title: Byla T-759/19: 2019 m. lapkričio 8 d. pareikštas ieškinys byloje Yalwen/Komisija

text:
               27.1.2020

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 27/59

      2019 m. lapkričio 8 d. pareikštas ieškinys byloje Yalwen/Komisija
      (Byla T-759/19)
      (2020/C 27/59)
      Proceso kalba: anglų

         Šalys

         Ieškovė: Yalwen Ltd (Birmingamas, Jungtinė Karalystė), atstovaujama solisitorių M. Whitehouse ir P. Halford

         Atsakovė: Europos Komisija

         Reikalavimai

      Ieškovė Bendrojo Teismo prašo:

                  —

                  panaikinti 2019 m. balandžio 2 d. Komisijos sprendimą (ES) 2019/1352 dėl valstybės pagalbos SA.44896, kurią Jungtinė Karalystė suteikė dėl kontroliuojamųjų užsienio bendrovių grupės finansavimo išimties (OL L 216, 2019, p. 1);

                  —

                  nepatenkinus šio reikalavimo, panaikinti ginčijamo sprendimo 2 straipsnį tiek, kiek jis pažeidžia ieškovės įsisteigimo laisvę, numatytą SESV 49 straipsnyje, ir

                  —

                  visais atvejais, priteisti iš Komisijos ieškovės patirtas bylinėjimosi išlaidas.

         Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

      Grįsdama ieškinį ieškovė remiasi vienuolika pagrindų.

                  1.

                  Pirmasis ieškinio pagrindas grindžiamas tuo, kad Komisija padarė teisės ir (arba) akivaizdžią vertinimo klaidą, nuspręsdama, kad grupės finansavimo išimties schema (toliau – ginčijama priemonė) suteikė ekonominį pranašumą pagal SESV 107 straipsnio 1 dalies prasmę ir apimtį.

                  2.

                  Antrasis ieškinio pagrindas grindžiamas tuo, kad Komisija padarė teisės ir (arba) akivaizdžią vertinimo klaidą, nurodydama atskaitos sistemą atrankumo analizei atlikti.

                  3.

                  Trečiasis ieškinio pagrindas grindžiamas tuo, kad Komisija padarė teisės ir (arba) akivaizdžias vertinimo klaidas, neteisingai ar nekompetentingai nurodydama bei neteisingai suprasdama savo pasirinktos atskaitos sistemos atitinkamus tikslus.

                  4.

                  Ketvirtasis ieškinio pagrindas grindžiamas tuo, kad Komisija padarė teisės ir (arba) akivaizdžias vertinimo klaidas, nustatydama, kad ginčijama priemonė lemia nukrypimą nuo jos pasirinktos atskaitos sistemos.

                  5.

                  Penktasis ieškinio pagrindas grindžiamas tuo, kad Komisija padarė teisės ir (arba) akivaizdžias vertinimo klaidas, neteisingai nustatydama, kad ginčijama priemonė yra prima facie atrankioji, klaidingai nurodydama, kad faktiškai ir teisiškai panašiose situacijose bendrovės buvo vertinamos skirtingai.

                  6.

                  Šeštasis ieškinio pagrindas grindžiamas tuo, kad Komisija padarė teisės klaidą ginčijamos priemonės atrankumo vertinime remdamasi Tarybos direktyva (ES) 2016/1164 (1), kuomet šis dokumentas įsigaliojo tik po to, kai Komisija nusprendė, kad ginčijama priemonė yra valstybės pagalba.

                  7.

                  Septintasis ieškinio pagrindas grindžiamas tuo, kad ginčijamas sprendimas parodo Komisijos piktnaudžiavimą įgaliojimais prieš JK fiskalinį suverenitetą.

                  8.

                  Aštuntasis ieškinio pagrindas grindžiamas tuo, kad Komisija padarė akivaizdžias vertinimo klaidas, nes nusprendė, kad tariama leidžianti nukrypti nuostata nėra pagrįsta remiantis ne prekybos finansinės veiklos pelno iš reikalavimus atitinkančių paskolos santykių, kuris prima facie patenka į Taxation (International and Other Provisions) Act 2010 [2010 m. Apmokestinimo įstatymas (tarptautinės ir kitos nuostatos)] 371EB straipsnio „JK veikla“ taikymo sritį, apmokestinimu. Dėl „reikalavimus atitinkančių išteklių“ ir „suderintų palūkanų“ išimties, Komisijos sprendime nepateikta arba pateikta nepakankamai išimties pagrįstumo motyvų.

                  9.

                  Devintasis ieškinio pagrindas grindžiamas tuo, kad Komisija pažeidė SESV 108 straipsnio 2 dalį, Reglamento (ES) 2015/1589 (2) 6 straipsnį ir gero administravimo pareigą, įtvirtintą Pagrindinių teisių chartijos 41 straipsnyje. Konkrečiai, sprendime pradėti procedūrą Komisija nenurodė turėjusi abejonių dėl to, ar pagrįstas „75 % atleidimas nuo mokesčių“ pagal Taxation (International and Other Provisions) Act 2010 [2010 m. Apmokestinimo įstatymas (tarptautinės ir kitos nuostatos)] 371ID straipsnį, tam, kad išvengtų praktinių sunkumų įvykdyti vadovaujančių asmenų funkcijų analizę, susijusią su skolinimo veikla grupės viduje, tokių kaip suteikti tinkamą galimybę suinteresuotoms šalims pareikšti savo nuomonę šiuo klausimu; vykdydama tyrimą Komisija nepasiūlė suinteresuotoms šalims pateikti nuomonę šiuo klausimu, o ginčijamame sprendime nusprendė neatsižvelgti į nuomonę, kurią šiuo klausimu suinteresuotos šalys visgi pateikė. Atsižvelgiant į tai, ginčijamas sprendimas yra niekinis.

                  10.

                  Dešimtasis ieškinio pagrindas grindžiamas tuo, kad Komisija padarė teisės klaidą nuspręsdama, kad JK bendrovės apmokestinimas dėl užsienio patronuojamųjų bendrovių pelno, „atsižvelgiant į šalyje esantį turtą ir vykdomą veiklą“, nelaikomas įsisteigimo laisvės apribojimu ir kad ginčijama priemonė nebuvo reikalinga Sutarties laisvių laikymosi užtikrinimui.
                  Grįsdama ieškinį dėl alternatyvaus reikalavimo panaikinti ginčijamo sprendimo 2 straipsnį ieškovė remiami šiuo pagrindu:

                  11.

                  Vienuoliktasis ieškinio pagrindas grindžiamas tuo, kad net jeigu ginčijama priemonė yra valstybės pagalbos schema (o tai yra neigiama), Komisija padarė teisės klaidą nuspręsdama, kad pagalbos susigrąžinimas nepažeis pagrindinių ES teisės principų, ir nurodydama vykdyti susigrąžinimą, nepaisant to, ar kontroliuojamosios užsienio bendrovės įsteigimas ir paskolų grupei priklausančioms užsienyje įsteigtoms bendrovėms suteikimas iš tikrųjų yra įsisteigimo laisvės įgyvendinimas. Konkrečiai šioje byloje pagalbos susigrąžinimas pažeistų ieškovės įsisteigimo laisvę, įtvirtintą SESV 49 straipsnyje. Dėl šio pažeidimo ginčijamo sprendimo 2 straipsnyje esantis nurodymas susigrąžinti turi būti panaikintas.

         (1)  2016 m. liepos 12 d. Tarybos direktyva (ES) 2016/1164, kuria nustatomos kovos su mokesčių vengimo praktika, tiesiogiai veikiančia vidaus rinkos veikimą, taisyklės (OL L 193, 2016, p. 1).

         (2)  2015 m. liepos 13 d. Tarybos reglamentas (ES) 2015/1589, nustatantis išsamias Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo 108 straipsnio taikymo taisykles (OL L 248, 2015, p. 9; klaidų ištaisymas OL L 186, 2017, p. 17).


title: Byla T-777/19: 2019 m. lapkričio 12 d. pareikštas ieškinys byloje CAPA ir kt./Komisija

text:
               27.1.2020

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 27/61

      2019 m. lapkričio 12 d. pareikštas ieškinys byloje CAPA ir kt./Komisija
      (Byla T-777/19)
      (2020/C 27/60)
      Proceso kalba: prancūzų

         Šalys

         Ieškovai: Coopérative des artisans pêcheurs associés (CAPA) (Le Treporas, Prancūzija) ir 10 kitų ieškovų, atstovaujamų advokato M. Le Berre

         Atsakovė: Europos Komisija

         Reikalavimai

      Ieškovai Bendrojo Teismo prašo:

                  —

                  pripažinti ieškinį priimtinu ir pagrįstu;

            ir

                  —

                  panaikinti 2019 m. liepos 26 d. Komisijos sprendimą C(2019)5498 galutinis;

                  —

                  priteisti iš Komisijos bylinėjimosi išlaidas.

         Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

      Grįsdami ieškinį ieškovai remiasi dviem pagrindais.

                  1.

                  Pirmasis ieškinio pagrindas grindžiamas tuo, kad buvo pažeistos ieškovų procesinės teisės pagal SESV 108 straipsnio 2 dalį, nes tiek iš ginčijamo sprendimo priėmimo aplinkybių, tiek iš jo teksto matyti, kad objektyviai Komisija turėjo abejonių dėl būtinybės pradėti oficialią tyrimų procedūrą.

                  2.

                  Antrasis ieškinio pagrindas grindžiamas pareigos motyvuoti pažeidimu.


title: Byla C-360/18: 2019 m. gruodžio 19 d. Teisingumo Teismo (trečioji kolegija) sprendimas byloje (Finanzgericht Düsseldorf (Vokietija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Cargill Deutschland GmbH/Hauptzollamt Krefeld (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą – Reglamentas (ES) Nr. 1360/2013 – Žemės ūkis – Bendras rinkų organizavimas – Cukraus sektorius – Gamybos mokestis – Veiksmingumas – Teisė susigrąžinti nepagrįstai sumokėtas sumas – Nacionalinės teisės normų, susijusių su senaties terminais, taikytinumas – Veiksmingumo principas)

text:
               24.2.2020

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 61/5

      2019 m. gruodžio 19 d. Teisingumo Teismo (trečioji kolegija) sprendimas byloje (Finanzgericht Düsseldorf (Vokietija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Cargill Deutschland GmbH/Hauptzollamt Krefeld
      (Byla C-360/18) (1)

      (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą - Reglamentas (ES) Nr. 1360/2013 - Žemės ūkis - Bendras rinkų organizavimas - Cukraus sektorius - Gamybos mokestis - Veiksmingumas - Teisė susigrąžinti nepagrįstai sumokėtas sumas - Nacionalinės teisės normų, susijusių su senaties terminais, taikytinumas - Veiksmingumo principas)
      (2020/C 61/06)
      Proceso kalba: vokiečių

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Finanzgericht Düsseldorf

         Šalys pagrindinėje byloje

         Pareiškėja: Cargill Deutschland GmbH

         Atsakovė: Hauptzollamt Krefeld

         Rezoliucinė dalis

      2013 m. gruodžio 2 d. Tarybos reglamentas (ES) Nr. 1360/2013, kuriuo nustatomi 2001–2002, 2002–2003, 2003–2004, 2004–2005 ir 2005–2006 prekybos metų cukraus sektoriaus gamybos mokesčiai, 2001–2002 ir 2004–2005 prekybos metų papildomo mokesčio skaičiavimo koeficientas ir suma, kurią cukraus gamintojai turi sumokėti runkelių pardavėjams dėl susidariusio didžiausio mokesčio ir priskaičiuoto 2002–2003, 2003–2004 ir 2005–2006 prekybos metų mokesčio skirtumo, turi būti aiškinamas taip:

                  —

                  ūkio subjektų nepagrįstai sumokėtos šių mokesčių sumos turi būti grąžinamos taikant nacionalinę teisę, ypač laikantis joje nustatytų senaties terminų ir vadovaujantis lygiavertiškumo bei veiksmingumo principais,

                  —

                  juo draudžiamos nacionalinės teisės normos, kuriose, kaip jas aiškina kompetentingi nacionaliniai teismai, yra numatyta, kad prašymui grąžinti nepagrįstai sumokėtus cukraus gamybos mokesčius taikomas senaties terminas pasibaigia prieš įsigaliojant šiam reglamentui, o dėl to tampa praktiškai neįmanoma pasinaudoti šiems ūkio subjektams pagal Sąjungos teisės sistemą suteikta teise į šių mokesčių už minėtame reglamente nurodytus prekybos metus susigrąžinimą.

         (1)  OL C 328, 2018 9 17.


title: Byla C-386/18: 2019 m. gruodžio 19 d. Teisingumo Teismo (antroji kolegija) sprendimas byloje (College van Beroep voor het Bedrijfsleven (Nyderlandai) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Coöperatieve Producentenorganisatie en Beheersgroep Texel UA/Minister van Landbouw, Natuur en Voedselkwaliteit (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą – Bendra žuvininkystės politika – Reglamentai (ES) Nr. 1303/2013, 1379/2013 ir 508/2014 – Žvejybos ir akvakultūros produktų gamintojų organizacijos – Gamybos ir prekybos planai – Finansinė parama tiems planams rengti ir įgyvendinti – Išlaidų tinkamumo finansuoti sąlygos – Valstybių narių diskrecija – Galimybės pateikti paraišką dėl paramos nebuvimas pagal nacionalinę teisę)

text:
               24.2.2020

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 61/6

      2019 m. gruodžio 19 d. Teisingumo Teismo (antroji kolegija) sprendimas byloje (College van Beroep voor het Bedrijfsleven (Nyderlandai) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Coöperatieve Producentenorganisatie en Beheersgroep Texel UA/Minister van Landbouw, Natuur en Voedselkwaliteit
      (Byla C-386/18) (1)

      (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą - Bendra žuvininkystės politika - Reglamentai (ES) Nr. 1303/2013, 1379/2013 ir 508/2014 - Žvejybos ir akvakultūros produktų gamintojų organizacijos - Gamybos ir prekybos planai - Finansinė parama tiems planams rengti ir įgyvendinti - Išlaidų tinkamumo finansuoti sąlygos - Valstybių narių diskrecija - Galimybės pateikti paraišką dėl paramos nebuvimas pagal nacionalinę teisę)
      (2020/C 61/07)
      Proceso kalba: nyderlandų

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      College van Beroep voor het Bedrijfsleven

         Šalys pagrindinėje byloje

         Pareiškėja: Coöperatieve Producentenorganisatie en Beheersgroep Texel UA

         Atsakovas: Minister van Landbouw, Natuur en Voedselkwaliteit

         Rezoliucinė dalis

                  1.

