title: Byla C-178/12: 2013 m. kovo 7 d. Teisingumo Teismo (aštuntoji kolegija) nutartis byloje ( Juzgado de lo Social — Ispanija prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Rafaela Rivas Montes prieš Instituto Municipal de Deportes de Córdoba (IMDECO) (Teisingumo Teismo procedūros reglamento 53 straipsnio 2 dalis ir 99 straipsnis — Socialinė politika — Vienodo požiūrio principas — Direktyva 1999/70/EB — ETUC, UNICE ir CEEP bendrasis susitarimas dėl darbo pagal terminuotas sutartis — 4 punktas — Terminuotos darbo sutartys viešajame sektoriuje — Darbo stažo nustatymas — Skirtingas požiūris į valstybės tarnautojus ir sutartininkus — Atsižvelgimas į ankstesnius darbinės veiklos administravimo sektoriuje laikotarpius — Akivaizdus Teisingumo Teismo kompetencijos nebuvimas)

text:
               4.5.2013

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 129/4

         2013 m. kovo 7 d. Teisingumo Teismo (aštuntoji kolegija) nutartis byloje (Juzgado de lo Social — Ispanija prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Rafaela Rivas Montes prieš Instituto Municipal de Deportes de Córdoba (IMDECO)

   (Byla C-178/12) (1)

   (Teisingumo Teismo procedūros reglamento 53 straipsnio 2 dalis ir 99 straipsnis - Socialinė politika - Vienodo požiūrio principas - Direktyva 1999/70/EB - ETUC, UNICE ir CEEP bendrasis susitarimas dėl darbo pagal terminuotas sutartis - 4 punktas - Terminuotos darbo sutartys viešajame sektoriuje - Darbo stažo nustatymas - Skirtingas požiūris į valstybės tarnautojus ir sutartininkus - Atsižvelgimas į ankstesnius darbinės veiklos administravimo sektoriuje laikotarpius - Akivaizdus Teisingumo Teismo kompetencijos nebuvimas)
   2013/C 129/06
   Proceso kalba: ispanų

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Juzgado de lo Social

      Šalys

      Ieškovė: Rafaela Rivas Montes

      Atsakovas: Instituto Municipal de Deportes de Córdoba (IMDECO)

      Dalykas

   Prašymas priimti prejudicinį sprendimą — Juzgado de lo Social — SESV 45 straipsnio 4 dalies aiškinimas — Nacionalinės teisės aktai, reglamentuojantys priedo už darbo stažą apskaičiavimo viešojoje tarnyboje tvarką — Viešojo administravimo subjekto taikomos skirtingos taisyklės, atsižvelgiant į tai, ar darbo santykiai grindžiami viešąja tarnyba, ar sutartimi — Neatsižvelgimas į tam tikrus laikotarpius, per kuriuos asmuo dirbo neturėdamas valstybės tarnautojo statuso.

      Rezoliucinė dalis

   Europos Sąjungos Teisingumo Teismas akivaizdžiai neturi kompetencijos atsakyti į 2012 m. vasario 27 d. Juzgado de lo Social no 1 de Córdoba (Ispanija) pateiktus prejudicinius klausimus.

      (1)  OL C 209, 2012 7 14.


title: Byla T-310/17: 2017 m. gegužės 15 d. pareikštas ieškinys byloje Lion’s Head Global Partners/EUIPO – Lion Capital (LION'S HEAD global partners)

text:
               17.7.2017

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 231/49

         2017 m. gegužės 15 d. pareikštas ieškinys byloje Lion’s Head Global Partners/EUIPO – Lion Capital (LION'S HEAD global partners)

   (Byla T-310/17)
   (2017/C 231/62)
   Kalba, kuria surašytas ieškinys: vokiečių

      Šalys

      Ieškovė: Lion’s Head Global Partners LLP (Londonas, Jungtinė Karalystė), atstovaujama advokato R. Nöske

      Atsakovė: Europos Sąjungos intelektinės nuosavybės tarnyba (EUIPO)

      Kita procedūros Apeliacinėje taryboje šalis: Lion Capital LLP (Londonas, Jungtinė Karalystė)

      Su procedūra EUIPO susijusi informacija

      Prekių ženklo, dėl kurio kilo ginčas, savininkė: ieškovė.

      Prekių ženklas, dėl kurio kilo ginčas: vaizdinis Sąjungos prekių ženklas, kuriame yra žodinių elementų „LION'S HEAD global partners“ – tarptautinė registracija Nr. 996 979.

      Procedūra EUIPO: protesto procedūra.

      Ginčijamas sprendimas: 2017 m. vasario 28 d. EUIPO ketvirtosios apeliacinės tarybos sprendimas byloje R 1477/2016-4.

      Reikalavimai

   Ieškovė Bendrojo Teismo prašo:

               —

               panaikinti 2017 m. vasario 28 d. Europos Sąjungos intelektinės nuosavybės tarnybos (EUIPO) ketvirtosios apeliacinės tarybos sprendimą (byla R 1477/2016-4) dėl protesto procedūros tarp Lion’s Head Global Partners LLP ir Lion Capital LLP bei atmesti protestą,

               —

               priteisti iš EUIPO bylinėjimosi išlaidas.

      Pagrindas, kuriuo remiamasi

               —

               Reglamento Nr. 207/2009 8 straipsnio 1 dalies b punkto pažeidimas.


title: Byla C-585/08 2008 m. gruodžio 24 d. Oberster Gerichtshof (Austrija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Peter Pammer prieš Reederei Karl Schlüter GmbH & Co KG

text:
               21.2.2009

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 44/40

         2008 m. gruodžio 24 d.Oberster Gerichtshof (Austrija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Peter Pammer prieš Reederei Karl Schlüter GmbH & Co KG

   (Byla C-585/08)
   (2009/C 44/68)
   Proceso kalba: vokiečių
   Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas
   Oberster Gerichtshof
   Šalys pagrindinėje byloje

      Ieškovas: Peter Pammer
   Atsakovė: Reederei Karl Schlüter GmbH & Co KG
   Prejudiciniai klausimai

               1.

               Ar „kelionė krovininiu laivu“ (vok. k. „Frachschiffreise“) yra kelionių paslaugų paketas 2000 m. gruodžio 22 d. Tarybos reglamento (EB) Nr. 44/2001 dėl jurisdikcijos ir teismo sprendimų civilinėse ir komercinėse bylose pripažinimo ir vykdymo (1) 15 straipsnio 3 dalies prasme?

               2.

               Jei į pirmąjį klausimą būtų atsakyta teigiamai: ar veiklos „susiejimui“ (su valstybe nare, kurioje yra vartotojo nuolatinė gyvenamoji vieta) Reglamento (EB) Nr. 44/2001 15 straipsnio 1 dalies c punkto prasme pakanka to, kad galima naršyti kelionių pardavimo agento interneto svetainėje?

      (1)  OL L 12, 2001, p. 1; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 19 sk., 4 t., p. 42.


title: Byla C-209/05 Europos Bendrijų Komisijos 2005 m. gegužės 13 d. pareikštas ieškinys Austrijos Respublikai

text:
               9.7.2005

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 171/10

         Europos Bendrijų Komisijos 2005 m. gegužės 13 d. pareikštas ieškinys Austrijos Respublikai
   (Byla C-209/05)
   (2005/C 171/18)
   Proceso kalba: vokiečių
   2005 m. gegužės 13 d. Europos Bendrijų Teisingumo Teisme buvo pareikštas Europos Bendrijų Komisijos, atstovaujamos Maria Condou ir Wolfgang Bogensberger, nurodžiusių adresą dokumentams įteikti Liuksemburge, ieškinys Austrijos Respublikai.
   Europos Bendrijų Komisija Teisingumo Teismo prašo:

               a)

               pripažinti, kad atsisakydama išduoti vizas trečiųjų valstybių piliečiams, esantiems savo laisvo judėjimo teisę įgyvendinančių Sąjungos piliečių šeimos nariais,

                           —

                           nenurodydama tikslių, pakankamai detalių ir išsamių pagrindų net ir tuomet, kai toks paskelbimas neprieštarauja valstybės saugumo interesams,

                           —

                           nesuteikdama suinteresuotiems asmenims tokių pačių teisės gynimo priemonių užginčyti sprendimą atsisakyti išduoti vizą, kuriomis gali naudotis valstybės piliečiai dėl tokių administracinių aktų,

                     Austrijos Respublika neįvykdė savo įsipareigojimų pagal Direktyvos 64/221/EEB (1) 6 ir 8 straipsnius.

               b)

               priteisti iš atsakovės — Austrijos Respublikos — bylinėjimosi išlaidas.

         Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai
   Direktyva 64/221/EEB nustato valstybėms narėms įvairias pareigas, susijusias su teisės aktais, priimtais dėl viešosios tvarkos, visuomenės saugumo ir jos sveikatos sumetimų, į šios direktyvos taikymo sritį patenkantiems asmenims, ypač dėl sprendimų pagrindimo ir dėl teisės gynimo priemonių tokių sprendimų atžvilgiu. Remiantis minėtos direktyvos 6 straipsniu, atitinkamam asmeniui pranešama apie su viešąja tvarka, visuomenės saugumu ar jos sveikata susijusius sumetimus, į kuriuos atsižvelgus buvo priimtas sprendimas atsisakyti išduoti vizą Sąjungos piliečio šeimos nariui. Remiantis direktyvos 8 straipsniu, atitinkamas asmuo, kuriam buvo atsisakyta išduoti vizą, dėl tokio sprendimo turėtų turėti mažiausiai tokias pat teisės gynimo priemones, kuriomis gali naudotis tos valstybės piliečiai dėl tokių administracinių aktų.
   Komisija mano, kad kai kurios Austrijos Fremdengesetz (Užsieniečių įstatymo) nuostatos neatitinka direktyva nustatytų pirmiau minėtų Bendrijos teisės reikalavimų.
   Remiantis šio įstatymo 93 straipsnio 2 dalimi, sprendimas turi būti įforminamas raštu tik rašytiniu suinteresuoto asmens prašymu, be to, motyvuojant pakanka nurodyti tik taikomas įstatymo nuostatas. Tačiau pagal direktyvos 6 straipsnį valstybės narės automatiškai turi pareigą motyvuoti: motyvavimas negali priklausyti nei nuo skubos, nei nuo suinteresuotų asmenų prašymų. Be to, vien tik taikytos įstatymo vietos nurodymas neatitinka motyvavimui keliamų reikalavimų: paprasta nuoroda į įstatymo nuostatas, kuriomis buvo pasiremta priimant neigiamą sprendimą, nesuteikia pakankamos informacijos apie atsisakymo pagrindus. Iš Teisingumo Teismo praktikos taip pat išplaukia, kad tikslus, pakankamai detalus ir išsamus pagrindimas būtinas, kad suinteresuotas asmuo galėtų gintis nuo neigiamo sprendimo jo atžvilgiu ir atitinkamai ginti savo interesus.
   Remiantis Austrijos Fremdengesetz 94 straipsnio 2 dalimi, skundas dėl atsisakymo išduoti vizą arba dėl išduotos vizos panaikinimo negalimas. Ši nuostata prieštarauja direktyvos 8 straipsnyje įtvirtintai pareigai, pagal kurią suinteresuotas asmuo gali naudotis tokiomis pat teisės gynimo priemonėmis, kuriomis gali naudotis tos valstybės piliečiai dėl tokių administracinių aktų, nepriklausomai nuo to, ar tai yra teisės gynimo priemonės administracinėse įstaigose, ar teismuose. Austrijos Respublikos argumentavimas, kad teisės gynimo priemonės draudimas šiame kontekste pateisinamas todėl, kad ir atsisakymas išduoti vizą, ir išduotos vizos panaikinimas turi tik atskiro akto poveikį, o pateikus naują prašymą tikslą galima pasiekti greičiau nei pasinaudojant teisės gynimo priemonėmis, netinkamas. Būtent pateikiant pakartotinį prašymą slypi pavojus, kad objektyviai neteisingas sprendimas paprasčiausiai bus pakartotas.

      (1)  OL L 56, p. 850.


title: Byla T-445/08 2008 m. rugsėjo 29 d. pareikštas ieškinys byloje FIFA prieš VRDT — Ferrero (GERMANY 2006)

text:
               6.12.2008

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 313/50

         2008 m. rugsėjo 29 d. pareikštas ieškinys byloje FIFA prieš VRDT — Ferrero (GERMANY 2006)

   (Byla T-445/08)
   (2008/C 313/89)
   Kalba, kuria surašytas ieškinys: anglų
   Šalys

      Ieškovė: Fédération Internationale de Football Association (FIFA) (Ciurichas, Šveicarija), atstovaujama QC D. Alexander, baristerio A. Barav, advokatų R. Buchel ir C. Rassmann

      Atsakovė: Vidaus rinkos derinimo tarnyba (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui)

      Kita procedūros Apeliacinėje taryboje šalis: Ferrero OHG mbH (Štatalendorfas, Vokietija)
   Ieškovės reikalavimai

               —

               Visiškai ar iš dalies panaikinti 2008 m. birželio 30 d. Vidaus rinkos derinimo tarnybos (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui) Pirmosios apeliacinės tarybos sprendimą byloje R 1467/2005-1; ir

               —

               priteisti iš VRDT bylinėjimosi išlaidas.

         Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

      Įregistruotas Bendrijos prekių ženklas, dėl kurio pateiktas prašymas pripažinti jo registraciją negaliojančia: žodinis prekių ženklas „GERMANY 2006“ 1, 3, 4, 5, 6, 7, 8, 9, 10, 11, 12, 14, 15, 16, 18, 19, 20, 21, 24, 25, 26, 27, 28, 29, 30, 31, 32, 33, 34, 35, 36, 37, 38, 39, 40, 41 ir 42 klasių prekėms ir paslaugoms — paraiška Nr. 2 153 005

      Bendrijos prekių ženklo savininkas: Ieškovė

      Šalis, prašanti pripažinti Bendrijos prekių ženklo registraciją negaliojančia: Kita procedūros Apeliacinėje taryboje šalis

      Anuliavimo skyriaus sprendimas: Atmesti prašymą pripažinti registraciją negaliojančia

      Apeliacinės tarybos sprendimas: Panaikinti Anuliavimo skyriaus sprendimą

      Ieškinio pagrindai: i) Tarybos reglamento Nr. 40/94 73 straipsnio ir 74 straipsnio 1 dalies pažeidimas tiek, kiek Apeliacinė taryba savo sprendimą iš esmės grindė Tarybos reglamento Nr. 40/94 7 straipsnio 1 dalies c punktu, t. y. nuostata, kurios nenurodė kita procedūros Apeliacinėje taryboje šalis ir kuria nesirėmė Anuliavimo skyrius; ii) subsidiariai, Tarybos reglamento Nr. 40/94 7 straipsnio 1 dalies c punkto pažeidimas, nes Apeliacinė taryba neįvertino, kaip įregistruotą Bendrijos prekių ženklą, dėl kurio pateiktas prašymas pripažinti jo registraciją visiškai negaliojančia, suvokia paprastas vartotojas, ir netaikė atitinkamos teisės, susijusios su prekių ir (arba) paslaugų, kuriems prekių ženklas skirtas, apibūdinamojo pobūdžio įvertinimu; ir iii) Tarybos reglamento Nr. 40/94 7 straipsnio 1 dalies b punkto pažeidimas, nes Apeliacinė taryba suklydo nuspręsdama, kad įregistruotas Bendrijos prekių ženklas, dėl kurio pateiktas prašymas pripažinti jo registraciją negaliojančia, neturi reikalaujamo skiriamojo požymio; ir iv) Tarybos reglamento Nr. 40/94 7 straipsnio 3 dalies ir 51 straipsnio 2 dalies pažeidimas, nes Apeliacinė taryba suklydo nuspręsdama, kad įregistruotas Bendrijos prekių ženklas, dėl kurio pateiktas prašymas pripažinti jo registraciją negaliojančia, neįgijo skiriamojo požymio 41 klasės paslaugoms ir visoms prekėms, kuriomis prekiaujama.


title: Byla F-4/13: 2013 m. sausio 15 d. pareikštas ieškinys byloje ZZ prieš Komisiją

text:
               13.4.2013

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 108/38

         2013 m. sausio 15 d. pareikštas ieškinys byloje ZZ prieš Komisiją

   (Byla F-4/13)
   2013/C 108/90
   Proceso kalba: prancūzų

      Šalys

      Ieškovas: ZZ, atstovaujamas advokato N. Lhoëst

      Atsakovė: Europos Komisija

      Ginčo dalykas bei aprašymas

   Sprendimo, kuriuo patvirtinama 1995–1997 m. ieškovo vertinimo ataskaita, panaikinimas ir prašymas priteisti kompensaciją už patirtą žalą.

      Ieškovo reikalavimai

               —

               Panaikinti 2012 m. kovo 12 d. Europos išorės veiksmų tarnybos generalinio sekretoriaus sprendimą, kuriuo patvirtinama 1995–1997 m. ieškovo vertinimo ataskaita.

               —

               Prireikus panaikinti 2012 m. spalio 4 d. Komisijos paskyrimų tarnybos sprendimą atmesti 2012 m. birželio 20 d. ieškovo pagal Pareigūnų tarnybos nuostatų 90 straipsnio 2 dalį pateiktą skundą.

               —

               Priteisti iš Komisijos 25 000 EUR kompensaciją neturtinei žalai atlyginti.

               —

               Priteisti iš Komisijos bylinėjimosi išlaidas.


title: Byla C-556/10: 2010 m. lapkričio 26 d. pareikštas ieškinys byloje Europos Komisija prieš Vokietijos Federacinę Respubliką

text:
               5.2.2011

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 38/5

         2010 m. lapkričio 26 d. pareikštas ieškinys byloje Europos Komisija prieš Vokietijos Federacinę Respubliką

   (Byla C-556/10)
   2011/C 38/07
   Proceso kalba: vokiečių

      Šalys

      Ieškovė: Europos Komisija, atstovaujama G. Braun ir H. Støvlbæk,

      Atsakovė: Vokietijos Federacinė Respublika

      Ieškovės reikalavimai

   Komisija Teisingumo Teismo prašo:

               1.

               Pripažinti, kad perkeldama pirmąjį geležinkelių paketą Vokietijos Federacinė Respublika neįvykdė įsipareigojimų pagal

                           —

                           Direktyvos 91/440 (1) 6 straipsnio 3 dalį ir jos II priedą bei pagal Direktyvos 2001/14/EB (2) 4 straipsnio 2 dalį ir 14 straipsnio 2 dalį,

                           —

                           Direktyvos 2001/14/EB 6 straipsnio 2 dalį,

                           —

                           Direktyvos 2001/14/EB 7 straipsnio 3 dalį ir 8 straipsnio 1 dalį bei

                           —

                           Direktyvos 2001/14/EB 30 straipsnio 4 dalį kartu su Direktyvos 91/440/EEB 10 straipsnio 7 dalimi.

               2.

               Priteisti iš atsakovės bylinėjimosi išlaidas.

      Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

   Direktyvomis 91/440/EEB ir 2001/14/EB siekiama užtikrinti vienodą ir nediskriminacinę visų įmonių prieigą prie infrastruktūros bei skatinti į konkurenciją orientuotą, dinaminę ir skaidrią geležinkelių rinką Europoje. Direktyvos 91/440/EEB 6 straipsnio 3 dalyje reikalaujama, kad „esminių“ infrastruktūros valdytojo „funkcijų“ vykdymas būtų pavestas įstaigoms ar firmoms, „kurios pačios neteikia jokių geležinkelių transporto paslaugų“.
   Komisijos nuomone, Vokietijoje nėra užtikrintas direktyvoje reikalaujamas infrastruktūros valdytojo nepriklausomumas vykdant esmines funkcijas, nes daugelis šių „esminių funkcijų“ pavestos bendrovei, kuri nors ir yra teisiškai nepriklausoma, tačiau įeina į holdingą, kurio nariais, be kita ko, yra geležinkelių transporto paslaugas teikiančios įmonės.
   Komisija teigia, kad Direktyvoje 200l/14/EB reglamentuojamas nepriklausomumas turi pasireikšti ne tik teisiškai, bet ir organizaciniu požiūriu bei priimant sprendimus. Tai reiškia, jog esmines funkcijas vykdanti įmonė galėtų priklausyti tam pačiam holdingui kaip ir geležinkelių transporto paslaugas teikiančios įmonės tik tuomet, kai yra ne tik teisiškai nuo jų atskirta, bet ir neabejotinai nesudaro su jomis bendro ekonominio vieneto, t. y. nepriklausoma nuo jų taip pat ekonomiškai. Taigi, jeigu tam tikrame holdinge „esmines funkcijas“ vykdo dukterinė bendrovė, būtina imtis apsauginių priemonių, kad patronuojanti ir dukterinė bendrovės negalėtų veikti kaip ekonominis vienetas, t. y. kaip viena įmonė. Tačiau, Komisijos manymu, Vokietijoje tokios tinkamos ir pakankamos apsauginės priemonės, kurios, be kita ko, galėtų užtikrinti infrastruktūros valdytojo ekonominį nepriklausomumą nuo geležinkelių transporto paslaugas teikiančių įmonių, nebuvo sukurtos. Siekiant užtikrinti esminių funkcijų nepriklausomumą, išvengti interesų konflikto ir atimti iš holdingo galimybę kontroliuoti įmonę, kuriai pavestos esminės funkcijos, Vokietijos įvestų apsauginių priemonių nepakanka.
   Komisija tvirtina, kad, viena vertus, nepriklausomumo reikalavimo įgyvendinimas nėra kontroliuojamas nepriklausomos administracinės institucijos, o nepriklausomumo reikalavimo pažeidimo atveju konkurentai neturi galimybės pateikti skundą. Kita vertus, įmonės, kuriai pavestos esminės funkcijos, darbuotojų arba vadovavimo organų ir vadovų nepriklausomumas nuo holdingo bendrovės nėra užtikrintas dėl tokių priežasčių:

               —

               Holdingo arba holdingui priklausančių bendrovių valdybos nariams nėra draudžiama kartu būti įmonės, kuriai pavestos esminės funkcijos, valdybos nariais.

               —

               Nėra numatyta, kad įmonės, kuriai pavestos esminės funkcijos, vadovavimo organų nariai bei šios įmonės vadovaujantis ir esminių funkcijų vykdymą užtikrinantis personalas, nutraukę savo veiklą šioje įmonėje, per tam tikrą tinkamą metų skaičių negali užimti vadovaujančios pozicijos holdinge arba kitoje holdingo kontroliuojamoje įstaigoje.

               —

               Įmonės, kuriai pavestos esminės funkcijos, vadovavimo organas nėra skiriamas aiškiai apibrėžtomis sąlygomis ir jam nėra nustatyti atitinkami teisiniai įpareigojimai, kad būtų užtikrintas sprendimų priėmimo nepriklausomumas.

               —

               Įmonė, kuriai pavestos esminės funkcijos, neturi savo personalo, dirbančio atskirose arba saugomose patalpose, kurio kontaktai su holdingo bendrove ir kitomis jos kontroliuojamomis įmonėmis turi apsiriboti oficialiais pranešimais, susijusiais su esminių funkcijų vykdymu.

               —

               Nėra apsaugota prieiga prie informacinių sistemų, dėl ko nėra užtikrinta, kad holdingas negaus su esminių funkcijų vykdymu susijusios informacijos.

         Anot Komisijos, be pirmiau aprašyto reikalavimo užtikrinti infrastruktūros valdytojo nepriklausomumą vykdant esmines funkcijas pažeidimo Vokietijos Federacinė Respublika taip pat neįvykdė įsipareigojimų pagal Direktyvas 91/440 ir 2001/14 dėl to, kad

               —

               nepakankamai aiškiai perkėlė Direktyvos 2001/14/EB taisykles dėl infrastruktūros mokesčių ir nesukūrė sąlygų teisingai taikyti visų sąnaudų principą;

               —

               nepriėmė reikiamų priemonių, kad infrastruktūros valdytojai būtų įpareigoti sumažinti infrastruktūros išlaidas bei infrastruktūros mokesčius už prieigą prie geležinkelių tinklo;

               —

               neįgaliojo reguliavimo institucijos užtikrinti infrastruktūros valdytojui skirto reikalavimo suteikti informacijos įvykdymą skiriant tinkamas sankcijas.

      (1)  1991 m. liepos 29 d. Tarybos direktyva 91/440/EEB dėl Bendrijos geležinkelių plėtros; OL L 237, p. 25; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 7 sk., 1 t., p. 341.

      (2)  2001 m. vasario 26 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2001/14/EB dėl geležinkelių infrastruktūros pajėgumų paskirstymo, mokesčių už naudojimąsi geležinkelių infrastruktūra ėmimo ir saugos sertifikavimo; OL L 75, p. 29; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 7 sk., 5 t., p. 404.


title: Byla T-362/08: 2011 m. sausio 13 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje IFAW Internationaler Tierschutz Fonds prieš Komisiją (Galimybė susipažinti su dokumentais — Reglamentas (EB) Nr. 1049/2001 — Dokumentai, susiję su pramoninio projekto vykdymu pagal Direktyvą 92/43/EEB saugomoje vietovėje — Iš valstybės narės kilę dokumentai — Valstybės narės pareikštas prieštaravimas — Dalinis atsisakymas leisti susipažinti — Išimtis, susijusi su valstybės narės ekonomine politika — Reglamento Nr. 1049/2001 4 straipsnio 5–7 dalys)

text:
               19.2.2011

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 55/21

         2011 m. sausio 13 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje IFAW Internationaler Tierschutz Fonds prieš Komisiją

   (Byla T-362/08) (1)

   (Galimybė susipažinti su dokumentais - Reglamentas (EB) Nr. 1049/2001 - Dokumentai, susiję su pramoninio projekto vykdymu pagal Direktyvą 92/43/EEB saugomoje vietovėje - Iš valstybės narės kilę dokumentai - Valstybės narės pareikštas prieštaravimas - Dalinis atsisakymas leisti susipažinti - Išimtis, susijusi su valstybės narės ekonomine politika - Reglamento Nr. 1049/2001 4 straipsnio 5–7 dalys)
   2011/C 55/36
   Proceso kalba: anglų

      Šalys

      Ieškovė: IFAW Internationaler Tierschutz Fonds gGmbH (Hamburgas, Vokietija), atstovaujama solisitoriaus S. Crosby ir advokato S. Santoro

      Atsakovė: Europos Komisija, atstovaujama C. O'Reilly ir P. Costa de Oliveira

      Ieškovės pusėje į bylą įstojusios šalys: Danijos Karalystė, atstovaujama J. Bering Liisberg ir B. Weis Fogh, Suomijos Respublika, iš pradžių atstovaujama J. Heliskoski, M. Pere ir H. Leppo, vėliau — J. Heliskoski, ir Švedijos Karalystė, atstovaujama K. Petkovska, A. Falk ir S. Johannesson

      Dalykas

   Prašymas panaikinti 2008 m. birželio 19 d. Komisijos sprendimą, kuriuo atsisakoma suteikti ieškovei galimybę susipažinti su Vokietijos valdžios institucijų Komisijai pateiktu dokumentu vykstant procedūrai dėl pagal 1992 m. gegužės 21 d. Tarybos direktyvą 92/43/EEB dėl natūralių buveinių ir laukinės faunos bei floros apsaugos (OL L 206, p. 7; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 15 sk., 2 t., p. 102) saugomos vietovės statuso panaikinimo.

      Sprendimo rezoliucinė dalis

               1.

               Atmesti ieškinį.

               2.

               IFAW Internationaler Tierschutz Fonds gGmbH padengia savo ir Europos Komisijos patirtas bylinėjimosi išlaidas.

               3.

