title: Byla C-59/06 P  2006 m. vasario 3 d.  Luigi Marcuccio pateiktas apeliacinis skundas dėl  2005 m. lapkričio 24 d.  Europos Bendrijų Pirmosios instancijos teismo (penktoji kolegija) sprendimo  Luigi Marcuccio prieš Europos Bendrijų Komisiją  byloje T-236/02

text:
               22.4.2006

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 96/4

         2006 m. vasario 3 d. Luigi Marcuccio pateiktas apeliacinis skundas dėl 2005 m. lapkričio 24 d. Europos Bendrijų Pirmosios instancijos teismo (penktoji kolegija) sprendimo Luigi Marcuccio prieš Europos Bendrijų Komisiją byloje T-236/02
   (Byla C-59/06 P)
   (2006/C 96/06)
   Proceso kalba: italų
   2006 m. vasario 3 d. Europos Bendrijų Teisingumo Teisme buvo gautas Luigi Marcuccio, atstovaujamo advokato L. Garofalo, apeliacinis skundas dėl Europos Bendrijų Pirmosios instancijos teismo (penktoji kolegija) 2005 m. lapkričio 24 d. sprendimo byloje T-236/02 Luigi Marcuccio prieš Europos Bendrijų Komisiją.
   Apeliantas Teisingumo Teismo prašo:
   Panaikinti skundžiamą sprendimą ir patenkinti kitus jo reikalavimus.
   Apeliacinio skundo pagrindai ir pagrindiniai argumentai
   Apeliantas tvirtina, kad Pirmosios instancijos teismo sprendimas yra negaliojantis nes:

               1)

               dėl Pirmosios instancijos teismo atliktų tyrimų esminių netikslumų buvo iškraipytos apelianto rašytinėse pastabose nurodytos faktinės aplinkybės ir tvirtinimai;

               2)

               nebuvo priimtas sprendimas dėl daugelio esminių bylos de quo punktų;

               3)

               buvo padaryta procesinių klaidų, dėl kurių atsirado neatitaisoma žala apelianto interesams;

               4)

               visiškai nemotyvuoti įvairūs punktai, susiję su byla de quo, nes nebuvo tyrimo, be kita ko, kad tariamos tai pagrindžiančios tiesioginės ir netiesioginės priežastys buvo painios, nenuoseklios, neracionalios, tautologinės, savavališkos, akivaizdžios ir nelogiškos;

               5)

               buvo klaidingai ir neteisingai išaiškintas bei taikomas Europos Bendrijų pareigūnų nuostatų 26 straipsnis;

               6)

               buvo klaidingai ir neteisingai išaiškinta bei taikoma teisės būti išklausytam sąvoka ir nepagrįstai bei nelogiškai netaikoma atitinkamos teismų praktikos;

               7)

               buvo klaidingai ir neteisingai išaiškinta bei taikoma motyvavimo sąvoka ir dėl nepagrįstai bei nelogiškai netaikoma atitinkamos teismų praktikos;

               8)

               buvo klaidingai ir neteisingai išaiškinta bei taikoma motyvavimo nuoseklumo sąvoka;

               9)

               buvo klaidingai ir neteisingai išaiškinta bei taikoma paruošiamųjų aktų ginčijimo sąvoka;

               10)

               buvo klaidingai ir neteisingai išaiškinta bei taikoma kreipimosi sąvoka;

               11)

               buvo klaidingai ir neteisingai išaiškinta bei taikoma priimto sprendimo papildymo sąvoka.


title: Byla T-532/15 P: 2016 m. gruodžio 1 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Z/Europos Sąjungos Teisingumo Teismas (Apeliacinis skundas — Viešoji tarnyba — Pareigūnai — Vertinimo ataskaita — Tarnautojų teismo nešališkumas — Prašymas nušalinti bylą nagrinėjančio teismo narius — Teisė į gynybą — Teisė į veiksmingą teisminę gynybą)

text:
               23.1.2017

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 22/26

         2016 m. gruodžio 1 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Z/Europos Sąjungos Teisingumo Teismas

   (Byla T-532/15 P) (1)

   ((Apeliacinis skundas - Viešoji tarnyba - Pareigūnai - Vertinimo ataskaita - Tarnautojų teismo nešališkumas - Prašymas nušalinti bylą nagrinėjančio teismo narius - Teisė į gynybą - Teisė į veiksmingą teisminę gynybą))
   (2017/C 022/33)
   Proceso kalba: prancūzų

      Šalys

      Apeliantė: Z (Liuksemburgas, Liuksemburgas), atstovaujama advokato F. Rollinger

      Kita proceso šalis: Europos Sąjungos Teisingumo Teismas, atstovaujamas iš pradžių A. Placco, vėliau J. Inghelram ir Á. Almendros Manzano

      Dalykas

   Apeliacinis skundas dėl 2015 m. birželio 30 d. Europos Sąjungos tarnautojų teismo (antroji kolegija) sprendimo Z/Teisingumo Teismas (F-64/13, EU:F:2015:72) panaikinimo.

      Rezoliucinė dalis

               1.

               Atmesti apeliacinį skundą.

               2.

               Priteisti iš Z bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 16, 2016 1 18.


title: Byla C-399/08 2008 m. rugsėjo 15 d. (faksu — 2008 m. rugsėjo 12 d. ) Europos Bendrijų Komisijos pateiktas apeliacinis skundas dėl 2008 m. liepos 1 d. priimto sprendimo byloje T-266/02 Deutsche Post AG, palaikoma Vokietijos Federacinės Respublikos prieš Europos Bendrijų Komisiją, palaikomą Bundesverband Internationaler Express- und Kurierdienste e.V. (BIEK) ir UPS Europe NV/SA

text:
               22.11.2008

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 301/18

         2008 m. rugsėjo 15 d. (faksu — 2008 m. rugsėjo 12 d.) Europos Bendrijų Komisijos pateiktas apeliacinis skundas dėl 2008 m. liepos 1 d. priimto sprendimo byloje T-266/02 Deutsche Post AG, palaikoma Vokietijos Federacinės Respublikos prieš Europos Bendrijų Komisiją, palaikomą Bundesverband Internationaler Express- und Kurierdienste e.V. (BIEK) ir UPS Europe NV/SA

   (Byla C-399/08)
   (2008/C 301/33)
   Proceso kalba: vokiečių
   Šalys

      Apeliantė: Europos Bendrijų Komisija, atstovaujama V. Kreuschitz, J. Flett, B. Martenczuk

      Kitos proceso šalys: Bundesverband Internationaler Express- und Kurierdienste ev, UPS Europe NV/SA, Deutsche Post AG, Vokietijos Federacinė Respublika
   Apeliantės reikalavimai

               —

               Panaikinti visą skundžiamą sprendimą.

               —

               Pagal Teisingumo Teismo statuto 61 straipsnį pripažinti, kad ieškovė pirmojoje instancijoje neįrodė, kad sprendimas prieštarauja EB 87 straipsnio 1 daliai ir todėl ieškinį atmesti. Šio reikalavimo nepatenkinus, Komisija prašo bylą grąžinti Pirmosios instancijos teismui.

         Apeliacinio skundo pagrindai ir pagrindiniai argumentai
   Atsakovė apeliaciniame procese yra bendrovė Deutsche Post AG (toliau — DPAG), didelė įmonė, kuri veikia pašto paslaugų srityje tarptautiniu mastu ir iš valstybės išteklių gavo didelių kompensacinių išmokų. Atskiru 2002 m. sprendimu, grindžiamu EB 82 straipsniu, kuris nebuvo apskųstas, Komisija nusprendė, kad DPAG piktnaudžiavo savo dominuojančia padėtimi nuostolingai veikdama siuntinių rinkoje. Kadangi ilgą laiką DPAG veikė nuostolingai, šią agresyvią kainų politiką buvo galima finansuoti tik įmonei gaunant kompensacines išmokas.
   Šis apeliacinis skundas yra daugiausia susijęs su klausimu, kokius analizės metodus Komisija galėjo naudoti konkrečiomis šios bylos aplinkybėmis, siekdama nustatyti, ar DPAG buvo suteikta neteisėta pagalba.
   Pagal Pirmosios instancijos teismo sprendimą, siekiant nustatyti, ar įmonė iš valstybės gavo per didelę finansinę pagalbą, reikia vadovautis metodu, pagal kurį reikia tikrinti visas sąnaudas, susijusias su bendros svarbos paslaugomis, ir visas įmonės pajamas per nagrinėjamą laikotarpį. Jei nustatoma, kad kompensacija buvo per didelė, iš to galima daryti išvadą, kad ištekliai taip pat buvo naudojami nesąžiningai kainų politikai, taikytai gretimoje siuntinių gabenimo „nuo durų iki durų“ rinkoje.
   Pagal sprendime taikomą metodą buvo įvertintas trūkumas, kurį sukėlė gretimoje rinkoje taikyta nesąžininga kainų politika, po to Komisija nagrinėjo, ar šis trūkumas buvo kompensuotas iš valstybės išteklių. Jei toks kompensavimas būtų nustatytas ir nebūtų kito finansavimo šaltinio (įmonės nuosavų išteklių forma), reikėtų daryti išvadą, kad nesąžiningai kainų politikai, taikytai gretimoje siuntinių gabenimo „nuo durų iki durų“ rinkoje, finansuoti buvo panaudoti valstybės ištekliai.
   Komisija mano, kad jos sprendime naudotas metodas yra teisingas. Dėl šio metodo aiškinimas yra logiškas, įskaitant ir teiginį, kad neteisėtos valstybės pagalbos egzistavimui pinigai iš kažkur turi būti gaunami. Ginčijamo sprendimo nepaneigia nei šis aiškinimas, nei aplinkybės, kuriomis jis grindžiamas. Tačiau Pirmosios instancijos teismas rėmėsi mintimi, kad buvo galima atsižvelgti tik į pirmąjį metodą, to nepaaiškindamas.
   Komisija apeliacinį skundą grindžia šiais pagrindais: EB 87 straipsnio 1 dalies ir 86 straipsnio 2 dalies pažeidimu, nes šios nuostatos buvo netinkamai aiškinamos skundžiamame sprendime, kadangi buvo nuspręsta, kad jos neleido naudoti metodo (kuris sprendime beje nebuvo kritikuojamas), kuris naudojant logiškus ir susijusius argumentus leistų padaryti išvadą dėl valstybės pagalbos egzistavimo. Be to, Komisija remiasi Pirmosios instancijos teismo jurisdikcijos nebuvimu ir EB 230 straipsnio pažeidimu tiek, kiek Pirmosios instancijos teismas viršijo savo kompetencijos ir teisės kontroliuoti ribas, numatytas EB 230 straipsnyje, bei Teisingumo Teismo statuto 36 straipsnio pažeidimu, nes Pirmosios instancijos teismas nemotyvavo savo išvados dėl netinkamo metodo, kuriuo remiamasi sprendime, pobūdžio.


title: Byla C-57/12: 2013 m. liepos 11 d. Teisingumo Teismo (pirmoji kolegija) sprendimas byloje ( Cour constitutionnelle (Belgija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Fédération des maisons de repos privées de Belgique (Femarbel) ASBL prieš Commission communautaire commune de Bruxelles-Capitale (Direktyva 2006/123/EB — Taikymo ratione materiae sritis — Sveikatos priežiūros paslaugos — Socialinės paslaugos — Pagalbą ir priežiūrą pagyvenusiems asmenims teikiantys dienos ir nakties priežiūros centrai)

text:
               31.8.2013

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 252/12

         2013 m. liepos 11 d. Teisingumo Teismo (pirmoji kolegija) sprendimas byloje (Cour constitutionnelle (Belgija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Fédération des maisons de repos privées de Belgique (Femarbel) ASBL prieš Commission communautaire commune de Bruxelles-Capitale

   (Byla C-57/12) (1)

   (Direktyva 2006/123/EB - Taikymo ratione materiae sritis - Sveikatos priežiūros paslaugos - Socialinės paslaugos - Pagalbą ir priežiūrą pagyvenusiems asmenims teikiantys dienos ir nakties priežiūros centrai)
   2013/C 252/19
   Proceso kalba: prancūzų

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Cour constitutionnelle

      Šalys pagrindinėje byloje

      Ieškovė: Fédération des maisons de repos privées de Belgique (Femarbel) ASBL

      Atsakovė: Commission communautaire commune de Bruxelles-Capitale

      Dalykas

   Prašymas priimti prejudicinį sprendimą — Cour constitutionnelle — 2006 m. gruodžio 12 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2006/123/EB dėl paslaugų vidaus rinkoje (OL L 376, p. 36) 2 straipsnio 2 dalies f ir j punktų aiškinimas — Ratione materiae taikymo sritis — Sveikatos priežiūros paslaugos — Socialinės paslaugos — Dienos priežiūros centrų, kuriuose teikiama atsižvelgiant į pagyvenusių žmonių savarankiškumo praradimą tinkama pagalba ir priežiūra, įtraukimas — Nakties priežiūros centrų, kuriuose pagyvenusiems asmenims teikiama pagalba ir sveikatos priežiūra, kurių šiems asmenims negali pastoviai užtikrinti jų artimieji, įtraukimas.

      Rezoliucinė dalis

               1.

               2006 m. gruodžio 12 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2006/123/EB dėl paslaugų vidaus rinkoje 2 straipsnio 2 dalies f punktą reikia aiškintai taip, kad sveikatos priežiūros paslaugų pašalinimas iš šios direktyvos taikymo srities apima bet kokią veiklą, skirtą įvertinti, išlaikyti ar atkurti pacientų sveikatos būklę, jeigu ją vykdo specialistai, kurie tokiais pripažinti pagal atitinkamos valstybės narės teisės aktus, nepaisant įstaigos, kurioje teikiamos priežiūros paslaugos, organizavimo bei finansavimo tvarkos ir to, ar ji privati, ar valstybinė. Nacionalinis teismas turi patikrinti, ar dienos ir nakties priežiūros centrai, atsižvelgiant į sveikatos priežiūros specialistų šiuose centruose vykdomos veiklos pobūdį ir į tai, kad ši veikla sudaro pagrindinę juose siūlomų paslaugų dalį, nepatenka į minėtos direktyvos taikymo sritį.

               2.

