title: Byla C-240/19: 2019 m. rugsėjo 19 d. Teisingumo Teismo pirmininko nutartis byloje (Juzgado Contencioso-Administrativo no2 de Ourense (Ispanija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) FA/Tesorería General de la Seguridad Social (TGSS)

text:
               2.3.2020

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 68/40

      2019 m. rugsėjo 19 d. Teisingumo Teismo pirmininko nutartis byloje (Juzgado Contencioso-Administrativo no2 de Ourense (Ispanija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) FA/Tesorería General de la Seguridad Social (TGSS)
      (Byla C-240/19) (1)

      (2020/C 68/47)
      Proceso kalba: ispanų
      Teisingumo Teismo pirmininkas nutartimi nurodė išbraukti bylą iš registro.

         (1)  OL C 238, 2019 7 15.


title: Byla T-257/18: 2020 m. sausio 16 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Iberpotash/Komisija (Valstybės pagalba – Kasybos sektorius – Priemonė, pasireiškianti, pirma, finansinių garantijų sumažinimu aplinkos kasyklose atkūrimui ir, antra, valstybės investicijomis aplinkos kasyklose atkūrimui, užtikrinančiomis aukštesnį aplinkos apsaugos lygį – Sprendimas, kuriuo pagalba pripažįstama iš dalies nesuderinama su vidaus rinka ir nurodoma ją susigrąžinti – Pagalbos sąvoka – Pranašumas – Valstybės išteklių pervedimas – Atrankusis pobūdis – Teisėti lūkesčiai – Teisinis saugumas – Pagalbos sumos apskaičiavimas)

text:
               2.3.2020

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 68/42

      2020 m. sausio 16 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Iberpotash/Komisija
      (Byla T-257/18) (1)

      (Valstybės pagalba - Kasybos sektorius - Priemonė, pasireiškianti, pirma, finansinių garantijų sumažinimu aplinkos kasyklose atkūrimui ir, antra, valstybės investicijomis aplinkos kasyklose atkūrimui, užtikrinančiomis aukštesnį aplinkos apsaugos lygį - Sprendimas, kuriuo pagalba pripažįstama iš dalies nesuderinama su vidaus rinka ir nurodoma ją susigrąžinti - Pagalbos sąvoka - Pranašumas - Valstybės išteklių pervedimas - Atrankusis pobūdis - Teisėti lūkesčiai - Teisinis saugumas - Pagalbos sumos apskaičiavimas)
      (2020/C 68/50)
      Proceso kalba: anglų

         Šalys

         Ieškovė: Iberpotash, SA (Surija, Ispanija), atstovaujama advokatų N. Niejahr ir B. Hoorelbeke

         Atsakovė: Europos Komisija, atstovaujama G. Luengo ir D. Recchia

         Dalykas

      SESV 263 straipsniu grindžiamas prašymas panaikinti 2017 m. rugpjūčio 31 d. Komisijos sprendimą (ES) 2018/118 dėl valstybės pagalbos SA.35818 (2016/C) (ex 2015/NN) (ex 2012/CP), kurią Ispanija suteikė įmonei Iberpotash (OL L 28, 2018, p. 25).

         Rezoliucinė dalis

                  1.

                  Atmesti ieškinį.

                  2.

                  Priteisti iš Iberpotash, SA bylinėjimosi išlaidas.

         (1)  OL C 221, 2018 6 25.


title: Byla C-34/19: 2020 m. kovo 4 d. Teisingumo Teismo (pirmoji kolegija) sprendimas byloje (Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio (Italija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Telecom Italia SpA / Ministero dello Sviluppo Economico, Ministero dell'Economia e delle Finanze (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą – Teisės aktų derinimas – Telekomunikacijų paslaugos – Atvirojo telekomunikacijų tinklo teikimo įgyvendinimas – Direktyva 97/13/EB – Mokesčiai ir rinkliavos už individualias licencijas – Pereinamojo laikotarpio tvarka, nustatanti rinkliavą, kurios dydis viršija pagal Direktyvą 97/13/EB leistinus mokesčių dydžius – Aukštesnės instancijos teismo sprendimo, kuris laikomas prieštaraujančiu Sąjungos teisei, res judicata galia)

text:
               11.5.2020

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 161/9

      2020 m. kovo 4 d. Teisingumo Teismo (pirmoji kolegija) sprendimas byloje (Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio (Italija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Telecom Italia SpA / Ministero dello Sviluppo Economico, Ministero dell'Economia e delle Finanze

      (Byla C-34/19) (1)

      (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą - Teisės aktų derinimas - Telekomunikacijų paslaugos - Atvirojo telekomunikacijų tinklo teikimo įgyvendinimas - Direktyva 97/13/EB - Mokesčiai ir rinkliavos už individualias licencijas - Pereinamojo laikotarpio tvarka, nustatanti rinkliavą, kurios dydis viršija pagal Direktyvą 97/13/EB leistinus mokesčių dydžius - Aukštesnės instancijos teismo sprendimo, kuris laikomas prieštaraujančiu Sąjungos teisei, res judicata galia)
      (2020/C 161/13)
      Proceso kalba: italų

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

         Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio

         Šalys pagrindinėje byloje

         Ieškovė: Telecom Italia SpA

         Atsakovės: Ministero dello Sviluppo Economico, Ministero dell'Economia e delle Finanze

         Rezoliucinė dalis

                  1.

                  1997 m. balandžio 10 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 97/13/EB dėl bendrųjų leidimų ir individualių licencijų išdavimo telekomunikacijų paslaugų srityje bendrųjų principų 22 straipsnio 3 dalis turi būti aiškinama kaip draudžianti nacionalinės teisės aktus, kuriais iki 1998 m. pabaigos telekomunikacijų įmonei, turinčiai leidimą, galiojusį šios direktyvos įsigaliojimo dieną, pratęsiamas įpareigojimas mokėti rinkliavą, apskaičiuotą atsižvelgiant ne tik į bendrųjų leidimų ir individualių licencijų išdavimo, administravimo, kontrolės ir bendrųjų leidimų procedūrų ir individualių licencijų procedūrų įgyvendinimo sąnaudas, bet ir į apyvartą.

                  2.

                  Sąjungos teisė turi būti aiškinama taip, kad pagal ją nacionalinis teismas neįpareigojamas netaikyti nacionalinės proceso teisės normų, suteikiančių teismo sprendimui res judicata galią, net jeigu tai leistų ištaisyti Sąjungos teisės nuostatos pažeidimą, o tai neužkerta kelio suinteresuotiesiems asmenims kreiptis į teismą siekiant pripažinti valstybės atsakomybę, kad taip būtų užtikrinta jų teisių, suteiktų pagal Sąjungos teisę, teisinė apsauga.

         (1)  OL C 182, 2019 5 27.


title: Byla C-135/19: 2020 m. kovo 5 d. Teisingumo Teismo (aštuntoji kolegija) sprendimas byloje (Oberster Gerichtshof (Austrija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Pensionsversicherungsanstalt / CW (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą – Darbuotojų migrantų socialinė apsauga – Socialinės apsaugos sistemų koordinavimas – Reglamentas (EB) Nr. 883/2004 – 3 ir 11 straipsniai – Materialinė taikymo sritis – Išmokos, kurios patenka į šio reglamento taikymo sritį – Kvalifikavimas – Ligos išmoka – Invalidumo išmoka – Bedarbio išmoka – Asmuo, kuris nebėra apdraustas valstybės narės socialiniu draudimu po to, kai joje nutraukia savo profesinę veiklą ir perkelia savo gyvenamąją vietą į kitą valstybę narę – Prašymas skirti reabilitacijos išmoką buvusioje gyvenamosios vietos ir darbo vietos valstybėje narėje – Atsisakymas – Taikytinų teisės aktų nustatymas)

text:
               11.5.2020

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 161/12

      2020 m. kovo 5 d. Teisingumo Teismo (aštuntoji kolegija) sprendimas byloje (Oberster Gerichtshof (Austrija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Pensionsversicherungsanstalt / CW

      (Byla C-135/19) (1)

      (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą - Darbuotojų migrantų socialinė apsauga - Socialinės apsaugos sistemų koordinavimas - Reglamentas (EB) Nr. 883/2004 - 3 ir 11 straipsniai - Materialinė taikymo sritis - Išmokos, kurios patenka į šio reglamento taikymo sritį - Kvalifikavimas - Ligos išmoka - Invalidumo išmoka - Bedarbio išmoka - Asmuo, kuris nebėra apdraustas valstybės narės socialiniu draudimu po to, kai joje nutraukia savo profesinę veiklą ir perkelia savo gyvenamąją vietą į kitą valstybę narę - Prašymas skirti reabilitacijos išmoką buvusioje gyvenamosios vietos ir darbo vietos valstybėje narėje - Atsisakymas - Taikytinų teisės aktų nustatymas)
      (2020/C 161/16)
      Proceso kalba: vokiečių

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

         Oberster Gerichtshof

         Šalys pagrindinėje byloje

         Ieškovė: Pensionsversicherungsanstalt

         Atsakovė: CW

         Rezoliucinė dalis

                  1.

                  Tokia išmoka, kaip pagrindinėje byloje nagrinėjama reabilitacijos išmoka, yra ligos išmoka, kaip ji suprantama pagal 2004 m. balandžio 29 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (EB) Nr. 883/2004 dėl socialinės apsaugos sistemų koordinavimo, iš dalies pakeisto 2012 m. gegužės 22 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentu (ES) Nr. 465/2012, 3 straipsnio 1 dalies a punktą.

                  2.

                  Reglamentas Nr. 883/2004, iš dalies pakeistas Reglamentu Nr. 465/2012, turi būti aiškinamas taip, kad pagal jį nedraudžiama tokia situacija, kai asmeniui, kuris nebėra apdraustas kilmės valstybės narės socialiniu draudimu po to, kai joje nutraukė profesinę veiklą ir perkėlė gyvenamąją vietą į kitą valstybę narę, o toje kitoje valstybėje narėje dirbo ir įgijo didžiąją draudimo laikotarpių dalį, kilmės valstybės narės kompetentinga įstaiga atsisako skirti tokią išmoką, kokia yra pagrindinėje byloje nagrinėjama reabilitacijos išmoka, nes šiam asmeniui taikomi ne kilmės valstybės, o valstybės narės, kurioje jis gyvena, teisės aktai.

         (1)  OL C 172, 2019 5 20.


title: Byla C-298/19: 2020 m. vasario 27 d. Teisingumo Teismo (devintoji kolegija) sprendimas byloje Europos Komisija / Graikijos Respublika (Valstybės įsipareigojimų neįvykdymas – Direktyva 91/676/EEB – Vandenų apsauga nuo taršos nitratais iš žemės ūkio šaltinių – Teisingumo Teismo sprendimas, kuriuo konstatuojamas įsipareigojimų neįvykdymas – Nevykdymas – SESV 260 straipsnio 2 dalis – Finansinės baudos – Vienkartinė suma)

text:
               11.5.2020

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 161/12

      2020 m. vasario 27 d. Teisingumo Teismo (devintoji kolegija) sprendimas byloje Europos Komisija / Graikijos Respublika

      (Byla C-298/19) (1)

      (Valstybės įsipareigojimų neįvykdymas - Direktyva 91/676/EEB - Vandenų apsauga nuo taršos nitratais iš žemės ūkio šaltinių - Teisingumo Teismo sprendimas, kuriuo konstatuojamas įsipareigojimų neįvykdymas - Nevykdymas - SESV 260 straipsnio 2 dalis - Finansinės baudos - Vienkartinė suma)
      (2020/C 161/17)
      Proceso kalba: graikų

         Šalys

         Ieškovė: Europos Komisija, atstovaujama M. Konstantinidis ir E. Manhaeve

         Atsakovė: Graikijos Respublika, atstovaujama E. Skandalou

         Rezoliucinė dalis

                  1.

                  Iki datos, kai baigėsi Europos Komisijos oficialiame pranešime nustatytas terminas, t. y. iki 2017 m. gruodžio 5 d., nesiėmusi priemonių 2015 m. balandžio 23 d. Sprendimui Komisija / Graikija (C-149/14, nepaskelbtas Rink., EU:C:2015:264) įvykdyti, Graikijos Respublika neįvykdė įsipareigojimų pagal SESV 260 straipsnio 1 dalį.

                  2.

                  Graikijos Respublika įpareigojama sumokėti Europos Komisijai 3 500 000 EUR vienkartinę sumą; ši suma turi būti mokama į Komisijos nurodytą sąskaitą.

                  3.

                  Graikijos Respublika įpareigojama padengti bylinėjimosi išlaidas.

         (1)  OL C 213, 2019 6 24.


title: Byla C-30/20: 2020 m. sausio 22 d. Juzgado de lo Mercantil n° 2 de Madrid (Ispanija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje RH / AB Volvo ir kt.

text:
               11.5.2020

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 161/25

      2020 m. sausio 22 d.Juzgado de lo Mercantil no 2 de Madrid (Ispanija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje RH / AB Volvo ir kt.

      (Byla C-30/20)
      (2020/C 161/33)
      Proceso kalba: ispanų

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

         Juzgado de lo Mercantil no 2 de Madrid

         Šalys pagrindinėje byloje

         Ieškovas: RH

         Atsakovės: AB Volvo, Volvo Group Trucks Central Europ GmbH, Volvo Lastvagnar AB ir Volvo Group España S.A.

         Prejudicinis klausimas

      Ar 2012 m. gruodžio 12 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) Nr. 1215/2012 (1) dėl jurisdikcijos ir teismo sprendimų civilinėse ir komercinėse bylose pripažinimo ir vykdymo 7 straipsnio 2 punktas, kuriame numatyta, kad asmeniui, kurio nuolatinė gyvenamoji (buveinės) vieta yra valstybėje narėje, ieškinys kitoje valstybėje narėje gali būti pareikštas: „<…> bylose dėl civilinės teisės pažeidimų, delikto arba kvazidelikto – vietos, kurioje įvyko ar gali įvykti žalą sukėlęs įvykis, teismuose“, turi būti aiškinamas taip, kad juo nustatoma tik valstybės narės, kurioje yra minėta vieta, teismų tarptautinė jurisdikcija, todėl siekiant konkrečiai nustatyti toje valstybėje teritorinę jurisdikciją turintį nacionalinį teismą reikia remtis vidaus teisės procesinėmis normomis, ar šis punktas turi būti aiškinamas kaip mišri teisės norma, kuria atitinkamai tiesiogiai apibrėžiama tiek tarptautinė jurisdikcija, tiek nacionalinė teritorinė jurisdikcija, ir vidaus teisės normomis nereikia remtis?

