEN (Le Comité Européen de Normalisation) patvirtintus (neturint atitinkamo mandato) standartus; ar standarto pažeidimas (ir todėl sutarties pažeidimas) gali būti įrodytas vėliau atliktais bandymais, jei tokių bandymų rezultatai logiškai patvirtina standarto pažeidimą?

               2

               Ar nacionalinis teismas, nagrinėdamas privatinės teisės ginčą dėl sutarties pažeidimo, susijusio su produktu, pagamintu laikantis Europos standarto, priimto Europos Komisijai suteikus mandatą pagal Statybos produktų direktyvą, privalo netaikyti nacionalinės teisės nuostatų, nustatančių sąlygas dėl tinkamumo prekiauti ir naudoti pagal paskirtį ar kokybės, remiantis tuo, kad teisės aktų nuostatos (ar jų taikymas) sukuria standartus arba nustato technines specifikacijas ar reikalavimus, apie kuriuos nebuvo pranešta laikantis Techninių standartų direktyvos (98/34/EB) (2) nuostatų?

               3

               Ar nacionalinis teismas, nagrinėjantis ginčą dėl pagal privatinę teisę sudarytos sutarties pažeidimo, atsiradusio neįvykdžius pagal standartą EN13242:2002 pagaminto produkto tinkamumo prekiauti ir naudoti pagal paskirtį sąlygos (sutarčiai taikomos pagal įstatymą, nebent šalys ją būtų pakeitusios ar sutariusios kitaip), privalo preziumuoti, kad produktas yra tinkamos prekiauti kokybės ir tinkamas naudoti pagal paskirtį, ir, jei taip, ar tokia prezumpcija gali būti paneigta jo neatitiktį standartui EN13242:2002 įrodžius bandymais, produkto tiekimo metu atliktais vadovaujantis EN13242:2002 nurodytais bandymų ir protokolų aprašais?

               4

               Jei abu atsakymai į 1 a) ir 3 klausimus yra teigiami, ar viso skaldoje esančio sieros kiekio ribos nustatymas standarte EN13242:2002 ar juo remiantis reiškia, kad tokios ribos būtina laikytis inter alia tam, kad atsirastų prezumpcija dėl produkto kokybės ar tinkamumo naudoti?

               5

               Jei atsakymai į abu 1 a) ir 3 klausimus yra teigiami, ar įrodymas, kad produktas žymimas EB ženklu, reikalingas norint remtis EN13242:2002 ZA priedo ir (arba) Statybos produktų direktyvos (89/106/EEB) 4 straipsnyje įtvirtinta prezumpcija?

      (1)  1988 m. gruodžio 21 d. Tarybos direktyva 89/106/EEB dėl valstybių narių įstatymų ir kitų teisės aktų, susijusių su statybos produktais, derinimo (OL L 40, p. 12; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 13 sk., 9 t., p. 296).

      (2)  1998 m. birželio 22 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 98/34/EB, nustatanti informacijos apie techninius standartus ir reglamentus teikimo tvarką (OL L 204, p. 37; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 13 sk., 2 t., p. 337).


title: Byla T-489/10: 2013 m. rugsėjo 16 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Islamic Republic of Iran Shipping Lines irk t.prieš Tarybą (Bendra užsienio ir saugumo politika — Ribojamosios priemonės Iranui, siekiant užkirsti kelią branduolinių ginklų platinimui — Lėšų įšaldymas — Pareiga nurodyti motyvus — Vertinimo klaida)

text:
               9.11.2013

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 325/30

         2013 m. rugsėjo 16 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Islamic Republic of Iran Shipping Lines irk t.prieš Tarybą

   (Byla T-489/10) (1)

   (Bendra užsienio ir saugumo politika - Ribojamosios priemonės Iranui, siekiant užkirsti kelią branduolinių ginklų platinimui - Lėšų įšaldymas - Pareiga nurodyti motyvus - Vertinimo klaida)
   2013/C 325/51
   Proceso kalba: anglų

      Šalys

      Ieškovės: Islamic Republic of Iran Shipping Lines (Teheranas, Iranas) ir kitos 17 ieškovių, kurių pavadinimai nurodyti sprendimo priede, atstovaujamos QC F. Randolph, baristerio M. Lester ir solisitoriaus M. Taher

      Atsakovė: Europos Sąjungos Taryba, atstovaujama M. Bishop ir R. Liudvinavičiūtės-Cordeiro

      Atsakovės pusėje į bylą įstojusios šalys: Europos Komisija, atstovaujama M. Konstantinidis ir T. Scharf bei Prancūzijos Respublika, atstovaujama G. de Bergues ir É. Ranaivoson

