title: Byla T-113/20: 2020 m. vasario 20 d. pareikštas ieškinys byloje BSEF / Komisija

text:
               20.4.2020

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 129/16

      2020 m. vasario 20 d. pareikštas ieškinys byloje BSEF / Komisija

      (Byla T-113/20)
      (2020/C 129/21)
      Proceso kalba: anglų

         Šalys

         Ieškovas: Bromine Science Environnemental Forum (BSEF) (Briuselis, Belgija), atstovaujama advokatų R. Cana, E. Mullier ir H. Widemann

         Atsakovė: Europos Komisija

         Reikalavimai

      Ieškovas Bendrojo Teismo prašo:

                  —

                  panaikinti 2019 m. spalio 1 d. Komisijos reglamentą (ES) 2019/2021, kuriuo pagal Europos Parlamento ir Tarybos direktyvą 2009/125/EB nustatomi elektroninių vaizduoklių ekologinio projektavimo reikalavimai, iš dalies keičiamas Komisijos reglamentas (EB) Nr. 1275/2008 ir panaikinamas Komisijos reglamentas (EB) Nr. 642/2009, tiek, kiek juo buvo uždrausti halogeninti antipirenai,

                  —

                  priteisti bylinėjimosi išlaidas iš atsakovės.

         Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

      Grįsdamas ieškinį ieškovas remiasi septyniais pagrindais.

                  1.

                  Pirmasis ieškinio pagrindas grindžiamas tuo, kad priimdama Ginčijamą Reglamentą Komisija pažeidė Ekodizaino direktyvos (1) 1 straipsnio 4 dalį ir 15 straipsnio 2 dalies c punkto i papunktį, veikė ultra vires, viršijo savo įgaliojimus ir užkirto kelią kitų ES teisės priemonių veiksmingumui.

                  2.

                  Antrasis ieškinio pagrindas grindžiamas tuo, kad Komisija, Ginčijamu Reglamentu uždrausdama halogenintų antipirenų naudojimą elektroniniuose vaizduokliuose, pažeidė ieškovo teisę į gynybą.

                  3.

                  Trečiasis ieškinio pagrindas grindžiamas tuo, kad Komisija, atlikdama vertinimą, padarė akivaizdžią klaidą, neatsižvelgė į visą informaciją, pažeidė Ekodizaino direktyvos 15 straipsnio 1 dalį ir Ginčijamu Reglamentu uždrausdama halogenintus antipirenus nesilaikė pareigos atlikti tinkamą poveikio vertinimą.

                  4.

                  Ketvirtasis ieškinio pagrindas grindžiamas tuo, kad Ginčijamu Reglamentu pažeidžiamas teisinio tikrumo principas, nes ieškovas pateko į nepriimtiną teisinio netikrumo padėtį.

                  5.

                  Penktasis ieškinio pagrindas grindžiamas tuo, kad Ginčijamu Reglamentu pažeidžiamas proporcingumo principas, nes halogenintų antipirenų draudimas viršija tai, kas tinkama, tai nėra nei būtina priemonė tikslams pasiekti, nei mažiausiai apsunkinanti priemonė, kurios galėjo imtis Komisija.

                  6.

                  Šeštasis ieškinio pagrindas grindžiamas tuo, kad Ginčijamu Reglamentu pažeidžiamas vienodo požiūrio principas, nes hologenintų antipirenų draudimas yra diskriminacinio pobūdžio, palyginus su kitomis prekių kategorijomis ar kitomis medžiagomis.

                  7.

                  Septintasis ieškinio pagrindas grindžiamas tuo, kad priimdama Ginčijamą Reglamentą Komisija pažeidė Ekodizaino direktyvos 15 straipsnio 1 dalį ir Sprendimo 1999/468/EB (2) 5a straipsnio 1–4 dalis, 7 ir 8 straipsnius ir veikė ultra vires.

         (1)  2009 m. spalio 21 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2009/125/EB nustatanti ekologinio projektavimo reikalavimų su energija susijusiems gaminiams nustatymo sistemą (OL L 285, 2009, p. 10)

         (2)  1999 m. birželio 28 d. Tarybos sprendimas nustatantis Komisijos naudojimosi jai suteiktais įgyvendinimo įgaliojimais tvarką (OL L 184, 1999, p. 23; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 1 sk., 3 t., p. 124).


title: Byla T-116/20: 2020 m. vasario 20 d. pareikštas ieškinys byloje Società agricola Vivai Maiorana ir kt. / Komisija

text:
               20.4.2020

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 129/19

      2020 m. vasario 20 d. pareikštas ieškinys byloje Società agricola Vivai Maiorana ir kt. / Komisija

      (Byla T-116/20)
      (2020/C 129/24)
      Proceso kalba: italų

         Šalys

         Ieškovės: Società agricola Vivai Maiorana Ss (Curinga, Italija), Confederazione Italiana Agricoltori – CIA (Roma, Italija), MIVA – Moltiplicatori Italiani Viticoli Associati (Faenca, Italija), atstovaujamos advokatų E. Scoccini ir G. Scoccini

         Atsakovė: Europos Komisija

         Reikalavimai

      Ieškovės Bendrojo Teismo prašo:

                  —

                  panaikinti 2019 m. lapkričio 28 d. Komisijos įgyvendinimo reglamentą (ES) 2019/2072, būtent šias IV priedo dalis: A (pašarinių augalų sėkla), B (javų sėkla), C (vynmedžiai), F (daržovių sėkla), I (daržovių sodinamoji medžiaga), J (sodo augalai),

                  —

                  pripažinti negaliojančiu Reglamentą (ES) 2016/2031, kiek tai susiję su 36 straipsniu, I priedo 4 skirsnio 3 punktu ir 37 straipsnio 2 dalimi.

         Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

      Šis ieškinys pareikštas dėl 2019 m. lapkričio 28 d. Komisijos įgyvendinimo reglamento (ES) 2019/2072, kuriuo nustatomos vienodos Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) 2016/2031 dėl apsaugos priemonių nuo augalų kenkėjų įgyvendinimo sąlygos, panaikinamas Komisijos reglamentas (EB) Nr. 690/2008 ir iš dalies keičiamas Komisijos įgyvendinimo reglamentas (ES) 2018/2019 (OL L 319, 2019, p. 1), būtent šių IV priedo dalių: A (pašarinių augalų sėkla), B (javų sėkla), C (vynmedžiai), F (daržovių sėkla), I (daržovių sodinamoji medžiaga), J (sodo augalai).
      Grįsdamos ieškinį ieškovės remiasi keturiais pagrindais.

                  1.

                  Pirmasis ieškinio pagrindas grindžiamas Reglamento (ES) 2016/2031 36 straipsnio e ir f punktų ir proporcingumo principo pažeidimu, taip pat tuo, kad šiuo atveju nepateikta pakankamai motyvų.

                              —

                              Šiuo atžvilgiu teigiama, kad Sąjungos reguliuojamų nekarantininių kenkėjų buvimo ant sodinti skirtų vietos augalų ribinė vertė – 0 %, kurią Komisija nustatė Reglamento (ES) 2019/2072 IV priede, buvo nustatyta neatlikus tinkamo patikrinimo, kurio reikalaujama pagal Reglamento (ES) 2016/2031 36 straipsnio e ir f punktus, kad dėl reguliuojamų nekarantininių kenkėjų buvimo daromas nepriimtinas ekonominis poveikis ir turima įgyvendinamų priemonių, kad būtų užkirstas kelias jų buvimui.

                  2.

                  Antrasis ieškinio pagrindas grindžiamas Maisto ir žemės ūkio organizacijos (FAO) Tarptautinės sutarties dėl augalų genetinių išteklių maisto pramonei ir žemės ūkiui (ITPGRFA) pažeidimu.

                              —

                              Šiuo atžvilgiu teigiama, kad Sąjungos reguliuojamų nekarantininių kenkėjų buvimo ant vietos augalų nulinės ribinės vertės nustatymas reiškia FAO Tarptautinės sutarties dėl augalų genetinių išteklių maisto pramonei ir žemės ūkiui (ITPGRFA), kurią yra pasirašiusi Europos Sąjunga ir atskiros Sąjungai priklausančios valstybės, 9 straipsnio pažeidimą.

                  3.

                  Trečiasis ieškinio pagrindas grindžiamas tuo, kad pažeistas 2018 m. gegužės 30 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (ES) 2018/848 dėl ekologinės gamybos ir ekologiškų produktų ženklinimo, kuriuo panaikinamas Tarybos reglamentas (EB) Nr. 834/2007 (OL L 150, 2018, p. 1).

                              —

                              Šiuo atžvilgiu teigiama, kad augalų veislių atrankos ir apibendrinimo procesas, išplaukiantis iš ribinių verčių taikymo reguliuojamiems nekarantininiams kenkėjams, aiškiai pažeidžia Reglamento (ES) 2018/848 nuostatas.

                  4.

                  Ketvirtasis ieškinio pagrindas susijęs su neatitiktimi Europos Sąjungos žemės ūkio politikai.

                              —

                              Šiuo atžvilgiu teigiama, kad ribinių verčių nustatymas reguliuojamiems nekarantininiams kenkėjams prieštarauja Europos Sąjungos žemės ūkio politikai, visų pirma:

                                          —

                                          1992 m. gegužės 21 d. Tarybos direktyvai 92/43/EEB dėl natūralių buveinių ir laukinės faunos bei floros apsaugos (OL L 206, 1992, p. 7; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 15 sk., 2 t., p. 102);

                                          —

                                          2012 m. lapkričio 21 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentui (ES) Nr. 1151/2012 dėl žemės ūkio ir maisto produktų kokybės sistemų (OL L 343, 2012, p. 1);

                                          —

                                          2013 m. gruodžio 17 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentui (ES) Nr. 1305/2013 dėl paramos kaimo plėtrai, teikiamos Europos žemės ūkio fondo kaimo plėtrai (EŽŪFKP) lėšomis, kuriuo panaikinamas Tarybos reglamentas (EB) Nr. 1698/2005 (OL L 347, 2013, p. 487);

                                          —

                                          2014 m. kovo 11 d. Komisijos deleguotojo reglamento (ES) Nr. 807/2014 dėl paramos kaimo plėtrai (OL L 227, 2014, p. 1) 8 straipsniui.


title: Byla T-117/20: 2020 m. vasario 21 d. pareikštas ieškinys byloje El Corte Inglés / EUIPO – MKR Design (Panthé)

text:
               20.4.2020

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 129/20

      2020 m. vasario 21 d. pareikštas ieškinys byloje El Corte Inglés / EUIPO – MKR Design (Panthé)

      (Byla T-117/20)
      (2020/C 129/25)
      Kalba, kuria surašytas ieškinys: anglų

         Šalys

         Ieškovė: El Corte Inglés, SA (Madridas, Ispanija), atstovaujama advokato J. Rivas Zurdo

         Atsakovė: Europos Sąjungos intelektinės nuosavybės tarnyba (EUIPO)

         Kita procedūros Apeliacinėje taryboje šalis: MKR Design Srl (Milanas, Italija)

         Su procedūra EUIPO susijusi informacija

         Prekių ženklo, dėl kurio kilo ginčas, paraišką pateikęs asmuo: kita procedūros Apeliacinėje taryboje šalis.

         Prekių ženklas, dėl kurio kilo ginčas: vaizdinio Sąjungos prekių ženklo „Panthé“ paraiška – Registracijos paraiška Nr. 16 366 461.

         Procedūra EUIPO: protesto procedūra.

         Ginčijamas sprendimas: 2019 m. gruodžio 5 d. EUIPO penktosios apeliacinės tarybos sprendimas byloje R 378/2019-5.

         Reikalavimai

      Ieškovė Bendrojo Teismo prašo:

                  —

                  panaikinti ginčijamą sprendimą,

                  —

                  priteisti iš šalies arba šalių, kurios prieštarauja šiam ieškiniui, bylinėjimosi išlaidas.

         Pagrindas, kuriuo remiamasi

                  —

                  Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) 2017/1001 8 straipsnio 1 dalies b punkto pažeidimas.


title: Byla T-118/20: 2020 m. vasario 21 d. pareikštas ieškinys byloje Voco / EUIPO (pakuotės forma)

text:
               20.4.2020

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 129/21

      2020 m. vasario 21 d. pareikštas ieškinys byloje Voco / EUIPO (pakuotės forma)

      (Byla T-118/20)
      (2020/C 129/26)
      Proceso kalba: vokiečių

         Šalys

         Ieškovė: Voco GmbH (Kukshafenas, Vokietija), atstovaujama advokatų C. Spintig ir S. Pietzcker

         Atsakovė: Europos Sąjungos intelektinės nuosavybės tarnyba (EUIPO)

         Su procedūra EUIPO susijusi informacija

         Prekių ženklas, dėl kurio kilo ginčas: erdvinio Sąjungos prekių ženklo (pakuotės forma) paraiška – Registracijos paraiška Nr. 17 959 421

         Ginčijamas sprendimas: 2019 m. gruodžio 4 d. EUIPO penktosios apeliacinės tarybos sprendimas byloje R 978/2019-5

         Reikalavimai

      Ieškovė Bendrojo Teismo prašo:

                  —

                  panaikinti ginčijamą sprendimą,

                  —

                  priteisti iš EUIPO bylinėjimosi išlaidas, įskaitant ir ieškovės patirtąsias.

         Pagrindas, kuriuo remiamasi

                  —

                  Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) 2017/1001 7 straipsnio 1 dalies b punkto pažeidimas.


title: Byla T-121/20: 2020 m. vasario 21 d. pareikštas ieškinys byloje IP / Komisija

text:
               20.4.2020

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 129/21

      2020 m. vasario 21 d. pareikštas ieškinys byloje IP / Komisija

      (Byla T-121/20)
      (2020/C 129/27)
      Proceso kalba: prancūzų

         Šalys

         Ieškovas: IP, atstovaujamas advokatų L. Levi ir S. Rodrigues

         Atsakovė: Europos Komisija

         Reikalavimai

      Ieškovas Bendrojo Teismo prašo:

                  —

                  pripažinti šį ieškinį priimtinu ir pagrįstu;

            ir todėl

                  —

                  panaikinti ginčijamus sprendimus;

                  —

                  priteisti iš atsakovės visas bylinėjimosi išlaidas.

         Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

      Grįsdamas savo ieškinį dėl 2019 m. rugpjūčio 21 d. Komisijos sprendimo, kuriuo jam paskiriama drausminė sankcija – įdarbinimo sutarties nutraukimas be išankstinio pranešimo, – ieškovas remiasi trimis pagrindais.

                  1.

                  Pirmasis ieškinio pagrindas grindžiamas gero administravimo principo ir motyvavimo pareigos pažeidimu. Šiuo klausimu ieškovas pirmiausia teigia, kad Komisija su juo pasielgė neteisingai, nes ji nesilaikė jai tenkančios kruopštumo ir rūpestingumo pareigos. Ieškovo manymu, Komisija turėjo surinkti informaciją apie baudžiamojo proceso, kuris pasibaigė bylos nutraukimu, rezultatus ir ją pateikti Drausmės tarybai, kad pastaroji, priimdama sprendimą, į ją atsižvelgtų.

                  2.

                  Antrasis ieškinio pagrindas grindžiamas skundžiamo sprendimo parengiamųjų darbų nenuoseklumu ir akivaizdžiomis Komisijos vertinimo klaidomis. Ieškovas pirmiausia teigia, kad dviejų sprendimo parengiamųjų darbų nenuoseklumas nulemia ir paties sprendimo nenuoseklumą.

                  3.

                  Trečiasis ieškinio pagrindas grindžiamas Europos Sąjungos pareigūnų tarnybos nuostatų X priedo 10 straipsnio pažeidimu, nes, viena vertus, nebuvo išnagrinėtos visos ieškovo asmens bylos aplinkybės ir, kita vertus, kriterijai, kuriais nuspręsta vadovautis nustatant sankciją buvo įvertinti klaidingai arba jiems priskirta neproporcinga svarba.


title: Byla T-122/20: 2020 m. vasario 20 d. pareikštas ieškinys byloje Sciessent / Komisija

text:
               20.4.2020

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 129/22

      2020 m. vasario 20 d. pareikštas ieškinys byloje Sciessent / Komisija

      (Byla T-122/20)
      (2020/C 129/28)
      Proceso kalba: anglų

         Šalys

         Ieškovė: Sciessent LLC (Beverlis, Masačusetsas, Jungtinės Valstijos), atstovaujama advokatų K. Van Maldegem ir P. Sellar ir solisitoriaus V. McElwee

         Atsakovė: Europos Komisija

         Reikalavimai

      Ieškovė Bendrojo Teismo prašo:

                  —

                  panaikinti 2019 m. lapkričio 26 d. Komisijos įgyvendinimo sprendimą (ES) 2019/1960, kuriuo sidabro ceolitas nepatvirtinamas kaip esama veiklioji medžiaga, skirta naudoti 2-o ir 7-o tipų biocidiniams produktams gaminti (1),

                  —

                  priteisti iš atsakovės bylinėjimosi išlaidas.

         Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

      Grįsdama ieškinį ieškovė remiasi keturiais pagrindais.

                  1.

                  Pirmasis ieškinio pagrindas grindžiamas teisės normos, susijusios su Sutarčių ir Reglamento (ES) Nr. 528/2012 (2) 4 ir 19 straipsnių taikymu, pažeidimu.

                              —

                              Remdamasi Biocidinių produktų komiteto (BPK) nuomonėmis dėl veikliosios medžiagos sidabro ceolito, skirto naudoti 2-o ir 7-o tipų produktams, patvirtinimo atsakovė padarė išvadą, kad ši medžiaga negali būti patvirtinta, nes nebuvo įrodytas jos pakankamas veiksmingumas. Tačiau ieškovės nuomone, veiksmingumo vertinimas buvo atliktas netinkamai remiantis gaminiu, kuriame naudotas sidabro ceolitas. Medžiagos – sidabro ceolito – veiksmingumą ieškovė įrodė pagal taikytiną teisę. Atsakovė savo vertinime ir išvadose, susijusiose su medžiagos veiksmingumu, neteisingai taikė ir aiškino taikytiną teisę.

                  2.

                  Antrasis ieškinio pagrindas grindžiamas kompetencijos neturėjimu – SESV 290 straipsnio ir Reglamento (ES) Nr. 528/2012 4 ir 19 straipsnių pažeidimu.

                              —

                              Pagal ginčijamą aktą priežastis, dėl kurios nebuvo patvirtintas ceolito sidabras, yra ta, kad gaminyje, kuriame naudotas ceolito sidabras, jo veiksmingumo buvo nepakankamas. Vis dėlto ieškovė teigia, atsakovė galėtų teisėtai atsižvelgti tik į tuos kriterijus, kurie išvardyti Reglamento (ES) Nr. 528/2012 4 ir 19 straipsniuose. Tarp tų kriterijų nėra nagrinėto gaminio veiksmingumo, nes tas vertinimas priklauso antrajam, vėlesniam, etapui, t. y. biocidinio produkto autorizacijos valstybėje narėje lygmeniu. Atsižvelgiant į faktą, kad atsakovė atliko būtent šį vertinimą tam, kad pagrįstų ceolito sidabro nepatvirtinimą, tai reiškia, kad atsakovė peržengė jai pagal Reglamentą (ES) Nr. 528/2012 suteiktų įgaliojimų ribas ir pažeidė SESV 290 straipsnį ir Reglamento (ES) Nr. 528/2012 4 ir 19 straipsnius.

                  3.

                  Trečiasis ieškinio pagrindas grindžiamas teisės normos, susijusios su Sutarčių taikymu ir nediskriminavimo principu, pažeidimu.

                              —

                              Ieškovės medžiaga buvo vertinama skirtingai nei kitos medžiagos, kurios naudojamos tiems patiems 2-o ir 7-o tipų produktams; atsakovė objektyviai nepagrindė, kodėl ceolito sidabras turi būti vertinamas kitaip nei kitos medžiagos; joms visoms taikomos tos pačios vertinimo taisyklės pagal Reglamentą (ES) Nr. 528/2012 (ir Direktyvą 98/8/EB (3)), kai tai susiję su to paties tipo produktais.

                  4.

                  Ketvirtasis ieškinio pagrindas grindžiamas teisės normos, susijusios su Sutarčių taikymu ir teisinio saugumo principu, pažeidimu.

                              —

                              Atsakovė adresavo Biocidinių produktų komiteto pirmininkui atvirą laišką, kuriuo siekė sužinoti, kaip reikia aiškinti ir taikyti teisės nuostatas, susijusias su veiksmingumo vertinimu ir gaminiais, nagrinėjamais pagal Reglamentą (ES) Nr. 528/2012. Nors teisės nuostatos buvo aiškios, šis laiškas dar kartą patvirtina, kad prašymas įrodyti nagrinėjamų gaminių privalumus nepatenka į Reglamento (ES) Nr. 528/2012 taikymo sritį. Ieškovė rėmėsi šio laiško turiniu, iš kurio matyti, kad teisės nuostatos aiškios, tad ji turėjo teisėtų lūkesčių dėl medžiagos patvirtinimo. Todėl ginčijamas aktas pažeidė teisėtų lūkesčių ir teisinio saugumo principus.

         (1)  OL L 306, 2019, p. 42

         (2)  2012 m. gegužės 22 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (ES) Nr. 528/2012 dėl biocidinių produktų tiekimo rinkai ir jų naudojimo (OL L 167, 2012, p. 1).

         (3)  1998 m. vasario 16 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 98/8/EB dėl biocidinių produktų pateikimo į rinką (OL L 123, 1998, p. 1; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 3 sk., 23 t., p. 3).


title: Byla T-126/20: 2020 m. vasario 27 d. pareikštas ieškinys byloje Autoridad Portuaria de Bilbao / Komisija

text:
               20.4.2020

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 129/23

      2020 m. vasario 27 d. pareikštas ieškinys byloje Autoridad Portuaria de Bilbao / Komisija

      (Byla T-126/20)
      (2020/C 129/29)
      Proceso kalba: ispanų

         Šalys

         Ieškovė: Autoridad Portuaria de Bilbao (Ispanija), atstovaujama advokatų D. Sarmiento Ramírez-Escudero ir X. Codina García-Andrade

         Atsakovė: Europos Komisija

         Reikalavimai

      Ieškovė Bendrojo Teismo prašo:

                  —

                  pirmiausiai, pripažinti ginčijamą sprendimą niekiniu;

                  —

                  bet kuriuo atveju priteisti iš Europos Komisijos bylinėjimosi išlaidas.

         Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

      Šis ieškinys pareikštas dėl 2019 m. sausio 8 d. Europos Komisijos sprendimo (C (2018) 8676 galutinis), susijusio su uostų Ispanijoje apmokestinimu, ir dėl 2019 m. kovo 7 d. Europos Komisijos sprendimo C (2019) 1765 galutinis ir 2019 m. lapkričio 15 d. Sprendimo C (2019) 8068 galutinis (toliau – ginčijami sprendimai).
      Grįsdama ieškinį ieškovė remiasi penkiais pagrindais.

                  1.

                  Pirmasis ieškinio pagrindas grindžiamas SESV 107 straipsnio pirmos dalies pažeidimu, nes neapmokestinimas nereiškia ekonominio pranašumo.
                  Grįsdama pirmąjį pagrindą ieškovė nurodo, kad neapmokestinimo priemonės, dėl kurių priimti ginčijami sprendimai, nesuteikia ekonominio pranašumo, tačiau panaikinus neapmokestinimą uosto direkcijai užkraunama ekonominė našta dėl tebesitęsiančios pareigos savo lėšomis užtikrinti viešojo intereso finansavimą

                  2.

                  Antrasis ieškinio pagrindas grindžiamas SESV 107 straipsnio pirmos dalies, kartu su SESV 296 straipsniu ir Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijos 41 straipsniu, pažeidimu, nes Komisija, nagrinėdama ekonominio pranašumo klausimą, neatliko visapusiškos žinomų duomenų analizės.
                  Grįsdama antrąjį ieškinio pagrindą ieškovė teigia, kad Europos Komisija, vertindama, ar ginčijamuose sprendimuose nagrinėjamos neapmokestinimo priemonės yra pranašumas, neatliko išsamios duomenų, kuriuos per procedūrą Komisijai pateikė uosto direkcija, analizės.

                  3.

                  Trečiasis ieškinio pagrindas grindžiamas SESV 107 straipsnio pirmos dalies pažeidimu, nes dėl neapmokestinimo konkurencija neiškraipoma ir net nekyla iškraipymo grėsmė, taip pat tai neturi įtakos valstybių narių tarpusavio prekybai.
                  Grįsdama trečiąjį ieškinio pagrindą ieškovė teigia, kad ginčijamuose sprendimuose nagrinėjamos neapmokestinimo priemonės nepagerina uosto direkcijos konkurencinės padėties, todėl konkurencija negali paveikti valstybių narių tarpusavio prekybos. Taigi tai nėra valstybės pagalba, kaip suprantama pagal SESV 107 straipsnį.

                  4.

                  Ketvirtasis ieškinio pagrindas grindžiamas SESV 107 straipsnio pirmos dalies pažeidimu, nes neapmokestinimas nėra atrankinis.
                  Grįsdama ketvirtąjį ieškinio pagrindą ieškovė tvirtina, kad ginčijamuose sprendimuose nagrinėjamos neapmokestinimo priemonės nėra atrankinės, nes jos nėra referencinės sistemos išimtis, todėl tokios priemonės nėra valstybės pagalba, kaip tai suprantama pagal SESV 107 straipsnį.

                  5.

                  Penktasis ieškinio pagrindas, nurodytas tuo atveju, jei nebūtų patenkinti ankstesni reikalavimai, grindžiamas tuo, kad nagrinėjamos mokesčių lengvatos, net jei būtų pripažintos valstybės pagalba, suderinamos su vidaus rinka.
                  Grįsdama penktąjį ieškinio pagrindą, nurodytą tuo atveju, jei nebūtų patenkinti ankstesni reikalavimai, ieškovė tvirtina, kad net jei ginčijamuose sprendimuose nagrinėjamas neapmokestinimas būtų pripažintas valstybės pagalba, ji būtų suderinama su vidaus rinka.


title: Byla T-128/20: 2020 m. vasario 27 d. pareikštas ieškinys byloje Collibra / EUIPO – Dietrich (COLLIBRA)

text:
               20.4.2020

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 129/24

      2020 m. vasario 27 d. pareikštas ieškinys byloje Collibra / EUIPO – Dietrich (COLLIBRA)

      (Byla T-128/20)
      (2020/C 129/30)
      Kalba, kuria surašytas ieškinys: anglų

         Šalys

         Ieškovė: Collibra (Briuselis, Belgija), atstovaujama advokatų A. Renck ir A. Bothe ir solisitorės I. Junkar

         Atsakovė: Europos Sąjungos intelektinės nuosavybės tarnyba (EUIPO)

         Kita procedūros Apeliacinėje taryboje šalis: Hans Dietrich (Štarnbergas, Vokietija)

         Su procedūra EUIPO susijusi informacija

         Prekių ženklo, dėl kurio kilo ginčas, paraišką pateikęs asmuo: ieškovė Bendrajame Teisme

         Prekių ženklas, dėl kurio kilo ginčas: žodinis Sąjungos prekių ženklas COLLIBRA – Registracijos paraiška Nr. 16 787 772

         Procedūra EUIPO: protesto procedūra

         Ginčijamas sprendimas: 2019 m. gruodžio 13 d. EUIPO pirmosios apeliacinės tarybos sprendimas byloje R 737/2019-1

         Reikalavimai

      Ieškovė Bendrojo Teismo prašo:

                  —

                  panaikinti ginčijamą sprendimą,

                  —

                  priteisti iš atsakovės ir kitos procedūros apeliacinėje taryboje šalies, jei ji įstotų į bylą, bylinėjimosi išlaidas.