         (1)  OL L 351, 2012, p. 1.


title: Byla C-31/20: 2020 m. sausio 22 d. Audiencia Provincial de Alicante (Ispanija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Bankia S.A. / SI

text:
               11.5.2020

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 161/25

      2020 m. sausio 22 d.Audiencia Provincial de Alicante (Ispanija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Bankia S.A. / SI

      (Byla C-31/20)
      (2020/C 161/34)
      Proceso kalba: ispanų

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

         Audiencia Provincial de Alicante

         Šalys pagrindinėje byloje

         Apeliantas: Bankia S.A.

         Kita apeliacinio proceso šalis: SI

         Prejudiciniai klausimai

                  1.

                  Ar Direktyvos (1) 6 straipsnio 1 dalyje pripažįstamą neprivalomumo principą atitinka teismo išaiškinimas (pagal kurį sumos, nepagrįstai sumokėtos pagal sąlygą dėl išlaidų, įtvirtintą su vartotoju sudarytoje hipoteka užtikrintos paskolos sutartyje, grąžinamos ne pripažinus tą sąlygą negaliojančia, o patenkinus savarankišką ieškinį, kuriam taikomas senaties terminas), dėl kurio vartotojas gali būti galutinai įpareigotas laikytis sąlygos dėl išlaidų, nes jis negalės jų susigrąžinti, jeigu minėto ieškinio senaties terminas bus suėjęs?

                  2.

                  Ar reikalavimo grąžinti sumas, nepagrįstai sumokėtas taikant nesąžininga pripažintą sąlygą, senaties institutas atitinka minėtą neprivalomumo principą atsižvelgiant į tai, kad taikant šį institutą gali būti prarasta teisė susigrąžinti sumas, nors sąlyga pripažinta negaliojančia?

                  3.

                  Tuo atveju, jeigu būtų atsakyta teigiamai, ar Europos Sąjungos Teisingumo Teismo nurodyta sąvoka „protingas senaties terminas“ turi būti aiškinama remiantis vien nacionaliniais kriterijais, ar, priešingai, protingumui turi būti taikomi tam tikri specialūs reikalavimai, siekiant vartotojams skolininkams užtikrinti minimalų apsaugos lygį visose Europos Sąjungos srityse ir nepažeisti teisės į nesąžininga pripažintos sąlygos neprivalomumą esmės?

                  4.

                  Tuo atveju, jeigu būtų pripažinta, kad protingas senaties terminas turi atitikti tam tikras minimalias sąlygas, ar protingumas gali priklausyti nuo to momento, kada pagal nacionalinės teisės aktus galima pareikšti ieškinį, ir ar protinga yra senaties terminą pradėti skaičiuoti sutarties sudarymo dieną, ar, priešingai, pagal nesąžiningų sąlygų neprivalomumo principą pirmiau ar tuo pačiu metu turi būti pripažinta, kad sąlyga dėl išlaidų negalioja, siekiant skolininkui užtikrinti protingą terminą, per kurį jis gali prašyti grąžinti nepagrįstai sumokėtas sumas?

         (1)  1993 m. balandžio 5 d. Tarybos direktyva 93/13/EEB dėl nesąžiningų sąlygų sutartyse su vartotojais (OL L 95, 1993, p. 29; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 15 sk., 2 t., p. 288).


title: Byla C-47/20: 2020 m. sausio 28 d. Bundesverwaltungsgericht (Vokietija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje F. / Karlsrūhės miestas

text:
               11.5.2020

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 161/30

      2020 m. sausio 28 d.Bundesverwaltungsgericht (Vokietija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje F. / Karlsrūhės miestas

      (Byla C-47/20)
      (2020/C 161/39)
      Proceso kalba: vokiečių

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

         Bundesverwaltungsgericht

         Šalys pagrindinėje byloje

         Pareiškėjas, apeliantas ir kasatorius: F.

         Atsakovas, kita apeliacinio proceso šalis ir kita kasacinio proceso šalis: Karlsrūhės miestas

         Prejudicinis klausimas

      Ar pagal Direktyvos 2006/126/EB (1) 2 straipsnio 1 dalį ir 11 straipsnio 4 dalies antrą pastraipą valstybei narei, kurios teritorijoje iš kitoje valstybėje narėje išduoto A ir B kategorijų ES vairuotojo pažymėjimo turėtojo dėl vairavimo neblaiviam buvo atimta teisė vairuoti motorines transporto priemones pirmojoje valstybėje narėje su šiuo vairuotojo pažymėjimu, draudžiama atsisakyti pripažinti šių kategorijų vairuotojo pažymėjimą, kuris suinteresuotajam asmeniui buvo išduotas antrojoje valstybėje narėje po to, kai buvo atimtas, jį atnaujinant pagal Direktyvos 2006/126/EB 7 straipsnio 3 dalies antrą pastraipą?

         (1)  2006 m. gruodžio 20 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2006/126/EB dėl vairuotojo pažymėjimų (OL L 403, 2006, p. 18; klaidų ištaisymas OL L 169, 2016 6 28, p. 18).


title: Byla C-88/20: 2020 m. vasario 20 d. tribunal correctionnel de Bordeaux (Prancūzija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Procureur de la République / ENR Grenelle Habitat SARL, EP, FQ

text:
               11.5.2020

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 161/36

      2020 m. vasario 20 d.tribunal correctionnel de Bordeaux (Prancūzija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Procureur de la République / ENR Grenelle Habitat SARL, EP, FQ

      (Byla C-88/20)
      (2020/C 161/47)
      Proceso kalba: prancūzų

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

         Tribunal correctionnel de Bordeaux

         Šalys pagrindinėje byloje

         Kaltintojas: Procureur de la République

         Kaltinamieji: ENR Grenelle Habitat SARL, EP, FQ

         Prejudiciniai klausimai

                  1.

                  Ar pagal Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijos 50 straipsnį, aiškinamą atsižvelgiant į Europos žmogaus teisių ir pagrindinių laisvių apsaugos konvencijos Protokolo Nr. 7 4 straipsnį ir su juo susijusią Europos Žmogaus Teisių Teismo jurisprudenciją, draudžiama kartu vykdyti baudžiamąjį ir administracinį baudžiamojo pobūdžio persekiojimą dėl tos pačios veikos (tiesioginė rinkodara telefonu), kai toks persekiojimas vykdomas abiem atvejais taikant skirtingą kvalifikavimą?

                  2.

                  Jeigu atsakymas būtų teigiamas (o tai reiškia, kad yra vienintelis būdas persekioti už tą pačią veiką): ar pagal Europos žmogaus teisių ir pagrindinių laisvių apsaugos konvencijos 49 straipsnį, kuriame įtvirtinti teisėtumo ir nusikalstamos veikos bei bausmės proporcingumo principai, aiškinamą atsižvelgiant į Europos žmogaus teisių ir pagrindinių laisvių apsaugos konvencijoje įtvirtintas teises ir laisves bei su jomis susijusią Europos Žmogaus Teisių Teismo jurisprudenciją, nereikalaujama, kad vienintelio būdo persekioti sąlygos ir kriterijai būtų nustatyti iš anksto, atsižvelgiant, be kita ko, į pažeidimo sunkumą?

                  3.

                  Jeigu atsakymas būtų neigiamas (o tai reiškia, kad persekiojimai yra kumuliuojami): ar pagal Europos žmogaus teisių ir pagrindinių laisvių apsaugos konvencijos 49 straipsnį, kuriame įtvirtinti teisėtumo ir nusikalstamos veikos bei bausmės proporcingumo principai, aiškinamą atsižvelgiant į Europos žmogaus teisių ir pagrindinių laisvių apsaugos konvencijoje įtvirtintas teises ir laisves bei su jomis susijusią Europos Žmogaus Teisių Teismo jurisprudenciją, nereikalaujama, kad šis baudžiamasis ir administracinis baudžiamojo pobūdžio persekiojimas dėl tos pačios veikos (tiesioginė rinkodara telefonu) būtų vykdomas tik dėl sunkiausių veikų ir tokiu atveju sunkumo nustatymo kriterijai būtų nustatyti iš anksto?


title: Byla C-107/20 P: 2020 m. vasario 26 d. Graikijos Respublikos pateiktas apeliacinis skundas dėl 2019 m. gruodžio 19 d. Bendrojo Teismo (antroji kolegija) priimto sprendimo byloje T-295/18 Graikijos Respublika / Europos Komisija

text:
               11.5.2020

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 161/39

      2020 m. vasario 26 d. Graikijos Respublikos pateiktas apeliacinis skundas dėl 2019 m. gruodžio 19 d. Bendrojo Teismo (antroji kolegija) priimto sprendimo byloje T-295/18 Graikijos Respublika / Europos Komisija

      (Byla C-107/20 P)
      (2020/C 161/51)
      Proceso kalba: graikų

         Šalys

         Apeliantė: Graikijos Respublika, atstovaujama E. Tsaousi, A. Vasilopoulou ir E. Krompa

         Kita proceso šalis: Europos Komisija

         Apeliantės reikalavimai

                  —

                  Apeliantė prašo patenkinti apeliacinį skundą ir panaikinti 2019 m. gruodžio 19 d. Bendrojo Teismo sprendimą byloje T-295/18, kuriuo buvo atmestas 2018 m. gegužės 7 d. Graikijos Respublikos ieškinys, kuriuo siekta panaikinti 2018 m. vasario 27 d. Komisijos įgyvendinimo sprendimą (ES) 2018/304 dėl valstybių narių patirtų tam tikrų išlaidų nefinansavimo Europos Sąjungos lėšomis iš Europos žemės ūkio garantijų fondo (EŽŪGF) ir Europos žemės ūkio fondo kaimo plėtrai (EŽŪFKP) (OL L 59, 2018, p. 3) dėl to, kad šiuo sprendimu buvo nuspręsta nefinansuoti Europos Sąjungos lėšomis Graikijos Respublikos išlaidų, kurių bendra suma siekia 17 869 131,75 EUR (poveikis biudžetui 14 857 076,98 EUR), patirtų ir deklaruotų pagal programą EŽŪFKP, kiek tai susiję su priemonėmis 125A, 321 ir 322 (bendra suma 15 631 043,52 EUR ir poveikis biudžetui 12 618 988,75 EUR) ir priemone 123A (2 238 088,23 EUR suma), bei išlaidų, kurių suma siekia 588 103,59 EUR, patirtų pagal programą EŽŪGF, po to, kai buvo atliktas 2011 – 2014 finansinių metų sandorių patikrinimas.

         Apeliacinio skundo pagrindai ir pagrindiniai argumentai

      Grįsdama apeliacinį skundą apeliantė remiasi šešiais pagrindais. Penki pirmieji apeliacinio skundo pagrindai susiję su tuo, kad buvo atmesti EŽŪFKP išlaidoms taikytų korekcijų panaikinimo pagrindai.
      Pirmasis apeliacinio skundo pagrindas susijęs su klaidingu Reglamento (ES) 1306/2013 52 straipsnio 4 dalies aiškinimu ir taikymu, ieškinio ir jo priedo A23 apimties iškraipymu bei netinkamu skundžiamo sprendimo motyvavimu.
      Remiantis antruoju apeliacinio skundo pagrindu nurodoma, kad skundžiamas sprendimas turi būti panaikintas dėl netinkamo motyvavimo, klaidingo ne bis in idem principo aiškinimo ir taikymo, taip pat dėl to, kad Bendrasis Teismas nepriėmė sprendimo dėl Graikijos Respublikos pateiktų kaltinimų, susijusių su tuo, kad Komisija pažeidė teisinio saugumo, gero administravimo, teisėtų lūkesčių apsaugos ir proporcingumo principus, ir taip pažeidė Procedūros reglamento 76 straipsnį.
      Remiantis trečiuoju apeliacinio skundo pagrindu tvirtinama, kad skundžiamame sprendime klaidingai aiškinami ir taikomi Reglamento (EB) Nr. 1698/2005 71 straipsnio 2 ir 3 dalys bei 75 straipsnis, Reglamento (EB) Nr. 1974/2006 43 straipsnis ir Reglamento (ES) Nr. 65/2011 24 straipsnio 2 dalies b punktas, ir kad trečiasis ieškinio atmetimo pagrindas yra nepakankamai motyvuotas ir netinkamas.
      Ketvirtasis apeliacinio skundo pagrindas susijęs su klaidingu SESV 296 straipsnio, siejamo su Įgyvendinimo reglamento 908/2014 36 ir 40 straipsniais, aiškinimu ir taikymu, nepakankamu, netinkamu ir prieštaringu skundžiamo sprendimo motyvavimu, kiek tai susiję su kaltinimų, kad Komisija pažeidė proporcingumo ir gero administravimo principus, atmetimu.
      Remiantis penktuoju apeliacinio skundo pagrindu tvirtinama, kad Bendrasis Teismas nenusprendė dėl Graikijos Respublikos pateiktų kaltinimų, susijusių su tuo, kad Komisija pažeidė proporcingumo principą, kai taikė finansines korekcijas priemonėms 321, 322 ir 123A, ir taip pažeidė Procedūros reglamento 76 straipsnį.
      Šeštasis apeliacinio skundo pagrindas susijęs su EŽŪGF išlaidoms taikytų korekcijų panaikinimo pagrindų atmetimu. Remiantis šiuo pagrindu tvirtinama, kad buvo klaidingai taikoma SESV 296 straipsnyje numatyta motyvavimo pareiga, iškraipyta apžvalginė ataskaita ir pateikti nepakankami motyvai.


title: Byla T-602/18: 2019 m. gegužės 14 d. Bendrojo Teismo nutartis byloje Ayuntamiento de Enguera/Komisija (Ieškinys dėl panaikinimo — Pagal aplinkos finansinį instrumentą (LIFE+) sudarytas dotacijos susitarimas — Dotacijos sumos sumažinimas — Ieškinio perkvalifikavimas — Ieškovės atsisakymas — Nepriimtinumas)

text:
               8.7.2019

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 230/53

      2019 m. gegužės 14 d. Bendrojo Teismo nutartis byloje Ayuntamiento de Enguera/Komisija
      (Byla T-602/18) (1)

      (Ieškinys dėl panaikinimo - Pagal aplinkos finansinį instrumentą (LIFE+) sudarytas dotacijos susitarimas - Dotacijos sumos sumažinimas - Ieškinio perkvalifikavimas - Ieškovės atsisakymas - Nepriimtinumas)
      (2019/C 230/66)
      Proceso kalba: ispanų

         Šalys

         Ieškovė: Ayuntamiento de Enguera (Enguera, Ispanija), atstovaujama advokatų J. Palau Navarro, J. Ortiz Ballester ir V. Soriano i Piqueras

         Atsakovė: Europos Komisija, atstovaujama J. Estrada de Solà ir A. Katsimerou

         Dalykas

      SESV 263 straipsniu grindžiamas prašymas panaikinti 2018 m. liepos 26 d. Komisijos raštą, kuriuo patvirtinta jos pozicija sumažinti vykdant susitarimą dėl dotacijos LIFE10 ENV/ES/000458 suteiktos dotacijos sumą ir nurodyta grąžinti 113 408,05 eurų sumą.