                  2014 m. gegužės 15 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) Nr. 508/2014 dėl Europos jūrų reikalų ir žuvininkystės fondo ir kuriuo panaikinami Tarybos reglamentai (EB) Nr. 2328/2003, (EB) Nr. 861/2006, (EB) Nr. 1198/2006 bei (EB) Nr. 791/2007 ir Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (ES) Nr. 1255/2011, 66 straipsnio 1 dalis turi būti aiškinama taip, kad pagal ją valstybei narei draudžiama atsisakyti tenkinti žuvininkystės ir akvakultūros produktų gamintojų organizacijos paraišką dėl subsidijos išlaidoms, kurių ji patyrė rengdama ir įgyvendindama gamybos ir prekybos planą, motyvuojant tuo, kad paraiškos pateikimo momentu ta valstybė narė nacionalinės teisės sistemoje dar nebuvo numačiusi galimybės pateikti tokią paraišką.

                  2.

                  Reglamento Nr. 508/2014 66 straipsnio 1 dalis turi būti aiškinama taip, kad ja žuvininkystės ir akvakultūros produktų gamintojų organizacijoms tiesiogiai nesuteikiama teisė į finansinę paramą iš Europos jūrų reikalų ir žuvininkystės fondo išlaidoms, patirtoms rengiant ir įgyvendinant gamybos ir prekybos planą.

                  3.

                  2013 m. gruodžio 17 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) Nr. 1303/2013, kuriuo nustatomos Europos regioninės plėtros fondui, Europos socialiniam fondui, Sanglaudos fondui, Europos žemės ūkio fondui kaimo plėtrai ir Europos jūros reikalų ir žuvininkystės fondui bendros nuostatos ir Europos regioninės plėtros fondui, Europos socialiniam fondui, Sanglaudos fondui ir Europos jūros reikalų ir žuvininkystės fondui taikytinos bendrosios nuostatos ir panaikinamas Tarybos reglamentas (EB) Nr. 1083/2006, 65 straipsnio 6 dalis turi būti aiškinama taip, kad pagal ją nedraudžiama skirti subsidijos iš Europos jūrų reikalų ir žuvininkystės fondo gamybos ir prekybos planui rengti ir įgyvendinti, jeigu paraiška dėl subsidijos pateikta po to, kai tas planas buvo parengtas ir įgyvendintas.

         (1)  OL C 294, 2018 8 20.


title: Byla C-389/18: 2019 m. gruodžio 19 d. Teisingumo Teismo (septintoji kolegija) sprendimas byloje (Tribunal de première instance francophone de Bruxelles (Belgija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Brussels Securities SA/Belgijos valstybė (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą – Bendroji mokesčių sistema, taikoma įvairių valstybių narių patronuojančiosioms ir patronuojamosioms bendrovėms – Direktyva 90/435/EEB – Dvigubo apmokestinimo išvengimas – 4 straipsnio 1 dalies pirma įtrauka – Draudimas apmokestinti gautą pelną – Patronuojamosios bendrovės paskirstytų dividendų įskaičiavimas į patronuojančiosios bendrovės mokesčio bazę – Paskirstytų dividendų atskaitymas iš patronuojančiosios bendrovės mokesčio bazės ir pertekliaus perkėlimas į kitus mokestinius metus be apribojimų laiko atžvilgiu – Atskaitymų mokesčių tikslais iš pelno eilės tvarka – Mokesčių lengvatos netekimas)

text:
               24.2.2020

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 61/7

      2019 m. gruodžio 19 d. Teisingumo Teismo (septintoji kolegija) sprendimas byloje (Tribunal de première instance francophone de Bruxelles (Belgija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Brussels Securities SA/Belgijos valstybė
      (Byla C-389/18) (1)

      (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą - Bendroji mokesčių sistema, taikoma įvairių valstybių narių patronuojančiosioms ir patronuojamosioms bendrovėms - Direktyva 90/435/EEB - Dvigubo apmokestinimo išvengimas - 4 straipsnio 1 dalies pirma įtrauka - Draudimas apmokestinti gautą pelną - Patronuojamosios bendrovės paskirstytų dividendų įskaičiavimas į patronuojančiosios bendrovės mokesčio bazę - Paskirstytų dividendų atskaitymas iš patronuojančiosios bendrovės mokesčio bazės ir pertekliaus perkėlimas į kitus mokestinius metus be apribojimų laiko atžvilgiu - Atskaitymų mokesčių tikslais iš pelno eilės tvarka - Mokesčių lengvatos netekimas)
      (2020/C 61/08)
      Proceso kalba: prancūzų

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Tribunal de première instance francophone de Bruxelles

         Šalys pagrindinėje byloje

         Pareiškėja: Brussels Securities SA

         Atsakovė: Belgijos valstybė

         Rezoliucinė dalis

      1990 m. liepos 23 d. Tarybos direktyvos 90/435/EEB dėl bendrosios mokesčių sistemos, taikomos įvairių valstybių narių patronuojančioms ir dukterinėms bendrovėms, iš dalies pakeistos 2003 m. gruodžio 22 d. Tarybos direktyva 2003/123/EB, 4 straipsnio 1 dalis turi būti aiškinama taip, kad pagal ją draudžiamos valstybės narės teisės nuostatos, kuriose numatyta, jog dividendai, kuriuos patronuojančioji bendrovė gavo iš savo patronuojamosios bendrovės, pirmiausia turi būti įskaičiuojami į patronuojančiosios bendrovės mokesčio bazę, paskui 95 % šių dividendų gali būti atskaityta, o perteklius perkeltas į vėlesnius mokestinius laikotarpius be jokių apribojimų laiko atžvilgiu, nes šis atskaitymas yra prioritetinis, palyginti su kitais atskaitymais mokesčių tikslais, kurių perkėlimas ribojamas laiko atžvilgiu.

         (1)  OL C 294, 2018 8 20.


title: Byla T-627/19 R: 2020 m. sausio 31 d. Bendrojo Teismo pirmininko nutartis byloje Schindler ir kt. / Komisija (Laikinųjų apsaugos priemonių taikymas – Laisvės, saugumo ir teisingumo erdvė – Jungtinės Karalystės išstojimas iš Europos Sąjungos – Jungtinės Karalystės piliečiai, gyvenantys kitoje Sąjungos valstybėje narėje – Sąjungos pilietybės netekimas – Ieškinys dėl neveikimo – Prašymo taikyti laikinąsias apsaugos priemones nepriimtinumas)

text:
               23.3.2020

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 95/33

      2020 m. sausio 31 d. Bendrojo Teismo pirmininko nutartis byloje Schindler ir kt. / Komisija

      (Byla T-627/19 R)
      (Laikinųjų apsaugos priemonių taikymas - Laisvės, saugumo ir teisingumo erdvė - Jungtinės Karalystės išstojimas iš Europos Sąjungos - Jungtinės Karalystės piliečiai, gyvenantys kitoje Sąjungos valstybėje narėje - Sąjungos pilietybės netekimas - Ieškinys dėl neveikimo - Prašymo taikyti laikinąsias apsaugos priemones nepriimtinumas)
      (2020/C 95/42)
      Proceso kalba: prancūzų

         Šalys

         Ieškovai: Harry Schindler (Porto d'Ascoli, Italija) ir 5 kiti ieškovai, nurodyti nutarties priede, atstovaujami advokato J. Fouchet

         Atsakovė: Europos Komisija, atstovaujama F. Erlbacher, C. Giolito ir E. Montaguti

         Dalykas

      SESV 279 straipsniu ir Bendrojo Teismo procedūros reglamento 156 straipsniu grindžiamas prašymas, pirma, sustabdyti 2019 m. rugsėjo 13 d. eksplicitinį Komisijos atsisakymą pripažinti savo neveikimą ir, antra, nurodyti Komisijai imtis kai kurių laikinųjų priemonių, siekiant išsaugoti ieškovų Europos Sąjungos pilietybę po to, kai Jungtinė Didžiosios Britanijos ir Šiaurės Airijos Karalystė išstos iš Europos Sąjungos, taip pat nurodyti Komisijai priimti laikiną sprendimą dėl alternatyvaus minėtos pilietybės statuso, kuriame būtų numatytos įvairios priemonės, susijusios su atvykimu, apsigyvenimu, socialinėmis teisėmis ir profesine veikla, taikytinos nesant susitarimo dėl Jungtinės Karalystės išstojimo iš Europos Sąjungos.

         Rezoliucinė dalis

                  1.

                  Atmesti prašymą taikyti laikinąsias apsaugos priemones.

                  2.

                  Atidėti bylinėjimosi išlaidų klausimo nagrinėjimą.


title: Byla T-874/19: 2019 m. gruodžio 23 d. pareikštas ieškinys byloje Impera / EUIPO – Euro Games Technology (Flaming Forties)

text:
               20.4.2020

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 129/2

      2019 m. gruodžio 23 d. pareikštas ieškinys byloje Impera / EUIPO – Euro Games Technology (Flaming Forties)

      (Byla T-874/19)
      (2020/C 129/02)
      Kalba, kuria surašytas ieškinys: anglų

         Šalys

         Ieškovė: Impera GmbH (Steinhaus, Austrija), atstovaujama advokato C. Straberger

         Atsakovė: Europos Sąjungos intelektinės nuosavybės tarnyba (EUIPO)

         Kita procedūros Apeliacinėje taryboje šalis: Euro Games Technology Ltd (Vranya-Lozen-Triugulnika, Bulgarija)

         Su procedūra EUIPO susijusi informacija

         Prekių ženklo, dėl kurio kilo ginčas, paraišką pateikęs asmuo: ieškovė Bendrajame Teisme.

         Prekių ženklas, dėl kurio kilo ginčas: žodinio Sąjungos prekių ženklo „Flaming Forties“ paraiška – Registracijos paraiška Nr. 16 729 154.

         Procedūra EUIPO: protesto procedūra.

         Ginčijamas sprendimas: 2019 m. spalio 23 d. EUIPO penktosios apeliacinės tarybos sprendimas byloje R 2304/2018-5.

         Reikalavimai

      Ieškovė Bendrojo Teismo prašo:

                  —

                  panaikinti ginčijamą sprendimą,

                  —

                  patenkinti visą ieškovės Europos Sąjungos prekių ženklo paraišką Nr. 16 729 154 arba grąžinti bylą Apeliacinei tarybai;

                  —

                  nurodyti kitai procedūros EUIPO šaliai, jei ji veikia kaip į bylą įstojęs asmuo, padengti ieškovės bylinėjimosi išlaidas;

                  —

                  nurodyti EUIPO padengti ieškovės bylinėjimosi išlaidas, jei išlaidos nebuvo priskirtos kitai procedūros EUIPO šaliai.

         Pagrindas, kuriuo remiamasi

                  —

                  Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) 2017/1001 8 straipsnio 1 dalies b punkto pažeidimas.


title: Byla T-109/20: 2020 m. vasario 19 d. pareikštas ieškinys byloje Numbi / Taryba

text:
               20.4.2020

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 129/14

      2020 m. vasario 19 d. pareikštas ieškinys byloje Numbi / Taryba

      (Byla T-109/20)
      (2020/C 129/18)
      Proceso kalba: prancūzų

         Šalys

         Ieškovas: John Numbi (Kinšasa, Kongo Demokratinė Respublika), atstovaujamas advokatų T. Bontinck, P. De Wolf ir A. Guillerme

         Atsakovė: Europos Sąjungos Taryba

         Reikalavimai

      Ieškovas Bendrojo Teismo prašo:

                  —

                  panaikinti 2019 m. gruodžio 9 d. Tarybos sprendimą (BUSP) 2019/2109, kiek ieškovo pavardė palikta Sprendimo 2010/788/BUSP II priedo sąraše Nr. 5,

                  —

                  panaikinti 2019 m. gruodžio 9 d. Tarybos reglamentą (ES) 2019/2101, kiek ieškovo pavardė palikta Reglamento (EB) Nr. 1183/2005 Ia priedo sąraše Nr. 5,

                  —

                  pripažinti Sprendimo 2010/788/BUSP 3 straipsnio 2 dalies b punkto ir Reglamento (EB) 1183/2005/EB 2b straipsnio 1 dalies b punkto nuostatas neteisėtomis,

                  —

                  priteisti iš Tarybos bylinėjimosi išlaidas.

         Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

      Grįsdamas ieškinį ieškovas nurodo keturis pagrindus, kurie iš esmės yra tokie patys arba panašūs į tuos, kuriais remiamasi byloje T-95/20, Kazembe Musonda / Taryba.


title: Byla T-114/20: 2020 m. vasario 19 d. pareikštas ieškinys byloje Alvargonzález Ramos / EUIPO – Ursus-3 Capital, A.V. (URSUS Kapital)

text:
               20.4.2020

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 129/17

      2020 m. vasario 19 d. pareikštas ieškinys byloje Alvargonzález Ramos / EUIPO – Ursus-3 Capital, A.V. (URSUS Kapital)

      (Byla T-114/20)
      (2020/C 129/22)
      Kalba, kuria surašytas ieškinys: ispanų

         Šalys

         Ieškovas: Pablo Erik Alvargonzález Ramos (Madridas, Ispanija), atstovaujamas advokatės E. Sugrañes Coca

         Atsakovė: Europos Sąjungos intelektinės nuosavybės tarnyba (EUIPO)

         Kita procedūros Apeliacinėje taryboje šalis: Ursus-3 Capital, A.V., SA (Madridas, Ispanija)

         Su procedūra EUIPO susijusi informacija

         Prekių ženklo, dėl kurio kilo ginčas, savininkė: ieškovas

         Prekių ženklas, dėl kurio kilo ginčas: vaizdinis prekių ženklas „URSUS Kapital“ –Europos Sąjungos prekių ženklas Nr. 5 641 303

         Procedūra EUIPO: registracijos panaikinimo procedūra

         Ginčijamas sprendimas: 2019 m. gruodžio 10 d. EUIPO penktosios apeliacinės tarybos sprendimas byloje R 711/2019-5

         Reikalavimai

      Ieškovas Bendrojo Teismo prašo:

                  —

                  pakeisti ginčijamą sprendimą ir atmesti prašymą panaikinti registraciją dėl Europos Sąjungos prekių ženklo „URSUS Kapital“ (vaizdinis prekių ženklas) registracijos Nr. 12 302 071 dėl 36 klasei priskiriamų „finansinės veiklos“ paslaugų nenaudojimo; konstatuoti kad prekių ženklas Nr. 5 641 303 tikrai buvo naudojamas „finansinei veiklai“,

                  —

                  nepatenkinus šio prašymo, pakeisti ginčijamą sprendimą, atmesti prašymą panaikinti registraciją dėl Europos Sąjungos prekių ženklo „URSUS Kapital“ (vaizdinis prekių ženklas) registracijos Nr. 12 302 071 dėl 36 klasei priskiriamų „finansinės veiklos“ paslaugų nenaudojimo ir konstatuoti kad prekių ženklas Nr. 5 641 303 tikrai buvo naudojamas bent „finansinei veiklai, t. y. investicijų paslaugoms, lėšų investavimui, investicijų analizei, investicijų valdymui ir administravimui, investicijų konsultacijoms ir investicijoms į nekilnojamąjį turtą“,

                  —

                  nepatenkinus ir šio prašymo, panaikinti ginčijamą sprendimą,

                  —

                  priteisti iš EUIPO bylinėjimosi išlaidas.

         Pagrindai, kuriais remiamasi

      Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) 2017/1001 18 ir 58 straipsnių bei Komisijos deleguotojo reglamento (ES) 2018/625 10 straipsnio pažeidimas.


title: Byla T-115/20: 2020 m. vasario 20 d. pareikštas ieškinys byloje Puigdemont i Casamajó ir Comín i Oliveres / Parlamentas

text:
               20.4.2020

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 129/18

      2020 m. vasario 20 d. pareikštas ieškinys byloje Puigdemont i Casamajó ir Comín i Oliveres / Parlamentas

      (Byla T-115/20)
      (2020/C 129/23)
      Proceso kalba: anglų

         Šalys

         Ieškovai: Carles Puigdemont i Casamajó (Vaterlo, Belgija), Antoni Comín i Oliveres (Vaterlo), atstovaujami advokatų P. Bekaert, G. Boye, S. Bekaert ir QC B. Emmerson

         Atsakovas: Europos Parlamentas

         Reikalavimai

      Ieškovai Bendrojo Teismo prašo:

                  —

                  panaikinti Europos Parlamento pirmininko sprendimą, nurodytą 2019 m. gruodžio 10 d. rašte, nepranešti Parlamente ir perduoti nagrinėti atsakingam komitetui prašymą dėl ieškovų imuniteto apsaugos, pateiktą Diana Riba i Giner 2019 m. spalio 10 d. pagal Europos Parlamento darbo tvarkos taisyklių 7 straipsnio 1 ir 2 dalis ir 9 straipsnio 1 dalį;

                  —

                  priteisti iš atsakovo bylinėjimosi išlaidas.

         Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

      Grįsdama ieškinį ieškovai remiasi vienu teisiniu pagrindu ir teigia, kad Europos Parlamento Pirmininko sprendimas nepranešti Parlamente ir perduoti nagrinėti atsakingam komitetui prašymą dėl ieškovų imuniteto apsaugos pažeidė Europos Parlamento darbo taisyklių 9 straipsnio 1 dalį (kartu su SESV 343 straipsniu), Protokolo Nr. 7 dėl Europos Sąjungos privilegijų ir imunitetų (1) 9 ir 18 straipsnius, Pagrindinių teisių chartijos 6 straipsnį, 39 straipsnio 2 dalį, 41 ir 45 straipsnius, Europos Parlamento narių statuto (2) 2 straipsnio 1 dalį ir Europos Parlamento darbo tvarkos taisyklių 5 straipsnio 2 dalį.

         (1)  OL C 326, 2012, p. 266.

         (2)  2005 m. rugsėjo 28 d. Europos Parlamento sprendimas. Dėl Europos Parlamento narių statuto priėmimo (2005/684/EB, Euratom) (OL L 262, 2005, p. 1).


title: Sujungtos bylos C-267/19 ir C-323/19: 2020 m. gegužės 7 d. Teisingumo Teismo (šeštoji kolegija) sprendimas byloje (Trgovački sud u Zagrebu (Kroatija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) PARKING d.o.o. / SAWAL d.o.o. (C-267/19), Interplastics s. r. o. / Letifico d.o.o. (C-323/19) (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą – Reglamentas (ES) Nr. 1215/2012 – Teismų bendradarbiavimas civilinėse bylose – Notarai, veikiantys per priverstinio vykdymo procedūras, grindžiamas autentišku dokumentu – Procedūra, per kurią neužtikrinamas rungimosi principas – Nediskriminavimo principas – SESV 18 straipsnis – Teisė į teisingą bylos nagrinėjimą – Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijos 47 straipsnis)

text:
               20.7.2020

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 240/25

      2020 m. gegužės 7 d. Teisingumo Teismo (šeštoji kolegija) sprendimas byloje (Trgovački sud u Zagrebu (Kroatija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) PARKING d.o.o. / SAWAL d.o.o. (C-267/19), Interplastics s. r. o. / Letifico d.o.o. (C-323/19)

      (Sujungtos bylos C-267/19 ir C-323/19) (1)

      (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą - Reglamentas (ES) Nr. 1215/2012 - Teismų bendradarbiavimas civilinėse bylose - Notarai, veikiantys per priverstinio vykdymo procedūras, grindžiamas autentišku dokumentu - Procedūra, per kurią neužtikrinamas rungimosi principas - Nediskriminavimo principas - SESV 18 straipsnis - Teisė į teisingą bylos nagrinėjimą - Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijos 47 straipsnis)
      (2020/C 240/33)
      Proceso kalba: kroatų

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

         Trgovački sud u Zagrebu

         Šalys pagrindinėje byloje

         Ieškovės: PARKING d.o.o. (C-267/19), Interplastics s. r. o. (C-323/19)

         Atsakovės: SAWAL d.o.o. (C-267/19), Letifico d.o.o. (C-323/19)

         Rezoliucinė dalis

      SESV 18 straipsnį ir Europos Sąjungos pagrindinių laisvių chartijos 47 straipsnį reikia aiškinti taip: jais nedraudžiami nacionalinės teisės aktai, pagal kuriuos notarai, naudodamiesi jiems suteiktais įgaliojimais per priverstinio vykdymo procedūras, grindžiamas autentišku dokumentu, turi teisę išduoti vykdomuosius raštus, kurie, kaip matyti iš 2017 m. kovo 9 d. Sprendimo Pula Parking (C-551/15, EU:C:2017:193), negali būti pripažinti ir vykdomi kitoje valstybėje narėje.

         (1)  OL C 263, 2019 8 5.


title: Byla T-603/18: 2020 m. balandžio 30 d. Bendrojo Teismo nutartis byloje ZE / Parlamentas

text:
               20.7.2020

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 240/36

      2020 m. balandžio 30 d. Bendrojo Teismo nutartis byloje ZE / Parlamentas

      (Byla T-603/18) (1)

      (2020/C 240/48)
      Proceso kalba: graikų
      Ketvirtosios kolegijos pirmininkas nutartimi nurodė išbraukti bylą iš registro.

         (1)  OL C 436, 2018 12 3.


title: Byla C-237/20: 2020 m. birželio 5 d. Hoge Raad der Nederlanden (Nyderlandai) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Federatie Nederlandse Vakbeweging / Heiploeg Seafood International BV, Heitrans International BV

text:
               7.9.2020

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 297/25

      2020 m. birželio 5 d.Hoge Raad der Nederlanden (Nyderlandai) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Federatie Nederlandse Vakbeweging / Heiploeg Seafood International BV, Heitrans International BV

      (Byla C-237/20)
      (2020/C 297/34)
      Proceso kalba: nyderlandų

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

         Hoge Raad der Nederlanden

         Šalys pagrindinėje byloje

         Kasatorė: Federatie Nederlandse Vakbeweging

         Kitos kasacinio proceso šalys: Heiploeg Seafood International BV, Heitrans International BV

         Prejudiciniai klausimai

                  1.

                  Ar Direktyvos 2001/23 (1) 5 straipsnio 1 dalis aiškintina taip, kad sąlyga, pagal kurią turi būti taikomos „bankroto arba kitos panašios nemokumo procedūros, kurios buvo pradėtos ketinant likviduoti perdavėjo turtą“, yra įvykdyta, kai:

                              i)

                              perdavėjo bankrotas yra neišvengiamas, taigi jis yra faktiškai nemokus,

                              ii)

                              bankroto procedūros tikslas pagal Nyderlandų teisę yra likviduojant skolininko turtą gauti kuo didesnes pajamas kreditorių visetui ir

                              iii)

                              įmonės (ar jos dalies) perdavimas parengiamas pagal vadinamąją pre-pack procedūrą prieš paskelbiant bankrotą, o įvykdomas tik paskelbus bankrotą, kai

                              iv)

                              teismo patvirtintas paskirtasis bankroto administratorius prieš paskelbiant bankrotą turi vadovautis kreditorių viseto interesais ir visuomenės interesais, pavyzdžiui, interesu išlaikyti darbo vietas, o tai turi prižiūrėti taip pat teismo patvirtintas paskirtasis bankroto teisėjas,

                              v)

                                 pre-pack tikslas yra per paskesnę bankroto procedūrą sudaryti sąlygas tokiam likvidavimui, kai parduodama perdavėjo turtui priklausanti veiklą tęsianti įmonė (ar jos dalis), taip gaunamos kuo didesnės pajamos kreditorių visetui ir išlaikoma kuo daugiau darbo vietų, ir

                              vi)

                              procedūra organizuojama užtikrinant, kad šis tikslas faktiškai turėtų lemiamą reikšmę?

                  2.

                  Ar Direktyvos 2001/23 5 straipsnio 1 dalis aiškintina taip, kad sąlyga, pagal kurią turi būti taikomos „bankroto arba kitos panašios nemokumo procedūros, <…> kurias prižiūri kompetentinga valstybinės valdžios institucija“, yra įvykdyta, kai įmonės (ar jos dalies) perdavimas parengiamas pagal pre-pack procedūrą prieš paskelbiant bankrotą, o įvykdomas paskelbus bankrotą, ir

                              i)

                              procedūros laikymąsi prieš paskelbiant bankrotą prižiūri paskirtasis bankroto administratorius ir paskirtasis bankroto teisėjas, kurie yra patvirtinti teismo, tačiau neturi teisinių įgaliojimų,

                              ii)

                              paskirtasis bankroto administratorius pagal Nyderlandų teisę prieš paskelbiant bankrotą turi vadovautis kreditorių viseto interesais ir kitais visuomenės interesais, pavyzdžiui, interesu išlaikyti darbo vietas, o tai turi prižiūrėti paskirtasis bankroto teisėjas,

                              iii)

                              paskirtojo bankroto administratoriaus ir paskirtojo bankroto teisėjo užduotys nesiskiria nuo bet kurio bankroto administratoriaus ir bet kurio bankroto teisėjo užduočių;

                              iv)

                              sutartis, pagal kurią įmonė perduodama ir kuri parengta per pre-pack procedūrą, sudaroma ir vykdoma tik paskelbus bankrotą;

                              v)

                              teismas, paskelbiant bankrotą, gali manyti esant būtina bankroto administratoriumi arba bankroto teisėju patvirtinti kitą asmenį nei paskirtasis bankroto administratorius arba paskirtasis bankroto teisėjas ir

                              vi)

                              bankroto administratoriui ir bankroto teisėjui taikomi tokie patys objektyvumo ir nepriklausomumo kriterijai, kaip ir bankroto administratoriui ir bankroto teisėjui tuo atveju, kai prieš bankroto procedūrą nebuvo vykdoma pre-pack procedūra, ir jie, neatsižvelgiant į jų dalyvavimo mastą prieš paskelbiant bankrotą, pagal savo teisinius įgaliojimus privalo patikrinti, ar prieš paskelbiant bankrotą parengtas įmonės (ar jos dalies) perdavimas atitinka kreditorių viseto interesus, ir, jei į šį klausimą atsako neigiamai, nuspręsti, kad perdavimas neįvyks, turint omenyje, kad jie ir toliau turi teisę dėl kitų priežasčių, pavyzdžiui, nesuderinamumo su kitais visuomenės interesais, kaip antai užimtumo svarba, nuspręsti, kad prieš paskelbiant bankrotą parengtas įmonės (ar jos dalies) perdavimas neįvyks?

         (1)  2001 m. kovo 12 d. Tarybos direktyva 2001/23/EB dėl valstybių narių įstatymų, skirtų darbuotojų teisių apsaugai įmonių, verslo arba įmonių ar verslo dalių perdavimo atveju, suderinimo (OL L 82, 2001, p. 16, 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 5 sk., 4 t., p. 98).


title: Byla C-241/20: 2020 m. birželio 5 d. Tribunal de première instance du Luxembourg (Belgija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje BJ / Belgijos valstybė

text:
               7.9.2020

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 297/26

      2020 m. birželio 5 d.Tribunal de première instance du Luxembourg (Belgija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje BJ / Belgijos valstybė

      (Byla C-241/20)
      (2020/C 297/35)
      Proceso kalba: prancūzų

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

         Tribunal de première instance du Luxembourg

         Šalys pagrindinėje byloje

         Pareiškėjas: BJ

         Atsakovė: Belgijos valstybė

         Prejudiciniai klausimai

                  1.