               Direktyvos 2006/123 2 straipsnio 2 dalies j punktas turi būti aiškinamas taip, kad socialinių paslaugų pašalinimas iš šios direktyvos taikymo srities apima bet kokią veiklą, pirmiausia susijusią su pagyvenusiems asmenims teikiama pagalba ir parama, jeigu ją vykdo privatus paslaugų teikėjas, kurį valstybė įgaliojo dokumentu, aiškiai ir skaidriai nustatančiu realią pareigą laikantis tam tikrų konkrečių veiklos sąlygų užtikrinti tokių paslaugų teikimą. Nacionalinis teismas turi patikrinti, ar dienos ir nakties priežiūros centrai, atsižvelgiant į jų vykdomą su pagyvenusiems asmenims teikiama pagalba ir parama susijusią pagrindinę veiklą ir į jų statusą pagal taikomus Belgijos teisės aktus, nepatenka į minėtos direktyvos taikymo sritį.

      (1)  OL C 118, 2012 4 21.


title: Byla T-112/13: 2016 m. gruodžio 15 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Mondelez UK Holdings & Services/EUIPO – Société des produits Nestlé (šokolado plytelės forma) (Europos Sąjungos prekių ženklas — Registracijos pripažinimo negaliojančia procedūra — Erdvinis prekių ženklas — Šokolado plytelės forma — Absoliutus atmetimo pagrindas — Skiriamojo požymio nebuvimas — Dėl naudojimo įgytas skiriamasis požymis — Reglamento (EB) Nr. 207/2009 7 straipsnio 1 dalies b punktas ir 3 dalis — Reglamento Nr. 207/2009 52 straipsnio 1 ir 2 dalys)

text:
               6.2.2017

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 38/23

         2016 m. gruodžio 15 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Mondelez UK Holdings & Services/EUIPO – Société des produits Nestlé (šokolado plytelės forma)

   (Byla T-112/13) (1)

   ((Europos Sąjungos prekių ženklas - Registracijos pripažinimo negaliojančia procedūra - Erdvinis prekių ženklas - Šokolado plytelės forma - Absoliutus atmetimo pagrindas - Skiriamojo požymio nebuvimas - Dėl naudojimo įgytas skiriamasis požymis - Reglamento (EB) Nr. 207/2009 7 straipsnio 1 dalies b punktas ir 3 dalis - Reglamento Nr. 207/2009 52 straipsnio 1 ir 2 dalys))
   (2017/C 038/30)
   Proceso kalba: anglų

      Šalys

      Ieškovė: Mondelez UK Holdings & Services Ltd, anksčiau – Cadbury Holdings Ltd (Aksbridžas, Jungtinė Karalystė), atstovaujama QC T. Mitcheson, solisitorių P. Walsh, J. Blum, S. Dunstan ir baristerio D. Byrne

      Atsakovė: Europos Sąjungos intelektinės nuosavybės tarnyba, atstovaujama A. Folliard-Monguiral

      Kita procedūros EUIPO apeliacinėje taryboje šalis, įstojusi į bylą Bendrajame Teisme: Société des produits Nestlé SA (Vevė, Šveicarija), iš pradžių atstovaujama advokatų G. Vos, M. Bakker ir J. van den Berg, vėliau – QC G. Vos, S. Malynicz, solisitorių T. Scourfield ir T. Reid

      Dalykas

   Ieškinys dėl 2012 m. gruodžio 11 d. EUIPO antrosios apeliacinės tarybos sprendimo (byla R 513/2011-2), susijusio su registracijos pripažinimo negaliojančia procedūra tarp Cadbury Holdings ir Société des produits Nestlé.

      Rezoliucinė dalis

               1.

               Panaikinti 2012 m. gruodžio 11 d. Europos Sąjungos intelektinės nuosavybės tarnybos (EUIPO) antrosios apeliacinės tarybos sprendimą (byla R 513/2011-2).

               2.

               EUIPO padengia savo ir Mondelez UK Holdings & Services Ltd patirtas bylinėjimosi išlaidas.

               3.

               Société des produits Nestlé SA padengia savo bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 123, 2013 4 27.


title: Byla T-71/12: 2013 m. birželio 17 d. Bendrojo Teismo nutartis byloje Meskarian prieš Tarybą (Bendra užsienio ir saugumo politika — Iranui taikomos ribojamosios priemonės siekiant užkirsti kelią branduolinių ginklų platinimui — Lėšų įšaldymas — Išbraukimas iš susijusių asmenų sąrašo — Nereikalingumas priimti sprendimą)

text:
               3.8.2013

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 225/80

         2013 m. birželio 17 d. Bendrojo Teismo nutartis byloje Meskarian prieš Tarybą

   (Byla T-71/12) (1)

   (Bendra užsienio ir saugumo politika - Iranui taikomos ribojamosios priemonės siekiant užkirsti kelią branduolinių ginklų platinimui - Lėšų įšaldymas - Išbraukimas iš susijusių asmenų sąrašo - Nereikalingumas priimti sprendimą)
   2013/C 225/177
   Proceso kalba: anglų

      Šalys

      Ieškovas: Mohammed Reza Meskarian (Londonas, Jungtinė Karalystė), atstovaujamas solisitorių S. Zaiwalla, P. Reddy ir F. Zaiwalla, QC D. Wyatt ir baristerio R. Blakeley

      Atsakovė: Europos Sąjungos Taryba, atstovaujama B. Driessen ir I. Rodios

      Dalykas

   Pirma, prašymas panaikinti 2011 m. gruodžio 1 d. Tarybos sprendimo 2011/783/BUSP, kuriuo iš dalies keičiamas Sprendimas 2010/413/BUSP dėl ribojamųjų priemonių Iranui (OL L 319, p. 71), priedo A lentelės 13 dalį, 2011 m. gruodžio 1 d. Tarybos įgyvendinimo reglamento (ES) Nr. 1245/2011, kuriuo įgyvendinamas Reglamentas (ES) Nr. 961/2010 dėl ribojamųjų priemonių Iranui (OL L 319, p. 11), priedo A lentelės 13 dalį ir 2012 m. kovo 23 d. Tarybos reglamentą (ES) Nr. 267/2012 dėl ribojamųjų priemonių Iranui, kuriuo panaikinamas Reglamentas (ES) Nr. 961/2010 (OL L 88, p. 1), tiek, kiek šie aktai susiję su ieškovu, ir, antra, pripažinti, kad 2010 m. liepos 26 d. Tarybos sprendimo 2010/413/CFSP dėl ribojamųjų priemonių Iranui, kuriuo panaikinama Bendroji pozicija 2007/140/BUSP (OL L 195, p. 39), 20 straipsnio 1 dalies b punktas ir 2010 m. spalio 25 d. Tarybos reglamento (ES) Nr. 961/2010 dėl ribojamųjų priemonių Iranui, kuriuo panaikinamas Reglamentas (EB) Nr. 423/2007 (OL L 281, p. 1) 16 straipsnio 2 dalis netaikoma ieškovui.

      Rezoliucinė dalis

               1.

               Nebereikia priimti sprendimo dėl ieškinio.

               2.

               Europos Sąjungos Taryba padengia bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 109, 2012 4 14.


title: Byla C-584/14: 2016 m. rugsėjo 7 d. Teisingumo Teismo (penktoji kolegija) sprendimas byloje Europos Komisija/Graikijos Respublika (Valstybės įsipareigojimų neįvykdymas — Aplinka — Direktyva 2006/12/EB — Direktyva 91/689/EEB — Direktyva 1999/31/EB — Atliekų valdymas — Teisingumo Teismo sprendimas, kuriuo konstatuotas įsipareigojimų neįvykdymas — Neįvykdymas — SESV 260 straipsnio 2 dalis — Piniginės sankcijos — Periodinė bauda — Vienkartinė suma)

text:
               31.10.2016

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 402/4

         2016 m. rugsėjo 7 d. Teisingumo Teismo (penktoji kolegija) sprendimas byloje Europos Komisija/Graikijos Respublika

   (Byla C-584/14) (1)

   ((Valstybės įsipareigojimų neįvykdymas - Aplinka - Direktyva 2006/12/EB - Direktyva 91/689/EEB - Direktyva 1999/31/EB - Atliekų valdymas - Teisingumo Teismo sprendimas, kuriuo konstatuotas įsipareigojimų neįvykdymas - Neįvykdymas - SESV 260 straipsnio 2 dalis - Piniginės sankcijos - Periodinė bauda - Vienkartinė suma))
   (2016/C 402/05)
   Proceso kalba: graikų

      Šalys

      Ieškovė: Europos Komisija, atstovaujama M. Patakia, E. Sanfrutos Cano ir D. Loma-Osorio Lerena

      Atsakovė: Graikijos Respublika, atstovaujama E. Skandalou

      Rezoliucinė dalis

               1.

               Nesiimdama visų būtinų priemonių 2009 m. rugsėjo 10 d. Sprendimui Komisija/Graikija (C-286/08, nepaskelbtas Rink., EU:C:2009:543) įvykdyti, Graikijos Respublika neįvykdė įsipareigojimų pagal SESV 260 straipsnio 1 dalį.

               2.

               Nurodyti Graikijos Respublikai sumokėti į Europos Komisijos sąskaitą „Europos Sąjungos nuosavi ištekliai“30 000 eurų per dieną periodinę baudą už kiekvieną vėlavimo imtis priemonių, būtinų 2009 m. rugsėjo 10 d. Sprendimui Komisija/Graikija (C-286/08, nepaskelbtas Rink., EU:C:2009:543) įvykdyti, dieną, skaičiuojant nuo šio sprendimo paskelbimo dienos iki 2009 m. rugsėjo 10 d. Sprendimo Komisija/Graikija (C-286/08, nepaskelbtas Rink., EU:C:2009:543) visiško įvykdymo dienos. Ši suma padalijama į tris dalis, atitinkančias tris Europos Komisijos pateiktus kaltinimus: pagal pirmąjį kaltinimą skiriama 10 % periodinės baudos sumos, t. y. 3 000 eurų, pagal antrąjį ir trečiąjį kaltinimus – po 45 % sumos, t. y. po 13 500 eurų, pagal trečiąjį kaltinimą skirta baudos dalis, kiek ji susijusi su tinkamu „istorinių“ atliekų valdymu, bus mažinama kas šešis mėnesius, atsižvelgiant į tinkamai pradėtą valdyti šių atliekų kiekį, tačiau mažinimas galimas iki tam tikros ribos, t. y. iki 50 % pagal šį kaltinimą skirtos periodinės baudos sumos, o tai sudaro 6 750 eurų.

               3.

               Nurodyti Graikijos Respublikai sumokėti į Europos Komisijos sąskaitą „Europos Sąjungos nuosavi ištekliai“ 10 milijonų eurų vienkartinę sumą.

               4.

               Priteisti iš Graikijos Respublikos bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 81, 2015 3 9.


title: Byla C-484/15: 2015 m. rugsėjo 11 d. Općinski sud u Novom Zagrebu (Kroatija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Ibrica Zulfikarpašić/Slavena Gajera

text:
               23.11.2015

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 389/20

         2015 m. rugsėjo 11 d.Općinski sud u Novom Zagrebu (Kroatija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Ibrica Zulfikarpašić/Slavena Gajera

   (Byla C-484/15)
   (2015/C 389/21)
   Proceso kalba: kroatų

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Općinski sud u Novom Zagrebu, stalna služba u Samoboru

      Šalys pagrindinėje byloje

      Ieškovas: Ibrica Zulfikarpašić

      Atsakovas: Slaven Gajer

      Prejudicinis klausimas

   Ar Įstatymo dėl vykdymo procedūros nuostatos, susijusios su Europos vykdomuoju raštu, atitinka Reglamento (EB) Nr. 805/2004 (1) nuostatas, t. y. ar, atsižvelgiant į tai, kad Kroatijos Respublikoje, kai vyksta vykdymo procedūros ir išduodamas autentišką dokumentą patvirtinantis vykdomasis raštas, terminas „teismas“ apima notarus, notarai gali išduoti Europos vykdomojo rašto pažymėjimus dėl galutinių ir vykdytinų vykdomųjų raštų, kurie pagrįsti autentiškais dokumentais, jeigu tokie raštai nebuvo ginčijami, ir, jeigu atsakymas būtų neigiamas, ar teismai gali išduoti Europos vykdomojo rašto pažymėjimus dėl vykdomųjų raštų, kurie pagrįsti autentišku dokumentu ir kuriuos išdavė notaras, kai tokie raštai, kaip matyti iš jų turinio, išduoti dėl neginčytinų reikalavimų, ir kokį blanką reikia naudoti tokiu atveju?

      (1)  2004 m. balandžio 21 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (EB) Nr. 805/2004, sukuriantis neginčytinų reikalavimų Europos vykdomąjį raštą (OL L 143, p. 15; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 19 sk., 7 t., p. 380.


title: Byla C-105/12–C-107/12: 2013 m. spalio 22 d. Teisingumo Teismo (didžioji kolegija) sprendimas byloje ( Hoge Raad der Nederlanden (Nyderlandai) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Staat der Nederlanden prieš Essent NV ir kt. (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą — Laisvas kapitalo judėjimas — SESV 63 straipsnis — Nuosavybės sistemos — SESV 345 straipsnis — Elektros energijos ir dujų paskirstymo sistemų operatoriai — Draudimas privatizuoti — Ryšių su įmonėmis, gaminančiomis, tiekiančiomis ir parduodančiomis elektros energiją arba dujas, draudimas — Veiklos, galinčios pakenkti sistemos valdymui, draudimas)

text:
               14.12.2013

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 367/8

         2013 m. spalio 22 d. Teisingumo Teismo (didžioji kolegija) sprendimas byloje (Hoge Raad der Nederlanden (Nyderlandai) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Staat der Nederlanden prieš Essent NV ir kt.

   (Byla C-105/12–C-107/12) (1)

   (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą - Laisvas kapitalo judėjimas - SESV 63 straipsnis - Nuosavybės sistemos - SESV 345 straipsnis - Elektros energijos ir dujų paskirstymo sistemų operatoriai - Draudimas privatizuoti - Ryšių su įmonėmis, gaminančiomis, tiekiančiomis ir parduodančiomis elektros energiją arba dujas, draudimas - Veiklos, galinčios pakenkti sistemos valdymui, draudimas)
   2013/C 367/12
   Proceso kalba: olandų

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Hoge Raad der Nederlanden

      Šalys pagrindinėje byloje

      Ieškovė: Staat der Nederlanden

      Atsakovės: Essent NV (C-105/12), Essent Nederland BV (C-105/12); Eneco Holding NV (C-106/12) ir Delta NV (C-107/12)

      Dalykas

   Prašymas priimti prejudicinį sprendimą — Hoge Raad der Nederlanden — SESV 65 ir 345 straipsnių išaiškinimas — Laisvo kapitalo judėjimo apribojimai — Nuosavybės sistemos — Sąvoka — Nacionalinės teisės nuostata, kurioje energijos paskirstymo sistemų operatoriams numatytas absoliutus draudimas privatizuoti

      Rezoliucinė dalis

               1.