         Rezoliucinė dalis

                  1.

                  Atmesti ieškinį kaip nepriimtiną.

                  2.

                  Priteisti iš Ayuntamiento de Enguera bylinėjimosi išlaidas.

         (1)  OL C 436, 2018 12 3.


title: Byla T-358/18: 2019 m. gegužės 8 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje J. García Carrión/EUIPO — Codorníu (JAUME CODORNÍU) (Europos Sąjungos prekių ženklas — Protesto procedūra — Žodinio Europos Sąjungos prekių ženklo JAUME CODORNÍU paraiška — Ankstesni žodiniai Ispanijos ir Europos Sąjungos prekių ženklai JAUME SERRA — Santykinis atmetimo pagrindas — Galimybės supainioti nebuvimas — Žymenų panašumas — Reglamento (ES) 2017/1001 8 straipsnio 1 dalies b punktas — Reglamento 2017/1001 8 straipsnio 5 dalis — Vardo ir pavardės skiriamasis požymis)

text:
               15.7.2019

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 238/17

      2019 m. gegužės 8 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje J. García Carrión/EUIPO — Codorníu (JAUME CODORNÍU)
      (Byla T-358/18) (1)

      (Europos Sąjungos prekių ženklas - Protesto procedūra - Žodinio Europos Sąjungos prekių ženklo JAUME CODORNÍU paraiška - Ankstesni žodiniai Ispanijos ir Europos Sąjungos prekių ženklai JAUME SERRA - Santykinis atmetimo pagrindas - Galimybės supainioti nebuvimas - Žymenų panašumas - Reglamento (ES) 2017/1001 8 straipsnio 1 dalies b punktas - Reglamento 2017/1001 8 straipsnio 5 dalis - Vardo ir pavardės skiriamasis požymis)
      (2019/C 238/21)
      Proceso kalba: ispanų

         Šalys

         Ieškovė: J. García Carrión, SA (Chumilja, Ispanija), atstovaujama advokato E. Arsuaga Santos

         Atsakovė: Europos Sąjungos intelektinės nuosavybės tarnyba (EUIPO), atstovaujama J. Crespo Carrillo ir H. O’Neill

         Kita procedūros EUIPO apeliacinėje taryboje šalis, įstojusi į bylą Bendrajame Teisme: Codorníu, SA (Espluges de Ljobregatas, Ispanija), atstovaujama advokatų M. Ceballos Rodríguez ir M. Hernández Gásquez

         Dalykas

      Ieškinys dėl 2018 m. balandžio 11 d. EUIPO antrosios apeliacinės tarybos sprendimo (byla R 451/2017-4), susijusio su protesto procedūra tarp J. García Carrión ir Codorníu.

         Rezoliucinė dalis

                  1.

                  Atmesti ieškinį.

                  2.

                  Priteisti iš J. García Carrión SA bylinėjimosi išlaidas.

         (1)  OL C 276, 2018 8 6.


title: Byla T-364/18: 2019 m. gegužės 23 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Arçelik/EUIPO (MicroGarden) (Europos Sąjungos prekių ženklas — Žodinio Europos Sąjungos prekių ženklo „MicroGarden“ paraiška — Absoliutus atmetimo pagrindas — Apibūdinamasis pobūdis — Reglamento (ES) 2017/1001 7 straipsnio 1 dalies c punktas)

text:
               15.7.2019

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 238/18

      2019 m. gegužės 23 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Arçelik/EUIPO (MicroGarden)
      (Byla T-364/18) (1)

      (Europos Sąjungos prekių ženklas - Žodinio Europos Sąjungos prekių ženklo „MicroGarden“ paraiška - Absoliutus atmetimo pagrindas - Apibūdinamasis pobūdis - Reglamento (ES) 2017/1001 7 straipsnio 1 dalies c punktas)
      (2019/C 238/22)
      Proceso kalba: anglų

         Šalys

         Ieškovė: Arçelik AS (Stambulas, Turkija), atstovaujama advokatų A. Franke ir E. Flach

         Atsakovė: Europos Sąjungos intelektinės nuosavybės tarnyba (EUIPO), atstovaujama E. Sliwinska, S. Palmero Cabezas ir H. O’Neill

         Dalykas

      Ieškinys dėl 2018 m. balandžio 4 d. EUIPO antrosios apeliacinės tarybos sprendimo (byla R 163/2018-2), susijusio su paraiška dėl žodinio žymens „MicroGarden“ kaip Europos Sąjungos prekių ženklo įregistravimo.

         Rezoliucinė dalis

                  1.

                  Atmesti ieškinį.

                  2.

                  Priteisti iš Arçelik AS bylinėjimosi išlaidas.

         (1)  OL C 268, 2018 7 30.


title: Byla T-439/18: 2019 m. gegužės 23 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Sintokogio/EUIPO (ProAssist) (Europos Sąjungos prekių ženklas — Europos Sąjungoje galiojanti tarptautinė registracija — Žodinis prekių ženklas „ProAssist“ — Absoliutus atmetimo pagrindas — Skiriamojo požymio nebuvimas — Reglamento (ES) 2017/1001 7 straipsnio 1 dalies b punktas — Reglamento 2017/1001 94 straipsnis — Vienodas požiūris)

text:
               15.7.2019

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 238/18

      2019 m. gegužės 23 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Sintokogio/EUIPO (ProAssist)
      (Byla T-439/18) (1)

      (Europos Sąjungos prekių ženklas - Europos Sąjungoje galiojanti tarptautinė registracija - Žodinis prekių ženklas „ProAssist“ - Absoliutus atmetimo pagrindas - Skiriamojo požymio nebuvimas - Reglamento (ES) 2017/1001 7 straipsnio 1 dalies b punktas - Reglamento 2017/1001 94 straipsnis - Vienodas požiūris)
      (2019/C 238/23)
      Proceso kalba: anglų

         Šalys

         Ieškovė: Sintokogio Ltd (Nagoja, Japonija), iš pradžių atstovaujama advokatų V. Dalichau, S. Kirschstein-Freund, ir B. Breitinger, vėliau — S. Kirschstein-Freund ir B. Breitinger

         Atsakovė: Europos Sąjungos intelektinės nuosavybės tarnyba, atstovaujama S. Palmero Cabezas ir H. O’Neill

         Dalykas

      Ieškinys dėl 2018 m. gegužės 3 d. EUIPO antrosios apeliacinės tarybos sprendimo (byla R 2341/2017-2), susijusio su Europos Sąjungoje galiojančia žodinio prekių ženklo „ProAssist“ tarptautine registracija.

         Rezoliucinė dalis

                  1.

                  Atmesti ieškinį.

                  2.

                  Priteisti iš Sintokogio Ltd bylinėjimosi išlaidas.

         (1)  OL C 328, 2018 9 17.


title: Byla T-258/19: 2019 m. balandžio 15 d. pareikštas ieškinys byloje Foz/Taryba

text:
               15.7.2019

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 238/20

      2019 m. balandžio 15 d. pareikštas ieškinys byloje Foz/Taryba
      (Byla T-258/19)
      (2019/C 238/25)
      Proceso kalba: anglų

         Šalys

         Ieškovas: Samer Foz (Dubajus, Jungtiniai Arabų Emyratai), atstovaujamas advokatų L. Cloquet ir J. Buyle

         Atsakovė: Europos Sąjungos Taryba

         Reikalavimai

      Ieškovas Bendrojo Teismo prašo:

                  —

                  panaikinti 2019 m. sausio 21 d. Tarybos įgyvendinimo sprendimą (BUSP) 2019/87 (1), kiek jis taikomas ieškovui;

                  —

                  panaikinti 2019 m. sausio 21 d. Tarybos įgyvendinimo reglamentą (ES) 2019/85 (2), kiek jis taikomas ieškovui; ir

                  —

                  priteisti iš atsakovės bylinėjimosi išlaidas.

         Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

      Grįsdamas ieškinį ieškovas remiasi šešiais pagrindais.

                  1.

                  Pirmasis ieškinio pagrindas grindžiamas atsakovės padaryta akivaizdžia vertinimo klaida, kai pastaroji nusprendė, kad ieškovas remia Sirijos režimą ir gauna iš jo naudos, kas yra visiškai nepagrįsta.

                  2.

                  Antrasis ieškinio pagrindas grindžiamas tuo, kad buvo pažeistas bendrasis proporcingumo principas, o ginčijamuose aktuose nurodytos priemonės laikytinos neproporcingomis. Ieškovui taikomų sankcijų ekonominės pasekmės bus katastrofiškos ir neproporcingos tikslams, numatytiems ginčijamuose aktuose.

                  3.

                  Trečiasis ieškinio pagrindas susijęs su neproporcingu teisės į nuosavybę ir teisės į darbą pažeidimu, nes ginčijamomis priemonėmis neleidžiama ieškovui taikiai disponuoti savo nuosavybe ir ekonomine laisve, tuo pažeidžiant Europos žmogaus teisių ir pagrindinių laisvių apsaugos konvencijos pirmąjį papildomą protokolą.

                  4.

                  Ketvirtasis ieškinio pagrindas grindžiamas piktnaudžiavimu įgaliojimais. Ginčijami aktai buvo priimti siekiant kitų tikslų nei juose nurodyti, t. y. dėl nežinomų priežasčių siekiant paveikti patį ieškovą, o ne režimą, todėl yra negaliojantys dėl piktnaudžiavimo įgaliojimais.

                  5.

                  Penktasis ieškinio pagrindas grindžiamas tuo, kad buvo nepaisyta SESV 296 straipsnio 2 dalyje nustatytos pareigos nurodyti motyvus. Ginčijamuose aktuose nurodyti motyvai, iš tiesų, yra tik formalūs ir greičiausiai atsakovės neapsvarstyti.

                  6.

                  Šeštasis ieškinio pagrindas grindžiamas tuo, kad buvo padarytas teisių į gynybą ir teisės į teisingą bylos nagrinėjimą pažeidimas. Ieškovui nebuvo suteikta teisė būti išklausytam prieš nustatant ginčijamas ribojamąsias priemones, todėl ieškovas negalėjo tinkamai įgyvendinti savo teisės į gynybą, įskaitant ir teisę į teisingą bylos nagrinėjimą, numatytą Europos žmogaus teisių konvencijos 6 straipsnio 3 dalyje ir Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijos 48 straipsnio 2 dalyje.

         (1)  2019 m. sausio 21 d. Tarybos įgyvendinimo sprendimas (BUSP) 2019/87, kuriuo įgyvendinamas Sprendimas 2013/255/BUSP dėl ribojamųjų priemonių Sirijai (OL L 18I, 2019 1 21, p. 13).

         (2)  2019 m. sausio 21 d. Tarybos įgyvendinimo reglamentas (ES) 2019/85, kuriuo įgyvendinamas Reglamentas (ES) Nr. 36/2012 dėl ribojamųjų priemonių, atsižvelgiant į padėtį Sirijoje (OL L 18I, 2019 1 21, p. 4).


title: Byla T-259/19: 2019 m. balandžio 15 d. pareikštas ieškinys byloje Aman Dimashq/Taryba

text:
               15.7.2019

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 238/21

      2019 m. balandžio 15 d. pareikštas ieškinys byloje Aman Dimashq/Taryba
      (Byla T-259/19)
      (2019/C 238/26)
      Proceso kalba: anglų

         Šalys

         Ieškovė: Aman Dimashq JSC (Damaskas, Sirija), atstovaujama advokatų L. Cloquet ir J. Buyle

         Atsakovė: Europos Sąjungos Taryba

         Reikalavimai

      Ieškovė Bendrojo Teismo prašo:

                  —

                  panaikinti 2019 m. sausio 21 d. Tarybos įgyvendinimo sprendimą (BUSP) 2019/87 (1), kiek jis taikomas ieškovei;

                  —

                  panaikinti 2019 m. sausio 21 d. Tarybos įgyvendinimo reglamentą (ES) 2019/85 (2), kiek jis taikomas ieškovei; ir

                  —

                  priteisti iš atsakovės bylinėjimosi išlaidas.

         Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

      Grįsdama ieškinį ieškovė remiasi šešiais pagrindais.

                  1.

                  Pirmasis ieškinio pagrindas grindžiamas atsakovės padaryta akivaizdžia vertinimo klaida, kai pastaroji nusprendė, kad ieškovė remia Sirijos režimą ir gauna iš jo naudos, kas yra visiškai nepagrįsta.

                  2.

                  Antrasis ieškinio pagrindas grindžiamas tuo, kad buvo pažeistas bendrasis proporcingumo principas, o ginčijamuose aktuose nurodytos priemonės laikytinos neproporcingomis. Ieškovei taikomų sankcijų ekonominės pasekmės bus katastrofiškos ir neproporcingos tikslams, numatytiems ginčijamuose aktuose.