                  Ar pagal SESV 48 straipsnį draudžiami tokie teisės aktai kaip nagrinėjami pagrindinėje byloje, neatsižvelgiant į tai, ar jų nuostatos buvo perkeltos į dvigubo apmokestinimo išvengimo sutartį, pagal kuriuos apskaičiuojant mokesčių mokėtojo gyvenamosios vietos valstybėje mokėtiną pajamų mokestį jis praranda dalį pajamų, atleistų nuo mokesčio, ir asmenines mokesčių lengvatas (pavyzdžiui, mokesčio lengvatą už ilgalaikius indėlius, t. y. pagal gyvybės draudimo sutartį sumokėtas įmokas, ir mokesčio lengvatą už išlaidas, patirtas siekiant taupyti elektros energiją) dėl to, kad jis atitinkamais metais taip pat gavo darbo užmokestį kitoje valstybėje narėje, kurioje šis užmokestis buvo apmokestintas?

                  2.

                  Jeigu į pirmąjį klausimą būtų atsakyta teigiamai, ar toks atsakymas nesikeičia, jeigu savo gyvenamosios vietos valstybėje mokesčių mokėtojas negauna reikšmingų – kiekybiniu arba proporcingumo požiūriu – pajamų, tačiau ši valstybė vis dėlto gali jam suteikti šias mokesčių lengvatas?

                  3.

                  Jeigu į antrąjį klausimą atsakoma teigiamai, ar atsakymas nesikeičia, jeigu pagal gyvenamosios vietos valstybės ir kitos valstybės sudarytą dvigubo apmokestinimo išvengimo sutartį toje kitoje valstybėje apmokestinant pajamas mokesčių mokėtojui buvo suteiktos asmeninės mokesčių lengvatos, numatytos tos kitos valstybės narės mokesčių teisės aktuose, tačiau šios mokesčių lengvatos neapima tam tikrų mokesčių lengvatų, į kurias mokesčių mokėtojas iš esmės turi teisę gyvenamosios vietos valstybėje?

                  4.

                  Jeigu į trečiąjį klausimą atsakoma teigiamai, ar atsakymas nesikeičia, jeigu nepaisant šio skirtumo mokesčių mokėtojui toje kitoje valstybėje narėje taikoma mokesčių lengvata, kuri yra bent jau ne mažesnė už tą, kurią jis prarado savo gyvenamosios vietos valstybėje narėje?

                  5.

                  Ar atsakymai į klausimus yra vienodi Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo 63 straipsnio 1 dalies ir 65 straipsnio 1 dalies atžvilgiu dėl tokių teisės aktų kaip nagrinėjami pagrindinėje byloje, neatsižvelgiant į tai, ar jų nuostatos buvo perkeltos į dvigubo apmokestinimo išvengimo sutartį, pagal kuriuos apskaičiuojant mokesčių mokėtojo gyvenamosios vietos valstybėje mokėtiną pajamų mokestį jis praranda dalį pajamų, atleistų nuo mokesčio, ir asmenines mokesčių lengvatas (pavyzdžiui, mokesčio lengvatą už ilgalaikius indėlius, t. y. pagal gyvybės draudimo sutartį sumokėtas įmokas, ir mokesčio lengvatą už išlaidas, patirtas siekiant taupyti elektros energiją) dėl to, kad jis atitinkamais metais taip pat gavo pajamų nuomodamas nekilnojamąjį turtą, jam priklausantį kitoje valstybėje narėje, kurioje tas turtas buvo apmokestintas?


title: Byla C-283/20: 2020 m. birželio 25 d. Tribunal du travail francophone de Bruxelles (Belgija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje CO, ME, GC ir 42 kiti / MJ, Europos Komisija, Europos išorės veiksmų tarnyba, Europos Sąjungos Taryba, Eulex Kosovo

text:
               7.9.2020

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 297/32

      2020 m. birželio 25 d.Tribunal du travail francophone de Bruxelles (Belgija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje CO, ME, GC ir 42 kiti / MJ, Europos Komisija, Europos išorės veiksmų tarnyba, Europos Sąjungos Taryba, Eulex Kosovo

      (Byla C-283/20)
      (2020/C 297/43)
      Proceso kalba: prancūzų

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

         Tribunal du travail francophone de Bruxelles

         Šalys pagrindinėje byloje

         Ieškovai: CO, ME, GC ir 42 kiti

         Atsakovai: MJ, Europos Komisija, Europos išorės veiksmų tarnyba, Europos Sąjungos Taryba, Eulex Kosovo

         Prejudicinis klausimas

      Ar 2008 m. vasario 4 d. Tarybos bendrųjų veiksmų 2008/124/BUSP dėl Europos Sąjungos teisinės valstybės misijos Kosove EULEX KOSOVO (1), prieš iš dalies juos pakeičiant 2014 m. birželio 12 d. Tarybos sprendimu 2014/349/BUSP (2), 8 straipsnio 3 dalis ir 10 straipsnio 3 dalis, prireikus siejant jas su visomis kitomis nuostatomis, kurios gali būti reikšmingos bylai, turi būti aiškinamos kaip suteikiančios savo vardu ir sąskaita veikiančiam misijos vadovui misijoje EULEX KOSOVO iki 2014 m. birželio 12 d. įdarbintų tarptautinių civilių darbuotojų darbdavio statusą, arba atsižvelgiant į Bendrųjų veiksmų 2008/124/BUSP 8 straipsnio 5 dalį ir 9 straipsnio 3 dalį, prieš juos pakeičiant 2014 m. birželio 12 d., kaip suteikiančias darbdavio statusą Europos Sąjungai ir (arba) Europos Sąjungos institucijai, pavyzdžiui, Europos Komisijai, Europos išorės veiksmų tarnybai, Europos Sąjungos Tarybai ar bet kuriai kitai galimai institucijai, kuriai misijos vadovas veikė iki minėtos datos pagal įgaliojimus, delegavus įgaliojimus ar bet kokią kitą atstovavimo formą, kuri atitinkamu atveju turi būti nustatyta?

         (1)  OL L 42, 2008, p. 92.

         (2)  Sprendimas, kuriuo iš dalies keičiami Bendrieji veiksmai 2008/124/BUSP dėl Europos Sąjungos teisinės valstybės misijos Kosove EULEX KOSOVO (OL L 174, 2014, p. 42).


title: Byla C-628/20: 2020 m. lapkričio 23 d. Landgericht Köln (Vokietija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Deutsche Lufthansa AG / BA

text:
               2021 3 1

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 72/13

      2020 m. lapkričio 23 d.Landgericht Köln (Vokietija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Deutsche Lufthansa AG / BA

      (Byla C-628/20)
      (2021/C 72/18)
      Proceso kalba: vokiečių

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

         Landgericht Köln

         Šalys pagrindinėje byloje

         Apeliantė: Deutsche Lufthansa AG

         Kita apeliacinio proceso šalis: BA

         Prejudicinis klausimas

      Ar profesinės sąjungos raginimo nulemtas savų oro vežėjo darbuotojų streikas laikomas ypatingomis aplinkybėmis, kaip tai suprantama pagal Reglamento (EB) Nr. 261/2004 (1) 5 straipsnio 3 dalį?

         (1)  2004 m. vasario 11 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (EB) Nr. 261/2004, nustatantis bendras kompensavimo ir pagalbos keleiviams taisykles atsisakymo vežti ir skrydžių atšaukimo arba atidėjimo ilgam laikui atveju, panaikinantis Reglamentą (EEB) Nr. 295/91 (OL L 46, 2004 m. p. 1; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 7 sk., 8 t., p. 10).


title: Byla C-664/18: 2021 m. kovo 4 d. Teisingumo Teismo (septintoji kolegija) sprendimas byloje Europos Komisija / Jungtinė Didžiosios Britanijos ir Šiaurės Airijos Karalystė (Valstybės įsipareigojimų neįvykdymas – Aplinka – Direktyva 2008/50/EB – Aplinkos oro kokybė – 13 straipsnio 1 dalis ir XI priedas – Sistemingas ir nuolatinis azoto dioksido (NO2) ribinių verčių viršijimas tam tikrose Jungtinės Karalystės zonose – 23 straipsnio 1 dalis – XV priedas – „Kuo trumpesnis“ viršijimo laikotarpis – Tinkamos priemonės)

text:
               2021 5 3

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 163/2

      2021 m. kovo 4 d. Teisingumo Teismo (septintoji kolegija) sprendimas byloje Europos Komisija / Jungtinė Didžiosios Britanijos ir Šiaurės Airijos Karalystė

      (Byla C-664/18) (1)

      (Valstybės įsipareigojimų neįvykdymas - Aplinka - Direktyva 2008/50/EB - Aplinkos oro kokybė - 13 straipsnio 1 dalis ir XI priedas - Sistemingas ir nuolatinis azoto dioksido (NO2) ribinių verčių viršijimas tam tikrose Jungtinės Karalystės zonose - 23 straipsnio 1 dalis - XV priedas - „Kuo trumpesnis“ viršijimo laikotarpis - Tinkamos priemonės)
      (2021/C 163/02)
      Proceso kalba: anglų

         Šalys

         Ieškovė: Europos Komisija, iš pradžių atstovaujama J. Norris ir K. Petersen, vėliau – E. Manhaeve ir J. Norris

         Atsakovė: Jungtinė Didžiosios Britanijos ir Šiaurės Airijos Karalystė, atstovaujama F. Shibli, padedamo baristerio J. Morrison

         Atsakovės pusėje įstojusi į bylą šalis: Vokietijos Federacinė Respublika, iš pradžių atstovaujama T. Henze ir S. Eisenberg, vėliau – J. Möller ir S. Eisenberg, padedamų advokatų U. Karpenstein, F. Fellenberg ir K. Dingemann

         Rezoliucinė dalis

                  1.

                  Jungtinė Didžiosios Britanijos ir Šiaurės Airijos Karalystė,
                  sistemingai ir nuolat viršydama nustatytas azoto dioksido (NO2) metines ribines vertes šešiolikoje Jungtinės Karalystės zonų: UK0001 (Didžiojo Londono miesto teritorija), UK0002 (Vakarų Midlandso miesto teritorija), UK0003 (Didžiojo Mančesterio miesto teritorija), UK0004 (Vakarų Jorkšyro miesto teritorija), UK0013 (Teesside miesto teritorija), UK0014 (The Potteries), UK0018 (Kingstonas prie Halo), UK0019 (Sautamptono miesto teritorija), UK0024 (Glazgo miesto teritorija), UK0029 (Rytai), UK0031 (Pietryčiai), UK0032 (Rytų Midlandsas), UK0033 (Šiaurės Vakarai ir Mersisaidas), UK0034 (Jorkšyras ir Hambersaidas), UK0035 (Vakarų Midlandsas) ir UK0036 (Šiaurės Rytai); ir valandos NO2 ribines vertes UK0001 (Didžiojo Londono miesto teritorija) zonoje nuo 2010 m. sausio 1 d. iki 2017 m. imtinai, neįvykdė įsipareigojimų pagal 2008 m. gegužės 21 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2008/50/EB dėl aplinkos oro kokybės ir švaresnio oro Europoje 13 straipsnio 1 dalies, siejamos su šios direktyvos XI priedu, nuostatas,
                  ir
                  nuo 2010 m. birželio 11 d. nesiėmusi tinkamų priemonių užtikrinti, kad visose minėtose zonose būtų laikomasi nustatytų NO2 metinių ribinių verčių, neįvykdė įsipareigojimų pagal Direktyvos 2008/50 23 straipsnio 1 dalį, skaitomą atskirai ir kartu su šios direktyvos XV priedu, ir ypač šios direktyvos 23 straipsnio 1 dalies antroje pastraipoje numatyto įsipareigojimo užtikrinti, kad minėtos vertės būtų viršijamos kuo trumpesnį laikotarpį.

                  2.

                  Jungtinė Didžiosios Britanijos ir Šiaurės Airijos Karalystė padengia savo ir Europos Komisijos bylinėjimosi išlaidas.

                  3.

                  Vokietijos Federacinė Respublika padengia savo bylinėjimosi išlaidas.