         Pagrindai, kuriais remiamasi

                  —

                  Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) 2017/1001 8 straipsnio 1 dalies b punkto pažeidimas,

                  —

                  Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) 2017/1001 94 straipsnio 1 dalies pažeidimas.


title: Byla T-129/20: 2020 m. vasario 27 d. pareikštas ieškinys byloje Collibra / EUIPO – Dietrich (collibra)

text:
               20.4.2020

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 129/25

      2020 m. vasario 27 d. pareikštas ieškinys byloje Collibra / EUIPO – Dietrich (collibra)

      (Byla T-129/20)
      (2020/C 129/31)
      Kalba, kuria surašytas ieškinys: anglų

         Šalys

         Ieškovė: Collibra (Briuselis, Belgija), atstovaujama advokatų A. Renck ir A. Bothe ir solisitorės I. Junkar

         Atsakovė: Europos Sąjungos intelektinės nuosavybės tarnyba (EUIPO)

         Kita procedūros Apeliacinėje taryboje šalis: Hans Dietrich (Štarnbergas, Vokietija)

         Su procedūra EUIPO susijusi informacija

         Prekių ženklo, dėl kurio kilo ginčas, paraišką pateikęs asmuo: ieškovė Bendrajame Teisme

         Prekių ženklas, dėl kurio kilo ginčas: vaizdinio Sąjungos prekių „collibra“ paraiška – Registracijos paraiška Nr. 16 787 889

         Procedūra EUIPO: protesto procedūra

         Ginčijamas sprendimas: 2019 m. gruodžio 13 d. EUIPO pirmosios apeliacinės tarybos sprendimas byloje R 738/2019-1

         Reikalavimai

      Ieškovė Bendrojo Teismo prašo:

                  —

                  panaikinti ginčijamą sprendimą,

                  —

                  priteisti iš atsakovės ir kitos procedūros apeliacinėje taryboje šalies, jei ji įstotų į bylą, bylinėjimosi išlaidas.

         Pagrindai, kuriais remiamasi

                  —

                  Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) 2017/1001 8 straipsnio 1 dalies b punkto pažeidimas,

                  —

                  Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) 2017/1001 94 straipsnio 1 dalies pažeidimas.


title: Byla T-138/20: 2020 m. kovo 2 d. pareikštas ieškinys byloje PT Ciliandra Perkasa / Komisija

text:
               20.4.2020

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 129/26

      2020 m. kovo 2 d. pareikštas ieškinys byloje PT Ciliandra Perkasa / Komisija

      (Byla T-138/20)
      (2020/C 129/32)
      Proceso kalba: anglų

         Šalys

         Ieškovė: PT Ciliandra Perkasa (Vakarų Džakarta, Indonezija), atstovaujama advokatų F. Graafsma, J. Cornelis ir E. Rogiest

         Atsakovė: Europos Komisija

         Reikalavimai

      Ieškovė Bendrojo Teismo prašo:

                  —

                  panaikinti 2019 m. lapkričio 28 d. Komisijos įgyvendinimo reglamentą (ES) 2019/2092, kuriuo importuojamam Indonezijos kilmės biodyzelinui nustatomas galutinis kompensacinis muitas;

                  —

                  įpareigoti Komisiją padengti ieškovės bylinėjimosi išlaidas.

         Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

      Grįsdama ieškinį ieškovė remiasi šešiais pagrindais.

                  1.

                  Ieškinio pirmasis pagrindas grindžiamas tuo, kad Komisija, nustatydama pardavimą mažesne kaina, pažeidė 2016 m. birželio 8 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) 2016/1037 dėl apsaugos nuo subsidijuoto importo iš Europos Sąjungos narėmis nesančių valstybių (toliau – Pagrindinis reglamentas) 8 straipsnio 1 ir 2 dalis, nes ji neišnagrinėjo visų reikšmingų įrodymų ir neįrodė, kad visas produktas buvo parduodamas mažesne kaina.

                  2.

                  Ieškinio antrasis pagrindas grindžiamas tuo, kad Komisija taip pat pažeidė Pagrindinio reglamento 8 straipsnio 5 dalį, nes ji priežastinio ryšio analizę grindė klaidingu pardavimo mažesne kaina nustatymu.

                  3.

                  Ieškinio trečiasis pagrindas grindžiamas tuo, kad Komisija padarė akivaizdžią vertinimo klaidą ir pažeidė Pagrindinio reglamento 3 straipsnį, kai nustatė, pirma, kad Oil Palm Plantation Fund (toliau – OPPF) išmokos turi būti laikomos veikiau dotacijomis, o ne apmokėjimu už perkamą biodyzeliną ir, antra, kad OPPF išmokomis suteikiamas pranašumas biodyzelino gamintojams, nes Komisija i) rėmėsi akivaizdžiai klaidingais ir prieštaringais faktais ir ii) nenustatė, kad nauda (jei tokia buvo) buvo suteikta biodyzelino maišytojams.

                  4.

                  Ieškinio ketvirtasis pagrindas grindžiamas tuo, kad Komisija padarė akivaizdžią vertinimo klaidą ir pažeidė Pagrindinio reglamento 7 straipsnį, kai apskaičiavo naudos sumą pagal OPPF schemą.

                  5.

                  Ieškinio penktasis pagrindas grindžiamas tuo, kad Komisija pažeidė Pagrindinio reglamento 8 straipsnio 1 ir 8 dalis, nes nepagrindė žalos pavojaus nustatymo remdamasi pozityviais įrodymais ir objektyviu visų reikšmingų aplinkybių nagrinėjimu.

                  6.

                  Ieškinio šeštasis pagrindas grindžiamas tuo, kad Komisija pažeidė ieškovės teises į gynybą, nes tam tikrus esminius motyvus dėl mažesnės kainos analizės įtrauktė tik į ginčijamą reglamentą, todėl ieškovė prarado galimybę pateikti pastabas šiuo klausimu.


title: Byla T-143/20: 2020 m. kovo 2 d. pareikštas ieškinys byloje PT Pelita Agung Agrindustri ir PT Permata Hijau Palm Oleo / Komisija

text:
               20.4.2020

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 129/27

      2020 m. kovo 2 d. pareikštas ieškinys byloje PT Pelita Agung Agrindustri ir PT Permata Hijau Palm Oleo / Komisija

      (Byla T-143/20)
      (2020/C 129/33)
      Proceso kalba: anglų

         Šalys

         Ieškovės: PT Pelita Agung Agrindustri (Medanas, Indonezija), PT Permata Hijau Palm Oleo (Medanas), atstovaujamos advokatų F. Graafsma, J. Cornelis ir E. Rogiest

         Atsakovė: Europos Komisija

         Reikalavimai

      Ieškovės Bendrojo Teismo prašo:

                  —

                  panaikinti 2019 m. lapkričio 28 d. Komisijos įgyvendinimo reglamentą (ES) 2019/2092, kuriuo importuojamam Indonezijos kilmės biodyzelinui nustatomas galutinis kompensacinis muitas, tiek, kiek jis susijęs su ieškovėmis,

                  —

                  įpareigoti Komisiją padengti ieškovių bylinėjimosi išlaidas.

         Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

      Grįsdamos ieškinį ieškovės remiasi septyniais pagrindais.

                  1.

                  Ieškinio pirmasis pagrindas grindžiamas tuo, kad Komisija, nustatydama pardavimą mažesne kaina, pažeidė 2016 m. birželio 8 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) 2016/1037 dėl apsaugos nuo subsidijuoto importo iš Europos Sąjungos narėmis nesančių valstybių (toliau – Pagrindinis reglamentas) 8 straipsnio 1 ir 2 dalis, nes ji (1) neišnagrinėjo visų reikšmingų įrodymų ir (2) neįrodė, kad visas produktas buvo parduodamas mažesne kaina.

                  2.

                  Ieškinio antrasis pagrindas grindžiamas tuo, kad Komisija taip pat pažeidė Pagrindinio reglamento 8 straipsnio 5 dalį, nes ji priežastinio ryšio analizę grindė klaidingu pardavimo mažesne kaina nustatymu.

                  3.

                  Ieškinio trečiasis pagrindas grindžiamas tuo, kad Komisija padarė akivaizdžią vertinimo klaidą ir pažeidė Pagrindinio reglamento 3 straipsnį, kai nustatė, kad Indonezijos vyriausybė patikėjo ar nurodė CPO tiekėjus tiekti savo prekes už mažesnį nei adekvatų atlyginimą, kad ji CPO tiekėjams teikė su pajamomis ar kaina susijusią pagalbą ir kad todėl buvo suteikta nauda.

                  4.

                  Ieškinio ketvirtasis pagrindas grindžiamas tuo, kad Komisija padarė akivaizdžią vertinimo klaidą ir pažeidė Pagrindinio reglamento 3 straipsnį, kai nustatė, pirma, kad Oil Palm Plantation Fund (toliau – OPPF) išmokos gali būti laikomos veikiau dotacijomis, o ne apmokėjimu už perkamą biodyzeliną ir, antra, kad OPPF išmokomis suteikiamas pranašumas biodyzelino gamintojams, nes Komisija rėmėsi akivaizdžiai klaidingais ir prieštaringais faktais bei nenustatė, kad nauda (jei tokia buvo) buvo suteikta biodyzelino maišytojams.

                  5.

                  Ieškinio penktasis pagrindas grindžiamas tuo, kad Komisija padarė akivaizdžią vertinimo klaidą ir pažeidė Pagrindinio reglamento 7 straipsnį, kai apskaičiavo naudos sumą pagal OPPF schemą.

                  6.

                  Ieškinio šeštasis pagrindas grindžiamas tuo, kad Komisija pažeidė Pagrindinio reglamento 8 straipsnio 1 ir 8 dalis, nes nepagrindė žalos pavojaus nustatymo remdamasi pozityviais įrodymais ir objektyviu visų reikšmingų aplinkybių nagrinėjimu.

                  7.

                  Ieškinio septintasis pagrindas grindžiamas tuo, kad Komisija pažeidė ieškovių teises į gynybą, nes tam tikrus esminius motyvus dėl mažesnės kainos analizės įtrauktė tik į ginčijamą reglamentą, todėl ieškovės prarado galimybę pateikti pastabas šiuo klausimu.


title: Byla C-650/17: 2020 m. balandžio 30 d. Teisingumo Teismo (ketvirtoji kolegija) sprendimas byloje (Bundespatentgericht (Vokietija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Royalty Pharma Collection Trust / Deutsches Patent- und Markenamt (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą – Intelektinė ir pramoninė nuosavybė – Reglamentas (EB) Nr. 469/2009 – Papildomas medicinos produktų apsaugos liudijimas – Išdavimo sąlygos – 3 straipsnio a punktas – Sąvoka „produktas, apsaugotas galiojanči[o] pagrindini[o] patent[o]“ – Vertinimo kriterijai)

text:
               20.7.2020

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 240/2

      2020 m. balandžio 30 d. Teisingumo Teismo (ketvirtoji kolegija) sprendimas byloje (Bundespatentgericht (Vokietija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Royalty Pharma Collection Trust / Deutsches Patent- und Markenamt

      (Byla C-650/17) (1)

      (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą - Intelektinė ir pramoninė nuosavybė - Reglamentas (EB) Nr. 469/2009 - Papildomas medicinos produktų apsaugos liudijimas - Išdavimo sąlygos - 3 straipsnio a punktas - Sąvoka „produktas, apsaugotas galiojanči[o] pagrindini[o] patent[o]“ - Vertinimo kriterijai)
      (2020/C 240/02)
      Proceso kalba: vokiečių

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

         Bundespatentgericht

         Šalys pagrindinėje byloje

         Ieškovė: Royalty Pharma Collection Trust

         Atsakovė: Deutsches Patent- und Markenamt

         Rezoliucinė dalis

                  1.

                  2009 m. gegužės 6 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (EB) Nr. 469/2009 dėl medicinos produktų papildomos apsaugos liudijimo 3 straipsnio a punktas turi būti aiškinamas taip, kad produktas yra apsaugotas galiojančio pagrindinio patento, kaip tai suprantama pagal šią nuostatą, jeigu jis atitinka bendrą funkcinį apibrėžimą, pateiktą viename iš pagrindinio patento apibrėžties punktų, ir neišvengiamai priskiriamas prie išradimo, saugomo pagal šį patentą, net jeigu jis konkrečiai neišskirtas kaip konkretus įgyvendinimo būdas, išplaukiantis iš minėto patento techninės teorijos, kai atitinkamos srities specialistas, remdamasis savo bendromis žiniomis atitinkamoje srityje paraiškos padavimo ar prioriteto datą ir atsižvelgdamas į technologijų lygį tą pačią datą ir į visą šiame patente pateiktą informaciją, gali jį konkrečiai identifikuoti.

                  2.

                  Reglamento Nr. 469/2009 3 straipsnio a punktas turi būti aiškinamas taip, kad produktas nėra apsaugotas galiojančio pagrindinio patento, kaip tai suprantama pagal šią nuostatą, jeigu jis, nors ir patenka į šio patento apibrėžties punktuose pateiktą funkcinį apibrėžimą, buvo sukurtas vykdant savarankišką išradimo veiklą po pagrindinio patento paraiškos padavimo datos.

         (1)  OL C 52, 2018 2 12.


title: Byla C-446/18: 2020 m. gegužės 14 d. Teisingumo Teismo (antroji kolegija) sprendimas byloje (Nejvyšší správní soud (Čekijos Respublika) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) AGROBET CZ, s.r.o. / Finanční úřad pro Středočeský kraj (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą – Bendra pridėtinės vertės mokesčio (PVM) sistema – Direktyva 2006/112/EB – Pirkimo PVM atskaita – PVM permoka – Permokos grąžinimo atidėjimas dėl mokestinio patikrinimo procedūros – Prašymas grąžinti dalį permokos, susijusią su sandoriais, kurių neapima ši procedūra – Mokesčių administratoriaus atsisakymas)

text:
               20.7.2020

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 240/3

      2020 m. gegužės 14 d. Teisingumo Teismo (antroji kolegija) sprendimas byloje (Nejvyšší správní soud (Čekijos Respublika) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) AGROBET CZ, s.r.o. / Finanční úřad pro Středočeský kraj

      (Byla C-446/18) (1)

      (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą - Bendra pridėtinės vertės mokesčio (PVM) sistema - Direktyva 2006/112/EB - Pirkimo PVM atskaita - PVM permoka - Permokos grąžinimo atidėjimas dėl mokestinio patikrinimo procedūros - Prašymas grąžinti dalį permokos, susijusią su sandoriais, kurių neapima ši procedūra - Mokesčių administratoriaus atsisakymas)
      (2020/C 240/03)
      Proceso kalba: čekų

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

         Nejvyšší správní soud

         Šalys pagrindinėje byloje

         Ieškovė: AGROBET CZ, s.r.o.

