title: Byla C-276/05 Oberster Gerichtshof (Austrija) 2005 m. gegužės 24 d. nutartimi pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje The Wellcome Foundation Ltd. prieš Paranova Pharmazeutika Handels GmbH

text:
               3.9.2005

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 217/29

      Oberster Gerichtshof (Austrija) 2005 m. gegužės 24 d. nutartimi pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje The Wellcome Foundation Ltd. prieš Paranova Pharmazeutika Handels GmbH

   (Byla C-276/05)
   (2005/C 217/58)
   Proceso kalba: vokiečių

      Oberster Gerichtshof (Austrija) 2005 m. gegužės 24 d. nutartimi kreipėsi į Europos Bendrijų Teisingumo Teismą su prašymu, kurį Teisingumo Teismo sekretoriatas gavo 2005 m. liepos 6 d., priimti prejudicinį sprendimą byloje The Wellcome Foundation Ltd. prieš Paranova Pharmazeutika Handels GmbH.

      Oberster Gerichtshof prašo Teisingumo Teismo atsakyti į šiuos klausimus:

               1.

                           a.

                           Ar 1988 m. gruodžio 21 d. Tarybos direktyvos 89/104/EEB (1) valstybių narių įstatymams, susijusiems su prekių ženklais, suderinti 7 straipsnis ir su juo susijusi ETT praktiką aiškintina taip, kad įrodymas, jog remimasis prekių ženklu prisidės prie dirbtinio rinkų atskyrimo, turi būti pateikiamas ne tik dėl paties perpakavimo bet ir dėl naujos pakuotės apipavidalinimo?

                     Jei į šį klausimą būtų atsakyta neigiamai:

                           b.

                           Ar naujos pakuotės apipavidalinimas vertintinas vadovaujantis minimalaus įsikišimo principu ar (tik) tuo, ar toks apipavidalinimas gali pakenkti prekių ženklo ir jo savininko reputacijai?

               2.

               Ar 1988 m. gruodžio 21 d. Tarybos direktyvos 89/104/EEB valstybių narių įstatymams, susijusiems su prekių ženklais, suderinti 7 straipsnis ir su juo susijusi ETT praktiką aiškintina taip, kad paralelinį importą vykdantis subjektas įvykdo savo pareigą informuoti tik tuomet, jei praneša prekių ženklo savininkui taip pat eksporto valstybę ir detalias perpakavimo priežastis?

      (1)  OL L 40, p. 1.


title: Byla C-212/11: 2013 m. balandžio 25 d. Teisingumo Teismo (trečioji kolegija) sprendimas byloje ( Tribunal Supremo (Ispanija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Jyske Bank Gibraltar Ltd prieš Administración del Estado (Finansų sistemos apsauga nuo jos panaudojimo pinigų plovimui ir terorizmo finansavimui — Direktyva 2005/60/EB — 22 straipsnio 2 dalis — Sprendimas 2000/642/TVR — Kredito įstaigų pareiga pranešti apie įtartinus finansinius sandorius — Įstaiga, veikianti naudodamasi paslaugų teikimo laisve — Kompetentingo nacionalinio finansinės žvalgybos padalinio, atsakingo už informacijos rinkimą, nustatymas — SESV 56 straipsnis — Kliūtis laisvei teikti paslaugas — Privalomieji bendrojo intereso reikalavimai — Proporcingumas)

text:
               15.6.2013

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 171/5

         2013 m. balandžio 25 d. Teisingumo Teismo (trečioji kolegija) sprendimas byloje (Tribunal Supremo (Ispanija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Jyske Bank Gibraltar Ltd prieš Administración del Estado

   (Byla C-212/11) (1)

   (Finansų sistemos apsauga nuo jos panaudojimo pinigų plovimui ir terorizmo finansavimui - Direktyva 2005/60/EB - 22 straipsnio 2 dalis - Sprendimas 2000/642/TVR - Kredito įstaigų pareiga pranešti apie įtartinus finansinius sandorius - Įstaiga, veikianti naudodamasi paslaugų teikimo laisve - Kompetentingo nacionalinio finansinės žvalgybos padalinio, atsakingo už informacijos rinkimą, nustatymas - SESV 56 straipsnis - Kliūtis laisvei teikti paslaugas - Privalomieji bendrojo intereso reikalavimai - Proporcingumas)
   2013/C 171/09
   Proceso kalba: ispanų

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Tribunal Supremo

      Šalys pagrindinėje byloje

      Ieškovė: Jyske Bank Gibraltar Ltd

      Atsakovė: Administración del Estado

      Dalykas

   Prašymas priimti prejudicinį sprendimą — Tribunal Supremo — 2005 m. spalio 26 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2005/60/EB dėl finansų sistemos apsaugos nuo jos panaudojimo pinigų plovimui ir teroristų finansavimui (OL L 309, p. 15) 22 straipsnio 2 dalies aiškinimas — Nacionalinės teisės aktai, pagal kuriuos reikalaujama, kad informacija, kurią turi pateikti jos teritorijoje veikiančios nuolatinio padalinio neturinčios kredito įstaigos, būtų privalomai ir tiesiogiai pateikta kompetentingoms valdžios institucijoms.

      Rezoliucinė dalis

   2005 m. spalio 26 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2005/60/EB dėl finansų sistemos apsaugos nuo jos panaudojimo pinigų plovimui ir teroristų finansavimui 22 straipsnio 2 dalį reikia aiškinti taip, kad pagal ją nedraudžiami tokie valstybės narės teisės aktai, kuriais reikalaujama, kad šios valstybės narės teritorijoje naudodamosi paslaugų teikimo laisve veikiančios kredito įstaigos pateiktų informaciją, reikalingą norint kovoti su pinigų plovimu ir terorizmo finansavimu, tiesiogiai šios valstybės narės finansinės žvalgybos padaliniui, jeigu šie teisės aktai nedaro neigiamo poveikio minėtos direktyvos ir 2000 m. spalio 17 d. Tarybos sprendimo 2000/642/TVR dėl valstybių narių finansinės žvalgybos padalinių bendradarbiavimo susitarimų dėl keitimosi informacija veiksmingumui.
   SESV 56 straipsnį reikia aiškinti taip, kad juo nedraudžiami tokie teisės aktai, jei šie teisės aktai yra pateisinami privalomuoju bendrojo intereso pagrindu, tinkami jais siekiamo tikslo įgyvendinimui užtikrinti, neviršija to, kas būtina jam pasiekti, ir taikomi nediskriminuojant, o tai turi patikrinti nacionalinis teismas, atsižvelgdamas į tai, kad:

               —

               tokie teisės aktai tinkami pinigų plovimo ir terorizmo finansavimo prevencijos tikslui įgyvendinti, jei leidžia atitinkamai valstybei narei prižiūrėti ir veiksmingai sustabdyti įtartinus finansinius sandorius, kuriuos sudaro kredito įstaigos, teikiančios paslaugas nacionalinėje teritorijoje, ir prireikus persekioti bei bausti atsakingus asmenis,

               —

               šiais teisės aktais nustatyta pareiga kredito įstaigoms, kurios vykdo veiklą naudodamosi laisve teikti paslaugas, gali būti proporcinga priemonė šiam tikslui pasiekti, jei nėra, kalbant apie laikotarpį, kai klostėsi pagrindinės bylos aplinkybės, veiksmingo mechanizmo, užtikrinančio glaudų ir visapusišką finansinės žvalgybos padalinių bendradarbiavimą.

      (1)  OL C 226, 2011 7 30.


title: Byla T-790/16: 2016 m. lapkričio 11 d. pareikštas ieškinys byloje C & J Clark International/Komisija

text:
               16.1.2017

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 14/51

         2016 m. lapkričio 11 d. pareikštas ieškinys byloje C & J Clark International/Komisija

   (Byla T-790/16)
   (2017/C 014/61)
   Proceso kalba: anglų

      Šalys

      Ieškovė: C & J Clark International Ltd (Somersetas, Jungtinė Karalystė), atstovaujama advokatų A. Willems ir S. De Knop

      Atsakovė: Europos Komisija

      Reikalavimai

   Ieškovė Bendrojo Teismo prašo:

               —

               pripažinti ieškinį priimtinu,

               —

               panaikinti 2016 m. rugpjūčio 18 d. Komisijos įgyvendinimo reglamentą (ES) 2016/1395, kuriuo iš naujo nustatomas galutinis antidempingo muitas, galutinai surenkamas laikinasis muitas, nustatytas tam tikrai importuojamai Kinijos Liaudies Respublikos kilmės avalynei su batviršiais iš odos, pagamintai bendrovių „Buckinghan Shoe Mfg Co., Ltd.“, „Buildyet Shoes Mfg.“, „DongGuan Elegant Top Shoes Co. Ltd“, „Dongguan Stella Footwear Co Ltd“, „Dongguan Taiway Sports Goods Limited“, „Foshan City Nanhai Qun Rui Footwear Co.“, „Jianle Footwear Industrial“, „Sihui Kingo Rubber Shoes Factory“, „Synfort Shoes Co. Ltd.“, „Taicang Kotoni Shoes Co. Ltd.“, „Wei Hao Shoe Co. Ltd.“, „Wei Hua Shoe Co. Ltd.“, „Win Profile Industries Ltd“, ir kuriuo įgyvendinamas Teisingumo Teismo sprendimas sujungtose bylose C-659/13 ir C-34/14 (OL L 225, p. 52);

               —

               priteisti iš Komisijos bylinėjimosi išlaidas.

      Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

   Grįsdama ieškinį ieškovė remiasi penkiais pagrindais.

               1.

               Pirmasis ieškinio pagrindas susijęs su tuo, kad veikdama be teisinio pagrindo Komisija pažeidė suteikimo principą pagal SESV 5 straipsnio 1 ir 2 dalis.

               2.

               Antrasis ieškinio pagrindas susijęs su tuo, kad nesiimdama būtinų priemonių 2016 m. vasario 4 d. Teisingumo Teismo sprendimui C & J Clark International, C-659/13 ir C-34/14, EU:C:2016:74 įvykdyti Komisija pažeidė SESV 266 straipsnį.

               3.

               Trečiasis ieškinio pagrindas susijęs su tuo, kad nustatydama antidempingo muitą avalinės importui, „vykdytam [negaliojančių reglamentų] taikymo laikotarpiu“, Komisija pažeidė Pagrindinio reglamento (1) 1 straipsnio 1 dalį ir 10 straipsnio 1 dalį ir teisinio tikrumo (negaliojimo atgaline data) principą.

               4.

               Ketvirtasis ieškinio pagrindas susijęs su tuo, kad nustatydama antidempingo muitą ir iš naujo neįvertindama Sąjungos intereso Komisija pažeidė Pagrindinio reglamento 21 straipsnį ir bet kuriuo atveju būtų akivaizdžiai klaidinga teigti, kad antidempingo muito nustatymas atitiko Sąjungos interesą.

               5.

               Penktasis ieškinio pagrindas susijęs su tuo, kad priimdama aktą, kuris viršija tai, kas būtina jo tikslui pasiekti, Komisija pažeidė ESS 5 straipsnio 1 ir 4 dalis.

      (1)  2016 m. birželio 8 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (ES) 2016/1036 dėl apsaugos nuo importo dempingo kaina iš Europos Sąjungos narėmis nesančių valstybių (OL L 176, p. 21).


title: Byla F-122/07: 2009 m. spalio 7 d. Tarnautojų teismo pirmosios kolegijos nutartis byloje Marcuccio prieš Komisiją (Viešoji tarnyba — Pareigūnai — Prašymas atlikti tyrimą — Institucijos atsisakymas išversti sprendimą į ieškovo pasirinktą kalbą — Akivaizdus nepriimtinumas — Akivaizdžiai teisiškai nepagrįstas ieškinys)

text:
               21.11.2009

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 282/64

         2009 m. spalio 7 d. Tarnautojų teismo pirmosios kolegijos nutartis byloje Marcuccio prieš Komisiją

   (Byla F-122/07) (1)

   (Viešoji tarnyba - Pareigūnai - Prašymas atlikti tyrimą - Institucijos atsisakymas išversti sprendimą į ieškovo pasirinktą kalbą - Akivaizdus nepriimtinumas - Akivaizdžiai teisiškai nepagrįstas ieškinys)
   2009/C 282/121
   Proceso kalba: italų

      Šalys

      Ieškovas: Luigi Marcuccio (Trikazė, Italija), atstovaujamas advokato G. Cipressa

      Atsakovė: Europos Bendrijų Komisija, atstovaujama J. Currall ir C. Berardis-Kayser, padedamų advokato A. Dal Ferro

      Dalykas

   Komisijos sprendimo nepatenkinti ieškovo prašymo atlikti tyrimą dėl tuo metu, kai ieškovas dirbo Komisijos delegacijoje Angoloje, atsitikusių tam tikrų įvykių, panaikinimas — Prašymas informuoti apie tyrimo išvadas — Sprendimo neversti pranešimo į ieškovo pasirinktą kalbą panaikinimas — Prašymas atlyginti nuostolius su palūkanomis.

      Rezoliucinė dalis

               1.

               Atmesti L. Marcuccio ieškinį kaip iš dalies akivaizdžiai nepriimtiną ir iš dalies akivaizdžiai teisiškai nepagrįstą.

               2.

               Priteisti iš L. Marcuccio bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 64, 2008 3 8, p. 65.


title: Byla T-74/05 The International Institute for the Urban Environment2005 m. vasario 16 d. pareikštas ieškinys Europos Bendrijų Komisijai

text:
               30.4.2005

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 106/37

      The International Institute for the Urban Environment2005 m. vasario 16 d. pareikštas ieškinys Europos Bendrijų Komisijai
   (Byla T-74/05)
   (2005/C 106/74)
   Proceso kalba: anglų
   2005 m. vasario 16 d. Europos Bendrijų Pirmosios instancijos teisme buvo pareikštas The International Institute for the Urban Environment, įsteigto Delft (Nyderlandai), atstovaujamo advokato Ph. W. M. ter Burg, ieškinys Europos Bendrijų Komisijai.
   Ieškovas Pirmosios instancijos teismo prašo:

               —

               panaikinti Komisijos sprendimą INFSO-R2/RB/SOC/Isc D(2004) 541407 dėl finansinio audito IIUE-NL 02-BA14-032;

               —

               pripažinti, kad ieškovo prašoma suma yra pagrįsta ir atitinka sutartis;

               —

               leisti IIEU reikalauti apmokėti už valandas, išdirbtas pagal sutartis ir nurodyti Komisijai priimti tinkamai pagrįstą sprendimą, atitinkantį bendrąsias taikytinas gero administravimo taisykles;

               —

               priteisti iš Komisijos bylinėjimosi išlaidas.

         Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

      The International Institute for the Urban Environment yra vieno asmens įmonė, kurios savininkas yra ieškovas. 1999 m. ji su Komisija sudarė sutartį Nr. IPS-1999-00016, pagal kurią institutas turėjo gauti finansinę pagalbą, vykdant technologijos vystymo programą „Inovacijų skatinimas ir SVĮ (smulkių ir vidutinių įmonių) dalyvavimo rėmimas“. Komisija atliko auditą dėl sutarties šalių prašomų mokėjimų, kurio išvadas dėl personalo išlaidų ginčija ieškovas.
   Pirmiausia ieškovas tvirtina, kad metodas, kurį naudojo Institutas personalo išlaidoms apskaičiuoti, buvo leidžiamas pagal sutarties sąlygas, be to, Komisijos dėmesys akivaizdžiai buvo sutelktas būtent šio specialaus metodo naudojimui. Komisija niekuomet neatmetė šio metodo, kuris ieškovo teigimu, buvo naudojamas ir kitose ieškovo pateiktose programose, ir kurioms Komisija taip pat suteikė finansinę pagalbą. Ieškovas nurodo, kad jis buvo užtikrintas, jog šis metodas yra priimtinas Komisijai.
   Be to, ieškovas tvirtina, kad ginčijamas sprendimas nėra tinkamai pagrįstas ir yra neproporcingas siekiamam tikslui, kadangi bendra ieškovo reikalaujama suma, jo manymu, yra pagrįsta ir atitinka sutartis.


title: Byla C-28/13 P: 2013 m. sausio 18 d. Gabi Thesing ir Bloomberg Finance LP pateiktas apeliacinis skundas dėl 2012 m. lapkričio 29 d. Bendrojo Teismo (septintoji kolegija) priimto sprendimo byloje T-590/10 Gabi Thesing ir Bloomberg Finance LP prieš Europos centrinį banką

text:
               6.4.2013

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 101/9

         2013 m. sausio 18 d.Gabi Thesing ir Bloomberg Finance LP pateiktas apeliacinis skundas dėl 2012 m. lapkričio 29 d. Bendrojo Teismo (septintoji kolegija) priimto sprendimo byloje T-590/10 Gabi Thesing ir Bloomberg Finance LP prieš Europos centrinį banką

   (Byla C-28/13 P)
   2013/C 101/21
   Proceso kalba: anglų

      Šalys

      Apeliantės: Gabi Thesing ir Bloomberg Finance LP, atstovaujamos solisitorių M. Stephens, R. Lands

      Kita proceso šalis: Europos centrinis bankas

      Apeliančių reikalavimai

   Apeliantės Teisingumo Teismo prašo:

               —

               Panaikinti 2012 m. lapkričio 29 d. Bendrojo Teismo (septintoji kolegija) sprendimą byloje T-590/10. Šis reikalavimas pagrįstas tuo, kad Bendrasis Teismas, priimdamas tą sprendimą, padarė teisės klaidą.

               —

               Panaikinti Europos centrinio banko (ECB) sprendimą (apie kurį pranešta 2010 m. rugsėjo 17 d. ir 2010 m. spalio 21 d. raštais) atsisakyti leisti apeliantėms susipažinti su prašomais dokumentais, remiantis 2004 m. kovo 4 d. Europos centrinio banko sprendimu dėl galimybės visuomenei susipažinti su Europos centrinio banko dokumentais (ECB/2004/3). Teisingumo Teismas turėtų panaikinti tą sprendimą tokiu pagrindu:

                           i)

                           ECB, priimdamas tą sprendimą, padarė akivaizdžią vertinimo klaidą ir (arba) piktnaudžiavo įgaliojimas;

                           ii)

                           vienintelis teisėtas sprendimas, kurį ECB galėjo priimti, — sprendimas leisti susipažinti su šiais prašomais dokumentais.

               —

               Panaikinti Bendrojo Teismo sprendimą tiek, kiek juo nurodoma apeliantėms padengti ECB bylinėjimosi išlaidas. Šis reikalavimas pagrįstas tuo, kad Bendrasis Teismas, priimdamas tą sprendimą, padarė teisės klaidą.

               —

               Nepatenkinus šių reikalavimų, grąžinti bylą nagrinėti Bendrajam Teismui, kad jis priimtų sprendimą, laikydamasis Teisingumo Teismo sprendimo dėl šiame apeliaciniame skunde iškeltų teisės klausimų.

      Apeliacinio skundo pagrindai ir pagrindiniai argumentai

   Apeliantės tvirtina, kad Bendrasis Teismas padarė teisės klaidą:

               —

               nes klaidingai išaiškino 2004 m. kovo 4 d. Europos centrinio banko sprendimo (ECB/2004/3) 4 straipsnio 1 dalies a punktą, kuriame įtvirtinta pagal šio sprendimo 2 straipsnį suteikiamos bendros teisės susipažinti su dokumentais išimtis;

               —

               nes manė, kad ECB galėjo padaryti išvadą, jog apeliančių prašomų dokumentų atskleidimas būtų pakenkęs ES ir Graikijos ekonominei politikai;

               —

               nes klaidingai išaiškino Europos žmogaus teisių konvencijos 10 straipsnį;

               —

               nes nagrinėdamas apeliančių argumentus, neatsižvelgė į ECB sprendimo 4 straipsnio 2 ir 3 dalis;

               —

               apeliantės taip pat nurodo, kad Bendrasis Teismas padarė klaidą bylinėjimosi išlaidų klausimu.


title: Byla C-490/15 P: 2015 m. rugsėjo 18 d. Ori Martin SA pateiktas apeliacinis skundas dėl 2015 m. liepos 15 d. Bendrojo Teismo (šeštoji kolegija) priimto sprendimo sujungtose bylose T-389/10 ir T-419/10

text:
               7.12.2015

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 406/19

         2015 m. rugsėjo 18 d.Ori Martin SA pateiktas apeliacinis skundas dėl 2015 m. liepos 15 d. Bendrojo Teismo (šeštoji kolegija) priimto sprendimo sujungtose bylose T-389/10 ir T-419/10
   (Byla C-490/15 P)
   (2015/C 406/19)
   Proceso kalba: italų

      Šalys

      Apeliantė: Ori Martin SA, atstovaujama advokatų G. Belotti, P. Ziotti

      Kita proceso šalis: Europos Komisija

      Apeliantės reikalavimai

               —

               Pirmiausia: panaikinti sprendimą tiek, kiek juo Europos Sąjungos Bendrasis Teismas atmetė jos ieškinį byloje T-419/10, kuriuo ji prašė panaikinti ginčijamą sprendimą dėl neteisėto apeliantės solidarios atsakomybės pripažinimo dėl kontroliuojamos bendrovės SLM padarytos veikos; panaikinti sprendimą dėl Pagrindinių teisių chartijos 47 straipsnio pažeidimo arba pripažinti apeliantei teisę į teisingą kompensaciją.

               —

               Nepatenkinus pirmojo reikalavimo: pakeisti skundžiamą sprendimą, priimti galutinį sprendimą dėl ginčo ir vykdant neribotą jurisdikciją sumažinti skirtą baudą atsižvelgiant į i) pirmojoje instancijoje vykusio proceso baigtį; ii) ginčijamų faktinių aplinkybių metu galiojusias gaires dėl baudų; iii) trumpą dalyvavimą įgyvendinant kartelį, t. y. SLM/ORI dalyvavo nuo 1999 m. pabaigos ir tai yra vienintelė data, dėl kurios bylos medžiagoje yra sutampančių įrodymų, galinčių pagrįsti teiginius dėl tokio dalyvavimo.
               Bet kuriuo atveju: priteisti iš Europos Komisijos bylinėjimosi išlaidas.

      Apeliacinio skundo pagrindai ir pagrindiniai argumentai

   ORI iš esmės pateikia keturis pagrindus, kad įrodytų, jog Bendrasis Teismas:

               a)

               neproporcingai ir nelogiškai atsižvelgiant į proceso baigtį sumažino apeliantės baudą ir taip pažeidė Pagrindinių teisių chartijos 49 straipsnio 3 dalį bei nusistovėjusius Sąjungos teisės principus, susijusius su sankcijų antitrust srityje proporcingumu ir motyvavimo pareiga;

               b)

               pažeidė Sąjungos teisę, kiek tai susiję su asmeninės atsakomybės principu, kuriuo grindžiama Sąjungos teisė konkurencijos srityje, kai nepagrįstai pripažino apeliantės solidarią atsakomybę, nors ji visiškai nesusijusi su ginčijamomis aplinkybėmis;

               c)

               pažeidė Europos Sąjungos teisę, kiek tai susiję su griežtesnio baudžiamojo įstatymo negaliojimu atgaline data, visų pirma Pagrindinių teisių chartijos 49 straipsnio 1 dalį;

               d)

               nevisiškai įgyvendino teisminės priežiūros įgaliojimus, kai akivaizdžiai netinkamai vertino proceso baigtį ir nepateikė motyvų;

               e)

               pažeidė Pagrindinių teisių chartijos 47 straipsnį, nes neišnagrinėjo bylos per protingą terminą.


title: Byla F-40/15: 2016 m. birželio 28 d. Tarnautojų teismo (antroji kolegija) sprendimas byloje FV/Taryba (Viešoji tarnyba — Vertinimas — Vertinimo ataskaita — Suinteresuotumas pareikšti ieškinį — Blogesni analitiniai vertinimai — Kreipimasis į ataskaitų komitetą — Antrojo vertintojo padaryti tam tikrų vertinimo aspektų pakeitimai, neturintys įtakos bendram vertinimui — Akivaizdi vertinimo klaida — Pareiga motyvuoti — Rūpestingumo pareiga)

text:
               8.8.2016

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 287/35

         2016 m. birželio 28 d. Tarnautojų teismo (antroji kolegija) sprendimas byloje FV/Taryba

   (Byla F-40/15) (1)

   ((Viešoji tarnyba - Vertinimas - Vertinimo ataskaita - Suinteresuotumas pareikšti ieškinį - Blogesni analitiniai vertinimai - Kreipimasis į ataskaitų komitetą - Antrojo vertintojo padaryti tam tikrų vertinimo aspektų pakeitimai, neturintys įtakos bendram vertinimui - Akivaizdi vertinimo klaida - Pareiga motyvuoti - Rūpestingumo pareiga))
   (2016/C 287/42)
   Proceso kalba: prancūzų

      Šalys

      Ieškovė: FV, iš pradžių atstovaujama advokatų T. Bontinck ir A. Guillerme, vėliau advokato L. Levi

      Atsakovė: Europos Sąjungos Taryba, atstovaujama M. Bauer ir M. Veiga

      Bylos dalykas

   Prašymas panaikinti ieškovės 2013 m. vertinimo ataskaitą

      Sprendimo rezoliucinė dalis

               1.

               Atmesti ieškinį.

               2.

               FV padengia savo išlaidas ir iš jos priteisiamos Europos Sąjungos Tarybos patirtos bylinėjimosi išlaidos.

      (1)  OL C 178, 2015 6 1, p. 27..


title: Byla C-82/04 P  2006 m. sausio 19 d.  Teisingumo Teismo (šeštoji kolegija) nutartis  Audi AG prieš VRDT  (Apeliacinis skundas — Bendrijos prekių ženklas — Žodinis žymuo  TDI  — Atsisakymas įregistruoti — Netekęs dalyko apeliacinis skundas — Nereikalingumas priimti sprendimą)

text:
               1.7.2006

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 154/1

         2006 m. sausio 19 d. Teisingumo Teismo (šeštoji kolegija) nutartis Audi AG prieš VRDT

   (Byla C-82/04 P) (1)

   (Apeliacinis skundas - Bendrijos prekių ženklas - Žodinis žymuo „TDI“ - Atsisakymas įregistruoti - Netekęs dalyko apeliacinis skundas - Nereikalingumas priimti sprendimą)
   (2006/C 154/01)
   Proceso kalba: vokiečių
   Šalys

      Ieškovė: Audi AG, atstovaujama advokato L. von Zumbusch

      Kita proceso šalis: Vidaus rinkos derinimo tarnyba (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui), atstovaujama G. Schneider
   Dalykas
   Apeliacinis skundas pateiktas dėl 2003 m. gruodžio 3 d. Pirmosios instancijos teismo (antroji kolegija) sprendimo Audi prieš VRDT (T-16/02), kuriuo Pirmosios instancijos teismas atmetė ieškinį dėl 2001 m. lapkričio 8 d. VRDT pirmosios Apeliacinės tarybos sprendimo R 0652/2000-1, atmetančio paraišką registruoti Bendrijos prekių ženklu žodinį žymenį „TDI“ kai kurioms 12 ir 37 klasių prekėms – Apibūdinamasis pobūdis kaip absoliutus atmetimo pagrindas – 1993 m. gruodžio 20 d. Tarybos reglamento (EB) Nr. 40/94 dėl Bendrijos prekių ženklo (OL L 11, 1994, p. 1) 7 straipsnio 1 dalies c punktas
   Rezoliucinė dalis

               1.

               Nereikia priimti sprendimo dėl Audi AG pateikto apeliacinio skundo.

               2.

               Priteisti iš Audi AG bylinėjimosi išlaidas šioje instancijoje.