                  3.

                  Trečiasis ieškinio pagrindas susijęs su neproporcingu teisės į nuosavybę ir teisės užsiimti ekonomine veikla pažeidimu, nes ginčijamomis priemonėmis neleidžiama ieškovei taikiai disponuoti savo nuosavybe ir ekonomine laisve, tuo pažeidžiant Europos žmogaus teisių ir pagrindinių laisvių apsaugos konvencijos pirmąjį papildomą protokolą.

                  4.

                  Ketvirtasis ieškinio pagrindas grindžiamas piktnaudžiavimu įgaliojimais. Ginčijami aktai buvo priimti siekiant kitų tikslų nei juose nurodyti, t. y. dėl nežinomų priežasčių siekiant paveikti pačią ieškovę, o ne režimą, todėl yra negaliojantys dėl piktnaudžiavimo įgaliojimais.

                  5.

                  Penktasis ieškinio pagrindas grindžiamas tuo, kad buvo nepaisyta SESV 296 straipsnio 2 dalyje nustatytos pareigos nurodyti motyvus. Ginčijamuose aktuose nurodyti motyvai, iš tiesų, yra tik formalūs ir greičiausiai atsakovės neapsvarstyti.

                  6.

                  Šeštasis ieškinio pagrindas grindžiamas tuo, kad buvo padarytas teisių į gynybą ir teisės į teisingą bylos nagrinėjimą pažeidimas. Ieškovei nebuvo suteikta teisė būti išklausytai prieš nustatant ginčijamas ribojamąsias priemones, todėl ieškovė negalėjo tinkamai įgyvendinti savo teisės į gynybą, įskaitant ir teisę į teisingą bylos nagrinėjimą, numatytą Europos žmogaus teisių konvencijos 6 straipsnio 3 dalyje ir Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijos 48 straipsnio 2 dalyje.

         (1)  2019 m. sausio 21 d. Tarybos įgyvendinimo sprendimas (BUSP) 2019/87, kuriuo įgyvendinamas Sprendimas 2013/255/BUSP dėl ribojamųjų priemonių Sirijai (OL L 18I, 2019 1 21, p. 13).

         (2)  2019 m. sausio 21 d. Tarybos įgyvendinimo reglamentas (ES) 2019/85, kuriuo įgyvendinamas Reglamentas (ES) Nr. 36/2012 dėl ribojamųjų priemonių, atsižvelgiant į padėtį Sirijoje (OL L 18I, 2019 1 21, p. 4).


title: Byla T-283/19: 2019 m. gegužės 2 d. pareikštas ieškinys byloje Vokietija/ACER

text:
               15.7.2019

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 238/22

      2019 m. gegužės 2 d. pareikštas ieškinys byloje Vokietija/ACER
      (Byla T-283/19)
      (2019/C 238/27)
      Proceso kalba: vokiečių

         Šalys

         Ieškovė: Vokietijos Federacinė Respublika, atstovaujama J. Möller, S. Eisenberg ir advokatų M. Elspas, R. Bierwagen ir G. Brucker

         Atsakovė: Energetikos reguliavimo institucijų bendradarbiavimo agentūra

         Reikalavimai

      Ieškovė Bendrojo Teismo prašo:

                  1)

                  panaikinti 2019 m. vasario 21 d. atsakovės Sprendimo Nr. 02/2019 I priedo 5 straipsnio 8 ir 9 dalis ir II priedo 5 straipsnio 8 ir 9 dalis;

                  2)

                  panaikinti 2019 m. vasario 21 d. atsakovės Sprendimo Nr. 02/2019 I priedo 10 straipsnio 4 dalies antrą sakinio dalį, 10 straipsnio 5 dalį, 16 straipsnio 2 dalies antrą sakinį ir 3 dalies d punkto vii papunktį, taip pat II priedo 17 straipsnio 3 dalies d punkto vii papunktį;

                  3)

                  papildomai — jei Bendrasis Teismas manytų, kad I ir II priedų nuostatos, kurios turi būti panaikintos pagal 1 punktą, neatskiriamai susijusios su kitomis 2019 m. vasario 21 d. atsakovės Sprendimo Nr. 02/2019 atitinkamo straipsnio ar priedo arba viso sprendimo nuostatomis — panaikinti atitinkamus straipsnius, priedus ar visą sprendimą;

                  4)

                  papildomai — jei Bendrasis Teismas manytų, kad I ir II priedų nuostatos, kurios turi būti panaikintos pagal 2 punktą, neatskiriamai susijusios su kitomis 2019 m. vasario 21 d. atsakovės Sprendimo Nr. 02/2019 atitinkamo straipsnio ar priedo arba viso sprendimo nuostatomis — panaikinti atitinkamus straipsnius, priedus ar visą sprendimą; taip pat

                  5)

                  priteisti iš atsakovės bylinėjimosi išlaidas.

         Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

      Grįsdama ieškinį ieškovė remiasi šiais pagrindais.

                  1.

                  Naujai įsigaliojančio Reglamento dėl elektros energijos vidaus rinkos 14–16 straipsnių, siejamų su ESS 13 straipsnio 2 dalimi ir bendruoju teisinio saugumo principu, pažeidimas
                  Pirmajame ieškinio pagrinde teigiama, kad atsakovė, paaiškindama Sprendimo Nr. 02/2019 I ir II priedų 5 straipsnio 8 dalies b ir c punktuose, kas yra kritinis tinklo elementas, pažeidžia pagrindinę nuo 2020 m. sausio 1 d. taikytino Reglamento dėl elektros energijos vidaus rinkos 14–16 straipsnių struktūrą. Reglamento dėl elektros energijos vidaus rinkos 14–16 straipsniuose reglamentuojama, kaip apskaičiuojant tarpvalstybinius prekybos pajėgumus atsižvelgiama į vidaus tinklo kliūtis. Pagal Reglamento dėl elektros energijos vidaus rinkos 16 straipsnio 8 dalį neginčytinai daroma prielaida, kad nėra tarpvalstybinių elektros energijos srautų diskriminacijos, jei vidaus ir tarpvalstybiniais tinklų elementais yra suteikiamas 70 % atitinkamo tinklo elemento minimalus pralaidumas, skirtas tarpvalstybinei prekybai. Remiantis Reglamento dėl elektros energijos vidaus rinkos 16 straipsnio 4 dalimi perskirstymas neturi būti naudojamas viršijant minimalų pralaidumą. Be to, jei laikomasi minimalaus pralaidumo, prekybos zona gali būti perkonfigūruota tik gavus atitinkamos valstybės narės sutikimą. Taip pat 70 % minimalus pralaidumas nustatomas laipsniška linijine trajektorija. Be to, 70 % minimalaus pralaidumo ir linijinės trajektorijos atveju atsižvelgiama į tai, kad vidaus tinklo plėtra užima daug laiko. Pagal sprendimo I ir II priedų 5 straipsnio 8 dalies b ir c punktus ši pagrindinė struktūra yra pakeista, nes 70 % minimalus pralaidumas vidiniams tinklo elementams galėtų būti taikomas tik tuomet, jei perdavimo sistemos operatorius galėtų įrodyti, kad prekybos zonos konfigūravimas arba didesnis perskirstymas ar didesni tinklo pokyčiai buvo mažiau efektyvūs. Be to, pagal I ir II priedų 5 straipsnio 8 dalies c punktą efektyvumo kriterijus pažeidžia nustatytą 70 % minimalų pralaidumą, nes praktiškai neįmanoma jo pasiekti.
                  Iš anksto atsižvelgiant į taisomuosius veiksmus pagal I priedo 10 straipsnio 4 dalies antrą sakinio dalį, 10 straipsnio 5 dalį, 16 straipsnio 2 dalies antrą sakinį, 16 straipsnio 3 dalies d punkto vii papunktį ir II priedo 17 straipsnio 3 dalies d punkto vii papunktį pažeidžiama Reglamento dėl elektros energijos vidaus rinkos 16 straipsnio 4 dalis, pagal kurią rinkos dalyviams turi būti suteikiami didžiausi pajėgumai.

                  2.

                  Reglamento (EB) Nr. 714/2009 (1) pažeidimas
                  Antrajame ieškinio pagrinde nurodoma, kad sprendimu nepagrįstai apribojamos trys nustatytos išimtys, susijusios su atsižvelgimu į vidaus tinklo elementus pagal Reglamento (EB) Nr. 714/2009 I priedo 1.7 punktą, nes sprendime numatytas tik efektyvumo kriterijus, kuris įgyvendinamas netinkamai.

                  3.

                  Reglamento (ES) 2015/1222 (2) pažeidimas
                  Trečiajame ieškinio pagrinde teigiama, kad pagal sprendimo I ir II priedų 5 straipsnio 8 dalies c punktą efektyvumo kriterijus prieštarauja prekybos zonų peržiūros procedūrai pagal Reglamento (ES) Nr. 2015/1222 32 ir paskesnius straipsnius, taip pat reikalavimui atsižvelgti į tinklo elementus skaičiuojant pajėgumą, kaip nustatyta pagal Reglamento (ES) Nr. 2015/1222 29 straipsnio 3 dalies b punktą.

                  4.

                  Proporcingumo principo pažeidimas
                  Ketvirtajame ieškinio pagrinde nurodoma, kad dėl vidaus tinklo elementų neįtraukimo į sprendimo I ir II priedų 5 straipsnio 8 dalies c punkte nustatytą efektyvumo kriterijų pažeidžiamas proporcingumo principas, nes šis neįtraukimas kenkia sistemos saugumui, o tai nėra švelniausia priemonė.

                  5.

                  Formalios ginčijamo sprendimo klaidos
                  Penktajame ieškinio pagrinde teigiama, kad sprendimas prieštarauja 1958 m. balandžio 15 d. Reglamento Nr. 1, nustatančio kalbas, kurios turi būti vartojamos Europos ekonominėje bendrijoje, (OL 17, 1958 10 6, p. 385) 2 ir 4 straipsniams, nes buvo paskelbtas ir apie jį pranešta tik anglų kalba. Sprendimu taip pat buvo pažeista pareiga motyvuoti, ir agentūra jį priėmė neturėdama kompetencijos.

         (1)  2009 m. liepos 13 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (EB) Nr. 714/2009 dėl prieigos prie tarpvalstybinių elektros energijos mainų tinklo sąlygų, panaikinantis Reglamentą (EB) Nr. 1228/2003 (OL L 211, 2009 8 14, p. 15).

         (2)  2015 m. liepos 24 d. Komisijos reglamentas (ES) 2015/1222, kuriuo nustatomos pralaidumo paskirstymo ir perkrovos valdymo gairės (OL L 197, 2015 7 25, p. 24).


title: Byla T-302/19: 2019 m. gegužės 14 d. pareikštas ieškinys byloje Yanukovych/Taryba

text:
               15.7.2019

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 238/26

      2019 m. gegužės 14 d. pareikštas ieškinys byloje Yanukovych/Taryba
      (Byla T-302/19)
      (2019/C 238/30)
      Proceso kalba: anglų

         Šalys

         Ieškovas: Oleksandr Viktorovych Yanukovych (Sankt Peterburgas, Rusija), atstovaujamas QC T. Beazley

         Atsakovė: Europos Sąjungos Taryba

         Reikalavimai

      Ieškovas Bendrojo Teismo prašo:

                  —

                  panaikinti Tarybos sprendimą (BUSP) 2019/354 (1), kiek jis taikomas ieškovui;

                  —

                  panaikinti Tarybos įgyvendinimo reglamentą (ES) 2019/352 (2), kiek jis taikomas ieškovui;

                  —

                  nurodyti Tarybai padengti ieškovo šiame procese patirtas bylinėjimosi išlaidas.

         Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

      Grįsdamas ieškinį ieškovas remiasi septyniais teisės pagrindais, kurie iš esmės yra tokie patys arba panašūs į tuos, kuriais remiamasi byloje T-301/18, Yanukovych/Taryba (3).

         (1)  2019 m. kovo 4 d. Tarybos sprendimas (BUSP) 2019/354, kuriuo iš dalies keičiamas Sprendimas 2014/119/BUSP dėl ribojamųjų priemonių, taikytinų tam tikriems asmenims, subjektams ir įstaigoms atsižvelgiant į padėtį Ukrainoje (OL L 64, 2019 3 5, p. 7).

         (2)  2019 m. kovo 4 d. Tarybos įgyvendinimo reglamentas (ES) 2019/352, kuriuo įgyvendinamas Reglamentas (ES) Nr. 208/2014 dėl ribojamųjų priemonių, taikytinų tam tikriems asmenims, subjektams ir įstaigoms atsižvelgiant į padėtį Ukrainoje (OL L 64, 2019 3 5, p. 1).

         (3)  OL C 231, 2018 7 2, p. 48.


title: Byla T-316/19: 2019 m. gegužės 23 d. pareikštas ieškinys byloje BU/Komisija

text:
               15.7.2019

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 238/27

      2019 m. gegužės 23 d. pareikštas ieškinys byloje BU/Komisija
      (Byla T-316/19)
      (2019/C 238/32)
      Proceso kalba: italų

         Šalys

         Ieškovas: BU, atstovaujamas advokato E. Bonanni

         Atsakovė: Europos Komisija

         Reikalavimai

      Ieškovas Bendrojo Teismo prašo:

                  —

                  panaikinti 2018 m. rugpjūčio 2 d. Komisijos sprendimą;

                  —

                  įpareigoti Komisiją sumokėti 21 440 EUR sumą;

                  —

                  įpareigoti Komisiją sumokėti palūkanas už praleistą terminą nuo 2017 m. sausio 23 d. iki visiško atsiskaitymo;

                  —

                  atlyginti jo patirtą žalą, kurios dydis — 500 000 EUR arba kita teisingai nustatyta suma;

                  —

                  priteisti iš Komisijos bylinėjimosi išlaidas.

            Nepatenkinus pirmiau nurodytų reikalavimų:

                  —

                  įpareigoti Komisiją pripažinti, kad nagrinėjamas atvejis yra (iki 2006 m. galiojusių) Taisyklių 10 straipsnyje aprašytas atvejis, ir kompensuoti pagrindiniame reikalavime prašomą sumą.