         Atsakovė: Finanční úřad pro Středočeský kraj

         Rezoliucinė dalis

      2006 m. lapkričio 28 d. Tarybos direktyvos 2006/112/EB dėl pridėtinės vertės mokesčio bendros sistemos 179, 183 ir 273 straipsniai kartu su mokesčių neutralumo principu turi būti aiškinami taip, kad jais nedraudžiamas nacionalinės teisės aktas, kuriame nenumatyta mokesčių administratoriaus galimybė prieš užbaigiant mokestinio patikrinimo procedūrą, susijusią su pridėtinės vertės mokesčio (PVM) deklaracija, kurioje nurodyta permoka už tam tikrą mokestinį laikotarpį, grąžinti šios permokos dalį, susijusią su sandoriais, kurių neapėmė minėta procedūra jos pradžioje, tiek, kiek neįmanoma aiškiai, tiksliai ir nedviprasmiškai nustatyti, kad PVM permoka, kurios suma gali būti mažesnė už per šią procedūrą nenumatytų sandorių sumą, egzistuotų neatsižvelgiant į šios procedūros baigtį, o tai turi patikrinti prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas.

         (1)  OL C 328, 2018 9 17.


title: Byla C-547/18: 2020 m. gegužės 7 d. Teisingumo Teismo (penktoji kolegija) sprendimas byloje (Wojewódzki Sąd Administracyjny we Wrocławiu (Lenkija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Dong Yang Electronics Sp. z o.o. / Dyrektor Izby Administracji Skarbowej we Wrocławiu (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą – Apmokestinimas – Pridėtinės vertės mokestis (PVM) – Direktyva 2006/112/EB – 44 straipsnis – Įgyvendinimo reglamentas (ES) Nr. 282/2011 – 11 straipsnio 1 dalis – Paslaugų teikimas – Apmokestinimo vieta – Sąvoka „nuolatinis padalinys“ – PVM mokėtojas – Trečiosios valstybės bendrovės patronuojamoji bendrovė, esanti valstybėje narėje)

text:
               20.7.2020

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 240/3

      2020 m. gegužės 7 d. Teisingumo Teismo (penktoji kolegija) sprendimas byloje (Wojewódzki Sąd Administracyjny we Wrocławiu (Lenkija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Dong Yang Electronics Sp. z o.o. / Dyrektor Izby Administracji Skarbowej we Wrocławiu

      (Byla C-547/18) (1)

      (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą - Apmokestinimas - Pridėtinės vertės mokestis (PVM) - Direktyva 2006/112/EB - 44 straipsnis - Įgyvendinimo reglamentas (ES) Nr. 282/2011 - 11 straipsnio 1 dalis - Paslaugų teikimas - Apmokestinimo vieta - Sąvoka „nuolatinis padalinys“ - PVM mokėtojas - Trečiosios valstybės bendrovės patronuojamoji bendrovė, esanti valstybėje narėje)
      (2020/C 240/04)
      Proceso kalba: lenkų

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

         Wojewódzki Sąd Administracyjny we Wrocławiu

         Šalys pagrindinėje byloje

         Ieškovė: Dong Yang Electronics Sp. z o.o.

         Atsakovas: Dyrektor Izby Administracji Skarbowej we Wrocławiu

         Rezoliucinė dalis

      2006 m. lapkričio 28 d. Tarybos direktyvos 2006/112/EB dėl pridėtinės vertės mokesčio bendros sistemos, iš dalies pakeistos 2008 m. vasario 12 d. Tarybos direktyva 2008/8/EB, 44 straipsnis ir 2011 m. kovo 15 d. Įgyvendinimo reglamento (ES) Nr. 282/2011, kuriuo nustatomos Direktyvos 2006/112/EB įgyvendinimo priemonės, 11 straipsnio 1 dalis ir 22 straipsnio 1 dalis turi būti aiškinami taip, kad paslaugų teikėjas negali daryti išvados apie trečiojoje valstybėje įsteigtos bendrovės nuolatinio padalinio buvimą valstybės narės teritorijoje vien dėl to, kad ši bendrovė ten turi patronuojamąją bendrovę, ir kad šis paslaugų teikėjas, atlikdamas tokį vertinimą, neprivalo išsiaiškinti dviejų subjektų sutartinių santykių.

         (1)  OL C 44, 2019 2 4.


title: Byla C-560/18 P: 2020 m. balandžio 30 d. Teisingumo Teismo (penktoji kolegija) sprendimas byloje Izba Gospodarcza Producentów i Operatorów Urządzeń Rozrywkowych / Europos Komisija, Švedijos Karalystė, Lenkijos Respublika (Apeliacinis skundas – Galimybė susipažinti su institucijų dokumentais – Reglamentas (EB) Nr. 1049/2001 – 4 straipsnio 2 dalies trečia įtrauka – Galimybės susipažinti su dokumentais išimtys – Išimtis, susijusi su tyrimo tikslų apsauga – Dokumentai, susiję su vykstančia procedūra dėl įsipareigojimų neįvykdymo – Išsamios nuomonės, pateiktos per pranešimo procedūrą pagal Direktyvą 98/34/EB – Prašymas dėl galimybės susipažinti – Atsisakymas – Prašomų dokumentų atskleidimas vykstant procesui Europos Sąjungos Bendrajame Teisme – Atskleidimas – Nepriimtinumas – Suinteresuotumas pareikšti ieškinį – Išlikimas)

text:
               20.7.2020

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 240/4

      2020 m. balandžio 30 d. Teisingumo Teismo (penktoji kolegija) sprendimas byloje Izba Gospodarcza Producentów i Operatorów Urządzeń Rozrywkowych / Europos Komisija, Švedijos Karalystė, Lenkijos Respublika

      (Byla C-560/18 P) (1)

      (Apeliacinis skundas - Galimybė susipažinti su institucijų dokumentais - Reglamentas (EB) Nr. 1049/2001 - 4 straipsnio 2 dalies trečia įtrauka - Galimybės susipažinti su dokumentais išimtys - Išimtis, susijusi su tyrimo tikslų apsauga - Dokumentai, susiję su vykstančia procedūra dėl įsipareigojimų neįvykdymo - Išsamios nuomonės, pateiktos per pranešimo procedūrą pagal Direktyvą 98/34/EB - Prašymas dėl galimybės susipažinti - Atsisakymas - Prašomų dokumentų atskleidimas vykstant procesui Europos Sąjungos Bendrajame Teisme - Atskleidimas - Nepriimtinumas - Suinteresuotumas pareikšti ieškinį - Išlikimas)
      (2020/C 240/05)
      Proceso kalba: anglų

         Šalys

         Apeliantė: Izba Gospodarcza Producentów i Operatorów Urządzeń Rozrywkowych, atstovaujama advokato P. Hoffman

         Kitos proceso šalys: Europos Komisija, atstovaujama M. Konstantinidis ir A. Spina, Švedijos Karalystė, atstovaujama C. Meyer-Seitz, A. Falk, H. Shev, J. Lundberg ir H. Eklinder, Lenkijos Respublika, atstovaujama D. Lutostańska ir M. Kamejsza-Kozłowska

         Rezoliucinė dalis

                  1.

                  Atmesti apeliacinį skundą.

                  2.

                  Izba Gospodarcza Producentów i Operatorów Urządzeń Rozrywkowych padengia savo bylinėjimosi išlaidas ir iš jos priteisiamos Komisijos bylinėjimosi išlaidos.

                  3.

                  Švedijos Karalystė ir Lenkijos Respublika padengia savo bylinėjimosi išlaidas.

         (1)  OL C 112, 2019 3 25.


title: Byla C-565/18: 2020 m. balandžio 30 d. Teisingumo Teismo (antroji kolegija) sprendimas byloje (Commissione Tributaria Regionale per la Lombardia (Italija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Société Générale S.A. / Agenzia delle Entrate – Direzione Regionale Lombardia Ufficio Contenzioso (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą – SESV 63 straipsnis – Laisvas kapitalo judėjimas – Finansinių sandorių mokestis – Sandoriai dėl išvestinių finansinių priemonių, kurių pagrindas yra bendrovės, apmokestinančiosios valstybės narės rezidentės, išleisti vertybiniai popieriai – Mokestis, mokėtinas neatsižvelgiant į sandorio sudarymo vietą – Administracinės ir deklaravimo prievolės)

text:
               20.7.2020

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 240/5

      2020 m. balandžio 30 d. Teisingumo Teismo (antroji kolegija) sprendimas byloje (Commissione Tributaria Regionale per la Lombardia (Italija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Société Générale S.A. / Agenzia delle Entrate – Direzione Regionale Lombardia Ufficio Contenzioso

      (Byla C-565/18) (1)

      (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą - SESV 63 straipsnis - Laisvas kapitalo judėjimas - Finansinių sandorių mokestis - Sandoriai dėl išvestinių finansinių priemonių, kurių pagrindas yra bendrovės, apmokestinančiosios valstybės narės rezidentės, išleisti vertybiniai popieriai - Mokestis, mokėtinas neatsižvelgiant į sandorio sudarymo vietą - Administracinės ir deklaravimo prievolės)
      (2020/C 240/06)
      Proceso kalba: italų

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

         Commissione Tributaria Regionale per la Lombardia

         Šalys pagrindinėje byloje

         Apeliantė: Société Générale S.A.

         Kita apeliacinio proceso šalis: Agenzia delle Entrate – Direzione Regionale Lombardia Ufficio Contenzioso

         Rezoliucinė dalis

      SESV 63 straipsnis turi būti aiškinamas taip, kad pagal jį nedraudžiamos valstybės narės teisės nuostatos, pagal kurias finansiniams sandoriams dėl išvestinių finansinių priemonių taikomas sandorio šalių mokėtinas mokestis, neatsižvelgiant į sandorio sudarymo vietą ar šių šalių ir galimo tarpininko, padedančio vykdyti sandorį, rezidavimo valstybę, jeigu šios priemonės grindžiamos šioje valstybėje narėje įsisteigusios bendrovės išleista finansine priemone. Vis dėlto su šiuo mokesčiu susijusios subjektams nerezidentams tenkančios administracinės ir deklaravimo prievolės neturi viršyti to, kas būtina minėtam mokesčiui surinkti.

         (1)  OL C 436, 2018 12 3.


title: Byla C-584/18: 2020 m. balandžio 30 d. Teisingumo Teismo (trečioji kolegija) sprendimas byloje (Eparchiako Dikastirio Larnakas (Kipras) D. Z. / Blue Air – Airline Management Solutions SRL ir kt. (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą – Laisvės, saugumo ir teisingumo erdvė – Sienų kontrolė, prieglobstis ir imigracija – Sprendimas Nr. 565/2014/ES – Supaprastinta asmenų kontrolės prie išorės sienų tvarka – Trečiosios šalies pilietis, turintis valstybės narės išduotą laikiną leidimą gyventi šalyje – 3 straipsnis – Tam tikri dokumentai, kuriuos Bulgarija, Kroatija, Kipras ir Rumunija pripažįsta lygiaverčiais jų išduodamoms nacionalinėms vizoms – Galimybė remtis sprendimu prieš valstybę – Tiesioginis veikimas – Privatinės teisės subjekto pripažinimas valstybės vardu veikiančiu subjektu – Sąlygos – Reglamentas (EB) Nr. 562/2006 – Šengeno sienų kodeksas – 13 straipsnis – Atsisakymas leisti atvykti į valstybės narės teritoriją – Pareiga motyvuoti – Reglamentas (EB) Nr. 261/2004 – Kompensavimas ir pagalba keleiviams atsisakymo vežti atveju – 2 straipsnio j punktas – Atsisakymas vežti, pagrįstas tariamai nepakankamais kelionės dokumentais – 15 straipsnis – Oro vežėjų pareigos keleiviams – Vežimo sutartyje arba kituose dokumentuose numatytų išimčių nepriimtinumas)

text:
               20.7.2020

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 240/5

      2020 m. balandžio 30 d. Teisingumo Teismo (trečioji kolegija) sprendimas byloje (Eparchiako Dikastirio Larnakas (Kipras) D. Z. / Blue Air – Airline Management Solutions SRL ir kt.

      (Byla C-584/18) (1)

      (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą - Laisvės, saugumo ir teisingumo erdvė - Sienų kontrolė, prieglobstis ir imigracija - Sprendimas Nr. 565/2014/ES - Supaprastinta asmenų kontrolės prie išorės sienų tvarka - Trečiosios šalies pilietis, turintis valstybės narės išduotą laikiną leidimą gyventi šalyje - 3 straipsnis - Tam tikri dokumentai, kuriuos Bulgarija, Kroatija, Kipras ir Rumunija pripažįsta lygiaverčiais jų išduodamoms nacionalinėms vizoms - Galimybė remtis sprendimu prieš valstybę - Tiesioginis veikimas - Privatinės teisės subjekto pripažinimas valstybės vardu veikiančiu subjektu - Sąlygos - Reglamentas (EB) Nr. 562/2006 - Šengeno sienų kodeksas - 13 straipsnis - Atsisakymas leisti atvykti į valstybės narės teritoriją - Pareiga motyvuoti - Reglamentas (EB) Nr. 261/2004 - Kompensavimas ir pagalba keleiviams atsisakymo vežti atveju - 2 straipsnio j punktas - Atsisakymas vežti, pagrįstas tariamai nepakankamais kelionės dokumentais - 15 straipsnis - Oro vežėjų pareigos keleiviams - Vežimo sutartyje arba kituose dokumentuose numatytų išimčių nepriimtinumas)
      (2020/C 240/07)
      Proceso kalba: graikų

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

         Eparchiako Dikastirio Larnakas

         Šalys pagrindinėje byloje

         Ieškovas: D. Z.