               SESV 345 straipsnį reikia aiškinti kaip apimantį pagrindinėse bylose nagrinėjamą draudimo privatizuoti sistemą, pagal kurią elektros energijos arba dujų paskirstymo Nyderlandų teritorijoje sistemos operatoriaus akcijos turi tiesiogiai arba netiesiogiai priklausyti nacionalinėje teisėje nustatytoms viešosios valdžios institucijoms. Tačiau dėl šio aiškinimo SESV 63 straipsnis negali būti netaikomas pagrindinėse bylose nagrinėjamoms nacionalinėms nuostatoms, kuriomis draudžiama privatizuoti elektros energijos ar dujų paskirstymo sistemos operatorius, taip pat draudžiami, pirma, nuosavybės arba kontrolės ryšiai tarp koncerno, kuriam priklauso Nyderlandų teritorijoje veikiantis elektros energijos arba dujų paskirstymo sistemos operatorius, bendrovių ir koncerno, kuriam priklauso įmonė, kuri gamina, tiekia arba parduoda elektros energiją arba dujas toje pačioje teritorijoje, bendrovių ir, antra, tokio operatoriaus ir koncerno, kuriam šis operatorius priklauso, sandoriai ir veikla, kurie gali pakenkti atitinkamos sistemos valdymo interesui.

               2.

               Kiek tai susiję su pagrindinėse bylose nagrinėjamu draudimu privatizuoti, kuriam taikomas SESV 345 straipsnis, į tikslus, kuriais remdamasis teisės aktų leidėjas pasirinko nustatytą nuosavybės sistemą, galima atsižvelgti kaip į privalomus bendrojo intereso pagrindus siekiant pateisinti laisvo kapitalo judėjimo apribojimą. Dėl kitų draudimų pažymėtina, kad tikslai kovoti su kryžminėmis subsidijomis plačiąja prasme, įskaitant keitimąsi strategine informacija, užtikrinti elektros energijos ir dujų rinkų skaidrumą arba užkirsti kelią konkurencijos iškraipymams kaip privalomieji bendrojo intereso pagrindai gali pateisinti laisvo kapitalo judėjimo apribojimą, nustatytą pagrindinėse bylose nagrinėjamomis nacionalinėmis nuostatomis.

      (1)  OL C 151, 2012 5 26.


title: 2005 m. rugsėjo 15 d. Teisingumo Teismo sprendimas (pirmoji kolegija), Byloje C-495/03 (dėl Hoge Raad der Nederlanden prašymo priimti prejudicinį sprendimą): Intermodal Transports BV prieš Staatsecretaris van Financiën (Bendrasis muitų tarifas — Tarifinės pozicijos — Klasifikacija kombinuotojoje nomenklatūroje — 8709 pozicija — Krautuvai „Magnum ET120 Terminal Tractor“ — EB 234 straipsnis — Nacionalinio teismo pareiga kreiptis dėl prejudicinio sprendimo — Sąlygos — Kitos valstybės narės muitinės trečiajam asmeniui pateikta privalomoji tarifinė informacija dėl panašios transporto priemonės)

text:
               29.10.2005

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 271/5

      TEISINGUMO TEISMO SPRENDIMAS

   (pirmoji kolegija)
   2005 m. rugsėjo 15 d.
   Byloje C-495/03 (dėl Hoge Raad der Nederlanden prašymo priimti prejudicinį sprendimą): Intermodal Transports BV prieš Staatsecretaris van Financiën
       (1)

   (Bendrasis muitų tarifas - Tarifinės pozicijos - Klasifikacija kombinuotojoje nomenklatūroje - 8709 pozicija - Krautuvai „Magnum ET120 Terminal Tractor“ - EB 234 straipsnis - Nacionalinio teismo pareiga kreiptis dėl prejudicinio sprendimo - Sąlygos - Kitos valstybės narės muitinės trečiajam asmeniui pateikta privalomoji tarifinė informacija dėl panašios transporto priemonės)
   (2005/C 271/09)
   Proceso kalba: olandų
   Byloje C-495/03 dėl 2003 m. lapkričio 21 d.Hoge Raad der Nederlanden (Nyderlandai) sprendimu, kurį Teisingumo Teismas gavo 2003 m. lapkričio 24 d., pagal EB 234 straipsnį pateikto prašymo priimti prejudicinį sprendimą byloje Intermodal Transports BV prieš Staatsecretaris van Financiën, Teisingumo Teismas (pirmoji kolegija), kurį sudaro kolegijos pirmininkas P. Jann, teisėjai K. Lenaerts, K. Schiemann (pranešėjas), E. Juhász ir M. Ilešič; generalinė advokatė C. Stix-Hackl, sekretorius R. Grass, 2005 m. rugsėjo 15 d. priėmė sprendimą, kurio rezoliucinėje dalyje nurodyta:

               1.

               EB 234 straipsnis turi būti aiškinamas taip, kad kai nagrinėjant ginčą dėl konkrečios prekės tarifinės klasifikacijos nacionaliniame teisme yra pateikiama panašios prekės privalomoji tarifinė informacija, išduota su šiuo ginču nesusijusiam asmeniui kitos valstybės narės muitinės, ir kai minėtas teismas mano, kad šioje privalomoje tarifinėje informacijoje nurodyta tarifinė klasifikacija yra klaidinga, šios dvi aplinkybės:

                           —

                           negali įpareigoti teismo, kurio sprendimas pagal nacionalinę teisę gali būti toliau apskųstas, kreiptis į Teisingumo Teismą dėl prejudicinio sprendimo;

                           —

                           negali savaime įpareigoti teismo, kurio sprendimai pagal nacionalinę teisę negali būti toliau apskųsti, kreiptis į Teisingumo Teismą dėl prejudicinio sprendimo.

                     Teismas, kurio sprendimai pagal nacionalinę teisę negali būti toliau apskundžiamas, spręsdamas Bendrijos teisės klausimą, gali nesilaikyti pareigos kreiptis dėl prejudicinio sprendimo tik tuo atveju, jei jis konstatavo, kad iškeltas klausimas nėra svarbus bylai, ar kad dėl nagrinėjamos Bendrijos teisės nuostatos Teismas jau pateikė savo išaiškinimą, arba tinkamas Bendrijos teisės taikymas yra toks akivaizdus, kad dėl jo negali kilti jokių pagrįstų abejonių; ar tokia galimybė egzistuoja reikia įvertinti atsižvelgiant į Bendrijos teisės savybes, į konkrečius sunkumus, su kuriais susiduriama ją aiškinant, ir į riziką, kad teismų praktika Bendrijos viduje gali išsiskirti; šiuo klausimu minėtos privalomosios tarifinės informacijos buvimas turi įpareigoti šį teismą būti itin atidžiu sprendžiant, ar dėl tinkamo kombinuotosios nomenklatūros, nurodytos 1987 m. liepos 23 d. Tarybos reglamento (EEB) Nr. 2658/87 dėl tarifų ir statistinės nomenklatūros bei dėl Bendrojo muitų tarifo, iš dalies pakeisto 1998 m. spalio 26 d. Komisijos reglamentu (EB) Nr. 2261/98, I priede, taikymo tikrai nėra pagrįstų abejonių, ir atsižvelgti į, inter alia, tris jau minėtus vertinimo kriterijus.

               2.

               Kombinuotosios nomenklatūros 8709 pozicija, turi būti aiškinama taip, kad į ją nepatenka transporto priemonės, turinčios 132 kW esant 2 500 sūkių per minutę galios dyzelinį variklį ir automatinę keturių pavarų į priekį bei vienos atgal transmisiją, uždarą kabiną ir kėlimo platformą pakeliamą iki 60 cm.,, kurių krovimo galia yra 32 000 kg, apsisukimo spindulys labai trumpas ir jos yra pritaikytos užtikrinti puspriekabių judėjimą pramoninėse zonose ir pastatuose. Tokia transporto priemonė minėtos pozicijos prasme iš tikrųjų nėra nei savaeigis vežimėlis, naudojamas krovinių pervežimui, nei vežimėlis–vilkikas, naudojamas geležinkelio stotyse.

      (1)  OL C 21, 2004 1 24.


title: Byla C-173/10: 2010 m. balandžio 2 d. Tribunale Amministrativo Regionale del Lazio (Italija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Fabrizio Cariulo prieš Ministero dell’Interno

text:
               19.6.2010

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 161/32

      2010 m. balandžio 2 d.Tribunale Amministrativo Regionale del Lazio (Italija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Fabrizio Cariulo prieš Ministero dell’Interno

      (Byla C-173/10)
      (2010/C 161/47)
      Proceso kalba: italų

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

         Tribunale Amministrativo Regionale del Lazio

         Šalys pagrindinėje byloje

         Pareiškėjas: Fabrizio Cariulo

         Atsakovė: Ministero dell’Interno

         Prejudiciniai klausimai

      Ar nacionalinės teisės normos (priimtos po Bersani dekreto, 2006 m. liepos 4 d. Dekreto įstatymo Nr. 223, pertvarkyto į 2006 m. rugpjūčio 4 d. Įstatymą Nr. 248) atitinka EB sutarties 43 ir 49 straipsnius, kai „nacionalinė sistema, kurioje, be kita ko:

                  a)

                  bendrai užtikrinama ankstesniu laikotarpiu, pasibaigus konkursui, kuriame kai kuriems lošimų operatoriams buvo neteisėtai uždrausta dalyvauti, suteiktų koncesijų turėtojų apsauga;

                  b)

                  įtvirtintos nuostatos, kurios faktiškai garantuoja, kad bus išsaugotos įgytos komercinės pozicijos (pavyzdžiui, draudimas naujiems koncesininkams savo punktus įrengti arčiau nei per nustatytą atstumą nuo jau esančių);

                  c)

                  numatyta, kad koncesija gali būti panaikinta, jei, pavyzdžiui, koncesininkas tiesiogiai ar netiesiogiai administruoja tarpvalstybinę lošimų veiklą, panašią į tą, dėl kurios suteikta koncesija.“


title: Byla C-273/09: 2009 m. liepos 16 d. Rechtbank Haarlem (Nyderlandai) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Premis Medical BV prieš Inspecteur van de Belastingdienst/Douane Rotterdam, biuras Roterdame Laan op Zuid

text:
               7.11.2009

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 267/27

         2009 m. liepos 16 d.Rechtbank Haarlem (Nyderlandai) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Premis Medical BV prieš Inspecteur van de Belastingdienst/Douane Rotterdam, biuras Roterdame Laan op Zuid

   (Byla C-273/09)
   2009/C 267/49
   Proceso kalba: olandų

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Rechtbank Haarlem

      Šalys pagrindinėje byloje

      Pareiškėja: Premis Medical BV

      Atsakovas: Inspecteur van de Belastingdienst/Douane Rotterdam, biuras Roterdame Laan op Zuid

      Prejudiciniai klausimai

               1.

               Ar 2004 m. balandžio 15 d. Komisijos reglamentas (EB) Nr. 729/2004 (1), pataisytas 2004 m. gegužės 7 d. OL L 173, p. 9, yra galiojantis ta prasme, kad priedas, pridėtas prie klaidų ištaisymo, yra galiojantis priedas? Jei atsakymas yra teigiamas:

               2.

               Ar 2004 m. balandžio 15 d. Komisijos reglamentas (EB) Nr. 729/2004, pataisytas 2004 m. gegužės 7 d. OL L 173, p. 9, yra negaliojantis dėl to, kad šiame reglamente Komisija apribojo 9021 pozicijos taikymo sritį? Jei atsakymas yra teigiamas:

               3.

               Ar 2004 m. balandžio 15 d. Komisijos reglamentas (EB) Nr. 729/2004, pataisytas 2004 m. gegužės 7 d. OL L 173, p. 9, yra negaliojantis dėl to, kad Komisija neteisingai KN klasifikavimo riedančią vaikštynę?

      (1)  2004 m. balandžio 15 d. Komisijos reglamentas (EB) Nr. 729/2004 dėl tam tikrų prekių klasifikavimo Kombinuotoje nomenklatūroje (OL L 113, p. 5; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 2 sk., 16 t., p. 90).


title: Byla C-303/13 P: 2015 m. spalio 6 d. Teisingumo Teismo (didžioji kolegija) sprendimas byloje Europos Komisija/Jørgen Andersen, Danijos Karalystė, Danske Statsbander SV (DSB) (Apeliacinis skundas — Konkurencija — Valstybės pagalba — Pagalba, kurią Danijos valdžios institucijos suteikė valstybės įmonei Danske Statsbaner (DSB) — Viešųjų paslaugų sutartys dėl keleivinio geležinkelio transporto paslaugų teikimo tarp Kopenhagos (Danija) ir Istado (Švedija) — Sprendimas pripažinti pagalbą suderinama su vidaus rinka, jei laikomasi tam tikrų sąlygų — Materialinės teisės normų taikymas laiko atžvilgiu)

text:
               23.11.2015

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 389/2

         2015 m. spalio 6 d. Teisingumo Teismo (didžioji kolegija) sprendimas byloje Europos Komisija/Jørgen Andersen, Danijos Karalystė, Danske Statsbander SV (DSB)

   (Byla C-303/13 P) (1)

   ((Apeliacinis skundas - Konkurencija - Valstybės pagalba - Pagalba, kurią Danijos valdžios institucijos suteikė valstybės įmonei Danske Statsbaner (DSB) - Viešųjų paslaugų sutartys dėl keleivinio geležinkelio transporto paslaugų teikimo tarp Kopenhagos (Danija) ir Istado (Švedija) - Sprendimas pripažinti pagalbą suderinama su vidaus rinka, jei laikomasi tam tikrų sąlygų - Materialinės teisės normų taikymas laiko atžvilgiu))
   (2015/C 389/02)
   Proceso kalba: anglų

      Šalys

      Apeliantė: Europos Komisija, atstovaujama L. Armati ir T. Maxian Rusche

      Kitos proceso šalys: Jørgen Andersen, atstovaujamas advokatų J. Rivas Andrés, G. van de Walle de Ghelcke ir M. Nissen, Danijos Karalystė, atstovaujama C. Thorning ir V. Pasternak Jørgensen, padedamų advokato R. Holdgaard, Danske Statsbaner SV (DSB), atstovaujamo advokato M. Honoré

      Jørgen Andersen pusėje įstojusi į bylą šalis: Dansk Tog, atstovaujama advokatų G. van de Walle de Ghelcke, J. Rivas Andrés ir M. Nissen

      Rezoliucinė dalis

               1.