         (1)  OL C 445, 2018 12 10.


title: Byla C-193/19: 2021 m. kovo 4 d. Teisingumo Teismo (ketvirtoji kolegija) sprendimas byloje (Förvaltningsrätten i Malmö (Švedija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) A / Migrationsverket (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą – Laisvės, saugumo ir teisingumo erdvė – Sienų kontrolė, prieglobstis ir imigracija – Konvencija, įgyvendinanti Šengeno susitarimą – Tikrinimas Šengeno informacinėje sistemoje (ŠIS), kai nagrinėjamas trečiosios šalies piliečio, dėl kurio duotas perspėjimas neįsileisti, pateiktas prašymas išduoti leidimą gyventi šalyje – 25 straipsnio 1 dalis – Šengeno sienų kodeksas – Trečiųjų šalių piliečių atvykimo sąlygos – 6 straipsnio 1 ir 5 dalys – Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartija – 7 straipsnis ir 24 straipsnio 2 dalis – Atsisakymas pratęsti leidimą gyventi šalyje, išduotą šeimos susijungimo tikslu, dėl to, kad prašytojo tapatybė nėra tiksliai nustatyta)

text:
               2021 5 3

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 163/3

      2021 m. kovo 4 d. Teisingumo Teismo (ketvirtoji kolegija) sprendimas byloje (Förvaltningsrätten i Malmö (Švedija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) A / Migrationsverket

      (Byla C-193/19) (1)

      (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą - Laisvės, saugumo ir teisingumo erdvė - Sienų kontrolė, prieglobstis ir imigracija - Konvencija, įgyvendinanti Šengeno susitarimą - Tikrinimas Šengeno informacinėje sistemoje (ŠIS), kai nagrinėjamas trečiosios šalies piliečio, dėl kurio duotas perspėjimas neįsileisti, pateiktas prašymas išduoti leidimą gyventi šalyje - 25 straipsnio 1 dalis - Šengeno sienų kodeksas - Trečiųjų šalių piliečių atvykimo sąlygos - 6 straipsnio 1 ir 5 dalys - Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartija - 7 straipsnis ir 24 straipsnio 2 dalis - Atsisakymas pratęsti leidimą gyventi šalyje, išduotą šeimos susijungimo tikslu, dėl to, kad prašytojo tapatybė nėra tiksliai nustatyta)
      (2021/C 163/03)
      Proceso kalba: švedų

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

         Förvaltningsrätten i Malmö

         Šalys pagrindinėje byloje

         Pareiškėjas: A

         Atsakovė: Migrationsverket

         Rezoliucinė dalis

      1990 m. birželio 19 d. Šengene (Liuksemburgas) pasirašytos ir 1995 m. kovo 26 d. įsigaliojusios Konvencijos dėl Šengeno susitarimo, 1985 m. birželio 14 d. sudaryto tarp Beniliukso ekonominės sąjungos valstybių, Vokietijos Federacinės Respublikos ir Prancūzijos Respublikos vyriausybių dėl laipsniško jų bendrų sienų kontrolės panaikinimo, įgyvendinimo, iš dalies pakeistos 2010 m. kovo 25 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentu (ES) Nr. 265/2010, 25 straipsnio 1 dalis turi būti aiškinama taip, kad pagal ją nedraudžiamos valstybės narės teisės nuostatos, pagal kurias leidžiama išduoti, pratęsti ar atnaujinti leidimą gyventi šalyje šeimos susijungimo tikslu, kurio būdamas tos valstybės narės teritorijoje prašo trečiosios šalies pilietis, dėl kurio ŠIS buvo pateiktas perspėjimas neleisti atvykti į Šengeno erdvę ir kurio asmens tapatybės nebuvo įmanoma nustatyti remiantis galiojančiu kelionės dokumentu, kai su perspėjimą davusia valstybe nare buvo konsultuojamasi ir buvo atsižvelgta į jos interesus, o leidimas gyventi šalyje išduodamas, pratęsiamas arba atnaujinamas dėl „labai svarbių priežasčių“, kaip tai suprantama pagal šią nuostatą.
      2016 m. kovo 9 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (ES) Nr. 2016/399 dėl taisyklių, reglamentuojančių asmenų judėjimą per sienas, Sąjungos kodekso (Šengeno sienų kodeksas), konkrečiai jo 6 straipsnio 1 dalies a punktas, turi būti aiškinamas taip, kad jis netaikomas tokioje padėtyje esančiam trečiosios šalies piliečiui.

         (1)  OL C 155, 2019 5 6.


title: Byla C-220/19: 2021 m. kovo 3 d. Teisingumo Teismo (dešimtoji kolegija) sprendimas byloje (Tribunal Superior de Justicia de la Comunidad Valenciana (Ispanija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Promociones Oliva Park SL / Tribunal Económico Administrativo Regional (TEAR) de la Comunidad Valenciana (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą – Direktyva 2008/118/EB – Bendra akcizų sistema – 1 straipsnio 2 dalis – Papildomas netiesioginis mokestis už akcizais apmokestinamus produktus – Direktyva 2009/28/EB – Skatinimas naudoti atsinaujinančiųjų išteklių energiją – 1 straipsnis, 3 straipsnio 1 ir 2 dalys bei 3 dalies a punktas, kuris taikomas kartu su 2 straipsnio k punktu – Direktyva 2009/72/EB – Elektros energijos vidaus rinkos bendrosios taisyklės – Elektros energijos gamybos vertės mokestis – Mokesčio pobūdis ir struktūra – Mokestis, taikomas vienodai už iš atsinaujinančiųjų ir iš neatsinaujinančiųjų šaltinių pagamintą elektrą)

text:
               2021 5 3

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 163/4

      2021 m. kovo 3 d. Teisingumo Teismo (dešimtoji kolegija) sprendimas byloje (Tribunal Superior de Justicia de la Comunidad Valenciana (Ispanija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Promociones Oliva Park SL / Tribunal Económico Administrativo Regional (TEAR) de la Comunidad Valenciana

      (Byla C-220/19) (1)

      (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą - Direktyva 2008/118/EB - Bendra akcizų sistema - 1 straipsnio 2 dalis - Papildomas netiesioginis mokestis už akcizais apmokestinamus produktus - Direktyva 2009/28/EB - Skatinimas naudoti atsinaujinančiųjų išteklių energiją - 1 straipsnis, 3 straipsnio 1 ir 2 dalys bei 3 dalies a punktas, kuris taikomas kartu su 2 straipsnio k punktu - Direktyva 2009/72/EB - Elektros energijos vidaus rinkos bendrosios taisyklės - Elektros energijos gamybos vertės mokestis - Mokesčio pobūdis ir struktūra - Mokestis, taikomas vienodai už iš atsinaujinančiųjų ir iš neatsinaujinančiųjų šaltinių pagamintą elektrą)
      (2021/C 163/04)
      Proceso kalba: ispanų

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

         Tribunal Superior de Justicia de la Comunidad Valenciana

         Šalys pagrindinėje byloje

         Pareiškėja: Promociones Oliva Park SL

         Atsakovas: Tribunal Económico Administrativo Regional (TEAR) de la Comunidad Valenciana

         Rezoliucinė dalis

                  1.

                  2008 m. gruodžio 16 d. Tarybos direktyvos 2008/118/EB dėl bendros akcizų sistemos, panaikinančios Direktyvą 92/12/EEB, 1 straipsnio 2 dalis turi būti aiškinama taip, kad pagal ją nedraudžiamos nacionalinės teisės nuostatos, kuriose numatytas elektros energijos gamybai ir patiekimui į nacionalinėje teritorijoje esančią sistemą taikomas mokestis, kurio bazę sudaro bendra mokesčių mokėtojo pajamų, gautų iš šios veiklos, suma, neatsižvelgiant į faktiškai pagamintos ir į šią sistemą patiektos elektros energijos kiekį.

                  2.

                  2009 m. balandžio 23 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2009/28/EB dėl skatinimo naudoti atsinaujinančių išteklių energiją, iš dalies keičiančios ir vėliau panaikinančios direktyvas 2001/77/EB ir 2003/30/EB, 1 straipsnis, 3 straipsnio 1 ir 2 dalys ir 3 dalies a punktas, kuris taikomas kartu su šios direktyvos 2 straipsnio antros pastraipos k punktu, turi būti aiškinami taip, kad pagal juos nedraudžiami nacionalinės teisės aktai, kuriais už elektros energijos gamybą ir patiekimą į sistemą, įskaitant atvejus, kai ši energija pagaminama iš atsinaujinančiųjų šaltinių, įvedamas vienodo tarifo mokestis, kuriuo siekiama ne aplinkos apsaugos tikslų, bet padidinti biudžeto pajamas.

                  3.

                  SESV 107 straipsnio 1 dalis ir 2009 m. liepos 13 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2009/72/EB dėl elektros energijos vidaus rinkos bendrųjų taisyklių, panaikinančios Direktyvą 2003/54/EB, 32–34 straipsniai turi būti aiškinami taip, kad pagal juos nedraudžiami nacionalinės teisės aktai, kuriuose numatytas nacionalinis mokestis, taikomas elektros energijos gamybai ir patiekimui į elektros energijos sistemą valstybės narės teritorijoje, nors šis mokestis netaikomas kitose valstybėse narėse pagamintos elektros energijos patiekimui į šią sistemą.

         (1)  OL C 213, 2019 6 24.


title: Byla C-362/19 P: 2021 m. kovo 4 d. Teisingumo Teismo (penktoji kolegija) sprendimas byloje Europos Komisija / Fútbol Club Barcelona, Ispanijos Karalystė (Apeliacinis skundas – Valstybės pagalba – Tam tikriems profesionalų futbolo klubams suteikta pagalba – SESV 107 straipsnio 1 dalis – Sąvoka „pranašumas“ – Pagalbos schema – Reglamentas (ES) 2015/1589 – 1 straipsnio d punktas – Lengvatinis mokesčio tarifas – Pelno nesiekiantys subjektai – Mažiau palankus mokesčių atskaitymas – Poveikis – Priešpriešinis apeliacinis skundas – Teisingumo Teismo procedūros reglamento 169 ir 178 straipsniai)

text:
               2021 5 3

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 163/5

      2021 m. kovo 4 d. Teisingumo Teismo (penktoji kolegija) sprendimas byloje Europos Komisija / Fútbol Club Barcelona, Ispanijos Karalystė

      (Byla C-362/19 P) (1)

      (Apeliacinis skundas - Valstybės pagalba - Tam tikriems profesionalų futbolo klubams suteikta pagalba - SESV 107 straipsnio 1 dalis - Sąvoka „pranašumas“ - Pagalbos schema - Reglamentas (ES) 2015/1589 - 1 straipsnio d punktas - Lengvatinis mokesčio tarifas - Pelno nesiekiantys subjektai - Mažiau palankus mokesčių atskaitymas - Poveikis - Priešpriešinis apeliacinis skundas - Teisingumo Teismo procedūros reglamento 169 ir 178 straipsniai)
      (2021/C 163/05)
      Proceso kalba: ispanų

         Šalys

         Apeliantė: Europos Komisija, atstovaujama P. Němečková, B. Stromsky ir G. Luengo,

         Kitos proceso šalys: Fútbol Club Barcelona (Barselona, Ispanija), atstovaujamas abogados R. Vallina Hoset, J. Roca Sagarra, J. del Saz Cordero, A. Sellés Marco ir R. Salas Lúcia, Ispanijos Karalystė, atstovaujama S. Centeno Huerta, J. Ruiz Sánchez ir A. Rubio González

         Rezoliucinė dalis

                  1.

                  Panaikinti 2019 m. vasario 26 d. Europos Sąjungos Bendrojo Teismo sprendimą Fútbol Club Barcelona / Komisija (T-865/16, EU:T:2019:113) tiek, kiek juo pritarta pirmojoje instancijoje pateiktam ieškinio antrajam pagrindui ir panaikintas 2016 m. liepos 4 d. Komisijos sprendimas (ES) 2016/2391 dėl valstybės pagalbos SA.29769 (2013/C) (ex 2013/NN), kurią Ispanija suteikė tam tikriems futbolo klubams.

                  2.

                  Atmesti byloje T-865/16 Fútbol Club Barcelona pareikštą ieškinį dėl Komisijos sprendimo 2016/2391 panaikinimo.

                  3.

                  Fútbol Club Barcelona padengia savo ir Europos Komisijos per procesą Bendrajame Teisme patirtas bylinėjimosi išlaidas.

                  4.

                  Europos Komisija padengia savo bylinėjimosi išlaidas šiame apeliaciniame procese.

                  5.

                  Ispanijos Karalystė padengia savo bylinėjimosi išlaidas.

         (1)  OL C 238, 2019 7 15.


title: Sujungtos bylos C-434/19 ir C-435/19: 2021 m. kovo 3 d. Teisingumo Teismo (penktoji kolegija) sprendimas byloje (Corte suprema di cassazione (Italija) prašymai priimti prejudicinį sprendimą) Poste Italiane SpA (C-434/19), Agenzia delle entrate – Riscossione (C-435/19) / Riscossione Sicilia SpA agente riscossione per la provincia di Palermo e delle altre provincie siciliane (C-434/19), Poste Italiane SpA (C-435/19) (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą – Valstybės pagalba – Konkurencija – SESV 107 straipsnio 1 dalis – Taikymo sąlygos – SESV 106 straipsnio 2 dalis – Visuotinės ekonominės svarbos paslaugos – Savivaldybių nekilnojamojo turto mokesčiui rinkti skirtos einamosios pašto sąskaitos paslaugos valdymas – Įmonės, gaunančios valstybių narių suteikiamas specialiąsias ar išimtines teises – Komisiniai mokesčiai, kuriuos vienašališkai nustato teises gaunanti įmonė – Piktnaudžiavimas dominuojančia padėtimi – SESV 102 straipsnis – Nepriimtinumas)

text:
               2021 5 3

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 163/5

      2021 m. kovo 3 d. Teisingumo Teismo (penktoji kolegija) sprendimas byloje (Corte suprema di cassazione (Italija) prašymai priimti prejudicinį sprendimą) Poste Italiane SpA (C-434/19), Agenzia delle entrate – Riscossione (C-435/19) / Riscossione Sicilia SpA agente riscossione per la provincia di Palermo e delle altre provincie siciliane (C-434/19), Poste Italiane SpA (C-435/19)

      (Sujungtos bylos C-434/19 ir C-435/19) (1)

      (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą - Valstybės pagalba - Konkurencija - SESV 107 straipsnio 1 dalis - Taikymo sąlygos - SESV 106 straipsnio 2 dalis - Visuotinės ekonominės svarbos paslaugos - Savivaldybių nekilnojamojo turto mokesčiui rinkti skirtos einamosios pašto sąskaitos paslaugos valdymas - Įmonės, gaunančios valstybių narių suteikiamas specialiąsias ar išimtines teises - Komisiniai mokesčiai, kuriuos vienašališkai nustato teises gaunanti įmonė - Piktnaudžiavimas dominuojančia padėtimi - SESV 102 straipsnis - Nepriimtinumas)
      (2021/C 163/06)
      Proceso kalba: italų

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

         Corte suprema di cassazione

         Šalys pagrindinėje byloje

         Pareiškėjos: Poste Italiane SpA (C-434/19), Agenzia delle entrate – Riscossione (C-435/19)

         Atsakovės: Riscossione Sicilia SpA agente riscossione per la provincia di Palermo e delle altre provincie siciliane (C-434/19), Poste Italiane SpA (C-435/19)

         dalyvaujant: Poste italiane SpA – Bancoposta (C-435/19)

         Rezoliucinė dalis

      SESV 107 straipsnis turi būti aiškinamas taip, kad „valstybės pagalba“, kaip ji suprantama pagal šią nuostatą, laikoma nacionalinė priemonė, pagal kurią už imposta comunale sugli immobili (savivaldybių nekilnojamojo turto mokestis) surinkimą atsakingi koncesininkai privalo turėti jų vardu Poste Italiane SpA atidarytą einamąją sąskaitą, kad mokesčių mokėtojai galėtų sumokėti šį mokestį ir būtų galima sumokėti komisinį mokestį už šios einamosios sąskaitos valdymą, jeigu ši priemonė priskirtina valstybei, ja Poste Italiane suteikiamas atrankusis pranašumas naudojant valstybės išteklius ir gali būti iškraipyta konkurencija ir valstybių narių tarpusavio prekyba; tai turi patikrinti prašymus priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas.

