title: Byla T-461/08 2008 m. spalio 6 d. pareikštas ieškinys byloje Evropaïki Dynamiki prieš EIB

text:
               24.1.2009

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 19/30

         2008 m. spalio 6 d. pareikštas ieškinys byloje Evropaïki Dynamiki prieš EIB

   (Byla T-461/08)
   (2009/C 19/57)
   Proceso kalba: anglų
   Šalys

      Ieškovė: Evropaïki Dynamiki — Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE (Atėnai, Graikija), atstovaujama advokatų N. Korogiannakis ir P. Katsimani

      Atsakovas: Europos investicijų bankas
   Ieškovės reikalavimai

               —

               Panaikinti Europos investicijų banko sprendimą nepasirinkti ieškovės pasiūlymo ir sudaryti sutartį su laimėjusiąja šalimi.

               —

               Priteisti iš Europos investicijų banko 1 940 000 EUR dydžio nuostolius, kuriuos ieškovė patyrė dėl nagrinėjamos konkurso procedūros.

               —

               Priteisti iš Europos investicijų banko ieškovės bylinėjimosi ir kitas dėl šio ieškinio patirtas išlaidas net ir tuomet, jei šis ieškinys būtų atmestas.

         Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai
   Ieškiniu, pareikštu pagal EB 230 ir EB 235 straipsnius, ieškovė prašo, pirma, panaikinti 2008 m. liepos 26 d. Europos investicijų banko sprendimą atmesti ieškovės pasiūlymą, pateiktą pagal atvirą kvietimą dalyvauti konkurse „EIB — Pagalba prižiūrint ir kuriant paskolų valdymo „Front Office“ sistemą (SERAPIS) Europos investicijų banke“ (OL 2007/S 176-215155), ir, antra, atlyginti nuostolius.
   Ieškovė teigia, kad jai nebuvo pranešta apie konkurso rezultatus ir kad ji tik atsitiktinai sužinojo apie tai, jog pranešimas apie sutarties sudarymą buvo paskelbtas 2008 m. liepos 26 d. Oficialiajame leidinyje (1). Ieškovė tvirtina, kad atsakovas ginčijamą sprendimą priėmė pažeisdamas skaidrumo ir vienodo požiūrio principus, susijusias EIB Pirkimų vadovo nuostatas bei EB viešųjų pirkimų teisę. Be to, teigiama, kad, nepranešęs ieškovei apie savo sprendimą sudaryti sutartį, pakankamai nepagrindęs savo sprendimo sudaryti pirkimo sutartį su kitu konkurso dalyviu, nustatęs kriterijus, kurie lemia nevienodą požiūrį, supainiojęs atrankos ir sutarties sudarymo kriterijus, panaudojęs diskriminuojančią 75 %/25 % santykio vertinimo formulę, atsakovas tariamai neužtikrino neiškreiptos konkurencijos, padarydamas pakartotinių skaidrumo ir vienodo požiūrio pareigos pažeidimų.
   Ieškovė taip pat teigia, kad Teisingumo Teismui nusprendus, jog atsakovas pažeidė Bendrijos viešųjų pirkimų teisę ir (arba) teisinio skaidrumo bei vienodo požiūrio principus, ieškovė prašo priteisti iš EIB piniginę kompensaciją, lygią 50 % nuo 3 880 000 EUR (1 940 000 EUR), kuri atitinka apskaičiuotą bendrą pelną iš minėtos viešųjų pirkimų procedūros, jei sutartis būtų sudaryta su ieškove.
   Toliau, remdamasi Pirmosios instancijos teismo procedūros reglamento 87 straipsnio 3 dalies b punktu, ieškovė prašo Teisingumo Teismo priteisti ieškovės bylinėjimosi išlaidas iš atsakovo net ir tuomet, jei Pirmosios instancijos teismas atmestų ieškinį, nes ji mano, kad Pirmosios instancijos teisme siekti žalos atlyginimo ieškovę privertė tai, jog atsakovas nepakankamai įvertino ieškovės pasiūlymą, taip pat neišdėstė priežasčių ir laiku neinformavo ieškovės apie atitinkamus konkurso laimėtojo privalumus.

      (1)  OL 2008/S 144-192307.


title: 2004 m. liepos 6 d. Pirmosios Instancijos teismo sprendimas, Byloje T-117/02 prieš Grupo El Prado Cervera, SL prieš Vidaus rinkos derinimo tarnybą (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui) (VRDT) (Bendrijos prekių ženklas — Protesto procedūra — Paraiška žodiniam Bendrijos prekių ženklui CHUFAFIT — Ankstesni žodiniai ir figūriniai nacionaliniai prekių ženklai CHUFI — Suklaidinimo galimybė — Susiejimo galimybė — Reglamento (EB) Nr. 40/94 8 straipsnio 1 dalies b punktas)

text:
               25.9.2004

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 239/18

      PIRMOSIOS INSTANCIJOS TEISMO SPRENDIMAS

   2004 m. liepos 6 d.
   Byloje T-117/02 prieš Grupo El Prado Cervera, SL prieš Vidaus rinkos derinimo tarnybą (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui) (VRDT) (1)

   (Bendrijos prekių ženklas - Protesto procedūra - Paraiška žodiniam Bendrijos prekių ženklui CHUFAFIT - Ankstesni žodiniai ir figūriniai nacionaliniai prekių ženklai CHUFI - Suklaidinimo galimybė - Susiejimo galimybė - Reglamento (EB) Nr. 40/94 8 straipsnio 1 dalies b punktas)
   (2004/C 239/36)
   Bylos kalba: vokiečių
   Byloje T-117/02, Grupo El Prado Cervera, SL, įsteigta Valence (Ispanija), atstovaujama advokato P. Koch Moreno prieš Vidaus rinkos derinimo tarnybą (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui) (VRDT) (atstovai: J. F. Crespo Carrillo ir G. Schneider), dalyvaujant kitai proceso VRDT apeliacinėje taryboje šaliai, įstojusiai į bylą Pirmosios instancijos teisme, Helene Debuschewitz ir kiti, Johann Debuschewitz paveldėtojai, gyvenantys Rösrath-Forsbach (Vokietija), atstovaujami advokato E. Krings, dėl VRDT pirmosios apeliacinės tarybos 2002 m. vasario 12 d. sprendimo (byla R 798/2001-1) protesto procese tarp Grupo El Prado Cervera, SL ir J. Debuschewitz, panaikinimo, Pirmosios instancijos teismas (pirmoji kolegija), susidedantis iš pirmininko B. Vesterdorf, teisėjų P. Mengozzi ir M. E. Martins Ribeiro; sekretorius: administratorius I. Natsinas, 2004 m. liepos 6 d. priėmė sprendimą, kurio rezoliucinėje dalyje nurodyta:

               1)

               Atmesti ieškinį.

               2)

               Priteisti iš pareiškėjo bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 156, 2002 6 29.


title: Byla C-330/12: 2012 m. liepos 9 d. pareikštas ieškinys byloje Europos Komisija prieš Lenkijos Respubliką

text:
               22.9.2012

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 287/23

         2012 m. liepos 9 d. pareikštas ieškinys byloje Europos Komisija prieš Lenkijos Respubliką

   (Byla C-330/12)
   2012/C 287/43
   Proceso kalba: lenkų

      Šalys

      Ieškovė: Europos Komisija, atstovaujama P. Hetsch, L. Nicolae ir J. Hottiaux

      Atsakovė: Lenkijos Respublika

      Ieškovės reikalavimai

               —

               Pripažinti, kad nepriėmusi įstatymų ir kitų teisės aktų, būtinų įgyvendinti 2009 m. lapkričio 25 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvą 2009/140/EB, iš dalies keičiančią Direktyvą 2002/21/EB dėl elektroninių ryšių tinklų ir paslaugų bendrosios reguliavimo sistemos, Direktyvą 2002/19/EB dėl elektroninių ryšių tinklų ir susijusių priemonių sujungimo ir prieigos prie jų ir Direktyvą 2002/20/EB dėl elektroninių ryšių tinklų ir paslaugų leidimo (1), ir bet kuriuo atveju nepranešusi Komisijai apie tokius teisės aktus Lenkijos Respublika neįvykdė pagal šios direktyvos 5 straipsnį jai tenkančių pareigų;

               —

               remiantis SESV 260 straipsnio 3 dalimi, už pareigos pranešti apie Direktyvą 2009/140/EB perkeliančias priemones nevykdymą skirti Lenkijos Respublikai 56 095,20 EUR dydžio periodinę baudą, mokėtiną kasdien skaičiuojant nuo teismo sprendimo šioje byloje paskelbimo;

               —

               priteisti iš Lenkijos Respublikos bylinėjimosi išlaidas.

      Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

   Terminas perkelti direktyvą baigėsi 2011 m. gegužės 25 dieną.

      (1)  OL L 337, p. 37.


title: Byla T-445/07: 2012 m. birželio 27 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Berning & Söhne prieš Komisiją (Konkurencija — Karteliai — Užtrauktukų ir „kitų rūšių sujungimų“ bei siuvimo mašinų rinkos — Sprendimas, kuriuo konstatuojamas EB 81 straipsnio pažeidimas — Suderintas kainų didinimas, minimalių kainų nustatymas, klientų ir rinkų pasidalijimas bei pasikeitimas kita komercine informacija — Įrodymas — Teisė į gynybą — Vienas tęstinis pažeidimas — Senatis — Baudos — Pažeidimo trukmė ir sunkumas — Lengvinančios aplinkybės — Vienodas požiūris — Proporcingumas)

text:
               11.8.2012

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 243/12

         2012 m. birželio 27 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Berning & Söhne prieš Komisiją

   (Byla T-445/07) (1)

   (Konkurencija - Karteliai - Užtrauktukų ir „kitų rūšių sujungimų“ bei siuvimo mašinų rinkos - Sprendimas, kuriuo konstatuojamas EB 81 straipsnio pažeidimas - Suderintas kainų didinimas, minimalių kainų nustatymas, klientų ir rinkų pasidalijimas bei pasikeitimas kita komercine informacija - Įrodymas - Teisė į gynybą - Vienas tęstinis pažeidimas - Senatis - Baudos - Pažeidimo trukmė ir sunkumas - Lengvinančios aplinkybės - Vienodas požiūris - Proporcingumas)
   2012/C 243/21
   Proceso kalba: vokiečių

      Šalys

      Ieškovė: Berning & Söhne GmbH & Co. KG (Vupertalis, Vokietija), atstovaujama advokatų P. Niggemann ir K. Gaßner

      Atsakovė: Europos Komisija, atstovaujama K. Mojzesowicz ir R. Sauer

      Dalykas

   2007 m. rugsėjo 19 d. Komisijos sprendimo C(2007) 4257 galutinis dėl procedūros pagal [EB] 81 straipsnį (byla COMP/39.168 — PO/Metalinės ir plastmasinės galanterijos prekės: užtrauktukai) panaikinimas, o nepatenkinus šio reikalavimo — šiuo sprendimu ieškovei paskirtos baudos sumažinimas.

      Rezoliucinė dalis

               1.

               Atmesti ieškinį.

               2.

               Priteisti iš Berning & Söhne GmbH & Co. KG bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 37, 2008 2 9.


title: Byla T-9/15: 2015 m. sausio 9 d. pareikštas ieškinys byloje Ball Europe/VRDT (Crown Hellas Can)

text:
               16.3.2015

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 89/32

         2015 m. sausio 9 d. pareikštas ieškinys byloje Ball Europe/VRDT (Crown Hellas Can)

   (Byla T-9/15)
   (2015/C 089/39)
   Kalba, kuria surašytas ieškinys: vokiečių

      Šalys

      Ieškovė: Ball Europe GmbH (Ciurichas, Šveicarija), atstovaujama advokato A. Renck

      Atsakovė: Vidaus rinkos derinimo tarnyba (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui) (VRDT)

      Kita procedūros Apeliacinėje taryboje šalis: Crown Hellas Can SA (Atėnai, Graikija)

      Su procedūra VRDT susijusi informacija

      Dizaino, dėl kurio kilo ginčas, savininkė: ieškovė

      Dizainas, dėl kurio kilo ginčas: Bendrijos dizainas Nr. 230 990-0006

      Ginčijamas sprendimas: 2014 m. rugsėjo 8 d. VRDT trečiosios apeliacinės tarybos sprendimas byloje R 1408/2013-3

      Reikalavimai

   Ieškovė Bendrojo Teismo prašo:

               —

               panaikinti ginčijamą sprendimą,

               —

               priteisti bylinėjimosi išlaidas iš atsakovės ir, jei įstos į bylą, iš kitos šalies apeliacinėje taryboje, įskaitant nurodytas ieškovės.

      Pagrindai, kuriais remiamasi

               —

               Reglamento Nr. 6/2002 25 straipsnio 1 dalies b punkto, siejamo su 6 straipsniu, pažeidimas,

               —

               Reglamento Nr. 6/2002 62 straipsnio pažeidimas.


title: Byla C-553/08 2008 m. gruodžio 16 d. Powerserv Personalservice GmbH , anksčiau Manpower Personalservice GmbH pateiktas apeliacinis skundas dėl 2008 m. spalio 15 d. Pirmosios instancijos teismo (penktoji kolegija) sprendimo byloje T-405/05 Powerserv Personalservice GmbH prieš Vidaus rinkos derinimo tarnybą (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui)

text:
               21.3.2009

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 69/19

         2008 m. gruodžio 16 d.Powerserv Personalservice GmbH, anksčiau Manpower Personalservice GmbH pateiktas apeliacinis skundas dėl 2008 m. spalio 15 d. Pirmosios instancijos teismo (penktoji kolegija) sprendimo byloje T-405/05 Powerserv Personalservice GmbH prieš Vidaus rinkos derinimo tarnybą (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui)

   (Byla C-553/08)
   (2009/C 69/35)
   Proceso kalba: vokiečių
   Šalys

      Apeliantė: Powerserv Personalservice GmbH, anksčiau Manpower Personalservice GmbH, atstovaujama advokato B. Kuchar

      Kitos proceso šalys: Vidaus rinkos derinimo tarnyba (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui), Manpower Inc.

