title: 2010 m. gruodžio 22 d. Teisingumo Teismo (ketvirtoji kolegija) sprendimas.#Europos Komisija prieš Slovakijos Respubliką.#Valstybės įsipareigojimų neįvykdymas - Valstybės pagalba - Taikant susitarimo su kreditoriais procedūrą atliktas bendrovės mokestinės skolos dalinis nurašymas - Komisijos sprendimas pripažinti šią pagalbą nesuderinama su bendrąja rinka ir nurodyti ją susigrąžinti - Neįvykdymas.#Byla C-507/08.

text:
      Byla C‑507/08
      Europos Komisija
      prieš
      Slovakijos Respubliką
      „Valstybės įsipareigojimų neįvykdymas – Valstybės pagalba – Taikant susitarimo su kreditoriais procedūrą atliktas bendrovės mokestinės skolos dalinis nurašymas – Komisijos sprendimas pripažinti šią pagalbą nesuderinama su bendrąja rinka ir nurodyti ją susigrąžinti – Neįvykdymas“
      Sprendimo santrauka
      1.        Ieškinys dėl įsipareigojimų neįvykdymo – Pareigos susigrąžinti neteisėtą pagalbą nesilaikymas – Gynybos priemonės
      (EB 88 straipsnio 2 dalis, ESS 4 straipsnio 3 dalis)
      2.        Valstybių teikiama pagalba – Komisijos sprendimas pripažinti pagalbą nesuderinama su bendrąja rinka ir nurodyti ją grąžinti
            – Valstybių narių pareigos
      (EB 88 straipsnio 2 dalis, Tarybos reglamento Nr. 659/1999 trylikta konstatuojamoji dalis ir 14 straipsnio 3 dalis)
      3.        Valstybių teikiama pagalba – Neteisėtos pagalbos susigrąžinimas – Nacionalinės teisės taikymas – Sąlygos ir ribos
      (EB 88 straipsnio 2 dalis, Tarybos reglamento Nr. 659/1999 14 straipsnio 3 dalis)
      1.        Vienintelis pagrindas, kuriuo valstybė narė gali remtis atsikirsdama į EB 88 straipsnio 2 dalies pagrindu Komisijos pareikštą
         ieškinį dėl įsipareigojimų neįvykdymo, yra absoliutus negalėjimas tinkamai vykdyti sprendimą dėl pagalbos susigrąžinimo.

      Iškilus sunkumams dėl vykdymo, Komisija ir valstybė narė, vadovaudamosi ESS 4 straipsnio 3 dalyje įtvirtintu principu, nustatančiu
         valstybėms narėms ir Europos Sąjungos institucijoms abipusę lojalaus bendradarbiavimo pareigą, privalo sąžiningai bendrai
         veikti siekdamos įveikti šiuos sunkumus, visiškai laikydamosi visų pirma su valstybės pagalba susijusių SESV nuostatų.

      (žr. 43–44 punktus)
      2.        Komisijos sprendimo pripažinti valstybės pagalbą nesuderinama su bendraja rinka lingvistiniam aiškinimui, kuriuo aptariama
         valstybė narė remiasi grįsdama jo neįvykdymą ir pagal kurį šiame sprendime vartojamas terminas „récupération“ vietoje termino
         „recouvrement“, pasak tos valstybės, nustato jai tik pareigą imtis įvairių priemonių neteisėtai pagalbai susigrąžinti, tačiau
         ji neprivalo jos susigrąžinti faktiškai, negalima pritarti.

      Atsižvelgiant į Sąjungos teisės aktus ir, konkrečiai kalbant, į Reglamento Nr. 659/1999 dėl EB 88 straipsnio taikymo tryliktą
         konstatuojamąją dalį ir 14 straipsnio 3 dalį, tokio Komisijos sprendimo tikslas yra atkurti veiksmingą konkurenciją, todėl
         šiuo sprendimu valstybei narei, kuriai skirtas sprendimas, nustatoma pareiga veiksmingai ir nedelsiant atsiimti neteisėtai
         suteiktą valstybės pagalbą.

      (žr. 5, 46–48 punktus)
      3.        Valstybė narė, kuri pagal Komisijos sprendimą pripažinti, kad suteikta su bendrąja rinka nesuderinama valstybės pagalba, privalo
         susigrąžinti neteisėtą pagalbą, gali laisvai pasirinkti tvarką, kaip ji vykdys šią pareigą, su sąlyga, kad pasirinktos priemonės
         nepažeis Sąjungos teisės tikslų ir veiksmingumo. Taigi Sąjungos teisė nustato pareigą imtis visų priemonių, kurios tinkamos
         įgyvendinti Komisijos sprendimus, nustatančius pareigą neteisėtą pagalbą susigrąžinti laikantis valstybių narių tam nustatytų
         įvairių procedūrų ypatybių.

      Konkrečiai dėl klausimo, ar galutiniu tapęs nacionalinio teismo sprendimas, kuriuo, vykstant bankroto procedūrai, patvirtintas
         susitarimas, pagal kurį nurašoma dalis skolos valstybei, o vėliau tokį nurašymą Komisija pripažįsta valstybės pagalba, gali
         sužlugdyti tos pagalbos susigrąžinimą, Sąjungos teisė nenustato nacionaliniams teismams pareigos visais atvejais netaikyti
         vidaus proceso taisyklių, suteikiančių teismo sprendimui res judicata galią, net jei tai leistų užkirsti kelią aptariamu sprendimu padarytam Sąjungos teisės pažeidimui. Tačiau jei pagal nacionalinę
         teisę šios aptariamos valstybės narės valdžios institucijos turi priemonių, kurių rūpestingas taikymas būtų galėjęs suteikti
         minėtai valstybei galimybę susigrąžinti aptariamą pagalbą, ir jei ta valstybė nepateikia pakankamai informacijos, kuri leistų
         teigti, jog per nustatytą terminą ji ėmėsi visų įmanomų veiksmų neteisėtai pagalbai susigrąžinti, ta valstybė turi būti laikoma
         neįvykdžiusia įsipareigojimų pagal EB 249 straipsnio ketvirtą pastraipą ir Komisijos sprendimą.