               Panaikinti Europos Sąjungos Bendrojo Teismo sprendimą Andersen/Komisija (T-92/11, EU:T:2013:143) tiek, kiek juo Bendrasis Teismas panaikino 2010 m. vasario 24 d. Komisijos sprendimo 2011/3/ES dėl Danijos transporto ministerijos ir įmonės Danske Statsbaner viešųjų transporto paslaugų sutarčių (Valstybės pagalba C 41/08 (ex NN 35/08)) 1 straipsnio antrą pastraipą, kiek tai susiję su pagalba, kuri buvo išmokėta nuo 2009 m. gruodžio 3 d. pagal antrąją viešųjų transporto paslaugų sutartį, sudarytą 2005–2014 m. laikotarpiui.

               2.

               Atmesti likusią pagrindinio apeliacinio skundo dalį.

               3.

               Atmesti priešpriešinius apeliacinius skundus.

               4.

               Grąžinti bylą nagrinėti Europos Sąjungos Bendrajam Teismui, kad šis, remdamasis 2007 m. spalio 23 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (EB) Nr. 1370/2007 dėl keleivinio geležinkelių ir kelių transporto viešųjų paslaugų ir panaikinančio Tarybos reglamentus (EEB) Nr. 1191/69 ir (EEB) Nr. 1107/70 8 straipsnio 3 dalimi, priimtų sprendimą dėl ieškinyje pateiktų trijų pagrindų, susijusių su ginčijamo Sprendimo 2011/3, kuriame nuspręsta, kad pagalba, kuri buvo išmokėta nuo 2009 m. gruodžio 3 d. pagal antrąją viešųjų transporto paslaugų sutartį, sudarytą 2005–2014 m. laikotarpiui, yra suderinama su vidaus rinka, teisėtumu.

               5.

               Atidėti klausimo dėl bylinėjimosi išlaidų nagrinėjimą.

      (1)  OL C 252, 2013 8 31.


title: Byla T-194/07 2004 m. birželio 4 d. pareikštas ieškinys byloje Čekijos Respublika prieš Komisiją

text:
               25.8.2007

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 199/38

         2004 m. birželio 4 d. pareikštas ieškinys byloje Čekijos Respublika prieš Komisiją

   (Byla T-194/07)
   (2007/C 199/74)
   Proceso kalba: čekų
   Šalys

      Ieškovė: Čekijos Respublika, atstovaujama T. Boček

      Atsakovė: Europos Bendrijų Komisija
   Ieškovės reikalavimai

               —

               Panaikinti ginčijamą sprendimą.

               —

               Priteisti iš Komisijos bylinėjimosi išlaidas.

         Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai
   Ieškovė siekia, kad būtų panaikintas 2007 m. kovo 26 d. Komisijos sprendimas C(2007) 1294 galutinis dėl šiltnamio efektą sukeliančių dujų emisijos leidimų suteikimo nacionalinio plano, kurį Čekijos Respublika pateikė pagal Europos Parlamento ir Tarybos direktyvą 2003/87/EB (1). Ginčijamame sprendime teigiama, kad tam tikri Čekijos Respublikos leidimų suteikimo nacionalinio plano aspektai neatitinka Direktyvos 2003/87/EB III priedo.
   Ieškovė tvirtina, kad nepaskelbusi ginčijamo sprendimo per Direktyvos 2003/87/EB 9 straipsnio 3 dalyje nustatytą terminą Komisija pažeidė Direktyvos 2003/87/EB 9 straipsnio 3 dalį ir teisinio saugumo bei teisėtų lūkesčių apsaugos principus.
   Be to, ieškovė teigia, kad Komisija viršijo savo įgaliojimus ir dėl to pažeidė Direktyvos 2003/87/EB 9 straipsnio 3 dalį kartu su 9 straipsnio 1 dalimi ir 11 straipsnio 2 dalimi, nes ginčijamame sprendime ji taikė savo pačios maksimalaus leidimų skaičiaus nustatymo metodą ir, remdamasi šiuo metodu, faktiškai privaloma forma nustatė bendrą leidimų kiekį, kurį Čekijos Respublika gali skirti.
   Net jei Komisija ir turėtų teisę taikyti savo pačios metodą, skirtą nustatyti, ar nacionalinis leidimų suteikimo planas atitinka Direktyvos 2003/87/EB reikalavimus, ji pažeidė šios direktyvos 9 straipsnio 3 dalį, nes, pirma, jos taikytas metodas nebuvo nei skaidrus, nei objektyvus, ir, antra, apskaičiuotas emisijos leidimų kiekis neatitinka Direktyvos 2003/87/EB III priede įtvirtintų kriterijų.
   Galiausiai ieškovė nurodo, kad tinkamai nepateikusi motyvų Komisija pažeidė Direktyvos 2003/87/EB 9 straipsnio 3 dalį.

      (1)  2003 m. spalio 13 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2003/87/EB, nustatanti šiltnamio efektą sukeliančių dujų emisijos leidimų sistemą Bendrijoje ir iš dalies keičianti Tarybos direktyvą 96/61/EB (OL L 275, p. 32).


title: Byla T-207/14: 2015 m. sausio 27 d. Bendrojo Teismo nutartis byloje Aluwerk Hettstedt/ECHA

text:
               20.4.2015

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 127/39

         2015 m. sausio 27 d. Bendrojo Teismo nutartis byloje Aluwerk Hettstedt/ECHA

   (Byla T-207/14) (1)

   (2015/C 127/53)
   Proceso kalba: anglų
   Šeštosios kolegijos pirmininkas nutartimi nurodė išbraukti bylą iš registro.

      (1)  OL C 202, 2014 6 30.


title: Byla C-275/06 2006 m. birželio 26 d. Juzgado de lo Mercantil n 0 5 de Madrid (Ispanija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Productores de Música de España prieš Telefónica de España SAU

text:
               2.9.2006

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 212/19

         2006 m. birželio 26 d.Juzgado de lo Mercantil n05 de Madrid (Ispanija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Productores de Música de España prieš Telefónica de España SAU

   (Byla C-275/06)
   (2006/C 212/33)
   Proceso kalba: ispanų
   Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas
   Juzgado de lo Mercantil n05 de Madrid
   Šalys pagrindinėje byloje
   Ieškovė: Productores de Música de España (Promusicae)
   Atsakovė: Telefónica de España SAU
   Prejudicinis klausimas
   Ar Bendrijos teisė ir ypač 2000 m. birželio 8 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2000/31/EB dėl kai kurių informacinės visuomenės paslaugų, ypač elektroninės komercijos, teisinių aspektų vidaus rinkoje (1) 15 straipsnio 2 dalis ir 18 straipsnis, 2001 m. gegužės 22 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2001/29/EB dėl autorių teisių ir gretutinių teisių informacinėje visuomenėje tam tikrų aspektų suderinimo (2) 8 straipsnio 1 ir 2 dalis, 2004 m. balandžio 29 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2004/48/EB dėl intelektinės nuosavybės teisių gynimo (3) 8 straipsnis ir Europos Sąjungos Pagrindinių teisių chartijos 17 straipsnio 2 dalis ir 47 straipsnis leidžia valstybėms narėms elektroninių ryšių tinklų ir paslaugų operatorių, prieigos prie telekomunikacijų tinklų teikėjų ir duomenų saugojimo paslaugų teikėjų pareigą saugoti ir pateikti prisijungimo ir srauto duomenis, generuojamus teikiant informacinės visuomenės paslaugą, sieti tik su baudžiamuoju tyrimu ar poreikiu apsaugoti visuomenės saugumą ir valstybės gynybą taip pašalinant civilinį procesą?

      (1)  OL L 178, p. 1.

      (2)  OL L 167, p. 10.

      (3)  OL L 157, p. 45.


title: Byla C-331/06 2008 m. balandžio 3 d. Teisingumo Teismo (antroji kolegija) sprendimas byloje ( Rechtbank Amsterdam (Nyderlandai) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) K. D. Chuck prieš Raad van bestuur van de Sociale verzekeringsbank (Senatvės draudimas — Valstybės narės piliečiu esantis darbuotojas — Socialinio draudimo įmokos — Atskiri laikotarpiai — Skirtingos valstybės narės — Draudimo laikotarpių skaičiavimas — Prašymas skirti pensiją — Gyvenimas trečiojoje valstybėje)

text:
               24.5.2008

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 128/8

         2008 m. balandžio 3 d. Teisingumo Teismo (antroji kolegija) sprendimas byloje (Rechtbank Amsterdam (Nyderlandai) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) K. D. Chuck prieš Raad van bestuur van de Sociale verzekeringsbank

   (Byla C-331/06) (1)

   (Senatvės draudimas - Valstybės narės piliečiu esantis darbuotojas - Socialinio draudimo įmokos - Atskiri laikotarpiai - Skirtingos valstybės narės - Draudimo laikotarpių skaičiavimas - Prašymas skirti pensiją - Gyvenimas trečiojoje valstybėje)
   (2008/C 128/12)
   Proceso kalba: olandų
   Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas
   Rechtbank Amsterdam
   Šalys pagrindinėje byloje

      Ieškovas: K. D. Chuck
   Atsakovė: Raad van bestuur van de Sociale verzekeringsbank
   Dalykas
   Prašymas priimti prejudicinį sprendimą — Rechtbank Amsterdam — 1971 m. birželio 14 d. Tarybos reglamento (EEB) Nr. 1408/71 dėl socialinės apsaugos sistemų taikymo pagal darbo sutartį dirbantiems asmenims ir jų šeimų nariams, judantiems Bendrijoje (OL L 149, p. 2), 48 straipsnio išaiškinimas — Senatvės draudimas — Valstybės narės piliečio, dirbusio kitose dviejose valstybėse narėse, draudimo laikotarpių skaičiavimas — Gyvenimas trečiojoje valstybėje išėjimo į pensiją momentu
   Rezoliucinė dalis
   1971 m. birželio 14 d. Tarybos reglamento (EEB) Nr. 1408/71 dėl socialinės apsaugos sistemų taikymo pagal darbo sutartį dirbantiems asmenims, savarankiškai dirbantiems asmenims ir jų šeimos nariams, judantiems Bendrijoje, iš dalies pakeisto ir atnaujinto 2004 m. kovo 31 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentu (EB) Nr. 631/2004, 48 straipsnio 2 dalis paskutinės valstybės narės, kurioje gyveno valstybės narės piliečiu esantis darbuotojas, kompetentingai institucijai nustato pareigą, apskaičiuojant šio darbuotojo, kuris prašymo mokėti senatvės pensiją pateikimo momentu gyvena trečiojoje valstybėje, senatvės pensiją, atsižvelgti į kitoje valstybėje narėje išdirbtus laikotarpius tokiomis pačiomis sąlygomis, lyg šis darbuotojas tebegyventų Europos bendrijos teritorijoje.

      (1)  O L C 281, 2006 11 18.


title: Byla C-534/09: 2010 m. gruodžio 2 d. Teisingumo Teismo (aštuntoji kolegija) sprendimas byloje Europos Komisija prieš Graikijos Respubliką (Valstybės įsipareigojimų neįvykdymas — Direktyva 2008/1/EB — Taršos prevencija ir kontrolė — Leidimo esamiems įrenginiams išdavimo sąlygos)

text:
               29.1.2011

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 30/9

         2010 m. gruodžio 2 d. Teisingumo Teismo (aštuntoji kolegija) sprendimas byloje Europos Komisija prieš Graikijos Respubliką

   (Byla C-534/09) (1)

   (Valstybės įsipareigojimų neįvykdymas - Direktyva 2008/1/EB - Taršos prevencija ir kontrolė - Leidimo esamiems įrenginiams išdavimo sąlygos)
   2011/C 30/14
   Proceso kalba: graikų

      Šalys

      Ieškovė: Europos Komisija, atstovaujama M. Patakia ir A. Alcover San Pedro

      Atsakovė: Graikijos Respublika, atstovaujama E. Skandalou

      Dalykas

   Valstybės įsipareigojimų neįvykdymas — 2008 m. sausio 15 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2008/1/EB dėl taršos integruotos prevencijos ir kontrolės (OL L 24, p. 8) 5 straipsnio 1 dalies pažeidimas — Leidimo esamiems įrenginiams išdavimo sąlygos — Pareiga užtikrinti, kad tokie įrenginiai būtų eksploatuojami pagal direktyvos reikalavimus.

      Rezoliucinė dalis

               1.

               Nesiėmusi reikiamų priemonių užtikrinti, kad nacionalinės institucijos, nepažeisdamos kitų konkrečių Bendrijos nuostatų, išduodamos leidimus pagal 2008 m. sausio 15 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2008/1/EB dėl taršos integruotos prevencijos ir kontrolės (toliau kodifikuota redakcija) 6 ir 8 straipsnius arba atitinkamai peržiūrėdamos ir, prireikus, atnaujindamos sąlygas, pasirūpintų, kad ne vėliau kaip 2007 m. spalio 30 d. esami įrenginiai būtų eksploatuojami pagal šios direktyvos 3, 7, 9, 10 ir 13 straipsnių, 14 straipsnio a ir b punktų bei 15 straipsnio 2 dalies reikalavimus, Graikijos Respublika neįvykdė įsipareigojimų pagal minėtos direktyvos 5 straipsnio 1 dalį.

               2.

               Priteisti iš Graikijos Respublikos bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 37, 2010 2 13.


title: Byla T-567/15: 2015 m. rugsėjo 25 d. pareikštas ieškinys byloje Monster Energy/VRDT – Mad Catz Interactive (juodojo kvadrato su keturiomis baltomis juostomis vaizdas)

text:
               16.11.2015

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 381/55

         2015 m. rugsėjo 25 d. pareikštas ieškinys byloje Monster Energy/VRDT – Mad Catz Interactive (juodojo kvadrato su keturiomis baltomis juostomis vaizdas)

   (Byla T-567/15)
   (2015/C 381/65)
   Kalba, kuria surašytas ieškinys: anglų

      Šalys

      Ieškovė: Monster Energy Company (Korona, Jungtinės Valstijos), atstovaujama solisitoriaus P. Brownlow

      Atsakovė: Vidaus rinkos derinimo tarnyba (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui) (VRDT)

      Kita procedūros Apeliacinėje taryboje šalis: Mad Catz Interactive, Inc. (San Diegas, Jungtinės Valstijos)

      Su procedūra VRDT susijusi informacija

      Prekių ženklo, dėl kurio kilo ginčas, paraišką pateikęs asmuo: kita procedūros Apeliacinėje taryboje šalis

      Prekių ženklas, dėl kurio kilo ginčas: vaizdinis prekių ženklas (juodojo kvadrato su keturiomis baltomis juostomis vaizdas) – Registracijos paraiška Nr. 1 1 3 90  853

      Procedūra VRDT: protesto procedūra

      Ginčijamas sprendimas: 2015 m. liepos 1 d. VRDT penktosios apeliacinės tarybos sprendimas byloje R 2368/2014-5

      Reikalavimai

   Ieškovė Bendrojo Teismo prašo:

               —

               panaikinti 2015 m. gegužės 4 d. apeliacinės tarybos sprendimą byloje R 2368/2014-5,

               —

               panaikinti 2015 m. liepos 1 d. Protestų skyriaus sprendimą dėl protesto Nr. B2182320,

               —

               atmesti prekių ženklą, kuriuo grindžiamas protestas dėl 25 klasės prekių,

               —

               nurodyti VRDT padengti savo ir protesto pareiškusio asmens išlaidas.

