title: Byla T-152/06: 2009 m. birželio 9 d. Pirmosios instancijos teismo sprendimas byloje NDSHT prieš Komisiją (Ieškinys dėl panaikinimo — Valstybės pagalba — Reglamentas (EB) Nr. 659/1999 — Konkurento skundas — Komisijos laiškai skundo pareiškėjui — Esama pagalba — Aktas, dėl kurio negalima pareikšti ieškinio — Nepriimtinumas)

text:
               18.7.2009

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 167/9

         2009 m. birželio 9 d. Pirmosios instancijos teismo sprendimas byloje NDSHT prieš Komisiją
   (Byla T-152/06) (1)

   (Ieškinys dėl panaikinimo - Valstybės pagalba - Reglamentas (EB) Nr. 659/1999 - Konkurento skundas - Komisijos laiškai skundo pareiškėjui - Esama pagalba - Aktas, dėl kurio negalima pareikšti ieškinio - Nepriimtinumas)
   2009/C 167/18
   Proceso kalba: anglų

      Šalys

      Ieškovė: NDSHT Nya Destination Stockholm Hotell & Teaterpaket AB (Stokholmas, Švedija), atstovaujama advokatų M. Merola ir L. Armati

      Atsakovė: Europos Bendrijų Komisija, atstovaujama T. Scharf

      Dalykas

   Prašymas panaikinti sprendimą, esantį NDSHT skirtuose 2006 m. kovo 24 d. ir 2006 m. balandžio 28 d. Komisijos laiškuose, susijusiuose su skundu dėl tariamai neteisėtai Stokholmo miesto suteiktos pagalbos Stockholm Visitors Board AB (byla CP 178/04 — Ginčijama valstybės pagalba SVB AB).

      Sprendimo rezoliucinė dalis

               1.

               Atmesti ieškinį kaip nepriimtiną.

               2.

               NDSHT Nya Destination Stockholm Hotell & Teaterpaket AB padengia bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 178, 2006 7 29.


title: Sujungtos bylos C-186/14 P ir C-193/14 P: 2016 m. balandžio 7 d. Teisingumo Teismo (antroji kolegija) sprendimas byloje ArcelorMittal Tubular Products Ostrava a.s. ir kt./Hubei Xinyegang Steel Co. Ltd, Europos Sąjungos Taryba, Europos Komisija ir Europos Sąjungos Taryba/Italijos Respublika ir kt. (Apeliacinis skundas — Dempingas — Reglamentas (EB) Nr. 384/96 — 3 straipsnio 5, 7 ir 9 dalys — 6 straipsnio 1 dalis — Reglamentas (EB) Nr. 926/2009 — Tam tikrų Kinijos kilmės besiūlių vamzdžių ir vamzdelių iš geležies ar plieno importas — Galutinis antidempingo muitas — Žalos grėsmės nustatymas — Atsižvelgimas į duomenis, susijusius su laikotarpiu po tiriamojo laikotarpio)

text:
               13.6.2016

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 211/6

      2016 m. balandžio 7 d. Teisingumo Teismo (antroji kolegija) sprendimas byloje ArcelorMittal Tubular Products Ostrava a.s. ir kt./Hubei Xinyegang Steel Co. Ltd, Europos Sąjungos Taryba, Europos Komisija ir Europos Sąjungos Taryba/Italijos Respublika ir kt.

      (Sujungtos bylos C-186/14 P ir C-193/14 P) (1)

      ((Apeliacinis skundas - Dempingas - Reglamentas (EB) Nr. 384/96 - 3 straipsnio 5, 7 ir 9 dalys - 6 straipsnio 1 dalis - Reglamentas (EB) Nr. 926/2009 - Tam tikrų Kinijos kilmės besiūlių vamzdžių ir vamzdelių iš geležies ar plieno importas - Galutinis antidempingo muitas - Žalos grėsmės nustatymas - Atsižvelgimas į duomenis, susijusius su laikotarpiu po tiriamojo laikotarpio))
      (2016/C 211/06)
      Proceso kalba: anglų

         Šalys

      (Byla C-186/14 P)

         Apeliantės: ArcelorMittal Tubular Products Ostrava a.s., ArcelorMittal Tubular Products Roman SA, Benteler Deutschland GmbH, ankstesnis pavadinimas – Benteler Stahl/Rohr GmbH, Ovako Tube & Ring AB, Rohrwerk Maxhütte GmbH, Dalmine SpA, Silcotub SA, TMK-Artrom SA, Tubos Reunidos, SA, Vallourec Oil and Gas France, ankstesnis pavadinimas – Vallourec Mannesmann Oil & Gas France, Vallourec Tubes France, ankstesnis pavadinimas – V & M France, Vallourec Deutschland GmbH, ankstesnis pavadinimas – V & M Deutschland GmbH, Voestalpine Tubulars GmbH, Železiarne Podbrezová a.s., atstovaujamos Rechtsanwalt G. Berrisch ir solisitoriaus B. Byrne

         Kitos proceso šalys: Hubei Xinyegang Steel Co. Ltd, atstovaujama Rechtsanwältin N. Niejahr, advokatų Q. Azau ir H. Wiame ir baristerės F. Carlin; Europos Sąjungos Taryba, atstovaujama J.-P. Hix, padedamo solisitoriaus B. O'Connor ir advokato S. Gubel; Europos Komisija, atstovaujama J.-F. Brakeland ir M. França
      (Byla C-193/14 P)

         Apeliantės: Europos Sąjungos Taryba, atstovaujama J.-P. Hix, padedamo solisitoriaus B. O'Connor ir advokato S. Gubel, Italijos respublika, atstovaujama G. Palmieri, padedamos avvocato dello Stato A. Collabolletta

         Kitos proceso šalys: Hubei Xinyegang Steel Co. Ltd, atstovaujama baristerės F. Carlin solisitorės M. Healy, Rechtsanwältin N. Niejahr, advokatų Q. Azau ir H. Wiame; Europos Komisija, atstovaujama J.-F. Brakeland ir M. França; ArcelorMittal Tubular Products Ostrava a.s., ArcelorMittal Tubular Products Roman SA, Benteler Deutschland GmbH, ankstesnis pavadinimas – Benteler Stahl/Rohr GmbH, Ovako Tube & Ring AB, Rohrwerk Maxhütte GmbH, Dalmine SpA, Silcotub SA, TMK-Artrom SA, Tubos Reunidos SA, Vallourec Oil and Gas France SAS, ankstesnis pavadinimas – Vallourec Mannesmann Oil & Gas France SAS, Vallourec Tubes France SAS, ankstesnis pavadinimas – V & M France SAS, Vallourec Deutschland GmbH, ankstesnis pavadinimas – V & M Deutschland GmbH, Voestalpine Tubulars GmbH & Co. KG, Železiarne Podbrezová a.s., atstovaujamos Rechtsanwalt G. Berrisch ir solisitoriaus B. Byrne

         Rezoliucinė dalis

                  1.

                  Atmesti bylose C-186/14 P ir C-193/14 P pateiktus apeliacinius skundus.

                  2.

                  Priteisti iš ArcelorMittal Tubular Products Ostrava a.s., ArcelorMittal Tubular Products Roman SA, Benteler Deutschland GmbH, Ovako Tube & Ring AB, Rohrwerk Maxhütte GmbH, Dalmine SpA, Silcotub SA, TMK-Artrom SA, Tubos Reunidos SA, Vallourec Oil and Gas France SAS, Vallourec Tubes France SAS, Vallourec Deutschland GmbH, Voestalpine Tubulars GmbH & Co. KG, Železiarne Podbrezová a.s. ir Europos Sąjungos Tarybos bylinėjimosi išlaidas.

                  3.

                  Europos Komisija ir Italijos Respublika padengia savo bylinėjimosi išlaidas.

         (1)  OL C 212, 2014 7 7.


title: Byla C-243/11: 2013 m. vasario 21 d. Teisingumo Teismo (pirmoji kolegija) sprendimas byloje ( Rechtbank van eerste aanleg te Brussel (Belgija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) RVS Levensverzekeringen NV prieš Belgische Staat (Gyvybės draudimas — Draudimo sandoriams taikomas metinis mokestis — Direktyva 2002/83/EB — 1 straipsnio 1 dalies g punktas ir 50 straipsnis — Sąvoka „valstybė narė, kurioje prisiimtas įsipareigojimas“ — Nyderlanduose įsteigta draudimo bendrovė — Draudėjas, pasirašęs draudimo sutartį Nyderlanduose ir po sutarties sudarymo išvykęs gyventi į Belgiją — Laisvė teikti paslaugas)

text:
               20.4.2013

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 114/10

         2013 m. vasario 21 d. Teisingumo Teismo (pirmoji kolegija) sprendimas byloje (Rechtbank van eerste aanleg te Brussel (Belgija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) RVS Levensverzekeringen NV prieš Belgische Staat

   (Byla C-243/11) (1)

   (Gyvybės draudimas - Draudimo sandoriams taikomas metinis mokestis - Direktyva 2002/83/EB - 1 straipsnio 1 dalies g punktas ir 50 straipsnis - Sąvoka „valstybė narė, kurioje prisiimtas įsipareigojimas“ - Nyderlanduose įsteigta draudimo bendrovė - Draudėjas, pasirašęs draudimo sutartį Nyderlanduose ir po sutarties sudarymo išvykęs gyventi į Belgiją - Laisvė teikti paslaugas)
   2013/C 114/12
   Proceso kalba: olandų

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Rechtbank van eerste aanleg te Brussel

      Šalys pagrindinėje byloje

      Ieškovė: RVS Levensverzekeringen NV

      Atsakovė: Belgische Staat

      Dalykas

   Prašymas priimti prejudicinį sprendimą — Rechtbank van eerste aanleg te Brussel — 2002 m. lapkričio 5 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2002/83/EB dėl gyvybės draudimo (OL L 345, p. 1; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 6 sk., 6 t., p. 3) 50 straipsnio išaiškinimas — Nacionalinės teisės normos, pagal kurias tuo atveju, jei draudimo rizika yra Belgijoje, draudimo sandoriai apmokestinami metiniu mokesčiu dėl to, kad ten yra apdrausto fizinio asmens nuolatinė gyvenamoji vieta arba įsikūręs apdrausto juridinio asmens padalinys — Nyderlanduose įsikūrusi draudimo įmonė, Belgijoje nevykdanti veiklos, išskyrus tai, kad vienas iš jos draudėjų po sutarties sudarymo išvyko gyventi į Belgiją — Apmokestinimo vieta — SESV 49 ir 56 straipsniai — Apribojimai

      Rezoliucinė dalis

   2002 m. lapkričio 5 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2002/83/EB dėl gyvybės draudimo 50 straipsnį reikia aiškinti taip, kad juo valstybei narei nedraudžiama rinkti netiesioginio mokesčio už gyvybės draudimo įmokas, kurias sumokėjo draudėjai fiziniai asmenys, nuolat gyvenantys šioje valstybėje narėje, jei atitinkamos draudimo sutartys sudarytos kitoje valstybėje narėje, kurioje sutarčių sudarymo momentu tie draudėjai nuolat gyveno.

      (1)  OL C 252, 2011 8 27.


title: Byla T-7/14 P: 2014 m. sausio 2 d. BQ pateiktas apeliacinis skundas dėl 2013 m. spalio 23 d. Tarnautojų teismo sprendimo byloje F-39/12 BQ prieš Audito rūmus

text:
               14.4.2014

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 112/40

         2014 m. sausio 2 d. BQ pateiktas apeliacinis skundas dėl 2013 m. spalio 23 d. Tarnautojų teismo sprendimo byloje F-39/12 BQ prieš Audito rūmus

   (Byla T-7/14 P)
   2014/C 112/53
   Proceso kalba: prancūzų

      Šalys

      Apeliantas: BQ (Bereldange, Liuksemburgas), atstovaujamas advokatų D. de Abreu Caldas ir J.-N. Louis

      Kita proceso šalis: Europos Sąjungos Audito rūmai

      Reikalavimai

   Apeliantas Bendrojo Teismo prašo:

               —

               Pripažinti ir nuspręsti, kad

               —

               2013 m. spalio 23 d. Tarnautojų teismo (trečioji kolegija) sprendimas byloje F-39/12 (BQ prieš Audito rūmus) panaikinamas;

               —

               iš Audito rūmų priteisiamos bylinėjimosi išlaidas.

      Apeliacinio skundo pagrindai ir pagrindiniai argumentai

   Grįsdamas apeliacinį skundą apeliantas remiasi keturiais pagrindais.

               1.

               Pirmasis apeliacinio skundo pagrindas – teisės klaida, susijusi su sąlygomis Europos Sąjungos atsakomybei įgyvendinant Sąjungos pareigūnų tarnybos nuostatų 24 straipsnio, tiek, kiek Tarnautojų teismas reikalavo, kad su tarnybos tvarka ir skaidrumu nesuderinamas įvykis būtų turėjęs įtakos tarnybos veikimui ir protagonistų sveikatai, nors pastaroji sąlyga nėra numatyta nei Pareigūnų tarnybos nuostatuose, nei teismo praktikoje. Be to, apeliantas teigia, kad Tarnautojų teismas iškraipė faktines aplinkybes manydamas, kad, pirma, Audito rūmai ėmėsi visų būtinų priemonių atstatyti gerą tarnybos veikimą ir, antra, problemos tarnyboje neturėjo įtakos protagonistų sveikatai, nors Audito rūmai neveikė pakankamai greitai ir aktyviai, kad nutrauktų konfliktinę situaciją, dėl kurios apeliantas tapo visišku nuolatiniu invalidu (skundžiamo sprendimo 67 ir 68 punktai).

               2.