   Apeliantės reikalavimai

               —

               Teisingumo Teismo prašoma panaikinti 2008 m. spalio 15 d. Pirmosios instancijos teismo sprendimą byloje T-405/05 ir pripažinti prekių ženklo CTM 76059 registraciją negaliojančia visų prekių ir paslaugų atžvilgiu.

               —

               Panaikinti 2008 m. spalio 15 d. Pirmosios instancijos teismo sprendimą byloje T-405/05, kiek jis susijęs su neįrodytu prekių ženklo CTM 76059 skiriamojo požymio įgijimu, ir perduoti bylą nagrinėti iš naujo.

               —

               Bet kuriuo atveju Teisingumo Teismo prašoma nurodyti VRDT ir prekių ženklo CTM savininkei padengti savo pačių ir apeliantės bylinėjimosi išlaidas, patirtas VRDT apeliacinėje taryboje, Pirmosios instancijos teisme ir Teisingumo Teisme.

         Apeliacinio skundo pagrindai ir pagrindiniai argumentai
   Pateiktu apeliaciniu skundu ginčijamas Pirmosios instancijos teismo sprendimas, kuriuo buvo atmestas apeliantės ieškinys dėl 2005 m. liepos 22 d. Vidaus rinkos derinimo tarnybos (toliau — VRDT) ketvirtosios apeliacinės tarybos sprendimo dėl Bendrijos prekių ženklo „MANPOWER“ registracijos pripažinimo negaliojančia panaikinimo. Pirmosios instancijos teismas nusprendė, kad Bendrijos prekių ženklas „MANPOWER“ juo žymimų prekių ir paslaugų atžvilgiu yra aprašomasis tik Jungtinėje Karalystėje, Airijoje, Vokietijoje ir Austrijoje bei patvirtino Apeliacinės tarybos sprendimą, kad nagrinėjamas prekių ženklas valstybėse narėse, kuriose jis pripažintas aprašomuoju, įgijo skiriamąjį požymį dėl naudojimo.
   Apeliaciniam skundui pagrįsti nurodomi 1993 m. gruodžio 20 d. Tarybos reglamento (EB) Nr. 40/94 Dėl Bendrijos prekių ženklo 51 straipsnio 1 dalies a punkto ir 2 dalies kartu su 7 straipsnio 1 dalies c punktu ir 3 dalimi pažeidimai.
   Apeliantės teigimu, priešingai nei nusprendė Pirmosios instancijos teismas, žymuo „MANPOWER“ yra aprašomasis taip pat Nyderlanduose, Švedijoje, Danijoje ir Suomijoje, kaip teisingai nusprendė VRDT apeliacinė taryba, o be to, visose iki 2004 m. gegužės 1 d. Bendrijos narėmis buvusiose valstybėse. Jei Pirmosios instancijos teismas būtų įvertinęs aplinkybę, kad remiantis Europos Komisijos statistiniais duomenimis 47 % nagrinėjamų asmenų Bendrijoje kalba angliškai, jis būtų turėjęs padaryti išvadą, kad žodinis prekių ženklas „MANPOWER“ yra aprašomasis ne tik Vokietijoje ir Austrijoje, bet ir kitose ES valstybėse, konkrečiai kalbant Nyderlanduose, Švedijoje, Suomijoje ir Danijoje. Pirmosios instancijos teismas taip pat neįvertino fakto, kad iki 2004 m. gegužės 1 d. Bendrijos narėmis buvusių valstybių narių atitinkama gyventojų dalis dėl kiekvienoje šių valstybių privalomo mokyklinio išsilavinimo turi pakankamas anglų kalbos žinias, kad suprastų elementarių žodžių, kaip antai „MAN“ ir „POWER“, prasmę ir todėl suvoktų žodį „MANPOWER“ kaip aprašomąjį prekių ženklo savininkės prekes ir paslaugas. Tačiau Pirmosios instancijos teismas ne tik visai nemotyvavo, kodėl ne Jungtinės Karalystės ir Airijos gyventojų negalima pripažinti turinčiais net elementarias anglų kalbos žinias, bet nukrypo nuo savo paties ankstesnės praktikos, pagal kurią taip pat ne Jungtinės Karalystės ir Airijos gyventojams pripažįstamos tam tikros elementarios anglų kalbos žinios, būtinos prekių ženklo suvokimui.
   Kiek tai susiję su dėl naudojimo įgytu skiriamuoju požymiu, Pirmosios instancijos teismas padarė teisės klaidą traktavęs tikslinę visuomenę plačiau nei tai darė Apeliacinė taryba savo sprendime, kartu iš naujo neįvertinęs įgyto skiriamojo požymio įrodymo. Net jei būtų pritarta Pirmosios instancijos teismo teiginiui, kad žinomumo įrodymą reikia pateikti tik dėl Jungtinės Karalystės, Airijos, Vokietijos ir Austrijos, jis turėjo, atsižvelgdamas į išplėstą atitinkamos visuomenės sampratą, panaikinti šią Apeliacinės tarybos sprendimo dalį ir grąžinti bylą Apeliacinei tarybai. Pirmosios instancijos teismas taip pat klaidingai patvirtino Apeliacinės tarybos nuomonę dėl nagrinėjamo prekių ženklo tariamo žinomumo „perkėlimo“ iš Jungtinės Karalystės į Airiją, nors negalima preziumuoti prekių ženklo žinomumo „perkėlimo“ nei iš vienos valstybės narės į kitą, nei iš vienos prekės ar paslaugos kitai prekei ar paslaugai.


title: Byla T-415/06 P 2006 m. gruodžio 29 d. De Smedt pateiktas apeliacinis skundas dėl 2006 m. spalio 19 d. Tarnautojų teismo sprendimo byloje F-59/05 De Smedt prieš Komisją

text:
               24.2.2007

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 42/43

         2006 m. gruodžio 29 d. De Smedt pateiktas apeliacinis skundas dėl 2006 m. spalio 19 d. Tarnautojų teismo sprendimo byloje F-59/05 De Smedt prieš Komisją

   (Byla T-415/06 P)
   (2007/C 42/75)
   Proceso kalba: prancūzų
   Šalys

      Apeliantė: Elisabeth De Smedt (Wezembeek-Oppem, Belgija), atstovaujama L. Vogel ir R. Kechiche

      Kita proceso šalis: Europos Bendrijų Komisija
   Apeliantės reikalavimai

               —

               Panaikinti visą ginčijamą 2006 m spalio 19 d. Tarnautojų teismo (antroji kolegija) sprendimą, apie kurį pranešta 2006 spalio 19 d. registruotu laišku, atmesti 2005 m. liepos 8 d. apeliantės pateiktą ieškinį.

               —

               Patenkinti apeliantės 2005 m. liepos 8 d. ieškinyje nurodytus reikalavimus.

               —

               Priteisti iš atsakovės ir į bylą įstojusios šalies bylinėjimosi išlaidas pagal Procedūros reglamento 87 straipsnio 2 dalį, įskaitant būtinas išlaidas, susijusias teisminiu nagrinėjimu, ir ypač kelionės, apgyvendinimo išlaidas bei advokatų honorarus pagal Procedūros reglamento 91 straipsnio b punktą.

         Apeliacinio skundo pagrindai ir pagrindiniai argumentai
   2006 m. spalio 19 d. sprendimu, kurį šiuo apeliaciniu skundu prašoma panaikinti, Tarnautojų teismas atmetė apeliantės pateiktą ieškinį dėl, pirma, 2005 m. kovo 21 d. Komisijos sprendimo, kuriuo nustatytas apeliantės, buvusios pagalbinės darbuotojos, įdarbintos sutartininke, lygis ir atlyginimas, panaikinimo ir, antra, prašymo atlyginti žalą.
   Grįsdama prašymą panaikinti minėtą sprendimą, apeliantė nurodo du pagrindus, iš kurių pirmas susijęs su Europos Bendrijų pareigūnų tarnybos nuostatų ir kitų tarnautojų įdarbinimo sąlygų 80 straipsnio 3 dalies pažeidimu (1) (Kitų tarnautojų įdarbinimo sąlygos) bei esmine vertinimo klaida. Apeliantė teigia, kad Tarnautojų teismas, atmetęs pirmą jos pradinio ieškinio pagrindą, motyvuodamas tuo, kad Komisija privalėjo laikytis pagal Reglamentą Nr. 723/2004 (2) nustatyto buvusių pagalbinių darbuotojų statuso pakeitimo į naują sutartininkų statusą tvarkaraščio, leido Komisijai nesilaikyti visų išankstinių procedūrų pirmųjų sutartininkų įdarbinimo atžvilgiu, taip pažeisdama Kitų tarnautojų įdarbinimo sąlygų 80 straipsnio 3 dalį.
   Antras apeliacinio skundo pagrindas susijęs su nediskriminacijos principo pažeidimu, motyvų trūkumu ir tuo, kad neatsakyta į apeliantės raštu pateiktus pareiškimus, atmetant jos pirminio ieškinio antrą pagrindą, kuriuo nurodoma, kad apeliantė turėjo dirbti diskriminuojančiomis sąlygomis, palyginus su kitais asmenimis, kurie atliko tokias pačias pareigas tame pačiame Komisijos skyriuje. Apeliantė teigia, kad Tarnautojų teismas nepateikė adekvataus atsakymo dėl šiuo atžvilgiu pateiktų paaiškinimų ir atmetė šį pagrindą, pateikdamas abstrakčią išvadą.

      (1)  Kitų Bendrijų tarnautojų įdarbinimo sąlygos buvo nustatytos 1968 m. vasario 29 d. Tarybos reglamento Nr. 259/68 (EEB, Euroatomas, EPAB), įtvirtinusio Europos Bendrijų pareigūnų tarnybos nuostatus ir kitų tarnautojų įdarbinimo sąlygas (OL L 56, p. 1), 3 straipsniu.

      (2)  2004 m. kovo 22 d. Tarybos reglamentas (EB, Euratomas) Nr. 723/2004, iš dalies keičiantis Europos Bendrijų pareigūnų tarnybos nuostatus ir kitų Europos Bendrijų tarnautojų įdarbinimo sąlygas (OL L 124, p. 1).


title: Byla T-271/05 Miriam Arana de la Cal 2005 m. liepos 8 d. pareikštas ieškinys Europos Bendrijų Komisijai

text:
               17.9.2005

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 229/31

         Miriam Arana de la Cal 2005 m. liepos 8 d. pareikštas ieškinys Europos Bendrijų Komisijai
   (Byla T-271/05)
   (2005/C 229/67)
   Proceso kalba: prancūzų
   2005 m. liepos 8 d. Europos Bendrijų Pirmosios instancijos teisme buvo pareikštas Miriam Arana de la Cal, gyvenančios Saint-Gilles (Belgija), atstovaujamos advokato Lucas Vogel, ieškinys Europos Bendrijų Komisijai.
   Ieškovė Pirmosios instancijos teismo prašo:

               —

               panaikinti 2005 m. kovo 21 d. įgaliotos sudaryti darbo sutartis administracijos (ĮSDSA) sprendimą, kuriuo buvo atmestas ieškovės 2004 m. gruodžio 14 d. pateiktas prašymas, perkvalifikuotas į skundą, dėl sprendimo, nustačiusio ieškovei kaip sutartininkei priskirtą pareigų grupę ir atlyginimo dydį pagal 2004 m. rugsėjo 16 d. įsigaliojusios darbo sutarties sąlygas;

               —

               esant būtinybei, taip pat panaikinti šį pirminį sprendimą, kuriuo buvo nustatyta ieškovės kaip sutartininkės pareigų grupė ir atlyginimo dydis pagal 2004 m. rugsėjo 16 d. įsigaliojusios darbo sutarties sąlygas;

               —

               priteisti iš atsakovės 25 000 eurų kompensaciją, su sąlyga, kad vėliau ji gali būti atitinkamai padidinta, sumažinta arba patikslinta;

               —

               priteisti iš atsakovės bylinėjimosi išlaidas.

         Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai
   Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai yra tokie patys, kuriais remiamasi byloje T-253/05, Fernandez Tunon prieš Komisiją.


title: Byla C-145/10: 2011 m. gruodžio 1 d. Teisingumo Teismo (trečioji kolegija) sprendimas byloje ( Handelsgericht Wien (Austrija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Eva-Maria Painer prieš Standard VerlagsGmbH, Axel Springer AG, Süddeutsche Zeitung GmbH, Spiegel-Verlag Rudolf Augstein GmbH & Co KG, Verlag M. DuMont Schauberg Expedition der Kölnischen Zeitung GmbH & Co KG (Jurisdikcija civilinėse bylose — Reglamentas (EB) Nr. 44/2001 — 6 straipsnio 1 punktas — Atsakovų daugetas — Direktyva 93/98/EEB — 6 straipsnis — Nuotraukų apsauga — Direktyva 2001/29/EB — 2 straipsnis — Atgaminimas — Portretinės nuotraukos panaudojimas kuriant fotorobotą — 5 straipsnio 3 dalies d punktas — Cituojant taikomos išimtys ir apribojimai — 5 straipsnio 3 dalies e punktas — Dėl visuomenės saugumo taikomos išimtys ir apribojimai — 5 straipsnio 5 dalis)

text:
               4.2.2012

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 32/7

         2011 m. gruodžio 1 d. Teisingumo Teismo (trečioji kolegija) sprendimas byloje (Handelsgericht Wien (Austrija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Eva-Maria Painer prieš Standard VerlagsGmbH, Axel Springer AG, Süddeutsche Zeitung GmbH, Spiegel-Verlag Rudolf Augstein GmbH & Co KG, Verlag M. DuMont Schauberg Expedition der Kölnischen Zeitung GmbH & Co KG

   (Byla C-145/10) (1)

   (Jurisdikcija civilinėse bylose - Reglamentas (EB) Nr. 44/2001 - 6 straipsnio 1 punktas - Atsakovų daugetas - Direktyva 93/98/EEB - 6 straipsnis - Nuotraukų apsauga - Direktyva 2001/29/EB - 2 straipsnis - Atgaminimas - Portretinės nuotraukos panaudojimas kuriant fotorobotą - 5 straipsnio 3 dalies d punktas - Cituojant taikomos išimtys ir apribojimai - 5 straipsnio 3 dalies e punktas - Dėl visuomenės saugumo taikomos išimtys ir apribojimai - 5 straipsnio 5 dalis)
   2012/C 32/11
   Proceso kalba: vokiečių

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Handelsgericht Wien

      Šalys pagrindinėje byloje

      Ieškovė: Eva-Maria Painer
   Atsakovės: Standard VerlagsGmbH, Axel Springer AG, Süddeutsche Zeitung GmbH, Spiegel-Verlag Rudolf Augstein GmbH & Co KG, Verlag M. DuMont Schauberg Expedition der Kölnischen Zeitung GmbH & Co KG

      Dalykas

   Prašymas priimti prejudicinį sprendimą — Handelsgericht Wien — 2000 m. gruodžio 22 d. Tarybos reglamento (EB) Nr. 44/2001 dėl jurisdikcijos ir teismo sprendimų civilinėse ir komercinėse bylose pripažinimo ir vykdymo (OL L 12, 2001, p. 1; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 19 sk., 4 t., p. 42) 6 straipsnio 1 punkto ir 2001 m. gegužės 22 d. Europos Parlamento ir Tarybos Direktyvos 2001/29/EB dėl autorių teisių ir gretutinių teisių informacinėje visuomenėje tam tikrų aspektų suderinimo (OL L 167, p. 10; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 17 sk., 1 t., p. 230) 1 straipsnio 1 dalies, 5 straipsnio 3 dalies d ir e punktų bei 5 dalies išaiškinimas — Nuotraukų paskelbimas keliuose periodiniuose leidiniuose be autoriaus sutikimo ir teisingai nepacitavus — Teismo jurisdikcija keliose bylose, iškeltose dėl tos paties autorių teisių pažeidimo, tačiau skirtingiems atsakovams, pagrįstose iš esmės identiškais dviejų valstybių narių teisiniais pagrindais — Autorių teisių pažeidimo pateisinimas visuomenės saugumo tikslais

      Rezoliucinė dalis

               1.

               2000 m. gruodžio 22 d. Tarybos reglamento (EB) Nr. 44/2001 dėl jurisdikcijos ir teismo sprendimų civilinėse ir komercinėse bylose pripažinimo ir vykdymo 6 straipsnio 1 punktą reikia aiškinti taip, kad taikyti šią nuostatą netrukdo tai, jog dėl iš esmės tapačių autorių teisių pažeidimų keliems atsakovams pareikšti ieškiniai yra grindžiami nacionaliniais teisiniais pagrindais, kurie valstybėse narėse skiriasi. Nacionalinis teismas, atsižvelgdamas į visas bylos aplinkybes, privalo nustatyti nesuderinamų sprendimų riziką, jei ieškiniai būtų nagrinėjami atskirai.

               2.

               1993 m. spalio 29 d. Tarybos direktyvos 93/98/EEB dėl autorių ir gretutinių teisių apsaugos terminų suderinimo 6 straipsnis turi būti aiškinamas taip, kad portretinė nuotrauka, remiantis šia nuostata, gali būti saugoma autorių teisių su sąlyga, kad tokia nuotrauka yra autoriaus asmenybę atspindintis intelekto kūrinys, sukurtas laisvai ir kūrybingai pasirenkant šios nuotraukos kūrybos priemones, o tai kiekvienu konkrečiu atveju privalo patikrinti nacionalinis teismas. Nustačius, kad portretinė nuotrauka yra kūrinys, jo apsauga nėra mažesnė už kitiems kūriniams, įskaitant ir fotografijos kūriniams, taikomą apsaugą.

               3.

               2001 m. gegužės 22 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2001/29/EB dėl autorių teisių ir gretutinių teisių informacinėje visuomenėje tam tikrų aspektų suderinimo 5 straipsnio 3 dalies e punktas, atsižvelgiant į šios direktyvos 5 straipsnio 5 dalį, turi būti aiškinimas taip, kad žiniasklaidos priemonė, kaip antai spaudos leidykla, negali savo iniciatyva naudoti autorių teisių saugomą kūrinį, remdamasi tikslu užtikrinti visuomenės saugumą. Tačiau negalima atmesti to, kad ji, paskelbdama ieškomo asmens nuotrauką, gali iš dalies prisidėti prie tokio tikslo įgyvendinimo. Turi būti reikalaujama, kad tokia iniciatyva, viena vertus, būtų susijusi su kompetentingų nacionalinių institucijų priimtu sprendimu ar pradėta veikla siekiant užtikrinti visuomenės saugumą ir, kita vertus, tokios iniciatyvos turi būti imamasi pritarus minėtoms institucijoms ir joms koordinuojant, siekiant išvengti pavojaus, kad būtų veikiama priešingai šių institucijų priimtoms priemonėms; konkretus, aktualus ir aiškus saugumo institucijų prašymas tyrimo tikslais paskelbti nuotrauką nėra būtinas.

               4.

               Direktyvos 2001/29 5 straipsnio 3 dalies d punktas, atsižvelgiant į šios direktyvos 5 straipsnio 5 dalį, turi būti aiškinamas taip, kad taikyti šią nuostatą netrukdo tai, jog spaudoje pasirodęs pranešimas, kuriame cituojamas kūrinys ar kitas saugomas objektas, nėra autorių teisių saugomas literatūros kūrinys.

               5.

               Direktyvos 2001/29 5 straipsnio 3 dalies d punktas, atsižvelgiant į šios direktyvos 5 straipsnio 5 dalį, turi būti aiškinamas taip, kad jos taikymas siejamas su pareiga nurodyti cituojamo kūrinio ar kito saugomo objekto šaltinį, įskaitant ir autoriaus ar atlikėjo vardą. Tačiau, jei, taikant Direktyvos 2001/29 5 straipsnio 3 dalies e punktą, šis vardas nebuvo nurodytas, laikoma, kad buvo laikytasi minėtos pareigos, jei nurodomas bent šaltinis.

      (1)  OL C 148, 2010 6 5.


title: Byla T-249/14: 2015 m. lapkričio 25 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Masafi/VRDT – Hd1 (masafi) (Bendrijos prekių ženklas — Protesto procedūra — Vaizdinio Bendrijos prekių ženklo „masafi“ paraiška — Ankstesnis nacionalinis žodinis prekių ženklas „masafi“ — Santykinis atmetimo pagrindas — Galimybė supainioti — Reglamento (EB) Nr. 207/2009 8 straipsnio 1 dalies b punktas)

text:
               18.1.2016

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 16/32

         2015 m. lapkričio 25 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Masafi/VRDT – Hd1 (masafi)

   (Byla T-249/14) (1)

   ((Bendrijos prekių ženklas - Protesto procedūra - Vaizdinio Bendrijos prekių ženklo „masafi“ paraiška - Ankstesnis nacionalinis žodinis prekių ženklas „masafi“ - Santykinis atmetimo pagrindas - Galimybė supainioti - Reglamento (EB) Nr. 207/2009 8 straipsnio 1 dalies b punktas))
   (2016/C 016/39)
   Proceso kalba: anglų

      Šalys

      Ieškovė: Masafi Co. LLC (Dubajus, Jungtiniai Arabų Emyratai), atstovaujama advokato G. Hinarejos Mulliez

      Atsakovė: Vidaus rinkos derinimo tarnyba (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui), atstovaujama G. Schneider

      Kita procedūros VRDT Apeliacinėje taryboje šalis, įstojusi į bylą Bendrajame Teisme: Hd1 Ltd (Hadersfildas, Jungtinė Karalystė)

      Dalykas

   Ieškinys dėl 2014 m. vasario 17 d. VRDT ketvirtosios apeliacinės tarybos sprendimo (byla R 1131/2013-4), susijusio su protesto procedūra tarp Hd1 Limited ir Masafi Co. LLC.

      Rezoliucinė dalis

               1.

               Atmesti ieškinį.

               2.

               Masafi Co. LLC padengia savo ir Vidaus rinkos derinimo tarnybos (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui) (VRDT) patirtas bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 235, 2014 7 21.


title: Byla T-93/13: 2013 m. vasario 15 d. pareikštas ieškinys byloje Jungtinė Karalystė prieš ECB

text:
               20.4.2013

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 114/38

         2013 m. vasario 15 d. pareikštas ieškinys byloje Jungtinė Karalystė prieš ECB

   (Byla T-93/13)
   2013/C 114/61
   Proceso kalba: anglų

      Šalys

      Ieškovė: Jungtinė Šiaurės Airijos ir Didžiosios Britanijos Karalystė, atstovaujama QC K. Beal ir E. Jenkinson

      Atsakovas: Europos centrinis bankas

      Reikalavimai

   Ieškovė Bendrojo Teismo prašo:

               —

               iš dalies panaikinti 2012 m. gruodžio 11 d. Europos Centrinio Banko sprendimą, kuriuo iš dalies keičiamas Sprendimas ECB/2007/7 dėl TARGET2-ECB sąlygų (ECB/2012/31) (OL L 13, 2013, p. 8),

               —

               iš dalies panaikinti 2012 m. gruodžio 5 d. Europos Centrinio Banko gaires dėl Transeuropinės automatizuotos realaus laiko atskirųjų atsiskaitymų skubių pervedimų sistemos (TARGET2) (ECB/2012/27) (OL L 30, 2013, p. 1),

               —

               priteisti iš Komisijos bylinėjimosi išlaidas.

      Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

   Grįsdama ieškinį ieškovė remiasi septyniais pagrindais.

               1.

               Pirmuoju ieškinio pagrindu tvirtinama, kad atsakovas visiškai neturėjo kompetencijos priimti ginčijamą aktą ar jos neturėjo nesiekdamas, kad teisės instrumentas būtų priimtas kaip Tarybos arba paties ECB priimtas reglamentas.

               2.

               Antruoju ieškinio pagrindu tvirtinama, kad ginčijamame akte de jure arba de facto įtvirtintas rezidavimo reikalavimas pagrindinių sandorių šalių kliringo sistemoms (CCP), kurios nori atlikti kliringo ar atsiskaitymo operacijas euro valiuta ir kurių apyvarta per dieną viršija tam tikrą dydį. Taip pat jais gali būti ribojamas paslaugų ar kapitalo, kuris gali būti tiekiamas CCP, esančioms ne euro zonos valstybėse narėse, pobūdis ar apimtis ar jie iš viso draudžiami. Ginčijamu aktu pažeidžiami visi ar bent vienas iš SESV 48, 56 ir (ar) 63 straipsnių, nes:

                           —

                           ne euro zonos valstybių narių, kaip antai Jungtinė Karalystė, CCP turės perkelti savo administravimo ir kontrolės centrus į valstybes nares, kurios yra Eurosistemos narės. Jos taip pat turės tapti juridiniais asmenimis pagal kitos valstybės narės vidaus teisę;

                           —

                           jei tokios CCP nebūtų perkeltos, kaip reikalaujama, joms būtų iš viso neleista dalyvauti Eurosistemos valstybių narių finansinėse rinkose ar bent dalyvauti tokiomis pačiomis sąlygomis, kaip šiose teritorijose esančioms CCP;

                           —

                           tokios CCP nerezidentės negalės iš viso naudotis ECB ar Eurosistemos nacionalinių centrinių bankų (toliau — NCB) teikiamomis lengvatomis arba jomis naudotis tomis pačiomis sąlygomis ir;

                           —

                           taip tokių CCP galimybė siūlyti kliringo ar atsiskaitymų paslaugas euro valiuta Sąjungos klientams bus apribota ar iš viso panaikinta.

               3.

               Trečiuoju ieškinio pagrindu tvirtinama, kad ginčijamu aktu pažeidžiamas SESV 101 straipsnis ir (ar) 102 straipsnis, kartu su SESV 106 straipsniu ir ESS 13 straipsniu, nes:

                           —

                           juose faktiškai reikalaujama, kad visos kliringo operacijos euro valiuta, viršijančios tam tikrą dydį, būtų atliekamos euro zonos valstybės narės CCP;

                           —

                           jame faktiškai nurodoma ECB ir (ar) euro zonai ir (ar) NCB neteikti euro valiutos rezervų ne euro zonos valstybių narių CCP, jei jos viršijo sprendime nurodytą ribą.

               4.

               Ketvirtuoju ieškinio pagrindu tvirtinama, kad reikalavimas ne Euro zonos valstybių narių CCP pakeisti juridinio asmens formą ar buveinę yra tiesioginis arba netiesioginis diskriminavimas dėl pilietybės. Juo taip pat pažeidžiamas pagrindinis ES lygybės principas, nes skirtingų valstybių narių CCP vertinamos skirtingai be jokio objektyvaus pateisinimo.

               5.

               Kaip penktasis ieškinio pagrindas nurodoma tai, kad ginčijamais aktais pažeidžiamos atitinkamo 2012 m. liepos 4 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) Nr. 648/2012 dėl ne biržos išvestinių finansinių priemonių, pagrindinių sandorio šalių ir sandorių duomenų saugyklų (OL L 201, p. 1), nuostatos.

               6.

               Šeštuoju ieškinio pagrindu tvirtinama, kad ginčijamu aktu pažeidžiami visi ar bent vienas iš Bendrojo susitarimo dėl prekybos ir paslaugų (GATS) 2, 11, 16 ir 17 straipsnių.

               7.