      Pagrindai, kuriais remiamasi

               —

               Reglamento Nr. 207/2009 8 straipsnio 1 dalies b punkto pažeidimas,

               —

               Reglamento Nr. 207/2009 8 straipsnio 5 dalies pažeidimas.


title: Byla C-251/15 P: 2015 m. gegužės 26 d. Emsibeth SpA pateiktas apeliacinis skundas dėl 2015 m. kovo 26 d. Bendrojo Teismo (aštuntoji kolegija) priimto sprendimo byloje T-596/13 Emsibeth/Vidaus rinkos derinimo tarnyba (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui)

text:
               21.9.2015

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 311/16

         2015 m. gegužės 26 d.Emsibeth SpA pateiktas apeliacinis skundas dėl 2015 m. kovo 26 d. Bendrojo Teismo (aštuntoji kolegija) priimto sprendimo byloje T-596/13 Emsibeth/Vidaus rinkos derinimo tarnyba (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui)

   (Byla C-251/15 P)
   (2015/C 311/21)
   Proceso kalba: italų

      Šalys

      Apeliantė: Emsibeth SpA, atstovaujama advokato A. Arpaia

      Kita proceso šalis: Vidaus rinkos derinimo tarnyba (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui)

      Apeliantės reikalavimai

   Apeliantė Teisingumo Teismo prašo:

               —

               panaikinti skundžiamą sprendimą (2015 m. kovo 26 d. Europos Sąjungos Bendrojo Teismo sprendimą byloje T-596/13),

               —

               priimti sprendimą dėl bylos esmės,

               —

               priteisti iš VRDT bylinėjimosi išlaidas, įskaitant patirtas pirmojoje instancijoje.

      Apeliacinio skundo pagrindai ir pagrindiniai argumentai

   Apeliantė nurodo, kad buvo pažeistas arba klaidingai pritaikytas Reglamento (EB) Nr. 207/2009 (1) 8 straipsnio 1 dalies b punktas. Konkrečiai kalbant, neatrodo, kad sprendimas būtų tinkamas atsižvelgiant į kriterijus, pagal kuriuos Bendrasis Teismas įvertino i) atitinkamos visuomenės, ii) prekių ir iv) prekių ženklų tapatumo ar panašumo, taip pat iv) galimybės supainioti du prekės ženklus egzistavimo sąvokas.

               i)

               Skundžiamas sprendimas nenuoseklus tiek, kiek, nors ir pripažinus, kad vidutinis vartotojas – apibrėžtas kaip atitinkama visuomenė – yra „pakankamai informuotas ir protingai pastabus bei nuovokus“, tačiau, kai reikia konkrečiai vertinti realų jo sugebėjimą atskirti du akivaizdžiai skirtingus prekių ženklus, laiko tai visiškai paviršutinišku dalyku ir negali savarankiškai atlikti nesudėtingų vertinimų.

               ii)

               Atrodo, kad skundžiamame sprendime pažeidžiama Bendrijos teismų praktika, kurioje teigiama, jog vertinant prekių panašumą turi būti atsižvelgiama į visus su tokiomis prekėmis susijusius kriterijus, be kita ko, į jų pobūdį, paskirtį, panaudojimą, konkurencingumą ar papildomumą, taip pat į prekių platinimo kanalus. Iš tiesų Bendrasis Teismas neatsižvelgė nė į vieną iš šių kriterijų, o atlikdamas vertinimą tik nurodė, kad prekės, skirtos plaukams dažyti ar pašalinti spalvą, yra „įtrauktos“ į kosmetikos priemones ir dėl to tokios prekės laikytinos tapačiomis.

               iii)

               Skundžiamame sprendime padaryta klaida, nes, lyginant žodinį prekių ženklą ir sudėtinį prekių ženklą, nepakankamai svarbos suteikta antrojo prekių ženklo vaizdiniams elementams, kurių nėra pirmajame prekių ženkle ir kurie gali atskirti šiuos du prekių ženklus, taip apribojant savo vertinimą vien žodinių elementų palyginimu.
               Be to, skundžiamame sprendime iš palyginimo nepagrįstai pašalintas pirmasis ankstesnio prekių ženklo žodis (Mc) ir nemanyta, kad toks priešdėlis, pridėtas prie vardo, dėl plataus paplitimo bendrai laikomas škotiškos kilmės patronimu, dėl to jį anglų kalba taria visa atitinkama visuomenė, o ne tik jos anglosaksų dalis.

               iv)

               Skundžiamame sprendime padaryta klaida, nes, nepaisant daugelio lyginamų prekių ženklų skirtumų, jame nuspręsta, kad yra galimybė supainioti.

      (1)  2009 m. vasario 26 d. Tarybos reglamentas (EB) Nr. 207/2009 dėl Bendrijos prekių ženklo (OL L 78, p. 1).


title: Byla T-473/08: 2009 m. lapkričio 17 d. Pirmosios instancijos teismo sprendimas byloje Apollo Group prieš VRDT (THINKING AHEAD) (Bendrijos prekių ženklas — Žodinio Bendrijos prekių ženklo THINKING AHEAD paraiška — Absoliutus atmetimo pagrindas — Skiriamojo požymio nebuvimas — Reglamento (EB) Nr. 40/94 7 straipsnio 1 dalies b punktas (dabar Reglamento (EB) Nr. 207/2009 7 straipsnio 1 dalies b punktas))

text:
               16.1.2010

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 11/26

         2009 m. lapkričio 17 d. Pirmosios instancijos teismo sprendimas byloje Apollo Group prieš VRDT (THINKING AHEAD)

   (Byla T-473/08) (1)

   (Bendrijos prekių ženklas - Žodinio Bendrijos prekių ženklo THINKING AHEAD paraiška - Absoliutus atmetimo pagrindas - Skiriamojo požymio nebuvimas - Reglamento (EB) Nr. 40/94 7 straipsnio 1 dalies b punktas (dabar Reglamento (EB) Nr. 207/2009 7 straipsnio 1 dalies b punktas))
   2010/C 11/51
   Proceso kalba: anglų

      Šalys

      Ieškovė: Apollo Group, Inc. (Finiksas, Arizona, Jungtinės Valstijos), atstovaujama advokatų A. Link ir A. Jaeger-Lenz

      Atsakovė: Vidaus rinkos derinimo tarnyba (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui), atstovaujama J. Crespo Carrillo

      Dalykas

   Ieškinys dėl 2008 m. rugpjūčio 14 d. VRDT antrosios apeliacinės tarybos sprendimo (byla R 728/2008-2), susijusio su paraiška įregistruoti žodinį žymenį THINKING AHEAD kaip Bendrijos prekių ženklą.

      Rezoliucinė dalis

               1.

               Atmesti ieškinį.

               2.

               Priteisti iš Apollo Group, Inc. bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 6, 2009 1 10.


title: Byla T-456/11: 2013 m. lapkričio 14 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje ICdA ir kt. prieš Komisiją (REACH — Pereinamojo laikotarpio priemonės, susijusios su apribojimais, taikomais kadmio ir jo junginių gamybai, tiekimui rinkai ir naudojimui — Reglamento (EB) Nr. 1907/2006 XVII priedas — Kadmio pigmentų naudojimo plastikinėse medžiagose apribojimai — Akivaizdi vertinimo klaida — Rizikos analizė)

text:
               21.12.2013

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 377/12

         2013 m. lapkričio 14 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje ICdA ir kt. prieš Komisiją

   (Byla T-456/11) (1)

   (REACH - Pereinamojo laikotarpio priemonės, susijusios su apribojimais, taikomais kadmio ir jo junginių gamybai, tiekimui rinkai ir naudojimui - Reglamento (EB) Nr. 1907/2006 XVII priedas - Kadmio pigmentų naudojimo plastikinėse medžiagose apribojimai - Akivaizdi vertinimo klaida - Rizikos analizė)
   2013/C 377/28
   Proceso kalba: anglų

      Šalys

      Ieškovės: International Cadmium Association (ICdA) (Briuselis, Belgija), Rockwood Pigments (UK) Ltd (Stokas prie Trento, Jungtinė Karalystė) ir James M Brown Ltd (Stokas prie Trento), iš pradžių atstovaujamos advokatų k. Van Maldegem ir R. Cana, vėliau R. Cana

      Atsakovė: Europos Komisija, pradžių atstovaujama P. Oliver ir E. Manhaeve, padedamų baristerės K. Sawyer, vėliau P. Oliver ir E. Manhaeve

      Dalykas

   Prašymas panaikinti 2011 m. gegužės 20 d. Komisijos reglamentą (ES) Nr. 494/2011, kuriuo iš dalies keičiamas Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (EB) Nr. 1907/2006 dėl cheminių medžiagų registracijos, įvertinimo, autorizacijos ir apribojimų (REACH) XVII priedas (kadmis) (OL L 134, p. 2), tiek, kiek juo ribojamas kadmio ir jo junginių naudojimas kitose plastikinėse medžiagose nei tos, kurioms toks naudojimas buvo ribojamas iki Reglamento Nr. 494/2011 priėmimo.

      Rezoliucinė dalis

               1.

               Panaikinti 2011 m. gegužės 20 d. Komisijos reglamentą (ES) Nr. 494/2011, kuriuo iš dalies keičiamas Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (EB) Nr. 1907/2006 dėl cheminių medžiagų registracijos, įvertinimo, autorizacijos ir apribojimų (REACH) XVII priedas (kadmis), tiek, kiek juo ribojamas oranžinės spalvos kadmio sulfoselenido (Nr. CAS 1256-57-4), raudonos spalvos kadmio sulfoselenido (Nr. CAS 58339-34-7) ir kadmio cinko sulfido (Nr. CAS 8048-07-5) naudojimas kituose mišiniuose ir gaminiuose, gaminamuose iš sintetinių organinių polimerų, nei tie, kuriems toks naudojimas buvo ribojimas iki Reglamento Nr. 494/2011 priėmimo.

               2.

               Atmesti likusią ieškinio dalį.

               3.

               Europos Komisija parengia 90 % savo ir 90 % International Cadmium Association (ICdA), Rockwood Pigments (UK) Ltd ir James M Brown Ltd bylinėjimosi išlaidų.

               4.

               ICdA, Rockwood Pigments (UK) ir James M Brown Ltd padengia 10 % savo ir 10 % Komisijos bylinėjimosi išlaidų.

      (1)  OL C 298, 2011 10 8.


title: Byla T-105/13: 2014 m. gruodžio 12 d. Bendrojo Teismo sprendimas Ludwig Schokolade/VRDT – Immergut (TrinkFix) (Bendrijos prekių ženklas — Protesto procedūra — Žodinio Bendrijos prekių ženklo „TrinkFix“ paraiška — Ankstesni žodiniai nacionaliniai ir Bendrijos prekių ženklai „Drinkfit“  — Santykinis atmetimo pagrindas — Galimybė supainioti — Žymenų panašumas — Prekių ir paslaugų panašumas — Reglamento (EB) Nr. 207/2009 8 straipsnio 1 dalies b punktas — Ankstesnio prekių ženklo naudojimas iš tikrųjų — Reglamento Nr. 207/2009 42 straipsnio 2 ir 3 dalys)

text:
               9.2.2015

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 46/46

         2014 m. gruodžio 12 d. Bendrojo Teismo sprendimas Ludwig Schokolade/VRDT – Immergut (TrinkFix)

   (Byla T-105/13) (1)

   ((Bendrijos prekių ženklas - Protesto procedūra - Žodinio Bendrijos prekių ženklo „TrinkFix“ paraiška - Ankstesni žodiniai nacionaliniai ir Bendrijos prekių ženklai „Drinkfit“ - Santykinis atmetimo pagrindas - Galimybė supainioti - Žymenų panašumas - Prekių ir paslaugų panašumas - Reglamento (EB) Nr. 207/2009 8 straipsnio 1 dalies b punktas - Ankstesnio prekių ženklo naudojimas iš tikrųjų - Reglamento Nr. 207/2009 42 straipsnio 2 ir 3 dalys))
   (2015/C 046/57)
   Proceso kalba: vokiečių

      Šalys

      Ieškovė: Ludwig Schokolade GmbH & Co. KG (Bergiš Gladbachas, Vokietija), atstovaujama advokatų S. Fischer ir A. Brodkorb

      Atsakovė: Vidaus rinkos derinimo tarnyba (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui), atstovaujama A. Pohlmann

      Kita procedūros VRDT Apeliacinėje taryboje šalis, įstojusi į bylą Bendrajame Teisme: Immergut GmbH & Co. KG (Elsdorfas, Vokietija), atstovaujama advokatų G. Schoenen, V. Töbelmann ir S. Frenz

      Dalykas

   Ieškinys dėl 2012 m. gruodžio 13 d. VRDT pirmosios apeliacinės tarybos sprendimo (byla R 34/2012-1), susijusio su protesto procedūra tarp Immergut GmbH & Co. KG ir Ludwig Schokolade GmbH & Co. KG.

      Rezoliucinė dalis

               1.

               Atmesti ieškinį.

               2.