               Antrasis apeliacinio skundo pagrindas, susijęs su teisės klaida, padaryta Tarnautojų teismui tikrinant teisėtumą, kai jis patvirtino, kad remiantis medicininiais vertinimais, iš kurių paaiškėjo psichinės problemos dėl apelianto patirto psichologinio priekabiavimo darbe, negalima nustatyti, jog jis tikrai buvo psichologinio priekabiavimo auka. Apeliantas tvirtina, kad Tarnautojų teismas negali abejoti medicininiais vertinimais ir padaryti priešingų išvadų (skundžiamo sprendimo 69 ir 70 punktai).

               3.

               Trečiasis apeliacinio skundo pagrindas, susijęs su proporcingumo principo pažeidimu, kai Tarnautojų teismas įvertino vėlavimu ieškovui pateikti tyrimo išvadą padarytą žalą 2 000 EUR nepateikdamas motyvų, kuriais remiantis apeliantas galėtų suprasti atliktus vertinimus šiuo klausimu. Apeliantas teigia, kad Tarnautojų teismas neatsižvelgė į aplinkybes, kuriomis ši žala buvo patirta.

               4.

               Ketvirtasis apeliacinio skundo pagrindas, susijęs su teisės klaida skirstant bylinėjimosi išlaidas.


title: Byla C-564/16 P: 2016 m. lapkričio 7 d. Europos Sąjungos intelektinės nuosavybės tarnybos pateiktas apeliacinis skundas dėl 2016 m. rugsėjo 9 d. Bendrojo Teismo (septintoji kolegija) priimto sprendimo byloje T-159/15, Puma SE/Europos Sąjungos intelektinės nuosavybės tarnyba

text:
               20.3.2017

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 86/5

         2016 m. lapkričio 7 d. Europos Sąjungos intelektinės nuosavybės tarnybos pateiktas apeliacinis skundas dėl 2016 m. rugsėjo 9 d. Bendrojo Teismo (septintoji kolegija) priimto sprendimo byloje T-159/15, Puma SE/Europos Sąjungos intelektinės nuosavybės tarnyba

   (Byla C-564/16 P)
   (2017/C 086/07)
   Proceso kalba: anglų

      Šalys

      Apeliantė: Europos Sąjungos intelektinės nuosavybės tarnyba, atstovaujama D. Hanf, D. Botis

      Kita proceso šalis: Puma SE

      Apeliantės reikalavimai

   Apeliantė Teisingumo Teismo prašo:

               —

               panaikinti visą skundžiamą sprendimą,

               —

               priteisti iš Puma SE visas Europos Sąjungos intelektinės nuosavybės tarnybos patirtas bylynejimosi išlaidas.

      Apeliacinio skundo pagrindai ir pagrindiniai argumentai

   Pirma, Bendrasis Teismas neatsižvelgė į Tarnybos padėtį ir pareigas per joje vykstančią inter partes procedūrą, todėl pažeidė Reglamento Nr. 207/2009 (1) 76 straipsnio 1 dalį ir gero administravimo principą, nes nusprendė, kad Puma„tinkamai rėmėsi“ trimis ankstesniais Tarnybos sprendimais tam, kad įvykdytų savo pareigą įrodyti Puma prekių ženklų gerą vardą (Reglamento Nr. 2868/95 (2) 19 taisyklės 2 dalies c punktas). Taip Bendrasis Teismas sutiko, kad šią pareigą galima įvykdyti pateikiant bendras ir nepatikslintas nuorodas į per ankstesnę tarp skirtingų šalių vykusią protesto procedūrą, kurioje kita šalis nedalyvavo, pateiktus dokumentus.
   Kadangi Tarnyba negali ignoruoti kitos šalies teisės būti išklausytai, bet turi ją gerbti (Reglamento Nr. 207/2009 75 straipsnis), Bendrojo Teismo išvada neišvengiamai įpareigoja Tarnybą aktyviai dalyvauti inter partes procedūroje. Tai pakerta šios procedūros rungimosi pobūdį, atitinkamą Tarnybos nešališkumo pareigą bei gerą šios procedūros administravimą.
   Antra, vertindamas ankstesnius Tarnybos sprendimus, kuriais rėmėsi Puma, kaip Tarnybos „praktiką“, Bendrasis Teismas klaidingai suprato tiek inter partes procedūros rungimosi pobūdį, tiek sąvoką „geras vardas“ pagal Reglamento Nr. 207/2009 8 straipsnio 5 dalį. Šis dvejopas klaidingas supratimas lėmė atitinkamą dvejopą gero administravimo principo pažeidimą.
   Viena vertus, Sprendime Technopol suformuotos jurisprudencijos pirminė taikymo sąlyga nėra tenkinama šioje inter partes byloje, nes ta jurisprudencija dėl Tarnybos pareigos ex officio gilintis į svarbius bylos išsprendimui faktus yra susijusi tik su ex parte procedūra. Bet kuriuo atveju, atsižvelgiant į jokių konkrečių Tarnybos „ankstesnių sprendimų“ dėl Puma prekių ženklų gero vardo akivaizdų nebuvimą, negali kilti jokios pareigos nurodyti priežastis, dėl kurių nagrinėjamos bylos atveju netaikomos ankstesniuose sprendimuose padarytos išvados apie Puma prekių ženklų gerą vardą.
   Kita vertus, Bendrasis Teismas, nepažeisdamas Reglamento Nr. 207/2009 76 straipsnio 1 dalyje įtvirtinto rungimosi principo, taikomo inter partes procedūrose, iš gero administravimo principo negalėtų padaryti išvados, kad Apeliacinė taryba turi papildomą pareigą savo iniciatyva paraginti Puma pateikti papildomus jos Puma prekių ženklų tariamo gero vardo įrodymus.
   Trečia, Bendrasis Teismas, prieidamas išvadą, kad Tarnyba turi pareigą savo iniciatyva paraginti Puma pateikti papildomus įrodymus, taip pat pažeidė Reglamento Nr. 207/2009 76 straipsnio 2 dalį (taikomą pagal Reglamento Nr. 2868/95 50 taisyklės 1 dalį), kuri yra taikoma tik šalių savo iniciatyva pateiktiems pareiškimams.

      (1)  2009 m. vasario 26 d. Tarybos reglamentas (EB) Nr. 207/2009 dėl Bendrijos prekių ženklo (OL L 78, 2009, p. 1).

      (2)  1995 m. gruodžio 13 d. Komisijos reglamentas (EB) Nr. 2868/95, skirtas įgyvendinti Tarybos reglamentą (EB) Nr. 40/94 dėl Bendrijos prekių ženklo (OL L 303, 1995, p. 1; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 17 sk., 1 t., p. 189).


title: Byla T-250/15: 2016 m. lapkričio 24 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Speciality Drinks/EUIPO – William Grant (CLAN) (Europos Sąjungos prekių ženklas — Protesto procedūra — Žodinio Europos Sąjungos prekių ženklo CLAN paraiška — Ankstesnis žodinis Europos Sąjungos prekių ženklas CLAN MACGREGOR — Santykinis atmetimo pagrindas — Reglamento (EB) Nr. 207/2009 8 straipsnio 1 dalies b punktas — Galimybė supainioti — Prekių, kurioms skirti žymenys, dėl kurių kilo ginčas, panašumas — Atitinkama visuomenė — Kriterijų tarpusavio priklausomybė — Teisė pakeisti sprendimą — Reglamento Nr. 207/2009 65 straipsnio 3 dalis)

text:
               27.2.2017

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 63/24

         2016 m. lapkričio 24 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Speciality Drinks/EUIPO – William Grant (CLAN)

   (Byla T-250/15) (1)

   ((Europos Sąjungos prekių ženklas - Protesto procedūra - Žodinio Europos Sąjungos prekių ženklo CLAN paraiška - Ankstesnis žodinis Europos Sąjungos prekių ženklas CLAN MACGREGOR - Santykinis atmetimo pagrindas - Reglamento (EB) Nr. 207/2009 8 straipsnio 1 dalies b punktas - Galimybė supainioti - Prekių, kurioms skirti žymenys, dėl kurių kilo ginčas, panašumas - Atitinkama visuomenė - Kriterijų tarpusavio priklausomybė - Teisė pakeisti sprendimą - Reglamento Nr. 207/2009 65 straipsnio 3 dalis))
   (2017/C 063/33)
   Proceso kalba: anglų

      Šalys

      Ieškovė: Speciality Drinks Ltd (Londonas, Jungtinė Karalystė), atstovaujama baristerio G. Pritchard

      Atsakovė: Europos Sąjungos intelektinės nuosavybės tarnyba, atstovaujama M. Vuijst, A. Folliard-Monguiral ir M. Rajh

      Kita procedūros EUIPO apeliacinėje taryboje šalis, įstojusi į bylą Bendrajame Teisme: William Grant & Sons Ltd (Daftaunas, Jungtinė Karalystė), atstovaujama solisitorių J. Cormack ir G. Anderson

      Dalykas

   Ieškinys dėl 2015 m. kovo 5 d. EUIPO pirmosios apeliacinės tarybos sprendimo (byla R 220/2014-1), susijusio su protesto procedūra tarp William Grant & Sons ir Speciality Drinks.

      Rezoliucinė dalis

               1.

               Atmesti ieškinį.

               2.

               Priteisti iš „Speciality Drinks Ltd“ bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 245, 2015 7 27.


title: Byla T-39/12 P: 2013 m. kovo 7 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Di Tullio prieš Komisiją (Apeliacinis skundas — Viešoji tarnyba — Laikinieji tarnautojai — Atostogos nacionalinei tarnybai atlikti — Kitų Europos Sąjungos tarnautojų įdarbinimo sąlygų 18 straipsnio pirma pastraipa — Sprendimo veikimas laiko atžvilgiu)

text:
               20.4.2013

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 114/34

         2013 m. kovo 7 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Di Tullio prieš Komisiją

   (Byla T-39/12 P) (1)

   (Apeliacinis skundas - Viešoji tarnyba - Laikinieji tarnautojai - Atostogos nacionalinei tarnybai atlikti - Kitų Europos Sąjungos tarnautojų įdarbinimo sąlygų 18 straipsnio pirma pastraipa - Sprendimo veikimas laiko atžvilgiu)
   2013/C 114/55
   Proceso kalba: prancūzų

      Šalys

      Apeliantas: Roberto Di Tullio (Rovigas, Italija), atstovaujamas iš pradžių advokatų S. Woog ir T. Bontinck, vėliau — advokato T. Bontinck

      Kita proceso šalis: Europos Komisija, atstovaujama J. Currall ir V. Joris

      Dalykas

   Apeliacinis skundas dėl 2011 m. lapkričio 29 d. Europos Sąjungos tarnautojų teismo (trečioji kolegija) sprendimo Di Tullio prieš Komisiją (F-119/10, dar nepaskelbto Rinkinyje), kuriuo prašoma šį sprendimą panaikinti.

      Rezoliucinė dalis

               1.

               Atmesti ieškinį.

               2.

               Roberto Di Tullio padengia savo ir Europos Komisijos šioje instancijoje patirtas bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 109, 2012 4 14


title: Byla T-218/07 2007 m. birželio 26 d. pareikštas ieškinys byloje Agroquivir prieš Tarybą ir Komisiją

text:
               8.9.2007

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 211/35

         2007 m. birželio 26 d. pareikštas ieškinys byloje Agroquivir prieš Tarybą ir Komisiją

   (Byla T-218/07)
   (2007/C 211/68)
   Proceso kalba: ispanų
   Šalys

      Ieškovė: Agroquivir, S. Coop. And. de Segundo Grado (Sevilija, Ispanija), atstovaujama advokato Luis Ortiz Blanco

      Atsakovės: Europos Sąjungos Taryba ir Europos Bendrijų Komisija
   Ieškovės reikalavimai

               —

               Priimti sprendimą, kuris patenkintų šį pagal EB 288 straipsnį pareikštą ieškinį dėl žalos atlyginimo bei pripažinti ieškovės teisę, kad Taryba ir Komisija jai solidariai finansiškai atlygintų nuostolius, kurie bendrai sudaro du šimtus aštuoniasdešimt aštuonis tūkstančius du šimtus trisdešimt aštuonis eurus (288 238 EUR).

               —

               Priteisti iš institucijų atsakovių bylinėjimosi išlaidas.

         Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai
   Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai tie patys, kaip nurodyti byloje T-217/07, Las Palmeras prieš Tarybą ir Komisiją.


title: Byla C-511/06 P 2006 m. gruodžio 15 d. Archer Daniels Midland Co pateiktas apeliacinis skundas dėl 2006 m. rugsėjo 27 d. Pirmosios instancijos teismo (trečioji kolegija) priimto sprendimo byloje T-59/02 Archer Daniels Midland Company prieš Europos Bendrijų Komisiją

text:
               10.3.2007

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 56/16

         2006 m. gruodžio 15 d.Archer Daniels Midland Co pateiktas apeliacinis skundas dėl 2006 m. rugsėjo 27 d. Pirmosios instancijos teismo (trečioji kolegija) priimto sprendimo byloje T-59/02 Archer Daniels Midland Company prieš Europos Bendrijų Komisiją

   (Byla C-511/06 P)
   (2007/C 56/29)
   Proceso kalba: anglų
   Šalys

      Apeliantė: Archer Daniels Midland Co., atstovaujama Prof. Dr. C. Lenz ir solicitors L. Martin Alegi, E. Batchelor ir M. Garcia

      Kita proceso šalis: Europos Bendrijų Komisija
   Apeliantės reikalavimai

               —

               (i) panaikinti Pirmosios instancijos teismo sprendimą tiek, kiek jis atmeta ADM dėl Komisijos sprendimo pareikštą ieškinį,

               —

               (ii) panaikinti Komisijos sprendimo 3 straipsnį tiek, kiek jis susijęs su ADM, arba

               —

               (iii) pakeisti Komisijos sprendimo 3 straipsnį taip, kad būtų sumažinta arba panaikinta ADM paskirta bauda, arba

               —

               (iv) nepatenkinus (ii) ir (iii) punktų reikalavimų grąžinti bylą PIT, kad šis priimtų sprendimą, teisiškai atitinkantį ETT sprendimą,

               —

               (v) bet kuriuo atveju, nurodyti Komisijai padengti savo išlaidas ir ADM išlaidas, patirtas bylinėjantis PI T ir ETT.