            Nepatenkinus ir pastarojo reikalavimo:

                  —

                  įpareigoti Komisiją dar kartą paprašyti medicininės komisijos nuomonės pagal (nuo 2006 m. galiojančių) Bendrųjų taisyklių 20 ir 22 straipsnius.

         Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

      Ieškovui šioje byloje, kuriam dėl profesinės ligos jau pripažintas nuolatinis ir visiškas invalidumas, Paskyrimų tarnyba atsisako taikyti iki 2006 m. sausio 1 d. galiojusių Draudimo nuo nelaimingų atsitikimų ir profesinių ligų taisyklių 10 straipsnį, kiek tai susiję su atviro sąkandžio, kuris neigiamai veikia profesinės ligos pažeistus ieškovo kvėpavimo takus, uždarymo gydymu susijusių išlaidų kompensavimu.
      Grįsdamas ieškinį ieškovas nurodo:

                  1)

                  kad ieškovą gydančio gydytojo išvada ir pasiektas rezultatas nepalieka abejonių dėl jo gydymo skubos ir būtinumo, kaip tai suprantama pagal Taisyklių 10 straipsnį;

                  2)

                  tinkamo administravimo principų pažeidimą dėl ne visų dokumentų pateikimo ekspertui, kurio išvadomis rėmėsi Komisijos paskirtas gydytojas, numatytas 20 straipsnyje, taip pat dėl tame etape veikusių trijų gydytojų elgesio, kuris, keista, neatitiko profesinio elgesio reikalavimų, be kita ko, pagrindinių nosies funkcijų ir visų pirma pažeistų ieškovo kvėpavimo takų priešinfekcinės apsaugos nepripažinimą, taigi atsisakymą padėti uždarius atvirą sąkandį;

                  3)

                  Paskyrimų tarnybos atsisakymą pagal analogiją taikyti ieškovui Bendrųjų taisyklių 22 straipsnį vietoj 23 straipsnio, dėl ko buvo pripažintas netaikymas, nors pati Paskyrimų tarnyba Teisingumo Teismo pirmininko paprašė taikyti 22 straipsnį ex officio skiriant „kitą gydytoją“: rėmimasis medicinine komisija garantuotų ieškovui ir tinkamą mandato suformulavimą, ir bylos išsamumą.


title: Byla T-321/19: 2019 m. gegužės 27 d. pareikštas ieškinys byloje Maternus/EUIPO — adp Gauselmann (Jokers WILD Casino)

text:
               15.7.2019

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 238/28

      2019 m. gegužės 27 d. pareikštas ieškinys byloje Maternus/EUIPO — adp Gauselmann (Jokers WILD Casino)
      (Byla T-321/19)
      (2019/C 238/33)
      Kalba, kuria surašytas ieškinys: vokiečių

         Šalys

         Ieškovė: Maternus GmbH (Miunchenas, Vokietija), atstovaujama advokatų M. Zöbisch ir R. Drozdz

         Atsakovė: Europos Sąjungos intelektinės nuosavybės tarnyba (EUIPO)

         Kita procedūros Apeliacinėje taryboje šalis: adp Gauselmann GmbH (Liubekas, Vokietija)

         Su procedūra EUIPO susijusi informacija

         Prekių ženklo, dėl kurio kilo ginčas, savininkė: ieškovė

         Prekių ženklas, dėl kurio kilo ginčas: juodos, raudonos, geltonos ir baltos spalvų vaizdinis Sąjungos prekių ženklas „Jokers WILD Casino“ — Sąjungos prekių ženklas Nr. 9 515 321

         Procedūra EUIPO: registracijos panaikinimo procedūra

         Ginčijamas sprendimas: 2019 m. vasario 27 d. EUIPO pirmosios apeliacinės tarybos sprendimas byloje R 803/2018-1

         Reikalavimai

      Ieškovė Bendrojo Teismo prašo:

                  —

                  panaikinti ginčijamą sprendimą,

                  —

                  priteisti iš EUIPO bylinėjimosi išlaidas.

         Pagrindai, kuriais remiamasi

                  —

                  Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) 2017/1001 94 straipsnio 1 dalies pirmo sakinio pažeidimas,

                  —

                  Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) 2017/1001 58 straipsnio 1 dalies a punkto pažeidimas.


title: Byla T-326/19: 2019 m. gegužės 31 d. pareikštas ieškinys byloje Gerber/Parlamentas ir Taryba

text:
               15.7.2019

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 238/29

      2019 m. gegužės 31 d. pareikštas ieškinys byloje Gerber/Parlamentas ir Taryba
      (Byla T-326/19)
      (2019/C 238/34)
      Proceso kalba: italų

         Šalys

         Ieškovas: Tibor Gerber (Milanas, Italija), atstovaujamas advokato N. Amadei

         Atsakovai: Europos Sąjungos Taryba, Europos Parlamentas

         Reikalavimai

      Ieškovas Bendrojo Teismo prašo:

                  —

                  panaikinti ginčijamą Reglamentą Nr. 2019/474, konkrečiai jo 1 straipsnio 1 dalį ir 2 straipsnio antrą sakinį, ir pripažinti, kad dėl minėto panaikinimo Direktyva 2019/475 tampa neveiksminga, nes jos veiksmingumas priklauso nuo ginčijamo reglamento,

                  —

                  kol Bendrasis Teismas priims sprendimą, sustabdyti ginčijamo reglamento ir Direktyvos 2019/475 taikymą,

                  —

                  kol bus priimtas sprendimas, sustabdyti visų Reglamento Nr. 2019/474 ir direktyvos 2019/475 įgyvendinimo priemonių, konkrečiai susijusių su Automobilių registracija, numatytų 2018 m. gruodžio 1 d. Įstatyme Nr. 132 (Įstatymas, kuriuo 2018 m. spalio 4 d. Dekretas įstatymas Nr. 113 buvo pertvarkytas į įstatymą), taikymą,

                  —

                  priimti ieškovės parodymus, patvirtinančius ieškinyje aprašytas faktines aplinkybes,

                  —

                  bet kuriuo atveju, priteisti iš Europos Sąjungos Tarybos ir Europos Parlamento visas bylinėjimosi išlaidas.

         Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

      Šis ieškinys pareikštas dėl 2019 m. kovo 19 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) 2019/474, kuriuo iš dalies keičiamas Reglamentas (ES) Nr. 952/2013, kuriuo nustatomas Sąjungos muitinės kodeksas, konkrečiai jo dalių, susijusių su muitinės procedūra, taikytina Italijos Kampionės savivaldybei ir Italijai priklausančiai Lugano ežero daliai (1 straipsnio 1 dalis ir 2 straipsnio antras sakinys), panaikinimo.
      Grįsdamas ieškinį ieškovas remiasi trimis pagrindais.

                  1.

                  Pirmasis ieškinio pagrindas grindžiamas pareigos motyvuoti nesilaikymu

                              —

                              Šiuo klausimu tvirtinama, kad ginčijamo reglamento motyvai yra nepakankami ir prieštaringi, todėl pažeista SESV 296 straipsnio 2 dalis. Iš tikrųjų dėl Kampionės įtraukimo į Sąjungos muitų teritoriją nurodoma, jog istorinės priežastys, dėl kurių minėta savivaldybė nebuvo įtraukta (pvz., izoliacija ir nepalanki ekonominė padėtis), nebėra aktualios. Tačiau savivaldybės izoliacija nepradingo, o nepalanki ekonominė padėtis pablogėjo dėl Kazino, kuris yra vienintelis savivaldybės pajamų šaltinis, paskelbimo nemokiu.

                  2.

                  Antrasis ieškinio pagrindas grindžiamas tarptautinės teisės pažeidimu

                              —

                              Šiuo klausimu tvirtinama, kad be ESS 3 straipsnio 5 dalies, pareiga laikytis tarptautinės sutarčių ir papročių teisės buvo daug kartų patvirtinta Teisingumo teismo. Tačiau ginčijamu reglamentu (ir su juo siejama Direktyva 2019/475) buvo pakeista muitinės procedūra, kuri reglamentuojama Pačios Sąjungos pripažintos tarptautinės Italijos ir Šveicarijos papročių teisės, pagal kurią Kampionei taikoma Šveicarijos muitinės procedūra. Taigi ginčijamu reglamentu pažeistas tarptautinis įsipareigojimas, kurio turėjo būti laikomasi remiantis Sutartimi ir Teisingumo Teismo jurisprudencija.

                  3.

                  Trečiasis ieškinio pagrindas grindžiamas Europos piliečių judėjimo laisvės pažeidimu

                              —

                              Šiuo klausimu tvirtinama, kad ginčijamas reglamentas sukelia pasekmes, kurios prieštarauja SESV 21 straipsniu ir Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijos 45 straipsniu suteiktai taisei. Iš tikrųjų ne Šveicarijos, o Sąjungos muitinės procedūros taikymas Kampionės savivaldybei reiškia, jog tam, kad būtų tinkamai taikomos Europos ir Šveicarijos taisyklės, prie įvažiavimų ir įvažiavimų į Kampionę (tiek sausuma, tiek ežeru) turi būti įrengtos užtvaros ir vykdoma asmenų bei prekių kontrolė.


title: Byla C-309/19: 2019 m. balandžio 15 d. Asociación de fabricantes de morcilla de Burgos pateiktas apeliacinis skundas dėl 2019 m. vasario 14 d. Bendrojo Teismo (penktoji kolegija) priimtos nutarties byloje T-709/18 Asociación de fabricantes de morcilla de Burgos/Komisija

text:
               5.8.2019

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 263/28

      2019 m. balandžio 15 d. Asociación de fabricantes de morcilla de Burgos pateiktas apeliacinis skundas dėl 2019 m. vasario 14 d. Bendrojo Teismo (penktoji kolegija) priimtos nutarties byloje T-709/18 Asociación de fabricantes de morcilla de Burgos/Komisija
      (Byla C-309/19)
      (2019/C 263/33)
      Proceso kalba: ispanų

         Šalys

         Apeliantė: Asociación de fabricantes de morcilla de Burgos, atstovaujama advokatų J. J. Azcárate Olano ir E. Almarza Nantes

         Kita proceso šalis: Europos Komisija

         Apeliantės reikalavimai

      Remiantis SESV 263 straipsniu, panaikinti visą skundžiamą nutartį ir todėl priimti šį apeliantės pareikštą ieškinį dėl 2018 m. rugpjūčio 29 d. Komisijos įgyvendinimo reglamento (ES) 2018/1214 (1), kuriuo į saugomų kilmės vietos nuorodų ir saugomų geografinių nuorodų registrą įtraukiamas pavadinimas („Morcilla de Burgos“ (SGN)) panaikinimo ir, ir, priimant sprendimą dėl esmės, pripažinti minėtą 2018 m. rugpjūčio 29 d. Įgyvendinimo reglamentą (ES) 2018/1214 niekiniu, negaliojančiu ir pasekmių nesukeliančiu; taip pat priteisti iš prieštaraujančios šalies bylinėjimosi išlaidas.

         Apeliacinio skundo pagrindai ir pagrindiniai argumentai

      Šis apeliacinis skundas grindžiamas proceso pažeidimu Europos Sąjungos Bendrajame Teisme, kuris pažeidžia apeliantės interesus ir kuris susijęs su Bendrojo Teismo Procedūros reglamento 73 straipsnio 1 dalies ir susijusių straipsnių bei šį reglamentą įgyvendinančios jurisprudencijos pažeidimu, pagrįstu tokiais teisiniais pagrindais:

                  —

                  Skundžiamoje nutartyje neteisingai nustatyta, kad ieškinyje pateikti „tik [ieškovės atstovų] skenuoti parašai“, kai iš tiesų juose buvo pateikti elektroniniai parašai, kurie patvirtinti ACA sertifikatu ir kurie turi tokią pačią teisinę galią kaip ranka pasirašytas parašas.

                  —

                  Šie patvirtinti elektroniniai parašai pripažįstami ir numatyti eIDAS reglamente (Reglamentas dėl elektroninės atpažinties ir elektroninių operacijų patikimumo užtikrinimo paslaugų vidaus rinkoje) (2).

                  —

                  Patvirtinti elektroniniai parašai, pagrįsti ACA sertifikatais, visiškai atitinka Bendrojo Teismo procedūros reglamento 73 straipsnio 1 dalį: „siekiant teisinio saugumo, užtikrinti ieškinio autentiškumą ir išvengti pavojaus, kad jis iš tiesų galėtų būti parengtas tam neįgalioto asmens“, kaip priminta skundžiamoje nutartyje.

                  —

                  Bendrojo Teismo procedūros reglamento 73 straipsnio 1 dalis buvo pakeista 2018 m. liepos 11 d. Bendrojo Teismo sprendimu, kuris įsigaliojo 2018 m. gruodžio 1 d. (po 2 dienų, kai buvo pareikštas ieškinys); turi būti taikoma palankiausia teisės norma, nes tai yra bendras ir pagrindinis Vakarų baudžiamosios teisės sistemų principas.

                  —

                  Skundžiamoje nutartyje nurodyta jurisprudencija yra iš esmės susijusi su skenuotais parašais. Tačiau šio proceso atvejis (ieškinys su patvirtintu elektroniniu parašu, pagrįstu ACA sertifikatu) nebuvo nagrinėtas Europos Sąjungos teismuose.

                  —

                  Normos turi būti aiškinamos atsižvelgiant į tuo metu, kai jos taikomas, esančias socialines aplinkybes, ypač turint omenyje jų tikslą.

         (1)  OL L 224, 2018, p. 3.