         (1)  OL C 328, 2019 9 30.


title: Sujungtos bylos C-473/19 ir C-474/19: 2021 m. kovo 4 d. Teisingumo Teismo (antroji kolegija) sprendimas byloje (Vänersborgs tingsrätt, mark- och miljödomstolen (Švedija) prašymai priimti prejudicinį sprendimą) Föreningen Skydda Skogen (C-473/19), Naturskyddsföreningen i Härryda, Göteborgs Ornitologiska Förening (C-474/19) / Länsstyrelsen i Västra Götalands län, B.A.B. (C-473/19), U.T.B. (C-474/19) (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą – Aplinka – Direktyva 92/43/EEB – Natūralių buveinių ir laukinės faunos bei floros apsauga – 12 straipsnio 1 dalis – Direktyva 2009/147/EB – Laukinių paukščių apsauga – 5 straipsnis – Miškininkystė – Draudimai, skirti saugomų rūšių apsaugai užtikrinti – Projektas dėl galutinio miško iškirtimo – Teritorija, kurioje aptinkama saugomų rūšių)

text:
               2021 5 3

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 163/6

      2021 m. kovo 4 d. Teisingumo Teismo (antroji kolegija) sprendimas byloje (Vänersborgs tingsrätt, mark- och miljödomstolen (Švedija) prašymai priimti prejudicinį sprendimą) Föreningen Skydda Skogen (C-473/19), Naturskyddsföreningen i Härryda, Göteborgs Ornitologiska Förening (C-474/19) / Länsstyrelsen i Västra Götalands län, B.A.B. (C-473/19), U.T.B. (C-474/19)

      (Sujungtos bylos C-473/19 ir C-474/19) (1)

      (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą - Aplinka - Direktyva 92/43/EEB - Natūralių buveinių ir laukinės faunos bei floros apsauga - 12 straipsnio 1 dalis - Direktyva 2009/147/EB - Laukinių paukščių apsauga - 5 straipsnis - Miškininkystė - Draudimai, skirti saugomų rūšių apsaugai užtikrinti - Projektas dėl galutinio miško iškirtimo - Teritorija, kurioje aptinkama saugomų rūšių)
      (2021/C 163/07)
      Proceso kalba: švedų

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

         Vänersborgs tingsrätt, mark- och miljödomstolen

         Šalys pagrindinėje byloje

         Ieškovės: Föreningen Skydda Skogen (C-473/19), Naturskyddsföreningen i Härryda, Göteborgs Ornitologiska Förening (C-474/19)

         Atsakovės: Länsstyrelsen i Västra Götalands län, B.A.B. (C-473/19), U.T.B. (C-474/19)

         Rezoliucinė dalis

                  1.

                  2009 m. lapkričio 30 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2009/147/EB dėl laukinių paukščių apsaugos 5 straipsnis turi būti aiškinamas kaip draudžiantis nacionalinę praktiką, pagal kurią šioje nuostatoje numatyti draudimai taikomi tik šios direktyvos I priede išvardytoms rūšims – toms, kurioms kyla tam tikra rizika arba kurių populiacija turi tendenciją ilgainiui mažėti.

                  2.

                  1992 m. gegužės 21 d. Tarybos direktyvos 92/43/EEB dėl natūralių buveinių ir laukinės faunos bei floros apsaugos 12 straipsnio 1 dalies a–c punktai turi būti aiškinami taip, kad, pirma, jais draudžiama nacionalinė praktika, pagal kurią, jeigu žmonių veikla, kaip antai miško eksploatavimu ar žemės plėtra, aiškiai nesiekiama žudyti arba trikdyti gyvūnų rūšių, šioje nuostatoje įtvirtinti draudimai taikomi tik kilus neigiamų pasekmių atitinkamų rūšių apsaugos būklei rizikai, ir, antra, pagal minėtą nuostatą užtikrinama apsauga taikoma ir tada, kai rūšių apsaugos būklė tampa palanki.

                  3.

                  Direktyvos 92/43 12 straipsnio 1 dalies d punktą reikia aiškinti kaip draudžiantį nacionalinę praktiką, pagal kurią tuo atveju, kai, nepaisant atsargumo priemonių, dėl žalos, naikinimo arba pažeidimo prarandamas atitinkamos rūšies buveinės nuolatinis ekologinis funkcionavimas konkrečioje teritorijoje, nesvarbu, tiesiogiai ar netiesiogiai, dėl atitinkamos veiklos, vertinamos individualiai ar kartu su kita veikla, šioje nuostatoje numatytas draudimas taikomas tik tada, jeigu tikėtina, kad atitinkamų rūšių apsaugos būklė pablogės.

         (1)  OL C 288, 2019 8 26.


title: Byla C-581/19: 2021 m. kovo 4 d. Teisingumo Teismo (trečioji kolegija) sprendimas byloje (Tribunal Arbitral Tributário (Centro de Arbitragem Administrativa – CAAD) (Portugalija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Frenetikexito – Unipessoal Lda / Autoridade Tributária e Aduaneira (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą – Apmokestinimas – Pridėtinės vertės mokestis (PVM) – Direktyva 2006/112/EB – 2 straipsnio 1 dalies c punktas – PVM apmokestinamas teikimas – Neapmokestinimas – 132 straipsnio 1 dalies c punktas – Medicininės priežiūros paslaugų, kurias teikia gydytojai ir paramedikai, teikimas – Mitybos priežiūra ir konsultacijos – Sporto veikla ir veikla, susijusi su gera fizine savijauta ir sporto treniruotėmis – Sąvokos „viena sudėtinė paslauga“, „pagrindinę paslaugą papildanti paslauga“ ir „paslaugų savarankiškumas“ – Kriterijai)

text:
               2021 5 3

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 163/7

      2021 m. kovo 4 d. Teisingumo Teismo (trečioji kolegija) sprendimas byloje (Tribunal Arbitral Tributário (Centro de Arbitragem Administrativa – CAAD) (Portugalija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Frenetikexito – Unipessoal Lda / Autoridade Tributária e Aduaneira

      (Byla C-581/19) (1)

      (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą - Apmokestinimas - Pridėtinės vertės mokestis (PVM) - Direktyva 2006/112/EB - 2 straipsnio 1 dalies c punktas - PVM apmokestinamas teikimas - Neapmokestinimas - 132 straipsnio 1 dalies c punktas - Medicininės priežiūros paslaugų, kurias teikia gydytojai ir paramedikai, teikimas - Mitybos priežiūra ir konsultacijos - Sporto veikla ir veikla, susijusi su gera fizine savijauta ir sporto treniruotėmis - Sąvokos „viena sudėtinė paslauga“, „pagrindinę paslaugą papildanti paslauga“ ir „paslaugų savarankiškumas“ - Kriterijai)
      (2021/C 163/08)
      Proceso kalba: portugalų

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

         Tribunal Arbitral Tributário (Centro de Arbitragem Administrativa – CAAD)

         Šalys pagrindinėje byloje

         Pareiškėja: Frenetikexito – Unipessoal Lda

         Atsakovė: Autoridade Tributária e Aduaneira

         Rezoliucinė dalis

      2006 m. lapkričio 28 d. Tarybos direktyva 2006/112/EB dėl pridėtinės vertės mokesčio bendros sistemos turi būti aiškinama taip, kad (su sąlyga, kad tai patikrins prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas) sertifikuoto ir turinčio atitinkamą teisę specialisto sporto klubuose ir galbūt pagal programas, apimančias taip pat su gera fizine savijauta ir sporto treniruotėmis susijusias paslaugas, teikiama mitybos priežiūros paslauga yra atskira ir nepriklausoma paslauga ir jai negali būti taikomas šios direktyvos 132 straipsnio 1 dalies c punkte numatytas neapmokestinimas.

         (1)  OL C 383, 2019 11 11.


title: Byla C-912/19: 2021 m. kovo 4 d. Teisingumo Teismo (devintoji kolegija) sprendimas byloje (Oberlandesgericht Düsseldorf (Vokietija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Agrimotion S.A. / ADAMA Deutschland GmbH (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą – Teisės aktų derinimas – Augalų apsaugos produktų pateikimas rinkai – Reglamentas (EB) Nr. 1107/2009 – 52 straipsnio 1 dalis – Lygiagrečios prekybos leidimas – Šio leidimo individualus pobūdis)

text:
               2021 5 3

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 163/7

      2021 m. kovo 4 d. Teisingumo Teismo (devintoji kolegija) sprendimas byloje (Oberlandesgericht Düsseldorf (Vokietija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Agrimotion S.A. / ADAMA Deutschland GmbH

      (Byla C-912/19) (1)

      (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą - Teisės aktų derinimas - Augalų apsaugos produktų pateikimas rinkai - Reglamentas (EB) Nr. 1107/2009 - 52 straipsnio 1 dalis - Lygiagrečios prekybos leidimas - Šio leidimo individualus pobūdis)
      (2021/C 163/09)
      Proceso kalba: vokiečių

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

         Oberlandesgericht Düsseldorf

         Šalys pagrindinėje byloje

         Atsakovė ir apeliantė: Agrimotion S.A.

         Ieškovė ir kita apeliacinio proceso šalis: ADAMA Deutschland GmbH

         Rezoliucinė dalis

      2009 m. spalio 21 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (EB) Nr. 1107/2009 dėl augalų apsaugos produktų pateikimo į rinką ir panaikinančio Tarybos direktyvas 79/117/EEB ir 91/414/EEB 52 straipsnio 1 dalis turi būti aiškinama taip, kad tik lygiagrečios prekybos leidimo turėtojas gali pateikti augalų apsaugos produktą šį leidimą išdavusios valstybės narės rinkai.

         (1)  OL C 95, 2020 3 23.


title: Byla C-7/20: 2021 m. kovo 3 d. Teisingumo Teismo (pirmoji kolegija) sprendimas byloje (Finanzgericht Düsseldorf (Vokietija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) VS / Hauptzollamt Münster (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą – Muitų sąjunga – Sąjungos muitų kodeksas – Reglamentas (ES) Nr. 952/2013 – 87 straipsnio 4 dalis – Skolos muitinei atsiradimo vieta – Pridėtinės vertės mokestis (PVM) – Direktyva 2006/112/EB – 2 straipsnio 1 dalis – 70 ir 71 straipsniai – Apmokestinimo momentas ir prievolė apskaičiuoti PVM – Mokesčio skolos atsiradimo vieta – Sąjungos muitų teisės aktuose nustatytos prievolės neįvykdymo konstatavimas – Įvežimas į Sąjungos muitų teritoriją vienoje valstybėje narėje, bet išleidimas į Sąjungos ekonominę apyvartą valstybėje narėje, kurioje atliktas konstatavimas)

text:
               2021 5 3

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 163/9

      2021 m. kovo 3 d. Teisingumo Teismo (pirmoji kolegija) sprendimas byloje (Finanzgericht Düsseldorf (Vokietija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) VS / Hauptzollamt Münster

      (Byla C-7/20) (1)

      (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą - Muitų sąjunga - Sąjungos muitų kodeksas - Reglamentas (ES) Nr. 952/2013 - 87 straipsnio 4 dalis - Skolos muitinei atsiradimo vieta - Pridėtinės vertės mokestis (PVM) - Direktyva 2006/112/EB - 2 straipsnio 1 dalis - 70 ir 71 straipsniai - Apmokestinimo momentas ir prievolė apskaičiuoti PVM - Mokesčio skolos atsiradimo vieta - Sąjungos muitų teisės aktuose nustatytos prievolės neįvykdymo konstatavimas - Įvežimas į Sąjungos muitų teritoriją vienoje valstybėje narėje, bet išleidimas į Sąjungos ekonominę apyvartą valstybėje narėje, kurioje atliktas konstatavimas)
      (2021/C 163/11)
      Proceso kalba: vokiečių

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

         Finanzgericht Düsseldorf

         Šalys pagrindinėje byloje

         Pareiškėjas: VS

         Atsakovė: Hauptzollamt Münster

         Rezoliucinė dalis

      2006 m. lapkričio 28 d. Tarybos direktyvos 2006/112/EB dėl pridėtinės vertės mokesčio bendros sistemos 71 straipsnio 1 dalies antra pastraipa turi būti aiškinama taip, kad importo pridėtinės vertės mokestis, susijęs su muitais apmokestinamomis prekėmis, atsiranda valstybėje narėje, kurioje buvo konstatuotas Sąjungos muitų teisės aktuose nustatytos prievolės neįvykdymas, jei aptariamos prekės, net jei fiziškai buvo įvežtos į Sąjungos muitų teritoriją kitoje valstybėje narėje, į Sąjungos ekonominę apyvartą pateko valstybėje narėje, kurioje tai buvo konstatuota.