         Apeliacinio skundo pagrindai ir pagrindiniai argumentai
   Apeliantė teigia:

               1.

               Pirmosios instancijos teismas (PIT) neteisingai taikė reikalavimus dėl teisės į gynybą, nustatydamas, kad Archer Daniels MidlandCompany (ADM) gavo sąžiningą įspėjimą dėl faktinių aplinkybių, kuriomis remdamasi, Komisija nusprendė, kad ji vadovavo karteliui;

               2.

               PIT pažeidė pagrindines procedūrines taisykles, leisdamas Komisijai remtis FTB pokalbio su ADM darbuotoju santrauka, kad būtų įrodytas jos vadovavimas karteliui;

               3.

               PIT iškraipė įrodymus, konstatuodamas, kad Cerestar's teiginys patvirtina ADM vadovaujantį vaidmenį;

               4.

               PIT nemotyvavo, kodėl atmetė ADM teiginį, jog tai, kad Cerestar's aiškiai neidentifikavo ir nepateikė išsamios informacijos apie Sherpa susitikimus, daro lemiamą įtaką Cerestar's teiginiui, jog ADM vadovavo šiems susitikimams.

               5.

               PIT padarė neteisingą išvadą, kad ADM neteko galimybės ginčyti Cerestar's teiginio tikslumo, nes ji neginčijo šio teiginio administracinėje procedūroje;

               6.

               PIT pažeidė principą, kad Komisija turi laikytis pačios nustatytų taisyklių:

                           a)

                           leisdamas Komisijai nelaikyti pažeidimo nutraukimo švelninančia aplinkybe;

                           b)

                           pripažindamas, kad Komisija įrodė įtaką rinkai, neapibrėžiant atitinkamos rinkos;

               7.

               PIT pažeidė teisėtų lūkesčių principą, kai, taikydamas Pranešimą dėl bendradarbiavimo, padarė išvadą, kad ADM vadovavo karteliui ir jos bendradarbiavimas neatitiko pranešimo B skirsnio;

               8.

               PIT neteisingai taikė reikalavimus dėl teisėtų lūkesčių, nustatydamas, kad Komisijos pareiškimai per administracinę procedūrą nesukėlė pagrįsto lūkesčio, kad pagal Pranešimo dėl bendradarbiavimo B skirsnį ADM skirta bauda bus sumažinta.


title: Byla C-73/16: 2016 m. vasario 10 d. Najvyšší súd Slovenskej republiky (Slovakija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Peter Puškár ir kitos bylos šalys

text:
               10.5.2016

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 165/6

         2016 m. vasario 10 d.Najvyšší súd Slovenskej republiky (Slovakija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Peter Puškár
      ir kitos bylos šalys

   (Byla C-73/16)
   (2016/C 165/07)
   Proceso kalba: slovakų

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Najvyšší súd Slovenskej republiky

      Šalys pagrindinėje byloje

      Pareiškėjas: Peter Puškár

      Kitos bylos šalys: Finančné riaditeľstvo Slovenskej republiky, Kriminálny úrad finančnej správy

      Prejudiciniai klausimai

               1

               Ar Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijos 47 straipsnio 1 dalimi, pagal kurią kiekvienas asmuo, kurio teisės, įskaitant teisę į privatų gyvenimą tvarkant asmens duomenis, įtvirtintą 1995 m. spalio 24 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 95/46/EB dėl asmenų apsaugos tvarkant asmens duomenis ir dėl laisvo tokių duomenų judėjimo (1) 1 straipsnio 1 dalyje ir paskesnėse nuostatose, yra pažeistos, turi teisę į veiksmingą gynybą teisme šiame straipsnyje numatytomis sąlygomis, draudžiama nacionalinės teisės nuostata, pagal kurią teisė pasinaudoti veiksminga gynyba teisme, t. y. pareikšti skundą administraciniame teisme, siejama su sąlyga, kad pareiškėjas, siekdamas apginti savo teises ir laisves, prieš kreipdamasis į teismą turi išnaudoti visas pagal lex specialis, pavyzdžiui, Slovakijos administracinių skundų įstatymą, turimas procesines galimybes?

               2.

               Ar tuo atveju, kai tariamai pažeidžiama teisė į asmens duomenų apsaugą, Europos Sąjungos lygiu įtvirtinta Direktyvoje 95/46/EB, teisę į privatų ir šeimos gyvenimą, būsto neliečiamybę ir komunikacijos slaptumą, įtvirtintą Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijos 7 straipsnyje, ir teisę į asmens duomenų apsaugą, įtvirtintą šios Chartijos 8 straipsnyje, galima aiškinti:

                           —

                           kartu su valstybių narių pareiga užtikrinti asmenų teisės į privatų gyvenimą apsaugą tvarkant asmens duomenis (1 straipsnio 1 dalis) ir

                           —

                           kartu su valstybėms narėms suteikta teise tvarkyti asmens duomenis, kai to reikia vykdant užduotį, atliekamą visuomenės labui (7 straipsnio e punktas), arba įgyvendinant oficialius įgaliojimus, suteiktus duomenų valdytojui arba trečiajai šaliai, kuriai atskleidžiami duomenys,

                           —

                           ir atsižvelgiant, be kita ko, į valstybėms narėms suteiktą išimtinę teisę (13 straipsnio 1 dalies e ir f punktai), kai toks apribojimas yra reikalinga priemonė norint užtikrinti svarbius ekonominius ar finansinius valstybės narės ar Europos Sąjungos interesus, įskaitant ir monetarinius, biudžeto ar mokesčių klausimus,

                     taip, kad valstybė narė negali be suinteresuotojo asmens sutikimo sukurti asmens duomenų registro mokesčių administravimo tikslais, nes asmens duomenų pateikimas valdžios institucijoms siekiant kovoti su mokestiniu sukčiavimu savaime yra galimas pažeidimas?

               3.

               Ar valstybės narės finansų institucijos registras, kuriame yra [pareiškėjo] asmens duomenų ir kurio neprieinamumas garantuojamas tinkamomis techninėmis ir organizacinėmis priemonėmis, skirtomis apsaugoti, kad asmens duomenys nebūtų neleistinai atskleisti ar palikti prieinami, kaip tai suprantama pagal Direktyvos 95/46/EB 17 straipsnio 1 dalį, su kuriuo [pareiškėjas] susipažino neturėdamas valstybės narės tokios finansų institucijos teisėto sutikimo, gali būti laikomas neteisėtu įrodymu, kurį nacionalinis teismas turi atmesti pagal ES teisės principą dėl teisingo bylos nagrinėjimo, įtvirtintą Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijos 47 straipsnio antroje pastraipoje?

               4.

               Ar su minėta teise į veiksmingą teisinę gynybą ir teisingą bylos nagrinėjimą (konkrečiai su minėtu Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijos 47 straipsniu) suderinamas nacionalinio teismo požiūris, kad tuo atveju, kai, esant konkrečioms aplinkybėms, Europos Žmogaus Teisių Teismo praktika skiriasi nuo atsakymo, kurį pateikė Europos Sąjungos Teisingumo Teismas, pagal Europos Sąjungos sutarties 4 straipsnio 3 dalyje nustatytą lojalaus bendradarbiavimo principą ir Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo 267 straipsnį pirmenybė turi būti teikiama Europos Sąjungos Teisingumo Teismo teisinei nuomonei?

      (1)  OL L 281, p. 31; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 13 sk., 15 t., p. 355.


title: Byla C-312/09: 2009 m. rugpjūčio 5 d. Anotato Dikastirio Kyprou (Kipro Aukščiausiasis teismas) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Giorgos Michalias prieš Christina A. Ioannou-Michalia

text:
               10.10.2009

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 244/3

         2009 m. rugpjūčio 5 d.Anotato Dikastirio Kyprou (Kipro Aukščiausiasis teismas) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Giorgos Michalias prieš Christina A. Ioannou-Michalia

   (Byla C-312/09)
   2009/C 244/04
   Proceso kalba: graikų

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Anotato Dikastirio Kyprou (Kipro Aukščiausiasis teismas)

      Šalys pagrindinėje byloje

      Apeliantas: Giorgos Michalias

      Atsakovė apeliaciniame procese: Christina A. Ioannou-Michalia

      Prejudiciniai klausimai

   Ar Reglamento Nr. 1347/2000 2 straipsnio 1 dalis, 42 ir 46 straipsniai turi būti teisingai aiškinami ir taikomi ta prasme, kad vienos Europos Sąjungos valstybės narės (šioje byloje — Kipro) teismai turi jurisdikciją spręsti

               a)

               santuokos nutraukimo byloje, kurią pradėjo vienas iš sutuoktinių valstybės X (šioje byloje — Kipro) teisme 2003 m. balandžio mėn., t. y. po to, kai 2001 m. kovo 1 d. įsigaliojo reglamentas, bet prieš tai, kai valstybė X (šioje byloje — Kipras) tapo Europos Sąjungos nare, t. y. prieš 2004 m. gegužės 1 d., ir

               b)

               santuokos nutraukimo byloje, kurią pradėjo vienas iš sutuoktinių po 2004 m. gegužės 1 d. kitos valstybės narės (šioje byloje — Jungtinės Karalystės), kuri valstybe nare buvo visą nagrinėjamą laikotarpį, teisme,

         kai abu sutuoktiniai per visą atitinkamą laikotarpį buvo nuolatiniai valstybės Y (šioje byloje — Jungtinės Karalystės) gyventojai
   ir abu sutuoktiniai per visą atitinkamą laikotarpį buvo nuolatiniai valstybės X (šioje byloje — Kipro) piliečiai?


title: Byla C-160/10: 2010 m. balandžio 2 d. Verwaltungsgericht Frankfurt am Main (Vokietija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Peter Köhler prieš Heseno federalinę žemę

text:
               19.6.2010

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 161/26

      2010 m. balandžio 2 d.Verwaltungsgericht Frankfurt am Main (Vokietija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Peter Köhler prieš Heseno federalinę žemę

      (Byla C-160/10)
      (2010/C 161/35)
      Proceso kalba: vokiečių

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

         Verwaltungsgericht Frankfurt am Main

         Šalys pagrindinėje byloje

         Pareiškėjas: Peter Köhler

         Atsakovė: Heseno federalinė žemė

         Prejudiciniai klausimai

                  1.

                  Ar Heseno tarnautojų įstatymo nuostatos dėl iš principo privalomos valstybės tarnautojams galiojančios išėjimo į pensiją amžiaus ribos pagal Sąjungos teisės kriterijus pagrįstos kokiu nors į visuomenės gerovę nukreiptu tikslu?
                  Šiuo atžvilgiu kyla tokie konkretūs klausimai:

                              Kokie konkretūs reikalavimai Sąjungos teisės požiūriu keltini tokiam visuomenės gerovės tikslui? Į kokius papildomus klausimus turėtų atsakyti prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas, aiškindamasis faktines aplinkybes?

                              Ar suinteresuotumas taupyti biudžeto lėšas ir sąnaudas personalui, šiuo atveju išreikštas naujų įdarbinimų vengimu ir su tuo susijusiu personalo išlaidų sumažinimu, yra teisėtas tikslas Direktyvos 2000/78/EB 6 straipsnio 1 dalies prasme?

                              Ar darbdavio tikslas tam tikra prasme galėti užtikrintai planuoti galutinį valstybės tarnautojų pasitraukimą iš profesinio gyvenimo gali būti pripažintas teisėtu visuomenės gerovės tikslu, net tuomet, kai Heseno tarnautojų įstatymo ar Tarnautojų statuso įstatymo taikymo srityje kiekvienas darbdavys gali suformuoti ir įgyvendinti savo personalo planus?

                              Ar suinteresuotumas „palankiu amžiaus pasiskirstymu“ arba „palankia amžiaus struktūra“, gali būti pripažintas visuomenės gerovės tikslu, nors šiuo atžvilgiu nėra amžiaus pasiskirstymui ar amžiaus struktūrai skirtų bendrųjų standartų ar įstatyminio reglamentavimo?

                              Ar suinteresuotumas sudaryti jau dirbantiems valstybės tarnautojams profesinės karjeros galimybes gali būti laikomas teisėtu visuomenės gerovės tikslu Direktyvos 2000/78/EB 6 straipsnio 1 dalies prasme?

                              Ar amžiaus ribos reglamentavimu, skirtu išvengti atskirų teisinių ginčų su vyresnio amžiaus darbuotojais dėl jų tinkamumo tarnybai, yra teisėtas visuomenės gerovės tikslas?

                              Ar sąsaja su visuomenės gerove Direktyvos 2000/78/EB 6 straipsnio 1 dalies prasme reikalauja ne vien pavienius darbdavius apimančios darbo rinkos koncepcijos buvimo darbo pagal darbo sutartį srityje? Jeigu taip, koks turi būti šios koncepcijos vieningumo ir privalomumo laipsnis?

                              Ar atskiri atskirų valstybės tarnautojų grupių, šiuo atveju — valstybės tarnautojų Heseno tarnautojų įstatymo galiojimo srityje, darbdaviai apskritai gali siekti visuomenės gerovės tikslų tokiomis ribotai galiojančiomis amžiaus ribos nuostatomis?