         Atsakovė: Blue Air – Airline Management Solutions SRL ir kt.

         Rezoliucinė dalis

                  1.

                  2014 m. gegužės 15 d. Europos Parlamento ir Tarybos sprendimo Nr. 565/2014/ES, kuriuo nustatoma supaprastinta asmenų kontrolės prie išorės sienų tvarka, grindžiama vienašališku Bulgarijos, Kroatijos, Kipro ir Rumunijos tam tikrų dokumentų pripažinimu lygiaverčiais jų išduodamoms nacionalinėms vizoms tranzito per jų teritoriją arba buvimo joje ne ilgiau kaip 90 per bet kurį 180 dienų laikotarpį tikslu ir panaikinami sprendimai Nr. 895/2006/EB ir Nr. 582/2008/EB, 3 straipsnio 1 dalis turi būti aiškinama taip, kad ji veikia tiesiogiai ir suteikia trečiųjų šalių piliečiams teises, kuriomis jie gali remtis ginčuose su paskirties valstybe nare, ypač teisę į tai, kad nebūtų reikalaujama vizos norint atvykti į šios valstybės narės teritoriją tuo atveju, kai šie piliečiai turi įvažiavimo vizą ar leidimą gyventi, patenkantį į dokumentų, kuriuos minėta valstybė narė įsipareigojo pripažinti pagal minėtą sprendimą, sąrašą.

                  2.

                  Sąjungos teisė turi būti aiškinama taip, kad oro vežėjas, kuris pats arba per savo atstovus ir įgaliotuosius asmenis išvykimo valstybės narės oro uoste atsisako vežti keleivį, nurodydamas, kad paskirties valstybės narės institucijos neleidžia jam atvykti į tą valstybę, negali būti laikomas šios valstybės vardu veikiančiu asmeniu, todėl nukentėjęs keleivis negali ginčuose su šiuo oro vežėju išvykimo valstybės narės teismuose remtis Sprendimu Nr. 565/2014, siekdamas gauti kompensaciją už pažeistą jo teisę atvykti į paskirties valstybę narę be pastarosios valstybės narės išduotos vizos.

                  3.

                  Sąjungos teisė, visų pirma 2006 m. kovo 15 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (EB) Nr. 562/2006, nustatančio taisyklių, reglamentuojančių asmenų judėjimą per sienas, Bendrijos kodeksą (Šengeno sienų kodeksas), iš dalies pakeisto 2013 m. birželio 26 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentu (ES) Nr. 610/2013, 13 straipsnis, turi būti aiškinama taip, kad pagal ją oro vežėjui draudžiama atsisakyti vežti trečiosios šalies pilietį remiantis paskirties valstybės narės institucijų atsisakymu leisti šiam atvykti į jos teritoriją, jeigu toks atsisakymas nebuvo priimtas kaip rašytinis ir motyvuotas sprendimas, apie kurį šiam piliečiui iš anksto pranešta.

                  4.

                  2004 m. vasario 11 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (EB) Nr. 261/2004, nustatantis bendras kompensavimo ir pagalbos keleiviams taisykles atsisakymo vežti ir skrydžių atšaukimo arba atidėjimo ilgam laikui atveju, panaikinantis Reglamentą (EEB) Nr. 295/91, visų pirma jo 2 straipsnio j punktas, turi būti aiškinamas taip, kad kai oro vežėjas atsisako vežti keleivį dėl to, kad šis pateikė nepakankamus kelionės dokumentus, dėl tokio atsisakymo šiame reglamente numatyta apsauga iš šio keleivio savaime neatimama. Keleiviui užginčijus tokius veiksmus, kompetentingas teismas, atsižvelgdamas į bylos aplinkybes, turi įvertinti, ar toks atsisakymas, remiantis šia nuostata, yra pagrįstas.

                  5.

                  Reglamentas Nr. 261/2004, visų pirma jo 15 straipsnis, turi būti aiškinamas taip, kad pagal jį draudžiama iš anksto paskelbtose bendrosiose sąlygose, susijusiose su oro vežėjo veiklos ypatumais ar paslaugų teikimu, esanti keleiviams taikoma nuostata, kuria apribojama arba pašalinama šio vežėjo atsakomybė, kai atsisakoma vežti keleivį dėl tariamai nepakankamų kelionės dokumentų, taip atimant iš jo galimą teisę į kompensaciją.

         (1)  OL C 445, 2018 12 10.


title: Byla C-607/18 P: 2020 m. gegužės 14 d. Teisingumo Teismo (septintoji kolegija) sprendimas byloje NKT Verwaltungs GmbH, buvusi nkt cables GmbH, NKT A/S, buvusi NKT Holding A/S / Europos Komisija (Apeliacinis skundas – Konkurencija – Karteliai – Požeminių ir povandeninių elektros kabelių Europos rinka – Rinkos pasidalijimas pagal projektus – Baudos – Teisė į gynybą – Reglamentas (EB) Nr. 1/2003 – 27 straipsnio 1 dalis – Pranešimo apie prieštaravimus ir ginčijamo sprendimo atitiktis – Galimybė susipažinti su byla – Vienas ir tęstinis pažeidimas – Įrodinėjimo pareiga – Argumentų ir įrodymų iškraipymas)

text:
               20.7.2020

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 240/7

      2020 m. gegužės 14 d. Teisingumo Teismo (septintoji kolegija) sprendimas byloje NKT Verwaltungs GmbH, buvusi nkt cables GmbH, NKT A/S, buvusi NKT Holding A/S / Europos Komisija

      (Byla C-607/18 P) (1)

      (Apeliacinis skundas - Konkurencija - Karteliai - Požeminių ir povandeninių elektros kabelių Europos rinka - Rinkos pasidalijimas pagal projektus - Baudos - Teisė į gynybą - Reglamentas (EB) Nr. 1/2003 - 27 straipsnio 1 dalis - Pranešimo apie prieštaravimus ir ginčijamo sprendimo atitiktis - Galimybė susipažinti su byla - Vienas ir tęstinis pažeidimas - Įrodinėjimo pareiga - Argumentų ir įrodymų iškraipymas)
      (2020/C 240/08)
      Proceso kalba: anglų

         Šalys

         Apeliantės: NKT Verwaltungs GmbH, buvusi nkt cables GmbH, NKT A/S, buvusi NKT Holding A/S, atstovaujamos advokater M. Kofmann ir B. Creve

         Kita proceso šalis: Europos Komisija, atstovaujama H. van Vliet, S. Baches Opi ir T. Franchoo

         Rezoliucinė dalis

                  1.

                  Panaikinti 2018 m. liepos 12 d. Europos Sąjungos Bendrojo Teismo sprendimo NKT Verwaltungs ir NKT / Komisija (T-447/14, nepaskelbtas Rink., EU:T:2018:443) rezoliucinės dalies 1 punktą, kiek juo Bendrasis Teismas atmetė NKT Verwaltungs GmbH ir NKT A/S ieškinį dėl 2014 m. balandžio 2 d. Komisijos sprendimo C(2014) 2139 final dėl procedūros pagal [SESV] 101 straipsnį ir EEE susitarimo 53 straipsnį (byla AT.39610 – Elektros kabeliai) panaikinimo, nes tame sprendime šios bendrovės pripažintos atsakingomis už SESV 101 straipsnio ir 1992 m. gegužės 2 d. Europos ekonominės erdvės susitarimo 53 straipsnio pažeidimą, kiek šis pažeidimas susijęs su, pirma, veiksmais, susijusiais su pardavimais šalyse, kurios nepriklauso Europos Sąjungai arba Europos ekonominei erdvei (EEE), antra, kolektyviniu atsisakymu tiekti priedus ir teikti techninę pagalbą konkurentams, nedalyvaujantiems atitinkamame kartelyje, ir, trečia, kalbant apie laikotarpį nuo 2002 m. liepos 3 d. iki lapkričio 21 d., su projektų dėl požeminių elektros kabelių EEE priskyrimu.

                  2.

                  Taip pat panaikinti 2018 m. liepos 12 d. Europos Sąjungos Bendrojo Teismo sprendimo NKT Verwaltungs ir NKT / Komisija (T-447/14, nepaskelbtas Rink., EU:T:2018:443) rezoliucinės dalies 1 punktą, kiek juo Bendrasis Teismas atmetė NKT Verwaltungs GmbH ir NKT A/S prašymą sumažinti joms skirtą baudą, ir šio sprendimo rezoliucinės dalies 2 punktą.

                  3.

                  Atmesti likusią apeliacinio skundo dalį.

                  4.

                  Panaikinti Sprendimą C(2014) 2139 final, kiek juo NKT Verwaltungs GmbH, buvusi nkt cables GmbH, ir NKT A/S, buvusi NKT Holding A/S pripažintos atsakingomis už SESV 101 straipsnio ir 1992 m. gegužės 2 d. Europos ekonominės erdvės susitarimo 53 straipsnio pažeidimą, kiek šis pažeidimas susijęs su, pirma, veiksmais, susijusiais su pardavimais šalyse, kurios nepriklauso Europos Sąjungai arba Europos ekonominei erdvei (EEE), antra, kolektyviniu atsisakymu tiekti priedus ir teikti techninę pagalbą konkurentams, nedalyvaujantiems atitinkamame kartelyje, ir, trečia, kalbant apie laikotarpį nuo 2002 m. liepos 3 d. iki lapkričio 21 d., su projektų dėl požeminių elektros kabelių EEE priskyrimu.

                  5.

                  Nustatyti, kad Sprendimo C(2014) 2139 final 2 straipsnio e punktu NKT Verwaltungs GmbH, buvusiai nkt cables GmbH, ir NKT A/S, buvusiai NKT Holding A/S, skirtos baudos dydis yra 3 687 000 EUR.

                  6.

                  NKT Verwaltungs GmbH, NKT ir Europos Komisija padengia savo bylinėjimosi išlaidas, susijusias su procesais pirmojoje ir apeliacinėje instancijose.

         (1)  OL C 427, 2018 11 26.


title: Byla C-615/18: 2020 m. gegužės 14 d. Teisingumo Teismo (penktoji kolegija) sprendimas (Amtsgericht Kehl (Vokietija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) baudžiamojoje byloje prieš UY (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą – Teismų bendradarbiavimas baudžiamosiose bylose – Teisė į informaciją baudžiamajame procese – Direktyva 2012/13/ES – 6 straipsnis – Teisė būti informuotam apie pareikštus kaltinimus – Baudžiamasis persekiojimas už transporto priemonės vairavimą neturint vairuotojo pažymėjimo – Draudimas vairuoti pagal ankstesnį baudžiamąjį įsakymą, apie kurį suinteresuotasis asmuo nežinojo – Šio baudžiamojo įsakymo įteikimas suinteresuotajam asmeniui tik per privalomai skirtą įgaliotinį – Įsiteisėjimas – Galimas suinteresuotojo asmens aplaidumas)

text:
               20.7.2020

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 240/8

      2020 m. gegužės 14 d. Teisingumo Teismo (penktoji kolegija) sprendimas (Amtsgericht Kehl (Vokietija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) baudžiamojoje byloje prieš UY
      (Byla C-615/18) (1)

      (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą - Teismų bendradarbiavimas baudžiamosiose bylose - Teisė į informaciją baudžiamajame procese - Direktyva 2012/13/ES - 6 straipsnis - Teisė būti informuotam apie pareikštus kaltinimus - Baudžiamasis persekiojimas už transporto priemonės vairavimą neturint vairuotojo pažymėjimo - Draudimas vairuoti pagal ankstesnį baudžiamąjį įsakymą, apie kurį suinteresuotasis asmuo nežinojo - Šio baudžiamojo įsakymo įteikimas suinteresuotajam asmeniui tik per privalomai skirtą įgaliotinį - Įsiteisėjimas - Galimas suinteresuotojo asmens aplaidumas)
      (2020/C 240/09)
      Proceso kalba: vokiečių

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

         Amtsgericht Kehl

         Šalis pagrindinėje baudžiamojoje byloje

      UY

         Dalyvaujant: Staatsanwaltschaft Offenburg

         Rezoliucinė dalis

      2012 m. gegužės 22 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2012/13/ES dėl teisės į informaciją baudžiamajame procese 6 straipsnį reikia aiškinti taip:

                  —

                  pagal jį nedraudžiami valstybės narės teisės aktai, pagal kuriuos dviejų savaičių terminas prieštaravimui dėl baudžiamojo įsakymo, kuriuo asmeniui nustatytas draudimas vairuoti, pareikšti pradedamas skaičiuoti nuo jo įteikimo šio asmens įgaliotiniui, jeigu šis asmuo, susipažinęs su šiuo baudžiamuoju įsakymu, iš tikrųjų turi dviejų savaičių terminą pareikšti prieštaravimą dėl šio įsakymo, prireikus – po praleisto termino atnaujinimo procedūros arba vykstant šiai procedūrai, ir neprivalo įrodyti, kad ėmėsi būtinų veiksmų ir kuo greičiau kreipėsi į savo įgaliotinį, kad sužinotų apie minėtą baudžiamąjį įsakymą, ir jeigu šio įsakymo pasekmės lieka sustabdytos tol, kol pasibaigs šis terminas,

                  —

                  pagal jį draudžiami valstybės narės teisės aktai, pagal kuriuos asmeniui, gyvenančiam kitoje valstybėje narėje, taikoma baudžiamoji sankcija, jeigu asmuo nevykdo baudžiamojo įsakymo, kuriuo jam buvo nustatytas draudimas vairuoti, nuo tos dienos, kai baudžiamasis įsakymas įgijo res judicata galią, nors šis asmuo tą dieną, kai nepaisė baudžiamuoju įsakymu nustatyto draudimo vairuoti, net nežinojo apie tokį įsakymą.