         (1)  OL C 137, 2020 4 27.


title: Byla C-403/20: 2020 m. rugpjūčio 26 d. CF, TB, LO S.A. ir UM S.L. pateiktas apeliacinis skundas dėl 2020 m. birželio 25 d. Bendrojo Teismo (šeštoji kolegija) priimtos nutarties byloje T-22/19 Noguer Enríquez ir kt. / Komisija

text:
               2021 5 3

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 163/9

      2020 m. rugpjūčio 26 d. CF, TB, LO S.A. ir UM S.L. pateiktas apeliacinis skundas dėl 2020 m. birželio 25 d. Bendrojo Teismo (šeštoji kolegija) priimtos nutarties byloje T-22/19 Noguer Enríquez ir kt. / Komisija

      (Byla C-403/20)
      (2021/C 163/12)
      Proceso kalba: ispanų

         Šalys

         Apeliantai: CF, TB, LO S.A. ir UM S.L., atstovaujami advokatų J. Álvarez González ir S. San Felipe Menéndez

         Kita proceso šalis: Europos Komisija
      2021 m. kovo 3 d. nutartimi Teisingumo Teismas (septintoji kolegija) atmetė apeliacinį skundą kaip iš dalies akivaizdžiai nepriimtiną ir iš dalies akivaizdžiai nepagrįstą ir nusprendė, kad CF, TB, LO S.A. ir UM S.L. padengia savo bylinėjimosi išlaidas.


title: Byla C-557/20: 2020 m. spalio 23 d. Tribunal correctionnel de Limoges (Prancūzija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą – baudžiamoji byla prieš DS

text:
               2021 5 3

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 163/10

      2020 m. spalio 23 d.Tribunal correctionnel de Limoges (Prancūzija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą – baudžiamoji byla prieš DS
      (Byla C-557/20)
      (2021/C 163/13)
      Proceso kalba: prancūzų

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

         Tribunal correctionnel de Limoges

         Šalys pagrindinėje baudžiamojoje byloje

      DS

         dalyvaujant: Union française des maréchaux-ferrants

      2021 m. kovo 16 d. nutartimi Teisingumo Teismas (šeštoji kolegija) pripažino 2020 m. rugsėjo 11 d. sprendimu Tribunal correctionnel de Limoges (Limožo baudžiamųjų bylų teismas, Prancūzija) pateiktą prašymą priimti prejudicinį sprendimą akivaizdžiai nepriimtinu.


title: Byla C-727/20: 2020 m. spalio 16 d. Bundesarbeitsgericht (Vokietija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje AR / St. Vincenz-Krankenhaus GmbH

text:
               2021 5 3

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 163/10

      2020 m. spalio 16 d.Bundesarbeitsgericht (Vokietija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje AR / St. Vincenz-Krankenhaus GmbH

      (Byla C-727/20)
      (2021/C 163/14)
      Proceso kalba: vokiečių

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

         Bundesarbeitsgericht

         Šalys pagrindinėje byloje

         Kasatorė: AR

         Kita kasacinio proceso šalis: St. Vincenz-Krankenhaus GmbH

         Prejudiciniai klausimai

                  1.

                  Ar pagal Direktyvos 2003/88 (1) 7 straipsnį ir Chartijos 31 straipsnio 2 dalį draudžiamas toks nacionalinės teisės nuostatos, kaip antai Bundesurlaubsgesetz [Federalinis atostogų įstatymas] 7 straipsnio 3 dalies, aiškinimas, pagal kurį darbuotojo, kuris atostogų metais dėl ligos tapo nedarbingas, teisė į mokamas kasmetines atostogas, kuria jis nepasinaudojo, tačiau dar galėjo – bent iš dalies – pasinaudoti atostogų metais prieš susirgdamas, nepertraukiamai tebesitęsiant nedarbingumui, išnyksta po 15 mėnesių nuo atostogų metų pabaigos net ir tuo atveju, kai darbdavys atitinkamai neparagino ir neinformavo darbuotojo ir taip nesuteikė jam galimybės faktiškai pasinaudoti teise į atostogas?

                  2.

                  Jei į pirmąjį klausimą būtų atsakyta teigiamai: ar tokiomis aplinkybėmis, tebesitęsiant nedarbingumui, teisė į atostogas negali išnykti ir vėlesniu momentu?

         (1)  2003 m. lapkričio 4 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva dėl tam tikrų darbo laiko organizavimo aspektų (OL L 299, 2003, p. 9; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 5 sk., 4 t., p. 381).


title: Byla C-37/21: 2021 m. sausio 22 d. Amtsgericht Hamburg (Vokietija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje flightright GmbH / Ryanair DAC, anksčiau Ryanair Ltd

text:
               2021 5 3

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 163/11

      2021 m. sausio 22 d.Amtsgericht Hamburg (Vokietija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje flightright GmbH / Ryanair DAC, anksčiau Ryanair Ltd

      (Byla C-37/21)
      (2021/C 163/15)
      Proceso kalba: vokiečių

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

         Amtsgericht Hamburg

         Šalys pagrindinėje byloje

         Ieškovė: flightright GmbH

         Atsakovė: Ryanair DAC, anksčiau Ryanair Ltd

         Prejudiciniai klausimai

                  1.

                  Ar oro eismo valdymo centro atidėtas leidimas pakilti per se laikomas ypatinga aplinkybe, kaip tai suprantama pagal Reglamento (EB) Nr. 261/2004 (1) 5 straipsnio 3 dalį, ar į šį klausimą reikia atsakyti neigiamai, nes oro eismo valdymo centro sprendimas atidėti leidimą pakilti, vadinamasis laiko tarpsnio atidėjimas, oro transporto veikloje yra ne „nepaprastas“, o nuo įprastų ir tikėtinų tarptautinio oro eismo procesų ir pagrindinių sąlygų neatsiejamas įvykis, nes tai – įvykis, būdingas įprastai oro vežėjų veiklai?

                  2.

                  Ar oro eismo valdymo centro sprendimas dėl vadinamojo laiko tarpsnio atidėjimo tarptautiniame oro eisme žinomai yra ne nepaprasta aplinkybė, kaip tai suprantama pagal Teisingumo Teismo jurisprudenciją, o įprastas, paplitęs, tikėtinas gretutinis oro eismo reiškinys, ar vykstant ginčui tai vis dėlto reikėtų įrodyti eksperto išvada, o įrodyta būtų tik tuo atveju, jei laiko tarpsnio atidėjimai tarptautiniame oro eisme pasitaikytų labai retai ir nereguliariai?

                  3.

                  Ar oro eismo valdymo centro sprendimas atidėti laiko tarpsnį laikytinas ypatinga aplinkybe, kaip tai suprantama pagal Reglamento (EB) Nr. 261/2004 5 straipsnio 3 dalį, tik tuo atveju, jei savo ruožtu yra grindžiamas aplinkybėmis, kurios gali būti pripažintos ypatingomis, kaip tai suprantama pagal 5 straipsnio 3 dalį, taigi, pavyzdžiui, nelaimingu atsitikimu ar terorizmo grėsme, o ne oro sąlygomis, kurios yra įprastos eismui atsižvelgiant į įvykio laiką ir vietą ir laikinai neigiamai paveikia oro eismą?

                  4.

                  Ar nepalankios oro sąlygos, kaip laiko tarpsnio atidėjimo priežastis, laikomos ypatinga aplinkybe, kaip tai suprantama pagal Reglamento (EB) Nr. 261/2004 5 straipsnio 3 dalį, visų pirma tik tuo atveju, jei nepalankios oro sąlygos savo ruožtu laikytinos ypatinga aplinkybe, taigi, jei nepalankios oro sąlygos atitinkamoje vietoje atitinkamu laiku savo ruožtu yra „nepaprastos“ ir „išsiskiriančios“ ir tai nėra „įprastos ir tikėtinos oro sąlygos“ atitinkamoje vietoje atitinkamu laiku?

                  5.

                  Ar nepalankios oro sąlygos, kurios tam tikroje vietoje tam tikru metu nėra nepaprastos, tam tikroje vietoje tam tikru metu neišsiskiria iš įprastų ir tikėtinų oro sąlygų, yra įvykiai, būdingi įprastai oro transporto bendrovių veiklai ir atitinkantys įprastas pagrindines oro eismo sąlygas atsižvelgiant į Teisingumo Teismo pateiktą Oro transporto keleivių teisių reglamento 5 straipsnio 3 dalies išaiškinimą?

         (1)  2004 m. vasario 11 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (EB) Nr. 261/2004, nustatantis bendras kompensavimo ir pagalbos keleiviams taisykles atsisakymo vežti ir skrydžių atšaukimo arba atidėjimo ilgam laikui atveju, panaikinantis Reglamentą (EEB) Nr. 295/91 (OL L 46, 2004, p. 1; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 7 sk., 8 t., p. 10).


title: Byla C-58/21: 2021 m. vasario 1 d. Verwaltungsgericht Wien (Austrija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje FK

text:
               2021 5 3

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 163/12

      2021 m. vasario 1 d.Verwaltungsgericht Wien (Austrija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje FK

      (Byla C-58/21)
      (2021/C 163/16)
      Proceso kalba: vokiečių

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

         Verwaltungsgericht Wien

         Šalys pagrindinėje byloje

         Pareiškėjas: FK

         Atsakovė: Rechtsanwaltskammer Wien

         Prejudiciniai klausimai

                  1.

                  Kaip turi būti aiškinamas 2004 m. balandžio 29 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (EB) Nr. 883/2004 (1) dėl socialinės apsaugos sistemų koordinavimo 13 straipsnio 2 dalies b punktas tuo atveju, jei asmens veiklos centras kiekybiniu požiūriu yra trečiojoje valstybėje, kurioje jis ir gyvena, be to, šis asmuo dirba ir dviejose valstybėse narėse (Vokietijos Federacinėje Respublikoje ir Austrijoje), o jo veikla abiejose valstybėse narėse pasiskirsto taip, kad akivaizdžiai didesnę laiko dalį jis dirba vienoje valstybėje narėje (šiuo konkrečiu atveju – Vokietijos Federacinėje Respublikoje)?
                  Jei išaiškinus minėtą nuostatą paaiškėtų, kad kompetencija tenka Austrijai, [teikiamas šis klausimas]:

                  2.

                  Ar pagal Sąjungos teisę gali būti taikomos Rechtsanwaltsordnung (2) (Advokatų reglamentas) 50 straipsnio 2 dalies 2 punkto c papunkčio aa dalies nuostata ir ja grindžiama 2018 m. A dalies statuto 26 straipsnio 1 dalies 8 punkto nuostata, ar šiomis nuostatomis pažeidžiama Sąjungos teisė ir Sąjungos teisės garantuojamos teisės, nes prieš skiriant senatvės pensiją reikalaujama atsisakyti verstis advokato praktika šalyje ir užsienyje (50 straipsnio 2 dalies [2 punkto] c papunkčio aa dalis) ar visur (2018 m. A dalies statuto 26 straipsnio 1 dalies 8 punktas)?

         (1)  OL L 166, 2004, p. 1; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 5 sk., 5 t., p. 72.

         (2)  RGBl. Nr. 96/1868 idF BGBl I Nr. 10/2017.


title: Byla C-66/21: 2021 m. sausio 29 d. Rechtbank Den Haag, zittingsplaats Zwolle (Nyderlandai) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje O.T. E. / Staatssecretaris van Justitie en Veiligheid

text:
               2021 5 3

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 163/12

      2021 m. sausio 29 d.Rechtbank Den Haag, zittingsplaats Zwolle (Nyderlandai) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje O.T. E. / Staatssecretaris van Justitie en Veiligheid

      (Byla C-66/21)
      (2021/C 163/17)
      Proceso kalba: nyderlandų

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

         Rechtbank Den Haag, zittingsplaats Zwolle

         Šalys pagrindinėje byloje

         Pareiškėjas: O.T. E.

         Atsakovas: Staatssecretaris van Justitie en Veiligheid

         Prejudiciniai klausimai

                  1.

                              a.

                              Ar, atsižvelgiant į tai, kad Nyderlandai pagal nacionalinės teisės aktus nenustatė Direktyvos 2004/81/EB (1) 6 straipsnio 1 dalimi garantuojamo apsvarstymo laikotarpio pradžios, šią teisės normą reikia aiškinti taip, kad apsvarstymo laikotarpis ipso jure prasideda nuo momento, kai trečiosios šalies pilietis Nyderlandų institucijoms praneša apie prekybą žmonėmis?

                              b.

                              Ar, atsižvelgiant į tai, kad Nyderlandai pagal nacionalinės teisės aktus nenustatė Direktyvos 2004/81/EB 6 straipsnio 1 dalimi garantuojamo apsvarstymo laikotarpio trukmės, šią teisės normą reikia aiškinti taip, kad apsvarstymo laikotarpis ipso jure baigiasi tuomet, kai trečiosios šalies pilietis pateikia pareiškimą dėl prekybos žmonėmis arba nurodo, jog atsisako jį pateikti?

                  2.

                  Ar išsiuntimo iš šalies nurodymais, kaip jie suprantami pagal Direktyvos 2004/81/EB 6 straipsnio 2 dalį, taip pat turi būti laikomos priemonės, kuriomis siekiama trečiosios šalies pilietį išsiųsti iš vienos valstybės narės teritorijos į kitos valstybės narės teritoriją?

                  3.

                              a.

                              Ar pagal Direktyvos 2004/81/EB 6 straipsnio 2 dalį draudžiama per šios direktyvos 6 straipsnio 1 dalimi garantuojamą apsvarstymo laikotarpį priimti sprendimą dėl perdavimo?

                              b.

                              Ar pagal Direktyvos 2004/81/EB 6 straipsnio 2 dalį draudžiama jau priimtą sprendimą dėl perdavimo per šios direktyvos 6 straipsnio 1 dalimi garantuojamą apsvarstymo laikotarpį vykdyti arba ruoštis jį vykdyti?