      (žr. 51–52, 55, 60–61, 64–65 punktus)
TEISINGUMO TEISMO (ketvirtoji kolegija) SPRENDIMAS
      2010 m. gruodžio 22 d.(*)

      „Valstybės įsipareigojimų neįvykdymas – Valstybės pagalba – Taikant susitarimo su kreditoriais procedūrą atliktas bendrovės mokestinės skolos dalinis nurašymas – Komisijos sprendimas pripažinti šią pagalbą nesuderinama su bendrąja rinka ir nurodyti ją susigrąžinti – Neįvykdymas“
      Byloje C‑507/08
      dėl 2008 m. lapkričio 21 d. pagal EB 88 straipsnio 2 dalį pareikšto ieškinio dėl įsipareigojimų neįvykdymo
      Europos Komisija, atstovaujama C. Giolito, J. Javorský ir K. Walkerová, nurodžiusi adresą dokumentams įteikti Liuksemburge,

      ieškovė,
      prieš
      Slovakijos Respubliką, atstovaujamą B. Ricziová,

      atsakovę,
      TEISINGUMO TEISMAS (ketvirtoji kolegija),
      kurį sudaro kolegijos pirmininkas J.‑C. Bonichot, teisėjai K. Schiemann (pranešėjas), L. Bay‑Larsen, C. Toader ir M. Safjan,
      generalinis advokatas P. Cruz Villalón,
      posėdžio sekretorius K. Malacek, administratorius,
      atsižvelgęs į rašytinę proceso dalį ir įvykus 2010 m. birželio 3 d. posėdžiui,
      susipažinęs su 2010 m. rugsėjo 9 d. posėdyje pateikta generalinio advokato išvada,
      priima šį
      Sprendimą
      1        Ieškiniu Europos Bendrijų Komisija prašo Teisingumo Teismo pripažinti, kad neįvykdydama 2006 m. birželio 7 d. Komisijos sprendimo
         2007/254/EB dėl valstybės pagalbos C 25/2005 (ex NN 21/2005), kurią Slovakijos Respublika suteikė Frucona Košice, a.s., Slovakijos Respublika neįvykdė įsipareigojimų pagal EB 249 straipsnio ketvirtą pastraipą ir to sprendimo 2 straipsnį.

       Teisinis pagrindas
      2        1999 m. kovo 22 d. Tarybos reglamento (EB) Nr. 659/1999, nustatančio išsamias EB Sutarties 93 straipsnio taikymo taisykles
         (OL L 83, p. 1; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 8 sk., 1 t., p. 339), trylikta konstatuojamoji dalis išdėstyta taip:

      „kadangi suteikiant bendrajai rinkai prieštaraujančią neteisėtą pagalbą turėtų būti atkurta veiksminga konkurencija; kadangi
         dėl to būtina, kad pagalba, įskaitant palūkanas, būtų išieškota iš karto; kadangi pagalbą derėtų išieškoti pagal nacionalinėje
         teisėje nustatytas procedūras; kadangi minėtųjų procedūrų taikymas, neleidžiantis iš karto ir veiksmingai įgyvendinti Komisijos
         sprendimą, neturėtų trukdyti atkurti veiksmingą konkurenciją; kadangi, norėdamos pasiekti šį rezultatą, valstybės narės turėtų
         imtis visų būtinų priemonių, kad užtikrintų Komisijos sprendimo įgyvendinimą.“

      3        Reglamento Nr. 659/1999 14 straipsnio 3 dalis išdėstyta taip:

      „Nepažeidžiant nė vieno Europos Bendrijų Teisingumo Teismo nurodymo pagal [EB 242] straipsnį, pagalba išieškoma nedelsiant
         ir pagal atitinkamos valstybės narės nacionalinę teisę nustatytas procedūras, jeigu jos leidžia nedelsiant ir veiksmingai
         įvykdyti Komisijos sprendimą. Šiuo tikslu, kai bylą svarsto nacionaliniai teismai, suinteresuotosios valstybės narės, nepažeisdamos
         Bendrijos teisės, imasi visų priemonių, kurios numatytos jų atitinkamuose teisiniuose aktuose, įskaitant laikinąsias priemones.“

      4        To paties reglamento 23 straipsnio 1 dalyje nustatyta:

      „Jeigu suinteresuotoji valstybė narė nevykdo sąlyginių arba jai nepalankių sprendimų ypač 14 straipsnyje nustatytais atvejais,
         Komisija spręsti klausimą gali tiesiogiai perduoti Europos Bendrijų Teisingumo Teismui pagal [EB 88 straipsnio 2 dalį].“

       Ikiteisminė procedūra
      5        Sprendimu 2007/254 Komisija konstatavo, kad Slovakijos Respublikos Frucona Košice a.s. (toliau – Frucona) naudai taikytos priemonės buvo valstybės pagalba ir kad ta pagalba nesuderinama su bendrąja rinka.