      (1)  OL C 106, 2004 4 30.


title: Byla C-29/05 P 2007 m. kovo 13 d. Teisingumo Teismo (didžioji kolegija) sprendimas Vidaus rinkos derinimo tarnyba (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui) prieš Kaul GmbH, Bayer AG (Apeliacinis skundas — Bendrijos prekių ženklas — Protesto procedūra — Naujų faktų ir įrodymų pateikimas, siekiant pagrįsti VRDT apeliacinėje taryboje pateiktą apeliaciją)

text:
               28.4.2007

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 95/6

         2007 m. kovo 13 d. Teisingumo Teismo (didžioji kolegija) sprendimas Vidaus rinkos derinimo tarnyba (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui) prieš Kaul GmbH, Bayer AG

   (Byla C-29/05 P) (1)

   (Apeliacinis skundas - Bendrijos prekių ženklas - Protesto procedūra - Naujų faktų ir įrodymų pateikimas, siekiant pagrįsti VRDT apeliacinėje taryboje pateiktą apeliaciją)
   (2007/C 95/08)
   Proceso kalba: vokiečių
   Šalys

      Ieškovė: Vidaus rinkos derinimo tarnyba (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui), atstovaujama A. von Mühlendahl ir G. Schneider

      Kitos proceso šalys: Kaul GmbH, atstovaujama advokatų G. Würtenberger ir R. Kunze, Bayer AG

   Dalykas
   Apeliacinis skundas, pateiktas dėl 2004 m. lapkričio 10 d. Pirmosios instancijos teismo (ketvirtoji kolegija) sprendimo Kaul prieš VRDT ir Bayer (T-164/02), kuriuo Pirmosios instancijos teismas panaikino 2002 m. kovo 4 d. VRDT trečiosios apeliacinės tarybos sprendimą R 782/2000-3 dėl protesto procedūros tarp Kaul GmbH ir Bayer AG — Protesto nagrinėjimas — Apeliacinės tarybos atliekamas faktų nagrinėjimas — Apimtis — 1993 m. gruodžio 20 d. Tarybos reglamento Nr. 40/94 dėl Bendrijos prekių ženklo (OL L 11, p. 1) 43 straipsnio 2 dalis ir 74 straipsnio 2 dalis
   Rezoliucinė dalis

               1.

               Panaikinti 2004 m. lapkričio 10 d. Europos Bendrijų Pirmosios instancijos teismo sprendimą Kaul prieš VRDT — Bayer (ARCOL) (T-164/02).

               2.

               Panaikinti 2002 m. kovo 4 d. Vidaus rinkos derinimo tarnybos (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui) (VRDT) sprendimą (byla R 782/2000-3).

               3.

               Priteisti iš VRDT bylinėjimosi išlaidas, patirtas nagrinėjant bylą pirmojoje instancijoje ir apeliaciniame procese.

      (1)  OL C 82, 2005 4 2.


title: Byla T-69/08 2008 m. vasario 12 d. pareikštas ieškinys byloje Lenkija prieš Komisiją

text:
               12.4.2008

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 92/42

         2008 m. vasario 12 d. pareikštas ieškinys byloje Lenkija prieš Komisiją

   (Byla T-69/08)
   (2008/C 92/83)
   Proceso kalba: lenkų
   Šalys

      Ieškovė: Lenkijos Respublika, atstovaujama M. Dowgielewicz

      Atsakovė: Europos Bendrijų Komisija
   Ieškovės reikalavimai

               —

               Panaikinti 2007 m. spalio 12 d. Komisijos sprendimą 2008/62/EB (praneštas dokumentu Nr. K(2007) 4697) dėl Lenkijos genetiškai modifikuotų organizmų įstatymo projekto 111 ir 172 straipsnių, apie kuriuos Lenkijos Respublika pranešė pagal EB sutarties 95 straipsnio 5 dalį kaip apie nuostatas, leidžiančias nukrypti nuo Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2001/18/EB dėl genetiškai modifikuotų organizmų apgalvoto išleidimo į aplinką (1).

               —

               Priteisti iš Komisijos bylinėjimosi išlaidas.

         Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai
   Ieškovė prašo panaikinti 2007 m. spalio 12 d. Komisijos sprendimą 2008/62/EB, atmetantį siūlomas nacionalinės teisės nuostatas, leidžiančias nukrypti nuo direktyvos 2001/18/EB (2), apie kurias Lenkijos Respublika pranešė pagal EB sutarties 95 straipsnio 5 dalį. Ieškovė nurodo, kad Komisija jai pranešė apie ginčijamą sprendimą 2007 m. gruodžio 4 dieną, tai yra pasibaigus EB 95 straipsnio 6 dalyje numatytam šešių mėnesių terminui, kas, ieškovės manymu, reiškia, kad pagal minėtą straipsnį šios teisės nuostatos turi būti pripažintos patvirtintomis pasibaigus šešių mėnesių terminui.
   Ieškovė teigia, kad 2007 m. spalio 12 d. Komisijos sprendimo priėmimas neturi reikšmės termino laikymuisi, ir mano, kad vienintelė ir lemiama šiuo atžvilgiu data yra pranešimo apie ginčijamą sprendimą diena.
   Atitinkamai ieškovė grindžia savo ieškinį tokiais pagrindais:

               —

               EB 95 straipsnio 6 dalies kartu su 254 straipsnio 3 dalimi pažeidimas.

               —

               Esminio procedūrinio reikalavimo per nustatytą terminą pranešti apie sprendimą jo adresatams ir taip suteikti jiems galimybę susipažinti su jo turiniu, pažeidimas.

               —

               Teisinio saugumo principo pažeidimas.

      (1)  OL L 16, 2008, p. 17.

      (2)  2001 m. kovo 12 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2001/18/EB dėl genetiškai modifikuotų organizmų apgalvoto išleidimo į aplinką ir panaikinanti Tarybos direktyvą 90/220/EEB (OL L 106, p. 1).


title: Byla F-68/13: 2013 m. liepos 9 d. pareikštas ieškinys byloje ZZ prieš ECB

text:
               21.9.2013

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 274/31

         2013 m. liepos 9 d. pareikštas ieškinys byloje ZZ prieš ECB

   (Byla F-68/13)
   2013/C 274/51
   Proceso kalba: anglų

      Šalys

      Ieškovas: ZZ, atstovaujamas advokatės L. Levi

      Atsakovas: Europos Centrinis Bankas

      Ginčo dalykas bei aprašymas

   ECB sprendimo nutraukti vidaus administracinį tyrimą ir tyrimo ataskaitos panaikinimas ir ieškovo patirtos neturtinės žalos atlyginimas.

      Ieškovo reikalavimai

               —

               Panaikinti 2013 m. sausio 7 d. Vykdomosios valdybos sprendimą, kuriame atsižvelgta į galutinę ataskaitą ir nuspręsta nutraukti vidaus administracinį tyrimą.

               —

               Atitinkamai panaikinti tyrimą ir tyrimo ataskaitą ir nurodyti pradėti tyrimą iš naujo, tinkamai įvertinant faktus.

               —

               Priteisti patirtos turtinės žalos atlyginimą, kurio dydis ex aequo et bono įvertintas 50 000 eurų.

               —

               Priteisti iš atsakovo bylinėjimosi išlaidas.


title: Byla T-88/07 2007 m. kovo 22 d. pareikštas ieškinys byloje Fabryka Samochodów Osobowych prieš Komisiją

text:
               26.5.2007

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 117/28

         2007 m. kovo 22 d. pareikštas ieškinys byloje Fabryka Samochodów Osobowych prieš Komisiją

   (Byla T-88/07)
   (2007/C 117/44)
   Proceso kalba: lenkų
   Šalys

      Ieškovė: Fabryka Samochodów Osobowych S.A. (Varšuva, Lenkijos Respublika), atstovaujama advokatų W. Radzikowski, R. A. Kozłowski ir G. Dźwigała

      Atsakovė: Europos Bendrijų Komisija
   Ieškovės reikalavimai

               —

               panaikinti Komisijos sprendimo 2 straipsnio 2, 3 ir 4 dalis, kuriuose nurodoma imtis tokių kompensacinių priemonių: a) ieškovei, visoms jos dabar ar ateityje kontroliuojamoms bendrovėms ir visoms jos akcininko kontroliuojamoms bendrovėms nurodoma apriboti metinę automobilių gamybą iki 2011 m. vasario mėnesio pabaigos ir b) šiems subjektams draudžiama kreiptis dėl naujos licencijos iki 2011 m. vasario pabaigos;

               —

               priteisti iš Komisijos bylinėjimosi išlaidas.

         Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai
   Ieškovė prašo iš dalies panaikinti 2006 m. gruodžio 20 d. Europos Komisijos sprendimą dėl valstybės pagalbos Nr. C 3/2005 (ex N 592/2004 (ex PL 51/2004)), kuriuo pagalbos priemonės ieškovės naudai, kurias, remiantis sprendimo tekstu, Lenkija iš dalies pradėjo taikyti, buvo pripažintos suderinamomis su bendrąja rinka, kiek šiuo sprendimu ieškovei, pagalbos gavėjai, nustatomas įpareigojimas iki 2011 metų apriboti metinę automobilių gamybą ir pardavimą ES teritorijoje. Sprendimo motyvuojamoje dalyje ieškovei taip pat nustatytas draudimas kreiptis dėl naujos licencijos iki 2011 metų.
   Ieškovė prašo panaikinti minėtą sprendimą tvirtindama, kad jis pažeidžia EB sutarties nuostatas ir pagrindines jos taikymo taisykles. Ieškovė taip pat teigia, kad ginčijamas sprendimas buvo priimtas pažeidžiant esminius procedūrinius reikalavimus.
   Pagrįsdama savo ieškinį, ieškovė pateikia tokius pagrindus:

               —

               pripažinusi, kad dalis pagalbos priemonių jau pradėta vykdyti, Komisija pažeidė EB sutarties 88 straipsnio 3 dalį ir Tarybos reglamento (EB) Nr. 659/1999 (1) 3 straipsnį bei padarė akivaizdžią faktinių aplinkybių vertinimo klaidą;

               —

               nustatydama kompensacinių priemonių apimtį, Komisija pažeidė proporcingumo principą, ūkinės veiklos laisvės principą, EB 253 straipsnį bei Bendrijos gairių dėl valstybės pagalbos sunkumus patiriančioms įmonėms sanuoti ir restruktūrizuoti (2) 11, 32, 37, 39 ir 54 punktus bei padarė akivaizdžią faktinių aplinkybių vertinimo klaidą, visų pirma neteisingai nustačiusi valstybės pagalbos dydį, ją padidinusi, neatsižvelgusi į pagalbos formą, neteisingai apibrėžusi atitinkamą rinką, neteisingai nustačiusi ieškovės, pagalbos gavėjos, rikos dalį, neatsižvelgusi į esminius veiksnius nustatant ieškovei suteiktos pagalbos poveikį, numačiusi kompensacines priemones, kurios turi neigiamos įtakos ieškovės galimybei atstatyti savo funkcionalumą užbaigus restruktūrizaciją, neatsižvelgusi į aplinkybę, kad ieškovė veikia tokiose regionuose, kurie turi teisę gauti regioninę pagalbą;

               —

               pažeisdama teisinio saugumo principą ir EB 253 straipsnį, į motyvuojamąją sprendimo dalį Komisija įtraukė papildomas kompensacines priemones, kurios nėra nurodytos sprendimo rezoliucinėje dalyje;

               —

               nepateikusi pakankamų paaiškinimų dėl nurodytų kompensacinių priemonių pobūdžio ir apimties bei neišdėsčiusi savo nuomonės dėl visų šiuo klausimu pateiktų pasiūlymų, Komisija pažeidė EB 253 straipsnį.

      (1)  1999 m. kovo 22 d. Tarybos reglamentas (EB) Nr. 659/1999, nustatantis išsamias EB Sutarties 93 straipsnio taikymo taisykles (OL L 83, p. 1).

      (2)  OL 1999, C 288, p. 2.


title: Byla C-214/10: 2010 m. gegužės 4 d. Landesarbeitsgericht Hamm (Vokietija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje KHS AG prieš Winfried Schulte

text:
               28.8.2010

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 234/20

         2010 m. gegužės 4 d.Landesarbeitsgericht Hamm (Vokietija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje KHS AG prieš Winfried Schulte

   (Byla C-214/10)
   ()
   2010/C 234/31
   Proceso kalba: vokiečių

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Landesarbeitsgericht Hamm

      Šalys pagrindinėje byloje

      Ieškovė: KHS AG

      Atsakovas: Winfried Schulte

      Prejudicinis klausimas

   Ar Direktyvos 2003/88/EB (1) 7 straipsnio 1 dalis aiškintina taip, kad ji nacionalinės teisės aktus ir (arba) praktiką, pagal kuriuos teisė į apmokamas minimalias kasmetines atostogas pasibaigus referenciniam laikotarpiui ir (arba) perkėlimo laikotarpiui pasibaigia, draudžia ir tuomet, kai darbuotojas ilgą laiką yra nedarbingas (ir dėl šio ilgalaikio nedarbingumo galėtų sukaupti teisių į minimalias atostogas už kelerius metus, jeigu tokių teisių perkėlimo galimybė nebūtų apribota laiko atžvilgiu)? Jeigu atsakymas būtų neigiamas, ar tuomet turi egzistuoti perkėlimo galimybė mažiausiai 18 mėnesių laikotarpiui?