                              Kokiomis sąlygomis konkrečių darbdavių siekiamas, tačiau kaip privalomas neįtvirtintas tikslas užpildyti dėl išėjimo į pensiją atsilaisvinusias vietas įdarbinant naujus tarnautojus, prireikus prieš tai paaukštinus jau dirbančius, gali būti laikomas skirtu visuomenės gerovei Direktyvos 2000/78 6 straipsnio 1 dalies prasme? Ar sąsajai su visuomenės gerove be bendrų teiginių, kad reglamentavimas skirtas šiam tikslui, būtina turėti ir statistinių duomenų arba kitų žinių, leidžiančių daryti išvadą dėl pakankamo tokio tikslo rimtumo ir faktinio realizavimo?

                  2.

                  Kokie konkretūs reikalavimai keltini amžiaus ribos reglamentavimo, kaip antai įtvirtinto Heseno tarnautojų įstatyme, proporcingumui ir tinkamumui?
                  Ar būtina atlikti detalesnius tyrimus, siekiant nustatyti preliminarų savanoriškai tarnyboje liekančių, amžiaus ribą pasiekusių valstybės tarnautojų skaičių palyginti su valstybės tarnautojų, kurie, pasiekę amžiaus ribą, gauna nesumažėjusias pajamas ir todėl bet kuriuo atveju nori pasitraukti iš tarnybos, skaičiumi? Ar šiuo atžvilgiu savanoriškam pasitraukimui iš tarnybos nebūtų proporcinga suteikti pirmenybę prieš privalomą išėjimą, kol nuostatomis dėl mažesnės pensijos, jeigu ji pradedama gauti iki pasiekiamas normalios senatvės pensijos amžius, išvengiama neproporcingų atlyginimų biudžeto sąnaudų ir su tuo susijusių personalo išlaidų (savanoriškumo pirmenybė prieš privalomą išėjimą į pensiją kaip proporcingesnis ir galiausiai ne mažiau tinkamas reglamentavimas)?
                  Ar tai, kad valstybės tarnautojų atveju, jiems pasiekus tam tikrą vyresnį amžių, kaip šiuo atveju — sulaukus 65 metų, bendrai daroma nenuginčijama prielaida dėl jų netinkamumo tarnybai ir todėl automatiškai nutraukiami tarnybiniai santykiai, gali būti laikoma proporcinga ir būtina priemone?
                  Ar proporcinga tai, kad iš principo įmanomas tolesnis darbas tarnautojo statusu ne ilgiau kaip iki 68 metų amžiaus susiejamas vien su ypatingais tarnautojo darbdavio interesais, o nesant tokių interesų tarnybos santykiai privalomai nutraukiami nesant jokių teisinių galimybių naujai užimti valstybės tarnautojo pareigas?
                  Ar dėl tokio amžiaus ribos reglamentavimo, kuriame numatytas privalomas pasitraukimas iš profesinio gyvenimo, o ne paprasčiausiai nustatytos pagal Direktyvos 2000/78 6 straipsnio 2 dalį leistinos teisės į nesumažintą pensiją sąlygos, nelemia neproporcingo vyresnio amžiaus žmonių interesų nuvertinimo palyginti su iš principo ne labiau vertingais jaunesnio amžiaus žmonių interesais?
                  Jeigu naujų tarnautojų įdarbinimo ir (arba) paaukštinimo tikslas būtų pripažintas teisėtu, kyla klausimas, kokie detalesni reikalavimai faktiškai keltini, siekiant įrodyti, kiek tokios galimybės iš tiesų išnaudojamos, kiekvieno konkretaus nuostatas dėl amžiaus ribos taikančio darbdavio atveju ar visų į įstatymo taikymo sritį patenkančių darbdavių atveju, įskaitant ar neįskaitant bendroje darbo rinkoje veikiančius darbdavius?
                  Ar turint omenyje jau šiandien pastebimas demografijos nulemtas darbo rinkos spragas, netrukus atsirasiantį visų rūšių darbo jėgos poreikį, t. y. taip pat federacijos ir federalinių žemių viešojoje tarnyboje, proporcinga ir būtina versti tęsti tarnybą pageidaujančius tarnautojus vis dėlto palikti valstybės tarnybą, nors netrukus atsiras didelis personalo poreikis, kurį vargu ar galės padengti darbo rinka? Ar šiuo atžvilgiu reikalingi konkrečių ūkio šakų darbo rinkos duomenys, kuriuos prireikus būtų galima surinkti vėliau?

                  3.

                  Kokie reikalavimai keltini Heseno federalinėje žemėje ir prireikus visoje federacijoje galiojančių amžiaus ribos nuostatų koherencijai?
                  Ar Heseno tarnautojų įstatymo 50 straipsnio 1 dalies ir 50 straipsnio 3 dalies santykis gali būti laikomas neprieštaringu, jeigu iš principo įmanomas tolesnis darbas net pasiekus amžiaus ribą priklauso vien nuo darbdavio interesų?
                  Ar, aiškinant Heseno tarnautojų įstatymo 50 straipsnio 3 dalį atsižvelgiant į direktyvą, jis turėtų būti aiškinamas taip, kad siekiant išvengti neproporcingos diskriminacijos dėl amžiaus tarnautojas toliau įdarbintinas visuomet tuomet, kai tam neprieštarauja tarnybos interesai? Kokius reikalavimus prireikus reikėtų kelti tokioms priežastims? Ar šiuo atžvilgiu darytina prielaida, kad tarnybos interesai reikalauja tolesnio tarnautojo darbo jau tuomet, kai kitaip būtų konstatuotina nepateisinama diskriminacija dėl amžiaus?
                  Kaip tokį reikalaujamą Heseno tarnautojų įstatymo 50 straipsnio 3 dalies aiškinimą nepaisant jau nutrauktų tarnybinių santykių būtų galima panaudoti pareiškėjo tarnybiniams santykiams pratęsti ar atnaujinti? Ar tokiu atveju Heseno tarnautojų įstatymo 50 straipsnio 1 dalis bet kuriuo atveju turėtų būti netaikoma iki bus pasiektas 68 metų amžius?
                  Ar proporcinga ir būtina, viena vertus, numačius pensijos sumažinimą visam laikui apsunkinti savanorišką išėjimą į pensiją nuo 60 ar 63 metų, ir, kita vertus, uždrausti tolesnį darbą sulaukus 65 metų, jeigu darbdavys išimties tvarka nėra suinteresuotas tolesniu tarnautojo darbu?
                  Ar Heseno tarnautojų įstatymo 50 straipsnio 1 dalies proporcingumas ir būtinumas nėra paneigiami dėl palankesnių nuostatų, taikomų ne visą darbo dieną sulaukus tam tikro amžiaus dirbantiems tarnautojams arba laikiniems tarnautojams?
                  Kokią reikšmę koherencijai turi skirtingos nuostatos tarnybinius santykius, darbo ir socialinį draudimą reglamentuojančiuose teisės aktuose, kuriomis, pirma, siekiama nuolatiniam laikui padidinti amžiaus ribą, nuo kurios galima gauti nesumažintą senatvės pensiją, antra, draudžiama atleisti iš darbo dėl to, kad pasiekiamas visai senatvės pensijai gauti nustatytas amžius, ir, trečia, nustatyta, kad tarnybiniai santykiai neišvengiamai nutrūksta pasiekus būtent šį amžių?
                  Ar koherencijai turi reikšmės tai, kad laipsniškas amžiaus ribos pakėlimas socialinio draudimo sferoje ir federacijos bei tam tikrų federalinių žemių tarnautojų teisinę padėtį reglamentuojančiuose teisės aktuose visų pirma tarnauja tarnautojų interesams, kad jiems kuo vėliau būtų pradėtos taikyti sugriežtintos sąlygos visai senatvės pensijai gauti? Ar šie klausimai gali būti nereikšmingi dėl to, kad Heseno tarnautojų įstatymo galiojimo teritorijoje amžiaus riba valstybės tarnautojams dar nebuvo pakelta, nors toks padidinimas netrukus įsigalios pagal darbo sutartį dirbantiems asmenims?


title: Byla C-305/14: 2014 m. birželio 25 d. Tribunalul Satu Mare (Rumunija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Sergiu Lucian Băbășan/Inspectoratul Județean de Poliție Satu Mare

text:
               22.9.2014

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 329/2

         2014 m. birželio 25 d.Tribunalul Satu Mare (Rumunija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Sergiu Lucian Băbășan/Inspectoratul Județean de Poliție Satu Mare

   (Byla C-305/14)
   2014/C 329/02
   Proceso kalba: rumunų

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Tribunalul Satu Mare

      Šalys pagrindinėje byloje

      Ieškovas: Sergiu Lucian Băbășan

      Atsakovas: Inspectoratul Județean de Poliție Satu Mare

      Prejudiciniai klausimai

               1)

               Ar Europos Sąjungos sutarties 6 straipsnio 1 dalis kartu su Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijos 11 straipsnio 1 dalimi ir 12 straipsnio 1 dalimi tiesiogiai taikomos Sąjungos piliečiams Rumunijos teritorijoje?

               2)

               Ar Europos Sąjungos sutarties 6 straipsnio 1 dalis kartu su Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijos 11 straipsnio 1 dalimi ir 12 straipsnio 1 dalimi turi būti aiškinamos taip, kad jomis nedraudžiama įpareigoti Sąjungos piliečius laikytis valstybių narių vidaus teisės nuostatų, kaip antai Rumunijos įstatymo Nr. 60/1991 dėl viešų susibūrimų organizavimo ir vykdymo imperatyvių nuostatų, įtvirtintų šio įstatymo 12 straipsnio 1 dalyje, kurių nesilaikant taikomos šio įstatymo 26 straipsnio 1 dalies a punkte numatytos sankcijos?


title: 2005 m. gegužės 10 d. Pirmosios Instancijos Teismo sprendimas, Byloje T-193/03 Giuseppe Piro prieš Europos Bendrijų Komisiją (Pareigūnai — Ieškinys dėl panaikinimo — Vertinimo ataskaita — Motyvavimas — Ieškinys dėl žalos atlyginimo — Moralinė žala)

text:
               9.7.2005

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 171/17

      PIRMOSIOS INSTANCIJOS TEISMO SPRENDIMAS

   2005 m. gegužės 10 d.
   Byloje T-193/03 Giuseppe Piro prieš Europos Bendrijų Komisiją
       (1)

   (Pareigūnai - Ieškinys dėl panaikinimo - Vertinimo ataskaita - Motyvavimas - Ieškinys dėl žalos atlyginimo - Moralinė žala)
   (2005/C 171/29)
   Proceso kalba: prancūzų
   Byloje T-193/03, Giuseppe Piro, Europos Bendrijų Komisijos pareigūnas, gyvenantis Wezembeek Oppem (Belgija), atstovaujamas advokatų S. Orlandi, A. Coolen, J.-N. Louis, E. Marchal ir X. Martin Membiela, nurodžiusių adresą dokumentams įteikti Liuksemburge, prieš Europos Bendrijų Komisiją, atstovaujamą C. Berardis-Kayser ir H. Tserepa-Lacombe, nurodžiusių adresą dokumentams įteikti Liuksemburge, dėl prašymo, pirma, panaikinti Komisijos sprendimą dėl galutinės vertinimo ataskaitos už ieškovo veiklą 1999-2001 m. parengimo ir, antra, dėl žalos atlyginimo, Pirmosios instancijos teismas (penktoji kolegija), kurį sudaro kolegijos pirmininkas M. Vilaras, teisėjos M. E. Ribeiro ir K. Jürimäe; sekretorius administratorius I. Natsinas, 2005 m. gegužės 10 d. priėmė sprendimą, kurio rezoliucinėje dalyje nurodyta:

               1.

               Priteisti iš Komisijos sumokėti ieškovui vieną eurą už patirtą moralinę žalą.

               2.

               Atmesti likusią ieškinio dalį.

               3.

               Komisija padengia savo ir pusę ieškovo bylinėjimosi išlaidų. Ieškovas padengia pusę savo bylinėjimosi išlaidų.

      (1)  OL C 184, 2003 8 2.


title: Byla T-440/17: 2017 m. liepos 4 d. pareikštas ieškinys byloje Arca Capital Bohemia/Komisija

text:
               16.10.2017

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 347/25

         2017 m. liepos 4 d. pareikštas ieškinys byloje Arca Capital Bohemia/Komisija

   (Byla T-440/17)
   (2017/C 347/34)
   Proceso kalba: anglų

      Šalys

      Ieškovė: Arca Capital Bohemia a.s. (Praha, Čekijos Respublika), atstovaujama advokato M. Nedelka

      Atsakovė: Europos Komisija

      Reikalavimai

   Ieškovė Bendrojo Teismo prašo:

               —

               panaikinti 2017 m. kovo 15 d. Komisijos sprendimą COMP/D3/PB/2017/026659 kuriuo, vadovaujantis Reglamentu (EB) Nr. 1049/2001, nesuteikiama galimybė susipažinti su dokumentais, susijusiais su byla COMP/SA.17006 – C 27/04 (ex CZ 49/03) – Agrobanka Praha a.s. ir GE Capital Bank a.s;

               —

               panaikinti 2017 m. gegužės 4 d. Komisijos sprendimą Nr. C(2017) 3130 galutinis, kuriuo patvirtintas 2017 m. kovo 15 d. Komisijos sprendimas COMP/D3/PB/2017/026659;

               —

               nurodyti Komisijai padengti savo pačios ir ieškovės išlaidas pagal jos pateiktus reikalavimus.

      Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

   Grįsdama ieškinį ieškovė remiasi dviem pagrindais.

               1.