      6        Iš šio sprendimo matyti, kad faktinių aplinkybių atsiradimo momentu Frucona vykdė veiklą alkoholinių gėrimų, likerių, nealkoholinių gėrimų, konservuotų vaisių ir daržovių bei acto gamybos sektoriuje.
         Aptariamą valstybės priemonę sudarė IV Košice vietos mokesčių inspekcijos (toliau – mokesčių inspekcija) atliktas mokestinės
         skolos panaikinimas pagal su kreditoriais sudarytą susitarimą laikantis Bankroto ir susitarimų su kreditoriais įstatyme Nr. 328/91
         įtvirtintos procedūros. Remiantis šiuo teisės aktu, kaip ir bankroto procedūra, susitarimu siekiama sutvarkyti įsiskolinusios
         bendrovės finansinę padėtį, tačiau jos tikslas yra leisti tęsti jos veiklą sudarant su kreditoriais susitarimą, pagal kurį
         ta bendrovė įsipareigoja grąžinti dalį savo skolos už likusios skolos dalies panaikinimą. Tokį susitarimą privalo patvirtinti
         šią procedūrą prižiūrintis teismas.

      7        2004 m. kovo 8 d. Frucona kompetentingam apygardos teismui pateikė prašymą dėl susitarimo, nes tarp jos įsiskolinimų buvo mokestinė skola už alkoholio
         akcizą. Kreditoriams nubalsavus už šį susitarimą, 2004 m. liepos 14 d. šis teismas jį patvirtino. Pasibaigus skundo pateikimo
         terminui, tas teismo sprendimas tapo galutinis.

      8        Susitarime numatyta, kad Frucona grąžins 35 % skolos per vieną mėnesį, o reikalavimo į likusius 65 % kreditoriai atsisakys.

      9        Frucona mokestinė skola mokesčių inspekcijai iš viso sudarė 640 793 831 SKK (t. y. 16,86 mln. EUR). Pagal susitarimą mokesčių inspekcija
         susigrąžino 224 277 841 SKK (t. y. 5,86 mln. EUR), todėl nurašyta mokestinės skolos suma sudarė 416 515 990 SKK (t. y. 11 mln. EUR).

      10      Užbaigusi aptariamo mokesčių nurašymo tyrimo procedūrą pagal EB 88 straipsnio 2 dalies pirmą pastraipą, Komisija konstatavo,
         kad šiuo nurašymu Slovakijos Respublika neteisėtai suteikė pagalbą Frucona, ir Sprendime 2007/254 nurodė:

      „1 straipsnis
      Valstybės pagalba, kurią Slovakijos Respublika suteikė [Frucona], siekianti 416 515 990 [SKK] sumą, yra nesuderinama su bendrąja rinka.

      2 straipsnis
      1.      Slovakijos Respublika imasi visų priemonių, reikalingų siekiant išieškoti iš gavėjo visą neteisėtai suteiktą pagalbą, nurodytą
         1 straipsnyje.

      2.      Išieškojimas vykdomas nedelsiant ir pagal nacionalinę teisę, jeigu ji leidžia neatidėliotinai ir veiksmingai vykdyti sprendimą.
      3.      Grąžintina suma turi apimti viso laikotarpio palūkanas nuo datos, kai suma buvo perduota [Frucona], iki faktinio sumos atgavimo.

      <…>
      3 straipsnis
      Per du mėnesius nuo pranešimo apie šį sprendimą Slovakijos Respublika informuoja Komisiją apie priemones, kurių buvo imtasi
         šiam sprendimui įgyvendinti. <…>

      <…>“
      11      2007 m. sausio 12 d. Frucona pareiškė ieškinį Teisme, reikalaudama panaikinti tą sprendimą (byla Frucona Košice, T‑11/07), tačiau kaip laikinosios apsaugos priemonės neprašė jo sustabdyti. Slovakijos Respublika ieškinio dėl šio sprendimo,
         apie kurį jai buvo pranešta 2006 m. birželio 12 d., nepateikė.

      12      Vykdydama minėtą sprendimą, 2006 m. liepos 4 d. mokesčių inspekcija pareikalavo Frucona grąžinti neteisėtą pagalbą su palūkanomis per aštuonias dienas. Pastarajai šio reikalavimo neįvykdžius, mokesčių inspekcija
         2006 m. liepos 21 d. pareiškė ieškinį dėl susigrąžinimo II Košice apylinkės teisme.

      13      2007 m. birželio 11 d. sprendimu šis teismas atmetė prašymą ir nusprendė, kad Frucona neprivalo grąžinti minėtos pagalbos. Šį sprendimą 2008 m. balandžio 21 d. sprendimu patvirtino Košice apygardos teismas ir
         kaip vieną iš motyvų nurodė, kad negalima peržiūrėti sprendimo patvirtinti susitarimą su kreditoriais, nes jis įgijo res judicata galią.

      14      2008 m. liepos 2 d. raštu mokesčių inspekcija paprašė Slovakijos Respublikos generalinio prokuroro pateikti ypatingąjį skundą
         dėl to sprendimo. Slovakijos Respublika aiškiai nenurodė, koks buvo tolesnis šio prašymo likimas.

      15      Per visą neteisėtos pagalbos susigrąžinimo procedūrą Komisija ne kartą reikalavo nedelsiant ir veiksmingai įvykdyti Sprendimą
         2007/254, kaltindama Slovakijos valdžios institucijas, kad, užuot tiesiogiai įvykdžiusios šį sprendimą pagal nacionalinę teisę,
         jos nusprendė, jog būtina pareikšti ieškinį dėl susigrąžinimo apylinkės teisme.