               Danijos Karalystė, Suomijos Respublika ir Švedijos Karalystė pačios padengia savo bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 301, 2008 11 22.


title: Byla C-472/14: 2016 m. kovo 17 d. Teisingumo Teismo (antroji kolegija) sprendimas byloje (Högsta domstolen (Švedija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Canadian Oil Company Sweden AB, Anders Rantén/Riksåklagaren (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą — Cheminių medžiagų registracija, įvertinimas ir autorizacija — Reglamentas (EB) Nr. 1907/2006 (REACH reglamentas) — Suderinimo apimtis — Cheminių medžiagų registracija Europos cheminių medžiagų agentūroje prieš patiekiant rinkai — 5 straipsnis — Nacionalinis cheminių produktų registras — Pareiga pranešti registravimo tikslais — Atitiktis REACH reglamentui — SESV 34 ir 36 straipsniai — Kiekybinis importo apribojimas)

text:
               2.5.2016

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 156/11

         2016 m. kovo 17 d. Teisingumo Teismo (antroji kolegija) sprendimas byloje (Högsta domstolen (Švedija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Canadian Oil Company Sweden AB, Anders Rantén/Riksåklagaren

   (Byla C-472/14) (1)

   ((Prašymas priimti prejudicinį sprendimą - Cheminių medžiagų registracija, įvertinimas ir autorizacija - Reglamentas (EB) Nr. 1907/2006 (REACH reglamentas) - Suderinimo apimtis - Cheminių medžiagų registracija Europos cheminių medžiagų agentūroje prieš patiekiant rinkai - 5 straipsnis - Nacionalinis cheminių produktų registras - Pareiga pranešti registravimo tikslais - Atitiktis REACH reglamentui - SESV 34 ir 36 straipsniai - Kiekybinis importo apribojimas))
   (2016/C 156/14)
   Proceso kalba: švedų

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Högsta domstolen

      Šalys pagrindinėje byloje

      Ieškovės: Canadian Oil Company Sweden AB, Anders Rantén

      Atsakovė: Riksåklagaren

      Rezoliucinė dalis

               1.

               2006 m. gruodžio 18 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (EB) Nr. 1907/2006 dėl cheminių medžiagų registracijos, įvertinimo, autorizacijos ir apribojimų (REACH), įsteigiantis Europos cheminių medžiagų agentūrą, iš dalies keičiantis Direktyvą 1999/45/EB bei panaikinantis Tarybos reglamentą (EEB) Nr. 793/93, Komisijos reglamentą (EB) Nr. 1488/94, Tarybos direktyvą 76/769/EEB ir Komisijos direktyvas 91/155/EEB, 93/67/EEB, 93/105/EB bei 2000/21/EB (redakcija po pakeitimų, padarytų 2009 m. birželio 22 d. Komisijos reglamentu (ES) Nr. 552/2009), aiškintinas taip, kad juo nedraudžiama nacionalinės teisės aktuose cheminių produktų importuotojui nustatyti pareigos registruoti šiuos produktus kompetentingoje nacionalinėje institucijoje, nors šis importuotojas pagal šį reglamentą jau yra įpareigotas įregistruoti tuos pačius produktus Europos cheminių medžiagų agentūroje, jeigu šis registravimas kompetentingoje nacionalinėje institucijoje nėra išankstinė sąlyga, kad šiuos produktus būtų galima tiekti rinkai, jeigu jis apima kitokią informaciją, nei reikalaujama pagal šį reglamentą, ir padeda siekti reglamente įtvirtintų tikslų, būtent užtikrinti aukštą žmonių sveikatos ir aplinkos apsaugos lygį ir laisvą tokių medžiagų judėjimą vidaus rinkoje, be kita ko, įgyvendinant saugaus tokių produktų valdymo kontrolės sistemą konkrečioje valstybėje narėje ir vertinant šį valdymą, o tai turi patikrinti nacionalinis teismas.

               2.

               Kartu analizuojamos SESV 34 ir 36 straipsnių nuostatos aiškintinos taip, kad jomis nedraudžiama nustatyti pareigos pranešti apie cheminius produktus ir juos registruoti, kaip antai numatytos pagrindinėje byloje nagrinėjamuose nacionalinės teisės aktuose.

      (1)  OL C 448, 2014 12 15.


title: Byla C-41/16 P: 2016 m. sausio 25 d. Min Liu pateiktas apeliacinis skundas dėl 2015 m. lapkričio 18 d. Bendrojo Teismo (trečioji kolegija) priimto sprendimo byloje T-813/14 LIU/EUIPO

text:
               5.9.2016

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 326/7

         2016 m. sausio 25 d. Min Liu pateiktas apeliacinis skundas dėl 2015 m. lapkričio 18 d. Bendrojo Teismo (trečioji kolegija) priimto sprendimo byloje T-813/14 LIU/EUIPO

   (Byla C-41/16 P)
   (2016/C 326/13)
   Proceso kalba: anglų

      Šalys

      Apeliantas: Min Liu, atstovaujamas advokato Y. Zhang

      Kita proceso šalis: Europos Sąjungos intelektinės nuosavybės tarnyba (EUIPO)
   Teisingumo Teismas (aštuntoji kolegija) 2016 m. birželio 8 d. nutartimi pripažino apeliacinį skundą nepriimtinu.


title: Byla T-115/16: 2017 m. birželio 13 d. Bendrojo Teismo nutartis byloje Sandvik Intellectual Property/EUIPO – Adveo Group International (ADVEON)

text:
               7.8.2017

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 256/41

         2017 m. birželio 13 d. Bendrojo Teismo nutartis byloje Sandvik Intellectual Property/EUIPO – Adveo Group International (ADVEON)

   (Byla T-115/16) (1)

   (2017/C 256/48)
   Proceso kalba: anglų
   Penktosios kolegijos pirmininkas nutartimi nurodė išbraukti bylą iš registro.

      (1)  OL C 211, 2016 6 13.


title: Byla C-105/09: 2009 m. kovo 20 d. Conseil d'État (Belgija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Terre wallonne prieš Région wallonne

text:
               6.6.2009

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 129/8

         2009 m. kovo 20 d. Conseil d'État (Belgija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Terre wallonne prieš Région wallonne
   (Byla C-105/09)
   2009/C 129/14
   Proceso kalba: prancūzų

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

   Conseil d'État

      Šalys pagrindinėje byloje

   Kasatorė: Terre wallonne
   Atsakovas: Région wallonne

      Prejudiciniai klausimai

               1.

               Ar azoto administravimo programa nustatytoms pažeidžiamoms zonoms, kurių nustatymas numatytas 1991 m. gruodžio 12 d. Europos Bendrijų Tarybos direktyvos 91/676/EEB dėl vandenų apsaugos nuo taršos nitratais iš žemės ūkio šaltinių (1) 5 straipsnio 1 dalyje, yra 2001 m. birželio 27 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2001/42/EB dėl tam tikrų planų ir programų pasekmių aplinkai vertinimo (2) 3 straipsnio 2 dalies a punkte numatytas planas arba programa, kuri rengiama žemės ūkiui, miškininkystei, žuvininkystei, energetikai, pramonei, transportui, atliekų tvarkymui, vandentvarkai, telekomunikacijoms, turizmui, miestų ir kaimų planavimui ar žemės naudojimui ir kuri nustato tolesnio projektų, išvardytų Direktyvos 85/337/EEB (3) I ir II prieduose, vystymo pagrindus?

               2.

               Ar azoto administravimo programa nustatytoms pažeidžiamoms zonoms, kurių nustatymas numatytas 1991 m. gruodžio 12 d. Europos Bendrijų Tarybos direktyvos 91/676/EEB dėl vandenų apsaugos nuo taršos nitratais iš žemės ūkio šaltinių 5 straipsnio 1 dalyje, yra 2001 m. birželio 27 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2001/42/EB dėl tam tikrų planų ir programų pasekmių aplinkai vertinimo 3 straipsnio 2 dalies b punkte numatytas planas arba programa, kurios atžvilgiu nustatoma, atsižvelgiant į galimas jų pasekmes teritorijai, kad būtina atlikti vertinimą pagal Direktyvos 92/43/EEB (4) 6 ir 7 straipsnius, ypač, jei nagrinėjama azoto administravimo programa taikytina visoms Valonijos regiono nustatytoms pažeidžiamoms zonoms?

               3.

               Ar azoto administravimo programa nustatytoms pažeidžiamoms zonoms, kurių nustatymas numatytas 1991 m. gruodžio 12 d. Europos Bendrijų Tarybos direktyvos 91/676/EEB dėl vandenų apsaugos nuo taršos nitratais iš žemės ūkio šaltinių 5 straipsnio 1 dalyje, yra kita nei direktyvos 3 straipsnio 2 dalyje nurodyta programa ar planas, kuri nustato tolesnio projektų vystymo pagrindus ir dėl kurių valstybės narės, remdamosi 3 straipsnio 4 dalimi, turi pagal 5 dalį nustatyti, ar jų pasekmės gali būti reikšmingos aplinkai?

      (1)  OL L 375, p. 1; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 15 sk., 2 t., p. 68.

      (2)  OL L 197, p. 30; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 15 sk., 6 t., p. 157.

      (3)  1985 m. birželio 27 d. Tarybos Direktyva dėl tam tikrų valstybės ir privačių projektų poveikio aplinkai vertinimo (OL L 175, p. 40; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 15 sk., 1 t., p. 248).

      (4)  1992 m. gegužės 21 d. Tarybos Direktyva 92/43/EEB dėl natūralių buveinių ir laukinės faunos bei floros apsaugos (OL L 206, p. 7; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 15 sk., 2 t., p. 102).


title: Byla C-453/06 2006 m. lapkričio 13 d. Bundesverwaltungsgericht (Vokietija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje 01051 Telecom GmbH prieš Vokietijos Federacinę Respubliką

text:
               30.12.2006

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 326/41

         2006 m. lapkričio 13 d.Bundesverwaltungsgericht (Vokietija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje 01051 Telecom GmbH prieš Vokietijos Federacinę Respubliką

   (Byla C-453/06)
   (2006/C 326/85)
   Proceso kalba: vokiečių
   Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas
   Bundesverwaltungsgericht
   Šalys pagrindinėje byloje

      Ieškovė: 01051 Telecom GmbH

      Atsakovė: Vokietijos Federacinė Respublika
   Suinteresuotas asmuo: Vodafone D2 GmbH
   Prejudicinis klausimas
   Ar 2002 m. kovo 7 d. Europos Parlamento ir Tarybos Direktyvos 2002/21/EB dėl elektroninių ryšių tinklų ir paslaugų bendrosios reguliavimo sistemos (Pagrindų direktyva) (1) 27 straipsnio 1 sakiniui ir Europos Parlamento ir Tarybos Direktyvos 2002/19/EB dėl elektroninių ryšių tinklų ir susijusių priemonių sujungimo ir prieigos prie jų (Prieigos direktyva) (2) 7 straipsniui neprieštarauja tai, kad pagal nacionalinę teisę reikia laikinai išlaikyti anksčiau įstatymais nustatytą reikalavimą sujungimo mokestį apskaičiuoti pagal veiksmingo paslaugų teikimo sąnaudas, nors Bendrijos teisė to nereikalauja?

      (1)  OL L 108, p. 33.

      (2)  OL L 108, p. 7.


title: Byla T-321/05: 2010 m. liepos 1 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje AstraZeneca prieš Komisiją (Konkurencija — Piktnaudžiavimas dominuojančia padėtimi — Vaistų opoms gydyti rinka — Sprendimas, kuriuo pripažintas EB 82 straipsnio pažeidimas — Rinkos apibrėžimas — Didelis konkurencijos suvaržymas — Piktnaudžiavimas procedūromis, susijusiomis su papildomais vaistų apsaugos sertifikatais ir su leidimo pateikti vaistus į rinką procedūromis — Klaidingos informacijos pateikimas — Leidimų pateikti į rinką išregistravimas — Generinių vaistų pateikimo į rinką ir paralelinio importo kliūtys — Baudos)

text:
               14.8.2010

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 221/33

         2010 m. liepos 1 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje AstraZeneca prieš Komisiją

   (Byla T-321/05) (1)

   (Konkurencija - Piktnaudžiavimas dominuojančia padėtimi - Vaistų opoms gydyti rinka - Sprendimas, kuriuo pripažintas EB 82 straipsnio pažeidimas - Rinkos apibrėžimas - Didelis konkurencijos suvaržymas - Piktnaudžiavimas procedūromis, susijusiomis su papildomais vaistų apsaugos sertifikatais ir su leidimo pateikti vaistus į rinką procedūromis - Klaidingos informacijos pateikimas - Leidimų pateikti į rinką išregistravimas - Generinių vaistų pateikimo į rinką ir paralelinio importo kliūtys - Baudos)
   2010/C 221/52
   Proceso kalba: anglų

      Šalys

      Ieškovės: AstraZeneca AB (Sioderteljė, Švedija) ir AstraZeneca plc (Londonas, Jungtinė Karalystė), atstovaujamos iš pradžių QC M. Brealey, baristerių M. Hoskins, D. Jowell, solisitorių F. Murphy, G. Sproul, I. MacCallum ir C. Brown, vėliau M. Brealey, M. Hoskins, D. Jowell, F. Murphy ir C. Brown ir galiausiai M. Brealey, M. Hoskins, D. Jowell ir F. Murphy)

      Atsakovė: Europos Komisija, iš pradžių atstovaujama F. Castillo de la Torre, É. Gippini Fournier ir A. Whelan, vėliau F. Castillo de la Torre, É. Gippini Fournier ir J. Bourke

      Ieškovių pusėje į bylą įstojusi šalis: European Federation of Pharmaceutical Industries and Associations (EFPIA) (Ženeva, Šveicarija), atstovaujama advokato M. Van Kerckhove

      Dalykas

   Prašymas panaikinti 2005 m. birželio 15 d. Komisijos sprendimą C(2005) 1757 galutinis dėl procedūros pagal [EB] sutarties 82 straipsnį ir EEE susitarimo 54 straipsnį (byla Comp/A.37.507/F3-AstraZeneca)

      Sprendimo rezoliucinė dalis

               1.

               Panaikinti 2005 m. birželio 15 d. Komisijos sprendimą C(2005) 1757 galutinis dėl procedūros pagal [EB] sutarties 82 straipsnį ir EEE susitarimo 54 straipsnį (byla Comp/A.37.507/F3-AstraZeneca) tiek, kiek jame nustatyta, kad AstraZeneca AB ir AstraZeneca plc, reikalaudamos išregistruoti leidimus pateikti į rinką Danijoje ir Norvegijoje „Losec“ kapsules ir tuo pačiu išimti iš rinkos „Losec“ kapsules ir šiose dvejose valstybėse pradėti prekiauti „Losec MUPS“ tabletėmis, pažeidė EB 82 straipsnį ir EEE susitarimo 54 straipsnį, nes buvo nustatyta, kad šie du veiksmai ribojo „Losec“ kapsulių paralelinį importą šiose valstybėse.

               2.

               Šio sprendimo 2 straipsnyje solidariai AstraZeneca AB ir AstraZeneca plc paskirta bauda nustatoma 40 250 000 eurų, o šiuo straipsniu AstraZeneca AB paskirta bauda nustatoma 12 250 000 eurų.