         (1)  OL C 445, 2018 12 10.


title: Byla C-638/18: 2020 m. balandžio 30 d. Teisingumo Teismo (septintoji kolegija) sprendimas byloje Europos Komisija / Rumunija (Valstybės įsipareigojimų neįvykdymas – Aplinka – Direktyva 2008/50/EB – Aplinkos oro kokybė – 13 straipsnio 1 dalis ir XI priedas – Sistemingas ir nuolatinis kietųjų dalelių (KD10) koncentracijos dienos ribinių verčių nesilaikymas zonoje RO32101 (Bukareštas, Rumunija) – 23 straipsnio 1 dalis – XV priedas – „Kuo trumpesnis“ ribinių verčių viršijimo laikotarpis – Tinkamos priemonės)

text:
               20.7.2020

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 240/9

      2020 m. balandžio 30 d. Teisingumo Teismo (septintoji kolegija) sprendimas byloje Europos Komisija / Rumunija

      (Byla C-638/18) (1)

      (Valstybės įsipareigojimų neįvykdymas - Aplinka - Direktyva 2008/50/EB - Aplinkos oro kokybė - 13 straipsnio 1 dalis ir XI priedas - Sistemingas ir nuolatinis kietųjų dalelių (KD10) koncentracijos dienos ribinių verčių nesilaikymas zonoje RO32101 (Bukareštas, Rumunija) - 23 straipsnio 1 dalis - XV priedas - „Kuo trumpesnis“ ribinių verčių viršijimo laikotarpis - Tinkamos priemonės)
      (2020/C 240/11)
      Proceso kalba: rumunų

         Šalys

         Ieškovė: Europos Komisija, atstovaujama L. Nicolae ir E. Manhaev.

         Atsakovė: Rumunija, iš pradžių atstovaujama A. Wellman, O.-C. Ichim, M. Chicu ir C.-R. Canţăr, po to – E. Gane, A. Wellman, O.-C. Ichim ir M. Chicu

         Rezoliucinė dalis

                  1.

                  Pirma, nuo 2007 m. bent iki 2016 m. sistemingai ir nuolat nesilaikiusi KD10 koncentracijos dienos ribinių verčių ir nuo 2007 m. iki 2014 m. imtinai (išskyrus 2013 m.) sistemingai ir nuolat nesilaikiusi KD10 koncentracijos metinių ribinių verčių zonoje RO32101 (Bukareštas, Rumunija), Rumunija neįvykdė įsipareigojimų pagal 2008 m. gegužės 21 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2008/50/EB dėl aplinkos oro kokybės ir švaresnio oro Europoje13 straipsnio 1 dalį, siejamą su šios direktyvos XI priedu, ir, antra, kiek tai susiję su šia zona, nuo 2010 m. birželio 11 d. ji neįvykdė įsipareigojimų, numatytų minėtos direktyvos 23 straipsnio 1 dalyje, siejamoje su XV priedo A skirsniu, ypač antroje pastraipoje numatyto įsipareigojimo užtikrinti, kad KD10 koncentracijos ribinių verčių viršijimo laikotarpis būtų kuo trumpesnis.

                  2.

                  Priteisti iš Rumunijos bylinėjimosi išlaidas.

         (1)  OL C 445, 2018 12 10.


title: Byla C-627/18: 2020 m. balandžio 30 d. Teisingumo Teismo (antroji kolegija) sprendimas byloje (Tribunal Administrativo e Fiscal de Coimbra (Portugalija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Nelson Antunes da Cunha, Lda / Instituto de Financiamento da Agricultura e Pescas IP (IFAP) (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą – Valstybės pagalba – SESV 108 straipsnis – Su vidaus rinka nesuderinama pagalbos schema – Europos Komisijos sprendimas, kuriuo nurodoma susigrąžinti neteisėtą pagalbą – Reglamentas (ES) 2015/1589 – 17 straipsnio 1 dalis – Dešimties metų senaties terminas – Taikymas Komisijos įgaliojimams dėl susigrąžinimo – 16 straipsnio 2 ir 3 dalys – Nacionalinės teisės aktuose numatytas trumpesnis senaties terminas – Veiksmingumo principas)

text:
               20.7.2020

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 240/8

      2020 m. balandžio 30 d. Teisingumo Teismo (antroji kolegija) sprendimas byloje (Tribunal Administrativo e Fiscal de Coimbra (Portugalija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Nelson Antunes da Cunha, Lda / Instituto de Financiamento da Agricultura e Pescas IP (IFAP)

      (Byla C-627/18) (1)

      (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą - Valstybės pagalba - SESV 108 straipsnis - Su vidaus rinka nesuderinama pagalbos schema - Europos Komisijos sprendimas, kuriuo nurodoma susigrąžinti neteisėtą pagalbą - Reglamentas (ES) 2015/1589 - 17 straipsnio 1 dalis - Dešimties metų senaties terminas - Taikymas Komisijos įgaliojimams dėl susigrąžinimo - 16 straipsnio 2 ir 3 dalys - Nacionalinės teisės aktuose numatytas trumpesnis senaties terminas - Veiksmingumo principas)
      (2020/C 240/10)
      Proceso kalba: portugalų

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

         Tribunal Administrativo e Fiscal de Coimbra

         Šalys pagrindinėje byloje

         Ieškovė: Nelson Antunes da Cunha, Lda

         Atsakovas: Instituto de Financiamento da Agricultura e Pescas IP (IFAP)

         Rezoliucinė dalis

                  1.

                  2015 m. liepos 13 d. Tarybos reglamento (ES) 2015/1589, nustatančio išsamias Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo 108 straipsnio taikymo taisykles, 17 straipsnio 1 dalis turi būti aiškinama taip, kad šioje nuostatoje nustatytas dešimties metų senaties terminas Europos Komisijos įgaliojimams pagalbos susigrąžinimo srityje taikomas tik santykiams tarp Komisijos ir valstybės narės, kuriai skirtas šios institucijos sprendimas dėl susigrąžinimo.

                  2.

                  Reglamento 2015/1589 16 straipsnio 2 dalis, pagal kurią susigrąžintina pagalba apima palūkanas, ir to paties straipsnio 3 dalyje nurodytas veiksmingumo principas turi būti aiškinami taip, kad jais draudžiama taikyti nacionalinį senaties terminą pagalbai susigrąžinti, jei šis terminas pasibaigė dar iki priimant Komisijos sprendimą, kuriuo ši pagalba pripažįstama neteisėta ir nurodoma ją susigrąžinti, arba jei šis senaties terminas suėjo iš esmės dėl nacionalinių valdžios institucijų vėlavimo įvykdyti tą sprendimą.

         (1)  OL C 455, 2018 12 17.


title: Byla C-641/18: 2020 m. gegužės 7 d. Teisingumo Teismo (pirmoji kolegija) sprendimas byloje (Tribunale di Genova (Italija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) LG ir kt. / Rina SpA, Ente Registro Italiano Navale (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą – Teismų bendradarbiavimas civilinėse bylose – Reglamentas (EB) Nr. 44/2001 – 1 straipsnio 1 dalis – Sąvokos „civilinės ir komercinės bylos“ ir „administracinės bylos“ – Taikymo sritis – Laivų klasifikavimo ir sertifikavimo bendrovių veikla – „Acta iure imperii“ ir „acta iure gestionis“ – Viešosios valdžios prerogatyvos – Imunitetas nuo jurisdikcijos)

text:
               20.7.2020

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 240/10

      2020 m. gegužės 7 d. Teisingumo Teismo (pirmoji kolegija) sprendimas byloje (Tribunale di Genova (Italija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) LG ir kt. / Rina SpA, Ente Registro Italiano Navale

      (Byla C-641/18) (1)

      (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą - Teismų bendradarbiavimas civilinėse bylose - Reglamentas (EB) Nr. 44/2001 - 1 straipsnio 1 dalis - Sąvokos „civilinės ir komercinės bylos“ ir „administracinės bylos“ - Taikymo sritis - Laivų klasifikavimo ir sertifikavimo bendrovių veikla - „Acta iure imperii“ ir „acta iure gestionis“ - Viešosios valdžios prerogatyvos - Imunitetas nuo jurisdikcijos)
      (2020/C 240/12)
      Proceso kalba: italų

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

         Tribunale di Genova

         Šalys pagrindinėje byloje

         Ieškovai: LG ir kt.

         Atsakovės: Rina SpA, Ente Registro Italiano Navale

         Rezoliucinė dalis

      2000 m. gruodžio 22 d. Tarybos reglamento (EB) Nr. 44/2001 dėl jurisdikcijos ir teismo sprendimų civilinėse ir komercinėse bylose pripažinimo ir vykdymo 1 straipsnio 1 dalis turi būti aiškinama taip, kad ieškinys dėl žalos atlyginimo, pareikštas privatinės teisės reglamentuojamiems juridiniams asmenims, vykdantiems laivų klasifikavimo ir sertifikavimo veiklą trečiosios valstybės vardu ir pavedimu, patenka į sąvoką „civilinės ir komercinės bylos“, kaip tai suprantama pagal šią nuostatą, taigi ir į šio reglamento taikymo sritį, jeigu ši veikla nėra atliekama vykdant viešosios valdžios prerogatyvas, kaip tai suprantama pagal Sąjungos teisę, o tai turi patikrinti prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas. Pagal paprotinės tarptautinės teisės principą dėl imuniteto nuo jurisdikcijos nacionaliniam teismui, į kurį kreiptasi, nedraudžiama įgyvendinti minėtame reglamente numatytos jurisdikcijos byloje dėl tokio ieškinio, jeigu tas teismas konstatuoja, kad tokios įstaigos nesinaudojo viešosios valdžios prerogatyvomis, kaip tai suprantama pagal tarptautinę teisę.

         (1)  OL C 25, 2019 1 21.


title: Byla C-667/18: 2020 m. gegužės 14 d. Teisingumo Teismo (trečioji kolegija) sprendimas byloje (Grondwettelijk Hof (Belgija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Orde van Vlaamse Balies, Ordre des barreaux francophones et germanophone / Ministerraad (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą – Direktyva 2009/138/EB – Teisinių išlaidų draudimas – 201 straipsnis – Draudėjo teisė laisvai pasirinkti atstovą – Teismo procesas – Sąvoka – Mediacijos procedūra)

text:
               20.7.2020

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 240/11

      2020 m. gegužės 14 d. Teisingumo Teismo (trečioji kolegija) sprendimas byloje (Grondwettelijk Hof (Belgija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Orde van Vlaamse Balies, Ordre des barreaux francophones et germanophone / Ministerraad

      (Byla C-667/18) (1)

      (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą - Direktyva 2009/138/EB - Teisinių išlaidų draudimas - 201 straipsnis - Draudėjo teisė laisvai pasirinkti atstovą - Teismo procesas - Sąvoka - Mediacijos procedūra)
      (2020/C 240/14)
      Proceso kalba: nyderlandų

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

         Grondwettelijk Hof

         Šalys pagrindinėje byloje

         Pareiškėjos: Orde van Vlaamse Balies, Ordre des barreaux francophones et germanophone

         Atsakovė: Ministerraad

         Rezoliucinė dalis

      2009 m. lapkričio 25 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2009/138/EB dėl draudimo ir perdraudimo veiklos pradėjimo ir jos vykdymo (Mokumas II) 201 straipsnio 1 dalies a punktas turi būti aiškinamas taip, kad šioje nuostatoje pateikta sąvoka „teismo procesas“ apima teisminę ar neteisminę mediacijos procedūrą, kurioje dalyvauja arba gali dalyvauti teismas, nesvarbu, ar vykstant šiai procedūrai, ar jai pasibaigus.

         (1)  OL C 25, 2019 1 21.


title: Byla C-749/18: 2020 m. gegužės 14 d. Teisingumo Teismo (antroji kolegija) sprendimas byloje (Cour administrative (Liuksemburgas) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) B ir kt. / Administration des contributions directes (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą – SESV 49 ir 54 straipsniai – Įsisteigimo laisvė – Mokesčių teisės aktai – Pelno mokestis – Patronuojančiosios ir patronuojamosios bendrovės – Vertikalus ir horizontalus integravimas mokesčių tikslais)

text:
               20.7.2020

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 240/12

      2020 m. gegužės 14 d. Teisingumo Teismo (antroji kolegija) sprendimas byloje (Cour administrative (Liuksemburgas) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) B ir kt. / Administration des contributions directes

      (Byla C-749/18) (1)

      (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą - SESV 49 ir 54 straipsniai - Įsisteigimo laisvė - Mokesčių teisės aktai - Pelno mokestis - Patronuojančiosios ir patronuojamosios bendrovės - Vertikalus ir horizontalus integravimas mokesčių tikslais)
      (2020/C 240/15)
      Proceso kalba: prancūzų

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

         Cour administrative

         Šalys pagrindinėje byloje

         Apeliantės, atsakovės priešpriešiniame apeliaciniame procese: B ir kt.

         Atsakovė, apeliantė priešpriešiniame apeliaciniame procese: Administration des contributions directes

         Rezoliucinė dalis

                  1.

                  SESV 49 ir 54 straipsniai turi būti aiškinami taip, kad pagal juos draudžiami valstybės narės teisės aktai, pagal kuriuos, nors ir leidžiama patronuojančiajai bendrovei rezidentei arba patronuojančiosios bendrovės nerezidentės nuolatinei buveinei šioje valstybėje narėje vertikaliai integruoti mokesčių tikslais savo patronuojamąsias bendroves, patronuojančiosios bendrovės nerezidentės patronuojamųjų bendrovių horizontalus integravimas mokesčių tikslais neleidžiamas.

                  2.