      16      Šiuo klausimu Slovakijos valdžios institucijos pateikė iš esmės du pagrindinius argumentus:

      –        teismo procesas buvo būtinas norint susigrąžinti pagrindinę pagalbos sumą ir palūkanas, nes Slovakijos mokesčių teisėje nenumatytas
         teisinis pagrindas, leidžiantis mokesčių institucijoms susigrąžinti skolą, kuri buvo nurašyta pagal susitarimą su kreditoriais.
         Todėl buvo būtina gauti dokumentą, kuriuo leidžiama vykdyti sprendimą. Kitaip tariant, remiantis Slovakijos teise, administraciniu
         mokesčių inspekcijos sprendimu negalima „panaikinti“ teismo, atsakingo už Frucona susitarimo su kreditoriais priežiūrą, sprendimo, kuriuo patvirtintas jų sudarytas susitarimas ir kuris įsiteisėjo,

      –        Sprendimas 2007/254 nebuvo tiesiogiai privalomas Frucona, tačiau pagal jį Slovakijos Respublika privalėjo imtis visų priemonių, būtinų neteisėtai suteiktai pagalbai susigrąžinti.
         Tas sprendimas, kaip „užsienio“ administracinis sprendimas, nesukūrė Frucona prievolės grąžinti pagalbą. Todėl buvo neįmanoma įvykdyti Komisijos sprendimo nacionaliniu lygmeniu.

      17      Pasibaigus Sprendimo 2007/254 3 straipsnyje nustatytam dviejų mėnesių terminui, skirtam pranešti apie priemones, kurių imtasi
         jam įvykdyti, ir vėliau pasikeitus įvairiais raštais bei pateikus kelis priminimus, Komisija, įvertinusi, kad Slovakijos Respublika
         nedelsdama tinkamai neįvykdė sprendimo, nusprendė pareikšti šį ieškinį.

       Dėl ieškinio
       Šalių argumentai
      18      Komisija teigia, kad neteisėtai suteiktos pagalbos panaikinimas ją susigrąžinant yra jos neteisėtumo pripažinimo logiška pasekmė,
         kaip nustatyta 1990 m. kovo 21 d. Sprendime Belgija prieš Komisiją (C‑142/87, Rink. p. I‑959, 66 punktas) ir 1991 m. kovo 21 d. Sprendime Italija prieš Komisiją (C‑305/89 Rink. p. I‑1603, 41 punktas). Valstybė narė, kuriai skirtas sprendimas, įpareigojantis susigrąžinti neteisėtą pagalbą,
         privalo, remdamasi EB 249 straipsniu, imtis visų priemonių, kurių reikia siekiant užtikrinti minėto sprendimo įgyvendinimą,
         kaip nustatyta 2003 m. birželio 26 d. Sprendime Komisija prieš Ispaniją (C‑404/00, Rink. p. I‑6695, 21 punktas).

      19      Taigi Komisija konstatuoja, kad šiuo atveju, praėjus daugiau kaip 29 mėnesiams nuo pranešimo apie Sprendimą 2007/254, Frucona suteikta pagalba vis dar nebuvo susigrąžinta. Todėl ji teigia, kad Slovakijos Respublikos valdžios institucijos neįvykdė
         įsipareigojimų pagal Sprendimą 2007/254 ir Reglamento Nr. 659/1999 14 straipsnio 3 dalį.

      20      Tai, kad mokesčių administracija pareiškė ieškinį dėl neteisėtos pagalbos susigrąžinimo, teismo proceso lėtumas ir II Košice
         apylinkės teismo bei, vėliau, Košice apygardos teismo sprendimo turinys, Komisijos nuomone, sutrukdė nedelsiant ir veiksmingai
         įgyvendinti Sprendimą 2007/254, nors už susigrąžinimą atsakinga institucija veikė laikydamasi nacionalinės teisės. Komisija
         mano, kad Slovakijos valdžios institucijos nesilaikė Bendrijos teisės nuostatų tiesioginio veikimo principo, kai iškilo kolizija
         su valstybės narės teisės akto nuostata.

      21      Kalbėdama klausimu dėl to, kad teismo sprendimas, kuriuo patvirtintas per susitarimo su kreditoriais procedūrą patvirtintas
         susitarimas, įgijo res judicata galią, o tai, pasak Slovakijos Respublikos, jai neleidžia susigrąžinti suteiktos pagalbos, Komisija nurodo 2007 m. liepos
         18 d. Sprendimą Lucchini (C‑119/05, Rink. p. I‑6199, 63 punktas), kuriame Teisingumo Teismas nusprendė, kad Bendrijos teisė draudžia taikyti nacionalinės
         teisės nuostatą, kurioje įtvirtintas res judicata principas, jeigu jos taikymas trukdo susigrąžinti pažeidžiant Bendrijos teisę suteiktą valstybės pagalbą kurios nesuderinamumas
         su bendrąja rinka pripažintas galutiniu tapusiu Komisijos sprendimu.

      22      Pasak Komisijos, šiuo klausimu Slovakijos teismų priimta pozicija taip pat neatsižvelgiama į Bendrijos taisyklių valstybės
         pagalbos srityje siekiamus tikslus, o tai kelia trukdžių veiksmingai įvykdyti Sprendimą 2007/254 bei atkurti ankstesnę padėtį,
         ir prailginamas nepelnytai dėl aptariamos pagalbos įgytas konkurencinis pranašumas, kaip nustatyta 2006 m. spalio 5 d. Sprendime
         Komisija prieš Prancūziją (C‑232/05, Rink. p. I‑10071, 52 punktas).

      23      Taigi Komisija kritikuoja Slovakijos valdžios institucijų elgesį dėl ekvivalentiškumo principo, į kurį, kaip ir į veiksmingumo
         principą, turi būti atsižvelgta vertinant valstybėms narėms suteiktą procesinę autonomiją įgyvendinti Bendrijos teisę. Jos
         nuomone, minėto ekvivalentiškumo principo nesilaikyta dėl to, kad Sprendimas 2007/254 nebuvo laikomas vykdytinu, kokiu laikomas,
         pavyzdžiui, mokesčių inspekcijos išduotas pranešimas apie apmokestinimą.