         (1)  2004 m. balandžio 29 d. Tarybos direktyva dėl leidimo gyventi šalyje išdavimo trečiųjų šalių piliečiams, kurie yra prekybos žmonėmis aukos arba kurie dalyvavo vykdant nelegalios imigracijos padėjimo veiksmus, bendradarbiaujantiems su kompetentingomis institucijomis (OL L 261, 2004, p. 19; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 19 sk., 7 t., p. 69).


title: Byla C-69/21: 2021 m. vasario 4 d. Rechtbank Den Haag, zittingsplaats 's-Hertogenbosch (Nyderlandai) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje X / Staatssecretaris van Justitie en Veiligheid

text:
               2021 5 3

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 163/13

      2021 m. vasario 4 d.Rechtbank Den Haag, zittingsplaats 's-Hertogenbosch (Nyderlandai) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje X / Staatssecretaris van Justitie en Veiligheid

      (Byla C-69/21)
      (2021/C 163/18)
      Proceso kalba: nyderlandų

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

         Rechtbank Den Haag, zittingsplaats 's-Hertogenbosch

         Šalys pagrindinėje byloje

         Pareiškėjas: X

         Atsakovas: Staatssecretaris van Justitie en Veiligheid

         Prejudiciniai klausimai

                  1.

                  Ar reikšmingas skausmo intensyvumo padidėjimas dėl to, kad netaikomas medicininis gydymas, esant nepakitusiam klinikiniam vaizdui, gali būti laikomas situacija, kuri prieštarauja Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijos (toliau – Chartija) 19 straipsnio 2 daliai, siejamai su Chartijos 1 ir 4 straipsniais, kai nesustabdomas iš Direktyvos 2008/115/EB (1) (toliau – Grąžinimo direktyva) kylančios pareigos išvykti taikymas?

                  2.

                  Ar fiksuoto termino, per kurį turi atsirasti medicininio gydymo netaikymo pasekmės, nustatymas tam, kad būtų galima preziumuoti esant iš Grąžinimo direktyvos kylančios pareigos išvykti vykdymo kliūčių dėl sveikatos, suderinamas su Chartijos 4 straipsniu, siejamu su Chartijos 1 straipsniu? Jei fiksuoto termino nustatymas neprieštarauja Sąjungos teisei: ar valstybei narei leidžiama nustatyti bendrą, visoms galimoms ligoms ir visoms galimoms pasekmėms vienodą, terminą?

                  3.

                  Ar teisės norma, pagal kurią užsieniečio išsiuntimo pasekmės turi būti vertinamos tik tiek, kiek atsakoma į klausimą, ar ir kokiomis sąlygomis jis gali keliauti, suderinama su Chartijos 19 straipsnio 2 dalimi, siejama su Chartijos 1 ir 4 straipsniais?

                  4.

                  Ar pagal Chartijos 7 straipsnį, siejamą su Chartijos 1 ir 4 straipsniais, atsižvelgiant į Grąžinimo direktyvą reikalaujama, kad atsakant, ar užsieniečiui turi būti leista gyventi šalyje remiantis privataus gyvenimo motyvu, turi būti vertinami jo sveikatos būklės ir atitinkamo gydymosi toje valstybėje narėje aspektai? Ar pagal Chartijos 19 straipsnio 2 dalį, siejamą su Chartijos 1 ir 4 straipsniais, atsižvelgiant į Grąžinimo direktyvą reikalaujama, kad nusprendžiant, ar sveikatos problemos gali būti laikomos išsiuntimo kliūtimis, būtų orientuojamasi į privatų ir šeimos gyvenimą, kaip jis suprantamas pagal Chartijos 7 straipsnį?

         (1)  2008 m. gruodžio 16 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva dėl bendrų nelegaliai esančių trečiųjų šalių piliečių grąžinimo standartų ir tvarkos valstybėse narėse (OL L 348, 2008, p. 98).


title: Byla C-88/21: 2021 m. vasario 12 d. Lietuvos vyriausiojo administracinio teismo (Lietuva) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Lietuvos Respublikos vidaus reikalų ministerija

text:
               2021 5 3

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 163/14

      2021 m. vasario 12 d. Lietuvos vyriausiojo administracinio teismo (Lietuva) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Lietuvos Respublikos vidaus reikalų ministerija

      (Byla C-88/21)
      (2021/C 163/19)
      Proceso kalba: lietuvių

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Lietuvos vyriausiasis administracinis teismas

         Šalis pagrindinėje byloje

      Lietuvos Respublikos vidaus reikalų ministerija

         Prejudiciniai klausimai

                  1.

                  Ar 2007 m. birželio 12 d. Tarybos sprendimo 2007/533/TVR „Dėl antrosios kartos Šengeno informacinės sistemos (SIS II) sukūrimo, veikimo ir naudojimo“ 39 straipsnis, visų pirma 39 straipsnio 3 dalis, turi būti aiškinama, kaip įpareigojanti drausti įregistruoti daiktus, dėl kurių Šengeno informacinėje sistemoje yra pateiktas perspėjimas, nepaisant to, kad perspėjimas yra praradęs aktualumą (transporto priemonė rasta; baudžiamasis procesas valstybėje narėje, kurioje rastas automobilis, nutrauktas nesant šioje valstybėje narėje padarytos nusikalstamos veikos; valstybė, įvedusi perspėjimą, informuota, tačiau nesiima veiksmų perspėjimui iš sistemos pašalinti)?

                  2.

                  Ar 2007 m. birželio 12 d. Tarybos sprendimo 2007/533/TVR „Dėl antrosios kartos Šengeno informacinės sistemos (SIS II) sukūrimo, veikimo ir naudojimo“ 39 straipsnis, visų pirma 39 straipsnio 3 dalis, turi būti aiškinama kaip įpareigojanti valstybę narę, radusią daiktą, dėl kurio, remiantis Sprendimo 38 straipsnio 1 dalimi, yra įvestas perspėjimas, nacionalinės teisės normomis įtvirtinti tokį reglamentavimą, kuris draustų atlikti su rastu daiktu bet kokius veiksmus, išskyrus tuos, kuriais būtų pasiektas 38 straipsnio tikslas (konfiskuoti arba panaudoti kaip įrodymus baudžiamosiose bylose)?

                  3.

                  Ar 2007 m. birželio 12 d. Tarybos sprendimo 2007/533/TVR „Dėl antrosios kartos Šengeno informacinės sistemos (SIS II) sukūrimo, veikimo ir naudojimo“ 39 straipsnis, visų pirma 39 straipsnio 3 dalis, turi būti aiškinama kaip leidžianti valstybėms narėms nustatyti tokį teisinį reglamentavimą, kuris numatytų išimtis iš draudimo registruoti transporto priemones, dėl kurių į SIS įvestas perspėjimas remiantis Sprendimo 38 straipsniu, po to, kai kompetentingos valstybės narės institucijos ėmėsi priemonių informuoti perspėjimą įvedusią valstybę apie surastą daiktą?


title: Byla C-89/21: 2021 m. vasario 12 d. Lietuvos vyriausiojo administracinio teismo (Lietuva) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje UAB „Romega“ prieš Valstybinė maisto ir veterinarijos tarnybą

text:
               2021 5 3

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 163/15

      2021 m. vasario 12 d. Lietuvos vyriausiojo administracinio teismo (Lietuva) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje UAB „Romega“ prieš Valstybinė maisto ir veterinarijos tarnybą

      (Byla C-89/21)
      (2021/C 163/20)
      Proceso kalba: lietuvių

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Lietuvos vyriausiasis administracinis teismas

         Šalys pagrindinėje byloje

         Pareiškėja: UAB „Romega“

         Atsakovė: Valstybinė maisto ir veterinarijos tarnyba

         Prejudicinis klausimas

      Ar 2005 m. lapkričio 15 d. Komisijos reglamento (EB) Nr. 2073/2005 (1) dėl maisto produktų mikrobiologinių kriterijų 1 straipsnį ir 2002 m. sausio 28 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (EB) Nr. 178/2002 (2), nustatančio maistui skirtų teisės aktų bendruosius principus ir reikalavimus, įsteigiančio Europos maisto saugos tarnybą ir nustatančio su maisto saugos klausimais susijusias procedūras, 14 straipsnio 8 dalį reikia aiškinti kaip suteikiančius diskreciją valstybės narės kompetentingoms kontroliuojančioms institucijoms Reglamento 2073/2005 I priedo 1 skyriaus 1.28 eilutėje nustatytus reikalavimus atitinkančią šviežią paukštieną pripažinti neatitinkančia Reglamento 178/2002 14 straipsnio 1 dalies ir 2 dalies reikalavimų, kai tokiai maisto kategorijai priskirtinas maisto produktas yra užkrėstas kitais, nei Reglamento 2073/2005 I priedo 1 skyriaus 1.28 eilutėje nurodytais Salmonella serotipais, kaip yra nustatyta nagrinėjamoje byloje?

         (1)  2005 m. lapkričio 15 d. Komisijos reglamentas (EB) Nr. 2073/2005, dėl maisto produktų mikrobiologinių kriterijų (OL 2005, L 338, p. 1).

         (2)  2002 m. sausio 28 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (EB) Nr. 178/2002 nustatantis maistui skirtų teisės aktų bendruosius principus ir reikalavimus, įsteigiantis Europos maisto saugos tarnybą ir nustatantis su maisto saugos klausimais susijusias procedūras (OL 2002, L 31, p. 1; Specialusis leidimas lietuvių kalba: skyrius 15, tomas 6, p. 463).


title: Byla C-97/21: 2021 m. vasario 16 d. Administrativen sad Blagoevgrad (Bulgarija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje МV – 98 / Nachalnik na otdel „Operativni deynosti“ – grad Sofia v glavna direktsia „Fiskalen kontrol“ pri Tsentralno upravlenie na Natsionalna agentsia za prihodite

text:
               2021 5 3

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 163/15

      2021 m. vasario 16 d.Administrativen sad Blagoevgrad (Bulgarija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje МV – 98 / Nachalnik na otdel „Operativni deynosti“ – grad Sofia v glavna direktsia „Fiskalen kontrol“ pri Tsentralno upravlenie na Natsionalna agentsia za prihodite

      (Byla C-97/21)
      (2021/C 163/21)
      Proceso kalba: bulgarų

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

         Administrativen sad Blagoevgrad

         Šalys pagrindinėje byloje

         Pareiškėjas: МV – 98

         Atsakovas: Nachalnik na otdel „Operativni deynosti“ – grad Sofia v glavna direktsia „Fiskalen kontrol“ pri Tsentralno upravlenie na Natsionalna agentsia za prihodite

                  1.

                  Ar 2006 m. lapkričio 28 d. Tarybos direktyvos 2006/112/EB (1) dėl pridėtinės vertės mokesčio bendros sistemos 273 straipsnį ir Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijos 50 straipsnį reikia aiškinti taip, kad šiomis teisės normomis nedraudžiama tokia kaip nagrinėjama pagrindinėje byloje nacionalinės teisės nuostata, pagal kurią tam pačiam asmeniui už tam tikrą veiką, konkrečiai už prekių pardavimo sandorio neužregistravimą ir neįtraukimą į apskaitą neišduodant pardavimo kvito, gali būti kumuliatyviai taikoma administracinė procedūra, per kurią paskiriama administracinės prievartos priemonė, ir administracinė baudžiamoji procedūra, per kurią paskiriama turtinė sankcija?

                  1.1.

                  Jei į šį klausimą būtų atsakyta teigiamai: ar 2006 m. lapkričio 28 d. Tarybos direktyvos 2006/112/EB dėl pridėtinės vertės mokesčio bendros sistemos 273 straipsnį ir Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijos 52 straipsnio 1 dalį reikia aiškinti taip, kad šiomis teisės normomis draudžiama tokia kaip nagrinėjama pagrindinėje byloje nacionalinės teisės nuostata, pagal kurią tam pačiam asmeniui už tam tikrą veiką, konkrečiai už prekių pardavimo sandorio neužregistravimą ir neįtraukimą į apskaitą neišduodant pardavimo kvito, gali būti kumuliatyviai taikoma administracinė procedūra, per kurią paskiriama administracinės prievartos priemonė, ir administracinė baudžiamoji procedūra, per kurią paskiriama turtinė sankcija, turint omenyje tai, kad kartu šia teisės nuostata nenustatoma pareigos institucijoms, atsakingoms už abiejų procedūrų vykdymą, ir teismams užtikrinti veiksmingą proporcingumo principo taikymą atsižvelgiant į tai, kiek bendras visų kumuliatyviai taikomų priemonių griežtumas yra proporcingas konkretaus pažeidimo sunkumui?

                  2.

                  Jei Chartijos 50 straipsnis ir 52 straipsnio 1 dalis šiuo atveju būtų netaikytini: ar 2006 m. lapkričio 28 d. Tarybos direktyvos 2006/112/EB dėl pridėtinės vertės mokesčio bendros sistemos 273 straipsnį ir Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijos 49 straipsnio 3 dalį reikia aiškinti taip, kad šiomis teisės normomis draudžiama tokia nacionalinės teisės nuostata, kaip ZDDS (Zakon za danak varhu dobavenata stoynost, Pridėtinės vertės mokesčio įstatymas) 186 straipsnio 1 dalis, kurioje numatyta tam pačiam asmeniui už tam tikrą veiką, konkrečiai už prekių pardavimo sandorio neužregistravimą ir neįtraukimą į apskaitą neišduodant pardavimo kvito, greta turtinės sankcijos, nustatomos pagal ZDDS 185 straipsnio 2 dalį, skirti administracinės prievartos priemonę „komercinių patalpų užplombavimas“ ne ilgiau kaip 30 dienų?

                  3.

                  Ar Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijos 47 straipsnio pirmą pastraipą reikia aiškinti taip, kad pagal ją nedraudžiamos priemonės, kurias nacionalinis teisės aktų leidėjas numato siekdamas užtikrinti interesą pagal 2006 m. lapkričio 28 d. Tarybos direktyvos 2006/112/EB dėl pridėtinės vertės mokesčio bendros sistemos 273 straipsnį, kaip antai laikinas administracinės prievartos priemonės „komercinių patalpų užplombavimas“ ne ilgiau kaip 30 dienų vykdymas siekiant apsaugoti tariamą visuomenės interesą, kai teisminė apsauga nuo tokios priemonės paskyrimo apribojama priešpriešinio panašaus privataus intereso vertinimu?

         (1)  OL L 347, 2006, p. 1.