               Septintasis ieškinio pagrindas susijęs su tuo, kad neprisiimdama pareigos įrodyti, kad tokie apribojimai negali būti pateisinti viešojo intereso pagrindu (ECB turėtų, jei norėtų, prašyti taikyti nukrypti leidžiančias nuostatas), Jungtinė Karalystė tvirtina, kad bet koks ECB nurodytas viešosios politikos pagrindas neatitiktų proporcingumo reikalavimo, nes Sąjungos, tačiau ne euro zonos, finansų institucijoms galima taikyti mažiau ribojančias kontrolės priemones.


title: Byla C-545/07: 2009 m. kovo 5 d. Teisingumo Teismo (ketvirtoji kolegija) sprendimas byloje Apis-Hristovich EOOD prieš Lakorda AD (Sofiyski gradski sad (Bulgarija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) (Direktyva 96/9/EB — Duomenų bazių teisinė apsauga — Sui generis teisė — Duomenų bazės turinio gavimas, tikrinimas ar pateikimas — Perkėlimas — Esminė duomenų bazės turinio dalis — Oficialių teisinių duomenų elektroninė bazė)

text:
               1.5.2009

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 102/7

         2009 m. kovo 5 d. Teisingumo Teismo (ketvirtoji kolegija) sprendimas byloje Apis-Hristovich EOOD prieš Lakorda AD (Sofiyski gradski sad (Bulgarija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą)
   (Byla C-545/07) (1)

   (Direktyva 96/9/EB - Duomenų bazių teisinė apsauga - Sui generis teisė - Duomenų bazės turinio gavimas, tikrinimas ar pateikimas - Perkėlimas - Esminė duomenų bazės turinio dalis - Oficialių teisinių duomenų elektroninė bazė)
   2009/C 102/10
   Proceso kalba: bulgarų

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

   Sofiyski gradski sad

      Šalys pagrindinėje byloje

      Ieškovė: Apis-Hristovich EOOD

      Atsakovė: Lakorda AD

      Dalykas

   Prašymas priimti prejudicinį sprendimą – Sofijos miesto teismas – 1996 m. kovo 11 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 96/9/EB dėl duomenų bazių teisinės apsaugos (OL L 77, p. 20; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 13 sk., 15 t., p. 459) – Perkėlimo ir panaudojimo sąvokos – Valstybės narės teisės aktų ir teismų praktikos teisinė duomenų bazė.

      Rezoliucinė dalis

               1.

               Sąvokų „nuolatinis perkėlimas“ ir „laikinas perkėlimas“ atskyrimas 1996 m. kovo 11 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 96/9/EB dėl duomenų bazių teisinės apsaugos 7 straipsnio prasme pagrįstas iš saugomos duomenų bazės perkeltų duomenų saugojimo kitoje, ne šios duomenų bazės laikmenoje trukmės kriterijumi. Perkėlimo minėto 7 straipsnio prasme iš elektroniniu būdu prieinamos saugomos duomenų bazės momentas atitinka duomenų, kurie yra perkėlimo veiksmo objektas, įrašymo į kitą, ne šios duomenų bazės laikmeną momentą. Ši perkėlimo sąvoka nepriklauso nuo nagrinėjamo veiksmo vykdytojo siekiamo tikslo, galimų jo padarytų perkeltų duomenų turinio pakeitimų bei nagrinėjamų duomenų bazių galimų organizacinės struktūros skirtumų.
               Aplinkybę, kad materialūs ir techniniai požymiai, būdingi vieno gamintojo saugomos duomenų bazės turiniui, taip pat aptinkami kito gamintojo duomenų bazės turinyje, galima aiškinti kaip perkėlimo Direktyvos 96/9 7 straipsnio prasme įrodymą, nebent šį sutapimą galima paaiškinti kitais veiksniais nei perkėlimas iš vienos duomenų bazės į kitą. Vien fakto, jog vienos duomenų bazės gamintojo iš visuomenei neprieinamų šaltinių gauti duomenys taip pat aptinkami kito gamintojo duomenų bazėje, nepakanka tokiam perkėlimui įrodyti, tačiau toks faktas gali būti perkėlimo požymis.
               Abiejų elektroninių duomenų bazių valdymui naudojamų kompiuterio programų pobūdis nėra vertinamas nustatant perkėlimo Direktyvos 96/9 7 straipsnio prasme faktą.

               2.

               Direktyvos 96/9 7 straipsnį reikia aiškinti taip, kad kai bendra duomenų visuma sudaryta iš atskirų pogrupių, siekiant nustatyti duomenų bazės turinio kiekybiniu požiūriu esminės dalies perkėlimo ir (arba) panaudojimo faktą minėto straipsnio prasme, tariamai perkeltų ir (arba) panaudotų kurio nors iš šių pogrupių duomenų kiekį reikia palyginti su bendru šio pogrupio turinį sudarančių duomenų kiekiu, jei pats šis pogrupis sudaro duomenų bazę, atitinkančią sui generis teisės apsaugos suteikimo sąlygas. Priešingu atveju ir jei minėta duomenų visuma pati sudaro tokią saugomą duomenų bazę, reikia lyginti iš įvairių šiai visumai priklausančių pogrupių tariamai perkeltų ir (arba) panaudotų duomenų kiekį su bendru šios visumos duomenų kiekiu.
               Aplinkybė, kad iš sui generis teisės saugomos duomenų bazės tariamai perkelti ir (arba) panaudoti duomenys jos gamintojo buvo gauti iš viešai neprieinamų šaltinių, atsižvelgiant į šiems duomenims rinkti iš minėtų šaltinių panaudotų žmogiškųjų, techninių ir finansinių priemonių svarbą, gali turėti įtakos šių duomenų pripažinimui kokybiniu požiūriu esmine atitinkamos duomenų bazės turinio dalimi Direktyvos 96/9 7 straipsnio prasme.
               Dalies duomenų bazėje esančių duomenų oficialus pobūdis ir prieinamumas visuomenei neatleidžia nacionalinio teismo nuo pareigos patikrinti, siekiant nustatyti esminės šios duomenų bazės turinio dalies perkėlimą ir (arba) panaudojimą, ar iš minėtos duomenų bazės tariamai perkelti ir (arba) panaudoti duomenys kiekybiniu požiūriu sudaro esminę šios duomenų bazės bendro turinio dalį, arba prireikus patikrinti, ar jie sudaro tokią esminę dalį kokybiniu požiūriu, nes jiems rinkti, tikrinti ir pateikti buvo padaryta gana didelių žmogiškųjų, techninių ir finansinių investicijų.

      (1)  OL C 51, 2008 2 23.


title: Byla C-423/09: 2009 m. spalio 29 d. Hoge Raad der Nederlanden (Nyderlandai) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Staatssecretaris van Financiën prieš X

text:
               30.1.2010

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 24/21

         2009 m. spalio 29 d.Hoge Raad der Nederlanden (Nyderlandai) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Staatssecretaris van Financiën prieš X

   (Byla C-423/09)
   2010/C 24/36
   Proceso kalba: olandų

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Hoge Raad der Nederlanden

      Šalys pagrindinėje byloje

      Ieškovas: Staatssecretaris van Financiën

      Atsakovė: X

      Prejudicinis klausimas

   Kokiais kriterijais remiantis turi būti nustatoma, ar daržovės (česnakų gumbai), tam tikra dalimi džiovintos, bet iš kurių nepašalintas (beveik) visas skystis ir kurios importuojamos atšaldytos, klasifikuojamos KN 0703 20 00 ar KN 0712 90 90 subpozijoje?


title: Byla T-329/13: 2013 m. birželio 4 d. pareikštas ieškinys byloje Chatzithoma ir Chatzithoma prieš Komisiją ir Europos Centrinį Banką

text:
               31.8.2013

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 252/33

         2013 m. birželio 4 d. pareikštas ieškinys byloje Chatzithoma ir Chatzithoma prieš Komisiją ir Europos Centrinį Banką

   (Byla T-329/13)
   2013/C 252/56
   Proceso kalba: graikų

      Šalys

      Ieškovai: Petros Chatzithoma (Lefkosia, Kipras) ir Elenitsa Chatzithoma (Lefkosia, Kipras), atstovaujami avvocati E. Efstathiou, K. Efstathiou ir K. Liasidou

      Atsakovai: Europos Centrinis Bankas ir Europos Komisija

      Reikalavimai

   Ieškovai Bendrojo Teismo prašo:

               —

               pripažinti ieškinį priimtinu ir pagrįstu;

               —

               panaikinti 2013 m. kovo 25 d. Tarybos Eurogrupės sprendimą, kuris galutinai suformuluotas 2013 m. kovo 29 d. Kipro centrinio banko valdytojo kaip Europos Centrinio Banko Europos centrinių bankų sistemos atstovo sprendimu KDP [kanonistiki dioikitiki praxi (administracinis įsakymas)] 104/2013, kuriuo buvo nuspęsta „parduoti tam tikrus produktus“Cyprus Popular Bank Public Co Ltd ir kuris iš esmės buvo bendras Europos Centrinio Banko ir Europos Komisijos sprendimas;

               —

               nepatenkinus šio prašymo, pripažinti, kad minėtas Eurogrupės sprendimas iš esmės yra Europos Centrinio Banko ir (arba) Europos Komisijos bendrai priimtas sprendimas, neatsižvelgiant į jo formą ir pobūdį;

               —

               priteisti iš Europos Centrinio Banko ir (arba) Europos Komisijos bylinėjimosi išlaidas.

      Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

   Grįsdamas ieškinį ieškovas remiasi keturiais pagrindais.

               —

               Pirmuoju ieškinio pagrindu nurodoma, kad ginčijamas sprendimas yra negaliojantis, nes Europos Centrinis Bankas ir Europos Komisija viršijo jiems Europos Sąjungos sutartimi suteiktos kompetencijos ribas; taigi šis sprendimas yra aktas, kuriuo šios dvi institucijos viršijo savo kompetencijos ribas.

               —

               Antruoju ieškinio pagrindu teigiama, kad ginčijamu sprendimu pažeidžiama teisė į nuosavybę, kuri apsaugota pagal Europos žmogaus teisių ir pagrindinių laisvių apsaugos konvencijos Pirmojo protokolo 1 straipsnį ir 14 straipsnį bei patvirtinta Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijoje.

               —

               Trečiuoju ieškinio pagrindu tvirtinama, kad ginčijamas sprendimas akivaizdžiai yra nepagrįstas ir neturi jokio teisinio pagrindo bei prieštarauja proporcingumo principui.

               —

               Ketvirtuoju ieškinio pagrindu nurodoma, kad ginčijamas sprendimas taip pat pažeidžia bendrai pripažintus Europos Sąjungos teisės principus ir visų pirma principą, kad niekas negali remtis savo pačių pažeidimais tam, kad gautų naudos ir (arba) pateisintų neteisingus ir (arba) neteisėtus veiksmus.


title: Byla C-41/14: 2015 m. vasario 26 d. Teisingumo Teismo (ketvirtoji kolegija) sprendimas byloje (Cour de cassation (Prancūzija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Christie’s France SNC/Syndicat national des antiquaires (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą — Direktyva 2001/84/EB — 1 straipsnis — Intelektinė nuosavybė — Originalių meno kūrinių pardavimas aukcionuose — Originalaus kūrinio perpardavimo teisė autoriaus naudai — Autorinio atlyginimo už perpardavimą mokėtojas — Pirkėjas arba pardavėjas — Sutartinis nukrypimas)

text:
               27.4.2015

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 138/19

         2015 m. vasario 26 d. Teisingumo Teismo (ketvirtoji kolegija) sprendimas byloje (Cour de cassation (Prancūzija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Christie’s France SNC/Syndicat national des antiquaires

   (Byla C-41/14) (1)

   ((Prašymas priimti prejudicinį sprendimą - Direktyva 2001/84/EB - 1 straipsnis - Intelektinė nuosavybė - Originalių meno kūrinių pardavimas aukcionuose - Originalaus kūrinio perpardavimo teisė autoriaus naudai - Autorinio atlyginimo už perpardavimą mokėtojas - Pirkėjas arba pardavėjas - Sutartinis nukrypimas))
   (2015/C 138/24)
   Proceso kalba: prancūzų

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Cour de cassation

      Šalys pagrindinėje byloje

      Ieškovė: Christie’s France SNC

      Atsakovas: Syndicat national des antiquaires

      Rezoliucinė dalis

   2001 m. rugsėjo 27 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2001/84/EB dėl originalaus meno kūrinio perpardavimo teisės autoriaus naudai 1 straipsnio 4 dalis turi būti aiškinama taip, kad pagal ją nedraudžiama asmeniui, kuris nacionalinės teisės aktuose nustatytas kaip autorinio atlyginimo už perpardavimą mokėtojas, nesvarbu, ar tai būtų pardavėjas, ar sandoryje dalyvaujantis meno rinkos profesionalas, susitarti su bet kuriuo kitu asmeniu, įskaitant pirkėją, jog šis – iš dalies ar visiškai – galiausiai padengs autoriui mokamo autorinio atlyginimo už perpardavimą išlaidas, su sąlyga, kad toks susitarimas neturi jokios įtakos asmens, turinčio sumokti autoriui atlyginimą, atsakomybei ir pareigoms.

      (1)  OL C 102, 2014 4 7.


title: Byla F-105/14 R: 2015 m. balandžio 22 d. Tarnautojų teismo trečiosios kolegijos nutartis byloje ED/ENISA (Viešoji tarnyba — Laikinasis tarnautojas — Atrankos procedūra — Išankstinės atrankos stadijoje, paraišką išnagrinėjus Atrankos komitete, priimtas spendimas atmesti kandidatūrą — Skundo dėl sprendimo atmesti kandidatūrą per nustatytą terminą nepateikimas — Prašymas pateikti informaciją — Agentūros, įgaliotos sudaryti darbo sutartį (AHCC), atsakymas be sprendimo atmesti kandidatūrą peržiūros — Dėl šio atsakymo pateiktas skundas — Ikiteisminės procedūros nesilaikymas — Akivaizdus nepriimtinumas — Procedūros reglamento 81 straipsnis)

text:
               8.6.2015

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 190/32

         2015 m. balandžio 22 d. Tarnautojų teismo trečiosios kolegijos nutartis byloje ED/ENISA

   (Byla F-105/14 R) (1)

   ((Viešoji tarnyba - Laikinasis tarnautojas - Atrankos procedūra - Išankstinės atrankos stadijoje, paraišką išnagrinėjus Atrankos komitete, priimtas spendimas atmesti kandidatūrą - Skundo dėl sprendimo atmesti kandidatūrą per nustatytą terminą nepateikimas - Prašymas pateikti informaciją - Agentūros, įgaliotos sudaryti darbo sutartį (AHCC), atsakymas be sprendimo atmesti kandidatūrą peržiūros - Dėl šio atsakymo pateiktas skundas - Ikiteisminės procedūros nesilaikymas - Akivaizdus nepriimtinumas - Procedūros reglamento 81 straipsnis))
   (2015/C 190/37)
   Proceso kalba: anglų

      Šalys

      Ieškovė: ED, atstovaujama advokato S. A. Pappas

      Atsakovė: Europos Sąjungos tinklų ir informacijos apsaugos agentūra, atstovaujama A. Ryan ir advokatų D. Waelbroeck bei A. Duron

      Bylos dalykas

   Prašymas panaikinti sprendimo nepateikti ieškovės kandidatūros „teisininko“ (legal officer) pareigoms (pranešimas dėl laisvos darbo vietos ENISA-TA-AD-2013-05).