         (2)  2014 m. liepos 23 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (ES) Nr. 910/2014 dėl elektroninės atpažinties ir elektroninių operacijų patikimumo užtikrinimo paslaugų vidaus rinkoje, kuriuo panaikinama Direktyva 1999/93/EB (OL L 257, 2014, p.73).


title: Byla T-478/16: 2019 m. birželio 11 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Frank/Komisija (Moksliniai tyrimai ir technologijų plėtra — Bendroji mokslinių tyrimų ir inovacijų programa (2014 — 2020 m.) — Kvietimas teikti paraiškas ir veikla, susijusi su 2016 m. EMTT darbo programa — ERCEA sprendimas atmesti subsidijos paraišką kaip neatitinkančią sąlygų — Komisijai pateiktas administracinis skundas — Netiesioginis atmetimo sprendimas — Nepriimtinumas iš dalies — Tiesioginis atmetimo sprendimas — Teisė į veiksmingą teisminę apsaugą)

text:
               5.8.2019

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 263/38

      2019 m. birželio 11 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Frank/Komisija
      (Byla T-478/16) (1)

      (Moksliniai tyrimai ir technologijų plėtra - Bendroji mokslinių tyrimų ir inovacijų programa (2014 - 2020 m.) - Kvietimas teikti paraiškas ir veikla, susijusi su 2016 m. EMTT darbo programa - ERCEA sprendimas atmesti subsidijos paraišką kaip neatitinkančią sąlygų - Komisijai pateiktas administracinis skundas - Netiesioginis atmetimo sprendimas - Nepriimtinumas iš dalies - Tiesioginis atmetimo sprendimas - Teisė į veiksmingą teisminę apsaugą)
      (2019/C 263/42)
      Proceso kalba: vokiečių

         Šalys

         Ieškovė: Regine Frank (Bona, Vokietija), atstovaujama advokato S. Conrad

         Atsakovė: Europos Komisija, atstovaujama R. Lyal, L. Mantl ir B. Conte

         Dalykas

      SESV 263 straipsniu grindžiamas prašymas panaikinti, pirma, 2016 m. birželio 17 d. Komisijos sprendimą ir, antra, 2016 m. rugsėjo 16 d. Komisijos sprendimą, kuriais buvo atitinkamai netiesiogiai ir tiesiogiai atmestas ieškovės pateiktas administracinis skundas remiantis 2002 m. gruodžio 19 d. Tarybos reglamento (EB) Nr. 58/2003, nustatančio vykdomųjų įstaigų, kurioms pavedamos tam tikros Bendrijos programų valdymo užduotys, įstatus (OL L 11, 2003, p. 1; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 1 sk., 4 t., p. 235), 22 straipsnio 1 dalimi.

         Rezoliucinė dalis

                  1.

                  Atmesti ieškinį.

                  2.

                  Kiekviena šalis padengia savo bylinėjimosi išlaidas.

         (1)  OL C 475, 2016 12 19.


title: Byla T-373/19: 2019 m. birželio 20 d. pareikštas ieškinys byloje Gatti/Parlamentas

text:
               5.8.2019

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 263/70

      2019 m. birželio 20 d. pareikštas ieškinys byloje Gatti/Parlamentas
      (Byla T-373/19)
      (2019/C 263/75)
      Proceso kalba: italų

         Šalys

         Ieškovas: Natalino Gatti (Nonantola, Italija), atstovaujamas advokato M. Paniz

         Atsakovas: Europos Parlamentas

         Reikalavimai

      Ieškovas Bendrojo Teismo prašo:

                  —

                  panaikinti Europos Parlamento Finansų generalinio direktorato komunikatą, kuriame patvirtintas 2018 m. liepos 12 d.Ufficio di Presidenza della Camera dei Deputati (Deputatų Rūmų valdyba, Italija) Sprendimas Nr. 14/2018 ir (arba) Consiglio di Presidenza del Senato della Repubblica (Senato valdyba, Italija) Sprendimas Nr. 6/2018, ir bet kokiu atveju

                  —

                  panaikinti Europos Parlamento mokamų išmokų iki gyvos galvos naują nustatymą ir perskaičiavimą,

                  —

                  todėl pripažinti, kad ieškovas turi teisę į nagrinėjamas išmokas iki gyvos galvos, kurių dydis apskaičiuojamas remiantis taisyklėmis, galiojusiomis iki Deputatų Rūmų valdybos sprendimo Nr. 14/2018 ir (arba) Senato valdybos sprendimo Nr. 6/2018, ir nurodyti Europos Parlamentui išmokėti sumas, kurios nebuvo mokamos neteisėtai sustabdžius išmokų mokėjimą, atsižvelgiant į revalvaciją, kartu su teisės aktuose nustatyto dydžio palūkanomis, skaičiuojamomis nuo atskaitos nuo pajamų šaltinio datos,

                  —

                  nurodyti Europos Parlamentui vykdyti būsimą teismo sprendimą ir nedelsiant be išlygų išmokėti pirminio dydžio išmokas iki gyvos bei atlyginti visą žalą, kuri galėjo būti padaryta ieškovui,

                  —

                  bet kokiu atveju priteisti iš Europos Parlamento visas bylinėjimosi išlaidas, įskaitant advokato honorarus su PVM ir kitais mokesčiais.

         Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

      Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai yra panašūs į nurodytus byloje T-345/19, Santini/Parlamentas.


title: Byla C-361/19: 2019 m. gegužės 3 d. College van Beroep voor het Bedrijfsleven (Nyderlandai) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje De Ruiter vof/Minister van Landbouw, Natuur en Voedselkwaliteit

text:
               12.8.2019

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 270/17

      2019 m. gegužės 3 d. College van Beroep voor het Bedrijfsleven (Nyderlandai) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje De Ruiter vof/Minister van Landbouw, Natuur en Voedselkwaliteit
      (Byla C-361/19)
      (2019/C 270/18)
      Proceso kalba: nyderlandų

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      College van Beroep voor het Bedrijfsleven

         Šalys pagrindinėje byloje

      Ieškovė: De Ruiter vof
      Atsakovas: Minister van Landbouw, Natuur en Voedselkwaliteit

         Prejudicinis klausimas

      Ar 2013 m. gruodžio 17 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) Nr. 1306/2013 (1) dėl bendros žemės ūkio politikos finansavimo, valdymo ir stebėsenos 99 straipsnio 1 dalis bei 2014 m. liepos 17 d. Komisijos įgyvendinimo reglamento (ES) Nr. 809/2014 (2), kuriuo nustatomos Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) Nr. 1306/2013 nuostatų dėl integruotos administravimo ir kontrolės sistemos, kaimo plėtros priemonių ir kompleksinės paramos taikymo taisyklės, 73 straipsnio 4 dalies a punktas, kuriuose numatyta, kad siekiant nustatyti metus, kuriais apskaičiuojamas kompleksinės paramos sumažinimas, remiamasi metais, kuriais nustatomas kompleksinės paramos taisyklių pažeidimas, galioja tais atvejais, kai pažeidimo metai nesutampa su pažeidimo nustatymo metais?

         (1)  OL L 347, 2013, p. 549.

         (2)  OL L 227, 2014, p. 69.


title: Byla C-834/18: 2019 m. balandžio 10 d. Teisingumo Teismo (šeštoji kolegija) nutartis byloje (Tribunal Judicial da Comarca de Faro, Juízo do Trabalho de Portimão — Juiz 1 (Portugalija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Rolibérica Lda/Autoridade para as Condições do Trabalho (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą — Teisingumo Teismo procedūros reglamento 99 straipsnis — Kelių transportas — Reglamentas (EB) Nr. 561/2006 — 4 straipsnio i punktas — „Savaitės“ sąvoka — Kassavaitinio poilsio laikotarpiai — Apskaičiavimo metodai)

text:
               19.8.2019

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 280/13

      2019 m. balandžio 10 d. Teisingumo Teismo (šeštoji kolegija) nutartis byloje (Tribunal Judicial da Comarca de Faro, Juízo do Trabalho de Portimão — Juiz 1 (Portugalija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Rolibérica Lda/Autoridade para as Condições do Trabalho
      (Byla C-834/18) (1)

      (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą - Teisingumo Teismo procedūros reglamento 99 straipsnis - Kelių transportas - Reglamentas (EB) Nr. 561/2006 - 4 straipsnio i punktas - „Savaitės“ sąvoka - Kassavaitinio poilsio laikotarpiai - Apskaičiavimo metodai)
      (2019/C 280/16)
      Proceso kalba: portugalų

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Tribunal Judicial da Comarca de Faro, Juízo do Trabalho de Portimão — Juiz 1

         Šalys

         Pareiškėja: Rolibérica Lda

         Atsakovė: Autoridade para as Condições do Trabalho (Darbo sąlygų priežiūros tarnyba)

         Rezoliucinė dalis

      2006 m. kovo 15 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentą (EB) Nr. 561/2006 dėl tam tikrų su kelių transportu susijusių socialinių teisės aktų suderinimo ir iš dalies keičiantį Tarybos reglamentus (EEB) Nr. 3821/85 ir (EB) Nr. 2135/98 bei panaikinantį Reglamentą (EEB) Nr. 3820/85 reikia aiškinti taip, kad „kassavaitinis poilsio laikotarpis“, kaip jis suprantamas pagal šio reglamento 8 straipsnį, nebūtinai turi baigtis per „savaitę“, kaip ji apibrėžta minėto reglamento 4 straipsnio i punkte.

         (1)  OL C 112, 2019 3 25.


               22.8.2019

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 284/17

      2019 m. kovo 29 d. Lichtenšteino kunigaikštiškojo apylinkės teismo (Fürstliches Landgericht) prašymas ELPA teismui dėl patariamosios nuomonės byloje Gable Insurance AG in Konkurs

      (Byla E-3/19)
      (2019/C 284/06)
      2019 m. kovo 29 d. raštu Lichtenšteino kunigaikštiškasis apylinkės teismas (Fürstliches Landgericht) ELPA teismui pateikė prašymą (jį Teismo kanceliarija gavo 2019 m. kovo 29 d.) dėl patariamosios nuomonės byloje Gable Insurance AG in Konkurs šiais klausimais:

                  1.

                  Pirmasis klausimas susijęs su termino „draudimo kreditiniai reikalavimai“, apibrėžto Direktyvos 2009/138/EB 268 straipsnio 1 dalies g punkte, aiškinimu.

                              a)

                              Kokie kriterijai turi būti taikomi norint nustatyti, ar yra kokių nors dar nežinomų skolos elementų?

                              b)

                              Ar tam, kad kreditiniai reikalavimai bent iš esmės būtų laikomi draudimo kreditiniais reikalavimais, jie turi kilti, turi būti pripažinti ir (arba) pateikti iki iškeliant nemokumo bylą (arba, kitu atveju, iki nutraukiant draudimo sutartis dėl to, kad pradėta likvidavimo procedūra)? Jei ne, kyla klausimas:

                              c)

                              Ar Direktyvoje 2009/138/EB numatytas terminas, per kurį po nemokumo bylos iškėlimo gali būti reiškiami draudimo kreditiniai reikalavimai, kad dėl nuolat teikiamų naujų kreditinių reikalavimų nebūtų vis atidėliojama parengti galutinę ataskaitą ir atsiskaityti su kreditoriais, arba, kitu atveju, kaip Direktyva 2009/138/EB taikoma tokio pobūdžio neapibrėžtosioms skoloms?

                              d)

                              Ar frazė „[…] ar nutrauktų […]“ reiškia, kad draudimo kreditiniais reikalavimais yra laikomos tik tos įmokos, kurias [draudimo įmonė] yra skolinga dėl sutarties nutraukimo iki pradedant likvidavimo procedūrą, ar draudimo kreditiniais reikalavimais taip pat laikomos įmokos, kurias draudimo įmonė yra skolinga dėl sutarties nutraukimo jau pradėjus likvidavimo procedūrą?

                  2.

                  Antrasis klausimas susijęs su termino „likvidavimo procedūra“, apibrėžto Direktyvos 2009/138/EB 268 straipsnio 1 dalies d punkte, aiškinimu.
                  Ar ši nuostata turi būti aiškinama taip: su (individualiais) draudimo kreditiniais reikalavimais susijusį teisminį susitarimą dėl dalinio skolų grąžinimo taip pat yra galima sudaryti neatsižvelgiant į likvidavimo procedūrą reglamentuojančias nacionalines procesines taisykles arba joms prieštaraujant, ir jei taip, kokie konkretūs Direktyvos reikalavimai turi būti įvykdyti, kad susitarimas dėl dalinio skolų gražinimo būtų sudarytas?

                  3.

                  Trečiasis klausimas yra susijęs su Direktyvos 2009/138/EB 275 straipsnio 1 dalies a punkto ir 274 straipsnio 2 dalies g punkto tarpusavio sąsaja.
                  Ar 275 straipsnio 1 dalies a punktas užkerta kelią taikyti nacionalinę taisyklę, kuria įgyvendinamas 274 straipsnio 2 dalies g punktas, kitaip tariant, taisyklę dėl reikalavimų pateikimo, tikrinimo ir pripažinimo, dėl kurios draudimo kreditoriams sudaromos nevienodos sąlygos?


title: Byla C-643/18: 2019 m. balandžio 12 d. Teisingumo Teismo pirmininko nutartis byloje (Landesgericht Korneuburg (Austrija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) British Airways plc/MF

text:
               26.8.2019

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 288/39

      2019 m. balandžio 12 d. Teisingumo Teismo pirmininko nutartis byloje (Landesgericht Korneuburg (Austrija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) British Airways plc/MF
      (Byla C-643/18) (1)

      (2019/C 288/50)
      Proceso kalba: vokiečių
      Teisingumo Teismo pirmininkas nutartimi nurodė išbraukti bylą iš registro.

         (1)  OL C 4, 2019 1 7.


title: Byla C-149/19: 2019 m. birželio 12 d. Teisingumo Teismo pirmininko nutartis (Okresný súd Bratislava V (Slovakija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) baudžiamojoje byloje prieš R.B.

text:
               26.8.2019

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 288/39

      2019 m. birželio 12 d. Teisingumo Teismo pirmininko nutartis (Okresný súd Bratislava V (Slovakija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) baudžiamojoje byloje prieš R.B.
      (Byla C-149/19) (1)

      (2019/C 288/51)
      Proceso kalba: slovakų
      Teisingumo Teismo pirmininkas nutartimi nurodė išbraukti bylą iš registro.