      (1)  2003 m. lapkričio 4 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2003/88/EB dėl tam tikrų darbo laiko organizavimo aspektų (OL L 299, p. 9; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 5 sk., 4 t., p. 381).


title: Byla T-108/15: 2015 m. vasario 27 d. pareikštas ieškinys byloje Bundesverband Glasindustrie ir kt./Komisija

text:
               27.4.2015

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 138/63

         2015 m. vasario 27 d. pareikštas ieškinys byloje Bundesverband Glasindustrie ir kt./Komisija

   (Byla T-108/15)
   (2015/C 138/82)
   Proceso kalba: vokiečių

      Šalys

      Ieškovės: Bundesverband Glasindustrie (Diuseldorfas, Vokietija), Gerresheimer Lohr GmbH (Loras, Vokietija), Gerresheimer Tettau GmbH (Tettau, Vokietija), Noelle + von Campe Glashütte GmbH (Boffzen, Vokietija), Odenwald Faserplattenwerk GmbH (Amorbachas, Vokietija), O-I Glasspack GmbH & Co. KG (Diuseldorfas), Pilkington Deutschland AG (Gelzenkirchenas, Vokietija), Schott AG (Maincas, Vokietija), SGD Kipfenberg GmbH (Kipfenbergas, Vokietija), Thüringer Behälterglas GmbH Schleusingen (Šloizingenas, Vokietija), Neue Glaswerke Großbreitenbach GmbH & Co. KG (Grosbreitenbachas, Vokietija), HNG Global GmbH (Gardelėgenas, Vokietija), atstovaujamos advokatų U. Soltész ir C. von Köckritz

      Atsakovė: Europos Komisija

      Reikalavimai

   Ieškovės Bendrojo Teismo prašo:

               —

               panaikinti 2014 m. lapkričio 25 d. atsakovės sprendimo „Valstybės pagalba SA.33995 (2013/C) (ex 2013/NN), dokumento numeris C(2014) 8786 final, parama iš atsinaujinančių energijos išteklių pagamintai elektros energijai ir EEG mokesčio sumažinimas daug energijos naudojančioms įmonėms“ 1 straipsnį ir 3 straipsnio 1 dalį, kiek šiose nuostatose įtvirtinta, kad:

                           i)

                           parama iš atsinaujinančių energijos išteklių pagamintai elektros energijai pagal Atsinaujinančiosios energijos įstatymą (2008 m. spalio 25 d.Erneuerbare-Energien-Gesetz, nuo 2012 m. sausio 1 d. galioja nauja redakcija – EEG 2012), įskaitant jame įtvirtintą finansavimo tvarką, ir

                           ii)

                           parama EEG mokesčio sumažinimui daug energijos naudojančioms įmonėms (speciali kompensavimo tvarka – BesAR), numatyta EEG 2012 40 ir paskesniuose straipsniuose 2013 ir 2014 metams, yra neteisėta valstybės pagalba, suteikta pažeidus SESV 108 straipsnio 3 dalį, kaip tai suprantama pagal SESV 107 straipsnio 1 dalį;

               —

               panaikinti skundžiamo sprendimo 2 straipsnį, 3 straipsnio 2 dalį, 7 ir 8 straipsnius, kiek šiose nuostatose pripažintas BesAR nesuderinamumas su vidaus rinka ir nurodyta susigrąžinti pagalbą; ir

               —

               priteisti iš Komisijos ieškovių patirtas bylinėjimosi išlaidas.

      Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

   Grįsdamos ieškinį ieškovės remiasi septyniais pagrindais.

               1.

               Speciali kompensavimo tvarka (BesAR) nėra valstybės pagalba pagal SESV 107 straipsnio 1 dalį, nes neteikiama jokia nauda. Komisija daro neteisingą prielaidą, kad BesAR teikia naudą daug energijos naudojančioms įmonėms, kaip tai suprantama pagal teisės aktus dėl valstybės pagalbos.

               2.

               EEG mokesčio sistema ir BesAR nėra valstybės pagalba, nes nesukuriama našta valstybės biudžetui. Reglamentavimas taikomas tik privačioms lėšoms. Skundžiamas sprendimas neatitinka Teisingumo Teismo praktikos, ypač Sprendimo PreussenElektra.

               3.

               Motyvuose Komisija neteisingai nurodė, kad BesAR yra atrankinio pobūdžio. Tačiau nuo referencinės sistemos nenukrypstama. Bet kuriuo atveju BesAR pateisinama EEG 2012 pobūdžiu ir vidine struktūra.

               4.

               Komisija padarė teisės klaidą, nes vertino BesAR leistinumą išimtinai remdamasi naujomis gairėmis dėl valstybės pagalbos aplinkos apsaugai ir energetikai 2014–2020 m.

               5.

               Net jei Komisija padarytų išvadą, kad BesAR yra neleistina valstybės pagalba, jos susigrąžinimas būtų neįmanomas, nes tai būtų „esama pagalba“.

               6.

               Be to, pagalbos susigrąžinimas prieštarauja teisėtų lūkesčių apsaugos principui. Ankstesniame sprendime Komisija nepripažino EEG sistemos valstybės pagalba.

               7.

               Nurodymo susigrąžinti pagalbą būtų neįmanoma įgyvendinti BesAR atveju.


title: Byla T-383/04 2006 m. rugsėjo 27 d. Pirmosios instancijos teismo nutartis Drazdansky prieš VRDT — Bad Heilbrunner Naturheilmittel (VITACAN)

text:
               18.11.2006

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 281/43

         2006 m. rugsėjo 27 d. Pirmosios instancijos teismo nutartis Drazdansky prieš VRDT — Bad Heilbrunner Naturheilmittel (VITACAN)

   (Byla T-383/04) (1)

   (2006/C 281/78)

      Proceso kalba: vokiečių

   Pirmosios kolegijos pirmininkas nutartimi nurodė išbraukti bylą iš registro.

      (1)  OL C 314, 2004 12 18.


title: Byla T-365/11 P: 2011 m. liepos 5 d. AO pateiktas apeliacinis skundas dėl 2011 m. balandžio 4 d. Tarnautojų teismo nutarties byloje F-45/10 AO prieš Komisiją

text:
               24.9.2011

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 282/27

         2011 m. liepos 5 d. AO pateiktas apeliacinis skundas dėl 2011 m. balandžio 4 d. Tarnautojų teismo nutarties byloje F-45/10 AO prieš Komisiją

   (Byla T-365/11 P)
   2011/C 282/56
   Proceso kalba: anglų

      Šalys

      Apeliantė: AO (Briuselis, Belgija), atstovaujama advokato P. Lewisch

      Kita proceso šalis: Europos Komisija

      Apeliantės reikalavimai

               —

               Panaikinti 2011 m. balandžio 4 d. Tarnautojų teismo nutartį byloje F-45/10 AO prieš Komisiją.

               —

               Jei Bendrasis Teismas turėtų galimybę priimti sprendimą dėl esmės, patenkinti pirmoje instancijoje pateiktus reikalavimus, t. y.:

                           —

                           panaikinti sprendimą CMS 07/046 dėl priekabiavimo, blogo administravimo ir teisės būti išklausytam pažeidimo,

                           —

                           panaikinti visus Paskyrimų tarnybos sprendimus dėl apeliantės, priimtus nuo 2003 m. rugsėjo mėn. iki jos pašalinimo iš pareigų, dėl priekabiavimo ir blogo administravimo, kurį lėmė apeliantės teisės būti išklausytam pažeidimas,

                           —

                           sudaryti galimybes išklausyti apeliantę pagal Pareigūnų tarnybos nuostatų (1) 7 straipsnio 1 dalį ir 24 straipsnį ir atsižvelgti į 2008 m. vasario ir kovo mėn. pateiktus prašymus,

                           —

                           priteisti apeliantei 1 EUR simbolinę kompensaciją jos patirtai neturtinei ir profesinei žalai, nurodytai ieškinyje, atlyginti, nes šiuo apeliaciniu skundu siekiama ne gauti finansinę kompensaciją, o atstatyti apeliantės garbę ir profesinę reputaciją ir

               —

               Priteisti iš kitos proceso šalies bylinėjimosi išlaidas.

      Apeliacinio skundo pagrindai ir pagrindiniai argumentai

   Grįsdama apeliacinį skundą apeliantė remiasi trimis pagrindais.

               1.

               Pirmasis apeliacinio skundo pagrindas, susijęs su pagal Tarnautojų teismo procedūros reglamento 76 straipsnį nutartimi priimamų sprendimo sąlygų neįvykdymu ir su tuo, kad ieškinys nebuvo akivaizdžiai atmestinas, nes:

                           —

                           Tarnautojų teismas neatsižvelgė į tam tikrus argumentus ir įrodymus, susijusius su priekabiavimu prie apeliantės,

                           —

                           apeliantei nebuvo suteikta laiko pašalinti ieškinio trūkumus pagal Tarnautojų teismo procedūros reglamento 36 straipsnį, kiek tai susiję su dviem Paskyrimų tarnybos sprendimais, kuriuos apeliantė mini savo ieškinyje.

               2.

               Antrasis apeliacinio skundo pagrindas, susijęs su tuo, kad byloje F-45/10 priimdamas nutartį Tarnautojų teismas pažeidė Europos Sąjungos teisę, įtvirtintą Europos Sąjungos Teisingumo Teismo statuto I priedo 11 straipsnio 1 dalyje, nes apeliantė turi teisę į žalos padarytos dėl priekabiavimo atlyginimą.

               3.

               Trečiasis apeliacinio skundo pagrindas, susijęs su tuo, kad Tarnautojų teismas pažeidė apeliantės teisę būti išklausytai, numatytą Žmogaus teisių ir pagrindinių laisvių apsaugos konvencijos 6 straipsnio 1 dalyje ir Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijos 47 straipsnio 2 dalyje.

      (1)  Reglamentas Nr. 31 (EEB), 11 (EAPB), nustatantis Europos ekonominės bendrijos ir Europos atominės energijos bendrijos pareigūnų tarnybos nuostatus ir kitų Europos ekonominės bendrijos ir Europos atominės energijos bendrijos tarnautojų įdarbinimo sąlygas (OL 1962 p. 1385).


title: Byla C-109/07 2007 m. vasario 20 d. Prud'homie de pêche de Martigues (Prancūzija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Jonathan Pilato prieš Jean-Claude Bourgault

text:
               28.4.2007

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 95/27

         2007 m. vasario 20 d.Prud'homie de pêche de Martigues (Prancūzija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Jonathan Pilato prieš Jean-Claude Bourgault

   (Byla C-109/07)
   (2007/C 95/50)
   Proceso kalba: prancūzų
   Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Prud'homie de pêche de Martigues

   Šalys pagrindinėje byloje

      Ieškovas: Jonathan Pilato

      Atsakovas: Jean-Claude Bourgault
   Prejudiciniai klausimai

               1.

               Ar 1997 m. balandžio 29 d. Reglamento (EB) Nr. 894/97 (1) 11a straipsnis, įtvirtintas 1998 m. birželio 8 d. Reglamentu (EB) Nr. 1239/98 (2), turi būti aiškinamas taip, kad jis draudžia ir žiauninius tinklus, kurie dėl plūdriojo inkaro, prie kurio yra pritvirtinti, nedreifuoja arba beveik nedreifuoja?

               2.

               Ar 1997 m. balandžio 29 d. Tarybos reglamento (EB) Nr. 894/97 11a straipsnio, įtvirtinto 1998 m. birželio 8 d. Reglamentu (EB) Nr. 1239/98, 1 ir 2 dalys galioja nors:

                           a)

                           juo siekiama tik aplinkosauginių tikslų, nors teisinis pagrindas, kuriuo jis grindžiamas, yra 1957 m. kovo 25 d. Romoje pasirašytos Europos Bendrijos steigimo sutarties buvęs 43 straipsnis (dabar EB 37 straipsnis);

                           b)

                           jame nepateikiamas žiauninių tinklų apibrėžimas ir, todėl, aiškiai nenustatoma jo taikymo sritis;

                           c)

                           jis neaiškiai motyvuotas;

                           d)

                           neatsižvelgiama nei į turimus mokslinius ir techninius duomenis, nei į aplinkosaugines sąlygas skirtinguose Bendrijos regionuose, nei į jame numatyto draudimo naudą ir su juo susijusius sunkumus;

                           e)

                           jis yra neproporcingas siekiamam tikslui;

                           f)

                           jis yra diskriminuojančio pobūdžio, nes vienodai vertina labai skirtingas geografines, ekonomines ir socialines aplinkybes;

                           g)

                           jis nenumato jokių išimčių žvejams, besiverčiantiems tokia mažos apimties žvejyba kaip thonaille (žvejyba su prietaisu thonaille), kuri yra tradicinė aiškiai apibrėžtoje Viduržiemio jūros regiono dalyje, o, be to, yra gyvybiškai svarbi ja besiverčiantiems gyventojams ir labai selektyvi rūšių, kurių nesiekiama pagauti, apsaugos atžvilgiu?

      (1)  1997 m. balandžio 29 d. Tarybos reglamentas (EB) Nr. 894/97, nustatantis tam tikras technines žuvininkystės išteklių apsaugos priemones (OL L 132, p. 1).

      (2)  1998 m. birželio 8 d. Tarybos reglamentas (EB) Nr. 1239/98, iš dalies keičiantis Reglamentą (EB) Nr. 894/97, nustatantį tam tikras technines žuvininkystės išteklių apsaugos priemones (OL L 171, p. 1).


title: Byla C-188/06 P 2007 m. kovo 9 d. Teisingumo Teismo nutartis Schneider Electric SA prieš Europos Bendrijų Komisiją (Apeliacinis skundas — Įmonių koncentracija — Elektros energijos tiekimo rinka — Sprendimai pradėti ir užbaigti procedūrą)

text:
               28.4.2007

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 96/22

         2007 m. kovo 9 d. Teisingumo Teismo nutartis Schneider Electric SA prieš Europos Bendrijų Komisiją

   (Byla C-188/06 P) (1)

   (Apeliacinis skundas - Įmonių koncentracija - Elektros energijos tiekimo rinka - Sprendimai pradėti ir užbaigti procedūrą)
   (2007/C 96/39)
   Proceso kalba: prancūzų
   Šalys

      Ieškovė: Schneider Electric SA, atstovaujama advokatų A. Winckler, I-Girgenson ir M. Pittie

      Kita apeliacinio proceso šalis: Europos Bendrijų Komisija, atstovaujama A. Bouquet ir O. Beynet
   Dalykas
   Apeliacinis skundas, pateiktas dėl 2006 m. sausio 31 d. Pirmosios instancijos teismo (ketvirtoji kolegija) nutarties Schneider Electric SA prieš Komisiją (T-48/03), kuria atmetamas kaip nepriimtinas prašymas panaikinti 2002 m. gruodžio 4 d. Komisijos sprendimą pradėti išsamų tyrimą dėl Schneider ir Legrand koncentracijos (byla COMP/M. 2283 — Schneider/Legrand II) ir 2002 m. gruodžio 13 d. Komisijos sprendimą užbaigti šios koncentracijos kontrolės procedūrą.
   Rezoliucinė dalis

               1.