               Pirmasis ieškinio pagrindas, susijęs su tuo, kad buvo neteisingai taikytos Reglamento (EB) Nr. 1049/2001 4 straipsnio 2 dalies pirmoje ir trečioje įtraukose nustatytos išimtys.

                           —

                           Ieškovė šiuo klausimu teigia, kad atsakovė neteisingai taikė susijusią jurisprudenciją, kuri, jo teigimu, netaikytina užbaigtos administracinės bylos atvejais. Be to, bylose dėl valstybės pagalbos egzistuoja didelis viešasis interesas gauti kuo daugiau informacijos, siekiant kontroliuoti valstybės institucijas, todėl argumentai, susiję su komerciniais interesais, turi būti pripažįstami ne tokie reikšmingi, kaip bylose dėl susijungimų ar kartelių.

               2.

               Antrasis ieškinio pagrindas, susijęs su tuo, kad informacijos atskleidimas yra svarbus viešasis interesas.

                           —

                           Šiuo klausimu ieškovė pateikia argumentus, susijusius su aptariamo banko privatizavimo pagrindais ir Čekijos bankininkystės sektoriaus stabilumu.


title: Byla T-118/08 2008 m. kovo 13 d. pareikštas ieškinys byloje Actega Terra prieš VRDT (TERRAEFFEKT matt & gloss)

text:
               26.4.2008

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 107/42

         2008 m. kovo 13 d. pareikštas ieškinys byloje Actega Terra prieš VRDT (TERRAEFFEKT matt & gloss)

   (Byla T-118/08)
   (2008/C 107/71)
   Proceso kalba: vokiečių
   Šalys

      Ieškovė: Actega Terra GmbH (Lėrtė, Vokietija), atstovaujama advokato A. Andorfer-Erhard

      Atsakovė: Vidaus rinkos derinimo tarnyba (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui) (VRDT).
   Ieškovės reikalavimai

               —

               Panaikinti 2008 m. sausio 7 d. Vidaus rinkos derinimo tarnybos (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui) pirmosios apeliacinės tarnybos sprendimą R 1467/2007-1.

               —

               Pripažinti, kad Reglamento (EB) Nr. 40/49 7 straipsnio 1 dalies b ir c punktai nedraudžia įregistruoti prašomą įregistruoti Bendrijos prekių ženklą Nr. 5 454 517, TERRAEFFEKT matt & gloss, 2 klasės prekėms: „Lakai, ypač naudojami grafikos pramonėje; visos nurodytos medžiagos, neskirtos naudoti statybos sektoriuje“.

               —

               Nepatenkinus šio reikalavimo, Bendrijos prekių ženklo Nr. 5 454 517 paraiškoje pateiktą prekių aprašymą apriboti taip:

         „2 klasė: Lakas, kuris užteptas ant grunto pagal grunto savybes suteikia matinį arba blizgų paviršių, ypač naudojamas grafikos pramonėje; visos nurodytos medžiagos, neskirtos naudoti statybos sektoriuje“,
   ir pripažinti, kad tokiu atžvilgiu Reglamento (EB) Nr. 40/49 7 straipsnio 1 dalies b ir c punktai nedraudžia įregistruoti prašomą prekių ženklą.

               —

               priteisti iš Vidaus rinkos derinimo tarnybos (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui) bylinėjimosi išlaidas.

         Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

      Prašomas įregistruoti Bendrijos prekių ženklas: žodinis prekių ženklas „TERRAEFFEKT matt & gloss“ 2 klasės prekėms (paraiška Nr. 5 454 517).

      Eksperto sprendimas: atmesti paraišką.

      Apeliacinės tarybos sprendimas: atmesti apeliaciją.

      Ieškinio pagrindai: Reglamento (EB) Nr. 40/94 (1) 7 straipsnio 1 dalies b punkto pažeidimas, nes prašomas įregistruoti prekių ženklas turi būtinų skiriamųjų požymių ir nėra tik apibūdinamasis.

      (1)  1993 m. gruodžio 20 d. Tarybos reglamentas (EB) Nr. 40/94 dėl Bendrijos prekių ženklo (OL L 11, 1994, p. 1)


title: Byla F-103/12: 2013 m. lapkričio 5 d. Tarnautojų teismo (pirmoji kolegija) sprendimas byloje Doyle prieš Europolą (Viešoji tarnyba — Europolo personalas — Sutarties neatnaujinimas — Atsisakymas pasirašyti neterminuotą sutartį — Panaikinimas Bendrajame Teisme — Bendrojo Teismo sprendimo įgyvendinimas)

text:
               21.12.2013

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 377/21

         2013 m. lapkričio 5 d. Tarnautojų teismo (pirmoji kolegija) sprendimas byloje Doyle prieš Europolą

   (Byla F-103/12) (1)

   (Viešoji tarnyba - Europolo personalas - Sutarties neatnaujinimas - Atsisakymas pasirašyti neterminuotą sutartį - Panaikinimas Bendrajame Teisme - Bendrojo Teismo sprendimo įgyvendinimas)
   2013/C 377/48
   Proceso kalba: nyderlandų

      Šalys

      Ieškovė: Margaret Doyle (Nordveikerhautas, Nyderlandai), atstovaujama advokatų W. J. Dammingh ir N. D. Dane

      Atsakovas: Europos policijos biuras (Europolas), atstovaujamas D. Neumann ir D. El Khoury, advokato B. Wägenbaur

      Dalykas

   Prašymas panaikinti Europolo sprendimą, priimtą įgyvendinant 2010 m. birželio 29 d. Tarnautojų teismo sprendimą byloje Doyle prieš Europolą, F-37/09, kuriuo Europolas suteikė ieškovei vienkartinę sumą, kuria siekiama kompensuoti jai sprendimu, kuris buvo panaikintas minėtu teismo sprendimu, padarytus nuostolius

      Sprendimo rezoliucinė dalis

               1.

               Panaikinti 2011 m. lapkričio 28 d. Europos policijos biuro sprendimą skirti M. Doyle 3 000 eurų sumą įgyvendinant 2010 m. birželio 29 d. Tarnautojų teismo Sprendimą Doyle prieš Europolą (F–37/09).

               2.

               Europos policijos biuras padengia savo ir M. Doyle patirtas bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 26, 2013 1 26, p. 70.


title: Byla C-18/12: 2013 m. vasario 21 d. Teisingumo Teismo (penktoji kolegija) sprendimas byloje ( Nejvyšší správní soud (Čekijos Respublika) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Město Žamberk prieš Finanční ředitelství v Hradci Králové, dabar — Odvolací finanční ředitelství (Apmokestinimas — PVM — Direktyva 2006/112/EB — 132 straipsnio 1 dalies m punktas — Neapmokestinimas — Su sportu ir kūno kultūra glaudžiai susijusių paslaugų teikimas — Neorganizuotas ir nepastovus užsiėmimas sporto veikla — Miesto vandens parkas)

text:
               20.4.2013

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 114/18

         2013 m. vasario 21 d. Teisingumo Teismo (penktoji kolegija) sprendimas byloje (Nejvyšší správní soud (Čekijos Respublika) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Město Žamberk prieš Finanční ředitelství v Hradci Králové, dabar — Odvolací finanční ředitelství

   (Byla C-18/12) (1)

   (Apmokestinimas - PVM - Direktyva 2006/112/EB - 132 straipsnio 1 dalies m punktas - Neapmokestinimas - Su sportu ir kūno kultūra glaudžiai susijusių paslaugų teikimas - Neorganizuotas ir nepastovus užsiėmimas sporto veikla - Miesto vandens parkas)
   2013/C 114/25
   Proceso kalba: čekų

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Nejvyšší správní soud

      Šalys pagrindinėje byloje

      Ieškovas: Město Žamberk

      Atsakovė: Finanční ředitelství v Hradci Králové, dabar — Odvolací finanční ředitelství

      Dalykas

   Prašymas priimti prejudicinį sprendimą — Nejvyšší správní soud — 2006 m. lapkričio 28 d. Tarybos direktyvos 2006/112/EB dėl pridėtinės vertės mokesčio bendros sistemos (OL L 347, p. 1) 132 straipsnio 1 dalies m punkto aiškinimas — Neapmokestinimas — Su sportu ir kūno kultūra glaudžiai susijusių paslaugų teikimas — Galimas ir nereguliarus užsiėmimas rekreaciniu sportu miesto maudykloje (vandens parke), turinčioje tam skirtą įrangą.

      Rezoliucinė dalis

               1.

               2006 m. lapkričio 28 d. Tarybos direktyvos 2006/112/EB dėl pridėtinės vertės mokesčio bendros sistemos 132 straipsnio 1 dalies m punktas turi būti aiškinamas taip, kad neorganizuota ir nepastovi sportinė veikla, kuria nesiekiama dalyvauti sporto varžybose, gali būti laikoma sportavimu, kaip tai suprantama pagal šią nuostatą.

               2.

               Direktyvos 2006/112 132 straipsnio 1 dalies m punktas turi būti aiškinamas taip, kad įėjimas į vandens parką, kuriame dėl jame esančių įrengimų lankytojai gali užsiimti ne tik sporto veikla, bet ir kitų rūšių atsipalaidavimo ar poilsio veikla, gali būti su sportavimu glaudžiai susijęs paslaugų teikimas. Atsižvelgdamas į Europos Sąjungos Teisingumo Teismo pateiktą aiškinimą šiame sprendime ir į konkrečias pagrindinės bylos aplinkybes, prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas turi nustatyti, ar taip yra šios bylos atveju.

      (1)  OL C 98, 2012 3 31.


title: 2004 m. lapkričio 11 d. Teisingumo Teismo sprendimas (trečioji kolegija), Byloje C-73/03 Ispanijos Karalystė prieš Europos Bendrijų Komisiją (Valstybės pagalba — Mokestinės lengvatos žemės ūkio valdų perleidimui — Paskolų ir garantijų lengvata žemės ūkio valdų valdytojams)

text:
               8.1.2005

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 6/11

      TEISINGUMO TEISMO SPRENDIMAS

   (trečioji kolegija)
   2004 m. lapkričio 11 d.
   Byloje C-73/03 Ispanijos Karalystė prieš Europos Bendrijų Komisiją (1)

   (Valstybės pagalba - Mokestinės lengvatos žemės ūkio valdų perleidimui - Paskolų ir garantijų lengvata žemės ūkio valdų valdytojams)
   (2005/C 6/19)
   Proceso kalba: ispanų
   Byloje C-73/03 Ispanijos Karalystė, atstovaujama S. Ortiz Vaamonde, prieš Europos Bendrijų Komisiją, atstovaujamą J. L. Buendía Sierra, dėl 2003 m. vasario 19 d. pagal EB sutarties 230 straipsnį pareikšto ieškinio dėl panaikinimo, Teisingumo Teismas (trečioji kolegija), susidedantis iš kolegijos pirmininko A. Rosas, teisėjų J.-P. Puissochet, S. von Bahr (pranešėjas), J. Malenovský ir U. Lõhmus; generalinis advokatas: M. Poiares Maduro, sekretorius: R. Grass, 2004 m. lapkričio 11 d. priėmė sprendimą, kurio rezoliucinėje dalyje nurodyta:

               1)

               Atmesti ieškinį.

               2)

               Priteisti iš Ispanijos Karalystės bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 101, 2003 4 26.


title: Sujungtos bylos C-53/13 ir C-80/13: 2014 m. birželio 19 d. Teisingumo Teismo (pirmoji kolegija) sprendimas byloje ( Krajský soud v Ostravě, Nejvyšší správní soud (Čekijos Respublika) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Strojírny Prostějov a.s. (C-53/13), ACO Industries Tábor s.r.o. (C-80/13)/Odvolací finanční ředitelství (Laisvė teikti paslaugas — Laikinųjų darbuotojų parūpinimo agentūra — Kitoje valstybėje narėje įsteigtos agentūros darbuotojų komandiravimas — Apribojimas — Įmonė darbo jėgos naudotoja — Šių darbuotojų pajamų mokesčio atskaitymas prie pajamų šaltinio — Pareiga — Pervedimas į nacionalinį biudžetą — Pareiga — Nacionalinės agentūros komandiruotų darbuotojų atvejis — Tokių pareigų nebuvimas)

text:
               25.8.2014

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 282/10

         2014 m. birželio 19 d. Teisingumo Teismo (pirmoji kolegija) sprendimas byloje (Krajský soud v Ostravě, Nejvyšší správní soud (Čekijos Respublika) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Strojírny Prostějov a.s. (C-53/13), ACO Industries Tábor s.r.o. (C-80/13)/Odvolací finanční ředitelství

   (Sujungtos bylos C-53/13 ir C-80/13) (1)

   ((Laisvė teikti paslaugas - Laikinųjų darbuotojų parūpinimo agentūra - Kitoje valstybėje narėje įsteigtos agentūros darbuotojų komandiravimas - Apribojimas - Įmonė darbo jėgos naudotoja - Šių darbuotojų pajamų mokesčio atskaitymas prie pajamų šaltinio - Pareiga - Pervedimas į nacionalinį biudžetą - Pareiga - Nacionalinės agentūros komandiruotų darbuotojų atvejis - Tokių pareigų nebuvimas))
   2014/C 282/13
   Proceso kalba: čekų

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Krajský soud v Ostravě, Nejvyšší správní soud

      Šalys pagrindinėje byloje

      Ieškovės: Strojírny Prostějov a.s. (C-53/13), ACO Industries Tábor s.r.o. (C-80/13)

      Atsakovė: Odvolací finanční ředitelství

      Rezoliucinė dalis

   SESV 56 straipsnis draudžia teisės aktus, kaip nagrinėjami pagrindinėje byloje, pagal kuriuos pirmojoje valstybėje narėje įsteigtos bendrovės, kurios naudojasi kitoje valstybėje narėje įsteigtose, bet veikiančiose pirmojoje valstybėje narėje per jų įsteigtą filialą, laikinųjų darbuotojų parūpinimo agentūrose įdarbintais ir komandiruotais darbuotojais, privalo išskaičiuoti mokestį prie pajamų šaltinio ir pirmajai valstybei narei pervesti avansinį minėtų darbuotojų fizinių asmenų privalomą sumokėti pajamų mokestį, nors to neprivalo pirmoje valstybėje narėje įsteigtos įmonės, kurios naudojasi šioje valstybėje įsteigtų laikinųjų darbuotojų parūpinimo agentūrų paslaugomis.