               3.

               Atmesti likusią ieškinio dalį.

               4.

               AstraZeneca AB ir AstraZeneca plc padengia 90 % savo bylinėjimosi išlaidų ir 90 % Europos Komisijos bylinėjimosi išlaidų, išskyrus pastarosios išlaidas, susijusias su European Federation of Pharmaceutical Industries and Associations (EFPIA) įstojimu į bylą.

               5.

               EFPIA padengia savo bylinėjimosi išlaidas.

               6.

               Komisija padengia savo išlaidas, susijusias su EFPIA įstojimu į bylą, o taip pat 10 % likusių savo bylinėjimosi išlaidų ir 10 % AstraZeneca AB ir AstraZeneca plc bylinėjimosi išlaidų.

      (1)  OL C 271, 2005 10 29.


title: Byla T-625/11: 2013 m. sausio 15 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje BSH prieš VRDT (ecoDoor) (Bendrijos prekių ženklas — Žodinio Bendrijos prekių ženklo „ecoDoor“ paraiška — Absoliutus atmetimo pagrindas — Apibūdinamasis požymis — Reglamento (EB) Nr. 207/2009 7 straipsnio 1 dalies c punktas)

text:
               23.2.2013

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 55/12

         2013 m. sausio 15 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje BSH prieš VRDT (ecoDoor)

   (Byla T-625/11) (1)

   (Bendrijos prekių ženklas - Žodinio Bendrijos prekių ženklo „ecoDoor“ paraiška - Absoliutus atmetimo pagrindas - Apibūdinamasis požymis - Reglamento (EB) Nr. 207/2009 7 straipsnio 1 dalies c punktas)
   2013/C 55/20
   Proceso kalba: vokiečių

      Šalys

      Ieškovė: BSH Bosch und Siemens Hausgeräte GmbH (Miunchenas, Vokietija), atstovaujama advokato S. Biagosch

      Atsakovė: Vidaus rinkos derinimo tarnyba (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui), atstovaujama D. Walicka

      Dalykas

   Ieškinys, pareikštas dėl 2011 m. rugsėjo 22 d. VRDT pirmosios apeliacinės tarybos sprendimo (byla R 340/2011-1), susijusio su paraiška įregistruoti žodinį žymenį „ecoDoor“ kaip Bendrijos prekių ženklą.

      Rezoliucinė dalis

               1.

               Atmesti ieškinį.

               2.

               Priteisti iš BSH Bosch und Siemens Hausgeräte GmbH bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 32, 2012 2 4.


title: Byla C-527/10: 2010 m. lapkričio 15 d. Magyar Köztársaság Legfelsőbb Bíróság (Vengrija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje ERSTE Bank Hungary Nyrt. prieš Magyar Állam, B.C.L Trading GmbH, ERSTE Befektetési Zrt.

text:
               29.1.2011

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 30/20

         2010 m. lapkričio 15 d.Magyar Köztársaság Legfelsőbb Bíróság (Vengrija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje ERSTE Bank Hungary Nyrt. prieš Magyar Állam, B.C.L Trading GmbH, ERSTE Befektetési Zrt.

   (Byla C-527/10)
   ()
   2011/C 30/34
   Proceso kalba: vengrų

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Magyar Köztársaság Legfelsőbb Bírósága

      Šalys pagrindinėje byloje

      Kasatorė: ERSTE Bank Hungary Nyrt

      Atsakovės: Vengrijos valstybė, B.C.L Trading GmbH, ERSTE Befektetési Zrt.

      Įstojusi į bylą šalis: dr. Bárándy és Társai Ügyvédi Iroda, Komerční banka, a.s.

      Prejudicinis klausimas

   Ar 2000 m. gegužės 29 d. Tarybos reglamento (EB) Nr. 346/2000 (1) dėl bankroto bylų 5 straipsnio 1 dalis taikoma civilinėje byloje, susijusioje su daiktinės teisės (finansinio užstato) buvimu, kai šalis, kurioje kaip finansinis užstatas buvo pateikti vertybiniai popieriai ir vėliau — jų vertę atitinkantys pinigai, nebuvo Europos Sąjungos valstybe nare tuo metu, kai kitoje valstybėje narėje buvo iškelta bankroto byla, bet buvo valstybe nare, kai buvo pareikštas ieškinys?

      (1)  OL L 160, p. 1, 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 19 sk., 1 t., p. 191.


title: Byla C-248/07 2008 m. lapkričio 6 d. Teisingumo Teismo (trečioji kolegija) sprendimas byloje ( Hof van beroep te Antwerpen (Belgija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Trespa International B.V. prieš Nova Haven- en Vervoerbedrijf N.V. (Bendrijos muitinės kodekso įgyvendinimo reglamentas — 291 ir 297 straipsniai — Palankus tarifų režimas — Galutinis vartojimas — Asmens, kuris importuoja prekes arba paveda jas importuoti, kad išleistų į laisvą apyvartą , sąvoka — Prekių perleidimo Bendrijoje sąvoka — Asmens, kuriam perduodamos prekės , sąvoka)

text:
               20.12.2008

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 327/3

         2008 m. lapkričio 6 d. Teisingumo Teismo (trečioji kolegija) sprendimas byloje (Hof van beroep te Antwerpen (Belgija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Trespa International B.V. prieš Nova Haven- en Vervoerbedrijf N.V.

   (Byla C-248/07) (1)

   (Bendrijos muitinės kodekso įgyvendinimo reglamentas - 291 ir 297 straipsniai - Palankus tarifų režimas - Galutinis vartojimas - „Asmens, kuris importuoja prekes arba paveda jas importuoti, kad išleistų į laisvą apyvartą“, sąvoka - „Prekių perleidimo Bendrijoje“ sąvoka - „Asmens, kuriam perduodamos prekės“, sąvoka)
   (2008/C 327/05)
   Proceso kalba: olandų
   Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas
   Hof van beroep te Antwerpen
   Šalys pagrindinėje byloje
   Ieškovė: Trespa International B.V.
   Atsakovė: Nova Haven- en Vervoerbedrijf N.V.
   Dalykas
   Prašymas priimti prejudicinį sprendimą — Hof van beroep te Antwerpen — 1993 m. liepos 2 d. Komisijos reglamento (EEB) Nr. 2454/93, išdėstančio Tarybos reglamento (EEB) Nr. 2913/92, nustatančio Bendrijos muitinės kodeksą, įgyvendinimo nuostatas (OL L 253, p. 1), 1a, 291 ir 297 straipsnių išaiškinimas — „Bendrijoje atliekamo prekių perleidimo“, „asmens, kuris importuoja prekes arba paveda jas importuoti, kad išleistų į laisvą apyvartą“ ir „asmens, kuriam perduodamos prekės,“ sąvokos.
   Rezoliucinė dalis

               1.

               1993 m. liepos 2 d. Komisijos reglamento (EEB) Nr. 2454/93, išdėstančio Tarybos reglamento (EEB) Nr. 2913/92, nustatančio Bendrijos muitinės kodeksą, įgyvendinimo nuostatas, kuris buvo iš dalies pakeistas 1997 m. sausio 20 d. Komisijos reglamentu (EB) Nr. 89/97, 291 straipsnio 1 dalį reikia aiškinti taip, kad joje esanti „asmens, kuris importuoja prekes arba paveda jas importuoti“, sąvoka apima asmenį, kuriam skirtos prekės ir kuris ketina jas pateikti nustatytam galutiniam vartojimui, neatsižvelgiant į tai, ar jis pats pateikia muitinės deklaraciją ar šiuo tikslu paskiria atstovą pagal 1992 m. spalio 12 d. Tarybos reglamento (EEB) Nr. 2913/92, nustatančio Bendrijos muitinės kodeksą, 5 straipsnį. Ši sąvoka neapima šio asmens atstovo muitinėje, išskyrus atvejus, kai šis atstovas laikomas veikiančiu savo vardu ir dėl savo interesų pagal Reglamento Nr. 2913/92 5 straipsnio 4 dalies antrąją pastraipą ir todėl pripažįstamas importuotoju.

               2.

               Reglamento Nr. 2454/93, iš dalies pakeisto Reglamentu Nr. 89/97, 297 straipsnio 1 dalį reikia aiškinti taip, kad perleidimas Bendrijoje neatliekamas, kai prekės importuojamos į Belgiją, o paskui transportuojamos į Nyderlandus, jei įgaliotas asmuo veikia dėl galutinio importuotojo interesų, o tai turi patikrinti prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas. Vien tai, kad prekės buvo importuotos į Belgiją ir joje buvo atlikti muitinės formalumai, o paskui jos nugabentos į Nyderlandus, neturi reikšmės nustatant perleidimo minėtos nuostatos prasme egzistavimą. Perleidimo atveju asmuo, kuriam perduodamos prekės, privalo turėti pagal minėto reglamento 291 straipsnį išduotą leidimą.

               3.

               Reglamento Nr. 2454/93, iš dalies pakeisto Reglamentu Nr. 89/97, 297 straipsnio 1 dalį reikia aiškinti taip, kad joje nurodyta „asmens, kuriam perduodamos prekės“, sąvoka neapima muitinės agento, kuris muitinės formalumus atlieka dėl importuotojo interesų.

      (1)  OL C 170, 2007 7 21.


title: 2004 m. spalio 8 d. Teisingumo Teismo nutartis (penktoji kolegija) Byloje C-249/03: Europos Bendrijų Komisija prieš Transport Environment Development Systems (Trends) ir kt. (Arbitražinė išlyga — Sprendimas 2004/407/EB, Euratomas — 2 ir 3 straipsniai — Perdavimas Pirmosios instancijos teismui)

text:
               19.3.2005

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 69/2

      TEISINGUMO TEISMO NUTARTIS

   (penktoji kolegija)
   2004 m. spalio 8 d.
   Byloje C-249/03: Europos Bendrijų Komisija prieš Transport Environment Development Systems (Trends) ir kt. (1)

   (Arbitražinė išlyga - Sprendimas 2004/407/EB, Euratomas - 2 ir 3 straipsniai - Perdavimas Pirmosios instancijos teismui)
   (2005/C 69/05)
   Proceso kalba: graikų
   Byloje C-249/03 Europos Bendrijų Komisija, atstovaujama M. Patakia, padedant M. Bra, K. Kapoutzidou ir S. Chatziyiannis, prieš Transport Environment Development Systems (Trends), nepelno siekiančią privačią bendrovę, įsteigtą Atėnuose (Graikija), atstovaujamą advokato V. Christianos, Marios Kontaratos, gyvenantį Atėnuose (Graikija), Anastasios Tillis, gyvenantį Neo Irakleio Atikoje (Graikija), atstovaujamą advokato V. Christianos, Georgios Argyrakos, gyvenantį Atėnuose (Graikija), Konstantinos Petrakis, gyvenantį Cholargos Atikoje (Graikija), Fotini Koutrouba, gyvenantį Glyfada Atikoje (Graikija), dėl 2003 m. birželio 10 d. pareikšto ieškinio pagal EB sutarties 238 straipsnį, Teisingumo Teismas (penktoji kolegija), sudarytas iš einančio kolegijos pirmininko pareigas C. Gulmann, teisėjų R. Schintgen ir G. Arestis (pranešėjas); generalinis advokatas: M. Poiares Maduro, sekretorius: R. Grass, 2004 m. spalio 8 d. priėmė nutartį, kurios rezoliucinėje dalyje nurodyta:
   Perduoti bylą C-249/03 Europos Bendrijų Pirmosios instancijos teismui.

      (1)  OL C 184, 2003 8 2.


title: Byla T-305/07 ir T-306/07: 2009 m. rugsėjo 16 d. Pirmosios instancijos teismo sprendimas byloje Offshore Legends prieš VRDT — Acteon (OFFSHORE LEGENDS juodai baltas ir OFFSHORE LEGENDS mėlynas, juodas ir žalias ) (Bendrijos prekių ženklas — Protesto procedūra — Dviejų vaizdinių Bendrijos prekių ženklų OFFSHORE LEGENDS (vieno — juodai balto, kito — mėlyno, juodo ir žalio) paraiška — Ankstesnis vaizdinis nacionalinis prekių ženklas OFFSHORE 1 — Santykiniai atmetimo pagrindai — Galimybė supainioti — Prekių ir žymenų panašumas — Reikalavimo įrodyti faktinį ankstesnio prekių ženklo naudojimą nebuvimas — Reglamento (EB) Nr. 40/94 8 straipsnio 1 dalies b punktas (dabar — Reglamento (EB) Nr. 207/2009 8 straipsnio 1 dalies b punktas) — Reglamento (EB) Nr. 40/94 43 straipsnio 2 ir 3 dalys, skaitomos kartu su Reglamento (EB) Nr. 40/94 15 straipsnio 2 dalies a punktu (dabar — Reglamento (EB) Nr. 207/2009 42 straipsnio 2 ir 3 dalys bei Reglamento (EB) Nr. 207/2009 15 straipsnio 1 dalies antrosios pastraipos a punktas))

text:
               7.11.2009

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 267/60

         2009 m. rugsėjo 16 d. Pirmosios instancijos teismo sprendimas byloje Offshore Legends prieš VRDT — Acteon (OFFSHORE LEGENDS juodai baltas ir OFFSHORE LEGENDS mėlynas, juodas ir žalias)
   (Byla T-305/07 ir T-306/07) (1)

   (Bendrijos prekių ženklas - Protesto procedūra - Dviejų vaizdinių Bendrijos prekių ženklų OFFSHORE LEGENDS (vieno - juodai balto, kito - mėlyno, juodo ir žalio) paraiška - Ankstesnis vaizdinis nacionalinis prekių ženklas OFFSHORE 1 - Santykiniai atmetimo pagrindai - Galimybė supainioti - Prekių ir žymenų panašumas - Reikalavimo įrodyti faktinį ankstesnio prekių ženklo naudojimą nebuvimas - Reglamento (EB) Nr. 40/94 8 straipsnio 1 dalies b punktas (dabar — Reglamento (EB) Nr. 207/2009 8 straipsnio 1 dalies b punktas) - Reglamento (EB) Nr. 40/94 43 straipsnio 2 ir 3 dalys, skaitomos kartu su Reglamento (EB) Nr. 40/94 15 straipsnio 2 dalies a punktu (dabar — Reglamento (EB) Nr. 207/2009 42 straipsnio 2 ir 3 dalys bei Reglamento (EB) Nr. 207/2009 15 straipsnio 1 dalies antrosios pastraipos a punktas))
   2009/C 267/104
   Proceso kalba: prancūzų

      Šalys

      Ieškovė: Offshore Legends (Nevelė, Belgija), atstovaujama advokatų P. Maeyaert ir N. Clarembeaux

      Atsakovė: Vidaus rinkos derinimo tarnyba (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui), atstovaujama A. Folliard-Monguiral

      Kita procedūros VRDT Apeliacinėje taryboje šalis, įstojusi į bylą Pirmosios instancijos teisme: Aceton (Sen Tropezas, Prancūzija), atstovaujama advokato M. Milon

      Dalykas

   Du ieškiniai dėl 2007 m. gegužės 29 d. VRDT antrosios apeliacinės tarybos sprendimų (bylos R 1031/2006-2 ir R 1038/2006-2), susijusių su protesto procedūromis tarp Acteon ir Offshore Legends.