      24      Gindamasi Slovakijos Respublika nurodo, kad, priešingai nei teigia Komisija, lingvistiškai aiškinant Sprendimo 2 straipsnio
         1 ir 2 dalis, ypač atsižvelgiant į termino „récuperation“ (redakcijoje slovakų kalba – „vymáhanie“) vartojimą vietoje „recouvrement“
         (redakcijoje slovakų kalba – „vymoženie“), negalima daryti išvados, kad Slovakijos Respublika privalėjo per nurodytą terminą
         faktiškai susigrąžinti suteiktą pagalbą. Remdamasi sprendimu, ji teturėjo per nustatytą terminą imtis visų priemonių, būtinų
         aptariamai pagalbai susigrąžinti.

      25      Slovakijos Respublika teigia tikrai ėmusis įvairių priemonių greitai ir veiksmingai susigrąžinti pagalbą, visų pirma nurodydama
         Frucona ją sugrąžinti, paskui siekdama priversti tai ją padaryti teismo keliu. Pastabose ji taip pat pažymėjo, kad Sprendimas 2007/254
         dar negalutinis, nes jis užginčytas Teisme.

      26      Todėl Slovakijos Respublika mano, kad ji įvykdė Sprendimo 2007/254 ir Reglamento Nr. 659/1999 14 straipsnio 3 dalies reikalavimus.

      27      Slovakijos Respublika primygtinai pabrėžia ir tai, kad valstybės pagalbą bendrovei Frucona pagal susitarimą su kreditoriais buvo leista suteikti tą susitarimą prižiūrėjusio teismo res judicata galią įgijusiu sprendimu, kurio mokesčių inspekcija, t. y. administracinės valdžios institucija, negali panaikinti. Ji teigia,
         kad pagal Bendrijos teisę nereikalaujama, kad tokia administracinės valdžios institucija panaikintų nacionalinių teismų sprendimus,
         įgijusius res judicata galią.

      28      Slovakijos Respublika, be kita ko, mano, kad minėtas Sprendimas Lucchini nesusijęs su šia byla. Iš tikrųjų, priešingai nei aptariamas Italijos teismo sprendimas byloje, kurioje priimtas minėtas
         sprendimas, 2004 m. liepos 14 d. apygardos teismo sprendimas įgijo res judicata galią, nes suėjo teisės aktuose nustatyti terminai jam apskųsti pagal vidaus proceso nuostatas, t. y. gerokai iki Sprendimo
         2007/254 priėmimo. Be to, ,Lucchini sprendimas priimtas po to, kai Slovakijos Respublika ėmėsi veiksmų, kad susigrąžintų aptariamą pagalbą teismo keliu.

      29      Taigi bendrovei Frucona pareikštas ieškinys dėl pagalbos susigrąžinimo nacionaliniame teisme buvo tinkama priemonė, kurią taikant laikomasi nedelsimo
         ir veiksmingumo reikalavimų.

      30      Dėl Komisijos teiginio, kad Slovakijos Respublika nesilaikė ekvivalentiškumo principo, pažymėtina, jog pastaroji teigia, kad
         dėl to, jog Sprendimas 2007/254 nėra tiesiogiai vykdytinas, ji neprivalėjo pripažinti jo tiesioginio taikymo, nebent būtų
         paneigta valstybėms narėms suteikta procesinė autonomija vykdant sprendimus, priimtus pagal EB 88 straipsnio 2 dalį.

      31      Be to, ekvivalentiškumo principas buvo išplėtotas fizinių asmenų teisių apsaugos srityje, o ne išimtinai su valstybių narių
         įsipareigojimais Europos bendrijai susijusioje srityje, kuriai priklauso Komisijos sprendimai pagal EB 88 straipsnio 2 dalį.

      32      Dublike Komisija aiškina Slovakijos Respublikos pasiūlytą lingvistinį Sprendimo 2007/254 aiškinimą. Pasak Komisijos, tame
         sprendime minėtai valstybei narei nustatyta pareiga konkrečiai susigrąžinti neteisėtą valstybės pagalbą, o ne tik pradėti
         susigrąžinimo procedūrą per to sprendimo 3 straipsnyje nustatytą dviejų mėnesių terminą, o tai atitinka principą, kad pagal
         nacionalinę teisę valstybės narės pradėtas procesas sprendimams įgyvendinti turi sudaryti galimybę juos įgyvendintini nedelsiant
         ir veiksmingai.

      33      Vienintelė išimtis, kuri gali būti taikoma pareigai vykdyti Komisijos sprendimą, yra nepaprastosios aplinkybės, dėl kurių
         valstybė narė visiškai negali teisingai įgyvendinti to sprendimo. Šioje byloje Slovakijos Respublika tokių aplinkybių niekada
         nenurodė.

      34      Be to, Komisija teigia, kad atsižvelgiant į tai, jog Bendrijos teisėje nenustatyta procedūra, kurios turi laikytis atitinkama
         valstybė narė, kad įgyvendintų sprendimą, kuriuo nurodoma susigrąžinti neteisėtą pagalbą pagal Reglamento Nr. 659/1999 14 straipsnio
         3 dalį, susigrąžinimas iš esmės turi būti vykdomas laikantis atitinkamų nacionalinės teisės nuostatų, o šios turi būti taikomos
         taip, kad dėl jų taikymo netaptų praktiškai neįmanoma atlikti pagal Bendrijos teisę reikalaujamą pagalbos susigrąžinimą, ir
         visapusiškai atsižvelgiant į Bendrijos interesą, kaip nurodyta 2000 m. birželio 27 d. Sprendime Komisija prieš Portugaliją (C‑404/97, Rink. p. I‑4897, 55 punktas).