         (1)  OL C 148, 2019 4 29.


title: Byla C-244/19: 2019 m. birželio 5 d. Teisingumo Teismo pirmininko nutartis byloje (Handelsgericht Wien (Austrija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) GB/Decker KFZ-Handels u. -Reparatur GmbH, Volkswagen AG

text:
               26.8.2019

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 288/40

      2019 m. birželio 5 d. Teisingumo Teismo pirmininko nutartis byloje (Handelsgericht Wien (Austrija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) GB/Decker KFZ-Handels u. -Reparatur GmbH, Volkswagen AG
      (Byla C-244/19) (1)

      (2019/C 288/52)
      Proceso kalba: vokiečių
      Teisingumo Teismo pirmininkas nutartimi nurodė išbraukti bylą iš registro.

         (1)  OL C 182, 2019 5 27.


title: Byla C-273/18: 2019 m. liepos 10 d. Teisingumo Teismo (aštuntoji kolegija) sprendimas byloje (Augstākā tiesa (Latvija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) SIA „Kuršu zeme“/Valsts ieņēmumu dienests (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą — Pridėtinės vertės mokesčio (PVM) bendra sistema — Direktyva 2006/112/EB — Teisė atskaityti pirkimo PVM — 168 straipsnis — Prekių tiekimų grandinė — Atsisakymas leisti pasinaudoti teise į atskaitą dėl šios grandinės egzistavimo — Kompetentingos mokesčių institucijos pareiga nustatyti piktnaudžiavimą)

text:
               9.9.2019

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 305/20

      2019 m. liepos 10 d. Teisingumo Teismo (aštuntoji kolegija) sprendimas byloje (Augstākā tiesa (Latvija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) SIA „Kuršu zeme“/Valsts ieņēmumu dienests
      (Byla C-273/18) (1)

      (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą - Pridėtinės vertės mokesčio (PVM) bendra sistema - Direktyva 2006/112/EB - Teisė atskaityti pirkimo PVM - 168 straipsnis - Prekių tiekimų grandinė - Atsisakymas leisti pasinaudoti teise į atskaitą dėl šios grandinės egzistavimo - Kompetentingos mokesčių institucijos pareiga nustatyti piktnaudžiavimą)
      (2019/C 305/24)
      Proceso kalba: latvių

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Augstākā tiesa

         Šalys pagrindinėje byloje

         Pareiškėja: SIA „Kuršu zeme“

         Atsakovė: Valsts ieņēmumu dienests

         Rezoliucinė dalis

      2006 m. lapkričio 28 d. Tarybos direktyvos 2006/112/EB dėl pridėtinės vertės mokesčio bendros sistemos, iš dalies pakeistos 2010 m. liepos 13 d. Tarybos direktyva 2010/45/ES, 168 straipsnio a punktą reikia aiškinti taip: vien todėl, kad prekės įsigytos įsitraukus į kelių asmenų paeiliui sudarytų sandorių grandinę ir kad atitinkamas prekes savo nuosavybėn apmokestinamasis asmuo įsigijo iš toje grandinėje dalyvaujančio asmens, kuris sąskaitoje faktūroje nėra nurodytas kaip tiekėjas, sandėlio, negalima neleisti pasinaudoti teise atskaityti pirkimo pridėtinės vertės mokestį (PVM), nes to savaime neužtenka, kad būtų galima konstatuoti apmokestinamojo asmens arba kitų į minėtą grandinę įsitraukusių asmenų piktnaudžiavimą; kompetentinga mokesčių institucija turi nustatyti, kokią nepagrįstą mokestinę naudą šis apmokestinamasis asmuo arba šie kiti asmenys gavo.

         (1)  OL C 259, 2018 7 23.


title: 2019 m. gegužės 14 d. Teismo sprendimas byloje E-6/18 ELPA priežiūros institucija prieš Islandiją (ELPA valstybės įsipareigojimų nevykdymas – Neįgyvendinimas – Direktyva 2014/52/ES)

text:
               19.9.2019

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 315/7

      TEISMO SPRENDIMAS
      2019 m. gegužės 14 d.
      byloje E-6/18

         ELPA priežiūros institucija prieš Islandiją

         (ELPA valstybės įsipareigojimų nevykdymas – Neįgyvendinimas – Direktyva 2014/52/ES)

      (2019/C 315/08)
      Byloje E-6/18 ELPA priežiūros institucija prieš Islandiją dėl PRAŠYMO pripažinti, kad neužtikrinusi, kad būtų priimtos priemonės, reikalingos Europos Ekonominės erdvės susitarimo XX priedo 1a punkte nurodytam teisės aktui (2014 m. balandžio 16 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvai 2014/52/ES, kuria iš dalies keičiama Direktyva 2011/92/ES dėl tam tikrų valstybės ir privačių projektų poveikio aplinkai vertinimo), kuris su Susitarimu suderintas 1 protokolu, įgyvendinti per nustatytą laikotarpį, arba bet kokiu atveju apie tai būtų pranešta ELPA priežiūros institucijai, Islandija neįvykdė įsipareigojimų pagal minėtą teisės aktą ir Susitarimo 7 straipsnį, Teismas, kurį sudaro pirmininkas Pállis Hreinssonas ir teisėjai Peras Christiansenas (pranešėjas) ir Berndas Hammermanas, 2019 m. gegužės 14 d. priėmė sprendimą, kurio rezoliucinė dalis yra tokia:
      Teismas:

                  1.

                  Pripažįsta, kad neužtikrinusi, kad būtų priimtos priemonės, reikalingos Europos ekonominės erdvės susitarimo XX priedo 1a punkte nurodytam teisės aktui (2014 m. balandžio 16 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvai 2014/52/ES, kuria iš dalies keičiama Direktyva 2011/92/ES dėl tam tikrų valstybės ir privačių projektų poveikio aplinkai vertinimo), kuris su šiuo Susitarimu suderintas 1 protokolu, įgyvendinti per nustatytą laikotarpį, Islandija neįvykdė įsipareigojimų pagal minėtą teisės aktą ir Susitarimo 7 straipsnį.

                  2.

                  Nurodo Islandijai padengti bylinėjimosi išlaidas.


title: Byla C-562/19 P: 2019 m. liepos 2 d. Europos Komisijos pateiktas apeliacinis skundas dėl 2019 m. gegužės 16 d. Bendrojo Teismo (devintoji išplėstinė kolegija) sprendimo sujungtose bylose T-836/16 ir T-624/17 Lenkijos Respublika/Europos Komisija

text:
               30.9.2019

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 328/29

      2019 m. liepos 2 d. Europos Komisijos pateiktas apeliacinis skundas dėl 2019 m. gegužės 16 d. Bendrojo Teismo (devintoji išplėstinė kolegija) sprendimo sujungtose bylose T-836/16 ir T-624/17 Lenkijos Respublika/Europos Komisija
      (Byla C-562/19 P)
      (2019/C 328/33)
      Proceso kalba: lenkų

         Šalys

         Apeliantė: Europos Komisija, atstovaujama K. Herrmann, P.-J. Loewenthal

         Kitos proceso šalys: Lenkijos Respublika, Vengrija

         Apeliantės reikalavimai

                  —

                  Panaikinti visą 2019 m. gegužės 16 d. Bendrojo Teismo (devintoji išplėstinė kolegija) sprendimą sujungtose bylose T-836/16 ir T-624/17 Lenkijos Respublika/Komisija EU:T:2019:338 ir

                  —

                  atmesti Lenkijos Respublikos ieškinius Komisijai byloje T-836/16 dėl 2016 m. rugsėjo 19 d. Komisijos sprendimo C(2016) 5596 final dėl valstybės pagalbos SA.44351 (2016/C) (ex 2016/NN), kuriuo pradėta formali tyrimo procedūra ir uždraustas Lenkijos mokestis, taikomas mažmeninės prekybos sektoriui, panaikinimo ir byloje T-624/17 dėl 2017 m. birželio 30 d. Komisijos sprendimo (ES) 2018/160 dėl valstybės pagalbos SA.44351 (2016/C) (ex 2016/NN), kurią Lenkija suteikė nustatydama mokestį, taikomą mažmeninės prekybos sektoriui, panaikinimo ir priteisti iš Lenkijos Respublikos bylinėjimosi išlaidas pirmojoje instancijoje ir šioje apeliacinėje byloje;

                  —

                  subsidiariai, neatmetus abiejų ieškinių visa apimtimi, grąžinti bylą iš naujo nagrinėti Bendrajam Teismui, kiek tai susiję su kaltinimais, kurie nebuvo išnagrinėti pirmojoje instancijoje, ir atidėti sprendimo dėl bylinėjimosi išlaidų pirmojoje instancijoje ir šioje apeliacinėje byloje priėmimą, kol bus priimtas galutinis sprendimas šioje byloje.

         Apeliacinio skundo pagrindai ir pagrindiniai argumentai

      Pirmajame apeliacinio skundo pagrinde Komisija nurodo, kad Bendrasis Teismas pažeidė SESV 107 straipsnio 1 dalį, kai nusprendė, kad Lenkijos mažmeninės prekybos mokestis nėra atrankinis. Bendrojo Teismo teisinę klaidą įrodo šie argumentai:

                  —

                  pirma, skundžiamo sprendimo 63–68 punktuose Bendrasis Teismas klaidingai teigia, kad Komisija padarė klaidą į atskaitos sistemos apibrėžtį neįtraukusi Lenkijos mažmeninės prekybos mokesčio progresinių tarifų. Kitaip nei teigia Bendrasis Teismas, Komisijos procedūrą užbaigiančiame sprendime taikytas požiūris atitinka Teisingumo Teismo jurisprudenciją. Taigi, Bendrasis Teismas padarė klaidą apibrėždamas atskaitos sistemą.

                  —

                  antra, skundžiamo sprendimo 69–78 punktuose Bendrasis Teismas klaidingai nusprendė, kad Komisija neteisingai apibrėžė mažmeninės prekybos mokesčio tikslą, į kurį atsižvelgiant turi būti įvertintas įmonių panašumas. Bendrasis Teismas nusprendė, kad tik priemonės mokestinis tikslas, apibrėžiamas kaip tuo mokesčiu apmokestinamas dalykas ir (ar) momentas, yra svarbus vertinant įmonių panašumą. Kiti glaudžiai susiję tikslai kaip mokumas turi reikšmę tik vertinant, ar nevienodas požiūris į panašias įmones yra objektyviai pagrįstas. Todėl tai, kad Bendrasis Teismas vertindamas įmonių panašumą pripažino tariamą Lenkijos mažmeninės prekybos mokesčio paskirstymo tikslą, yra teisės klaida.

                  —

                  trečia, skundžiamo sprendimo 79–93 punktuose Bendrasis Teismas klaidingai pripažino, kad Komisija padarė klaidą nusprendusi, jog paskirstymo tikslas nepagrindžia mažmeninės prekybos mokesčio progresinių tarifų. Bendrojo Teismo tvirtinimas, kad Lenkijos mažmeninės prekybos mokestis nėra diskriminacinis ir tarnauja paskirstymo tikslams, grindžiamas klaidinga prielaida, kad dideles pajamas gaunančios (turinčios didelę apyvartą) įmonės yra pelningesnės nei mažiau pajamų gaunančios (turinčios mažesnę apyvartą) įmonės. Taip Bendrasis Teismas padarė teisės klaidą, nes pripažino, kad paskirstymo tikslas, kuris nėra glaudžiai susijęs su mažmeninės prekybos mokesčiu, gali pagrįsti nevienodą įmonių vertinimą. Be to, remdamasis šia klaidinga prielaida, įrodymo, kad progresinius mokesčio tarifus pateisina tariamas paskirstymo tikslas, naštą Bendrasis Teismas klaidingai nuo valstybės narės perkėlė Komisijai, kuri turėtų įrodyti, kad toks pateisinimas neegzistuoja.

            Antrajame apeliacinio skundo pagrinde Komisija nurodo, kad skundžiamo sprendimo 104–109 punktuose Bendrasis Teismas pažeidė SESV 108 straipsnio 2 dalį ir Tarybos Reglamento (EB) Nr. 2015/1589 13 straipsnio 1 dalį. Tuose punktuose Bendrasis Teismas konstatavo, kad Komisija padarė akivaizdžią vertinimo klaidą, kai nusprendė pradėti formalią tyrimo procedūrą ir nurodė sustabdyti Lenkijos mažmeninės prekybos mokesčio taikymą. Tokią išvadą Bendrasis Teismas grindė sprendimo, užbaigiančio formalią tyrimo procedūrą, analize. Sprendimui pradėti formalią tyrimo procedūrą taikydamas tokį pat teisminės kontrolės lygį kaip ir sprendimo, kuriuo ji užbaigiama, galiojimui Bendrasis Teismas padarė teisės klaidą. To pirmojo sprendimo atveju Bendrasis Teismas taikė aukštesnį kontrolės lygį, užuot įvertinęs, ar Komisija akivaizdžiai negalėjo turėti abejonių dėl ginčijamos priemonės neatrankinio pobūdžio.


title: Byla C-596/19 P: 2019 m. rugpjūčio 6 d. Europos Komisijos pateiktas apeliacinis skundas dėl 2019 m. birželio 27 d. Bendrojo Teismo (devintoji kolegija) priimto sprendimo byloje T-20/17, Vengrija/Europos Komisija

text:
               14.10.2019

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 348/10

      2019 m. rugpjūčio 6 d. Europos Komisijos pateiktas apeliacinis skundas dėl 2019 m. birželio 27 d. Bendrojo Teismo (devintoji kolegija) priimto sprendimo byloje T-20/17, Vengrija/Europos Komisija
      (Byla C-596/19 P)
      (2019/C 348/11)
      Proceso kalba: vengrų

         Šalys

         Apeliantė: Europos Komisija, atstovaujama V. Bottka ir P. J. Loewenthal

         Kitos proceso šalys: Vengrija ir Lenkijos Respublika

         Apeliantės reikalavimai

      Savo apeliaciniu skundu Europos Komisija Teisingumo Teismo prašo:

                  —

                  Panaikinti 2019 m. birželio 27 d. Bendrojo Teismo (devintoji kolegija) sprendimą byloje T-20/17, Vengrija/Komisija.