      (1)  OL C 141, 2013 5 18,

      OL C 000, 2013 5 25.


title: Byla T-208/08 2008 m. birželio 4 d. pareikštas ieškinys byloje Gosselin Word Wide Moving prieš Komisiją

text:
               30.8.2008

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 223/45

         2008 m. birželio 4 d. pareikštas ieškinys byloje Gosselin Word Wide Moving prieš Komisiją

   (Byla T-208/08)
   (2008/C 223/78)
   Proceso kalba: olandų
   Šalys

      Ieškovė: Gosselin Word Wide Moving NV (Dernė, Belgija), atstovaujama advokatų F. Wijckmans ir S. De Keer

      Atsakovė: Europos Bendrijų Komisija
   Ieškovės reikalavimai

               —

               Panaikinti 2008 m. kovo 11 d. Komisijos sprendimą C(2008) 926 galutinis, apie kurį ieškovei pranešta 2008 m. kovo 25 d., dėl procedūros pagal EB 81 straipsnį (byla COMP/38.543 — Tarptautinio perkraustymo paslaugos) tiek, kiek jis skirtas ieškovei.

               —

               Nepatenkinus pirmojo reikalavimo, panaikinti sprendimo 1 straipsnį, kiek jis skirtas ieškovei, tiek, kiek Komisija jame nustato, kad ieškovė padarė tęstinį, nuo 1992 m. sausio 31 d. iki 2002 m. rugsėjo 8 d. trukusį pažeidimą, ir sumažinti 2 straipsniu paskirtą baudą tiek, kiek ji skirta ieškovei, atsižvelgiant į peržiūrėtą pažeidimo trukmę.

               —

               Nepatenkinus pirmiau nurodytų reikalavimų, panaikinti sprendimo 2 straipsnio e punktą tiek, kiek jis skirtas ieškovei, dėl antrame ir (arba) trečiame ieškinio pagrinduose nurodytų motyvų bei atitinkamai sumažinti 2 straipsniu paskirtą baudą tiek, kiek ji skirta ieškovei.

               —

               Priteisti iš Komisijos bylinėjimosi išlaidas.

         Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai
   Pirmuoju ieškinio pagrindu ieškovė tvirtina, kad sprendimas pažeidžia EB 81 straipsnį. Pirmoje šio ieškinio pagrindo dalyje ieškovė nurodo, kad Komisija neįrodė, jog veiksmai, kuriais galima kaltinti ieškovę, gali būti kvalifikuojami kaip reikšmingas konkurencijos apribojimas EB 81 straipsnio prasme. Antroje dalyje nurodoma, kad Komisija neįrodė, jog susitarimas, kuriame dalyvavo ieškovė, gali reikšmingai paveikti valstybių narių tarpusavio prekybą.
   Nepatenkinus pirmojo reikalavimo, antruoju ieškinio pagrindu tvirtinama, kad sprendimu buvo pažeistas Reglamento Nr. 1/2003 (1) 23 straipsnis, Reglamento Nr. 17/62 (2) 15 straipsnio 2 dalis ir Baudų apskaičiavimo gairės (3). Šie teisės aktai buvo pažeisti nustatant pažeidimo sunkumą, pažeidimo trukmę, pardavimų vertę atsižvelgiant į bazinį baudos dydį ir galiausiai neatsižvelgus į lengvinančias aplinkybes apskaičiuojant baudos dydį.
   Nepatenkinus pirmiau nurodytų reikalavimų, trečiuoju ieškinio pagrindu teigiama, kad buvo pažeistas vienodo požiūrio principas, visų pirma nustatant pažeidimo sunkumą ir pardavimų, į kuriuos buvo atsižvelgta apskaičiuojant baudos dydį, vertę.

      (1)  2002 m. gruodžio 16 d. Tarybos reglamentas (EB) Nr. 1/2003 dėl konkurencijos taisyklių, nustatytų Sutarties 81 ir 82 straipsniuose, įgyvendinimo (tekstas svarbus EEE) (OL L 1, p. 1).

      (2)  Reglamentas Nr. 17: Pirmasis reglamentas, įgyvendinantis Sutarties 85 ir 86 straipsnius (OL 13, 1962, p. 204).

      (3)  Pagal Reglamento (EB) Nr. 1/2003 23 straipsnio 2 dalies a punktą skirtų baudų apskaičiavimo gairės (tekstas svarbus EEE) (OL C 210, 2006, p. 2).


title: Byla T-339/10: 2010 m. rugpjūčio 9 d. pareikštas ieškinys byloje Cosepuri prieš EFSA

text:
               23.10.2010

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 288/47

      2010 m. rugpjūčio 9 d. pareikštas ieškinys byloje Cosepuri prieš EFSA

      (Byla T-339/10)
      ()
      (2010/C 288/90)
      Proceso kalba: italų

         Šalys

         Ieškovė: Cosepuri Soc. coop. p.a. (Bolonija, Italija), atstovaujama advokato F. Fiorenza

         Atsakovė: Europos maisto saugos tarnyba (EFSA)

         Ieškovės reikalavimai

                  —

                  panaikinti viešojo pirkimo procedūrą, numatančią uždarame posėdyje vertinti finansinius pasiūlymus;

                  —

                  panaikinti sprendimą sudaryti sutartį su bendrove ANME bei visus kitus vėlesnius sprendimus.

                  —

                  nurodyti EFSA atlyginti Cosepuri žalą.

                  —

                  priteisti iš EFSA bylinėjimosi išlaidas.

         Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

      2010 m. kovo 1 d. pradėtu konkursu, paskelbtu Europos Bendrijų oficialiajame leidinyje2010 m. kovo 13 d., Europos maisto saugos tarnyba (EFSA) pradėjo atviro viešųjų pirkimų konkurso procedūrą, siekdama 48 mėnesiams sudaryti vežimo autobusu paslaugų Italijoje ir Europoje sutartį, kurios vertė siekia 4 000 000 eurų, nurodydama, kad ekonomiškai naudingiausias pasiūlymas bus taikomas kaip sutarties sudarymo kriterijus remiantis specifikacijose (B dokumentas) nurodytais kriterijais. Ieškove esanti bendrovė pateikė savo pasiūlymą, tačiau aptariama sutartis buvo sudaryta su kita įmone.
      Šiuo ieškiniu ieškovė ginčija šį sprendimą.
      Pirmuoju pagrindu ieškovė tvirtina, kad buvo pažeisti Reglamento (EB) Nr. 1605/2002 (1) 89 straipsnis bei gero administravimo, skaidrumo, viešumo ir teisės susipažinti su dokumentais principai, nes nebuvo viešai vykdoma techninių pasiūlymų ir balų ekonominiam pasiūlymui skyrimo procedūra. Šiuo atžvilgiu nurodyta, kad pasiūlyta kaina neturėtų būti laikoma konfidencialia informacija.
      Savo antruoju pagrindu ji teigia, kad buvo pažeisti Reglamento (EB) Nr. 1605/2002 100 straipsnis, Reglamentas (EB) Nr. 1049/2001 (2), pareiga motyvuoti sprendimą, skaidrumo ir teisės susipažinti su dokumentais principai, nes galimybė susipažinti su dokumentais po sutarties sudarymo buvo ribojama, remiantis tuo, kad informacija, susijusi su ekonominiais pasiūlymais, ir tokiais viešais dokumentais, kaip automobilių registracijos dokumentais, yra konfidenciali. Šiuo atžvilgiu tvirtinama, jog tai, kad neatskleista laimėtojo pasiūlyta kaina reiškia, aptariami dokumentai nebuvo tinkamai motyvuoti.
      Trečiuoju pagrindu nurodyta, kad buvo pažeisti 1992 m. birželio 25 d. Tarybos reglamento (EB) Nr. 1605/2002 100 straipsnis, specifikacijos ir padaryta akivaizdi motyvavimo klaida, nes konkurso komisija padarė klaidų vertindama ekonominius pasiūlymus.

         (1)  2002 m. birželio 25 d. Tarybos reglamentas (EB, Euratomas) Nr. 1605/2002 del Europos Bendriju bendrajam biudžetui taikomo finansinio reglamento (OL L 248, p. 1; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 1 sk., 4 t., p.74)

         (2)  2001 m. gegužės 30 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (EB) Nr. 1049/2001 dėl galimybės visuomenei susipažinti su Europos Parlamento, Tarybos ir Komisijos dokumentais
      (OL L 145, p. 43; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 1 sk., 3 t., p. 331)


title: Byla T-33/07: 2009 m. birželio 11 d. Pirmosios instancijos teismo sprendimas byloje Graikija prieš Komisiją (EŽŪOGF — Garantijų skyrius — Bendrijos nefinansuojamos išlaidos — Alyvų aliejus, medvilnė, džiovintos vynuogės ir citrusiniai vaisiai — Mokėjimo terminų nesilaikymas — 24 mėnesių terminas — Nefinansuojamų išlaidų įvertinimas — Pagrindiniai patikrinimai — Proporcingumo principas — Ne bis in idem principas — Įsipareigojimų neįvykdymo nustatymų ekstrapoliacija)

text:
               1.8.2009

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 180/44

         2009 m. birželio 11 d. Pirmosios instancijos teismo sprendimas byloje Graikija prieš Komisiją
   (Byla T-33/07) (1)

   (EŽŪOGF - Garantijų skyrius - Bendrijos nefinansuojamos išlaidos - Alyvų aliejus, medvilnė, džiovintos vynuogės ir citrusiniai vaisiai - Mokėjimo terminų nesilaikymas - 24 mėnesių terminas - Nefinansuojamų išlaidų įvertinimas - Pagrindiniai patikrinimai - Proporcingumo principas - Ne bis in idem principas - Įsipareigojimų neįvykdymo nustatymų ekstrapoliacija)
   2009/C 180/81
   Proceso kalba: graikų

      Šalys

      Ieškovė: Graikijos Respublika, atstovaujama I. Chalkias ir G. Kanellopoulos

      Atsakovė: Europos Bendrijų Komisija, atstovaujama H. Tserepa-Lacombe, F. Jimeno Fernández, padedamų advokato N. Korogiannakis

      Dalykas

   Prašymas iš dalies panaikinti 2006 m. gruodžio 14 d. Komisijos sprendimą 2006/932/EB, kuriuo Komisija atsisakė iš Europos žemės ūkio orientavimo ir garantijų fondo (EŽŪOGF) Garantijų skyriaus lėšų finansuoti kai kurias valstybių narių išlaidas, (OL L 355, p. 96), tiek, kiek jis apima Graikijos patirtas išlaidas alyvų aliejaus, medvilnės, džiovintų vynuogių, citrusinių vaisių ir finansų kontrolės sektoriuose.

      Sprendimo rezoliucinė dalis

               1.

               Atmesti ieškinį.

               2.

               Graikijos Respublika padengia bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 82, 2007 4 14.


title: Byla T-484/07: 2012 m. liepos 11 d. Bendrojo Teismo nutartis byloje Rumunija prieš Komisiją

text:
               25.8.2012

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 258/27

         2012 m. liepos 11 d. Bendrojo Teismo nutartis byloje Rumunija prieš Komisiją

   (Byla T-484/07) (1)

   2012/C 258/49
   Proceso kalba: rumunų
   Trečiosios kolegijos pirmininkas nutartimi nurodė išbraukti bylą iš registro.

      (1)  OL C 51, 2008 2 23.


title: Byla C-127/09: 2009 m. balandžio 6 d. pateiktas Oberlandesgericht Nürnberg (Vokietija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Coty Prestige Lancaster Group GmbH prieš Simex Trading AG

text:
               20.6.2009

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 141/32

         2009 m. balandžio 6 d. pateiktas Oberlandesgericht Nürnberg (Vokietija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Coty Prestige Lancaster Group GmbH prieš Simex Trading AG
   (Byla C-127/09)
   2009/C 141/55
   Proceso kalba: vokiečių

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

   Oberlandesgericht Nürnberg

      Šalys pagrindinėje byloje

   Ieškovė: Coty Prestige Lancaster Group GmbH
   Atsakovė: Simex Trading AG

      Prejudicinis klausimas

   Ar išleidimas į rinką Reglamento (EB) Nr. 40/94 (1) 13 straipsnio 1 dalies ir Direktyvos 89/104/EB (2) 7 straipsnio prasme yra tuomet, kai vadinamieji kvepalų mėginiai, neperduodant nuosavybės teisės ir draudžiant juos parduoti, perduodami tarpininkams, su kuriais sudaryta sutartis, kad šie galėtų leisti klientams naudoti prekės turinį bandymo tikslais, o ant gaminių nurodyta, jog jie neparduodami, sutartyje numatyta, jog gamintojas (prekių ženklo savininkas) gali bet kada atsiimti prekes, o prekės išvaizda yra paprastesnė ir tuo aiškiai skiriasi nuo gamintojo (prekių ženklo savininko) į rinką išleistų prekių išvaizdos?

      (1)  1993 m. gruodžio 20 d. Tarybos reglamentas (EB) Nr. 40/94 dėl Bendrijos prekių ženklo (OL L 11, p. 1; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 17 sk., 1 t., p. 146).