      Rezoliucinė dalis

               1.

               Atmesti ieškinį kaip akivaizdžiai nepriimtiną.

               2.

               Nurodyti ED padengti savo ir Europos Sąjungos tinklų ir informacijos apsaugos agentūros bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 7, 2015 1 12, p. 53.


title: Byla C-48/11: 2012 m. liepos 19 d. Teisingumo Teismo (trečioji kolegija) sprendimas byloje (Korkein hallinto-oikeus (Suomija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Veronsaajien oikeudenvalvontayksikkö prieš A Oy (Tiesioginiai mokesčiai — Įsisteigimo laisvė — Laisvas kapitalo judėjimas — EEE susitarimas — 31 ir 40 straipsniai — Direktyva 2009/133/EB — Taikymo sritis — Keitimasis akcijomis tarp valstybėje narėje įsteigtos bendrovės ir trečiojoje valstybėje, EEE susitarimo šalyje, įsteigtos bendrovės — Atsisakymas taikyti mokesčių lengvatą — Konvencija dėl tarpusavio administracinės pagalbos mokesčių klausimais)

text:
               29.9.2012

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 295/8

         2012 m. liepos 19 d. Teisingumo Teismo (trečioji kolegija) sprendimas byloje (Korkein hallinto-oikeus (Suomija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Veronsaajien oikeudenvalvontayksikkö prieš A Oy
   (Byla C-48/11) (1)

   (Tiesioginiai mokesčiai - Įsisteigimo laisvė - Laisvas kapitalo judėjimas - EEE susitarimas - 31 ir 40 straipsniai - Direktyva 2009/133/EB - Taikymo sritis - Keitimasis akcijomis tarp valstybėje narėje įsteigtos bendrovės ir trečiojoje valstybėje, EEE susitarimo šalyje, įsteigtos bendrovės - Atsisakymas taikyti mokesčių lengvatą - Konvencija dėl tarpusavio administracinės pagalbos mokesčių klausimais)
   2012/C 295/12
   Proceso kalba: suomių

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

   Korkein hallinto-oikeus

      Šalys pagrindinėje byloje

      Ieškovas: Veronsaajien oikeudenvalvontayksikkö

      Atsakovė: A Oy

      Dalykas

   Prašymas priimti prejudicinį sprendimą — Korkein hallinto-oikeus — 1992 m. gegužės 2 d. Europos ekonominės erdvės susitarimo (OL L 1, p. 3; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 11 sk., 52 t., p. 3) 31 ir 40 straipsniai — 2009 m. spalio 19 d. Tarybos direktyvos 2009/133/EB dėl bendros mokesčių sistemos, taikomos įvairių valstybių narių įmonių jungimui, skaidymui, daliniam skaidymui, turto perleidimui bei keitimuisi akcijomis, ir SE arba SCE registruotos buveinės perkėlimui iš vienos valstybės narės į kitą (OL L 310, p. 34) aiškinimas — Šios direktyvos taikymo sritis — Keitimasis akcijomis tarp Europos Sąjungos valstybėje narėje įsteigtos bendrovės ir trečiojoje valstybėje, EEE narėje, (Norvegijoje) įsteigtos bendrovės — Mokestiniu požiūriu šių operacijų prilyginimas ar neprilyginimas keitimuisi akcijomis tarp valstybės vidaus bendrovių arba tarp valstybėse narėse įsteigtų bendrovių.

      Rezoliucinė dalis

   Pagal 1992 m. gegužės 2 d. Europos ekonominės erdvės susitarimo 31 straipsnį draudžiami valstybės narės teisės aktai, pagal kuriuos keitimasis akcijomis tarp tos valstybės narės teritorijoje įsteigtos bendrovės ir trečiosios valstybės, šio susitarimo šalies, teritorijoje įsteigtos bendrovės prilyginamas apmokestinamam akcijų perleidimui, nors ši operacija būtų neapmokestinama, jeigu joje dalyvautų tik nacionalinės arba kitose valstybėse narėse įsteigtos bendrovės, jeigu ta valstybė narė ir trečioji valstybė yra sudariusios konvenciją dėl tarpusavio administracinės pagalbos mokesčių klausimais, kurioje numatytas nacionalinių institucijų keitimasis informacija yra toks pat veiksmingas kaip ir numatytasis 1977 m. gruodžio 19 d. Tarybos direktyvos 77/799/EEB dėl valstybių narių kompetentingų institucijų tarpusavio pagalbos tiesioginio apmokestinimo srityje ir 2011 m. vasario 15 d. Tarybos direktyvos 2011/16/ES dėl administracinio bendradarbiavimo apmokestinimo srityje ir panaikinančios Direktyvą 77/799/EEB nuostatose, o tai turi patikrinti prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas.

      (1)  OL C 103, 2011 4 2.


title: Byla T-384/08 2008 m. rugsėjo 11 d. pareikštas ieškinys byloje Elliniki Nafpigokataskevastiki ir kt. prieš Komisiją

text:
               22.11.2008

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 301/48

         2008 m. rugsėjo 11 d. pareikštas ieškinys byloje Elliniki Nafpigokataskevastiki ir kt. prieš Komisiją

   (Byla T-384/08)
   (2008/C 301/82)
   Proceso kalba: anglų
   Šalys

      Ieškovės: Elliniki Nafpigokataskevastiki AE Chartofylakeiou (Skaramangas, Graikija), Howaldtswerke-Deutsche Werft GmbH (Kylis, Vokietija) ir ThyssenKrupp Marine Systems AG (Hamburgas, Vokietija), atstovaujamos advokato U. Soltész

      Atsakovė: Europos Bendrijų Komisija
   Ieškovės reikalavimai

               —

               Panaikinti 2008 m. liepos 2 d. Komisijos sprendimo Nr. C 16/2004 (buvęs NN29/2004, CP 71/2002 ir CP 133/2005) dėl priemonių, kurių Graikija ėmėsi Hellenic Shipyards naudai, 16 straipsnį.

               —

               Priteisti iš Komisijos bylinėjimosi išlaidas.

         Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai
   Ieškiniu ieškovės siekia, kad būtų panaikinta dalis 2008 m. liepos 2 d. Komisijos sprendimo C (2008) 3118 galutinis dėl šešiolikos Hellenic Shipyards SA (HSY) naudai Graikijos valstybės įgyvendintų priemonių ir visų pirma šio sprendimo 16 straipsnis, kuriame Komisija nusprendė, jog buvusiojo HSY savininko Hellenic Bank of Industrial Development (ETVA) garantija, suteikta pagal akcijų pirkimo sutartį HSY įsigijusiam konsorciumui (sudarytam iš Howaldstwerke-Deutche Werf ir Ferrostal) ir užtikrinanti valstybės pagalbos sumų, kurios iš HSY būtų susigrąžintos, sumokėjimą, yra nedelsiant nutrauktina neteisėta valstybės pagalba.
   Ieškovės teigia, kad Komisija klaidingai įvertino šią garantiją kaip suteiktą tuo metu, kai ETVA buvo kontroliuojama valstybės. Ieškovės mano, jog kadangi dėl garantijos buvo susitarta po ETVA privatizacijos, ji yra tarp privačių šalių sutarta, o ne valstybės priimta priemonė, todėl negali būti laikoma valstybės pagalba.
   Be to, ieškovės nurodo, kad Komisijos teiginys, jog dvi skirtingos akcijų pirkimo sutarties priedo sąlygos sudaro bendrą mechanizmą, per kurį HSY gaus naudos, yra klaidingas. Ieškovių nuomone, šios dvi garantijos buvo suteiktos nepriklausomai viena nuo kitos. Ieškovės dar nurodo, kad Komisija klaidingai manė, jog HSY gavo naudos iš garantijos, nes atsižvelgiant į bylos aplinkybes naudos iš šios garantijos gali būti laikomas gavęs tik Piraeus Bank.
   Ieškovės tvirtina, kad Komisija klydo manydama, jog iš garantijos HSY turėjo naudos, nes: 1) garantijos suteikimas yra standartinė privatinės teisės sąlyga, 2) garantija buvo suteikta atlikus išsamų patikrinimą ir 3) garantijos suteikimas yra įprastas privataus pardavėjo elgesys.
   Toliau teigiama, kad nurodžiusi Elliniki Nafpigokataskevastiki, kuri nėra pagalbos gavėja, nutraukti garantiją, Komisija netinkamai taikė EB 88 straipsnio 2 dalį ir Reglamento (EB) Nr. 659/1999 14 straipsnio 1 dalį.
   Ieškovės dar nurodo, kad Komisijos argumentas dėl susigrąžinimo veiksmingumui tariamai kylančio pavojaus klaidingai grindžiamas prezumpcija, jog pavojus kyla dėl paties garantijos suteikimo.
   Galiausiai ieškovės tvirtina, kad Komisija netinkamai taikė EB 296 straipsnį neleisdama HSY tam tikros civilinės veiklos, kuri yra pagalbinė laivų statybos veiklos atžvilgiu.


title: Byla T-469/09: 2009 m. lapkričio 23 d. pareikštas ieškinys byloje Graikijos Respublika prieš Europos Komisiją

text:
               30.1.2010

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 24/62

         2009 m. lapkričio 23 d. pareikštas ieškinys byloje Graikijos Respublika prieš Europos Komisiją

   (Byla T-469/09)
   2010/C 24/109
   Proceso kalba: graikų

      Šalys

      Ieškovė: Graikijos Respublika, atstovaujama I. Chalkias ir S. Papaïoannou

      Atsakovė: Europos Komisija

      Ieškovės reikalavimai

               —

               Panaikinti ginčijamą Komisijos sprendimą.

               —

               Priteisti iš Komisijos bylinėjimosi išlaidas.

      Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

   Ieškinį dėl panaikinimo, kuriuo ginčija 2009 m. rugsėjo 24 d. Komisijos sprendimą dėl Bendrijos atsisakymo Europos žemės ūkio orientavimo ir garantijų fondo (EŽŪOGF) Garantijų skyriaus, Europos žemės ūkio garantijų fondo (EŽŪGF) ir Europos žemės ūkio fondo kaimo plėtrai (EŽŪFKP) lėšomis finansuoti kai kurias valstybių narių patirtas išlaidas (pranešta dokumentu Nr. C(2009) 7044) (OL L 257, p. 28) tiek, kiek juo nustatytas jai nenaudingas finansinis koregavimas, Graikijos Respublika pagrindžia dviem pagrindais.
   Pirma, ieškovė tvirtina, kad finansinis koregavimas vaisių ir daržovių (pomidorų) perdirbimo sektoriaus atžvilgiu atliktas klaidingai išaiškinus ir taikant Reglamento (EB) Nr. 1535/2003 (1) 28 straipsnio 1 dalies f punktą, 28 straipsnio 2 dalį, 31 straipsnio 1 ir 2 dalis ir 3 straipsnio 2 dalį ir Dokumentuose AGRI VI 5330/97, 17933/2000 ir 63983/2002 išdėstytas gaires, nes visi pagrindiniai šio sektoriaus patikrinimai atlikti patenkinamai, o trūkumų buvo tik papildomuose antriniuose patikrinimuose.
   Antra, ieškovė tvirtina, kad nėra galiojančio teisinio pagrindo koregavimui viešojo ryžių sandėliavimo sektoriaus atžvilgiu, nes Komisija klaidingai išaiškino Reglamento (EB) Nr. 2148/1996 (2) 4 ir 6 straipsnius arba pažeidė proporcingumo principą.

      (1)  2003 m. rugpjūčio 29 d. Komisijos reglamentas (EB) Nr. 1535/2003 dėl Tarybos reglamento (EB) Nr. 2201/96 taikymo pagal pagalbos perdirbtiems vaisių ir daržovių produktams schemą išsamių taisyklių nustatymo (OL L 218, 2003 8 30, p. 14; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 3 sk., 39 t., p. 555).

      (2)  1996 m. lapkričio 8 d. Komisijos reglamentas (EB) Nr. 2148/96, nustatantis viešųjų intervencinių žemės ūkio produktų atsargų įvertinimo ir kontrolės taisykles (OL L 288, 1996 11 9, p. 6; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 3 sk., 20 t., p. 27).


title: Byla T-263/04  2005 m. gruodžio 15 d.  Pirmosios instancijos teismo sprendimas BIC prieš VRDT (Bendrijos prekių ženklas — Trimatis elektrinio žiebtuvėlio su akmenuku formos prekių ženklas — Absoliutus atmetimo pagrindas — Skiriamasis požymis — Reglamento (EB) Nr. 40/94 7 straipsnio 1 dalies b punktas — Dėl naudojimo įgytas skiriamasis požymis — Reglamento (EB) Nr. 40/94 7 straipsnio 3 dalis)

text:
               11.3.2006

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 60/38

         2005 m. gruodžio 15 d. Pirmosios instancijos teismo sprendimas BIC prieš VRDT
   (Byla T-263/04) (1)

   (Bendrijos prekių ženklas - Trimatis elektrinio žiebtuvėlio su akmenuku formos prekių ženklas - Absoliutus atmetimo pagrindas - Skiriamasis požymis - Reglamento (EB) Nr. 40/94 7 straipsnio 1 dalies b punktas - Dėl naudojimo įgytas skiriamasis požymis - Reglamento (EB) Nr. 40/94 7 straipsnio 3 dalis)
   (2006/C 60/75)
   Proceso kalba: prancūzų
   Šalys

      Ieškovė: BIC SA (Kliši, Prancūzija), atstovaujama advokatų M.-P. Escande ir A. Guillemin

      Atsakovė: Vidaus rinkos derinimo tarnyba (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui), atstovaujama A. Folliard-Monguiral
   Bylos dalykas
   Prašymas panaikinti VRDT ketvirtosios apeliacinės tarybos 2004 m. balandžio 6 d. sprendimą (byla R 469/2003-4) dėl trimačio elektrinio žiebtuvėlio formos prekių ženklo registracijos kaip Bendrijos prekių ženklo.
   Rezoliucinė sprendimo dalis

               1.