      Rezoliucinė dalis

               1.

               Atmesti ieškinius.

               2.

               Priteisti iš Offshore Legends bylinėjimosi išlaidas

      (1)  OL C 269, 2007 11 10.


title: Byla T-214/11: 2013 m. rugsėjo 13 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje ClientEarth ir PAN Europe prieš EFSA (Galimybė susipažinti su dokumentais — Reglamentas (EB) Nr. 1049/2001 — Ekspertų, pateikusių pastabas dėl rekomendacijų projekto, susijusio su mokslo dokumentais, kuriuos reikia pridėti prie prašymų leisti pateikti į rinką augalų apsaugos produktus ir šiuose produktuose esančias veikliąsias medžiagas, pavardės — Atsisakymas leisti susipažinti — Išimtis dėl asmens privataus gyvenimo ir neliečiamumo apsaugos — Asmens duomenų apsauga — Reglamentas (EB) Nr. 45/2001 — Pareiga motyvuoti)

text:
               26.10.2013

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 313/21

         2013 m. rugsėjo 13 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje ClientEarth ir PAN Europe prieš EFSA

   (Byla T-214/11) (1)

   (Galimybė susipažinti su dokumentais - Reglamentas (EB) Nr. 1049/2001 - Ekspertų, pateikusių pastabas dėl rekomendacijų projekto, susijusio su mokslo dokumentais, kuriuos reikia pridėti prie prašymų leisti pateikti į rinką augalų apsaugos produktus ir šiuose produktuose esančias veikliąsias medžiagas, pavardės - Atsisakymas leisti susipažinti - Išimtis dėl asmens privataus gyvenimo ir neliečiamumo apsaugos - Asmens duomenų apsauga - Reglamentas (EB) Nr. 45/2001 - Pareiga motyvuoti)
   2013/C 313/40
   Proceso kalba: anglų

      Šalys

      Ieškovės:
      ClientEarth (Londonas, Jungtinė Karalystė) ir Pesticide Action Network Europe (PAN Europe) (Briuselis, Belgija), atstovaujamos advokato P. Kirch

      Atsakovė: Europos maisto saugos tarnyba (EFSA), atstovaujama D. Detken

      Atsakovės pusėje į bylą įstojusi šalis: Europos Komisija, iš pradžių atstovaujama P. Oliver, P. Ondrůšek ir C. ten Dam, vėliau P. Oliver, P. Ondrůšek ir B. Martenczuk

      Dalykas

   Iš pradžių prašymas panaikinti 2011 m. vasario 10 d. EFSA sprendimą, kuriuo pagal 2001 m. gegužės 30 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentą (EB) Nr. 1049/2001 dėl galimybės visuomenei susipažinti su Europos Parlamento, Tarybos ir Komisijos dokumentais (OL L 145, p. 43; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 1 sk., 3 t., p. 331) atmesta paraiška dėl galimybės susipažinti su kai kuriais darbo dokumentais, susijusiais su EFSA parengtomis rekomendacijomis, skirtomis asmenims, teikiantiems prašymus leisti pateikti į rinką augalų apsaugos produktus, vėliau – prašymas panaikinti 2011 m. gruodžio 12 d. EFSA sprendimą atšaukti ankstesnį sprendimą ir suteikti galimybę ieškovėms susipažinti su visa prašoma informacija, išskyrus išorės ekspertų, pateikusių kai kurias pastabas dėl rekomendacijų projekto, pavardes.

      Rezoliucinė dalis

               1.

               Atmesti ieškinį.

               2.

               ClientEarth et Pesticide Action Network Europe (PAN Europe), Europos maisto saugos tarnyba (EFSA) ir Europos Komisija padengia savo bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 179, 2011 6 18.


title: Byla T-117/11: 2011 m. kovo 25 d. pareikštas ieškinys byloje PASP ir kt. prieš Tarybą

text:
               14.5.2011

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 145/36

         2011 m. kovo 25 d. pareikštas ieškinys byloje PASP ir kt. prieš Tarybą

   (Byla T-117/11)
   2011/C 145/60
   Proceso kalba: prancūzų

      Šalys

      Ieškovės: Port autonome de San Pedro (PASP) (San Pedras, Dramblio Kaulo Krantas), Port autonome d’Abidjan (Abidžanas, Dramblio Kaulo Krantas), Société de gestion du patrimoine du secteur de l’électricité (Sogepe) (Abidžanas), atstovaujamos advokato M. Ceccaldi

      Atsakovė: Europos Sąjungos Taryba

      Reikalavimai

   Ieškovės Bendrojo Teismo prašo:

               —

               Panaikinti 2011 m. sausio 14 d. Tarybos sprendimą 2011/18/BUSP ir 2011 m. sausio 14 d. Tarybos reglamentą (ES) Nr. 25/2011, kuriais nustatytos ribojančios priemonės tam tikriems asmenims ir subjektams, tiek, kiek jie susiję su ieškovėmis, tai yra PORT AUTONOME DE SAN PEDRO, PORT AUTONOME D’ABIDJAN, Société de gestion du patrimoine du secteur de l’électricité (SOGEPE).

               —

               Priteisti iš Tarybos bylinėjimosi išlaidas.

      Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

   Ieškovių nurodyti ieškinio pagrindai ir pagrindiniai motyvai iš esmės yra tokie patys arba panašūs į tuos, kurie nurodyti byloje T-142/11, SIR prieš Tarybą.


title: Byla T-8/09 2009 m. sausio 6 d. pareikštas ieškinys byloje Dredging International and Ondernemingen Jan de Nul prieš EMSA

text:
               4.4.2009

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 82/27

         2009 m. sausio 6 d. pareikštas ieškinys byloje Dredging International and Ondernemingen Jan de Nul prieš EMSA

   (Byla T-8/09)
   (2009/C 82/48)
   Proceso kalba: anglų
   Šalys

      Ieškovės: Dredging International NV (Zveindrechtas, Belgija) ir Ondernemingen Jan de Nul NV (Hofstade-Aalst, Belgija), atstovaujamos advokato R. Martens

      Atsakovė: Europos jūrų saugumo agentūra (EMSA)
   Ieškovių reikalavimai

               —

               Panaikinti EMSA sprendimą atmesti Joint Venture Oil Combat (JVOC), kurią sudaro ieškovės, pasiūlymą ir pasirašyti sutartį su konkurso laimėtoju;

               —

               pripažinti, kad sutartis, sudaryta tarp EMSA ir konkurso laimėtoju vykdant viešojo pirkimo procedūrą EMSA/NEG/3/2008, yra niekinė;

               —

               atlyginti apytiksliai 725 500 EUR nuostolius, kurie JVOC atsirado dėl ginčijamo sprendimo, ir palūkanas skaičiuojant nuo šio ieškinio pateikimo datos;

               —

               priteisti iš Komisijos bylinėjimosi išlaidas, įskaitant ir JVOC turėtas išlaidas advokatui.

         Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai
   Šioje byloje ieškovės prašo panaikinti atsakovės sprendimą atmesti jų pasiūlymą, pateiktą dėl viešojo pirkimo EMSA/NEG/3/2008 (Pasiūlymas Nr. 2: Šiaurės Jūra) dėl naftos produktų surinkimo laivų (1), ir pasirašyti sutartį su konkurso laimėtoju. Be to, ieškovės prašo atlyginti tariamus nuostolius, susijusius su dalyvavimu viešojo pirkimo procedūroje.
   Pagrįsdamos savo reikalavimus ieškovės nurodo keturis teisės pagrindus.
   Pirma, jos teigia, kad atsisakydama pateikti ieškovėms informaciją, kurios jos prašė, susijusią su minėto jų pasiūlymo atmetimo priežastimis ir dėl konkurso laimėtojo pasiūlymo ir jo santykinės naudos, atsakovė pažeidė reglamento (2) 135 straipsnio 2 dalį, EB 253 straipsnį ir esminius procedūros reikalavimus, susijusius su pareiga motyvuoti ir užtikrinti teises į gynybą. Be to, ieškovės teigia, kad atsakovė nesustabdė sutarties pasirašymo procedūros su konkurso laimėtoju laukdama, kol bus pasikeista reikšminga informacija su ieškovėmis, ir tuo pažeidė Finansinio reglamento (3) 105 straipsnio 2 dalį bei Komisijos reglamento Nr. 2342/2002 (4) 158astraipsnio 1 dalį.
   Antra, ieškovės tvirtina, kad atsakovė padarė akivaizdžių klaidų vertindama konkurso laimėtojo pasiūlymą ir tuo ji pažeidė vienodo požiūrio ir nediskriminavimo principus, numatytus Finansinio reglamento 89 straipsnyje.
   Trečia, ieškovės tvirtina, kad atsakovė, nenagrinėdama jų pateiktų argumentų, padarė keletą akivaizdžių vertinimo klaidų savo sprendime atmesti ieškovių pasiūlymą dėl to, kad jis neatitinka viešojo pirkimo specifikacijų 12.2 straipsnio. Todėl, ieškovių nuomone, atsakovė pažeidė proporcingumo, vienodo požiūrio ir nediskriminavimo principus bei Finansinio reglamento 89 straipsnio 1 dalį.
   Ketvirta, ieškovės tvirtina, kad atsakovės pateiktame viešojo pirkimo specifikacijų 12.2 straipsnio aiškinime biudžeto ribos yra akivaizdžiai neprotingos ir dėl to neįmanoma pateikti patvirtinantį pasiūlymą.

      (1)  OL 2008/S 48-065631.

      (2)  Europos jūrų saugumo agentūros reglamentas, priimtas 2003 m. gruodžio 9 d., nustatantis išsamias 2003 m. gruodžio 9 d. finansinio reglamento įgyvendinimo taisykles, taikomas Europos jūrų saugumo agentūros biudžetui, patvirtintam administracinės tarybos 2003 m. liepos 3 dieną.

      (3)  2002 m. birželio 25 d. Tarybos reglamentas (EB, Euratomas) Nr. 1605/2002 dėl Europos Bendrijų bendrajam biudžetui taikomo finansinio reglamento (OL L 248, p. 1; 2004 m. specialus leidimas lietuvių k., 1 sk., 4 t., p. 74).

      (4)  2002 m. gruodžio 23 d. Komisijos reglamentas (EB, Euratomas) Nr. 2342/2002, nustatantis išsamias Tarybos reglamento (EB, Euratomas) Nr. 1605/2002 dėl Europos Bendrijų bendrajam biudžetui taikomo finansinio reglamento įgyvendinimo taisykles (OL L 357, p. 1; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 1 sk., 4 t, p. 145).


title: Byla T-357/05 2005 m. rugsėjo 19 d. pareikštas ieškinys — Generalitat Valenciana prieš Europos Bendrijų Komisiją

text:
               12.11.2005

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 281/33

         2005 m. rugsėjo 19 d. pareikštas ieškinys — Generalitat Valenciana prieš Europos Bendrijų Komisiją
   (Byla T-357/05)
   (2005/C 281/60)
   Proceso kalba: ispanų
   Šalys

      Ieškovė: Generalitat Valenciana (Valencija, Ispanija), atstovaujama advokato José Vicente Sánchez-Tarazaga Marcelino

      Atsakovė: Europos Bendrijų Komisija
   Ieškovės reikalavimas

               —

               panaikinti 2005 m. birželio 27 d. Komisijos sprendimą C(2005) 1867 galutinis dėl paramos, suteiktos iš Sanglaudos fondo projektų grupei Nr. 97/11/61/028, sumažinimo.

         Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai
   Šis ieškinys pareikštas dėl 1997 m. gruodžio 5 d. Komisijos sprendimo C(97) 3882 pagal kurį Ispanijoje įgyvendinamas projektas Nr. 97/11/61/028, vadinamas „nuotėkų surinkimo ir valymo autonominio Valencijos (Ispanija) regiono Viduržemio jūros pakrantėje projektu“ (bendras projektas, sudarytas iš dvylikos atskirų projektų), gavo 75 011 715 eurų paramą iš Sanglaudos fondo. Ši pradinė suma vėliau buvo padidinta iki 92 742 913 eurų.
   Atlikdama auditą Komisija aptiko nemažai sutarties sudarymo tvarkos pažeidimų, ypač dėl patirties kaip vieno iš kriterijų sutarčiai paskirti ir vidutinės kainos metodo vertinant pasiūlytą kainą. Ginčijamame sprendime, kuris sumažina bendrą suteiktą paramą 2 217 537 eurų, atsakovė mano, kad buvo pažeisti 1993 m. birželio 14 d. Tarybos direktyvos 93/37 dėl viešojo darbų pirkimo sutarčių sudarymo tvarkos derinimo (1) 18 ir 30 straipsniai ir 1977 m. gruodžio 21 d. Europos Bendrijų finansinio reglamento 2 straipsnis.
   Grįsdama reikalavimus ieškovė teigia:

               —

               kad Bendrijos teisės aktai aiškiai numato patirtį kaip atrankos kriterijų ir nors konkrečiai jos nenurodo tarp taikytinų kriterijų, lengva pastebėti, kad pastarųjų sąrašas yra tik pavyzdinis, o ne baigtinis, nenurodant, kad negalima naudoti patirties kriterijaus skiriant sutartį. Šią išvadą patvirtina ir pati Bendrijos teismų praktika.