               Atmesti apeliacinį skundą.

               2.

               Priteisti iš Schneider Electric SA bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 165, 2006 7 15.


title: Byla T-323/05 2005 m. rugpjūčio 24 d. pareikštas ieškinys byloje Coffee Store prieš VRDT

text:
               12.11.2005

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 281/26

         2005 m. rugpjūčio 24 d. pareikštas ieškinys byloje Coffee Store prieš VRDT
   (Byla T-323/05)
   (2005/C 281/49)
   Proceso kalba: vokiečių
   Šalys

      Ieškovė: The Coffee Store GmbH (Manheimas, Vokietija), atstovaujama advokato M. Buddeberg

      Atsakovė: Vidaus rinkos derinimo tarnyba (prekių ženklams ir dizainams) (VRDT).
   Ieškovės reikalavimai

               —

               panaikinti 2005 m. birželio 15 d. Vidaus rinkos derinimo tarnybos antrosios apeliacinės tarybos sprendimą byloje R 855/2004-2;

               —

               įregistruoti Bendrijos prekių ženklą Nr. 3 346228 THE COFFEE STORE;

               —

               priteisti iš Vidaus rinkos derinimo tarnybos bylinėjimosi išlaidas.

         Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

      Prašomas įregistruoti Bendrijos prekių ženklas: žodinis prekių ženklas „THE COFFEE STORE“ 30, 32, 41 ir 43 klasių prekėms ir paslaugoms.

      Eksperto sprendimas: atmesti paraišką 30, 32 ir 43 klasių prekėms ir paslaugoms.

      Apeliacinės tarybos sprendimas: atmesti apeliaciją.

      Ieškinio pagrindai: prašomas įregistruoti prekių ženklas negali būti laikomas tiktai apibūdinantį pobūdį turinčiu žymeniu Tarybos reglamento (EB) Nr. 40/94 7 straipsnio 1 dalies c punkto prasme. Todėl prašomas įregistruoti prekių ženklas turi skiriamąjį požymį Tarybos reglamento (EB) Nr. 40/94 7 straipsnio 1 dalies b punkto prasme.


title: Byla C-180/10: 2010 m. balandžio 9 d. Naczelny Sąd Administracyjny (Lenkijos Respublika) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Jarosław Słaby prieš Minister Finansów

text:
               3.7.2010

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 179/17

         2010 m. balandžio 9 d.Naczelny Sąd Administracyjny (Lenkijos Respublika) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Jarosław Słaby prieš Minister Finansów

   (Byla C-180/10)
   2010/C 179/28
   Proceso kalba: lenkų

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Naczelny Sąd Administracyjny

      Šalys pagrindinėje byloje

      Ieškovas: Jarosław Słaby

      Atsakovas: Minister Finansów

      Prejudiciniai klausimai

   Ar fizinis asmuo, kuris nekilnojamojo turto objekte — žemės sklype — vykdė žemės ūkio veiklą, o vėliau, dėl nuo šio asmens nepriklausomų priežasčių pasikeitus teritorijos plėtros planams, šią veiklą nutraukė ir pakeitė turto paskirtį paversdamas ji asmeniniu turtu, padalijo turtą į mažesnes dalis (žemės sklypus, skirtus vasarnamių statybai) ir ėmėsi veiksmų minėtam turtui parduoti, yra PVM apmokestinamasis asmuo Direktyvos 2006/112/EB (1) 9 straipsnio 1 dalies ir Šeštosios direktyvos 77/388/EEB (2) 4 straipsnio 1 ir 2 dalių prasme ir privalo mokėti PVM už vykdomą prekybinę veiklą?

      (1)  2006 m. lapkričio 28 d. Tarybos direktyva 2006/112/EB dėl pridėtinės vertės mokesčio bendros sistemos (OL L 347, p. 1).

      (2)  1977 m. gegužės 17 d. Šeštoji Tarybos direktyva dėl valstybių narių apyvartos mokesčių įstatymų derinimo — Bendra pridėtinės vertės mokesčio sistema: vienodas vertinimo pagrindas (OL L 145,, p. 1; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 9 sk., 1 t., p. 23).


title: Byla T-287/07 2007 m. spalio 15 d. Pirmosios instancijos teismo nutartis cApStAn prieš Komisiją

text:
               22.12.2007

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 315/44

         2007 m. spalio 15 d. Pirmosios instancijos teismo nutartis cApStAn prieš Komisiją

   (Byla T-287/07) (1)

   (2007/C 315/84)

      Proceso kalba: prancūzų

   Trečiosios kolegijos pirmininkas nurodė išbraukti bylą iš registro.

      (1)  OL C 223, 2007 9 22.


title: Byla T-560/12: 2012 m. gruodžio 17 d. pareikštas ieškinys byloje Miejskie Przedsiębiorstwo Energetyki Cieplnej prieš Europos cheminių medžiagų agentūrą

text:
               16.3.2013

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 79/18

         2012 m. gruodžio 17 d. pareikštas ieškinys byloje Miejskie Przedsiębiorstwo Energetyki Cieplnej prieš Europos cheminių medžiagų agentūrą

   (Byla T-560/12)
   2013/C 79/33
   Proceso kalba: lenkų

      Šalys

      Ieškovė: Miejskie Przedsiębiorstwo Energetyki Cieplnej sp. z o.o. (Bžeskas, Lenkija), atstovaujama radca prawny T. Dobrzyński,

      Atsakovė: Europos cheminių medžiagų agentūra (ECHA)

      Reikalavimai

   Ieškovė Bendrojo Teismo prašo:

               —

               Panaikinti 2012 m. spalio 15 d. Europos cheminių medžiagų agentūros sprendimą Nr. SME (2012) 3538, kurio ieškovei pritaikyta 20 700 EUR dydžio administracinė rinkliava.

               —

               Prireikus taip pat panaikinti 2010 m. lapkričio 12 d. Europos cheminių medžiagų agentūros Valdančiosios tarybos sprendimą Nr. MB/D/29/2010 dėl apmokestinamų paslaugų klasifikacijos.

               —

               Priteisti iš atsakovės bylinėjimosi išlaidas.

      Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

   Grįsdama ieškinį ieškovė remiasi keturiais pagrindais.

               1.

               Pirmasis ieškinio pagrindas: Komisijos reglamento (EB) Nr. 340/2008, Europos Parlamento ir Tarybos reglamento Nr. 1907/2006 ir paskirstymo sąlygos pažeidimas.

                           —

                           Skundžiamas sprendimas pažeidžia su apmokėjimu susijusias reglamento nuostatas, nes atsakovė gali tik nustatyti administracinę rinkliavą, o atgrasančių sankcijų skyrimas yra valstybių narių kompetencija. Už administracines paslaugas mokama rinkliava turi būti proporcinga darbui, kurį ECMA atlieka jas teikdama. 20 700 EUR administracinė rinkliava už deklaracijoje klaidingai nurodytą įmonės dydį atlieka baudinę funkciją ir prilygsta sankcijai. Taip atsakovė pasisavino valstybių narių kompetenciją, o tai pažeidžia ESS 5 straipsnyje įtvirtintą kompetencijos suteikimo principą, ir atliko veiksmus, kuriems atlikti jai trūko kompetencijos, kaip tai suprantama pagal SESV 263 straipsnį.

               2.

               Antrasis ieškinio pagrindas: lygybės principo pažeidimas

                           —

                           Administracinės rinkliavos dydžio susiejimas su įmonės dydžiu pažeidžia lygybės principą, įtvirtintą Europos gerosios administracinės praktikos kodekso 5 straipsnyje ir Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijos 41 straipsnyje. Kadangi administracinė rinkliava skirta padengti administracinių paslaugų teikimo išlaidas, nėra objektyvaus įmonių skirstymo pagal dydį pateisinimo. Administracijai tenkančio darbo apimtys nepriklauso nuo įmonės dydžio. Tais atvejais, kai didelė įmonė deklaracijoje klaidingai įvardyta kaip maža ar vidutinė, ji turi sumokėti ne tik už savo, bet ir kitų įmonių dydžio patikrinimo procedūros paslaugą ar net kitas ECMA paslaugas.

               3.

               Trečiasis ieškinio pagrindas: teisinio apibrėžtumo principo pažeidimas

                           —

                           Ieškovė, deklaravusi, kad įmonė yra maža, klaidingai manė, kad tai teisingas atitinkamos įmonės dydžio įvertinimas. REACH klausimams skirto nacionalinio informacijos centro interneto svetainės rubrikoje „rinkliava“ nurodyta, kad įmonės dydis nustatomas pagal nacionalinį įstatymą, kuriuo reglamentuojama įsisteigimo laisvė. Tokiame įstatyme nurodyta, kad nustatant įmonės dydį reikia atsižvelgti ne į jos įstatinį kapitalą, bet į jos darbuotojų skaičių arba jos metinę apyvartą neto, o tai ieškovė ir padarė. Ieškovei nebuvo pranešta apie pareigą nustatant įmonės dydį atsižvelgti į 2003 m. gegužės 6 d. Komisijos rekomendaciją Nr. 2003/361/EB. Be to, ECMA nepranešė įmonėms, kokio dydžio rinkliavą reikalaujama sumokėti už netinkamai nustatytą įmonės dydį, o tai pažeidžia teisinio saugumo principą.

               4.

               Ketvirtasis ieškinio pagrindas: piktnaudžiavimas įgaliojimais

                           —

                           Atsakovė piktnaudžiavo įgaliojimais, kai Sprendimu MB/D/29/2010 nustatė akivaizdžiai per didelę rinkliavą ir suteikė sau labai plačius įgaliojimus naudotis visomis nesumokėtos rinkliavos išieškojimo ir vengimo ją sumokėti prevencijos priemonėmis. Šių įgaliojimų negalima grįsti Reglamento Nr. 340/2008 13 straipsnio 4 dalimi. Administracinės rinkliavos taikymo tikslas skiriasi nuo numatytojo Reglamento Nr. 340/2008 2 konstatuojamojoje dalyje (padengti ECMA paslaugų teikimo išlaidas), jis neproporcingas atsakovės atliekamam darbui ir yra sankcija, kuri ieškovei skirta neteisėtai.


title: Byla C-396/09: 2011 m. spalio 20 d. Teisingumo Teismo (pirmoji kolegija) sprendimas byloje ( Tribunale ordinario di Bari (Italija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) likviduojama Interedil Srl prieš Fallimento Interedil Srl, Intesa Gestione Crediti Spa (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą — Žemesnės instancijos teismo teisė pateikti prejudicinį klausimą Teisingumo Teismui — Reglamentas (EB) Nr. 1346/2000 — Bankroto bylos — Tarptautinė jurisdikcija — Skolininko pagrindinių turtinių interesų vieta — Registruotos buveinės perkėlimas į kitą valstybę narę — Sąvoka „įmonė“ )

text:
               10.12.2011

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 362/3

         2011 m. spalio 20 d. Teisingumo Teismo (pirmoji kolegija) sprendimas byloje (Tribunale ordinario di Bari (Italija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) likviduojama Interedil Srl prieš Fallimento Interedil Srl, Intesa Gestione Crediti Spa

   (Byla C-396/09) (1)

   (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą - Žemesnės instancijos teismo teisė pateikti prejudicinį klausimą Teisingumo Teismui - Reglamentas (EB) Nr. 1346/2000 - Bankroto bylos - Tarptautinė jurisdikcija - Skolininko pagrindinių turtinių interesų vieta - Registruotos buveinės perkėlimas į kitą valstybę narę - Sąvoka „įmonė“)
   2011/C 362/04
   Proceso kalba: italų

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Tribunale ordinario di Bari

      Šalys pagrindinėje byloje

      Ieškovė: likviduojama Interedil Srl

      Atsakovės: Fallimento Interedil Srl, Intesa Gestione Crediti Spa

      Dalykas

   Prašymas priimti prejudicinį sprendimą — Tribunale ordinario di Bari — 2000 m. gegužės 29 d. Tarybos reglamento (EB) Nr. 1346/2000 dėl bankroto bylų (OL L 160, p. 1; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 19 sk., 1 t., p. 191) 3 straipsnio išaiškinimas — Skolininko pagrindinių turtinių interesų vieta — Preziumuojama registruotos buveinės vieta — Įsisteigimas kitoje valstybėje narėje — Bendrijos ar nacionalinės sąvokos

      Rezoliucinė dalis

               1.

               Sąjungos teisė draudžia susaistyti nacionalinį teismą nacionaline procesine norma, pagal kurią jam privalomas aukštesnės instancijos nacionalinio teismo vertinimas, jeigu paaiškėja, kad aukštesnės instancijos teismo pateiktas vertinimas nesuderinamas su Sąjungos teise, kaip ją išaiškino Teisingumo Teismas.

               2.

               2000 m. gegužės 29 d. Tarybos reglamento (EB) Nr. 1346/2000 dėl bankroto bylų 3 straipsnio 1 dalyje nurodytą sąvoką skolininko „pagrindinių turtinių interesų vieta“ reikia aiškinti remiantis Sąjungos teise.

               3.

               Siekiant nustatyti bendrovės skolininkės pagrindinių turtinių interesų vietą Reglamento Nr. 1346/2000 3 straipsnio 1 dalies antrą sakinį reikia aiškinti taip:

                           —

                           bendrovės skolininkės pagrindinių turtinių interesų vieta turi būti nustatoma teikiant pirmenybę šios bendrovės centrinės administracijos vietai, kurią galima nustatyti remiantis objektyviais ir trečiųjų šalių galimais patikrinti duomenimis. Jeigu bendrovės valdymo ir kontrolės organai yra jos registruotoje buveinėje ir šios bendrovės administravimo sprendimai priimami šioje vietoje taip, kad tai gali patikrinti trečiosios šalys, negalima paneigti šioje nuostatoje numatytos prezumpcijos. Jeigu bendrovės centrinė administracija yra ne šios bendrovės registruotoje buveinėje, turto ir jo finansinio panaudojimo sutarčių buvimas kitoje nei šios bendrovės registruotos buveinės valstybėje narėje gali būti laikomas duomenimis, kurių pakanka tokiai prezumpcijai paneigti, tik su sąlyga, jei bendras visų reikšmingų duomenų vertinimas leistų nustatyti, jog — taip, kad galėtų patikrinti trečiosios šalys, — tikroji šios bendrovės valdymo bei kontrolės ir jos turtinių interesų administravimo vieta yra šioje kitoje valstybėje narėje;

                           —

                           preziumuojama, kad bendrovės skolininkės registruotos buveinės perkėlimo prieš pateikiant prašymą iškelti bankroto bylą atveju šios bendrovės pagrindinių turtinių interesų vieta yra jos naujoje registruotoje buveinėje.