      35      Šiuo klausimu Komisija pažymi, kad nors ji visiškai neketino Slovakijos Respublikai nurodyti, kaip susigrąžinti aptariamą
         valstybės pagalbą, jos pasirinktas būdas neatitinka nedelsiamo ir veiksmingo neteisėtos pagalbos susigrąžinimo reikalavimo,
         nes po 29 mėnesių nuo pranešimo apie Sprendimą 2007/254 tas susigrąžinimas dar nebuvo įvykęs.

      36      Be to, priešingai nei teigia Slovakijos Respublika, Komisija nereikalavo, kad mokesčių inspekcija panaikintų galutinį teismo
         sprendimą, tačiau kaip vieną iš galimų Sprendimo 2007/254 įvykdymo procedūrų pasiūlė, kad kompetentinga institucija atšauktų
         sprendimą dėl neteisėtos pagalbos suteikimo, o tai atitiktų Teisingumo Teismo praktiką. Ji taip pat pažymėjo, kad toje teismų
         praktikoje nustatyta, jog kompetentingi nacionaliniai teismai privalo netaikyti vidaus teisės nuostatų, prieštaraujančių Bendrijos
         teisei.

      37      Komisija primena, kad Bendrijos teisės viršenybės principas reiškia, jog Bendrijos teisė yra viršesnė už bet kokį vidaus teisės
         aktą, ar tai būtų kalbama apie administracinį ar teisės aktą, ar netgi apie galutinį teismo sprendimą, kaip nurodyta minėtame
         Sprendime Lucchini. Tai, kad šis sprendimas priimtas po to, kai buvo priimtas teismo sprendimas, kuriuo patvirtinta Frucona suteikta valstybės pagalba, nelemia nieko, nes tuo sprendimu tik aiškinama, kaip turi būti taikomi galiojantys teisės aktai.

      38      Galiausiai Komisija ginčija Slovakijos Respublikos teiginį, kad ekvivalentiškumo principas netaikomas vykdant Komisijos sprendimą
         valstybės pagalbos srityje, ir teigia, kad valstybės narės procesinė autonomija ribojama bendruoju veiksmingumo principu.
         Priešingu atveju pareiga susigrąžinti netektų prasmės ir būtų neįmanoma užtikrinti vienodo Bendrijos teisės taikymo.

      39      Slovakijos Respublika savo ruožtu ginčija Komisijos teiginį, kad Slovakijos kompetentingos valdžios institucijos turėtų ne
         tik imtis visų pagalbai susigrąžinti reikiamų priemonių, bet ir veiksmingai ją susigrąžinti. Ji teigia visiškai įvykdžiusi
         įsipareigojimus, nustatytus Sprendimo 2007/254 versijoje slovakų kalba, kuri vienintelė yra autentiška versija.

      40      Be to, Slovakijos Respublika nesiliauja teigusi, kad mokesčių institucijos negalėjo panaikinti teismo sprendimo, ir mano,
         kad jos įgyvendino vienintelę įmanomą aptariamo pagalbos susigrąžinimo priemonę.

       Teisingumo Teismo vertinimas
      41      Prieš pradedant vertinti įsipareigojimų neįvykdymą, kuriuo kaltinama Slovakijos Respublika dėl pareigos įvykdyti Sprendimą
         2007/254, reikia priminti kai kuriuos principus, išplaukiančius iš šioje srityje nusistovėjusios Teisingumo Teismo praktikos.

      42      Neteisėtos pagalbos panaikinimas ją susigrąžinant yra logiška jos neteisėtumo konstatavimo pasekmė ir ši pasekmė negali priklausyti
         nuo formos, kuria minėta pagalba buvo suteikta (žr., be kita ko, 1993 m. birželio 10 d. Sprendimo Komisija prieš Graikiją, C‑183/91, Rink. p. I‑3131, 16 punktą ir minėto Sprendimo Komisija prieš Portugaliją 38 punktą).

      43      Sprendimo, kuriuo pagalba pripažįstama neteisėta, atveju Komisijos reikalaujamas jos susigrąžinimas vykdomas laikantis sąlygų,
         numatytų Reglamento Nr. 659/1999 14 straipsnio 3 dalyje. Vienintelis pagrindas, kuriuo valstybė narė gali remtis atsikirsdama
         į EB 88 straipsnio 2 dalies pagrindu Komisijos pareikštą ieškinį dėl įsipareigojimų neįvykdymo, yra absoliutus negalėjimas
         tinkamai vykdyti sprendimą (žr. 2008 m. lapkričio 13 d. Sprendimo Komisija prieš Prancūziją, C‑214/07, Rink. p. I‑8357, 43 ir 44 punktus bei nurodytą teismų praktiką).

      44      Iškilus sunkumams dėl vykdymo, Komisija ir valstybė narė, vadovaudamosi SES 4 straipsnio 3 dalyje įtvirtintu principu, nustatančiu
         valstybėms narėms ir Europos Sąjungos institucijoms abipusę lojalaus bendradarbiavimo pareigą, privalo sąžiningai bendrai
         veikti siekdamos įveikti sunkumus, laikydamosi visų pirma su valstybės pagalba susijusių SESV nuostatų (žr. 2008 m. lapkričio
         13 d. Sprendimo Komisija prieš Prancūziją 45 punktą ir nurodytą teismų praktiką).

      45      Šioje byloje visų pirma reikia konstatuoti, kad Komisijai pareiškus šį ieškinį, t. y. praėjus 29 mėnesiams po pranešimo apie
         Sprendimą 2007/254, iš Frucona nebuvo susigrąžinta jokia suma. Slovakijos Respublika neginčija šio fakto, be to, nenurodo jokio absoliutaus negalėjimo įvykdyti
         Komisijos sprendimą.