               Atmesti ieškinį

               2.

               Priteisti iš ieškovės bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 251, 2004 10 9.


title: Byla T-526/09: 2011 m. spalio 5 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje PAKI Logistics prieš VRDT (PAKI) (Bendrijos prekių ženklas — Žodinio Bendrijos prekių ženklo PAKI paraiška — Absoliutus atmetimo pagrindas — Viešajai tvarkai arba nusistovėjusiems moralės principams prieštaraujantis prekių ženklas — Reglamento (EB) Nr. 207/2009 7 straipsnio 1 dalies f punktas)

text:
               19.11.2011

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 340/17

         2011 m. spalio 5 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje PAKI Logistics prieš VRDT (PAKI)

   (Byla T-526/09) (1)

   (Bendrijos prekių ženklas - Žodinio Bendrijos prekių ženklo PAKI paraiška - Absoliutus atmetimo pagrindas - Viešajai tvarkai arba nusistovėjusiems moralės principams prieštaraujantis prekių ženklas - Reglamento (EB) Nr. 207/2009 7 straipsnio 1 dalies f punktas)
   2011/C 340/34
   Proceso kalba: vokiečių

      Šalys

      Ieškovė: PAKI Logistics GmbH (Enepetalis, Vokietija), atstovaujama advokatų M. Bergermann, P. Mes, C. Graf von der Groeben, G. Rother, J. Bühling, A. Verhauwen, J. Künzel, D. Jestaedt ir J. Vogtmeier

      Atsakovė: Vidaus rinkos derinimo tarnyba (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui), atstovaujama G. Schneider

      Atsakovės pusėje į bylą įstojusi šalis: Jungtinė Didžiosios Britanijos ir Šiaurės Airijos Karalystė, iš pradžių atstovaujama S. Behzadi-Spencer, vėliau F. Penlington, padedamų baristerio S. Malynicz

      Dalykas

   Ieškinys dėl 2009 m. spalio 23 d. VRDT pirmosios apeliacinės tarybos sprendimo (byla R 1805/2007-1), susijusio su paraiška įregistruoti žodinį žymenį PAKI kaip Bendrijos prekių ženklą.

      Rezoliucinė dalis

               1.

               Atmesti ieškinį.

               2.

               PAKI Logistics GmbH padengia savo ir Vidaus rinkos derinimo tarnybos (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui) (VRDT) bylinėjimosi išlaidas.

               3.

               Jungtinė Didžiosios Britanijos ir Šiaurės Airijos Karalystė padengia savo bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 80, 2010 3 27.


title: Byla C-666/15: 2015 m. gruodžio 14 d. Rechtbank Noord-Holland (Nyderlandai) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje X, GoPro Coöperatief UA/Inspecteur van de Belastingdienst Douane, kantoor Rotterdam Rijnmond

text:
               21.3.2016

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 106/10

         2015 m. gruodžio 14 d.Rechtbank Noord-Holland (Nyderlandai) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje X, GoPro Coöperatief UA/Inspecteur van de Belastingdienst Douane, kantoor Rotterdam Rijnmond

   (Byla C-666/15)
   (2016/C 106/13)
   Proceso kalba: nyderlandų

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Rechtbank Noord-Holland

      Šalys pagrindinėje byloje

      Pareiškėjai: X, GoPro Coöperatief UA

      Atsakovas: Inspecteur van de Belastingdienst Douane, kantoor Rotterdam Rijnmond

      Prejudiciniai klausimai

               1.

               Ar Komisijos paaiškinimus dėl Kombinuotosios nomenklatūros subpozicijos 8525 80 30 ir dėl subpozicijų 8525 80 91 ir 8525 80 99 reikia aiškinti taip, kad „mažiausiai 30 minučių įrašas“ yra tuomet, kai „panaudojant video record funkciją vaizdo sekos įrašomos ilgiau kaip 30 minučių, tačiau išsaugojamos 30 minučių trukmės dalimis atskirose rinkmenose, o peržiūrėti juos norintis asmuo atkurdamas vaizdo įrašą turi atsidaryti kiekvieną mažiau kaip 30 minučių trukmės rinkmeną, nors yra galimybė šiuose rinkmenose esančias vaizdo sekas perrašyti į asmeninį kompiuterį pasinaudojant GoPro patiektą programą ir išsaugoti jas asmeniniame kompiuteryje kaip vieną ilgesnės kaip 30 minučių trukmės filmą?

               2.

               Ar aplinkybė, kad vaizdo kameros su vaizdo įrašymo įrenginiu, galinčios įrašyti signalus iš kitų šaltinių, negali atgaminti šių signalų kito televizoriaus ekrane arba kompiuterio monitoriuje dėl to, kad šios vaizdo kameros su vaizdo įrašymo įrenginiu, pavyzdžiui, GoPro Hero 3 Silver Edition, kitame ekrane arba monitoriuje gali atgaminti tik jų objektyvu įrašytas rinkmenas, yra kliūtis priskirti jas prie KN subpozicijos 8525 80 99?


title: 2004 m. rugsėjo 21 d. Pirmosios Instancijos Teismo sprendimas, Byloje T-104/02 Société française de transports Gondrand Frères SA prieš Europos Bendrijų Komisiją (Atleidimas nuo importo mokesčių — Reglamento (EB) Nr. 3319/94 1 straipsnio 3 dalis — Sąvoka „ypatingas atvejis“ Reglamento (EEB) Nr. 2454/93 905 straipsnio prasme — Antidempingo muitas karbamido ir amonio nitrato tirpalams iš Lenkijos — Sąskaitų pateikimas tiesiogiai importuotojui)

text:
               20.11.2004

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 284/15

      PIRMOSIOS INSTANCIJOS TEISMO SPRENDIMAS

   2004 m. rugsėjo 21 d.
   Byloje T-104/02 Société française de transports Gondrand Frères SA prieš Europos Bendrijų Komisiją (1)

   (Atleidimas nuo importo mokesčių - Reglamento (EB) Nr. 3319/94 1 straipsnio 3 dalis - Sąvoka „ypatingas atvejis“ Reglamento (EEB) Nr. 2454/93 905 straipsnio prasme - Antidempingo muitas karbamido ir amonio nitrato tirpalams iš Lenkijos - Sąskaitų pateikimas tiesiogiai importuotojui)
   (2004/C 284/30)
   Proceso kalba: prancūzų
   Byloje T-104/02 Société française de transports Gondrand Frères SA, įsteigta Paryžiuje (Prancūzija), atstovaujama advokato M. Famchon, nurodžiusio adresą dokumentams įteikti Liuksemburge, prieš Europos Bendrijų Komisiją (atstovai: C. Durand, B. Stromsky ir X. Lewis, nurodę adresą dokumentams įteikti Liuksemburge), dėl prašymo panaikinti Komisijos 2002 m. sausio 14 d. sprendimą C(2002) 24 (galut.), kuriame buvo konstatuota, jog atleidimas nuo importo mokesčių ypatingu atveju nebuvo pagrįstas, Pirmosios instancijos teismas (penktoji išplėstinė kolegija), susidedantis iš pirmininkės P. Lindh, teisėjų R. García-Valdecasas, J. D. Cooke, P. Mengozzi ir M. E. Martins Ribeiro; sekretorius: administratorius I. Natsinas, 2004 m. rugsėjo 21 d. priėmė sprendimą, kurio rezoliucinėje dalyje nurodyta:

               1)

               Ieškinį atmesti.

               2)

               Ieškovas padengia savo ir Komisijos bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 156, 2002 6 29


title: Byla C-584/13: 2013 m. lapkričio 19 d. Cour de cassation (Prancūzija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Directeur général des finances publiques, Mapfre warranty SpA prieš Mapfre asistencia compania internacional de seguros y reaseguros, Directeur général des finances publiques

text:
               1.2.2014

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 31/4

         2013 m. lapkričio 19 d. Cour de cassation (Prancūzija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Directeur général des finances publiques, Mapfre warranty SpA prieš Mapfre asistencia compania internacional de seguros y reaseguros, Directeur général des finances publiques
   (Byla C-584/13)
   2014/C 31/05
   Proceso kalba: prancūzų

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

   Cour de cassation

      Šalys pagrindinėje byloje

      Ieškovai: Directeur général des finances publiques, Mapfre warranty SpA

      Atsakovai: Mapfre asistencia compania internacional de seguros y reaseguros, Directeur général des finances publiques

      Prejudicinis klausimas

   Ar 1977 m. gegužės 17 d. šeštosios Tarybos direktyvos 77/388/EEB (1) 2 straipsnį ir 13 straipsnio B dalies a punktą reikia aiškinti taip, kad paslauga, kai nepriklausomam ūkio subjektui naudotų automobilių pardavėjui už vienkartinę įmoką suteikiama garantija dėl mechaninių gedimų, galinčių paveikti tam tikras naudoto automobilio dalis, priskirtina pridėtinės vertės mokesčiu neapmokestinamiems draudimo sandoriams ar, atvirkščiai, paslaugų teikimui?

      (1)  1977 m. gegužės 17 d. Šeštoji Tarybos direktyva 77/388/EEB dėl valstybių narių apyvartos mokesčių įstatymų derinimo — Bendra pridėtinės vertės mokesčio sistema: vienodas vertinimo pagrindas (OL L 145, p. 1; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 9 sk., 1 t., p. 23)


title: Byla C-694/15: 2015 m. gruodžio 21 d. Consiglio di Stato (Italija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Vigilanza Privata Turris Srl/Questore di Napoli

text:
               21.3.2016

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 106/23

         2015 m. gruodžio 21 d.Consiglio di Stato (Italija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Vigilanza Privata Turris Srl/Questore di Napoli

   (Byla C-694/15)
   (2016/C 106/24)
   Proceso kalba: italų

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Consiglio di Stato

      Šalys pagrindinėje byloje

      Apeliantė: Vigilanza Privata Turris Srl

      Atsakovas: Questore di Napoli

      Prejudiciniai klausimai

               1.

               [Ar Europos Sąjungos Teisingumo Teismo sprendimas Komisija/Italija, C-465/05, EU:C:2007:781, kuriuo šis teismas pripažino, kad Italija pažeidė EB 43 ir 49 straipsniuose įtvirtintus (įsisteigimo laisvės ir paslaugų teikimo laisvės) principus, numačiusi, kad:

                           a)

                           užsiimti privačios apsaugos veikla galima tik prisiekus ištikimybę Italijos Respublikai,

                           b)

                           kitoje valstybėje narėje įsteigti paslaugų teikėjai užsiimti privačios apsaugos veikla gali tik gavę tam tikroje teritorijoje galiojantį prefekto leidimą, neatsižvelgiant į kilmės valstybėje narėje šiems paslaugų teikėjams nustatytus reikalavimus,

                           c)

                           minėtas leidimas galioja tik apibrėžtoje teritorijoje ir išduodamas atsižvelgiant į toje pačioje teritorijoje jau veikiančių privačios apsaugos įmonių skaičių ir dydį,

                           d)

                           privačios apsaugos įmonės privalo turėti verslo vietą kiekvienoje provincijoje, kur vykdo savo veiklą,

                           e)

                           įmonės darbuotojai privalo turėti asmeninį leidimą užsiimti apsaugos veikla, nepaisant kilmės valstybėje narėje jau atliktos kontrolės ir patikrinimų,

                           f)

                           privačios apsaugos įmonės gali gauti leidimą, tik jei turi ne mažesnį ir (arba) ne didesnį nei nustatytą darbuotojų skaičių,

                           g)

                           šios įmonės privalo sumokėti užstatą Indėlių ir paskolų kasoje,

                           h)

                           privačios apsaugos paslaugų kainas pagal iš anksto nustatytą skalę turi patvirtinti prefektas,
                           [gali] savaime pašalinti provincijos visuomenės saugumą užtikrinančios institucijos (kvestoriaus) įgaliojimus nustatyti ginčijamus reikalavimus, taikytinus nurodytų paslaugų teikimui [, pagal kuriuos būtina paskirti tam tikrą skaičių (bent du) tarnybos pareigūnus dalyvauti operacijose, kuriose teikiamos aptartos paslaugos?

               2.

               Nors šioje byloje keliamas naujas klausimas, ar jis turi panašių aspektų, dėl kurių turi būti priimtas toks pat sprendimas atsižvelgiant į EB 43 ir 49 straipsnius?


title: Byla C-208/14: 2014 m. balandžio 25 d. Audiencia Provincial Navarra (Ispanija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Antonia Valdivia Reche/Banco de Valencia, S.A.

text:
               14.7.2014

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 223/6

         2014 m. balandžio 25 d.Audiencia Provincial Navarra (Ispanija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Antonia Valdivia Reche/Banco de Valencia, S.A.

   (Byla C-208/14)
   2014/C 223/08
   Proceso kalba: ispanų

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Audiencia Provincial Navarra

      Šalys pagrindinėje byloje

      Pareiškėja: Antonia Valdivia Reche

      Atsakovė: Banco de Valencia, S.A.

      Prejudicinis klausimas

   Ar pagal Direktyvos 93/13 (1) 6 straipsnį, pripažinus 29 % delspinigių normą nustatančią sąlygą nesąžininga, nacionalinis teismas privalo ją pripažinti negaliojančia, be galimybės pakeisti sutartos palūkanų normos, net jeigu to aiškiai prašė vienas iš vartotojų skolininkų.