      Dalykas

   Prašymas iš dalies panaikinti 2010 m. liepos 26 d. Tarybos sprendimą 2010/413/BUSP dėl ribojamųjų priemonių Iranui, kuriuo panaikinama Bendroji pozicija 2007/140/BUSP (OL L 195, p. 39), 2010 m. liepos 26 d. Tarybos įgyvendinimo reglamentą (ES) Nr. 668/2010, kuriuo įgyvendinama Reglamento (EB) Nr. 668/2010 dėl ribojančių [ribojamųjų] priemonių Iranui (OL L 195, p. 25) 7 straipsnio 2 dalis, 2010 m. spalio 25 d. Tarybos sprendimą 2010/644/BUSP, iš dalies keičiantį Sprendimą 2010/413 (OL L 281, p. 81), 2010 m. spalio 25 d. Tarybos reglamentą (ES) Nr. 961/2010 dėl ribojamųjų priemonių Iranui, kuriuo panaikinamas Reglamentas (EB) Nr. 423/2007 (OL L 281, p. 1), ir 2012 m. kovo 23 d. Tarybos reglamentą (ES) Nr. 267/2012 dėl ribojamųjų priemonių Iranui, kuriuo panaikinamas Reglamentas (ES) Nr. 961/2010 (OL L 88, p. 1)

      Rezoliucinė dalis

               1.

               Panaikinti:

                           —

                           2010 m. liepos 26 d. Tarybos sprendimo 2010/413/BUSP dėl ribojamųjų priemonių Iranui, kuriuo panaikinama Bendroji pozicija 2007/140/BUSP, II priedą,

                           —

                           2010 m. liepos 26 d. Tarybos įgyvendinimo reglamento (ES) Nr. 668/2010, kuriuo įgyvendinama Reglamento (EB) Nr. 423/2007 dėl ribojančių [ribojamųjų] priemonių Iranui 7 straipsnio 2 dalis, priedą,

                           —

                           2010 m. spalio 25 d. Tarybos sprendimo 2010/644/BUSP, iš dalies keičiančio Sprendimą 2010/413, priedą,

                           —

                           2010 m. spalio 25 d. Tarybos reglamento (ES) Nr. 961/2010 dėl ribojamųjų priemonių Iranui, kuriuo panaikinamas Reglamentas (EB) Nr. 423/2007, VIII priedą,

                           —

                           2012 m. kovo 23 d. Tarybos reglamento (ES) Nr. 267/2012 dėl ribojamųjų priemonių Iranui, kuriuo panaikinamas Reglamentas (ES) Nr. 961/2010, IX priedą,

                     tiek, kiek jie susiję su Islamic Republic of Iran Shipping Lines ir kitomis 17 ieškovių, kurių pavadinimai nurodyti priede.

               2.

               Sprendimo 2010/413/BUSP, iš dalies pakeisto Sprendimu 2010/644, sukeltos pasekmės toliau taikomos tiek, kiek jos susijusios su Islamic Republic of Iran Shipping Lines ir kitomis 17 ieškovių, kurių pavadinimai nurodyti priede, kol įsiteisės Reglamento Nr. 267/2012 panaikinimas.

               3.

               Europos Sąjungos Taryba, be savo bylinėjimosi išlaidų, padengia Islamic Republic of Iran Shipping Lines ir kitų 17 ieškovių, kurių pavadinimai nurodyti priede, bylinėjimosi išlaidas.

               4.

               Europos Komisija ir Prancūzijos Respublika padengia savo bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 30, 2011 1 29.


title: Sujungtos bylos T-589/14 ir T-772/14: 2016 m. vasario 25 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Musso/Parlamentas (Parlamento narių tarnybinės pajamos — Ištarnauto laiko pensija — Narių iš Prancūzijos pareiga pareikšti savo teises į pensiją nacionalinės socialinės apsaugos sistemose — Nesumavimo taisyklė — Parlamento narių statuto įgyvendinimo taisyklės — Sprendimas, priimtas išnagrinėjus skundą — Debeto aviza — Sprendimas sustabdyti pensijos mokėjimą — Rungimosi principas — Protingas terminas — Pareiga motyvuoti)

text:
               4.4.2016

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 118/28

         2016 m. vasario 25 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Musso/Parlamentas

   (Sujungtos bylos T-589/14 ir T-772/14) (1)