      (2)  1988 m. gruodžio 21 d. Pirmoji Tarybos direktyva valstybių narių įstatymams, susijusiems su prekių ženklais, suderinti (OL L 40, p. 1; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 17 sk., 1 t., p. 92).


title: Byla C-81/10 P: 2011 m. gruodžio 8 d. Teisingumo Teismo (trečioji kolegija) sprendimas byloje France Télécom prieš Europos Komisiją, Prancūzijos Respubliką (Apeliacinis skundas — Valstybės pagalba — France Télécom apmokestinimo verslo mokesčiu režimas — „Pagalbos“ sąvoka — Teisėti lūkesčiai — Senaties terminas — Pareiga motyvuoti — Teisinio saugumo principas)

text:
               4.2.2012

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 32/6

         2011 m. gruodžio 8 d. Teisingumo Teismo (trečioji kolegija) sprendimas byloje France Télécom prieš Europos Komisiją, Prancūzijos Respubliką

   (Byla C-81/10 P) (1)

   (Apeliacinis skundas - Valstybės pagalba - France Télécom apmokestinimo verslo mokesčiu režimas - „Pagalbos“ sąvoka - Teisėti lūkesčiai - Senaties terminas - Pareiga motyvuoti - Teisinio saugumo principas)
   2012/C 32/09
   Proceso kalba: prancūzų

      Šalys

      Apeliantė: France Télécom, atstovaujama advokatų S. Hautbourg, L. Olza Moreno ir L. Godfroid

      Kitos proceso šalys: Europos Komisija, atstovaujama E. Gippini Fournier ir D. Grespan, Prancūzijos Respublika, atstovaujama G. de Bergues ir J. Gstalter

      Dalykas

   Apeliacinis skundas dėl 2009 m. lapkričio 30 d. Pirmosios instancijos teismo (trečioji kolegija) sprendimo Prancūzija ir France Télécom prieš Komisiją (T-427/04 ir T-17/05), kuriuo Bendrasis Teismas atmetė Prancūzijos Respublikos ir ieškovės ieškinius dėl 2004 m. rugpjūčio 2 d. Komisijos sprendimo 2005/709/EB, dėl valstybės pagalbos, Prancūzijos teikiamos įmonei „France Télécom“ (OL L 269, 2005, p. 30) panaikinimo — Sąvokų „valstybės pagalba“ ir „nauda“, susijusių su France Télécom apmokestinimo verslo mokesčiu 1994–2002 m. režimu, pažeidimas — Teisėtų lūkesčių principo pažeidimas — Pagalbos sistemoje taikomas senaties terminas — Pareiga motyvuoti ir teisinio saugumo principo pažeidimas.

      Rezoliucinė dalis

               1.

               Atmesti apeliacinį skundą.

               2.

               Priteisti iš France Télécom SA bylinėjimosi išlaidas.

               3.

               Prancūzijos Respublika padengia savo bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 148, 2010 6 5.


title: Byla T-324/09: 2009 m. rugpjūčio 18 d. pareikštas ieškinys byloje J & F Participações SA prieš VRDT

text:
               24.10.2009

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 256/29

         2009 m. rugpjūčio 18 d. pareikštas ieškinys byloje J & F Participações SA prieš VRDT
   (Byla T-324/09)
   2009/C 256/54
   Kalba, kuria surašytas ieškinys: anglų

      Šalys

      Ieškovė: J & F Participações SA (Sorokaba, Brazilija), atstovaujama lawyer A. Fernández Fernández-Pacheco,

      Atsakovė: Vidaus rinkos derinimo tarnyba (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui)

      Kita procedūros Apeliacinėje taryboje šalis: Fribo Foods Ltd (Reksamas, Jungtinė Karalystė)

      Ieškovės reikalavimai

               —

               Panaikinti 2009 m. balandžio 22 d. Vidaus rinkos derinimo tarnybos (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui) pirmosios apeliacinės tarybos (byla R 824/2008-1) sprendimą byloje R 824/2008-1;

               —

               Priteisti iš atsakovės ir kitos procedūros Apeliacinėje taryboje šalies bylinėjimosi išlaidas.

      Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

      Bendrijos prekių ženklo paraišką pateikęs asmuo: ieškovė

      Prašomas įregistruoti Bendrijos prekių ženklas: vaizdinis prekių ženklas „Friboi“ 29 klasės prekėms

      Prekių ženklo ar žymens, kuriuo grindžiamas protestas, savininkas: kita procedūros Apeliacinėje taryboje šalis

      Prekių ženklas ar žymuo, kuriuo grindžiamas protestas: Jungtinės Karalystės žodinis prekių ženklas „FRIBO“ 29 klasės prekėms, Jungtinės Karalystės vaizdinis prekių ženklas „FRIBO“ 29 klasės prekėms, Vokietijos žodinis prekių ženklas „FRIBO“ 29 klasės prekėms, Vokietijos vaizdinis prekių ženklas „FRIBO“ 29 klasės prekėms, Prancūzijos žodinis prekių ženklas „FRIBO“ 29 klasės prekėms, Prancūzijos vaizdinis prekių ženklas „FRIBO“ 29 klasės prekėms, Italijos žodinis prekių ženklas „FRIBO“ 29 klasės prekėms, Italijos vaizdinis prekių ženklas „FRIBO“ 29 klasės prekėms.

      Protestų skyriaus sprendimas: patenkinti protestą.

      Apeliacinės tarybos sprendimas: iš dalies patenkinti apeliacinį skundą

      Ieškinio pagrindai: Tarybos reglamento Nr. 207/2009 8 straipsnio 1 dalies b punkto pažeidimas, nes Apeliacinė taryba klaidingai nusprendė, kad buvo galimybė supainioti nagrinėjamus prekių ženklus; Tarybos reglamento Nr. 207/2009 42 straipsnio pažeidimas, nes Apeliacinė taryba suklydo atsižvelgdama į kitos procedūros Apeliacinėje taryboje šalies pateiktus naudojimo įrodymus, kurie neatitiko minėtos nuostatos reikalavimų ir kuriais nebuvo įrodyta naudojimo vieta, laikas, apimtis ir pobūdis.


title: Byla T-381/15: 2017 m. vasario 2 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje IMG/Komisija (Sąjungos finansinių interesų apsauga — Sustiprintos audito ir stebėsenos priemonės ir perspėjimas apie patikrinimą pagal išankstinio perspėjimo sistemą (IPS) — Sprendimas, kuriuo ieškovei nesuteikiama galimybė sudaryti su Komisija sutartis dėl netiesioginio valdymo atsižvelgiant į abejones dėl jos kaip tarptautinės organizacijos statuso — Ieškinys dėl panaikinimo — Neskundžiamas aktas — Suinteresuotumo pareikšti ieškinį nebuvimas — Dalinis nepriimtinumas — Teisė į gynybą — Pareiga motyvuoti — Akivaizdi vertinimo klaida — Proporcingumas — Teisinis saugumas — Teisėti lūkesčiai — Ieškinys dėl žalos atlyginimo)

text:
               13.3.2017

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 78/24

         2017 m. vasario 2 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje IMG/Komisija

   (Byla T-381/15) (1)

   ((Sąjungos finansinių interesų apsauga - Sustiprintos audito ir stebėsenos priemonės ir perspėjimas apie patikrinimą pagal išankstinio perspėjimo sistemą (IPS) - Sprendimas, kuriuo ieškovei nesuteikiama galimybė sudaryti su Komisija sutartis dėl netiesioginio valdymo atsižvelgiant į abejones dėl jos kaip tarptautinės organizacijos statuso - Ieškinys dėl panaikinimo - Neskundžiamas aktas - Suinteresuotumo pareikšti ieškinį nebuvimas - Dalinis nepriimtinumas - Teisė į gynybą - Pareiga motyvuoti - Akivaizdi vertinimo klaida - Proporcingumas - Teisinis saugumas - Teisėti lūkesčiai - Ieškinys dėl žalos atlyginimo))
   (2017/C 078/32)
   Proceso kalba: prancūzų

      Šalys

      Ieškovė: International Management Group (IMG) (Briuselis, Belgija), atstovaujama advokatų L. Levi ir A. Tymen

      Atsakovė: Europos Komisija, atstovaujama J. Baquero Cruz ir S. Bartelt

      Dalykas

   Pirma, SESV 263 straipsniu grindžiamas prašymas panaikinti Komisijos raštą, kuriuo ši nurodo imtis sustiprintų audito ir stebėsenos priemonių ir perspėti apie patikrinimą bei nesuteikia ieškovei galimybės sudaryti su Komisija sutartis dėl netiesioginio valdymo ir, antra, SESV 268 straipsniu grindžiamas prašymas dėl žalos, kurią ieškovė tariamai patyrė dėl minėtame rašte nurodytų priemonių taikymo, atlyginimo.

      Rezoliucinė dalis

               1.

               Nebereikia priimti sprendimo dėl ieškinio, nes International Management Group (IMG) pateikė prašymą panaikinti jos įtraukimą į perspėjimą apie patikrinimą išankstinio perspėjimo sistemoje.

               2.

               Atmesti likusią ieškinio dalį kaip nepriimtiną arba nepagrįstą.

               3.

               Priteisti iš IMG bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 337, 2015 10 12.


title: 2005 m. liepos 5 d. Pirmosios Instancijos Teismo sprendimas, Byloje T-9/04 Luigi Marcuccio prieš Europos Bendrijų Komisiją (Pareigūnai — Socialinė apsauga — Nelaimingas atsitikimas — Tarnybos nuostatų 73 straipsnis — Priimtinumas — Motyvų nurodymas)

text:
               3.9.2005

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 217/39

      PIRMOSIOS INSTANCIJOS TEISMO SPRENDIMAS

   2005 m. liepos 5 d.
   Byloje T-9/04 Luigi Marcuccio prieš Europos Bendrijų Komisiją
       (1)

   (Pareigūnai - Socialinė apsauga - Nelaimingas atsitikimas - Tarnybos nuostatų 73 straipsnis - Priimtinumas - Motyvų nurodymas)
   (2005/C 217/86)
   Proceso kalba: italų
   Byloje T-9/04 Luigi Marcuccio, Europos Bendrijų Komisijos pareigūnas, gyvenantis Tricase (Italija), atstovaujamas advokatų M. DI Stefano ir A. Distante, prieš Europos Bendrijų Komisiją, atstovaujamą J. Currall ir C. Berardis-Kayser, padedamų advokato A. Dal Ferro, nurodžiusių adresą dokumentams įteikti Liuksemburge, dėl ieškinio, pareikšto dėl Komisijos numanomo sprendimo atmesti ieškovo 2002 m. gruodžio 3 d. pateiktą prašymą pripažinti nelaimingą atsitikimą pagal Europos Bendrijų pareigūnų tarnybos nuostatų 73 straipsnį panaikinimo, Pirmosios instancijos teismas (pirmoji kolegija), kurį sudaro kolegijos pirmininkas J. D. Cooke ir teisėjai I. Labucka ir V. Trstenjak; sekretorius J. Palacio González, vyriausiasis administratorius, 2005 m. liepos 5 d. priėmė sprendimą, kurio rezoliucinėje dalyje nurodyta:

               1.

               Panaikinti Komisijos sprendimą atmesti 2002 m. gruodžio 3 d. ieškovo pateiktą prašymą pripažinti nelaimingą atsitikimą pagal Europos Bendrijų pareigūnų tarnybos nuostatų 73 straipsnį.

               2.

               Atmesti prašymus, kad Teismas pradėtų tyrimą.

               3.

               Kita ieškinio dalis nepriimtina.

               4.

               Priteisti iš Komisijos bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 85, 2004 4 3.


title: Byla T-260/14: 2015 m. kovo 16 d. Bendrojo Teismo nutartis byloje Vattenfall Europe Mining ir kt./Komisija

text:
               11.5.2015

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 155/38

         2015 m. kovo 16 d. Bendrojo Teismo nutartis byloje Vattenfall Europe Mining ir kt./Komisija

   (Byla T-260/14) (1)

   (2015/C 155/46)
   Proceso kalba: vokiečių
   Trečiosios kolegijos pirmininkas nutartimi nurodė išbraukti bylą iš registro.

      (1)  OL C 223, 2014 7 14.


title: Byla T-247/04  2005 m. rugsėjo 19 d.  Pirmosios instancijos teismo nutartis byloje  Aseprofar ir Edifa prieš Europos Bendrijų Komisiją  (Ieškinys dėl panaikinimo — Priimtinumas — Ginčijamas aktas — Procedūros dėl įsipareigojimų neįvykdymo nepradėjimas — Pranešimas 2002/C 244/03)

text:
               26.11.2005

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 296/24

         2005 m. rugsėjo 19 d. Pirmosios instancijos teismo nutartis byloje Aseprofar ir Edifa prieš Europos Bendrijų Komisiją

   (Byla T-247/04) (1)

   (Ieškinys dėl panaikinimo - Priimtinumas - Ginčijamas aktas - Procedūros dėl įsipareigojimų neįvykdymo nepradėjimas - Pranešimas 2002/C 244/03)
   (2005/C 296/51)
   Proceso kalba: ispanų
   Šalys

      Ieškovės: Asociación de exportadores españoles de productos farmacéuticos (Aseprofar) ir Española de desarrollo e impulso farmacéutico, SA (Edifa) (Madridas, Ispanija), atstovaujamos advokato L. Ortiz Blanco

      Atsakovė: Europos Bendrijų Komisija, atstovaujama G. Valero Jordana
   Bylos dalykas
   Prašymas panaikinti 2004 m. kovo 30 d. Komisijos sprendimą nutraukti skundo P/2002/4609 nagrinėjimą bei 2004 m. kovo 30 d. Komisijos sprendimą nutraukti skundo P/2003/5119 nagrinėjimą, kiek tai susiję su EB 29 straipsniu.
   Rezoliucinė nutarties dalis

               1.