      (1)  1993 m. balandžio 5 d. Tarybos direktyva 93/13/EEB dėl nesąžiningų sąlygų sutartyse su vartotojais (OL L 95, p. 29; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 15 sk., 2 t., p. 288).


title: Byla T-211/11: 2011 m. balandžio 11 d. pareikštas ieškinys byloje Timab Industries ir CFPR prieš Komisiją

text:
               18.6.2011

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 179/18

         2011 m. balandžio 11 d. pareikštas ieškinys byloje Timab Industries ir CFPR prieš Komisiją

   (Byla T-211/11)
   2011/C 179/31
   Proceso kalba: prancūzų

      Šalys

      Ieškovės: Timab Industries (Dinaras, Prancūzija) ir Cie financière et de participations Roullier (CFPR) (Sen Malo, Prancūzija), atstovaujamos advokato N. Lenoir

      Atsakovė: Europos Komisija

      Reikalavimai

   Ieškovės Bendrojo Teismo prašo:

               —

               panaikinti sprendimą;

               —

               priteisti iš Komisijos visas bylinėjimosi išlaidas.

      Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

   Ieškovės prašo panaikinti 2011 m. vasario 1 d. Komisijos sprendimą, kuriuo atsisakoma suteikti ieškovėms galimybę susipažinti su tam tikrais dokumentais, susijusiais su SESV 101 straipsnio ir EEE sutarties 53 straipsnio taikymo procedūra dėl kartelio Europos pašarinių fosfatų rinkoje (byla COMP/38.866).
   Grįsdamos ieškinį ieškovės remiasi trimis pagrindais.

               1.

               Pirmasis ieškinio pagrindas susijęs su teisės klaida ir akivaizdžia vertinimo klaida, kiek tai susiję su Reglamento Nr. 1049/2001 (1) 4 straipsnio 3 dalies antra pastraipa, nes prašomi dokumentai yra ne nuomonės, o sprendimai, kurių atžvilgiu nenustatyta, kad jų pateikimas galėtų sukelti rimtą pavojų sprendimų priėmimui.

               2.

               Antrasis ieškinio pagrindas susijęs su teisės klaida ir akivaizdžia vertinimo klaida, kiek tai susiję su Reglamento Nr. 1049/2001 4 straipsnio 2 dalies pirma įtrauka, nes prašomuose dokumentuose nėra jokių svarbių komercinių duomenų, kurie negalėtų būti bent iš dalies atskleisti.

               3.

               Trečiasis ieškinio pagrindas susijęs su teisės klaida ir akivaizdžia vertinimo klaida, kiek tai susiję su Reglamento Nr. 1049/2001 4 straipsnio 2 dalies trečia įtrauka, nes Komisija nurodė, kad egzistuoja grėsmė inspekcijoms, tyrimams ir auditui.

      (1)  2001 m. gegužės 30 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (EB) Nr. 1049/2001 dėl galimybės visuomenei susipažinti su Europos Parlamento, Tarybos ir Komisijos dokumentais (OL L 145, p. 43; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 1 sk., 3 t., p. 331).


title: Bylos T-174/03 išbraukimas iš registro

text:
               23.10.2004

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 262/60

         Bylos T-174/03 (1) išbraukimas iš registro
   (2004/C 262/111)

      (Bylos kalba: prancūzų)

   Europos Bendrijų Pirmosios instancijos teismo pirmosios kolegijos pirmininkas 2004 m. liepos 6 d. nutartimi nurodė išbraukti iš registro bylą T-174/03 Franco Cozzani prieš Europos Bendrijų Komisiją.

      (1)  OL C 184, 2003 8 2.


title: Byla C-542/12: 2013 m. gegužės 8 d. Teisingumo Teismo (devintoji kolegija) nutartis ( Tribunale di Pordenone — Italija prašymas priimti prejudicinį sprendimą) baudžiamojoje byloje prieš Fidenato Giorgio (Procedūros reglamento 99 straipsnis — Direktyva 2002/53/EB — Bendrasis žemės ūkio augalų veislių katalogas — Genetiškai modifikuoti organizmai, įtraukti į bendrąjį katalogą — Reglamentas (EB) Nr. 1829/2003 — 20 straipsnis — Esami produktai — Direktyva 2001/18/EB — 26a straipsnis — Priemonės, skirtos išvengti netyčinio genetiškai modifikuotų organizmų atsiradimo)

text:
               3.8.2013

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 225/52

         2013 m. gegužės 8 d. Teisingumo Teismo (devintoji kolegija) nutartis (Tribunale di Pordenone — Italija prašymas priimti prejudicinį sprendimą) baudžiamojoje byloje prieš Fidenato Giorgio
   (Byla C-542/12) (1)

   (Procedūros reglamento 99 straipsnis - Direktyva 2002/53/EB - Bendrasis žemės ūkio augalų veislių katalogas - Genetiškai modifikuoti organizmai, įtraukti į bendrąjį katalogą - Reglamentas (EB) Nr. 1829/2003 - 20 straipsnis - Esami produktai - Direktyva 2001/18/EB - 26a straipsnis - Priemonės, skirtos išvengti netyčinio genetiškai modifikuotų organizmų atsiradimo)
   2013/C 225/93
   Proceso kalba: italų

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

   Tribunale di Pordenone

      Šalis pagrindinėje baudžiamojoje byloje

   Fidenato Giorgio

      Dalykas

   Prašymas priimti prejudicinį sprendimą — Tribunale di Pordenone — 2001 m. kovo 12 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2001/18/EB dėl genetiškai modifikuotų organizmų apgalvoto išleidimo į aplinką ir panaikinančios Tarybos direktyvą 90/220/EEB (OL L 106, p. 1; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 15 sk., 6 t., p. 77) aiškinimas — Nacionalinės teisės aktai, kuriais GMO, įtrauktų į bendrąjį Europos rūšių katalogą, auginimas siejamas su leidimo procedūra, kuria siekiama išvengti atsitiktinio genetiškai modifikuotų organizmų atsiradimo kitose kultūrose (sambūvio principas).

      Rezoliucinė dalis

   Sąjungos teisė turi būti aiškinama taip, kad genetiškai modifikuotų organizmų, kaip antai MON 810 kukurūzų veislės, auginimas negali būti siejamas su nacionalinio leidimo išdavimo procedūra, kai leidimas naudoti šias veisles ir jomis prekiauti buvo išduotas pagal 2003 m. rugsėjo 22 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (EB) Nr. 1829/2003 dėl genetiškai modifikuoto maisto ir pašarų 20 straipsnį ir kai šios veislės buvo įtrauktos į bendrąjį žemės ūkio augalų veislių katalogą, numatytą 2002 m. birželio 13 d. Tarybos direktyva 2002/53/EB dėl bendrojo žemės ūkio augalų veislių katalogo, iš dalies pakeista Reglamentu Nr. 1829/2003. 2001 m. kovo 12 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2001/18/EB dėl genetiškai modifikuotų organizmų apgalvoto išleidimo į aplinką ir panaikinančios Tarybos direktyvą 90/220/EEB, iš dalies pakeistos 2008 m. kovo 11 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2008/27/EB, 26a straipsniu neleidžiama valstybei narei bendrai drausti auginti tokius genetiškai modifikuotus organizmus jos teritorijoje laukiant, kol bus priimtos sambūvio priemonės, skirtos išvengti atsitiktinio genetiškai modifikuotų organizmų atsiradimo kitose kultūrose.

      (1)  OL C 63, 2013 3 2.


title: Byla C-449/07 2008 m. balandžio 3 d. Teisingumo Teismo pirmininko nutartis byloje Europos Bendrijų Komisija prieš Italijos Respubliką

text:
               7.6.2008

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 142/22

         2008 m. balandžio 3 d. Teisingumo Teismo pirmininko nutartis byloje Europos Bendrijų Komisija prieš Italijos Respubliką

   (Byla C-449/07) (1)

   (2008/C 142/39)

      Proceso kalba: italų

   Teisingumo Teismo pirmininkas nutartimi nurodė išbraukti bylą iš registro.

      (1)  OL C 283, 2007 11 24.


title: Byla C-125/17: 2017 m. kovo 10 d. Commissione tributaria provinciale di Roma (Italija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Luigi Bisignani/Agenzia delle Entrate – Direzione Provinciale 1 di Roma

text:
               3.7.2017

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 213/17

         2017 m. kovo 10 d.Commissione tributaria provinciale di Roma (Italija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Luigi Bisignani/Agenzia delle Entrate – Direzione Provinciale 1 di Roma

   (Byla C-125/17)
   (2017/C 213/21)
   Proceso kalba: italų

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Commissione tributaria provinciale di Roma

      Šalys pagrindinėje byloje

      Pareiškėjas pirmojoje instancijoje: Luigi Bisignani

      Atsakovė pirmojoje instancijoje: Agenzia delle Entrate – Direzione Provinciale 1 di Roma

      Prejudicinis klausimas

   „Ar pagal Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo (SESV) 64 straipsnį, siejamą su jos 63 ir 65 straipsniais, ir 2011 m. vasario 15 d. Tarybos direktyvą 2011/16/ES (1), atsižvelgiant į tai, kad pagal šias nuostatas leidžiama nacionalinėms teisėkūros institucijoms palikti galioti 1993 m. gruodžio 31 d. galiojusius kapitalo judėjimo iš trečiųjų šalių arba į jas apribojimus, siekiant išvengti galimų valstybių narių nuostolių ir surinkti įrodymų, kad mokesčių teisės reikalavimų neatitinkantys ar ją pažeidžiantys sandoriai neatitinka taisyklių arba yra neteisėti, ir remiantis Europos Sąjungos sutarties 5 straipsnyje įtvirtintais subsidiarumo ir proporcingumo principais darant skirtumą tarp mokesčių mokėtojų, kurių padėtis yra skirtinga, kiek tai susiję su jų gyvenamąja arba buveinės vieta arba jų kapitalo buvimo vieta, draudžiamos nacionalinės teisės normos, kuriomis, laikantis 2013 m. rugpjūčio 6 d. Įstatymo Nr. 97 (2013 m. Europos įstatymas) 9 straipsnio 1 dalies c ir d punktų, bent jau kaip šias nuostatas aiškina abi šalys, galutinai panaikinta (o ne performuluota) 1990 m. birželio 28 d. Dekreto įstatymo Nr. 167, su daliniais pakeitimais pertvarkyto į 1990 m. rugpjūčio 4 d. Įstatymą Nr. 227, 4 ir 5 straipsniuose įtvirtinto ir pagal juos baudžiamo mokestinio pažeidimo sudėtis, nedarant skirtumo tarp įvairių situacijų, kai kapitalas juda tarp Sąjungos valstybių narių ir tarp šių valstybių ir valstybių ar teritorijų, kuriose taikomi lengvatiniai mokesčių režimai?

      (1)  2011 m. vasario 15 d. Tarybos direktyva 2011/16/ES dėl administracinio bendradarbiavimo apmokestinimo srityje ir panaikinanti Direktyvą 77/799/EEB (OL L 64, 2011, p. 1).


title: Byla T-277/11: 2011 m. gegužės 30 d. pareikštas ieškinys byloje Hotel Reservation Service Robert Ragge prieš VRDT — Promotora Imperial (iHotel)

text:
               13.8.2011

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 238/19

         2011 m. gegužės 30 d. pareikštas ieškinys byloje Hotel Reservation Service Robert Ragge prieš VRDT — Promotora Imperial (iHotel)

   (Byla T-277/11)
   2011/C 238/35
   Kalba, kuria surašytas ieškinys: vokiečių

      Šalys

      Ieškovė: Hotel Reservation Service Robert Ragge GmbH (Kelnas, Vokietija), atstovaujama advokato M. Koch

      Atsakovė: Vidaus rinkos derinimo tarnyba (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui)

      Kita procedūros Apeliacinėje taryboje šalis: Promotora Imperial, SA (Posuelo de Alarkonas, Ispanija)

      Reikalavimai

   Ieškovė Bendrojo Teismo prašo:

               —

               Panaikinti 2011 m. vasario 24 d. Pirmosios apeliacinės tarybos sprendimą (apeliacinė byla R 821/2010-1) tiek, kiek juo patenkinama pagrindinė apeliacija ir atmetamas protestas (Nr. B 1458571). Priteisti iš protestą pateikusio asmens bylinėjimosi apeliacinėje ir protesto procedūrose išlaidas. Plikti galioti likusią sprendimo dalį.

               —

               Priteisti iš atsakovės bylinėjimosi išlaidas.

      Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

      Bendrijos prekių ženklo paraišką pateikęs asmuo: ieškovė.

      Prašomas įregistruoti Bendrijos prekių ženklas: žodinis prekių ženklas „iHotel“ 35, 39, 41, 42 ir 43 klasių prekėms ir paslaugoms — paraiška Nr. 6912877.
   Prekių ženklo ar žymens, kuriuo remtasi per protesto procedūrą, savininkė: Promotora Imperial, SA.

      Prekių ženklas ar žymuo, kuriuo remtasi protesto procedūroje: žodinis Bendrijos prekių ženklas „i-hotel“ 16, 41 ir 43 klasių prekėms ir paslaugoms.

      Protestų skyriaus sprendimas: iš dalies patenkinti protestą.

      Apeliacinės tarybos sprendimas: atmesti apeliaciją.