                  —

                  Atmesti Vengrijos Bendrajame Teisme pareikštame ieškinyje nurodytus antrąjį ir trečiąjį pagrindus, susijusius su pareigos motyvuoti pažeidimu ir piktnaudžiavimu įgaliojimais, ir priteisti iš Vengrijos visas bylinėjimosi pirmojoje ir apeliacinėje instancijose išlaidas.

                  —

                  Nepatenkinus pirmesnių reikalavimų, grąžinti bylą Bendrajam Teismui, kad jis priimtų naują sprendimą, kuriame nuspręstų dėl ieškinio pagrindų, kurie nebuvo išnagrinėti, ir atidėti klausimo dėl bylinėjimosi pirmojoje ir apeliacinėje instancijose išlaidų nagrinėjimą.

         Apeliacinio skundo pagrindai ir pagrindiniai argumentai

      Pirmuoju apeliacinio skundo pagrindu Komisija nurodo, kad Bendrasis Teismas pažeidė SESV 107 straipsnio 1 dalį, kai nusprendė, kad Vengrijos progresinio apmokestinimo reklamos mokesčiu struktūra nėra atrankinio pobūdžio. Komisija remiasi trimis motyvais:

                  —

                  Visų pirma skundžiamo sprendimo 78–83 punktuose Bendrasis Teismas padarė klaidą pripažinęs, kad Komisija, identifikuodama referencinę sistemą, suklydo neįtraukusi progresinių Vengrijos reklamos mokesčio tarifų. Priešingai nei nusprendė Bendrasis Teismas, Komisijos sprendime pasiūlytas požiūris atitinka jurisprudenciją. Todėl nustatydamas referencinę sistemą Bendrasis Teismas padarė teisės klaidą.

                  —

                  Antra, skundžiamo sprendimo 84–90 punktuose Bendrasis Teismas klaidingai pripažino, kad Komisija suklydo identifikuodama reklamos mokesčio tikslą, kuriuo remiantis reikia nagrinėti palyginamumą. Remiantis suformuota Bendrojo Teismo jurisprudencija, kiek tai susiję su palyginamumo vertinimu, svarbus yra tik mokesčio tikslas, kuriuo pagrįsta priemonė, t. y. priemonės mokestinis tikslas, kurį lemia apmokestinimo momentas. Kiti tikslai, kaip antai pajėgumas mokėti mokestį, vertinant reikšmingi tik tada, jei objektyviai gali būti pagrįsta kokia nors mokesčiu daroma diferenciacija, jeigu šie tikslai būdingi mokesčiui. Todėl Bendrasis Teismas padarė teisės klaidą, nurodęs, kad siekiant įvertinti palyginamumą, reklamos mokesčio tikslas yra perskirstymas.

                  —

                  Trečia, skundžiamo sprendimo 91–105 punktuose Bendrasis Teismas padarė neteisingą išvadą, kad Komisija suklydo pripažinusi, kad tikslas perskirstyti negali pagrįsti progresinio apyvartos mokesčio pobūdžio. Bendrojo Teismo tvirtinimas, kad Vengrijos reklamos mokestis nėra diskriminacinis ir juo siekiama perskirstymo tikslų, pagrįstas klaidinga prielaida, kad įmonės, kurių didelė apyvarta, neišvengiamai gauna daugiau pelno nei tos, kurių apyvarta mažesnė. Remdamasis šia klaidinga prielaida Bendrasis Teismas padarė teisės klaidą sutikęs, kad mokesčio lemtą diferencijavimą galima pateisinti tikslu, kuris iš tiesų nėra būdingas minėtam mokesčiui. Be to, pritaręs šiai klaidingai prielaidai Bendrasis Teismas nepagrįstai perkėlė įrodinėjimo pareigą ir įpareigojo Komisiją įrodyti, kad Vengrijos apmokestinimo tarifų, nustatytų reklamos mokesčiu, negali pateisinti jais siekiamas perskirstymo tikslas.

            Antruoju apeliacinio skundo pagrindu Komisija tvirtina, kad Bendrasis Teismas pažeidė SESV 107 straipsnio 1 dalį, kai pripažino, kad 50 % nuostolių atskaita nėra atrankinio pobūdžio. Pirmiausia, priemonė nesuderinama su referencine sistema, kurios dalimi ji yra, nes ja leidžiama, kad apmokestinamieji asmenys, privalantys mokėti mokestį pagal apyvartą, atskaitytų perkeltus nuostolius, o tai neatspindi įmonės pelno. Antra, priešingai, nei teigia Bendrasis Teismas, priemonė nėra bendro pobūdžio ir nepriklauso nuo tikėtinos aplinkybės, bet nuo to, ar asmenys, kuriems skirta priemonė, susijusi su ankstesniais mokestiniais metais, galėtų būti nustatyti mokesčio įvedimo momentu.


title: Byla C-188/19 P: 2019 m. vasario 24 d. FV pateiktas apeliacinis skundas dėl 2018 m. gruodžio 14 d. Bendrojo Teismo (antroji kolegija) priimto sprendimo byloje T-750/16 FV/Taryba

text:
               21.10.2019

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 357/3

      2019 m. vasario 24 d. FV pateiktas apeliacinis skundas dėl 2018 m. gruodžio 14 d. Bendrojo Teismo (antroji kolegija) priimto sprendimo byloje T-750/16 FV/Taryba
      (Byla C-188/19 P)
      (2019/C 357/04)
      Proceso kalba: prancūzų

         Šalys

         Apeliantė: FV, atstovaujama advokato É. Boigelot

         Kitos proceso šalys: Europos Sąjungos Taryba, Europos Parlamentas, Europos Komisija
      2019 m. rugsėjo 3 d. nutartimi Teisingumo Teismas (šeštoji kolegija) atmetė apeliacinį skundą.


title: Byla C-317/19: 2019 m. balandžio 16 d. ND(*), OE(*) pateiktas apeliacinis skundas dėl 2019 m. vasario 27 d. Bendrojo Teismo (šeštoji kolegija) priimtos nutarties byloje T-581/18, ND(*) ir OE(*)/Komisija

text:
                  21.10.2019

                  LT

                  Europos Sąjungos oficialusis leidinys

                  C 357/4

         2019 m. balandžio 16 d. ND (*1),  OE (*1) pateiktas apeliacinis skundas dėl 2019 m. vasario 27 d. Bendrojo Teismo (šeštoji kolegija) priimtos nutarties byloje T-581/18,  ND (*1) ir  OE (*1)/Komisija
         (Byla C-317/19)
         (2019/C 357/06)
         Proceso kalba: prancūzų

            Šalys

            Apeliantai: ND (*1),  OE (*1), atstovaujami advokatės A. Bove

            Kita proceso šalis: Europos Komisija
         2019 m. rugsėjo 3 d. nutartimi Teisingumo Teismas (šeštoji kolegija) atmetė apeliacinį skundą.

            (*1)  Informacija ištrinta arba pakeista pagal asmens duomenų apsaugos ir (arba) konfidencialumo reikalavimus.


title: Byla C-462/19: 2019 m. birželio 13 d. Comisión Nacional de los Mercados y la Competencia (Ispanija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Asociación Estatal de Empresas Operadoras Portuarias (ASOPORT)

text:
               21.10.2019

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 357/6

      2019 m. birželio 13 d. Comisión Nacional de los Mercados y la Competencia (Ispanija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Asociación Estatal de Empresas Operadoras Portuarias (ASOPORT)
      (Byla C-462/19)
      (2019/C 357/09)
      Proceso kalba: ispanų

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Comisión Nacional de los Mercados y la Competencia

         Šalys pagrindinėje byloje

         Suinteresuotoji šalis: Asociación Estatal de Empresas Operadoras Portuarias (ASOPORT)

         Kitos šalys: Asociación Nacional de Empresas Estibadoras y Consignatarios de Buques (ANESCO), Comisiones Obreras, Coordinadora Estatal de Trabajadores del Mar (CETM), Confederación Intersindical Galega, Eusko Langileen Alkartasuna, Langile Abertzaleen Batzordeak, Unión General de Trabajadores (UGT)

         Prejudiciniai klausimai

                  1.

                  Ar SESV 101 straipsnis turi būti aiškinamas taip, kad juo draudžiami ūkio subjektų ir darbuotojų atstovų susitarimai, įskaitant kolektyvines sutartis, kuriuose įmonėms, atsiskiriančioms nuo SAGEP, numatyta pareiga perimti su SAGEP susijusius darbuotojus, ir minėto perėmimo tvarka?

                  2.

                  Jeigu atsakymas į pirmesnį klausimą būtų teigiamas: ar SESV 101 straipsnis turi būti aiškinamas kaip draudžiantis nacionalinės teisės nuostatas, kaip antai įtvirtintas Real Decreto-ley 9/2019 (Karaliaus dekretas įstatymas Nr. 9/2019), tiek, kiek jomis grindžiamos kolektyvinės sutartys, kuriose nustatoma tam tikra darbuotojų perėmimo tvarka, kuri apima ne tik su darbo santykiais susijusius klausimus, bet ir derina komercines sąlygas?

                  3.

                  Jei būtų pripažinta, kad šios teisės nuostatos nesuderinamos su ES teise: ar Teisingumo Teismo jurisprudencija, susijusi su ES teisės viršenybe ir jos pasekmėmis, suformuota, be kita ko, sprendimuose Simmenthal (1) ir Fratelli Costanzo (2), turi būti aiškinama kaip įpareigojanti viešosios teisės reglamentuojamus subjektus, kaip antai Comisión Nacional de los Mercados y de la Competencia (Nacionalinė rinkų ir konkurencijos komisija), netaikyti nacionalinės teisės nuostatų, nesuderinamų su SESV 101 straipsniu?

                  4.

                  Jeigu atsakymas į pirmąjį klausimą būtų teigiamas: ar SESV 101 straipsnis ir 2002 m. gruodžio 16 d. Tarybos reglamentas (EB) Nr. 1/2003 dėl konkurencijos taisyklių, nustatytų Sutarties 81 ir 82 straipsniuose, įgyvendinimo (3) ir pareiga užtikrinti ES taisyklių veiksmingumą turi būti aiškinami kaip reikalaujantys, kad administracinė institucija, kaip antai Comisión Nacional de los Mercados y de la Competencia (Nacionalinė rinkų ir konkurencijos komisija), skirtų vienkartines ir periodines baudas subjektams, kurie vykdo minėtus veiksmus?

         (1)  1976 m. gruodžio 15 d. Sprendimas Simmenthal (35/76, EU:C:1976:180).

         (2)  1989 m. birželio 22 d. Sprendimas Costanzo (103/88, EU:C:1989:256).

         (3)  OL L 1, 2003, p. 1; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 8 sk., 2 t., p. 205.


title: Byla C-464/19: 2019 m. birželio 14 d. Consiglio di Stato (Italija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Latte Villafranca SCRL, likviduojama bendrovė, ir kt./Agenzia per le Erogazioni in Agricoltura (AGEA), Regione Veneto

text:
               21.10.2019

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 357/7

      2019 m. birželio 14 d. Consiglio di Stato (Italija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Latte Villafranca SCRL, likviduojama bendrovė, ir kt./Agenzia per le Erogazioni in Agricoltura (AGEA), Regione Veneto
      (Byla C-464/19)
      (2019/C 357/10)
      Proceso kalba: italų

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Consiglio di Stato

         Šalys pagrindinėje byloje

         Apeliantės: likviduojama bendrovė Latte Villafranca SCRL, Azienda Agricola Cordioli Cesarino e Noè società semplice, Cordioli Evaristo e Loredano società semplice, DZ, EA, FB

         Kitos proceso šalys: Agenzia per le Erogazioni in Agricoltura (AGEA), Veneto regionas

         Prejudiciniai klausimai

                  1.

                  Ar tokioje situacijoje, kaip aprašyta ir nagrinėjama pagrindinėje byloje, Europos Sąjungos teisė turi būti aiškinama taip, kad dėl valstybės narės įstatymo nuostatos prieštaravimo Reglamento (EEB) Nr. 3950/92 (1) 2 straipsnio 2 dalies trečiai pastraipai gamintojai neturi pareigos mokėti papildomo mokesčio, kai tenkinamos tame reglamente nustatytos sąlygos?

                  2.

                  Ar tokioje situacijoje, kaip aprašyta ir nagrinėjama pagrindinėje byloje, Europos Sąjungos teisė ir konkrečiai bendrasis teisėtų lūkesčių apsaugos principas turi būti aiškinami taip, kad negalima apsaugoti lūkesčių, kuriuos puoselėja asmenys, kurie įvykdė valstybės narės nustatytą pareigą ir kuriems šios pareigos įvykdymas buvo naudingas, jeigu ši pareiga prieštarauja Europos Sąjungos teisei?

                  3.

                  Ar tokioje situacijoje, kaip aprašyta ir nagrinėjama pagrindinėje byloje, remiantis 2001 m. liepos 9 d. Reglamento (EB) Nr. 1392/2001 (2) 9 straipsniu ir Sąjungos teisėje suformuluota sąvoka „prioritetinė kategorija“ draudžiama tam tikra valstybės narės teisės nuostata, kaip antai Italijos Respublikos dekreto įstatymo Nr. 157/2004 2 straipsnio 3 dalis, kuria nustatomos diferencijuotos papildomo mokesčio permokos grąžinimo sąlygos, kiek tai susiję su grąžinimo laikotarpiu ir būdais, išskiriami gamintojai, kurie manė, jog privalo laikytis nacionalinės teisės nuostatos, kuri pripažinta prieštaraujančia Sąjungos teisei, ir gamintojai, kurie tos nuostatos nesilaikė?

         (1)  1992 m. gruodžio 28 d. Tarybos reglamentas (EEB) Nr. 3950/92, nustatantis papildomą mokestį pieno ir pieno produktų sektoriuje (OL L 405, 1992, p. 1).

         (2)  2001 m. liepos 9 d. Komisijos reglamentas (EB) Nr. 1392/2001, nustatantis išsamias Tarybos reglamento (EEB) Nr. 3950/92, nustatančio papildomą mokestį pieno ir pieno produktų sektoriuje, taikymo taisykles (OL L 187, 2001, p. 19; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 3 sk., 33 t., p. 104).