               4.

               Šio reglamento 3 straipsnio 2 dalies sąvoką „įmonė“ reikia aiškinti kaip reikalaujančią struktūros, kurią sudarytų minimali organizacija ir tam tikras stabilumas vykdant ekonominę veiklą. Vien atskiro turto arba banko sąskaitų buvimas iš principo neatitinka šios apibrėžties.

      (1)  OL C 312, 2009 12 19.


title: Byla C-254/05 Europos Bendrijų Komisijos 2005 m. birželio 16 d. pareikštas ieškinys Belgijos Karalystei

text:
               20.8.2005

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 205/11

         Europos Bendrijų Komisijos 2005 m. birželio 16 d. pareikštas ieškinys Belgijos Karalystei
   (Byla C-254/05)
   (2005/C 205/21)
   Proceso kalba: prancūzų
   2005 m. birželio 16 d. Europos Bendrijų Teisingumo Teisme buvo pareikštas Europos Bendrijų Komisijos, atstovaujamos Bruno Stromsky, nurodžiusio adresą dokumentams įteikti Liuksemburge, ieškinys Belgijos Karalystei.
   Europos Bendrijų Komisija Teisingumo Teismo prašo:

               1.

               pripažinti, kad reikalaudama, jog kitoje valstybėje narėje teisėtai pagamintos ar patiektos į rinką, „CE“ ženklu nepažymėtos automatinės gaisro aptikimo signalizavimo sistemos, naudojančios taškinius detektorius:

                           —

                           atitiktų Belgijos standartą NBN S21-100;

                           —

                           gautų tipo patvirtinimą, šiuo atveju išduodamą BOSEC, kai šią kliūtį padidina neproporcingai didelės tokio patvirtinimo gavimo išlaidos;

                           —

                           išduodant šį tipo patvirtinimą būtų testuojamos ir tikrinamos, iš esmės dubliuojant kitoje valstybėje narėje atliekant kitas procedūras atliktą kontrolę,

                     Belgijos Karalystė neįvykdė savo įsipareigojimų pagal EB 28 straipsnį.

               2.

               priteisti iš Belgijos Karalystės bylinėjimosi išlaidas.

         Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai
   Komisijos teigimu, Belgijos teisės aktai nustato gaisro signalizavimo detektorių, kitose valstybėse narėse teisėtai pagamintų ar patiektų į rinką, naudojimo apribojimus, kurie yra nesuderinami su EB 28 straipsniu ir nepateisinami remiantis EB 30 straipsniu.


title: Byla C-622/10: 2010 m. gruodžio 22 d. Tribunal de première instance de Namur (Belgija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Rémi Paquot prieš État belge — SPF Finances

text:
               12.3.2011

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 80/12

         2010 m. gruodžio 22 d.Tribunal de première instance de Namur (Belgija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Rémi Paquot prieš État belge — SPF Finances

   (Byla C-622/10)
   2011/C 80/24
   Proceso kalba: prancūzų

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Tribunal de première instance de Namur

      Šalys pagrindinėje byloje

      Ieškovas: Rémi Paquot

      Atsakovė: État belge — SPF Finances

      Prejudiciniai klausimai

               1.

               Ar 2009 m. gruodžio 1 d. įsigaliojusios 2007 m. gruodžio 13 d. Lisabonos sutarties, iš dalies keičiančios 1992 m. vasario 7 d. Mastrichte pasirašytą Europos Sąjungos sutartį, I antraštinės dalies „Bendrosios nuostatos“ 6 straipsniu (kuriame didžiąja dalimi atkartotos 1993 m. lapkričio 1 d. įsigaliojusios 1992 m. vasario 7 d. Mastrichte pasirašytos Europos Sąjungos sutarties I antraštinės dalies 6 straipsnyje išdėstytos nuostatos) bei 1957 m. kovo 25 d. Europos Bendrijos steigimo sutarties (EB sutartis) 234 straipsniu (buvęs 177 straipsnis) ir (arba) 2000 m. gruodžio 7 d. Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijos 47 straipsniu draudžiama nacionalinės teisės nuostatose, kaip antai 1989 m. sausio 6 d. Belgijos įstatymo dėl Arbitražo teismo (dabar — Konstitucinis teismas) 9 straipsnio 2 dalis, nacionaliniams teismams nustatyti pareigą laikytis praktikos, išplaukiančios iš aukštesnio nacionalinės teismų sistemos teismo (šiuo atveju — minėto Konstitucinio teismo) priimtų sprendimų dėl skundų, kuriais siekiama jo nagrinėjamų vidaus teisės nuostatų panaikinimo, kai šie skundai grindžiami Europos Sąjungos teisės nuostatų, kurios tiesiogiai taikomos vidaus teisės sistemoje ir turi pirmenybę vidaus teisės atžvilgiu, pažeidimu?

               2.

               Ar 2009 m. gruodžio 1 d. įsigaliojusios 2007 m. gruodžio 13 d. Lisabonos sutarties, iš dalies keičiančios 1992 m. vasario 7 d. Mastrichte pasirašytą Europos Sąjungos sutartį, I antraštinės dalies „Bendrosios nuostatos“ 6 straipsniu (kuriame didžiąja dalimi atkartotos 1993 m. lapkričio 1 d. įsigaliojusios 1992 m. vasario 7 d. Mastrichte pasirašytos Europos Sąjungos sutarties I antraštinės dalies 6 straipsnyje išdėstytos nuostatos) bei 1957 m. kovo 25 d. Europos Bendrijos steigimo sutarties (EB sutartis) 234 straipsniu (buvęs 177 straipsnis) ir (arba) 2000 m. gruodžio 7 d. Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijos 47 straipsniu draudžiama nacionalinės teisės nuostatose, kaip antai 1989 m. sausio 6 d. Belgijos įstatymo dėl Arbitražo teismo (dabar — Konstitucinis teismas), iš dalies pakeisto 2009 m. liepos 12 d. įstatymu, 26 straipsnio 4 dalis, skaitoma atskirai ar kartu su minėto 1989 m. sausio 6 d. Specialiojo įstatymo 9 straipsnio 2 dalimi, nacionaliniams teismams nustatyti pareigą pateikti aukštesniam nacionalinės teismų sistemos teismui (šiuo atveju — minėtam Konstituciniam teismui) bet kokį prejudicinį klausimą dėl Europos Sąjungos teisės nuostatų, kurios tiesiogiai taikomos vidaus teisės sistemoje ir turi pirmenybę vidaus teisės atžvilgiu, išaiškinimo, kai šios nuostatos yra atkartotos ir nacionalinėje Konstitucijoje, ir kai minėti teismai daro prielaidą, kad šios nuostatos buvo pažeistos jų nagrinėjamoje byloje, dėl ko jie negali nedelsiant taikyti Europos Sąjungos teisės netgi tuo atveju, kai prieš tai minėtas aukštesnis teismas jau priėmė sprendimą dėl tapataus klausimo?


title: Byla C-55/06 Verwaltungsgericht Köln  2006 m. sausio 26 d.  nutartimi pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Arcor AG & Co. KG prieš Vokietijos Federacinę Respubliką, dalyvaujant Deutsche Telekom AG

text:
               22.4.2006

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 96/3

         Verwaltungsgericht Köln 2006 m. sausio 26 d. nutartimi pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Arcor AG & Co. KG prieš Vokietijos Federacinę Respubliką, dalyvaujant Deutsche Telekom AG
   (Byla C-55/06)
   (2006/C 96/05)
   Proceso kalba: vokiečių

      Verwaltungsgericht Köln (Vokietija) 2006 m. sausio 26 d. nutartimi kreipėsi į Europos Bendrijų Teisingumo Teismą su prašymu, kurį Teisingumo Teismo kanceliarija gavo 2006 m. vasario 2 d., priimti prejudicinį sprendimą byloje Arcor AG & Co. KG prieš Vokietijos Federacinę Respubliką, dalyvaujant Deutsche Telekom AG.

      Verwaltungsgericht Köln prašo Teisingumo Teismo atsakyti į šiuos klausimus:

               1.

               Ar Reglamento (EB) Nr. 2887/2000 (1) 1 straipsnio 4 dalis turi būti suprantama taip, kad šios reglamento 3 straipsnio 3 dalyje nurodytos kainų pagrindimo sąnaudomis sąlygos yra minimalūs reikalavimai ta prasme, kad valstybių narių nacionalinė teisė negali nustatyti mažiau palankių sąlygų naudos gavėjams?

               2.

               Ar Reglamento (EB) Nr. 2887/2000 3 straipsnio 3 dalyje įtvirtintas reikalavimas kainas grįsti sąnaudomis apima ir apskaičiuotas palūkanas bei nusidėvėjimo sumas?

               3.

               Jeigu atsakymas į antrą klausimą būtų teigiamas:

                           a)

                           Ar pagrindas šioms palūkanoms ir nusidėvėjimo sumoms apskaičiuoti yra turto atstatomoji vertė atėmus iki vertės apskaičiavimo momento jau apskaičiuotas nusidėvėjimo sumas, ar apskaičiavimo pagrindas yra tik atstatomoji turto vertė, išreikšta aktualia kaina vertinimo metu?

                           b)

                           Ar kaip apskaičiuotų palūkanų ir nusidėvėjimo sumų apskaičiavimo pagrindas nurodytos sąnaudos, ypač tos, kurių tiesiogiai negalima priskirti paslaugai (bendrosios sąnaudos), kiekvienu atveju turi būti įrodytos sąnaudas pagrindžiančiais notifikuotojo operatoriaus dokumentais?

                           c)

                           Jeigu į b klausimą visiškai ar iš dalies būtų atsakyta neigiamai:
                           Ar vietoje to sąnaudos gali būti pagrindžiamos, vertinant jas analitinio sąnaudų modelio pagrindu?
                           Kokie metodiniai ir kiti turinio reikalavimai yra keliami šiai vertinimo alternatyvai?

                           d)

                           Ar nacionalinės reguliavimo institucijos, pagal Reglamento (EB) Nr. 2887/2000 4 straipsnio 1-3 dalyse joms suteiktus įgaliojimus tikrindamos, ar kainos yra pagrįstos sąnaudomis, turi teisę į vadinamąją vertinimo diskreciją, kuriai taikoma tik ribota teisminė kontrolė?

                           e)

                           Jeigu į d klausimą būtų atsakyta teigiamai:
                           Ar ši diskrecija taip pat taikoma sąnaudų apskaičiavimo metodams ir tinkamų palūkanų (skolintam ir (arba) nuosavam kapitalui) bei tinkamų nusidėvėjimo laikotarpių nustatymo klausimams?
                           Kokios yra šios diskrecijos ribos?

                           f)

                           Ar reikalavimai kainas grįsti sąnaudomis taip pat skirti bent jau konkurentų kaip naudos gavėjų apsaugai, ir būtent taip, kad šie konkurentai galėtų pasinaudoti teisine apsauga nuo sąnaudomis nepagrįstų mokesčių už prieigą?

                           g)

                           Ar neigiamos negalėjimo įrodyti pasekmės (įrodinėjimo našta) tenka notifikuotajam operatoriui, kai sąnaudos visos ar iš dalies negali būti įrodytos per Reglamento Nr. 2887/2000 4 straipsnyje įtvirtintą priežiūros procedūrą ar per vėliau vykstantį teismo procesą?

                           h)

                           Jeigu į f ir g klausimus būtų atsakyta teigiamai:
                           Ar notifikuotajam operatoriui įrodinėjimo, kad kainos pagrįstos sąnaudomis, našta tenka ir tuomet, kai konkurentas kaip naudos gavėjas apskundžia nacionalinės reguliavimo institucijos pagal nacionalinę teisę patvirtintus mokesčius už prieigą motyvuodamas tuo, kad patvirtinti mokesčiai yra per dideli, nes kainos nepagrįstos sąnaudomis?

      (1)  OL L 336, p. 4.


title: Byla T-584/11: 2011 m. lapkričio 15 d. pareikštas ieškinys byloje Atlas Transport prieš VRDT — Hartmann (ATLAS TRANSPORT)

text:
               4.2.2012

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 32/27

         2011 m. lapkričio 15 d. pareikštas ieškinys byloje Atlas Transport prieš VRDT — Hartmann (ATLAS TRANSPORT)

   (Byla T-584/11)
   2012/C 32/57
   Kalba, kuria surašytas ieškinys: vokiečių

      Šalys

      Ieškovė: Atlas Transport GmbH (Diuseldorfas, Vokietija), atstovaujama advokatų U. Hildebrandt, K. Schmidt-Hern ir B. Weichhaus

      Atsakovė: Vidaus rinkos derinimo tarnyba (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui)

      Kita procedūros Apeliacinėje taryboje šalis: Alfred Hartmann (Lėras, Vokietija)

      Ieškovės reikalavimai

   Ieškovė Bendrojo Teismo prašo:

               Panaikinti 2011 m. rugsėjo 1 d. Vidaus rinkos derinimo tarnybos (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui) pirmosios apeliacinės tarybos sprendimą byloje R 2262/2010-1 ir

               priteisti iš atsakovės bylinėjimosi išlaidas.

      Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

      Įregistruotas Bendrijos prekių ženklas, dėl kurio pateiktas prašymas panaikinti jo registraciją: žodinis prekių ženklas ATLAS TRANSPORT 39 klasės paslaugoms.