                  SESV 49 ir 54 straipsniai turi būti aiškinami taip, kad pagal juos draudžiami valstybės narės teisės aktai, pagal kuriuos kitoje valstybėje narėje buveinę turinti patronuojančioji bendrovė įpareigojama išskaidyti vienos iš jos patronuojamųjų bendrovių ir tam tikro skaičiaus jos žemesnės grandies patronuojamųjų bendrovių rezidenčių vertikalų integravimą mokesčių tikslais, kad ši patronuojamoji bendrovė galėtų horizontaliai integruotis mokesčių tikslais su kitomis minėtos patronuojančiosios bendrovės patronuojamosiomis bendrovėmis, nors integruojanti patronuojamoji bendrovė rezidentė lieka ta pati ir vertikalaus integravimo mokesčių tikslais išskaidymas prieš nacionalinės teisės aktuose numatyto minimalaus integravimo laikotarpio pabaigą reiškia atitinkamų bendrovių individualų patikslintą apmokestinimą.

                  3.

                  Lygiavertiškumo ir veiksmingumo principai turi būti aiškinami taip, kad pagal juos nedraudžiami valstybės narės teisės aktai, susiję su integravimo mokesčių tikslais schema, kuriuose numatyta, kad bet koks prašymas, kuriuo siekiama pasinaudoti tokia schema, kompetentingai institucijai būtinai turi būti pateiktas iki pirmųjų mokestinių metų, kuriems prašoma taikyti šią schemą, pabaigos.

         (1)  OL C 93, 2019 3 11.


title: Byla C-772/18: 2020 m. balandžio 30 d. Teisingumo Teismo (dešimtoji kolegija) sprendimas byloje (Korkein oikeus (Suomija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) A / B (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą – Prekių ženklai – Direktyva 2008/95/EB – 5 straipsnio 1 dalis – 5 straipsnio 3 dalies b ir c punktai – Intelektinės nuosavybės teisių pažeidimas – Sąvoka „naudojimas prekybos veikloje“ – Prekė, išleista į laisvą apyvartą – Importas – Sandėliavimas – Prekių sandėliavimas, siekiant jas išleisti į rinką – Eksportas)

text:
               20.7.2020

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 240/13

      2020 m. balandžio 30 d. Teisingumo Teismo (dešimtoji kolegija) sprendimas byloje (Korkein oikeus (Suomija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) A / B

      (Byla C-772/18) (1)

      (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą - Prekių ženklai - Direktyva 2008/95/EB - 5 straipsnio 1 dalis - 5 straipsnio 3 dalies b ir c punktai - Intelektinės nuosavybės teisių pažeidimas - Sąvoka „naudojimas prekybos veikloje“ - Prekė, išleista į laisvą apyvartą - Importas - Sandėliavimas - Prekių sandėliavimas, siekiant jas išleisti į rinką - Eksportas)
      (2020/C 240/16)
      Proceso kalba: suomių

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

         Korkein oikeus

         Šalys pagrindinėje byloje

         Kasatorė: A

         Kita kasacinio proceso šalis: B

         Rezoliucinė dalis

      2008 m. spalio 22 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2008/95/EB valstybių narių teisės aktams, susijusiems su prekių ženklais, suderinti 5 straipsnio 1 dalis, siejama su šios direktyvos 5 straipsnio 3 dalies b ir c punktais, turi būti aiškinama taip, kad komercinės veiklos nevykdantis asmuo, kuris priima akivaizdžiai ne asmeniniam naudojimui skirtas prekes, kurios buvo atsiųstos jo adresu iš trečiosios šalies ir kurios be prekių ženklo savininko sutikimo pažymėtos prekių ženklu, išleidžia jas į laisvą apyvartą ir jas saugo, turi būti laikomas naudojančiu prekių ženklą prekybos veikloje, kaip tai suprantama pagal Direktyvos 2008/95 5 straipsnio 1 dalį.

         (1)  OL C 72, 2019 2 25.


title: Byla C-797/18 P: 2020 m. balandžio 30 d. Teisingumo Teismo (pirmoji kolegija) sprendimas byloje Graikijos Respublika / Europos Komisija (Apeliacinis skundas – Europos žemės ūkio garantijų fondas (EŽŪGF) ir Europos žemės ūkio fondas kaimo plėtrai (EŽŪFKP) – Europos Sąjungos nefinansuojamos išlaidos – Graikijos Respublikos patirtos išlaidos – Reglamentas (EB) Nr. 1782/2003 – Reglamentas (EB) Nr. 796/2004 – Reglamentas (EB) Nr. 1120/2009 – Reglamentas (ES) Nr. 1306/2013 – Paramos už plotą schema – Sąvoka „daugiametės ganyklos“ – Fiksuoto dydžio finansinės pataisos – Reglamentas (EB) Nr. 1698/2005 – Išlaidų tinkamumo finansuoti vertinimas – Vadovaujančioji institucija – Reglamentas (EB) Nr. 1290/2005 – Į 24 mėnesių terminą patenkančios išlaidos – Reglamentas (EB) Nr. 817/2004 – Veiksmingų, proporcingų ir atgrasomų sankcijų sistema – Pataisos apskaičiavimo metodas)

text:
               20.7.2020

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 240/13

      2020 m. balandžio 30 d. Teisingumo Teismo (pirmoji kolegija) sprendimas byloje Graikijos Respublika / Europos Komisija

      (Byla C-797/18 P) (1)

      (Apeliacinis skundas - Europos žemės ūkio garantijų fondas (EŽŪGF) ir Europos žemės ūkio fondas kaimo plėtrai (EŽŪFKP) - Europos Sąjungos nefinansuojamos išlaidos - Graikijos Respublikos patirtos išlaidos - Reglamentas (EB) Nr. 1782/2003 - Reglamentas (EB) Nr. 796/2004 - Reglamentas (EB) Nr. 1120/2009 - Reglamentas (ES) Nr. 1306/2013 - Paramos už plotą schema - Sąvoka „daugiametės ganyklos“ - Fiksuoto dydžio finansinės pataisos - Reglamentas (EB) Nr. 1698/2005 - Išlaidų tinkamumo finansuoti vertinimas - Vadovaujančioji institucija - Reglamentas (EB) Nr. 1290/2005 - Į 24 mėnesių terminą patenkančios išlaidos - Reglamentas (EB) Nr. 817/2004 - Veiksmingų, proporcingų ir atgrasomų sankcijų sistema - Pataisos apskaičiavimo metodas)
      (2020/C 240/17)
      Proceso kalba: graikų

         Šalys

         Apeliantė: Graikijos Respublika, atstovaujama G. Kanellopoulos, E. Leftheriotou ir A. Vasilopoulou

         Kita proceso šalis: Europos Komisija, atstovaujama M. Konstantinidis, D. Triantafyllou ir J. Aquilina

         Rezoliucinė dalis

                  1.

                  Panaikinti 2018 m. spalio 4 d. Europos Sąjungos Bendrojo Teismo sprendimo Graikija / Komisija (T-272/16, nepaskelbtas Rink., EU:T:2018:651) rezoliucinės dalies 1 punktą tiek, kiek Bendrasis Teismas atmetė Graikijos Respublikos ieškinį dėl 25 % ir 10 % fiksuoto dydžio pataisų, taikytų paramai už ganyklų plotą dėl 2012 ir 2013 paraiškų teikimo metų, ir 37 163 161,78 EUR vienkartinės pataisos dėl 2013 paraiškų teikimo metų, kurios 2016 m. kovo 17 d. Komisijos įgyvendinimo sprendimu (ES) 2016/417 dėl valstybių narių patirtų tam tikrų išlaidų nefinansavimo Europos Sąjungos lėšomis iš Europos žemės ūkio garantijų fondo (EŽŪGF) ir Europos žemės ūkio fondo kaimo plėtrai (EŽŪFKP) nustatytos dėl tinkamų finansuoti daugiamečių ganyklų apibrėžties ir tikrinimo trūkumų.

                  2.

                  Panaikinti 2018 m. spalio 4 d. Europos Sąjungos Bendrojo Teismo sprendimo Graikija / Komisija (T-272/16, nepaskelbtas Rink., EU:T:2018:651) rezoliucinės dalies 2 punktą tiek, kiek juo nuspręsta dėl bylinėjimosi išlaidų.

                  3.

                  Atmesti likusią apeliacinio skundo dalį.

                  4.

                  Panaikinti Įgyvendinimo sprendimą 2016/417 tiek, kiek juo Graikijos Respublikai nustatytos 25 % ir 10 % fiksuoto dydžio pataisos, taikytos paramai už ganyklų plotą dėl 2012 ir 2013 paraiškų teikimo metų, ir 37 163 161,78 EUR vienkartinė pataisa, taikyta dėl 2013 paraiškų teikimo metų, dėl tinkamų finansuoti daugiamečių ganyklų apibrėžties ir tikrinimo trūkumų.

                  5.

                  Graikijos Respublika ir Europos Komisija padengia savo bylinėjimosi pirmojoje ir apeliacinėje instancijose išlaidas.

         (1)  OL C 72, 2019 2 25.


title: Byla C-810/18: 2020 m. balandžio 30 d. Teisingumo Teismo (septintoji kolegija) sprendimas byloje (Krajský súd v Trnave (Slovakija) DHL Logistics (Slovakia) spol. s r. o. / Finančné riaditeľstvo SR (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą – Reglamentas (EEB) Nr. 2658/87 – Muitų sąjunga ir bendrasis muitų tarifas – Tarifinis klasifikavimas – Kombinuotoji nomenklatūra – 8525 80 91 subpozicija – Skaitmeniniai fotoaparatai – Vaizdo kameros su vaizdo įrašymo įrenginiu – Skaitmeninė vaizdo kamera, kuria galima užfiksuoti ir įrašyti mažesnės nei 800 × 600 pikselių skiriamosios gebos nejudamo vaizdo kadrus ir vaizdo įrašus)

text:
               20.7.2020

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 240/14

      2020 m. balandžio 30 d. Teisingumo Teismo (septintoji kolegija) sprendimas byloje (Krajský súd v Trnave (Slovakija) DHL Logistics (Slovakia) spol. s r. o. / Finančné riaditeľstvo SR

      (Byla C-810/18) (1)

      (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą - Reglamentas (EEB) Nr. 2658/87 - Muitų sąjunga ir bendrasis muitų tarifas - Tarifinis klasifikavimas - Kombinuotoji nomenklatūra - 8525 80 91 subpozicija - Skaitmeniniai fotoaparatai - Vaizdo kameros su vaizdo įrašymo įrenginiu - Skaitmeninė vaizdo kamera, kuria galima užfiksuoti ir įrašyti mažesnės nei 800 × 600 pikselių skiriamosios gebos nejudamo vaizdo kadrus ir vaizdo įrašus)
      (2020/C 240/18)
      Proceso kalba: slovakų

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

         Krajský súd v Trnave

         Šalys pagrindinėje byloje

         Ieškovė: DHL Logistics (Slovakia) spol. s r. o.

         Atsakovas: Finančné riaditeľstvo SR

         Rezoliucinė dalis

      1987 m. liepos 23 d. Tarybos reglamento (EEB) Nr. 2658/87 dėl tarifų ir statistinės nomenklatūros bei dėl Bendrojo muitų tarifo, iš dalies pakeisto 2008 m. rugsėjo 19 d. Komisijos reglamentu (EB) Nr. 1031/2008, 2009 m. rugsėjo 30 d. Komisijos reglamentu (EB) Nr. 948/2009, 2010 m. spalio 5 d. Komisijos reglamentu (ES) Nr. 861/2010, 2011 m. rugsėjo 27 d. Komisijos reglamentu (ES) Nr. 1006/2011 ir 2012 m. spalio 9 d. Komisijos įgyvendinimo reglamentu (ES) Nr. 927/2012, I priede pateikta kombinuotoji nomenklatūra turi būti aiškinama taip, kad prie jos 8525 80 91 subpozicijos kaip „vaizdo kameros su vaizdo įrašymo įrenginiu“ priskiriamos skaitmeninės vaizdo kameros, atliekančios dvi funkcijas, t. y. užfiksuojančios ir įrašančios nejudamo vaizdo kadrus ir vaizdo įrašus, nors šios kameros leidžia užfiksuoti ir įrašyti tik mažesnės kokybės nei 800 x 600 pikselių skiriamosios gebos vaizdo įrašus, jeigu pagrindinė šių skaitmeninių vaizdo kamerų funkcija yra užfiksuoti ir įrašyti tokius vaizdo įrašus, o tai patikrinti turi prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas.

         (1)  OL C 82, 2019 3 4.


title: Byla C-15/19: 2020 m. gegužės 14 d. Teisingumo Teismo (antroji kolegija) sprendimas byloje (Corte suprema di cassazione (Italija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) A.m.a. – Azienda Municipale Ambiente SpA / Consorzio Laziale Rifiuti – Co.La.Ri. (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą – Aplinka – Atliekos – Direktyva 1999/31/EB – Esami sąvartynai – Sąvartyno priežiūros po jo uždarymo laikotarpis – Pratęsimas – Atliekų šalinimo sąvartyne sąnaudos – Principas „teršėjas moka“ – Direktyvos taikymas ratione temporis)

text:
               20.7.2020

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 240/16

      2020 m. gegužės 14 d. Teisingumo Teismo (antroji kolegija) sprendimas byloje (Corte suprema di cassazione (Italija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) A.m.a. – Azienda Municipale Ambiente SpA / Consorzio Laziale Rifiuti – Co.La.Ri.

      (Byla C-15/19) (1)

      (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą - Aplinka - Atliekos - Direktyva 1999/31/EB - Esami sąvartynai - Sąvartyno priežiūros po jo uždarymo laikotarpis - Pratęsimas - Atliekų šalinimo sąvartyne sąnaudos - Principas „teršėjas moka“ - Direktyvos taikymas ratione temporis)
      (2020/C 240/20)
      Proceso kalba: italų

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

         Corte suprema di cassazione

         Šalys pagrindinėje byloje

         Ieškovė: A.m.a. – Azienda Municipale Ambiente SpA

         Atsakovas: Consorzio Laziale Rifiuti – Co.La.Ri.