               —

               kad, bet kuriuo atveju, aiškiai matyti, jog neįmanoma laikyti, kad patirties kaip sutarties paskyrimo kriterijaus įrašymas į sutarties dokumentus yra sunkus ir akivaizdus Bendrijos teisės aktų ir teismų praktikos suformuluotų atsakomybės sąlygų pažeidimas;

               —

               kad „vidutinės kainos“ metodo kaip kainos kriterijaus nustatymo mechanizmo taikymas nėra aiškiai numatytas Bendrijos teisės aktuose, o teismų praktika neleidžia šio kriterijaus tik tuo atveju, kai jis yra naudojamas vienas, o ne tada, kai naudojamas kartu su kitais.

         Ieškovė taip pat nurodo teisinio saugumo, teisėtų lūkesčių, negaliojimo atgal ir proporcingumo principų pažeidimą.

      (1)  OL L 199, 1993 8 9, p. 54.


title: Byla T-160/08 P 2008 m. gegužės 5 d. Europos Bendrijų Komisijos pateiktas apeliacinis skundas dėl 2008 m. vasario 21 d. Tarnautojų teismo sprendimo byloje F-31/07 Putterie-De-Beukelaer prieš Komisiją

text:
               19.7.2008

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 183/23

         2008 m. gegužės 5 d. Europos Bendrijų Komisijos pateiktas apeliacinis skundas dėl 2008 m. vasario 21 d. Tarnautojų teismo sprendimo byloje F-31/07 Putterie-De-Beukelaer prieš Komisiją

   (Byla T-160/08 P)
   (2008/C 183/45)
   Proceso kalba: prancūzų
   Šalys

      Apeliantė: Europos Bendrijų Komisija, atstovaujama C. Bevardis-Kayser ir K. Herrmann

      Kita proceso šalis: F. Putterie-De-Beukelaer (Briuselis, Belgija)
   Apeliantės reikalavimai

               —

               Panaikinti ginčijamą sprendimą;

               —

               Grąžinti bylą nagrinėti Pirmosios instancijos teisme;

               —

               Atidėti klausimo dėl bylinėjimosi išlaidų priėmimą.

         Apeliacinio skundo pagrindai ir pagrindiniai argumentai
   Apeliaciniu skundu Komisija prašo panaikinti 2008 m. vasario 21 d. Tarnautojų teismo sprendimą, priimtą byloje Putterie-De-Beukelaer prieš Komisiją F-31/07, kuriuo šis teismas panaikino F. Putterie-De-Beukelaer tarnybinės veiklos vertinimo ataskaitą už laikotarpį nuo 2005 m. sausio 1 d. iki 2005 m. gruodžio 31 d. tiek, kiek nebuvo pripažinta jos kompetencija vykdyti B kategorijos funkcijų.
   Grįsdama apeliacinį skundą Komisija nurodo vienintelį pagrindą, susijusį su tuo, kad Tarnautojų teismas pažeidė Bendrijos teismo ex officio vykdomos kontrolės apimtį ur draudimą priimti sprendimą ultra petita.
   Komisija teigia, kad Tarnautojų teismas neturėjo teisės ex officio iškelti pagrindo dėl ginčijamo sprendimo teisėtumo esmės, grindžiamo Europos Bendrijų pareigūnų tarnybos nuostatų 43 straipsnio ir jų XIII priedo 10 straipsnio 3 dalies pažeidimais tiek, kiek šie pagrindai dėl esmės nėra viešosios tvarkos išlyga, kuria grindžiami pagrindai dėl nepriimtinumo.
   Papildomai Komisija tvirtina, jog kadangi ginčijamo sprendimo 75 ir 76 punktuose nurodytus motyvus galima pripažinti atskirais nuo su ginčijamo sprendimo teisėtumu iš esmės susijusio pagrindo, ir jie yra atskiras su teisės akto rengėjo nekompetencija susijęs pagrindas, Tarnautojų teismas pažeidė Komisijos teisę į gynybą, nes Tarnautojų teismo procedūros reglamento 77 straipsnio pagrindu šiuo klausimu jos neišklausė.


title: Byla T-40/07 P 2007 m. vasario 14 d. José António de Brito Sequeira Carvalho pateiktas apeliacinis skundas dėl 2006 m. gruodžio 13 d. Tarnautojų teismo sprendimo byloje F-17/05 de Brito Sequeira Carvalho prieš Komisiją

text:
               14.4.2007

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 82/46

         2007 m. vasario 14 d. José António de Brito Sequeira Carvalho pateiktas apeliacinis skundas dėl 2006 m. gruodžio 13 d. Tarnautojų teismo sprendimo byloje F-17/05 de Brito Sequeira Carvalho prieš Komisiją

   (Byla T-40/07 P)
   (2007/C 82/98)
   Proceso kalba: prancūzų
   Šalys

      Apeliantas: José António de Brito Sequeira Carvalho (Briuselis, Belgija), atstovaujamas advokato O. Martins

      Kita proceso šalis: Europos Bendrijų Komisija
   Apelianto reikalavimai

               —

               Pripažinti šį apeliacinį skundą priimtinu ir pagrįstu.

               —

               Nurodyti Komisijai pateikti bylą su visais su apeliantu susijusiais dokumentais, esančiais jo administracinėje byloje Komisijos tyrimų ir drausmės tarnyboje, medicinos tarnyboje ar bet kurioje kitoje vietoje, pradedant 2001 m. vasario 2 d. pirminės procedūros, susijusios su tariamais šmeižto, kuriuo kaltinamas apeliantas, įrodymais, dokumentais ir aktais.

               —

               Nurodyti Komisijai pateikti teisinį pagrindą, kuriuo remdamasis Komisijos pareigūnas pradėjo medicininės apžiūros procedūrą dėl apelianto psichinės sveikatos bei Paskyrimų tarnyba jį paskyrė administracine tvarka ištirti šmeižto aplinkybes, ir šios pirminės procedūros aktų sąrašą.

               —

               Panaikinti Europos Sąjungos Tarnautojų teismo sprendimą byloje F-17/05.

               —

               Pripažinti neteisėta medicininės apžiūros procedūrą, kuri pakeitė 2001 m. pradėtą administracinę procedūrą.

               —

               Pripažinti, kad šia dar nebaigta procedūra buvo pažeistas protingo termino principas.

               —

               Pripažinti 2004 m. birželio 18 d. Komisijos pareigūno aktą negaliojančiu dėl kompetencijos stokos, motyvų nebuvimo ir paties akto nebuvimo ir jo nepriskirti Komisijai.

               —

               Pripažinti, kad 2004 m. birželio 28 d. Paskyrimų tarnybos aktas teisiškai neegzistuoja ir kad juo negalima remtis prieš apeliantą, nes jis niekada nebuvo jam pateiktas.

               —

               Pripažinti, kad Komisijoje buvo vedama lygiagreti byla su neteisingais asmeninio pobūdžio duomenimis, ir tuo apeliantui buvo padaryta žala.

               —

               Pripažinti 2004 m. liepos 13 d. gydytojo aktą, kuriuo apeliantui uždraudžiama patekti į Komisijos pastatus, negaliojančiu ir neteisėtu, nekalbant apie Paskyrimų tarnybos formaliai motyvuotą sprendimą.

               —

               Pripažinti 2004 m. rugsėjo 22 d. Komisijos pareigūno aktą, kuriuo tariamos apelianto atostogos dėl ligos jo iniciatyva pratęsiamos šešis mėnesius, ir vėliau 2004 m. birželio mėn. priimtus aktus, darančius nuorodą į ankstesnius Paskyrimų tarnybos pareigūno dokumentus, negaliojančiais.

               —

               Priimti papildomus reikalavimus, kurie nebuvo pateikti pirmos instancijos teismui.

               —

               Priteisti iš Komisijos bylinėjimosi išlaidas.

         Apeliacinio skundo pagrindai ir pagrindiniai argumentai
   Apeliaciniame skunde apeliantas nurodo, kad Pirmosios instancijos teismas suklydo savo sprendimą pagrįsdamas neteisingu teisiniu pagrindu, t. y. Pareigūnų tarnybos nuostatų 59 straipsniu, susijusiu su automatiniu atostogų dėl ligos suteikimu, nes, apelianto nuomone, Komisija pažeidė Pareigūnų tarnybos nuostatų 86 straipsnį ir IX priedą bei aktus, reguliuojančius administracinių tyrimų ir drausminių procedūrų tvarką. Be to, apeliantas teigia, kad Pirmosios instancijos teismas pažeidė jo gynybos teisę ir Europos žmogaus teisių konvencijos 6 straipsnį bei teisingo teismo principą, nes priėmė sprendimą remdamasis neišsamiais bylos duomenimis ir nepriėmė sprendimo dėl tariamo lygiagrečios bylos buvimo. Jis taip pat teigia, kad Pirmosios instancijos teismas pažeidė Europos žmogaus teisių konvencijos 8 straipsnį, nes priėmė sprendimą remdamasis neteisingais įrodymais. Apeliantas, be kita ko, priekaištauja Pirmosios instancijos teismui, kad skundžiamame sprendime šis neišreiškė savo pozicijos dėl prašymo dėl procedūros atnaujinimo. Jis taip pat teigia, kad Pirmosios instancijos teismas neteisėtai nepadarė teisinių išvadų dėl tariamo institucijos, savo iniciatyva priėmusios sprendimą dėl jo išleidimo į atostogas dėl ligos, kompetencijos neturėjimo, kurį, apelianto nuomone, Pirmosios instancijos teismas turėjo pripažinti neegzistuojančiu dėl kompetencijos trūkumo ir motyvų nebuvimo.


title: Byla T-188/05 Joël De Bry 2005 m. gegužės 2 d. pareikštas ieškinys Europos Bendrijų Komisijai

text:
               23.7.2005

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 182/40

         Joël De Bry 2005 m. gegužės 2 d. pareikštas ieškinys Europos Bendrijų Komisijai
   (Byla T-188/05)
   (2005/C 182/75)
   Proceso kalba: prancūzų
   2005 m. gegužės 2 d. Europos Bendrijų Pirmosios instancijos teisme buvo pareikštas Joël De Bry, gyvenančio Woluwé-St-Lambert (Belgija), atstovaujamo advokatų Sébastien Orlandi, Albert Coolen, Jean-Noël Louis ir Etienne Marchal, nurodžiusių adresą dokumentams įteikti Liuksemburge, ieškinys Europos Bendrijų Komisijai.
   Ieškovas Pirmosios instancijos teismo prašo:

               1.

               panaikinti Komisijos sprendimą dėl ataskaitos apie pareiškėjo karjeros raidą 2003 m. parengimą,

               2.

               priteisti iš atsakovės simbolišką 1 euro sumą, kuri gali būti padidinama nagrinėjant bylą, ir bylinėjimosi išlaidas.

         Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai
   Grįsdamas savo ieškinį ieškovas pirmiausia remiasi savo vertintojo, kurio lygis yra toks pats, objektyviu interesų konfliktu.
   Be to, jis tvirtina, kad vertinant jo nuopelnus buvo padarytos vertinimo klaidos ir kad komentarai bei jo įvertinimas buvo nesuderinami.
   Galiausiai pareiškėjas remiasi bendrųjų Pareigūnų tarnybos nuostatų 43 straipsnio įgyvendinimo nuostatų, naujos sistemos, susijusios su karjeros raida, įgyvendinimo tikslų bei pareigos motyvuoti, teisės į gynybą ir Pareigūnų tarnybos nuostatų 26 straipsnio pažeidimu.


title: Byla C-508/07 P 2007 m. lapkričio 21 d. Cain Cellars, Inc. pateiktas apeliacinis skundas dėl 2007 m. rugsėjo 12 d. Pirmosios instancijos teismo (pirmoji kolegija) sprendimo byloje T-304/05 Cain Cellars, Inc. prieš Vidaus rinkos derinimo tarnybą (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui)

text:
               26.1.2008

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 22/32

         2007 m. lapkričio 21 d.Cain Cellars, Inc. pateiktas apeliacinis skundas dėl 2007 m. rugsėjo 12 d. Pirmosios instancijos teismo (pirmoji kolegija) sprendimo byloje T-304/05 Cain Cellars, Inc. prieš Vidaus rinkos derinimo tarnybą (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui)

   (Byla C-508/07 P)
   (2008/C 22/57)
   Proceso kalba: vokiečių
   Šalys

      Apeliantė: Cain Cellars, Inc., atstovaujama advokato J. Albrecht

      Kita proceso šalis: Vidaus rinkos derinimo tarnyba (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui)
   Apeliantės reikalavimai

               —

               Panaikinti 2007 m. rugsėjo 12 d. Pirmosios instancijos teismo (pirmoji kolegija) sprendimą byloje T-304/05.

               —

               Pripažinti, kad Reglamento dėl Bendrijos prekių ženklo 7 straipsnio 1 dalies b punkte įtvirtintas atsisakymo suteikti apsaugą pagrindas nedraudžia įregistruoti prekių ženklą, dėl kurio įregistravimo paduota paraiška.

               —

               Priteisti iš VRDT bylinėjimosi VRDT apeliacinėje taryboje, Pirmosios instancijos teisme ir apeliacinėje instancijoje išlaidas.

         Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai
   Apeliaciniame procese dėl 2007 m. rugsėjo 12 d. Europos Bendrijų Pirmosios instancijos teismo sprendimo byloje T-304/05 apeliantės nurodytų apeliacinio skundo pagrindų santrauka
   Pirmas ieškinio pagrindas
   Reglamento (EB) Nr. 40/94 7 straipsnio 1 dalies b punkto pažeidimas
   Apeliantė tvirtina, kad Pirmosios instancijos teismas, vertindamas esmines aplinkybes prašomo įregistruoti penkiakampio formos prekių ženklo skiriamiesiems požymiams įvertinti, neatsižvelgė į reikšmingus teisinius aspektus ir teisės principus, nes apeliantės penkiakampio formos prekių ženklą įvertino remdamasi vien tik teoriniais ir abstrakčiais svarstymais, o į bendrus, į faktus orientuotus vertinimo principus penkiakampio formos skiriamųjų požymių klausimu, visų pirma jo išskirtinumą („uniqueness“) šiuo atveju reikšmingame vyno sektoriuje, neatsižvelgė. Pirmosios instancijos teismas žymenį priskyrė paprastai „geometrinei figūrai“ ir abstrakčiai bei a priori nurodė, kad ši paprastų žymenų kategorija neturi jokio skiriamojo požymio.
   Antras ieškinio pagrindas
   Pirmosios instancijos teismo procedūros reglamento 67 (6) (10) straipsnio 3 dalies pažeidimas

               a)

               Pagal Pirmosios instancijos teismo procedūros reglamento 67 (6) (10) straipsnio 3 dalį Pirmosios instancijos teismas atsižvelgia tik į tuos dokumentus, su kuriais šalių advokatai ir atstovai galėjo susipažinti ir dėl kurių jie turėjo galimybę pareikšti savo nuomonę. Skundžiamo sprendimo 34 punkte remiamasi dokumentais, kuriuos VRDT pirmą kartą pateikė atsiliepime į ieškinį ir dėl kurių ieškovė negalėjo pateikti pastabų (rašytinis procesas buvo užbaigtas gavus atsiliepimą į ieškinį). Todėl sprendimas pagrįstas neleistinais įrodymais. Tai, kad apeliantė neturėjo galimybės pateikti pastabų, yra teisės būti išklausytam principo pažeidimas.

               b)

               Galiausiai apeliantė nurodo, kad apie žodinėje proceso dalyje siekiant įrodyti prašomo įregistruoti prekių ženklo skiriamuosius požymius pateiktus prekių atvaizdus, kurių prijungimui prie bylos pritarė VRDT ir kurie turi ypatingą reikšmę sprendžiant prašomo įregistruoti prekių ženklo skiriamųjų požymių klausimą, skundžiamame sprendime liko neužsiminta, o svarstant sprendimą dėl skiriamųjų požymių — neatsižvelgta. Ir tai yra teisės būti išklausytam principo pažeidimas.


title: Byla F-30/11: 2011 m. spalio 21 d. Tarnautojų teismo nutartis byloje Torijano Montero prieš Tarybą

text:
               12.5.2012

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 138/40

         2011 m. spalio 21 d. Tarnautojų teismo nutartis byloje Torijano Montero prieš Tarybą

   (Byla F-30/11) (1)

   2012/C 138/104
   Proceso kalba: prancūzų
   Antrosios kolegijos pirmininkas nutartimi nurodė išbraukti bylą iš registro.

      (1)  OL C 179, 2011 6 18, p. 21.


title: Byla C-214/11: 2011 m. gegužės 9 d. Wojewódzki Sąd Administracyjny w Gdańsku (Lenkijos Respublika) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Grand Sp. z o.o. prieš Dyrektor Izby Celnej w Gdyni

text:
               23.7.2011

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 219/6

         2011 m. gegužės 9 d.Wojewódzki Sąd Administracyjny w Gdańsku (Lenkijos Respublika) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Grand Sp. z o.o. prieš Dyrektor Izby Celnej w Gdyni

   (Byla C-214/11)
   2011/C 219/07
   Proceso kalba: lenkų

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Wojewódzki Sąd Administracyjny w Gdańsku

      Šalys pagrindinėje byloje

      Pareiškėja: Grand Sp. z o.o.

      Kita šalis: Dyrektor Izby Celnej w Gdyni

      Prejudicinis klausimas

   Ar 1998 m. birželio 22 d. Direktyvos 98/34/EB, nustatančios informacijos apie techninius standartus, reglamentus ir informacinės visuomenės paslaugų taisykles teikimo tvarką (1), 1 straipsnio 11 punktą reikia aiškinti taip, kad „techniniu reglamentu“, kurio projektą pagal direktyvos 8 straipsnio 1 dalį privalu pateikti Komisijai, laikytina ir įstatymo nuostata, pagal kurią draudžiama pratęsti leidimus lošimų mažų laimėjimų automatais veiklai?

      (1)  1998 m. birželio 22 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 98/34/EB, nustatanti informacijos apie techninius standartus, reglamentus ir informacinės visuomenės paslaugų taisykles teikimo tvarką (OL L 204, p. 37; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 13 sk., 20 t., p. 337), iš dalies pakeista 1998 m. liepos 20 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 98/48/EB, iš dalies keičiančia Direktyvą 98/34/EB, nustatančią informacijos apie techninius standartus ir reglamentus teikimo tvarką (OL L 217, p. 18; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 13 sk., 21 t., p. 8).


title: Byla C-325/07 2007 m. liepos 11 d. pareikštas ieškinys byloje Europos Bendrijų Komisija prieš Liuksemburgo Didžiąją Hercogystę

text:
               8.9.2007

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 211/28

         2007 m. liepos 11 d. pareikštas ieškinys byloje Europos Bendrijų Komisija prieš Liuksemburgo Didžiąją Hercogystę

   (Byla C-325/07)
   (2007/C 211/52)
   Proceso kalba: prancūzų
   Šalys

      Ieškovė: Europos Bendrijų Komisija, atstovaujama G. Rozet

      Atsakovė: Liuksemburgo Didžioji Hercogystė
   Ieškovės reikalavimai

               —

               pripažinti, kad nepriėmusi 2003 m. kovo 27 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvą 2003/18/EB, iš dalies keičiančią Tarybos direktyvą 87/477/EEB dėl darbuotojų apsaugos nuo rizikos, susijusios su asbesto poveikiu darbe (1) įgyvendinančių įstatymų ir kitų teisės aktų ar bet kuriuo atveju nepateikusi minėtų nuostatų Komisijai, Liuksemburgo Didžioji Hercogystė neįvykdė įsipareigojimų pagal šios direktyvos 2 straipsnio 1 dalį;

               —

               priteisti iš Liuksemburgo Didžiosios Hercogystės bylinėjimosi išlaidas.

         Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai
   Terminas perkelti direktyvą 2003/18/EB baigėsi 2006 m. balandžio 14 dieną.

      (1)  OL L 97, p. 48.


title: Byla C-234/09: 2009 m. birželio 26 d. Vestre Landsret (Danija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Skatteministeriet prieš DSV Road A/S

text:
               29.8.2009

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 205/27

         2009 m. birželio 26 d.Vestre Landsret (Danija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Skatteministeriet prieš DSV Road A/S

   (Byla C-234/09)
   2009/C 205/45
   Proceso kalba: danų

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Vestre Landsret

      Šalys pagrindinėje byloje

      Ieškovė: Skatteministeriet

      Atsakovė: DSV Road A/S

      Prejudiciniai klausimai

               1.

               Ar 1992 m. spalio 12 d. Tarybos reglamento (EEB) Nr. 2913/92, nustatančio Bendrijos muitinės kodeksą, 204 straipsnio 1 dalies a punktą, atsižvelgiant į 92 ir 96 straipsnius kartu su 1 straipsniu ir 4 straipsnio 9 bei 10 punktais, reikia aiškinti taip, kad

                           a)

                           skola muitinei atsiranda, jeigu įgaliotasis siuntėjas NKTS sistemoje per klaidą pradeda tranzito procedūrą fiziškai neegzistuojančioms prekėms ir todėl tranzito procedūros vėliau negalima užbaigti nustatyta tvarka, arba

                           b)

                           skola muitinei neatsiranda, nes laikoma, kad tranzito procedūra taikoma tik fiziškai egzistuojančioms prekėms, todėl klaidingas tranzito procedūros įforminimas per NKTS sistemą fiziškai neegzistuojančioms prekėms nelemia apmokestinimo muitais?

               2.

               Jeigu į 1 klausimo a dalį būtų atsakyta teigiamai, ar 1992 m. spalio 12 d. Tarybos reglamento (EEB) Nr. 2913/92, nustatančio Bendrijos muitinės kodeksą, 4 straipsnio 10 punkte numatytą „prekių importo“ sąvoką kartu su 204 straipsnio 1 dalies a punkte numatyta „prekių“ sąvoka reikia aiškinti taip, kad sąvoka apima tiek fiziškai egzistuojančias prekes, tiek fiziškai neegzistuojančias prekes?


title: Byla T-270/14: 2014 m. balandžio 29 d. pareikštas ieškinys byloje Grupa Azoty ATT Polymers/Komisija

text:
               14.7.2014

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 223/24

         2014 m. balandžio 29 d. pareikštas ieškinys byloje Grupa Azoty ATT Polymers/Komisija

   (Byla T-270/14)
   2014/C 223/29
   Proceso kalba: vokiečių

      Šalys

      Ieškovė: Grupa Azoty ATT Polymers GmbH (Gubenas, Vokietija), atstovaujama advokatų H. Janssen ir S. Kobes

      Atsakovė: Europos Komisija

      Reikalavimai

   Ieškovė Bendrojo Teismo prašo:

               —

               panaikinti 2013 m. gruodžio 18 d. Europos Komisijos sprendimą dėl valstybės pagalbos SA.33995 (2013/C) (ex 2013/NN) – Parama iš atsinaujinančių energijos išteklių pagamintai elektros energijai ir EEG sumažintas papildomas mokestis daug energijos naudojančioms įmonėms,

               —

               priteisti iš atsakovės bylinėjimosi išlaidas.

      Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

   Grįsdama ieškinį ieškovė remiasi trimis pagrindais.

               1.

               Pirmasis ieškinio pagrindas: SESV 107 straipsnio 1 dalies pažeidimas

                           —

                           Ieškovė teigia, kad ginčijamu sprendimu pažeidžiama SESV 107 straipsnio 1 dalis, nes Įstatyme dėl pirmenybės teikimo atsinaujinantiems energijos ištekliams (Gesetz für den Vorrang erneuerbarer Energien, toliau – EEG) numatytas EEG papildomas mokestis ir speciali kompensavimo tvarka nėra valstybinių išteklių arba valstybės kontroliuojamų išteklių suteikimas. Visos šių priemonių kvalifikavimui svarbios aplinkybės buvo nustatytos per ikiteisminę procedūrą tarp Komisijos ir Vokietijos Federacinės Respublikos. Nebėra jokių abejonių, kurias Komisija turėjo nustatyti per procedūrą pagal SESV 108 straipsnio 2 dalį, Reglamento (EB) Nr. 659/1999, nustatančio išsamias EB Sutarties 93 straipsnio taikymo taisykles (1), 4 straipsnio 4 dalį.

               2.

               Antrasis ieškinio pagrindas: SESV 108 straipsnio 1 dalies ir teisinio tikrumo principo pažeidimas

                           —

                           Ieškovė šiuo klausimu teigia, kad Komisija nepaisė SESV 108 straipsnio 1 dalies ir teisinio tikrumo principo, nes naujai pagalbai taikė procedūrą pagal Reglamento Nr. 659/1999 4 straipsnio 4 dalį vietoj procedūros dėl esamos pagalbos pagal Reglamento Nr. 659/1999 17 ir paskesnius straipsnius, siekdama peržiūrėti pirminį EEG pripažinimą pagalba. Šiuo atžvilgiu ji visų pirma tvirtina, kad Komisija 2002 m. gegužės 22 d. sprendimu 2000 m. EEG nekvalifikavo kaip pagalbos pagal SESV 107 straipsnio 1 dalį, nes nebuvo suteikti valstybiniai ištekliai. 2012 m. pataisomis padaryti 2000 m. EEG pakeitimai, lyginant su 2002 m. gegužės 22 d. Komisijos sprendimu, buvo neesminiai. Todėl pasikeitusį teisinį požiūrį Komisija galėjo išdėstyti procedūroje pagal SESV 108 straipsnio 1 dalį, nesukeldama naštos ieškovei.

               3.

               Trečiasis ieškinio pagrindas: Pagrindinių teisių chartijos 41 straipsnio ir teisės būti išklausytam principo pažeidimas

                           —

                           Toliau ieškovė tvirtina, kad atsakovė ginčijamą sprendimą priėmė, prieš tai nesuteikusi ieškovei galimybės pareikšti savo nuomonę.

      (1)  1999 m. kovo 22 d. Tarybos reglamentas (EB) Nr. 659/1999, nustatantis išsamias EB Sutarties 93 straipsnio taikymo taisykles (OL L 83, p. 1; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 8 sk., 1 t., p. 339).


title: Byla T-441/17: 2017 m. liepos 4 d. pareikštas ieškinys byloje Arca Capital Bohemia/Komisija

text:
               16.10.2017

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 347/26

         2017 m. liepos 4 d. pareikštas ieškinys byloje Arca Capital Bohemia/Komisija

   (Byla T-441/17)
   (2017/C 347/35)
   Proceso kalba: anglų

      Šalys

      Ieškovė: Arca Capital Bohemia a.s. (Praha, Čekijos Respublika), atstovaujama advokato M. Nedelka

      Atsakovė: Europos Komisija

      Reikalavimai

   Ieškovė Bendrojo Teismo prašo:

               —

               panaikinti 2017 m. kovo 13 d. Komisijos sprendimą COMP/F3/NB/tt*D-2017/025322, kuriuo, vadovaujantis Reglamentu (EB) Nr. 1049/2001, iš dalies nesuteikiama galimybė susipažinti su dokumentais, susijusiais su byla COMP/SA. 25076 (2011/NN) – Rental Housing privatizavimas – Karbon Invest;

               —

               panaikinti 2017 m. gegužės 4 d. Komisijos sprendimą C(2017) 3129 galutinis, kuriuo patvirtintas 2017 m. kovo 13 d. Komisijos sprendimas COMP/F3/NB/tt*D-2017/025322;

               —

               nurodyti Komisijai padengti savo pačios ir ieškovės išlaidas pagal jos pateiktus reikalavimus.

      Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

   Grįsdama ieškinį ieškovė remiasi dviem pagrindais.

               1.

               Pirmasis ieškinio pagrindas, susijęs su tuo, kad buvo neteisingai taikytos Reglamento (EB) Nr. 1049/2001 4 straipsnio 2 dalies pirmoje ir trečioje įtraukose nustatytos išimtys.

                           —

                           Ieškovė šiuo klausimu teigia, kad atsakovė neteisingai taikė susijusią jurisprudenciją, kuri, jo teigimu, netaikytina užbaigtos administracinės bylos atvejais. Be to, bylose dėl valstybės pagalbos egzistuoja didelis viešasis interesas gauti kuo daugiau informacijos, siekiant kontroliuoti valstybės institucijas, todėl argumentai, susiję su komerciniais interesais, turi būti pripažįstami ne tokie reikšmingi, kaip bylose dėl susijungimų ar kartelių.

               2.

               Antrasis ieškinio pagrindas, susijęs su tuo, kad informacijos atskleidimas yra svarbus viešasis interesas.