      46      Kalbant apie aplinkybes, kurias Slovakijos Respublika nurodo grįsdama Sprendimo 2007/254 neįgyvendinimą ir dėl to Frucona suteiktos neteisėtos pagalbos nesusigrąžinimą, pažymėtina, kad jos argumentai iš esmės sudaryti iš dviejų dalių.

      47      Pirma, rašytinėse pastabose ji pateikia lingvistinį Sprendimo 2007/254 2 straipsnio 1 ir 2 dalių aiškinimą ir šiuo atveju
         remiasi šio sprendimo versijoje slovakų kalba vartojamu terminu „récupération“ vietoje termino „recouvrement“, o tai, jos
         nuomone, nustato jai tik pareigą imtis įvairių priemonių neteisėtai pagalbai susigrąžinti, tačiau ji neprivalo jos susigrąžinti
         faktiškai.

      48      Reikia pažymėti, kad tokiu Sprendimo 2007/254 nuostatų aiškinimu akivaizdžiai neatsižvelgiama į to sprendimo taikymo apimtį.
         Atsižvelgiant į Sąjungos teisės aktus ir, konkrečiai kalbant, į Reglamento Nr. 659/1999 14 straipsnio 3 dalį, akivaizdu, kaip
         teigia Komisija, kad Sprendimo Nr. 2007/254 tikslas yra atkurti veiksmingą konkurenciją ir kad taip valstybei narei, kuriai
         skirtas sprendimas, nustatoma pareiga veiksmingai ir nedelsiant atsiimti neteisėtai suteiktą valstybės pagalbą. Taigi Slovakijos
         Respublikos pateiktam lingvistiniam minėto sprendimo aiškinimui negalima pritarti.

      49      Antra, Slovakijos Respublikos pozicija grindžiama argumentu, kad mokesčių inspekcijos pradėtas teismo procesas iš pradžių
         II Košice apylinkės teisme, o vėliau Košice apygardos teisme, dėl Frucona suteiktos valstybės pagalbos susigrąžinimo buvo neišvengiamas, nes susitarimo su kreditoriais, kurį patvirtino kompetentingas
         teismas res judicata galią įgijusiu sprendimu, mokesčių inspekcija, kuri yra administracinės valdžios institucija, panaikinti negalėjo.

      50      Šiuo aspektu reikia visų pirma priminti, kad, remiantis Reglamento Nr. 659/1999 14 straipsnio 3 dalimi, Komisijos sprendime
         nustatyta pareiga susigrąžinti neteisėtą pagalbą turi būti įgyvendinama nedelsiant ir pagal atitinkamos valstybės narės nacionalinę
         teisę nustatytas procedūras, jeigu jos leidžia nedelsiant ir veiksmingai įvykdyti minėtą sprendimą.

      51      Taigi valstybė narė, kuri pagal tokį Komisijos sprendimą privalo susigrąžinti neteisėtą pagalbą, gali laisvai pasirinkti tvarką,
         kaip ji vykdys šią pareigą, su sąlyga, kad pasirinktos priemonės nepažeis Sąjungos teisės tikslų ir veiksmingumo (žr. 2002 m.
         gruodžio 12 d. Sprendimo Komisija prieš Vokietiją, C‑209/00, Rink. p. I‑11695, 34 punktą ir 2010 m. gegužės 20 d. Sprendimo Scott ir Kimberly Clark, C‑210/09, Rink. p.I‑0000, 21 punktą).

      52      Taigi Sąjungos teisė nustato pareigą imtis visų priemonių, kurios tinkamos įgyvendinti Komisijos sprendimus, kuriais nustatyta
         pareiga neteisėtą pagalbą susigrąžinti laikantis valstybių narių tam nustatytų įvairių procedūrų ypatybių. Svarbu pabrėžti,
         kad laikydamasi būtent tos teisės šiame ieškinyje Komisija teigė neketinusi Slovakijos Respublikos kompetentingoms institucijoms
         nurodyti tikslios priemonės, kaip atsiimti Frucona neteisėtai suteiktą valstybės pagalbą, tačiau manė, kad šiuo tikslu įgyvendintos priemonės neatitinka reikalavimo nedelsiant
         ir veiksmingai susigrąžinti pagalbą.

      53      Tai, kad po Sprendimo 2007/254 priėmimo mokesčių inspekcija ėmėsi susigrąžinti neteisėtą valstybės pagalbą teismo keliu, nėra
         kritikuotina, nes, kaip jau minėta, valstybė narė gali laisvai rinktis priemones, kuriomis žada įgyvendinti jai nustatytą
         pareigą.

      54      Tačiau šioje byloje Slovakijos kompetentingos valdžios institucijos ėmėsi priemonių, bet neteisėtos pagalbos nesusigrąžino,
         o dėl to įprastos konkurencijos sąlygos nebuvo atkurtos. Pagrindinė priežastis, dėl kurios pagalba nesusigrąžinta, buvo, pirma,
         II Košice apylinkės teismo ir, antra, Košice apygardos teismo atsisakymas patenkinti mokesčių inspekcijos pareikštą ieškinį
         dėl susigrąžinimo, remiantis tuo, kad 2004 m. liepos 14 d. kompetentingo teismo sprendimas, kuriuo patvirtintas susitarimas
         su kreditoriais, įgijo res judicata galią.

      55      Taigi šioje byloje kyla klausimas, ar galutiniu tapęs nacionalinio teismo sprendimas, kuriuo, vykstant bankroto procedūrai,
         patvirtintas susitarimas, pagal kurį nurašoma dalis skolos valstybei, o vėliau tokį nurašymą Komisija pripažįsta valstybės
         pagalba, gali sužlugdyti tos pagalbos susigrąžinimą.