      Ieškinio pagrindai: Reglamento (EB) Nr. 207/2009 8 straipsnio 1 dalies b punkto pažeidimas, nes prekių ženklų, dėl kurių kilo ginčas, negalima supainioti. Apeliacinė taryba nepakankamai patvirtino susijusių prekių bei paslaugų ir nagrinėjamų prekių ženklų panašumą.


title: Byla C-92/14: 2014 m.liepos 3 d. Teisingumo Teismo nutartis byloje ( Judecătoria Câmpulung (Rumunija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Liliana Tudoran, Florin Iulian Tudoran, Ilie Tudoran/SC Suport Colect SRL (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą — Direktyvos 93/13/EEB ir 2008/48/EB — Taikymas „ratione temporis“ ir „ratione materiale“  — Faktinės aplinkybės iki Rumunijos įstojimo į Europos Sąjungą — Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartija — Sąjungos teisės įgyvendinimas — Nebuvimas — Akivaizdus jurisdikcijos nebuvimas — SESV 49 ir 56 straipsniai — Akivaizdus nepriimtinumas)

text:
               15.9.2014

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 315/33

         2014 m. liepos 3 d. Teisingumo Teismo nutartis byloje (Judecătoria Câmpulung (Rumunija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Liliana Tudoran, Florin Iulian Tudoran, Ilie Tudoran/SC Suport Colect SRL

   (Byla C-92/14) (1)

   ((Prašymas priimti prejudicinį sprendimą - Direktyvos 93/13/EEB ir 2008/48/EB - Taikymas „ratione temporis“ ir „ratione materiale“ - Faktinės aplinkybės iki Rumunijos įstojimo į Europos Sąjungą - Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartija - Sąjungos teisės įgyvendinimas - Nebuvimas - Akivaizdus jurisdikcijos nebuvimas - SESV 49 ir 56 straipsniai - Akivaizdus nepriimtinumas))
   2014/C 315/53
   Proceso kalba: rumunų

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Judecătoria Câmpulung

      Šalys

      Ieškovai: Liliana Tudoran, Florin Iulian Tudoran, Ilie Tudoran

      Atsakovė: SC Suport Colect SRL

      Rezoliucinė dalis

   1993 m. balandžio 5 d. Tarybos direktyva 93/13/EEB dėl nesąžiningų sąlygų sutartyse su vartotojais ir 2008 m. balandžio 23 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2008/48/EB dėl vartojimo kredito sutarčių ir panaikinanti Tarybos direktyvą 87/102/EEB netaikomos pagrindinėje byloje.
   Be to, pirma, Europos Sąjungos Teisingumo Teismas akivaizdžiai neturi jurisdikcijos atsakyti į 2014 m. vasario 25 d.Judecătoria Câmpulung (Rumunija) nutartimi pateiktą trečiąjį prejudicinį klausimą; antra, minėto teismo pateiktas penktasis prejudicinis klausimas akivaizdžiai nepriimtinas.

      (1)  OL C 142, 2014 5 12.


title: Byla C-120/06 P  2006 m. vasario 27 d.  Fabbrica Italiana Accumulatori Motocarri Montecchio Spa (FIAMM) ir Fabbrica Italiana Accumulatori Motocarri Montecchio Technologies Inc (FIAMM Technologies) pateiktas apeliacinis skundas dėl  2005 m. gruodžio 14 d.  Europos Bendrijų Pirmosios instancijos teismo sprendimo byloje T-69/00 Fabbrica Italiana Accumulatori Motocarri Montecchio Spa (FIAMM) ir Fabbrica Italiana Accumulatori Motocarri Montecchio Technologies Inc (FIAMM Technologies) prieš Europos Sąjungos Tarybą ir Europos Bendrijų Komisiją

text:
               6.5.2006

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 108/6

         2006 m. vasario 27 d. Fabbrica Italiana Accumulatori Motocarri Montecchio Spa (FIAMM) ir Fabbrica Italiana Accumulatori Motocarri Montecchio Technologies Inc (FIAMM Technologies) pateiktas apeliacinis skundas dėl 2005 m. gruodžio 14 d. Europos Bendrijų Pirmosios instancijos teismo sprendimo byloje T-69/00 Fabbrica Italiana Accumulatori Motocarri Montecchio Spa (FIAMM) ir Fabbrica Italiana Accumulatori Motocarri Montecchio Technologies Inc (FIAMM Technologies) prieš Europos Sąjungos Tarybą ir Europos Bendrijų Komisiją
   (Byla C-120/06 P)
   (2006/C 108/10)
   Proceso kalba: italų
   Šalys
   Apeliantės: Fabbrica Italiana Accumulatori Motocarri Montecchio Spa (FIAMM) ir Fabbrica Italiana Accumulatori Motocarri Montecchio Technologies Inc (FIAMM Technologies), atstovaujamos advokatų I. Van Bael, F. Di Gianni ir A. Cevese

      Kitos proceso šalys: Europos Sąjungos Taryba ir Europos Bendrijų Komisija
   Apeliančių reikalavimai

               —

               Panaikinti 2005 m. gruodžio 14 d. Pirmosios instancijos teismo sprendimą.

               —

               Manant, kad bylos medžiaga tai leidžia, priimti sprendimą iš esmės, pripažįstant apeliantėms teisę į žalos, kilusios dėl atsakovių atsakomybės už neteisėtus arba teisėtus veiksmus, atlyginimą.

               —

               Bet kuriuo atveju priteisti iš atsakovių bylinėjimosi išlaidas tiek šiame procese, tiek pirmosios instancijos procese.

               —

               Subsidiariai, suteikti apeliantėms teisingą kompensaciją dėl neprotingos proceso Pirmosios instancijos teisme trukmės.

               —

               Patvirtinti kitas priemones ir nuostatas, kurios gali būti būtinos dėl teisingumo.

         Teisiniai pagrindai ir pagrindiniai argumentai
   Apeliantės teigia, jog skundžiamas sprendimas sudaro pažeidimą, nes jame visiškai nepateikiama motyvacija dėl vieno iš pagrindinių nurodytų argumentų, t. y. kad specifinėmis šią bylą apibūdinančiomis faktinėmis aplinkybėmis jos turi teisę remtis Pasaulio Prekybos Organizacijos Apeliacinės institucijos priimtu sprendimu, kad ieškinio dėl žalos atlyginimo tikslais įrodytų, jog Bendrijos elgesys neteisėtas.


title: Byla C-2/08 2008 m. sausio 2 d. Corte Suprema di Cassazione (Italija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Amministrazione dell'economia e delle Finanze, Agenzia delle Entrate prieš Fallimento Olimpiclub Srl

text:
               29.3.2008

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 79/14

         2008 m. sausio 2 d.Corte Suprema di Cassazione (Italija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Amministrazione dell'economia e delle Finanze, Agenzia delle Entrate prieš Fallimento Olimpiclub Srl

   (Byla C-2/08)
   (2008/C 79/26)
   Proceso kalba: italų
   Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Corte Suprema di Cassazione

   Šalys pagrindinėje byloje

      Ieškovė: Amministrazione dell'economia e delle Finanze, Agenzia delle Entrate

      Atsakovė: Bankrutavusi įmonė Olimpiclub Srl

   Prejudicinis klausimas
   „Ar Bendrijos teisė draudžia taikyti nacionalinės teisės nuostatą, kaip antai Italijos civilinio kodekso 2909 straipsnis, kurioje įtvirtintas res judicata galios principas, kai taikant šią nuostatą priimamas Bendrijos teisei prieštaraujantis sprendimas, dėl kurio ji tampa netaikytina, kitose nei valstybės pagalba srityse (šiuo klausimu žr. 2007 m. liepos 18 d. Teisingumo Teismo sprendimą Lucchini s.p.a., C-119/05), o būtent srityse, susijusiose su PVM ir piktnaudžiavimu teise, kai neteisėtai sutaupomas mokestis, atsižvelgiant konkrečiai į šio teismo praktikoje išaiškintą nacionalinės teisės normą, pagal kurią ginčų dėl mokesčių atveju kito teismo sprendimas, kai jame atliktas vertinimas yra susijęs su esminiu kitose bylose nagrinėtu bendru klausimu, turi privalomą galią, net jei jis susijęs su kitu mokestiniu laikotarpiu?“


title: K. O'Higgins paskyrimas į kolegijas

text:
               11.10.2008

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 260/2

         K. O'Higgins paskyrimas į kolegijas
   (2008/C 260/02)
   K. O'Higgins pradėjus eiti teisėjo pareigas, 2008 m. rugsėjo 17 d. Pirmosios instancijos teismo plenariniame susirinkime buvo nuspręsta pakeisti 2007 m. rugsėjo 25 d. ir liepos 8 d. Plenarinio susirinkimo sprendimus dėl teisėjų paskyrimo į kolegijas, kaip nurodyta toliau.
   Laikotarpiui nuo 2008 m. rugsėjo 17 d. iki 2008 m. rugsėjo 30 d., vėliau laikotarpiui nuo 2008 m. spalio 1 d. iki 2010 m. rugpjūčio 31 dienos paskirti:
   į trečiąją išplėstinę kolegiją, posėdžiaujančią penkių teisėjų sudėtimi:
   kolegijos pirmininką J. Azizi, teisėjus E. Cremona, I. Labucka, S. Frimodt Nielsen ir K. O'Higgins.
   Į ketvirtąją išplėstinę kolegiją, posėdžiaujančią penkių teisėjų sudėtimi:
   kolegijos pirmininką O. Czúcz, teisėjus E. Cremona, I. Labucka, S. Frimodt Nielsen ir K. O'Higgins.
   Į ketvirtąją kolegiją, posėdžiaujančią trijų teisėjų sudėtimi:
   kolegijos pirmininką O. Czúcz;
   teisėją I. Labucka;
   teisėją K. O'Higgins.


title: Byla C-50/15 P: 2015 m. vasario 6 d. Kurt Hesse pateiktas apeliacinis skundas dėl 2014 m. lapkričio 27 d. Bendrojo Teismo (pirmoji kolegija) priimto sprendimo byloje T-173/11 Kurt Hesse ir Lutter & Partner GmbH/Vidaus rinkos derinimo tarnyba (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui)

text:
               27.4.2015

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 138/33

         2015 m. vasario 6 d. Kurt Hesse pateiktas apeliacinis skundas dėl 2014 m. lapkričio 27 d. Bendrojo Teismo (pirmoji kolegija) priimto sprendimo byloje T-173/11 Kurt Hesse ir Lutter & Partner GmbH/Vidaus rinkos derinimo tarnyba (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui)
   (Byla C-50/15 P)
   (2015/C 138/45)
   Proceso kalba: vokiečių

      Šalys

      Apeliantas: Kurt Hesse, atstovaujamas advokato M. Krogmann

      Kitos proceso šalys: Vidaus rinkos derinimo tarnyba (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui), Lutter & Partner GmbH, Dr. Ing. h. c. F. Porsche AG

      Apelianto reikalavimai

   Apeliantas Teisingumo Teismo prašo:

               —

               panaikinti 2014 m. lapkričio 27 d. Bendrojo Teismo sprendimą (byla T–173/11),

               —

               panaikinti 2011 m. sausio 11 d. ketvirtosios apeliacinės tarybos sprendimą (byla R 306/2010-4) ir atmesti protestą dėl 2007 m. vasario 16 d. pateiktos Bendrijos prekių ženklo registracijos Nr. 5 723 432 paraiškos,
               nepatenkinus šių reikalavimų,

               —

               grąžinti bylą Bendrajam Teismui.

         Be to, apeliantas Teisingumo Teismo prašo:

               —

               priteisti iš atsakovės bylinėjimosi išlaidas.

      Apeliacinio skundo pagrindai ir pagrindiniai argumentai

   Grįsdamas apeliacinį skundą apeliantas nurodo tokius pagrindus:

               1.

               Remiantis Reglamento dėl Bendrijos prekių ženklo (1) (toliau – reglamentas) 8 straipsnio 1 dalies b punktu Bendrasis Teismas padarė klaidą neatsižvelgęs į aplinkybes, susijusias su prekių panašumu.
               Apeliantas ginčija Bendrojo Teismo konstatavimą, kad Apeliacinė taryba teisingai manė, kad, pirma, „mobilūs navigacijos prietaisai ir konkrečiai mobilūs satelitiniai navigacijos prietaisai“ ir, antra, prekės, kurias apima proteste nurodyti prekių ženklai, nebuvo panašūs. Vertindamas prekių panašumą Bendrasis Teismas neatsižvelgė į esmines aplinkybes, kaip antai nagrinėjamų prekių kategoriją, jų pagaminimą, prekybą, paskirstymo kanalus ir pardavimo vietas. Jei į visas reikšmingas aplinkybes būtų tinkamai atsižvelgta, nebūtų konstatuotas prekių panašumas.

               2.

               Bendrasis Teismas iškreipė faktines aplinkybes ir teisės požiūriu klaidingai taikė gero vardo apsaugą pagal reglamento 8 straipsnio 5 dalį.
               Bendrasis Teismas padarė klaidą nepaneigęs Apeliacinės tarybos konstatavimo, kad prekių ženklą „Carrera“ žino didelė visuomenės dalis. Konkrečiai apeliacinė taryba grindė savo konstatavimą aspektais, atskirtais nuo nuomonės apklausos. Apeliacinė taryba ir Bendrasis Teismas klaidingai kvalifikavo „neturinčiais vertės“ kai kuriuos pagrindinius apklausos rezultatus ir visiškai ignoravo kitus. Todėl Bendrojo Teismo sprendimas grindžiamas esminiais faktinių aplinkybių ir įrodymų iškraipymais.

               3.

               Remiantis reglamento 8 straipsnio 5 dalimi Bendrasis Teismas klaidingai pripažino „įvaizdžio perkėlimą“.
               Bendrasis Teismas nepaneigė Apeliacinės tarybos konstatavimą, kad yra „įvaizdžio perkėlimo“ pavojus apelianto prašomo prekių ženklo „Carrera“ naudai. Apeliacinė taryba pripažino, kad visos prekės, kurias apima prašomas prekių ženklas, galėjo būti „montuojamos motorinėse transporto priemonėse ir jose naudojamos“. Apeliacinės tarybos teigimu iš to darytina išvada apie „socialinį įprotį“, kuris lemia prekių, kurias apima prašomas prekių ženklas, naudojimo ir motorinių transporto priemonių „sutapimą“. Apelianto teigimu iš tikrųjų vien tai, kad prekės, kurias apima prašomas prekių ženklas, gali būti montuojamos motorinėse transporto priemonėse ir jose naudojamos, negali reikšti kokio nors „socialinio įpročio“ ir negali reikšti „įvaizdžio perkėlimo“. Todėl Apeliacinė taryba ir Bendrasis Teismas tinkamai nepagrindė savo sprendimų.

      (1)  2009 m. vasario 26 d. Tarybos reglamentas (EB) Nr. 207/2009 dėl Bendrijos prekių ženklo (OL L 78, p. 1).