      Bendrijos prekių ženklo savininkė: ieškovė

      Šalis, prašanti panaikinti Bendrijos prekių ženklo registraciją: Alfred Hartmann

      Anuliavimo skyriaus sprendimas: atmesti prašymą panaikinti registraciją

      Apeliacinės tarybos sprendimas: patenkinti apeliaciją

      Ieškinio pagrindai: ieškovės teigimu atsakovė pažeidė Reglamento Nr. 2868/95 40 punkto 5 dalį ir 22 punktą tiek, kiek ji klaidingai vertino įrodymus; be to, atsakovė pažeidė Reglamento Nr. 207/2009 15 straipsnį tiek, kiek ji taikė pažodinį šio straipsnio aiškinimą nustatant, ar prekių ženklas buvo teisėtai naudojamas nagrinėjamoms paslaugoms žymėti; atsakovė taip pat pažeidė Reglamento Nr. 207/2009 76 straipsnio 1 dalį tiek, kiek ji, nustatydama žodžio „transportas“ reikšmę, rėmėsi vienintele nuoroda, bei nepakankamai įvertino šią nuorodą ir todėl, taip darydama elgėsi nerūpestingai; be to, atsakovė pažeidė Reglamento Nr. 207/2009 75 straipsnio pirmąjį sakinį, nes ji aiškiai nepagrindė savo teisinės analizės; galiausiai atsakovė, neatsižvelgdama į ieškovės teisę būti išklausytai, pažeidė Reglamento Nr. 207/2009 76 straipsnio antrąjį sakinį.


title: 2004 m. liepos 8 d. Pirmosios Instancijos teismo sprendimas, Byloje T-198/01 Technische Glaswerke Ilmenau GmbH prieš Europos Bendrijų Komisiją (Valstybės pagalba — Ieškinys dėl panaikinimo — Privataus kreditoriaus kriterijus — Pagalba su sunkumais susiduriančioms įmonėms gelbėti ir restruktūrizuoti — Teisė į gynybą — Motyvavimas)

text:
               25.9.2004

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 239/15

      PIRMOSIOS INSTANCIJOS TEISMO SPRENDIMAS

   2004 m. liepos 8 d.
   Byloje T-198/01 Technische Glaswerke Ilmenau GmbH prieš Europos Bendrijų Komisiją (1)

   (Valstybės pagalba - Ieškinys dėl panaikinimo - Privataus kreditoriaus kriterijus - Pagalba su sunkumais susiduriančioms įmonėms gelbėti ir restruktūrizuoti - Teisė į gynybą - Motyvavimas)
   (2004/C 239/30)
   Bylos kalba: vokiečių
   Byloje T-198/01 Technische Glaswerke Ilmenau GmbH, įsteigta Ilmenau (Vokietija), atstovaujama pradžioje advokatų S. Gerrit ir C. Arhold, vėliau – advokatų C. Arhold ir N. Wimmer, nurodžiusių adresą dokumentams įteikti Liuksemburge, prieš Europos Bendrijų Komisiją (atstovai: V. Kreuschitz ir V. Di Bucci, nurodę adresą dokumentams įteikti Liuksemburge), palaikomą Schott Glas, įsteigtos Mayence (Vokietija), atstovaujamos advokato U. Soltész, dėlKomisijos 2001 m. birželio 12 d. sprendimo 2002/185/EB dėl Vokietijos Federacinės Respublikos suteiktos valstybės pagalbos Technische Glaswerke Ilmenau GmbH (Vokietija) (OL 2002 L 62, p. 30) panaikinimo, Pirmosios instancijos teismas (penktoji išplėstinė kolegija), susidedantis iš pirmininko R. García-Valdecas, teisėjų P. Lindh, J. D. Cooke, H. Legal ir M. E. Martins Ribeiro; sekretorė: administratorė D. Christensen, 2004 m. liepos 8 d. priėmė sprendimą, kurio rezoliucinėje dalyje nurodyta:

               1)

               Atmesti ieškinį.

               2)

               Pareiškėjas padengia savo paties, Komisijos ir į pagrindinę bylą bei į laikinųjų apsaugos priemonių taikymo procesą įstojusio asmens nurodytas bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 303, 2001 10 27.


title: Byla T-154/15: 2015 m. kovo 27 d. pareikštas ieškinys byloje Jaber/Taryba

text:
               8.6.2015

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 190/22

         2015 m. kovo 27 d. pareikštas ieškinys byloje Jaber/Taryba

   (Byla T-154/15)
   (2015/C 190/26)
   Proceso kalba: prancūzų

      Šalys

      Ieškovas: Aiman Jaber (Latakija, Sirija), atstovaujama advokatų A. Boesch, D. Amaudruz ir M. Ponsard

      Atsakovė: Europos Sąjungos Taryba

      Reikalavimai

   Ieškovas Bendrojo Teismo prašo:

               —

               nurodyti prijungti bylos T-653/11 medžiagą,

               —

               užtikrinti ieškovams teisę pateikti dubliką ir kartu su juo pateikti naujus dokumentus bei prašyti iškviesti liudytojus,

               —

               panaikinti, kiek jie susiję su ieškovais, šiuos aktus:

                           —

                           2015 m. sausio 26 d. Tarybos įgyvendinimo reglamentą (ES) Nr. 2015/108,

                           —

                           2015 m. sausio 26 d. Tarybos įgyvendinimo sprendimą (BUSP) 2015/117,

               —

               priteisti iš Tarybos bylinėjimosi išlaidas.

      Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

   Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai yra tie patys, kaip ir nurodytieji byloje T-653/11, Jaber/Taryba
       (1).

      (1)  OL C 58, p. 12.


title: Byla C-7/07 2007 m. sausio 15 d. pareikštas ieškinys byloje Europos Bendrijų Komisija prieš Prancūzijos Respubliką

text:
               24.3.2007

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 69/5

         2007 m. sausio 15 d. pareikštas ieškinys byloje Europos Bendrijų Komisija prieš Prancūzijos Respubliką

   (Byla C-7/07)
   (2007/C 69/09)
   Proceso kalba: prancūzų
   Šalys

      Ieškovė: Europos Bendrijų Komisija, atstovaujama W. Wils

      Atsakovė: Prancūzijos Respublika
   Ieškovės reikalavimai

               —

               pripažinti, kad nepriėmusi 2001 m. rugsėjo 27 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvą 2001/84/EB dėl originalaus meno kūrinio perpardavimo teisės autoriaus naudai (1) įgyvendinančių įstatymų ir kitų teisės aktų ir bet kuriuo atveju nepranešusi apie juos Komisijai, Prancūzijos Respublika neįvykdė įsipareigojimų pagal šią direktyvą;

               —

               priteisti iš Prancūzijos Respublikos bylinėjimosi išlaidas.

         Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai
   Terminas perkelti Direktyvos 2001/84/EB į vidaus teisę baigėsi 2005 m. gruodžio 31 dieną.

      (1)  OL L 272, p. 32.


title: 2005 m. gegužės 4 d. Pirmosios Instancijos Teismo sprendimas, Byloje T-22/04 Reemark Gesellschaft für Markenkooperation mbH prieš Vidaus rinkos derinimo tarnybą (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui) (Bendrijos prekių ženklas — Protesto procedūra — Paraiška žodiniam Bendrijos prekių ženklui Westlife — Ankstesnis nacionalinis prekių ženklas West — Galimybė supainioti — Žymenų panašumas)

text:
               9.7.2005

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 171/19

      PIRMOSIOS INSTANCIJOS TEISMO SPRENDIMAS

   2005 m. gegužės 4 d.
   Byloje T-22/04 Reemark Gesellschaft für Markenkooperation mbH prieš Vidaus rinkos derinimo tarnybą (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui)
       (1)

   (Bendrijos prekių ženklas - Protesto procedūra - Paraiška žodiniam Bendrijos prekių ženklui Westlife - Ankstesnis nacionalinis prekių ženklas West - Galimybė supainioti - Žymenų panašumas)
   (2005/C 171/34)
   Proceso kalba: anglų
   Byloje T-22/04 Reemark Gesellschaft für Markenkooperation mbH, įsteigta Hamburge (Vokietija), atstovaujama P. Koch Moreno, prieš Vidaus rinkos derinimo tarnybą (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui), atstovaujamą S. Laitinen, Bluenet Ltd, įsteigta Limerick (Airija), buvo kita proceso apeliacinėje taryboje šalis, dėl Vidaus rinkos derinimo tarnybos (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui) antrosios apeliacinės tarybos 2003 m. lapkričio 17 d. sprendimo (byla R 238/2002-2) dėl Bendrijos prekių ženklo West savininko protesto dėl prašymo įregistruoti prekių ženklą Westlife, Pirmosios instancijos teismas (antroji kolegija), kurį sudaro kolegijos pirmininkas J. Pirrung, teisėjai N. J. Forwood, S. Papasavvas; sekretoriaus padėjėja B. Pastor, 2005 m. gegužės 4 d. priėmė sprendimą, kurio rezoliucinėje dalyje nurodyta:

               1.

               Panaikinti Vidaus rinkos derinimo tarnybos (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui) antrosios apeliacinės tarybos 2003 m. lapkričio 17 d. sprendimą (byla R 238/2002-2).

               2.

               VRDT padengia savo ir ieškovės bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 94, 2004 4 17.


title: Byla C-615/13 P: 2013 m. lapkričio 27 d. ClientEarth , Pesticide Action Network Europe (PAN Europe) pateiktas apeliacinis skundas dėl 2013 m. rugsėjo 13 d. Bendrojo Teismo (šeštoji kolegija) priimto sprendimo byloje T-214/11 ClientEarth, Pesticide Action Network Europe (PAN Europe) prieš Europos maisto saugos tarnybą (EMST)

text:
               8.3.2014

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 71/6

      2013 m. lapkričio 27 d.ClientEarth, Pesticide Action Network Europe (PAN Europe) pateiktas apeliacinis skundas dėl 2013 m. rugsėjo 13 d. Bendrojo Teismo (šeštoji kolegija) priimto sprendimo byloje T-214/11 ClientEarth, Pesticide Action Network Europe (PAN Europe) prieš Europos maisto saugos tarnybą (EMST)

      (Byla C-615/13 P)
      (2014/C 71/09)
      Proceso kalba: anglų

         Šalys

         Apeliantės: ClientEarth, Pesticide Action Network Europe (PAN Europe), atstovaujamos advokato P. Kirch

         Kitos proceso šalys: Europos maisto saugos tarnyba, Europos Komisija

         Apeliančių reikalavimai

      Apeliantės Teisingumo Teismo prašo:

                  —

                  panaikinti 2013 m. rugsėjo 13 d. Bendrojo Teismo sprendimą byloje T-214/11,

                  —

                  priteisti iš EMST visas bylinėjimosi išlaidas.

         Apeliacinio skundo pagrindai ir pagrindiniai argumentai

      Grįsdamos apeliacinį skundą apeliantės remiasi trimis pagrindais.

                  1.

                  Pirmasis apeliacinio skundo pagrindas, susijęs su klaidingu teisinės sąvokos „asmens duomenys“, kaip apibrėžta Reglamento Nr. 45/2001 (1) 2 straipsnyje, taikymu.
                  Bendrasis Teismas klaidingai nusprendė, kad pavardės ir nuomonės kartu yra asmens duomenys. Sąvoka „asmens duomenys“ neapima nuomonių, pateiktų dalyvaujant viešame komitete, į kurį ekspertai, kurių pavardės ir kiti asmens duomenys yra viešai prieinami, pakviesti dalyvauti dėl jų pripažintos kompetencijos.

                  2.

                  Antrasis apeliacinio skundo pagrindas, susijęs su klaidingu Reglamento Nr. 1049/2001 (2) 4 straipsnio 1 dalies b punkto ir Reglamento Nr. 45/2001 8 straipsnio b punkto taikymu, kiek tai susiję su šių nuostatų taikymo sritimi, procedūra ir turiniu, ypač dėl to, kad neišnagrinėti ir neįvertinti visi tomis priemonėmis saugomi interesai.
                  Bendrasis Teismas nevisiškai išnagrinėjo visus taikytinų nuostatų, t. y. Reglamento Nr. 1049/2001 4 straipsnio 1 dalies b punkto ir Reglamento Nr. 45/2001 8 straipsnio b punkto, aspektus. Jis neišnagrinėjo ir neatsižvelgė į abiejomis priemonėmis saugomus skirtingus interesus.

                  3.

                  Trečiasis apeliacinio skundo pagrindas, susijęs su ESS 5 straipsnio pažeidimu dėl to, kad apeliantėms nustatyta neproporcinga įrodinėjimo pareiga jų reikalaujant nurodyti būtinumą perduoti informaciją ir saugomų teisėtų interesų apimtį.

         (1)  2000 m. gruodžio 18 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (EB) Nr. 45/2001 dėl asmenų apsaugos Bendrijos institucijoms ir įstaigoms tvarkant asmens duomenis ir laisvo tokių duomenų judėjimo (OL L 8, p. 1; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 13 sk., 26 t., p. 102).

         (2)  2001 m. gegužės 30 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (EB) Nr. 1049/2001 dėl galimybės visuomenei susipažinti su Europos Parlamento, Tarybos ir Komisijos dokumentais (OL L 145, p. 43; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 1 sk., 3 t., p. 331).


title: Byla C-101/12: 2012 m. vasario 27 d. Verwaltungsgericht Stuttgart (Vokietija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Herbert Schaible prieš Land Baden-Württemberg

text:
               5.5.2012

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 133/19

         2012 m. vasario 27 d.Verwaltungsgericht Stuttgart (Vokietija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Herbert Schaible prieš Land Baden-Württemberg

   (Byla C-101/12)
   2012/C 133/35
   Proceso kalba: vokiečių

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

   Verwaltungsgericht Stuttgart

      Šalys pagrindinėje byloje

      Pareiškėjas: Herbert Schaible
   Atsakovė: Land Baden-Württemberg

      Prejudiciniai klausimai

   Pateikti Europos Sąjungos Teisingumo Teismui klausimus, ar:

               a)

               pareiškėjo pareiga individualiai identifikuoti gyvūnus pagal Reglamento (EB) Nr. 21/2004 (1) 3 straipsnio 1 dalį ir 4 straipsnio 2 dalį,

               b)

               pareiškėjo pareiga elektroniniu būdu individualiai identifikuoti gyvūnus pagal Reglamento (EB) Nr. 21/2004, iš dalies pakeisto Reglamentu (EB) Nr. 1560/2007 (2), 9 straipsnio 3 dalies pirmą pastraipą,

               c)

               pareiškėjo pareiga tvarkyti ūkio registrą C pagal Reglamento (EB) Nr. 21/2004 5 straipsnio 1 dalį, susijusią su B priedo 2 punktu,

         yra suderinamos su viršesne Sąjungos teise ir todėl galiojančios.