               Priteisti iš Ludwig Schokolade GmbH & Co. KG bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 108, 2013 4 13.


title: Byla C-517/06 2006 m. gruodžio 20 d. pareikštas ieškinys byloje Europos Bendrijų Komisija prieš Austrijos Respubliką

text:
               24.2.2007

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 42/14

         2006 m. gruodžio 20 d. pareikštas ieškinys byloje Europos Bendrijų Komisija prieš Austrijos Respubliką

   (Byla C-517/06)
   (2007/C 42/24)
   Proceso kalba: vokiečių
   Šalys

      Ieškovė: Europos Bendrijų Komisija, atstovaujama G. Braun ir E. Montaguti

      Atsakovė: Austrijos Respublika
   Ieškovės reikalavimai

               —

               pripažinti, kad nepriėmusi 2003 m. lapkričio 17 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvą 2003/98/EB dėl viešojo sektoriaus informacijos pakartotinio naudojimo (1) įgyvendinančių įstatymų ir kitų teisės aktų Štirijos ir Zalcburgo federalinėse žemėse ir bet kuriuo atveju nepateikusi jų Komisijai, Austrijos Respublika neįvykdė įsipareigojimų pagal šią direktyvą,

               —

               priteisti iš Austrijos Respublikos bylinėjimosi išlaidas.

         Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai
   Direktyvos perkėlimo į nacionalinę teisę terminas baigėsi 2005 m. liepos 1 dieną.

      (1)  OL L 345, p. 90.


title: Byla T-117/04 2006 m. rugsėjo 27 d. Pirmosios instancijos teismo sprendimas Werkgroep Commerciële Jachthavens Zuidelijke Randmeren ir kt. prieš Komisiją (Valstybės pagalba — Nyderlandų valdžios institucijų suteikta pagalba pelno nesiekiančioms pramoginių laivų prieplaukoms — Ieškinys dėl panaikinimo — Priimtinumas)

text:
               2.12.2006

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 294/43

         2006 m. rugsėjo 27 d. Pirmosios instancijos teismo sprendimas Werkgroep Commerciële Jachthavens Zuidelijke Randmeren ir kt. prieš Komisiją
   (Byla T-117/04) (1)

   (Valstybės pagalba - Nyderlandų valdžios institucijų suteikta pagalba pelno nesiekiančioms pramoginių laivų prieplaukoms - Ieškinys dėl panaikinimo - Priimtinumas)
   (2006/C 294/91)
   Proceso kalba: olandų
   Šalys

      Ieškovės: Vereniging Werkgroep Commerciële Jachthavens Zuidelijke Randmeren (Zeewolde, Nyderlandai), Jachthaven Zijl Zeewolde BV (Zeewolde); Maatschappij tot exploitatie van onroerende goederen Wolderwijd II BV (Zeewolde); Jachthaven Strand-Horst BV (Ermelo, Nyderlandai); Recreatiegebied Erkemederstrand vof (Zeewolde); Jachthaven- en Campingbedrijf Nieuwboer BV (Bunschoten-Spakenburg, Nyderlandai) ir Jachthaven Naarden BV (Naaden, Nyderlandai) atstovaujamos advokatų T. Ottervanger, A. Bijleveld ir A. van den Oord

      Atsakovė: Europos Bendrijų Komisija, atstovaujama H. van Vliet, A. Bouquet ir A. Nijenhuis

      Atsakovės pusėje į bylą įstojusi šalis: Nyderlandų Karalystė, atstovaujama H. Sevenster ir M. de Grave
   Bylos dalykas
   Prašymas panaikinti 2003 m. spalio 29 d. Komisijos sprendimą 2004/114/EB dėl Nyderlandų pagalbos priemonių, taikomų pelno nesiekiančioms pramoginių laivų prieplaukoms (OL L 34, 2004, p. 63).
   Sprendimo rezoliucinė dalis

               1.

               Atmesti ieškinį kaip nepriimtiną.

               2.

               Ieškovės padengia savo ir Komisijos patirtas bylinėjimosi išlaidas. Nyderlandų Karalystė padengia savo bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 118, 2004 4 30.


title: Byla C-15/07 2007 m. sausio 22 d. Bundesverwaltungsgericht (Vokietija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje 01081 Telecom AG prieš Vokietijos Federacinę Respubliką

text:
               24.3.2007

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 69/7

         2007 m. sausio 22 d.Bundesverwaltungsgericht (Vokietija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje 01081 Telecom AG prieš Vokietijos Federacinę Respubliką

   (Byla C-15/07)
   (2007/C 69/13)
   Proceso kalba: vokiečių
   Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas
   Bundesverwaltungsgericht
   Šalys pagrindinėje byloje
   Ieškovė: 01081 Telecom AG

      Atsakovė: Vokietijos Federacinė Respublika
   Prejudicinis klausimas
   Ar 2002 m. kovo 7 d. Europos Parlamento ir Tarybos Direktyvos 2002/21/EB dėl elektroninių ryšių tinklų ir paslaugų bendrosios reguliavimo sistemos (Pagrindų direktyva) (1) 27 straipsnio 1 sakiniui ir Europos Parlamento ir Tarybos Direktyvos 2002/19/EB dėl elektroninių ryšių tinklų ir susijusių priemonių sujungimo ir prieigos prie jų (Prieigos direktyva) (2) 7 straipsniui neprieštarauja tai, kad pagal nacionalinę teisę reikia laikinai išlaikyti anksčiau įstatymais nustatytą reikalavimą sujungimo mokestį apskaičiuoti pagal veiksmingo paslaugų teikimo sąnaudas, nors Bendrijos teisė to nereikalauja?

      (1)  OL L 108, p. 33.

      (2)  OL L 108, p. 7.


title: Byla C-623/11: 2013 m. sausio 17 d. Teisingumo Teismo (pirmoji kolegija) sprendimas byloje ( Conseil d'État (Prancūzija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Société Geodis Calberson GE prieš Etablissement national des produits de l'agriculture et de la mer (FranceAgriMer) (Žemės ūkis — Pagalba maistu — Reglamentas (EB) Nr. 111/1999 — Žemės ūkio produktų tiekimo Rusijos Federacijai programa — Konkurso dėl jautienos vežimo laimėtojas — Jurisdikcijos priskyrimas — Arbitražinė išlyga)

text:
               2.3.2013

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 63/6

         2013 m. sausio 17 d. Teisingumo Teismo (pirmoji kolegija) sprendimas byloje (Conseil d'État (Prancūzija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Société Geodis Calberson GE prieš Etablissement national des produits de l'agriculture et de la mer (FranceAgriMer)

   (Byla C-623/11) (1)

   (Žemės ūkis - Pagalba maistu - Reglamentas (EB) Nr. 111/1999 - Žemės ūkio produktų tiekimo Rusijos Federacijai programa - Konkurso dėl jautienos vežimo laimėtojas - Jurisdikcijos priskyrimas - Arbitražinė išlyga)
   2013/C 63/08
   Proceso kalba: prancūzų

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Conseil d'État

      Šalys pagrindinėje byloje

      Ieškovė: Société Geodis Calberson GE

      Atsakovė: Etablissement national des produits de l'agriculture et de la mer (FranceAgriMer)

      Dalykas

   Prašymas priimti prejudicinį sprendimą — Conseil d'État — 1999 m. sausio 18 d. Komisijos reglamento (EB) Nr. 111/1999, nustatančio Tarybos reglamento (EB) Nr. 2802/98 dėl žemės ūkio produktų tiekimo Rusijos Federacijai programos taikymo bendrąsias taisykles (OL L 14, p. 3; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 3 sk., 24 t., p. 296) 16 straipsnio aiškinimas — Jurisdikcijos suteikimas ginčo tarp konkursą dėl jautienos tiekimo laikėtojo ir kompetentingos nacionalinės intervencijos agentūros, susijusio su mokėjimo procedūra ir patirtos žalos atlyginimu, atveju — Arbitražinė išlyga

      Rezoliucinė dalis

   1999 m. sausio 18 d. Komisijos reglamento (EB) Nr. 111/1999, nustatančio Tarybos reglamento (EB) Nr. 2802/98 dėl žemės ūkio produktų tiekimo Rusijos Federacijai programos taikymo bendrąsias taisykles, iš dalies pakeisto 1999 m. gegužės 28 d. Komisijos reglamentu (EB) Nr. 1125/1999, 16 straipsnis turi būti aiškinamas kaip suteikiantis Europos Sąjungos Teisingumo Teismui jurisdikciją nagrinėti ginčus, susijusius su tuo, kokiomis sąlygomis intervencijos agentūra, paskirta organizuoti konkursą dėl nemokamo žemės ūkio produktų tiekimo į Rusijos Federaciją, atsiskaito su konkurso laimėtoju ir grąžina jo šiai agentūrai sumokėtą tiekimo užstatą, visų pirma ieškinius, kuriais reikalaujama atlyginti žalą, atsiradusią dėl intervencijos agentūros kaltės vykdant šias operacijas.

      (1)  OL C 39, 2012 2 11.


title: Byla F-111/11: 2013 m. kovo 21 d. Tarnautojų teismo (trečioji kolegija) sprendimas byloje van der Aat ir kt. prieš Komisiją (Viešoji tarnyba — Darbo užmokestis — Metinis pareigūnų ir kitų tarnautojų atlyginimų ir pensijų patikslinimas — Pareigūnų nuostatų 64, 65 ir 65bis straipsniai — Pareigūnų nuostatų XI priedas — Reglamentas (ES) Nr. 1239/2010 — Korekciniai koeficientai — Pareigūnai, paskirti dirbti Isproje)

text:
               25.5.2013

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 147/32

         2013 m. kovo 21 d. Tarnautojų teismo (trečioji kolegija) sprendimas byloje van der Aat ir kt. prieš Komisiją

   (Byla F-111/11) (1)

   (Viešoji tarnyba - Darbo užmokestis - Metinis pareigūnų ir kitų tarnautojų atlyginimų ir pensijų patikslinimas - Pareigūnų nuostatų 64, 65 ir 65bis straipsniai - Pareigūnų nuostatų XI priedas - Reglamentas (ES) Nr. 1239/2010 - Korekciniai koeficientai - Pareigūnai, paskirti dirbti Isproje)
   2013/C 147/59
   Proceso kalba: prancūzų

      Šalys

      Ieškovai: van der Aat ir kt. (Bezocas, Italija), atstovaujami advokatų. S. Orlandi, A. Coolen, J.-N. Louis, É. Marchal ir D. Abreu Caldas

      Atsakovė: Europos Komisija, atstovaujama J. Currall ir D. Martin

      Dalykas

   Prašymas panaikinti ieškovų 2011 m. vasario mėn. ir po jo ėjusių mėnesių atlyginimo lapelius taikant naują korekcinį koeficientą Varezės miestui remiantis 2010 m. gruodžio 20 d. Tarybos reglamentu (ES) Nr. 1239/2010

      Sprendimo rezoliucinė dalis

               1.

               Atmesti ieškinį.

               2.

               Ieškovai padengia savo ir Europos Komisijos nurodytas bylinėjimosi išlaidas.

               3.

               Europos Sąjungos Taryba, įstojusi į byla šalis, padengia savo bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 6, 2012 1 7, p 27.


title: Byla C-255/04 Europos Bendrijų Komisijos 2004 m. birželio 14 d. pareikštas ieškinys Prancūzijos Respublikai

text:
               28.8.2004

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 217/12

         Europos Bendrijų Komisijos 2004 m. birželio 14 d. pareikštas ieškinys Prancūzijos Respublikai
   (Byla C-255/04)
   (2004/C 217/24)
   2004 m. birželio 14 d. Europos Bendrijų Teisingumo Teisme buvo pareikštas Europos Bendrijų Komisijos, atstovaujamos E. Travesta ir A.-M. Rouchaud-Joët, nurodžiusių adresą dokumentams įteikti Liuksemburge, ieškinys Prancūzijos Respublikai.
   Europos Bendrijų Komisija Teisingumo Teismo prašo:

               —

               pripažinti, kad

                           —

                           nustatydama, jog aktorių įdarbinimo agentūrai, įsisteigusiai kitoje valstybėje narėje, licencija išduodama remiantis agentūros veiklos naudingumo aktorių įdarbinimo poreikių atžvilgiu ir,

                           —

                           nustatydama samdomo darbo prezumpciją, aktorių, pripažintų paslaugų tiekėjais savo kilmės valstybėje narėje, kurioje paprastai teikia analogiškas paslaugas, atžvilgiu, Prancūzijos Respublika neįvykdė savo įsipareigojimų pagal EB sutarties 43 ir 49 straipsnius;

               —

               priteisti iš Prancūzijos Respublikos bylinėjimosi išlaidas.

         Teisiniai pagrindai ir pagrindiniai argumentai
   Licencijos paslaugų tiekėjams, įsisteigusiems kitoje valstybėje narėje ir neturintiems savo kilmės valstybėje panašiomis sąlygomis išduotos licencijos, išduodamos automatiškai taikant Prancūzijoje įsisteigusiems paslaugų tiekėjams numatytą tvarką ir, neatsižvelgiant į patvirtinimus ir garantijas, kurie jau buvo pateikti kilmės valstybėje. Tokiomis aplinkybėmis Prancūzijoje nustatyta licencijų išdavimo tvarka peržengia būtinų priemonių, taikomų suinteresuotų Prancūzijos aktorių interesų apsaugai, ribas. Kita vertus, taikant agentūros veiklos naudingumo aktorių įdarbinimo poreikių atžvilgiu kriterijų, Darbo reikalų ministrui, atsakingam už licencijų išdavimą ar panaikinimą, suteikiama absoliuti diskrecijos teisė pašalinti užsienio paslaugų tiekėją iš rinkos dėl to, kad joje yra pakankamai Prancūzijoje išduotas licencijas turinčių Prancūzijos agentūrų.
   Samdomo darbo prezumpcija, taikoma aktoriams, pripažintiems paslaugu tiekėjais savo kilmės valstybėje narėje, kurioje paprastai teikia analogiškas paslaugas, yra laisvo paslaugų judėjimo apribojimas, kadangi draudžia ar apsunkina paslaugų tiekėjo, įsisteigusio kitoje valstybėje narėje, kurioje jis teisėtai teikia analogiškas paslaugas, veiklą ir toks ribojimas peržengia būtinų priemonių, taikomų numatytiems tikslams pasiekti, ribas. Be to, prezumpciją yra labai sunku paneigti ir ji turi poveikio ne tik socialinės apsaugos sistemai, bet ir apmokamoms atostogoms bei papildomų pensijų sistemoms. Net jeigu ši prezumpcija taikoma vienodai tiek vietiniams, tiek kitų valstybių narių aktoriams, ji laikytina apribojimu, galinčiu apriboti ar padaryti mažiau patrauklia aktorių, įsisteigusių kitoje valstybėje narėje, kurioje jie teisėtai teikia analogiškas paslaugas, veiklą, ir neproporcingu siekiamų tikslų atžvilgiu.


title: Byla C-547/11: 2011 m. spalio 28 d. pareikštas ieškinys byloje Europos Komisija prieš Italijos Respubliką

text:
               14.1.2012

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 13/6

         2011 m. spalio 28 d. pareikštas ieškinys byloje Europos Komisija prieš Italijos Respubliką

   (Byla C-547/11)
   2012/C 13/13
   Proceso kalba: italų

      Šalys

      Ieškovė: Europos Komisija, atstovaujama B. Stromsky ir D. Grespan

      Atsakovė: Italijos Respublika

      Ieškovės reikalavimai

   Komisija Teisingumo Teismo prašo:

               —

               Pripažinti, kad:

                           —

                           Per nustatytą terminą nesiėmusi priemonių, būtinų iš pagalbos gavėjų visai valstybės pagalbai, kuri 2005 m. gruodžio 7 d. Komisijos sprendimu 2006/323/EB dėl mineralinės alyvos, naudojamos kaip kuras aliuminio oksido gamyboje Gardanne, Shannon regione ir Sardinijoje, neapmokestinimo akcizo mokesčiu Prancūzijoje, Airijoje ir Italijoje (toliau — Sprendimas 2006/323), pripažinta neteisėta ir nesuderinama su vidaus rinka, susigrąžinti, Italijos Respublika neįvykdė įsipareigojimų pagal šio sprendimo 5 ir 6 straipsnius ir pagal Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo.