   ((Parlamento narių tarnybinės pajamos - Ištarnauto laiko pensija - Narių iš Prancūzijos pareiga pareikšti savo teises į pensiją nacionalinės socialinės apsaugos sistemose - Nesumavimo taisyklė - Parlamento narių statuto įgyvendinimo taisyklės - Sprendimas, priimtas išnagrinėjus skundą - Debeto aviza - Sprendimas sustabdyti pensijos mokėjimą - Rungimosi principas - Protingas terminas - Pareiga motyvuoti))
   (2016/C 118/31)
   Proceso kalba: prancūzų

      Šalys

      Ieškovas: François Musso (Ajačas, Prancūzija), atstovaujamas advokatų A. Gross ir L. Stachnik

      Atsakovas: Europos Parlamentas, atstovaujamas G. Corstens ir S. Seyr

      Dalykas

   Pirma, prašymas panaikinti 2014 m. birželio 26 d. Parlamento biuro sprendimą patvirtinti 2011 m. spalio 17 d. Parlamento generalinio sekretoriaus sprendimą, kuriuo nustatytas mėnesinės pensijos dydis, atsižvelgiant į sumas, gautas iš dviejų Prancūzijos pensijų fondų, ir nuspręsta, kad reikia susigrąžinti 127 065,19 eurų sumą, ir, antra, prašymas panaikinti 2014 m. rugsėjo 22 d. Parlamento sprendimą.

      Rezoliucinė dalis

               1.

               Atmesti ieškinį.

               2.

               François Musso padengia savo ir Europos Parlamento bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 351, 2014 10 6.


title: Byla T-350/03 2006 m. rugsėjo 18 d. Pirmosios instancijos teismo nutartis byloje Wirtschaftskammer Kärnten ir best connect Ampere Strompool GmbH prieš Komisiją ( Ieškinys dėl panaikinimo — Konkurencija — Sprendimas pripažinti koncentraciją suderinamą su bendrąja rinka — Juridiniai asmenys — Su jais konkrečiai susiję aktai — Nepriimtinumas )

text:
               2.12.2006

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 294/47

         2006 m. rugsėjo 18 d. Pirmosios instancijos teismo nutartis byloje Wirtschaftskammer Kärnten ir best connect Ampere Strompool GmbH prieš Komisiją
   (Byla T-350/03) (1)

   („Ieškinys dėl panaikinimo - Konkurencija - Sprendimas pripažinti koncentraciją suderinamą su bendrąja rinka - Juridiniai asmenys - Su jais konkrečiai susiję aktai - Nepriimtinumas“)
   (2006/C 294/100)
   Proceso kalba: vokiečių
   Šalys

      Ieškovės: Wirtschaftskammer Kärnten ir best connect Ampere Strompool GmbH (Klagenfurt, Austrija), atstovaujamos advokato M. Angerer

      Atsakovė: Europos Bendrijų Komisija, atstovaujama iš pradžių A. Bouquet, S. Rating ir K. Mojzesowicz, vėliau A. Bouquet ir K. Mojzesowicz

      Ieškovių pusėje į bylą įstojusi šalis: Ampere AG (Berlynas, Vokietija), atstovaujama advokatų C. Von Hammerstein ir C.-S. Schweer

      Atsakovės pusėje į bylą įstojusios šalys: Österreichische Elektrizitätswirtschafts-AG (Viena, Austrija); EVN AG (Maria Enzersdorf, Austrija); Wien Energie GmbH (Viena); Energie AG Oberösterreich (Linz, Austrija), Burgenländische Elektrzitätswirtschafts-AG (Eisenstadt, Austrija); ir Linz AG für Energie, Telekommunikation, Verkehr und Kommunale Dienste (Linz), atstovaujami advokatų S. Polster ir H. Wollmann
   Dalykas
   Prašymas panaikinti 2003 m. birželio 11 d. Komisijos sprendimą 2004/271/EB, susijusį su koncentracijų suderinamumu su bendrąja rinka ir EEE susitarimu (Byla COMP/M.2947 — Verbund/EnergieAllianz) (OL 2004, L 92, p. 91)
   Rezoliucinė dalis

               1.

               Atmesti ieškinį kaip nepriimtiną.

               2.

               Ieškovė padengia savo bei Komisijos ir įstojusių šalių Österreichische Elektrizitätswirtschafts-AG, EVN AG, Wien Energie GmbH; Energie AG Oberösterreich, Burgenländische Elektrzitätswirtschafts-AG, ir Linz AG für Energie, Telekommunikation, Verkehr und Kommunale Dienste bylinėjimosi išlaidas

               3.

               Įstojusi į bylą šalis Ampere AG padengia savo bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 7, 2004 1 10.