         Rezoliucinė dalis

      1999 m. balandžio 26 d. Tarybos direktyvos 1999/31/EB dėl atliekų sąvartynų 10 ir 14 straipsnius reikia aiškinti taip: pagal juos nedraudžiamas nacionalinės teisės nuostatos aiškinimas, pagal kurį šios direktyvos perkėlimo į nacionalinę teisę metu veikusiam sąvartynui reikia taikyti šioje direktyvoje nustatytas pareigas, taip pat ir šio sąvartyno priežiūros po jo uždarymo laikotarpio pailginimą, ir nereikia daryti skirtumo pagal atliekų atvežimo į sąvartyną datą ar numatyti priemonės, skirtos apriboti tokio pailginimo finansiniam poveikiui atliekų turėtojui.

         (1)  OL C 164, 2019 5 13.


title: Byla C-17/19: 2020 m. gegužės 14 d. Teisingumo Teismo (penktoji kolegija) sprendimas (Cour de cassation (Prancūzija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą baudžiamojoje byloje prieš Bouygues travaux publics, Elco construct Bucarest, Welbond armatures) (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą – Darbuotojai migrantai – Socialinė apsauga – Reglamentas (EEB) Nr. 1408/71 – Taikytini teisės aktai – 14 straipsnio 1 dalies a punktas ir 2 dalies b punktas – Reglamentas (EB) Nr. 883/2004 – 12 straipsnio 1 dalis – 13 straipsnio 1 dalies a punktas – Komandiruojami darbuotojai – Dviejose ar daugiau valstybių narių dirbantys darbuotojai – Reglamentas (EEB) Nr. 574/72 – 11 straipsnio 1 dalies a punktas – 12a straipsnio 2 punkto a papunktis ir 4 punkto a papunktis – Reglamentas (EB) Nr. 987/2009 – 19 straipsnio 2 dalis – E 101 ir A 1 formų pažymos – Privalomasis pobūdis – Apimtis – Socialinė apsauga – Darbo teisė)

text:
               20.7.2020

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 240/17

      2020 m. gegužės 14 d. Teisingumo Teismo (penktoji kolegija) sprendimas (Cour de cassation (Prancūzija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą baudžiamojoje byloje prieš Bouygues travaux publics, Elco construct Bucarest, Welbond armatures)

      (Byla C-17/19) (1)

      (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą - Darbuotojai migrantai - Socialinė apsauga - Reglamentas (EEB) Nr. 1408/71 - Taikytini teisės aktai - 14 straipsnio 1 dalies a punktas ir 2 dalies b punktas - Reglamentas (EB) Nr. 883/2004 - 12 straipsnio 1 dalis - 13 straipsnio 1 dalies a punktas - Komandiruojami darbuotojai - Dviejose ar daugiau valstybių narių dirbantys darbuotojai - Reglamentas (EEB) Nr. 574/72 - 11 straipsnio 1 dalies a punktas - 12a straipsnio 2 punkto a papunktis ir 4 punkto a papunktis - Reglamentas (EB) Nr. 987/2009 - 19 straipsnio 2 dalis - E 101 ir A 1 formų pažymos - Privalomasis pobūdis - Apimtis - Socialinė apsauga - Darbo teisė)
      (2020/C 240/21)
      Proceso kalba: prancūzų

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

         Cour de cassation

         Šalys pagrindinėje baudžiamojoje byloje

         Bouygues travaux publics, Elco construct Bucarest, Welbond armatures

         Rezoliucinė dalis

      1972 m. kovo 21 d. Tarybos reglamento (EEB) Nr. 574/72, nustatančio Reglamento (EEB) Nr. 1408/71 dėl socialinės apsaugos sistemų taikymo pagal darbo sutartį dirbantiems asmenims, savarankiškai dirbantiems asmenims ir jų šeimos nariams, judantiems Bendrijoje, įgyvendinimo tvarką, iš dalies pakeisto ir atnaujinto 1996 m. gruodžio 2 d. Tarybos reglamentu (EB) Nr. 118/97 ir iš dalies pakeisto 2005 m. balandžio 13 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentu (EB) Nr. 647/2005, 11 straipsnio 1 dalies a punktas, 12a straipsnio 2 punkto a papunktis ir 4 punkto a papunktis, taip pat 2009 m. rugsėjo 16 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (EB) Nr. 987/2009, nustatančio Reglamento (EB) Nr. 883/2004 dėl socialinės apsaugos sistemų koordinavimo įgyvendinimo tvarką, 19 straipsnio 2 dalis turi būti aiškinami taip, kad E 101 formos pažyma, vienos valstybės narės kompetentingos įstaigos išduota pagal 1971 m. birželio 14 d. Tarybos reglamento (EEB) Nr. 1408/71 dėl socialinės apsaugos sistemų taikymo pagal darbo sutartį dirbantiems asmenims, savarankiškai dirbantiems asmenims ir jų šeimos nariams, judantiems Bendrijoje, iš dalies pakeisto ir atnaujinto Reglamentu Nr. 118/97 ir iš dalies pakeisto 1998 m. birželio 29 d. Tarybos reglamentu (EB) Nr. 1606/98, 14 straipsnio 1 dalies a punktą ar 2 dalies b punktą, darbuotojams, vykdantiems darbinę veiklą kitoje valstybėje narėje, ir A 1 formos pažyma, tokiems darbuotojams šios įstaigos išduota pagal 2004 m. balandžio 29 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (EB) Nr. 883/2004 dėl socialinės apsaugos sistemų koordinavimo, iš dalies pakeisto 2012 m. gegužės 22 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentu (EB) Nr. 465/2012, 12 straipsnio 1 dalį arba 13 straipsnio 1 dalį, privalomos kitos valstybės narės teismams tik socialinės apsaugos srityje.

         (1)  OL C 103, 2019 3 18.


title: Byla C-148/19 P: 2020 m. gegužės 7 d. Teisingumo Teismo (septintoji kolegija) sprendimas byloje BTB Holding Investments SA, Duferco Participations Holding SA / Europos Komisija, Foreign Strategic Investments Holding (FSIH) (Apeliacinis skundas – Valstybės pagalba – Regioninė pagalba plieno pramonei – Sprendimas, kuriuo pagalba pripažįstama nesuderinama su bendrąja rinka – Sąvoka „valstybės pagalba“ – Pranašumas – Privataus ūkio subjekto kriterijus – Akivaizdi klaida – Įrodinėjimo pareiga – Teisminės kontrolės ribos)

text:
               20.7.2020

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 240/18

      2020 m. gegužės 7 d. Teisingumo Teismo (septintoji kolegija) sprendimas byloje BTB Holding Investments SA, Duferco Participations Holding SA / Europos Komisija, Foreign Strategic Investments Holding (FSIH)

      (Byla C-148/19 P) (1)

      (Apeliacinis skundas - Valstybės pagalba - Regioninė pagalba plieno pramonei - Sprendimas, kuriuo pagalba pripažįstama nesuderinama su bendrąja rinka - Sąvoka „valstybės pagalba“ - Pranašumas - Privataus ūkio subjekto kriterijus - Akivaizdi klaida - Įrodinėjimo pareiga - Teisminės kontrolės ribos)
      (2020/C 240/23)
      Proceso kalba: prancūzų

         Šalys

         Apeliantės: BTB Holding Investments SA, Duferco Participations Holding SA, atstovaujamos advokatų J.-F. Bellis, R. Luff, M. Favart ir Q. Declève

         Kitos proceso šalys: Europos Komisija, atstovaujama V. Bottka ir G. Luengo; Foreign Strategic Investments Holding (FSIH)

         Rezoliucinė dalis

                  1.

                  Atmesti apeliacinį skundą.

                  2.

                  Priteisti iš BTB Holding Investments SA ir Duferco Participations Holding SA bylinėjimosi išlaidas.

         (1)  OL C 182, 2019 5 27.


title: Sujungtos bylos C-168/19 ir C-169/19: 2020 m. balandžio 30 d. Teisingumo Teismo (aštuntoji kolegija) sprendimas byloje (Corte dei Conti – Sezione Giurisdizionale Per la Regione Puglia (Italija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) HB (C-168/19), IC (C-169/19) / Istituto nazionale della previdenza sociale (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą – Laisvas asmenų judėjimas – SESV 21 straipsnis – Nediskriminavimo pilietybės pagrindu principas – SESV 18 straipsnis – Sutartis dėl dvigubo apmokestinimo išvengimo – Viešojo sektoriaus darbuotojai – Pensininkas, gyvenantis kitoje valstybėje narėje nei ta, kuri jam moka senatvės pensiją, ir neturintis gyvenamosios vietos valstybės narės pilietybės – Pajamų mokestis – Galimas mokesčių lengvatų netekimas – Galima laisvo judėjimo kliūtis ir galima diskriminacija)

text:
               20.7.2020

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 240/19

      2020 m. balandžio 30 d. Teisingumo Teismo (aštuntoji kolegija) sprendimas byloje (Corte dei Conti – Sezione Giurisdizionale Per la Regione Puglia (Italija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) HB (C-168/19), IC (C-169/19) / Istituto nazionale della previdenza sociale

      (Sujungtos bylos C-168/19 ir C-169/19) (1)

      (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą - Laisvas asmenų judėjimas - SESV 21 straipsnis - Nediskriminavimo pilietybės pagrindu principas - SESV 18 straipsnis - Sutartis dėl dvigubo apmokestinimo išvengimo - Viešojo sektoriaus darbuotojai - Pensininkas, gyvenantis kitoje valstybėje narėje nei ta, kuri jam moka senatvės pensiją, ir neturintis gyvenamosios vietos valstybės narės pilietybės - Pajamų mokestis - Galimas mokesčių lengvatų netekimas - Galima laisvo judėjimo kliūtis ir galima diskriminacija)
      (2020/C 240/24)
      Proceso kalba: italų

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

         Corte dei Conti – Sezione Giurisdizionale Per la Regione Puglia

         Šalys pagrindinėje byloje

         Ieškovai: HB (C-168/19), IC (C-169/19)

         Atsakovas: Istituto nazionale della previdenza sociale

         Rezoliucinė dalis

      Pagal SESV 18 ir 21 straipsnius nedraudžiama apmokestinimo tvarka, numatyta dviejų valstybių narių sudarytoje sutartyje dėl dvigubo apmokestinimo išvengimo, pagal kurią šių valstybių kompetencija mokesčių srityje, kiek tai susiję su senatvės pensijų apmokestinimu, paskirstyta atsižvelgiant į tai, ar jų gavėjai dirbo privačiame, ar viešajame sektoriuje, o pastaruoju atveju – atsižvelgiant į tai, ar jie turi valstybės narės, kurioje gyvena, pilietybę.

         (1)  OL C 206, 2019 6 17.


title: Byla C-184/19: 2020 m. balandžio 30 d. Teisingumo Teismo (septintoji kolegija) sprendimas byloje (Curtea de Apel Bucureşti (Rumunija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Hecta Viticol SRL / Agenţia Naţională de Administrare Fiscală (ANAF) – Direcţia Generală de Soluţionare a Contestaţiilor, Biroul Vamal de Interior Buzău, Direcţia Generală Regională a Finanţelor Publice Galaţi (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą – Direktyvos 92/83/EEB ir 92/84/EEB – Akcizo tarifas vynui ir kitiems nei vynas ar alus neputojantiems fermentuotiems gėrimams – Diferencijuoti akcizo tarifai – Teisinio saugumo ir teisėtų lūkesčių apsaugos principai)

text:
               20.7.2020

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 240/19

      2020 m. balandžio 30 d. Teisingumo Teismo (septintoji kolegija) sprendimas byloje (Curtea de Apel Bucureşti (Rumunija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Hecta Viticol SRL / Agenţia Naţională de Administrare Fiscală (ANAF) – Direcţia Generală de Soluţionare a Contestaţiilor, Biroul Vamal de Interior Buzău, Direcţia Generală Regională a Finanţelor Publice Galaţi

      (Byla C-184/19) (1)

      (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą - Direktyvos 92/83/EEB ir 92/84/EEB - Akcizo tarifas vynui ir kitiems nei vynas ar alus neputojantiems fermentuotiems gėrimams - Diferencijuoti akcizo tarifai - Teisinio saugumo ir teisėtų lūkesčių apsaugos principai)
      (2020/C 240/25)
      Proceso kalba: rumunų

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

         Curtea de Apel Bucureşti

         Šalys pagrindinėje byloje

         Apeliantė: Hecta Viticol SRL

         Atsakovai: Agenţia Naţională de Administrare Fiscală (ANAF) – Direcţia Generală de Soluţionare a Contestaţiilor, Biroul Vamal de Interior Buzău, Direcţia Generală Regională a Finanţelor Publice Galaţi

         Rezoliucinė dalis

                  1.

                  1992 m. spalio 19 d. Tarybos direktyvos 92/83/EEB dėl akcizų už alkoholį ir alkoholinius gėrimus struktūrų suderinimo 7, 11 ir 15 straipsniai ir 1992 m. spalio 19 d. Tarybos direktyvos 92/84/EEB dėl alkoholiui ir alkoholiniams gėrimams taikomų akcizo tarifų suderinimo 5 straipsnis turi būti aiškinami taip, kad jais neįpareigojama nustatyti vienodo akcizo tarifo alkoholiniams gėrimams, priskiriamiems prie „vyno“ kategorijos, kaip ji suprantama pagal Direktyvą 92/83, ir alkoholiniams gėrimams, priskiriamiems prie „kitų nei vynas ir alus fermentuotų gėrimų“ kategorijos, kaip ji suprantama pagal šią direktyvą.

                  2.

                  Teisinio saugumo ir teisėtų lūkesčių apsaugos principai turi būti aiškinami taip, kad pagal juos nedraudžiamas nacionalinės teisės aktas, kuriuo kitiems nei vynas ar alus fermentuotiems gėrimams pakeičiamas akcizo tarifas, nenumatant pereinamojo laikotarpio tvarkos, kai toks pakeitimas įsigalioja praėjus aštuonioms dienoms po akto, kuriuo jis buvo priimtas, paskelbimo, ir kad toks pakeitimas nereiškia, jog apmokestinamieji asmenys atitinkamai prisiderina ekonomiškai – tai turi patikrinti prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas.

         (1)  OL C 187, 2019 6 3.