                           —

                           Per nustatytą terminą nesiėmusi priemonių, būtinų iš pagalbos gavėjų visai valstybės pagalbai, kuri 2007 m. vasario 7 d. Komisijos sprendimu 2007/375/EB dėl mineralinės alyvos, naudojamos kaip kuras aliuminio oksido gamyboje Gardanne, Shannon regione ir Sardinijoje, neapmokestinimo akcizo mokesčiu Prancūzijoje, Airijoje ir Italijoje (toliau — Sprendimas 2007/375), pripažinta neteisėta ir nesuderinama su vidaus rinka, susigrąžinti, Italijos Respublika neįvykdė įsipareigojimų pagal šio sprendimo 4 ir 6 straipsnius ir pagal Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo.

               —

               Priteisti iš Italijos Respublikos bylinėjimosi išlaidas.

      Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

   Sprendimo 2006/323 įgyvendinimo terminas baigėsi 2006 m. vasario 8 d. Sprendimo 2007/375 įgyvendinimo terminas baigėsi 2007 m. birželio 8 d.
   Iki šiol Italijos Respublika susigrąžino ne visą pagalbą, kuri aptariamuose sprendimuose pripažinta neteisėta, ir neinformavo Komisijos apie atliktą susigrąžinimą. Teisiniai sunkumai, kuriuos nurodo Italija, siekdama pateisinti vėlavimą įgyvendinti šiuos sprendimus, nėra tokie, kad dėl jų būtų visiškai neįmanoma atlikti susigrąžinimo pagal Teisingumo Teismo praktiką.
   Komisija taip pat nurodo, kad Italija ją pavėluotai informavo apie nacionalinių procedūrų, kuriomis įgyvendinami šie sprendimai, pažangą, ir dėl to pažeidė aptariamuose sprendimuose nurodytą pareigą informuoti.


title: Byla T-15/10: 2010 m. sausio 25 d. pareikštas ieškinys byloje Noko Ngele prieš Komisiją

text:
               19.6.2010

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 161/43

      2010 m. sausio 25 d. pareikštas ieškinys byloje Noko Ngele prieš Komisiją

      (Byla T-15/10)
      (2010/C 161/68)
      Proceso kalba: prancūzų

         Šalys

         Ieškovas: Mariyus Noko Ngele (Briuselis, Belgija), atstovaujamas advokato F. Sabakunzi

         Atsakovė: Europos Komisija

         Ieškovo reikalavimai

                  —

                  Pripažinti, kad ĮPC niekada nepakeitė PPC ir kad ĮPC nėra Belgijoje teisėtai veikiantis juridinis asmuo.

                  —

                  Iš Europos Komisijos ir šios institucijos nario bei tam tikrų šios institucijos tarnautojų finansinei žalai atlyginti solidariai priteisti dviejų šimtų tūkstančių eurų sumą kartu su 10 % įstatyminėmis metinėmis palūkanomis nuo 1995 m. bei teismo nustatytomis palūkanomis.

                  —

                  Iš Europos Komisijos ir šios institucijos nario bei tam tikrų šios institucijos tarnautojų moralinei ir psichologinei žalai atlyginti priteisti penkis tūkstančius eurų bei visas teismo nustatytas palūkanas.

                  —

                  Nuspręsti, jog sprendimas bus vykdomas nepaisant apskundimų.

                  —

                  Priteisti iš atsakovės bylinėjimosi išlaidas ir atlyginti procesinius nuostolius, kuriuos sudaro trisdešimt tūkstančių eurų.

         Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

      Šiuo ieškiniu ieškovas reikalauja atlyginti žalą, kuri tariamai atsirado dėl to, jog jis negali susigražinti skolos pagal turimą skolinį reikalavimą „Pramonės plėtojimo centro“ (PPC) atžvilgiu, dėl to, jog ši organizacija buvo pakeista bendra AKR valstybių grupės (Afrika, Karibai, Ramusis vandenynas) ir Europos Sąjungos įstaiga „Įmonių plėtojimo centru (ĮPC)“.


title: Byla T-4/08 2008 m. sausio 3 d. pareikštas ieškinys byloje EMSA prieš Portugaliją

text:
               19.7.2008

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 183/21

         2008 m. sausio 3 d. pareikštas ieškinys byloje EMSA prieš Portugaliją

   (Byla T-4/08)
   (2008/C 183/44)
   Proceso kalba: anglų
   Šalys

      Ieškovė: Europos jūrų saugumo agentūra (EMSA), atstovaujama profesoriaus E. Pache ir J. Menze

      Atsakovė: Portugalijos Respublika
   Ieškovės reikalavimai
   Remdamasi Susitarimo dėl būstinės (Seat agreement) 14 straipsnio 2 sakiniu Europos jūrų saugumo agentūra prašo Pirmosios instancijos teismo priimti sprendimą, kuriame būtų nustatyta, jog:

               —

               Portugalijos vyriausybei yra privalomos Susitarimo dėl būstinės nuostatos, nes šis susitarimas yra viešosios tarptautinės teisės instrumentas, patenkantis į Bendrijos taikymo sritį ir kurio Portugalija negali vienašališkai pataisyti ar pakeisti, įskaitant nacionalinės teisės aktų leidybos priemonėmis;

               —

               Pagal Susitarimą dėl būstinės Portugalijos vyriausybė privalo užtikrinti, kad Europos jūrų saugumo agentūros darbuotojai ir jų šeimos nariai turėtų teisę įvežti iš jų paskutinės gyvenamosios vietos šalies ar šalies, kurios piliečiai jie yra, nemokėdami muitų ir be jokių apribojimų ir draudimų, kaip buvo iš pradžių susitarta, per penkerius metus nuo jų tarnybos Agentūroje pradžios ir daugiausiai dviem kroviniais, rinkos sąlygomis atitinkamoje šalyje įsigytas transporto priemones, tačiau atitinkamos Portugalijos valdžios institucijos taikydamos šią Susitarimo dėl būstinės nuostatą nevykdė šios pareigos praeityje, nevykdo ir dabar;
               konkrečiai tariant, Portugalijos vyriausybė, taikydama bemuitį režimą ir be jokių apribojimų ar draudimų, privalo įregistruoti Agentūros darbuotojų ir jų šeimos narių transporto priemones, rinkos sąlygomis įsigytas paskutinės gyvenamosios vietos šalyje, arba šalyje, kurios piliečiais jie yra;

               —

               Pagal Susitarimą dėl būstinės Portugalijos vyriausybė privalo užtikrinti, kad Europos jūrų saugumo agentūros darbuotojai ir jų šeimos nariai naudotųsi privilegijomis ir imunitetais ir lengvatomis, kuriuos Portugalija užtikrina panašios kategorijos diplomatinio korpuso Portugalijos Respublikoje nariams, tačiau atitinkamos Portugalijos valdžios institucijos taikydamos šią Susitarimo dėl būstinės nuostatą nevykdė šios pareigos praeityje, nevykdo ir dabar;
               konkrečiai tariant, Portugalijos vyriausybė privalo iki 2007 m. liepos mėn. galiojusias taisykles ir nuostatas dėl diplomatinio korpuso personalo transporto priemonių registravimo ir apmokestinimo taikyti Europos jūrų saugumo agentūros darbuotojams, pradėjusiems tarnybą iki tos datos, bei jų šeimos nariams;
               Portugalijos vyriausybė privalo iki 2007 m. liepos mėn. galiojusias taisykles ir nuostatas dėl diplomatinio korpuso personalo transporto priemonių registravimo ir apmokestinimo taikyti ir visiems kitiems atvejams;
               Portugalijos vyriausybė privalo užtikrinti, kad Europos jūrų saugumo agentūros darbuotojai ir jų šeimos nariai naudotųsi privilegijomis ir imunitetais ir lengvatomis, kuriuos Portugalija šiuo metu užtikrina panašios kategorijos diplomatinio korpuso Portugalijos Respublikoje nariams, ir kad ankstesnė ir dabartinė Portugalijos institucijų praktika netaikyti registravimo Europos jūrų saugumo agentūros darbuotojams ir jų šeimos nariams pažeidžia šią pareigą;

               —

               Susitarimo dėl būstinės nuostatos neturi būti aiškinamos ir taikomos taip, kad Europos jūrų saugumo agentūros darbuotojai ir jų šeimos nariai negali naudotis bent ES piliečio, perkeliančio gyvenamąją vietą į Portugaliją, teisėmis kalbant apie naudotų transporto priemonių įvežimą į Portugalijos teritoriją;

               —

               Protingu laikotarpiu, per kurį Europos jūrų saugumo agentūros darbuotojai ir jų šeimos nariai galėtų įregistruoti savo automobilį pagal Susitarimą dėl būstinės, turėtų būti laikomi ne daugiau kaip du mėnesiai; ir

               —

               Pagal Pirmosios instancijos teismo procedūros reglamento 87 straipsnio 2 dalį nurodyti Portugalijos Respublikai padengti bylinėjimosi išlaidas.

         Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai
   Europos jūrų saugumo agentūra (toliau — EMSA arba Agentūra) buvo įkurta Reglamentu (EB) Nr. 1406/2002 (1) ir turi savo būstinę Lisabonoje. 2004 m. liepos 28 d. tarp Portugalijos Respublikos vyriausybės ir Europos jūrų saugumo agentūros buvo pasirašytas protokolas (toliau — Susitarimas dėl būstinės) (2). Susitarimas dėl būstinės reglamentuoja santykius tarp EMSA ir Portugalijos, kaip ją priimančios valstybės, ir taikomas agentūrai bei jos personalui.
   Ieškovė teigia, kad Portugalijos vyriausybė pasiūlė, EMSA prieš tai nepaprašius ir nepasiūlius, sudaryti minėtą Susitarimą dėl būstinės, nustatantį tam tikras privilegijas, imunitetus ir lengvatas Agentūrai ir jos personalui, kuris daugeliu atveju atitiktų Protokolą dėl Europos Bendrijų privilegijų ir imunitetų (toliau — Protokolas), bet taip pat suteiktų papildomų lengvatų. Toliau ji teigia, kad pasiūlytas Susitarimo dėl būstinės tekstas buvo panašus į Susitarimo dėl būstinės, sudaryto 1996 m. birželio 26 d. tarp Portugalijos ir Europos narkotikų ir narkomanijos stebėsenos centro (EMCDDA), tekstą, ypač kiek tai susiję su transporto priemonių registravimu.
   2005 m. rugsėjo mėn. buvo sudaryta darbo grupė, sudaryta iš Portugalijos vyriausybės ir EMSA bei EMCDDA atstovų, siekiant parengti išsamias administracines nuostatas, būtinas norint įgyvendinti du Susitarimus dėl būstinės ar protokolus.
   Ieškovė teigia, kad Portugalijos administracija, netenkindama EMSA darbuotojų prašymų įregistruoti transporto priemones, pažeidė įsipareigojimus, kylančius iš Susitarimo dėl būstinės, paaiškinančio pareigas, kylančias iš EMSA taikomo protokolo pagal Reglamento (EB) Nr. 1406/2002 7 straipsnį. Be to, ieškovė tvirtina, kad Portugalijos valdžios institucijos netaikė atitinkamų galiojančių Portugalijos įstatymų EMSA darbuotojams ir jų šeimos nariams, nors tai darė EMCDDA ir diplomatinių misijų atžvilgiu. Šie veiksmai sukėlė rimtų kliūčių EMSA funkcionavimui, nes, ieškovės teigimu, transporto priemonės, įsigytos vadovaujantis teisėtais lūkesčiais, kad galiojančios taisyklės bus taikomos, liko neregistruotos. Be to, transporto priemonės, atgabentos iš ankstesnės gyvenamosios vietos ar darbuotojų pilietybės valstybės liko su ankstesnės gyvenamosios vietos valstybės narės registracijos numeriais, nepaisant tos valstybės taisyklių, įpareigojančių jas išregistruoti. Trumpai tariant, ieškovė teigia, kad Portugalijos valdžios institucijų sprendimas netenkinti transporto priemonių registracijos prašymų sukėlė darbuotojams nemažai rimtų teisinių ir administracinių sunkumų ir jie buvo priversti eksploatuoti transporto priemonę nesilaikant pareigų, susijusių su registracija, draudimu ir technine apžiūra.
   Dėl Teisingumo Teismo jurisdikcijos toliau ji teigia, kad Reglamento (EB) Nr. 1406/2002 8 straipsnio 2 dalyje nustatyta, jog Teisingumo Teismas turi jurisdikciją pareikšti nuomonę sutinkamai su kiekviena arbitražine išlyga, esančia agentūros sudarytoje sutartyje ir kad Susitarimo dėl būstinės 14 straipsnyje numatyta, jog ginčus dėl šio susitarimo taikymo turi nagrinėti iš keturių narių sudaryta ad hoc grupė. Ginčus, kurių tokiu būdu išspręsti nepavyksta, sprendžia Europos Bendrijų Teisingumo Teismas.
   Ieškovės nuomone, Susitarimo dėl būstinės 14 straipsnyje numatyta ginčų sprendimo tvarka buvo pripažinta nesėkminga ir todėl Teisingumo Teismas turi jurisdikciją šiame ginče atsižvelgiant į Susitarimo dėl būstinės aiškinimą pagal EB 238 straipsnį, nustatantį kad Teisingumo Teismo jurisdikcijai priklauso priimti sprendimus pagal bet kurią Bendrijos ar jos vardu sudarytos sutarties arbitražinę išlygą, Reglamento (EB) Nr. 1406/2002 5 straipsnio 1 dalį, nustatančią, kad Agentūra yra Bendrijos įstaiga, ir EB 225 straipsnį, nustatantį, kad Pirmosios instancijos teismo jurisdikcijai priklauso kaip pirmajai instancijai nagrinėti ir spręsti 238 straipsnyje nurodytus ieškinius.
   Be to, ieškovė teigia, kad ji siekia, kad Teisingumo Teismas patvirtintų, jog Susitarimas dėl būstinės yra į Bendrijos taikymo sritį patenkantis tarptautinės teisės instrumentas, kuris Portugalijos valdžios institucijoms yra privalomas ir kurio vienašališkai keisti negalima. Taip pat ji prašo priimti sprendimą, kuriuo pripažįstama, kad jos darbuotojų prašymų įregistruoti motorines transporto priemones nagrinėjimas prieštarauja Protokolo nuostatoms ir kad Portugalijos valdžios institucijos privalo taikyti atitinkamas Protokolo nuostatas per protingą laikotarpį. Galiausiai ji teigia, kad Susitarimas dėl būstinės neturi būti aiškinamas taip, kad EMSA personalas transporto priemonių registracijos atžvilgiu neturi bent bet kurio ES piliečio, perkeliančio savo gyvenamąją vietą į Portugaliją, teisių.