      56      Šiuo klausimu reikia visų pirma pažymėti, kad aptariama situacija skiriasi nuo bylos, kurioje priimtas minėtas Komisijos kaip
         pagrindas nurodomas Sprendimas Lucchini, kuriame Teisingumo Teismas nusprendė, jog Sąjungos teisė draudžia taikyti nacionalinės teisės nuostatą, kurioje įtvirtintas
         res judicata principas, jeigu jos taikymas trukdo susigrąžinti pažeidžiant Sąjungos teisę suteiktą valstybės pagalbą, kurios nesuderinamumas
         su bendrąja rinka pripažintas galutiniu tapusiu Komisijos sprendimu (žr. Sprendimo Lucchini 63 straipsnį).

      57      Iš tikrųjų šioje byloje res judicata galią turintis teismo sprendimas, kuriuo remiasi Slovakijos Respublika, yra ankstesnis už sprendimą, kuriuo Komisija nurodė
         susigrąžinti neteisėtą pagalbą.

      58      Todėl, kaip teigia Slovakijos Respublika, minėtu sprendimu Lucchini šioje byloje tiesiogiai remtis negalima.

      59      Antra, reikia priminti res judicata principo svarbą ir Sąjungos teisės, ir nacionalinės teisės sistemose. Kad būtų užtikrintas teisės ir teisinių santykių stabilumas
         bei geras teisingumo vykdymas, svarbu, jog teismų sprendimai, kurie, išnaudojus visas galimas teisių gynimo priemones arba
         pasibaigus pasinaudojimo jomis numatytiems terminams, tampa galutiniai, nebegalėtų būti ginčijami (2003 m. rugsėjo 30 d. Sprendimo
         Köbler, C‑224/01, Rink. p. I‑10239, 38 punktas; 2006 m. kovo 16 d. Sprendimo Kapferer, C‑234/04, Rink. p. I‑2585, 20 punktas ir 2009 m. rugsėjo 3 d. Sprendimo Fallimento Olimpiclub, C‑2/08, Rink. p. I‑7501, 22 punktas).

      60      Todėl Sąjungos teisė nenustato nacionaliniams teismams pareigos visais atvejais netaikyti vidaus proceso taisyklių, suteikiančių
         sprendimui res judicata galią, net jei tai leistų užkirsti kelią aptariamu sprendimu padarytam Bendrijos teisės pažeidimui (šiuo klausimu žr. minėtų
         sprendimų Kapferer 21 punktą ir Fallimento Olimpiclub 23 punktą).

      61      Kaip išvadoje pažymėjo generalinis advokatas, remiantis bylos dokumentais ir per teismo posėdį Slovakijos Respublikos pateiktomis
         pastabomis, darytina išvada, kad pagal nacionalinę teisę šios valstybės narės nacionalinės valdžios institucijos turėjo priemonių,
         kurios, jei būtų kruopščiai taikomos, būtų suteikusios minėtai valstybei galimybę susigrąžinti aptariamą pagalbą.

      62      Tačiau Slovakijos Respublika nepateikė konkrečių duomenų apie sąlygas, kuriomis minėtos valdžios institucijos būtų pasinaudojusios
         joms suteiktomis priemonėmis.

      63      Konkrečiai kalbant, kaip minėta šio sprendimo 14 punkte, ši valstybė narė aiškiai nenurodė, kaip buvo pasielgta su mokesčių
         inspekcijos prašymu dėl ypatingojo ieškinio pareiškimo, susijusio su 2008 m. balandžio 21 d. Košice apygardos teismo sprendimu.

      64      Taigi Teisingumo Teismas gali tik konstatuoti, kad konkretiems Komisijos kaltinimams paneigti Slovakijos Respublika nepateikė
         pakankamai informacijos, kuri leistų teigti, jog per nustatytą terminą ji ėmėsi visų įmanomų veiksmų aptariamai pagalbai susigrąžinti.

      65      Atsižvelgiant į tai, kas išdėstyta, konstatuotina, kad per nustatytą terminą nesiėmusi visų būtinų priemonių susigrąžinti
         iš pagalbos gavėjo Sprendime 2007/254 nurodytą neteisėtą pagalbą, Slovakijos Respublika neįvykdė įsipareigojimų pagal EB 249 straipsnio
         ketvirtą pastraipą ir šio sprendimo 2 straipsnį.

       Dėl bylinėjimosi išlaidų
      66      Pagal Teisingumo Teismo Procedūros reglamento 69 straipsnio 2 dalį pralaimėjusiai šaliai nurodoma padengti išlaidas, jei laimėjusi
         šalis to reikalavo. Kadangi Komisija reikalavo, kad Slovakijos Respublika padengtų išlaidas, ir kadangi pastaroji bylą pralaimėjo,
         ji turi padengti bylinėjimosi išlaidas.

      Remdamasis šiais motyvais, Teisingumo Teismas (ketvirtoji kolegija) nusprendžia:
      1.      Per nustatytą terminą nesiėmusi visų būtinų priemonių susigrąžinti iš pagalbos gavėjo 2006 m. birželio 7 d. Komisijos sprendime
            2007/254/EB dėl valstybės pagalbos C 25/2005 (ex NN 21/2005), kurią Slovakijos Respublika suteikė Frucona Košice a.s., nurodytą neteisėtą pagalbą, Slovakijos Respublika neįvykdė įsipareigojimų pagal EB 249 straipsnio ketvirtą pastraipą ir
            šio sprendimo 2 straipsnį.
      2.      Priteisti iš Slovakijos Respublikos bylinėjimosi išlaidas.
      Parašai.
      * Proceso kalba: slovakų.