                           —

                           Ieškovė šiuo klausimu pateikia argumentus, kad aptariamas privatizavimas padarė žymų neigiamą socialinį poveikį, ir nurodo plačiai paplitusį įtarimą, kad procesas buvo susijęs su neteisėtu valstybės institucijų elgesiu.


title: Byla C-540/07: 2009 m. lapkričio 19 d. Teisingumo Teismo (antroji kolegija) sprendimas byloje Europos Bendrijų Komisija prieš Italijos Respubliką (Valstybės įsipareigojimų neįvykdymas — Laisvas kapitalo judėjimas — EB 56 straipsnis — EEE susitarimo 31 ir 40 straipsniai — Tiesioginiai mokesčiai — Iš į užsienį pervedamų dividendų išskaičiuojamas mokestis prie šaltinio — Dividendų atskaitymas gavėjo buveinės vietoje pagal dvigubo apmokestinimo išvengimo sutartį)

text:
               30.1.2010

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 24/5

         2009 m. lapkričio 19 d. Teisingumo Teismo (antroji kolegija) sprendimas byloje Europos Bendrijų Komisija prieš Italijos Respubliką

   (Byla C-540/07) (1)

   (Valstybės įsipareigojimų neįvykdymas - Laisvas kapitalo judėjimas - EB 56 straipsnis - EEE susitarimo 31 ir 40 straipsniai - Tiesioginiai mokesčiai - Iš į užsienį pervedamų dividendų išskaičiuojamas mokestis prie šaltinio - Dividendų atskaitymas gavėjo buveinės vietoje pagal dvigubo apmokestinimo išvengimo sutartį)
   2010/C 24/07
   Proceso kalba: italų

      Šalys

      Ieškovė: Europos Bendrijų Komisija, atstovaujama R. Lyal ir A. Aresu

      Atsakovė: Italijos Respublika, atstovaujama R. Adam, avvocato dello Stato P. Gentili,

      Dalykas

   Valstybės įsipareigojimų neįvykdymas — EB 56 straipsnio ir EEE 40 straipsnio pažeidimas — Labiau apsunkinanti kitose valstybėse narėse ir EEE Susitariančiosiose Šalyse įsteigtoms bendrovėms skirstomų dividendų apmokestinimo sistemą, palyginti su nacionaliniams dividendams taikoma sistema

      Rezoliucinė dalis

               1.

               Kitose valstybėse narėse įsteigtoms bendrovėms paskirstytiems dividendams taikydama mažiau palankią apmokestinimo tvarką, palyginti su taikoma bendrovėms rezidentėms paskirstytiems dividendams, Italijos Respublika neįvykdė įsipareigojimų pagal EB 56 straipsnio 1 dalį.

               2.

               Atmesti likusią ieškinio dalį.

               3.

               Priteisti iš Italijos Respublikos tris ketvirtadalius visų bylinėjimosi išlaidų, o iš Europos Bendrijų Komisijos — likusį ketvirtadalį.

      (1)  OL C 37, 2008 2 9.


title: Byla C-378/10: 2010 m. liepos 28 d. Magyar Köztársaság Legfelsőbb Bírósága (Vengrijos Respublika) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje VALE Építésí Kft.

text:
               20.11.2010

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 317/13

         2010 m. liepos 28 d.Magyar Köztársaság Legfelsőbb Bírósága (Vengrijos Respublika) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje VALE Építésí Kft.

   (Byla C-378/10)
   ()
   2010/C 317/25
   Proceso kalba: vengrų

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

   Magyar Köztársaság Legfelsőbb Bírósága

      Šalys pagrindinėje byloje

      Kasatorė: VALE Építésí Kft.

      Prejudiciniai klausimai

               1.

               Ar priimančioji valstybė narė turi atsižvelgti į EB 43 ir EB 48 straipsnius, jei kitoje valstybėje narėje (kilmės valstybė narė) įsteigta bendrovė į ją perkelia savo buveinę, o iš kilmės valstybės narės bendrovių registro dėl šios priežasties yra išbraukiama, bendrovės akcininkai pateikia naujus steigimo dokumentus, parengtus pagal priimančios valstybės narės teisę, ir bendrovė prašo ją įtraukti į priimančios valstybės narės bendrovių registrą pagal šios valstybės teisę?

               2.

               Jei į pirmąjį klausimą būtų atsakyta teigiamai, ar EB 43 ir EB 48 straipsnius reikia aiškinti taip, kad su jais nesuderinami tokie (priimančios) valstybės narės teisės aktai ar praktika, pagal kuriuos atsisakoma pagal kitos (kilmės) valstybės narės teisę teisėtai įsteigtai bendrovei suteikti teisę perkelti buveinę į priimančią valstybę narę ir joje tęsti veiklą pagal tos valstybės teisę?

               3.

               Ar atsakant į antrąjį klausimą reikia atsižvelgti į priežastį, dėl kurios priimanti valstybė narė atsisako prašančiąją bendrovę įtraukti į registrą, ir konkrečiai:

                           —

                           į tai, kad prašančioji bendrovė priimančioje valstybėje pateiktuose steigimo dokumentuose kilmės valstybėje narėje įsteigtą bendrovę, kuri išbraukta iš tos valstybės bendrovių registro, nurodo kaip teisinį pirmtaką ir prašo, kad tas pirmtakas būtų nurodytas priimančios valstybės bendrovių registre kaip jos teisinis pirmtakas?

                           —

                           į tai, ar tarptautinio reorganizavimo Bendrijoje atveju priimančioji valstybė, nagrinėdama prašymą įregistruoti bendrovę, privalo atsižvelgti į kilmės valstybės narės teisės aktą, kuriuo remiantis tos valstybės narės bendrovių registre nurodytas buveinės perkėlimo faktas, ir, jei ji turi į tai atsižvelgti, kokiu mastu?

               4.

               Ar priimančioji valstybė narė gali nagrinėti toje valstybėje pateiktą bendrovės, vykdančios tarptautinę reorganizaciją Bendrijoje, prašymą įregistruoti pagal vidaus teisės normas, susijusias su bendrovių reorganizacija nacionaliniu lygmeniu, t. y. ar ji gali reikalauti, kad bendrovė įvykdytų visas sąlygas pagal priimančios valstybės vidaus teisės normas, taikomas reorganizavimo nacionaliniu mastu atveju (pvz., pateikti balansą ir turto aprašą), o gal priešingai, EB 43 ir EB 48 straipsniais reikalaujama, kad ta valstybė atskirtų tarptautinę reorganizaciją Bendrijoje nuo reorganizacijos nacionaliniu lygmeniu ir, jei taip, kokiu mastu?


title: Byla C-372/04 Court of Appeal (Anglija ir Velsas) (Civil Division) 2004 m. liepos 12 d. nutartimi pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje The Queen on the application of Yvonne Watts prieš 1) Bedford Primary Care Trust 2) Secretary of State for Health

text:
               6.11.2004

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 273/15

         Court of Appeal (Anglija ir Velsas) (Civil Division) 2004 m. liepos 12 d. nutartimi pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje The Queen on the application of Yvonne Watts prieš 1) Bedford Primary Care Trust 2) Secretary of State for Health
   (Byla C-372/04)
   (2004/C 273/29)
   Court of Appeal (Anglija ir Velsas) (Civil Division) 2004 m. liepos 12 d. nutartimi kreipėsi į Europos Bendrijų Teisingumo Teismą su prašymu, kurį Teisingumo Teismo sekretoriatas gavo 2004 m. rugpjūčio 27 d., priimti prejudicinį sprendimą byloje The Queen on the application of Yvonne Watts prieš 1) Bedford Primary Care Trust 2) Secretary of State for Health.
   Court of Appeal (Anglija ir Velsas) (Civil Division) prašo Teisingumo Teismo atsakyti į šiuos klausimus:
   1)
   Ar atsižvelgiant į NST pobūdį ir jos teisinį statusą nacionalinėje teisėje, EB Sutarties 49 straipsnis, aiškinamas atsižvelgiant į Geraets Smits, Muller-Faure ir Inizan bylas, reiškia, kad ES teisė iš esmės suteikia nuolat gyvenantiems Jungtinėje Karalystėje asmenims teisę į gydymą ligoninėje kitoje valstybėje narėje Jungtinės Karalystės National Health Care Service (Nacionalinės sveikatos tarnybos) („NST“) sąskaita.
   Ypač, dėl tinkamo EB Sutarties 49 straipsnio aiškinimo:

               a)

               Ar yra koks nors skirtumas tarp valstybės finansuojamos sveikatos priežiūros tarnybos, tokios kaip NST, ir draudimo fondų, tokių kaip Nyderlandų ZFW sistema, ypač atsižvelgiant į aplinkybę, kad NST neturi fondo, iš kurio turi būti atliekamas mokėjimas?

               b)

               Ar NST įpareigota suteikti leidimą ir sumokėti už gydymą kitoje valstybėje narėje, nepaisant to, kad ji neprivalo suteikti leidimo ir sumokėti už gydymą, kurį suteikė Jungtinės Karalystės privatus paslaugų teikėjas?

               c)

               Ar yra svarbu, jei pacientas gauna gydymą nepriklausomai nuo NST įstaigos, be išankstinio leidimo ar įspėjimo?

         2)
   Ar yra svarbu atsakant į pirmą klausimą, ar NST suteiktas gydymas ligoninėje yra paslaugų teikimas pagal EB Sutarties 49 straipsnį?
   Jei taip, ar, atsižvelgiant į išdėstytas faktines aplinkybes, EB Sutarties 48, 49 ir 50 straipsniai reiškia, kad iš esmės:

               1)

               NST įstaigų suteiktas gydymas ligoninėje yra paslaugų teikimas pagal EB Sutarties 49 straipsnį;

               2)

               pacientas, gydomas NST ligoninėje, naudojasi laisve gauti paslaugas pagal EB Sutarties 49 straipsnį; ir

               3)

               gydymą ligoninėje suteikiančios NST įstaigos yra paslaugų teikėjai, kaip apibrėžta EB Sutarties 48 ir 50 straipsniuose?

         3)
   Jei EB Sutarties 49 straipsnis taikomas NST veiklai, tai ar gali jos arba Valstybės sekretoriaus atsisakymas suteikti išankstinį leidimą gydytis ligoninėje kitoje valstybėje narėje būti pagrįstas tokiu objektyviu pateisinimu:

               a)

               aplinkybe, kad leidimo suteikimas rimtai pakenktų NST gydymo prioritetų administravimo per laukimo sąrašus sistemai;

               b)

               aplinkybe, kad leidimo suteikimas leistų pacientams, turintiems mažiau skubų gydymo poreikį, įgyti pirmenybę pacientų, turinčių skubesnį gydymo poreikį, atžvilgiu;

               c)

               aplinkybe, kad leidimo suteikimas nukreiptų lėšas apmokėjimui už mažiau skubų gydymą asmenų, kurie ketina vykti į užsienį bei neigiamai paveiktų kitus asmenis, kurie nenori arba negali keliauti į užsienį, arba padidintų NST įstaigų išlaidas;

               d)

               aplinkybe, kad dėl leidimo suteikimo Jungtinei Karalystei gali tekti aprūpinti NST biudžetą papildomu finansavimu arba sumažinti NST teikiamų gydymų įvairovę;

               e)

               gydymo palyginamosiomis išlaidomis ir papildomomis išlaidomis kitose valstybėse narėse?

         4)
   Pagal EB Sutarties 49 straipsnį sprendžiant, ar gydymas prieinamas be nepagrįsto uždelsimo, kiek yra būtina ar leistina atsižvelgti ypač į:

               a)

               laukimo trukmę;

               b)

               atitinkamos NST įstaigos teikiamą gydymo pirmumą;

               c)

               sveikatos priežiūros teikimo administravimą pagal prioritetus, kuriais siekiama geriausiai panaudoti ribotus resursus;

               d)

               aplinkybę, kad NST gydymas yra nemokamas gydymo vietoje;

               e)

               individualią paciento sveikatos būseną ir ligos, dėl kurios gydymo pacientas kreipiasi, istoriją ir galimą eigą?

         5)
   Dėl tinkamo Reglamento Nr. 1480/71 (1) 22 straipsnio 2 dalies c punkto ir ypač žodžių „per laiką, paprastai reikalingą gauti aptariamą gydymą“ aiškinimo:

               a)

               Ar taikytini kriterijai yra identiški tiems, kurie taikytini pagal EB Sutarties 49 straipsnį sprendžiant klausimus dėl nepagrįsto uždelsimo?

               b)

               Jei ne, tuomet kiek yra būtina ar leistina atsižvelgti į 4 klausime išdėstytas aplinkybes?

         6)
   Ar tuomet, kai pagal ES teisę, valstybė narė privalo finansuoti nuolat joje gyvenančių asmenų gydymą ligoninėje kitoje valstybėje narėje, tokio gydymo išlaidos apskaičiuotinos pagal Reglamento Nr. 1408/71 22 straipsnį atsižvelgiant į valstybės narės, kurioje gydymas yra teikiamas, įstatymus, ar pagal EB Sutarties 49 straipsnį, atsižvelgiant į asmens nuolatinės gyvenamosios vietos valstybės narės įstatymus?
   Bet kuriuo atveju:

               a)

               Kokia yra tiksli prievolės apmokėti ar atlyginti išlaidas apimtis, ypač Jungtinės Karalystės atveju, kai gydymas ligoninėje pacientams yra nemokamas teikimo vietoje ir nacionaliniu lygiu nėra nustatytas gydymo išlaidų atlyginimo pacientams tarifas?

               b)

               Ar ši prievolė yra ribojama faktinėmis tokio paties ar ekvivalentiško gydymo išlaidomis pirmojoje valstybėje narėje?

               c)

               Ar ši prievolė apima pareigą apmokėti kelionės ir pragyvenimo išlaidas?

         7)
   Ar EB Sutarties 49 straipsnis ir Reglamento Nr. 1408/71 22 straipsnis aiškintini kaip nustatantys valstybėms narėms prievolę finansuoti gydymą ligoninėje kitose valstybėse narėse neatsižvelgiant į biudžeto apribojimus ir, jei taip, ar šie reikalavimai yra suderinami su valstybių narių atsakomybe už sveikatos paslaugų ir sveikatos priežiūros organizavimą bei teikimą, nustatyta EB Sutarties 152 straipsnio 5 dalimi.

      (1)  1971 m. birželio 14 d. Tarybos reglamentas (EEB) Nr. 1408/71 dėl socialinės apsaugos sistemų taikymo pagal darbo sutartį dirbantiems asmenims ir jų šeimos nariams, judantiems Bendrijoje.