      (1)  2002 m. birželio 27 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (EB) Nr. 1406/2002 įsteigiantis Europos jūrų saugumo agentūrą (OL L 208, 2002, p. 1).

      (2)  Paskelbtas 2004 m. rugsėjo 22 d. Portugalijos oficialiajame leidinyje Nr. 224, p. 6073, kuris prieinamas EMSA tinklalapyje http://www.emsa.europa.eu/Docs/legis/protocol %20pt %20government %20and %20emsa.pdf


title: Byla C-385/09: 2009 m. rugsėjo 29 d. Mokestinių ginčų komisijos prie Lietuvos Respublikos vyriausybės (Lietuvos Respublika) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Nidera Handelscompagnie BV prieš Valstybinę mokesčių inspekciją prie Lietuvos Respublikos finansų ministerijos

text:
               19.12.2009

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 312/17

         2009 m. rugsėjo 29 d. Mokestinių ginčų komisijos prie Lietuvos Respublikos vyriausybės (Lietuvos Respublika) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Nidera Handelscompagnie BV prieš Valstybinę mokesčių inspekciją prie Lietuvos Respublikos finansų ministerijos

   (Byla C-385/09)
   2009/C 312/28
   Proceso kalba: lietuvių

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

   Mokestinių ginčų komisija prie Lietuvos Respublikos vyriausybės

      Šalys pagrindinėje byloje

      Pareiškėja: Nidera Handelscompagnie BV

      Atsakovė: Valstybinė mokesčių inspekcija prie Lietuvos Respublikos finansų ministerijos

      Prejudiciniai klausimai

               1.

               Ar toks teisinis reguliavimas, pagal kurį teisę į PVM atskaitą turi tik PVM mokėtojai, t. y. tik nustatyta tvarka valstybėje narėje (šiuo atveju — Lietuvoje) PVM mokėtojais įregistruoti apmokestinamieji asmenys, atitinka Direktyvos Nr. 2006/112/EB (1) nuostatas, reglamentuojančias teisę į PVM atskaitą?

               2.

               Jeigu atsakymas į pirmąjį klausimą teigiamas, tuomet ar toks teisinis reguliavimas, pagal kurį PVM mokėtojas turi teisę į prekių ir (ar) paslaugų, įsigytų iki jo įregistravimo PVM mokėtoju dienos, pirkimo ir (arba) importo PVM atskaitą, tik tuo atveju, jeigu tos prekės bus naudojamos to PVM mokėtojo PVM apmokestinamai veiklai, t. y. neleidžiama atskaityti prekių ir paslaugų, įsigytų iki įsiregistravimo PVM mokėtoju dienos, pirkimo (importo) PVM, jeigu tokios prekės jau panaudotos šiai veiklai, atitinka bendrus teisės į PVM atskaitą principus, įtvirtintus Direktyvoje Nr. 2006/112/EB?

      (1)  2006 m. lapkričio 28 d. Tarybos direktyva 2006/112/EB dėl pridėtinės vertės mokesčio bendros sistemos
   (OL L 347, p. 1).


title: Byla C-308/07 2007 m. liepos 5 d. Koldo Gorostiaga Atxalandabaso pateiktas apeliacinis skundas dėl 2007 m. balandžio 24 d. priimto sprendimo byloje T-132/06 Gorostiaga Atxalandabaso prieš Europos Parlamentą

text:
               8.9.2007

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 211/23

         2007 m. liepos 5 d. Koldo Gorostiaga Atxalandabaso pateiktas apeliacinis skundas dėl 2007 m. balandžio 24 d. priimto sprendimo byloje T-132/06 Gorostiaga Atxalandabaso prieš Europos Parlamentą

   (Byla C-308/07)
   (2007/C 211/43)
   Proceso kalba: prancūzų
   Šalys

      Apeliantas: Koldo Gorostiaga Atxalandabaso, atstovaujama advokato D. Rouget

      Kita proceso šalis: Europos Parlamentas
   Apelianto reikalavimai

               —

               Šį apeliacinį skundą pripažinti pagrįstą ir dėl to panaikinti 2007 m. balandžio 24 d. Pirmosios instancijos teismo nutartį,

               —

               priimti galutinį sprendimą dėl ginčo ir panaikinti 2006 m. kovo 22 d. Europos Parlamento generalinio sekretoriaus sprendimą, nurodantį apeliantui grąžinti 118 360,18 eurų sumą ir iš įvairių jam kaip Parlamento nariui Parlamento mokėtinų išmokų išskaitantį sumas,

               —

               nuspręsti, kad atsakovas padengs savo ir apelianto patirtas bylinėjimosi išlaidas.

         Apeliacinio skundo pagrindai ir pagrindiniai argumentai
   Savo apeliacinį skundą apeliantas grindžia šešiais pagrindais.
   Pirmuoju apeliacinio skundo pagrindu jis ginčija rėmimąsi Pirmosios instancijos teismo procedūros reglamento 111 straipsniu, nes dėl to, kad juo buvo remtasi, jis neteko teisės į teisingą bylos nagrinėjimą, kadangi prieš tai Pirmosios instancijos teismas jo neišklausė ir, be to, jis negalėjo atsakyti į Parlamento argumentus.
   Kaip antrąjį apeliacinio skundo pagrindą apeliantas nurodo, kad buvo pažeistas nešališkumo principas, nes abiejų vienas po kito pareikštus ieškinių, dėl kurių buvo priimti atitinkamai 2005 m. gruodžio 22 d. Sprendimas ir 2007 m. balandžio 24 d. Nutartis, esmės klausimus sprendė tie patys teisėjai. Pagal minėtą principą tas pats teisėjas netgi toje pačioje instancijoje negali nagrinėti bylos, kuri grindžiama tapačiais arba pakankamai susijusiais su bylos, dėl kurios jis anksčiau priėmė sprendimą, faktais.
   Kaip trečiąjį apeliacinio skundo pagrindą apeliantas nurodo, kad Pirmosios instancijos teismas klaidingai įvertino 2005 m. gruodžio 22 d. Sprendimo apimtį. Kadangi 2006 m. kovo 22 d. Europos Parlamento generalinio sekretoriaus priimtas sprendimas buvo panaikintas dėl kompetencijos nebuvimo, faktiškai apeliantas neturėjo jokio pagrindo pateikti apeliacinį skundą dėl šio sprendimo Teisingumo Teisme, nes tai, jog teismas pripažino kompetencijos nebuvimą, lėmė sprendimo su šiuo trūkumu nebuvimą.
   Ketvirtuoju apeliacinio skundo pagrindu apeliantas ginčija nuolatinį Pirmosios instancijos teismo atsisakymą atsižvelgti į argumentus, kuriuos jis pateikė siekdamas, kad būtų panaikintas 2006 m. kovo 22 d. Europos Parlamento generalinio sekretoriaus sprendimas.
   Pastarasis sprendimas yra naujas sprendimas, skirtingas nuo 2004 m. vasario 24 d. Sprendimo, ir todėl Pirmosios instancijos teismas privalėjo išnagrinėti visus esmės ir formos pagrindus, kuriuos jis pateikė siekdamas jį užginčyti.
   Savo penktuoju apeliacinio skundo pagrindu apeliantas kaltina Pirmosios instancijos teismą tuo, kad jis nesilaikė gero administravimo principo, atsisakydamas, visų pirma, remtis 2001 m. rugsėjo 6 d. Parlamento priimtu Administraciniu gero elgesio kodeksu.


title: Byla T-135/12: 2012 m. kovo 2 d. pareikštas ieškinys byloje Prancūzija prieš Komisiją

text:
               16.6.2012

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 174/24

         2012 m. kovo 2 d. pareikštas ieškinys byloje Prancūzija prieš Komisiją

   (Byla T-135/12)
   2012/C 174/41
   Proceso kalba: prancūzų

      Šalys

      Ieškovė: Prancūzijos Respublika, atstovaujama E. Belliard, G. de Bergues, J. Gstalter ir J. Rossi

      Atsakovė: Europos Komisija

      Reikalavimai

   Ieškovė Bendrojo Teismo prašo:

               —

               panaikinti visą ginčijamą sprendimą,

               —

               priteisti iš Komisijos bylinėjimosi išlaidas.

      Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

   Ieškiniu ieškovė prašo panaikinti 2011 m. gruodžio 20 d. Komisijos sprendimą C(2011) 9403 galutinis, kuriuo Prancūzijos Respublikos įgyvendinta pagalba France Télécom dėl valstybės pareigūnų, priskirtų France Télécom, senatvės pensijų finansavimo tvarkos reformos, pripažįstama suderinama su vidaus rinka su tam tikromis išlygomis [Valstybės pagalba Nr. C 25/2008 (ex NN 23/2008)].
   Ieškiniui pagrįsti ieškovė nurodo tris pagrindus.

               1.

               Ieškinio pirmasis pagrindas, kuris skirstomas į dvi dalis, susijęs su SESV 107 straipsnio 1 dalies pažeidimu, nes Komisija nusprendė, kad valstybės pareigūnų, priskirtų France Télécom, senatvės pensijų finansavimo tvarkos reforma yra valstybės pagalba. Ieškovė teigia, kad:

                           —

                           Komisija suklydo nuspręsdama, kad France Télécom valstybei mokamos kompensacijos sumažinimas neatleidžia France Télécom nuo nepalankios struktūrinės padėties, kurioje šį įmonė atsidūrė įsigaliojus 1990 m. įstatymui, ir kad šia priemone įmonei suteikiamas pranašumas,

                           —

                           ir, subsidiariai, kad Komisija neteisingai nusprendė, kad France Télécom pranašumu naudojosi nuo 1996 m. nepaisant to, kad ta įmonė mokėjo fiksuoto dydžio ypatingąją įmoką.

               2.

               Ieškinio antrasis pagrindas, kuris pateiktas subsidiariai, susijęs su SESV 107 straipsnio 3 dalies c punktu, nes aptariamos priemonės suderinamumą Komisija susiejo su ginčijamo sprendimo 2 straipsnyje nurodyto reikalavimo laikymusi. Ieškinio antrasis pagrindas skirstomas į dvi dalis.

                           —

                           Pirmoje dalyje ieškovė teigia, kad Komisija pažeidė SESV 107 straipsnio 3 dalies c punktą, kadangi nusprendė, kad šiuo atveju nebuvo pažeistos vienodos veiklos sąlygos, nes, įsigaliojus 1996 m. įstatymui, apskaičiuojant France Télécom mokamą kompensaciją nebuvo atsižvelgta į neįprastinę riziką.

                           —

                           Antroje dalyje ieškovė subsidiariai teigia, kad Komisija pažeidė SESV 107 straipsnio 3 dalies c punktą, nes atsisakė vertinti vienodų veiklos sąlygų nepakankamumą France Télécom mokamos fiksuoto dydžio ypatingos įmokos atžvilgiu ir nusprendė, kad nebuvo įvertintas šios įmonės visiškas lygiavertiškumas palyginti su konkurentais iki 2043 m.

               3.

               Ieškinio trečiasis pagrindas susijęs su akivaizdžia vertinimo klaida, nes Komisija atsisakė nustatyti 7 % normą, taikomą adaptuojant fiksuoto dydžio ypatingąją įmoką.


title: Byla T-360/06: 2012 m. rugsėjo 27 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Heijmans prieš Komisiją (Konkurencija — Karteliai — Nyderlandų kelių dangos bitumo rinka — Sprendimas, kuriuo konstatuojamas EB 81 straipsnio pažeidimas — Neteisėtų veiksmų priskyrimas)

text:
               17.11.2012

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 355/18

         2012 m. rugsėjo 27 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Heijmans prieš Komisiją

   (Byla T-360/06) (1)

   (Konkurencija - Karteliai - Nyderlandų kelių dangos bitumo rinka - Sprendimas, kuriuo konstatuojamas EB 81 straipsnio pažeidimas - Neteisėtų veiksmų priskyrimas)
   2012/C 355/35
   Proceso kalba: olandų

      Šalys

      Ieškovė: Heijmans NV (Rosmalen, Nyderlandai), iš pradžių atstovaujama advokatų M. Smeets ir A. Van den Oord, vėliau — advokato M. Smeets

      Atsakovė: Europos Komisija, iš pradžių atstovaujama A. Bouquet ir A. Nijenhuis, iš pradžių padedamų advokatų F. Wijckmans, F. Tuytschaever ir L. Gyselen, vėliau A. Bouquet, A. Nijenhuis ir F. Ronkes Agerbeek, padedamų advokatų F. Wijckmans ir F. Tuytschaever

      Dalykas

   Pagrindinis reikalavimas — panaikinti 2006 m. rugsėjo 13 d. Komisijos sprendimą C(2006) 4090 galutinis, susijusį su [EB] 81 straipsnio taikymo procedūra [Byla COMP/F/38.456 — bitumas (Nyderlandai)], tiek, kiek jis susijęs su ieškove; nepatenkinus šio reikalavimo — prašymas sumažinti minėtu sprendimu jai paskirtos baudos dydį.

      Rezoliucinė dalis

               1.

               Atmesti ieškinį.

               2.

               Priteisti iš Heijmans NV bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 20, 2007 1 27.