      (1)  2003 m. gruodžio 17 d. Tarybos reglamentas (EB) Nr. 21/2004, nustatantis avių ir ožkų identifikavimo bei registravimo sistemą ir iš dalies pakeičiantis Reglamentą (EB) Nr. 1782/2003 bei Direktyvas 92/102/EEB ir 64/432/EEB (OL L 5, 2004, p. 8; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 3 sk., 42 t., p. 56).

      (2)  2007 m. gruodžio 17 d. Tarybos reglamentas (EB) Nr. 1560/2007, iš dalies keičiantis Reglamento (EB) Nr. 21/2004 nuostatas, susijusias su avių ir ožkų elektroninio identifikavimo taikymo pradžios data (OL L 340, p. 25).


title: Byla C-240/12: 2012 m. gegužės 18 d. Rechtbank te Rotterdam (Nyderlandai) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą baudžiamojoje byloje prieš EBS Le relais Nord-Pas-De-Calais

text:
               11.8.2012

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 243/5

         2012 m. gegužės 18 d.Rechtbank te Rotterdam (Nyderlandai) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą baudžiamojoje byloje prieš EBS Le relais Nord-Pas-De-Calais

   (Byla C-240/12)
   2012/C 243/08
   Proceso kalba: olandų

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Rechtbank te Rotterdam

      Šalis pagrindinėje baudžiamojoje byloje

      EBS Le relais Nord-Pas-De-Calais

      Prejudiciniai klausimai

               1.

               Ar atliekas vežant jūra iš ES valstybės narės (šiuo atveju Prancūzijos) į valstybę, kuriai netaikomas EBPO sprendimas (šiuo atveju Jungtinius Arabų Emyratus), vyksta „tranzitas“, kaip tai suprantama pagal reglamentus Nr. 259/93 (1) ir Nr. 1013/2006 (2), jei pakeliui įplaukiama į kitos ES valstybės narės (šiuo atveju Roterdamo) uostą?

               2.

               Ar atsakymas į pirmąjį klausimą būtų kitoks, jei

                           —

                           šios atliekos minėtame uoste būtų sandėliuojamos ir (ar) perkraunamos ir (arba)

                           —

                           iškraunamos ant žemės ir (arba)

                           —

                           būtų deklaruotas šių atliekų importas muitinėje?

      (1)  1993 m. vasario 1 d. Tarybos reglamentas (EEB) Nr. 259/93 dėl atliekų vežimo Europos bendrijos viduje, į Bendriją ir iš jos priežiūros ir kontrolės (OL L 30, p. 1; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 15 sk., 2 t., p. 176).

      (2)  2006 m. birželio 14 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (EB) Nr. 1013/2006 dėl atliekų vežimo (OL L 190, p. 1).


title: Byla T-432/10: 2013 m. spalio 16 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Vivendi prieš Komisiją (Konkurencija — Piktnaudžiavimas dominuojančia padėtimi — Prancūzijos didelės spartos interneto prieigos ir telefonijos rinka — Sprendimas atmesti skundą — Bendrijos intereso nebuvimas — Numanomo pažeidimo svarba vidaus rinkos veikimui — Tikimybė įrodyti numanomą pažeidimą)

text:
               30.11.2013

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 352/11

         2013 m. spalio 16 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Vivendi prieš Komisiją

   (Byla T-432/10) (1)

   (Konkurencija - Piktnaudžiavimas dominuojančia padėtimi - Prancūzijos didelės spartos interneto prieigos ir telefonijos rinka - Sprendimas atmesti skundą - Bendrijos intereso nebuvimas - Numanomo pažeidimo svarba vidaus rinkos veikimui - Tikimybė įrodyti numanomą pažeidimą)
   2013/C 352/20
   Proceso kalba: prancūzų

      Šalys

      Ieškovė: Vivendi (Paryžius, Prancūzija), iš pradžių atstovaujama advokatų M. Struys, O. Fréget ir J.-Y. Ollier, vėliau — M. Struys, O. Fréget ir L. Eskenazi

      Atsakovė: Europos Komisija, atstovaujama B. Mongin ir N. von Lingen

      Atsakovės pusėje į bylą įstojusi šalis: Orange, ankščiau — France Télécom (Paryžius, Prancūzija), atstovaujama advokato S. Hautbourg

      Dalykas

   Prašymas panaikinti 2010 m. liepos 2 d. Komisijos sprendimą C(2010) 4730, kuriuo atmestas ieškovės skundas dėl galimo France Télécom piktnaudžiavimo dominuojančia padėtimi Prancūzijos didelės spartos interneto prieigos ir telefonijos rinkoje (byla COMP/C-1/39.653 — Vivendi & Iliad prieš France Télécom).

      Rezoliucinė dalis

               1.

                  Atmesti ieškinį.

               2.

                  Vivendi padengia savo ir Europos Komisijos bylinėjimosi išlaidas.

               3.

                  Orange padengia savo bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 317, 2010 11 20.


title: Byla T-169/08: 2012 m. rugsėjo 20 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje DEI prieš Komisiją (Konkurencija — Piktnaudžiavimas dominuojančia padėtimi — Graikijos lignito tiekimo rinka ir didmeninė elektros energijos rinka — Sprendimas, kuriuo konstatuojamas EB 86 straipsnio 1 dalies, skaitomos kartu su EB 82 straipsniu, pažeidimas — Graikijos Respublikos viešajai įmonei lignito gavybos teisių suteikimas ir jų tolesnis galiojimas)

text:
               10.11.2012

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 343/11

         2012 m. rugsėjo 20 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje DEI prieš Komisiją

   (Byla T-169/08) (1)

   (Konkurencija - Piktnaudžiavimas dominuojančia padėtimi - Graikijos lignito tiekimo rinka ir didmeninė elektros energijos rinka - Sprendimas, kuriuo konstatuojamas EB 86 straipsnio 1 dalies, skaitomos kartu su EB 82 straipsniu, pažeidimas - Graikijos Respublikos viešajai įmonei lignito gavybos teisių suteikimas ir jų tolesnis galiojimas)
   2012/C 343/13
   Proceso kalba: graikų

      Šalys

      Ieškovė: Dimosia Epicheirisi Ilektrismou AE (DEI) (Atėnai, Graikija), atstovaujama advokato P. Anestis

      Atsakovė: Europos Komisija, atstovaujama T. Christoforou, A. Bouquet ir A. Antoniadis, padedamų advokato A. Oikonomou

      Ieškovės pusėje į bylą įstojusi šalis: Graikijos Respublika, atstovaujama K. Boskovits ir P. Mylonopoulos, iš pradžių padedamų advokatų A. Komninos ir M. Marinos, vėliau advokato M. Marinos

      Atsakovės pusėje į bylą įstojusios šalys: Energeiaki Thessalonikis AE (Echedoros, Graikija) ir Elliniki Energeia kai Anaptyxi AE (HE & DSA) (Kifisija, Graikija), atstovaujamos advokatų P. Skouris ir E. Trova

      Dalykas

   Prašymas panaikinti 2008 m. kovo 5 d. Komisijos sprendimą C(2008) 824 galutinis dėl Graikijos Respublikos DEI lignito gavybos teisių suteikimo ir jų tolesnio galiojimo.

      Rezoliucinė dalis

               1.

               Panaikinti 2008 m. kovo 5 d. Komisijos sprendimą C(2008) 824 galutinis dėl Graikijos Respublikos Dimosia Epicheirisi Ilektrismou AE (DEI) lignito gavybos teisių suteikimo ir jų tolesnio galiojimo.

               2.

               Nurodyti Europos Komisijai padengti savo ir DEI patirtas bylinėjimosi išlaidas.

               3.

               Graikijos Respublika, Elliniki Energeia kai Anaptyxi AE (HE & DSA) ir Energeiaki Thessalonikis AE padengia savo bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 183, 2008 7 19.


title: Byla C-24/09: 2010 m. kovo 11 d. Teisingumo Teismo (ketvirtoji kolegija) nutartis byloje ( Högsta domstolen (Švedija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Djurgården-Lilla Värtans Miljöskyddsförening prieš AB Fortum Värme samägt med Stockholms stad (Procedūros reglamento 104 straipsnio 3 dalies pirmoji pastraipa — Direktyva 85/337/EB — Tam tikrų valstybės ir privačių projektų poveikio aplinkai vertinimas — Direktyva 96/61 — Taršos prevencija ir mažinimas — Visuomenės dalyvavimas priimant sprendimus aplinkosaugos klausimais — Teisė apskųsti projektų, galinčių daryti reikšmingą poveikį aplinkai, patvirtinimo sprendimus)

text:
               22.5.2010

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 134/12

         2010 m. kovo 11 d. Teisingumo Teismo (ketvirtoji kolegija) nutartis byloje (Högsta domstolen (Švedija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Djurgården-Lilla Värtans Miljöskyddsförening prieš AB Fortum Värme samägt med Stockholms stad

   (Byla C-24/09) (1)

   (Procedūros reglamento 104 straipsnio 3 dalies pirmoji pastraipa - Direktyva 85/337/EB - Tam tikrų valstybės ir privačių projektų poveikio aplinkai vertinimas - Direktyva 96/61 - Taršos prevencija ir mažinimas - Visuomenės dalyvavimas priimant sprendimus aplinkosaugos klausimais - Teisė apskųsti projektų, galinčių daryti reikšmingą poveikį aplinkai, patvirtinimo sprendimus)
   2010/C 134/18
   Proceso kalba: švedų

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Högsta domstolen

      Šalys

      Ieškovė: Djurgården-Lilla Värtans Miljöskyddsförening

      Atsakovė: AB Fortum Värme samägt med Stockholms stad

      Dalykas

   Prašymas priimti prejudicinį sprendimą — Högsta domstolen — 1985 m. birželio 27 d. Tarybos direktyvos 85/337/EEB dėl tam tikrų valstybės ir privačių projektų poveikio aplinkai vertinimo (OL L 175, p. 40; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių kalba, 15 sk., 1 t., p. 248), iš dalies pakeistos 2003 m. gegužės 26 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2003/35/EB, nustatančia visuomenės dalyvavimą rengiant tam tikrus su aplinka susijusius planus ir programas, ir iš dalies keičiančia Tarybos direktyvas 85/337/EEB ir 96/61/EB dėl visuomenės dalyvavimo ir teisės kreiptis į teismus (OL L 156, p. 17; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 15 sk., 7 t., p. 466), 1 straipsnio 2 dalies, 6 straipsnio 4 dalies ir 10a straipsnio aiškinimas — Komisijos deklaracija (OL L 56, p. 17) — 1996 m. rugsėjo 24 d. Tarybos direktyvos 96/61/EB dėl taršos integruotos prevencijos ir kontrolės (OL L 257, p. 26; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 15 sk., 3 t., p. 80), iš dalies pakeistos Direktyva 2003/35/EB, 2 straipsnio 14 punkto ir 15a straipsnio aiškinimas — Nacionalinės teisės aktai, pagal kuriuos regione įsteigtos ne pelno asociacijos gali dalyvauti leidimų vykdyti aplinkai pavojingą veiklą išdavimo procedūroje, šių organizacijų teisei ginčyti sprendimus dėl leidimo taikant sąlygą, kad jų statute įtvirtintas tikslas yra aplinkos apsauga, kad ji vykdo veiklą ne mažiau nei tris mėnesius ir kad ji turi bent 2 000 narių.

      Rezoliucinė dalis

               1.

               Suinteresuotos visuomenės nariai 1985 m. birželio 27 d. Tarybos direktyvos 85/337/EEB dėl tam tikrų valstybės ir privačių projektų poveikio aplinkai vertinimo, iš dalies pakeistos 2003 m. gegužės 26 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2003/35/EB, 1 straipsnio 2 dalies ir 10a straipsnių prasme ir 1996 m. rugsėjo 24 d. Tarybos direktyvos 96/61/EB dėl taršos integruotos prevencijos ir kontrolės, iš dalies pakeistos Direktyva 2003/35, 2 straipsnio 14 punkto ir 15a straipsnio nuostatų, kurios buvo perimtos 2008 m. sausio 15 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2008/1/EB dėl taršos integruotos prevencijos ir kontrolės 2 straipsnio 15 punkte ir 16 straipsnyje, prasme turi turėti teisę ginčyti sprendimą, kurį vienos valstybės narės teismų sistemai priklausantis teismas priėmė dėl leidimo atlikti planuojamą veiklą byloje, nepaisant vaidmens, kurį jie galėjo atlikti dalyvaudami teismui nagrinėjant tokį klausimą bei išdėstydami šiam teismui savo požiūrį.

               2.

               Direktyvos 85/337, iš dalies pakeistos Direktyva 2003/35, 10a straipsnis ir Direktyvos 96/61, iš dalies pakeistos Direktyva 2003/35, 15a straipsnis, kuris buvo perimtas Direktyvos 2008/1 16 straipsnyje, draudžia tokią nacionalinės teisės nuostatą, pagal kurią teisė pateikti apeliacinį skundą teisme dėl sprendimo, susijusio su į atitinkamai Direktyvos 85/337, iš dalies pakeistos Direktyva 2003/35, ir Direktyvos 96/61, iš dalies pakeistos Direktyva 2003/35, taikymo sritį patenkančia operacija, suteikiama tik toms aplinkos apsaugos asociacijoms, kurios turi mažiausiai 2 000 narių.

      (1)  OL C 69, 2009 3 21.