               Atmesti ieškinį kaip nepriimtiną.

               2.

               Priteisti iš Asociación exportadores españoles de productos farmacéuticos ir Española de desarrollo e impulso farmacéutico, SA bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 217, 2004 8 28.


title: Byla T-835/16: 2016 m. lapkričio 28 d. pareikštas ieškinys byloje Louvers Belgium/Komisija

text:
               30.1.2017

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 30/53

         2016 m. lapkričio 28 d. pareikštas ieškinys byloje Louvers Belgium/Komisija

   (Byla T-835/16)
   (2017/C 030/61)
   Proceso kalba: prancūzų

      Šalys

      Ieškovė: Louvers Belgium Company (Zaventemas, Belgija), atstovaujama advokato V. Lejeune

      Atsakovė: Europos Komisija

      Reikalavimai

   Ieškovė Bendrojo Teismo prašo:

               —

               panaikinti 2016 m. rugsėjo 19 d. Europos Komisijos priimtą sprendimą atmesti ieškovės pasiūlymą ir sutartį Nr. OIB.02/PO/2016/012/703 sudaryti su grupe RIDEAUPRESS ITLINE;

               —

               patenkinti ieškovės prašymą dėl žalos atlyginimo; dėl to įpareigoti Komisiją sumokėti ieškovei 387 500 EUR pagrindinę sumą kaip žalos, patirtos dėl sutarties praradimo, atlyginimą ir delspinigius bei teismo nustatytas palūkanas, apskaičiuotas taikant teisės aktuose nustatytą normą, iki visiško sumokėjimo;

               —

               priteisti iš Europos Komisijos visas bylinėjimosi išlaidas.

      Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

   Grįsdama ieškinį ieškovė remiasi dviem pagrindais.

               1.

               Pirmasis ieškinio pagrindas, susijęs su pareigos motyvuoti ir ieškovės teisių į gerą administravimą bei skaidrumo principo pažeidimu tiek, kiek nepaisant pakartotinių ir primygtinių ieškovės prašymų Komisija jai nepranešė sutarties laimėtojo produktų techninių savybių, pasiūlymų ir jos jai pateiktų mėginių vertinimo ataskaitos rezultatų.

               2.

               Antrasis ieškinio pagrindas, susijęs su skaidrumo ir vienodo dalyvių vertinimo principų pažeidimu tiek Komisijai rengiant specifikacijas, tiek jai vertinant dalyvių pasiūlymus. Ieškovė konkrečiai atsakovę kaltina tuo, kad:

                           —

                           pirma, rengdama specifikacijas ji perėmė atitinkamo ankstesnio konkurso, kurio objektas buvo panašus ir kurį ji anuliavo dėl nepateisinamų priežasčių, dalyvio pasiūlytas technines savybes ir produktų nuotraukas ir taip sudarė nepateisinamas kliūtis atverti rinkas konkurencijai.

                           —

                           antra, ji pažeidė pagrindinę dalyvių lygybės taisyklę nustačiusi labai ribojamo pobūdžio ir techniškai nepateisinamus techninius reikalavimus, kurie akivaizdžiai pasirinkti tokie, kad juos atitiktų atitinkamo ūkio subjekto produktai.

                           —

                           trečia, pasiūlymą, kurį ji pateikė vykstant ginčijamam konkursu, atsakovė įvertino neobjektyviai ir šališkai ir atmetė jį nepagrįstai, nes jos produktai visiškai atitiko specifikacijoje nurodytų produktų techninių savybių minimalius reikalavimus ir dėl to atitiko nustatytus reikalavimus.

         Taigi, nurodydama šį antrąjį ieškinio pagrindą, ieškovė teigia, kad jos pateiktas pasiūlymas atitiko techninius reikalavimus ir dėl to buvo tinkamas. Europos Komisija turėjo atlikti jo ekonominį įvertinimą ir sutartį sudaryti su ja, nes jos pasiūlymo kaina buvo mažiausia.


title: Byla C-191/12: 2012 m. balandžio 23 d. Kúria (Vengrija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Alakor Gabonatermelő és Forgalmazó Kft. prieš Nemzeti Adó- és Vámhivatal Észak-alföldi Regionális Adó Főigazgatósága

text:
               11.8.2012

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 243/2

         2012 m. balandžio 23 d.Kúria (Vengrija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Alakor Gabonatermelő és Forgalmazó Kft. prieš Nemzeti Adó- és Vámhivatal Észak-alföldi Regionális Adó Főigazgatósága

   (Byla C-191/12)
   2012/C 243/02
   Proceso kalba: vengrų

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Kúria

      Šalys pagrindinėje byloje

      Pareiškėja: Alakor Gabonatermelő és Forgalmazó Kft.

      Atsakovė: Nemzeti Adó- és Vámhivatal Észak-alföldi Regionális Adó Főigazgatósága

      Prejudiciniai klausimai

               1.

               Ar mokestinės naštos perkėlimas kitiems subjektams, kaip jis suprantamas pagal Bendrijos teisę, laikytinas įvykusiu tuomet, kai, esant draudimui atskaityti pridėtinės vertės mokestį, apmokestinamajam asmeniui skiriama parama, kuria dengiamas ir šis mokestis, arba jam skiriama papildoma valstybės pagalba, kuria kompensuojamas atskaityti negalimas pridėtinės vertės mokestis?

               2.

               Jei atsakymas į pirmąjį klausimą yra teigiamas, ar jis nebūtų kitoks, jei apmokestinamasis asmuo paramą būtų gavęs ne iš valstybės narės ar jos mokesčių institucijos, o iš Sąjungos ir valstybės narės biudžetų, sutarties su paramą skiriančiu subjektu pagrindu?

               3.

               Ar galima manyti, kad paisyta mokesčio neutralumu grindžiamo pridėtinės vertės mokesčio grąžinimo principo, veiksmingumo ir ekvivalentiškumo, vienodo vertinimo ir nepagrįsto praturtėjimo draudimo principų, jei valstybės narės mokesčių institucija, remdamasi tuo, kad Sąjungos teisei prieštarauja teisę į atskaitą reglamentuojanti nuostata, tenkina tik tą apmokestinamojo asmens reikalavimo grąžinti mokestį arba atlyginti žalą dalį arba tik tokia apimtimi, kurios neapima 1 ir 2 klausimuose nurodyta parama?


title: Byla C-29/07 2007 m. sausio 29 d. pareikštas ieškinys byloje Europos Bendrijų Komisija prieš Graikijos Respubliką

text:
               10.3.2007

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 56/25

         2007 m. sausio 29 d. pareikštas ieškinys byloje Europos Bendrijų Komisija prieš Graikijos Respubliką

   (Byla C-29/07)
   (2007/C 56/47)
   Proceso kalba: graikų
   Šalys

      Ieškovė: Europos Bendrijų Komisija, atstovaujama M. Condou-Durande

      Atsakovė: Graikijos Respublika
   Ieškovės reikalavimai

               —

               Pripažinti, kad nepriėmusi 2003 m. lapkričio 25 d. Tarybos direktyvą 2003/110/EB (1) dėl pagalbos tranzito, susijusio su išsiuntimu oro transportu, atvejais, įgyvendinančių įstatymų ir kitų teisės aktų ir bet kuriuo atveju nepateikusį jų Komisijai, Graikijos Respublika neįvykdė įsipareigojimų pagal šią direktyvą.

               —

               Priteisti iš Graikijos Respublikos bylinėjimosi išlaidas.

         Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai
   Terminas perkelti Direktyvą 2003/110/EB į vidaus teisę baigėsi 2005 m. gruodžio 6 dieną.

      (1)  OL L 321, 2003 12 6, p. 26.


title: Byla C-622/15 P: 2015 m. lapkričio 19 d. Koninklijke Philips Electronics NV pateiktas apeliacinis skundas dėl 2015 m. rugsėjo 9 d. Bendrojo Teismo (trečioji kolegija) priimto sprendimo byloje T-92/13, Koninklijke Philips Electronics NV/Europos Komisija

text:
               25.1.2016

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 27/25

         2015 m. lapkričio 19 d.Koninklijke Philips Electronics NV pateiktas apeliacinis skundas dėl 2015 m. rugsėjo 9 d. Bendrojo Teismo (trečioji kolegija) priimto sprendimo byloje T-92/13, Koninklijke Philips Electronics NV/Europos Komisija

   (Byla C-622/15 P)
   (2016/C 027/29)
   Proceso kalba: anglų

      Šalys

      Apeliantė: Koninklijke Philips Electronics NV, atstovaujama advokatų E. Pijnacker Hordijk, J. K. de Pree, S. Molin

      Kita proceso šalis: Europos Komisija

      Apeliantės reikalavimai

   Apeliantė Teisingumo Teismo prašo:

               —

               panaikinti Bendrojo Teismo sprendimą byloje T-92/13,

               —

               visiškai arba iš dalies panaikinti 2012 m. gruodžio 5 d. Komisijos sprendimo byloje COMP/39.437 – Televizorių ir kompiuterių monitorių kineskopai) (toliau – sprendimas) 1 straipsnio 1 dalies c punktą, 1 straipsnio 2 dalies f punktą, 2 straipsnio 2 dalies c punktą ir 2 straipsnio 2 dalies e punktą, kiek jie susiję su KPNV; ir (arba) sumažinti sprendimo 2 straipsnio 1 dalies c punkte ir 2 straipsnio 1 dalies e punkte, taip pat 2 straipsnio 2 dalies c punkte ir 2 straipsnio 2 dalies e punkte KPNV skirtų baudų dydį,

               —

               priteisti iš Komisijos pirmojoje ir apeliacinėje instancijose patirtas bylinėjimosi išlaidas.

      Apeliacinio skundo pagrindai ir pagrindiniai argumentai

   Grįsdama apeliacinį skundą apeliantė pateikia šiuos svarbiausius pagrindus ir argumentus:
   Taikydamas SESV 101 straipsnį ir Tarybos reglamento Nr. 1/2003 (1) 23 straipsnio 2 dalį Bendrasis Teismas padarė teisės klaidą, kai nusprendė, kad elektroninių vamzdžių (Cathode Ray Tubes, toliau – CRT), kuriuos LDP grupė pardavė Philips grupei (ir LGE grupei), pardavimus Komisija galėjo kvalifikuoti kaip pardavimus grupės viduje, o tiesioginių pardavimų EEE per perdarytus produktus vertę (Direct EEA Sales through Transformed Products, toliau – DSTP) pagrįstai galėjo įtraukti apskaičiuodama KPNV baudą, nes ji buvo susijusi su KPNV dukterinių bendrovių įvykdytais kompiuterių monitorių ir spalvotų televizorių, į kuriuos įmontuoti LPD grupės patiekti CRT, pardavimais vartotojams.
   Bendrasis Teismas padarė teisės klaidą, nes nusprendė, kad Komisija nepažeidė KPNV teisės į gynybą, kai pasirinko – net ir šios bylos aplinkybėmis – neįtraukti LPD grupės į administracinę procedūrą ir priėmė KPNV skirtą pranešimą apie kaltinimus, motyvuotą tuo, kad net LPD bankrutavimo atveju KPNV apskaitos registruose ir archyvuose privalėjo apdairiai saugoti informaciją, susijusią su LPD grupės veikla.
   Bendrasis Teismas padarė vertinimo klaidą, nes iškraipė KPNV pagrindą dėl DSTP vertinimo ir atitinkamai neišnagrinėjo vieno iš svarbiausių pagrindų, pateiktų dėl šio sprendimo. Be to, apeliantė teigia, kad negalėjo apsiginti remdamasi vienodo požiūrio principu, nes Bendrasis Teismas nepripažino, jog nustatant dydį, kuris yra baudos apskaičiavimo pagrindas, įvairioms įmonėms buvo taikomos skirtingos teisės normos. Dėl tokio diskriminacinio požiūrio KPNV buvo skirta daug didesnė bauda.

      (1)  2002 m. gruodžio 16 d. Tarybos reglamentas (EB) Nr. 1/2003 dėl konkurencijos taisyklių, nustatytų Sutarties 81 ir 82 straipsniuose, įgyvendinimo (OL L 1, p. 1; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 8 sk., 2 t., p. 205).


title: Byla C-504/09 P: 2012 m. kovo 29 d. Teisingumo Teismo (antroji kolegija) sprendimas byloje Europos Komisija prieš Lenkijos Respubliką, Vengriją, Lietuvos Respubliką, Slovakijos Respubliką, Jungtinę Didžiosios Britanijos ir Šiaurės Airijos Karalystę (Apeliacinis skundas — Aplinka — Direktyva 2003/87/EB — Šiltnamio efektą sukeliančių dujų apyvartinių taršos leidimų prekybos sistema — Lenkijos Respublikos nacionalinis apyvartinių taršos leidimų paskirstymo planas 2008–2012 metams — Direktyvos 2003/87 9 straipsnio 1 ir 3 dalys bei 11 straipsnio 2 dalis — Atitinkama Komisijos ir valstybių narių kompetencija — Vienodas požiūris)

text:
               26.5.2012

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 151/2

         2012 m. kovo 29 d. Teisingumo Teismo (antroji kolegija) sprendimas byloje Europos Komisija prieš Lenkijos Respubliką, Vengriją, Lietuvos Respubliką, Slovakijos Respubliką, Jungtinę Didžiosios Britanijos ir Šiaurės Airijos Karalystę

   (Byla C-504/09 P) (1)

   (Apeliacinis skundas - Aplinka - Direktyva 2003/87/EB - Šiltnamio efektą sukeliančių dujų apyvartinių taršos leidimų prekybos sistema - Lenkijos Respublikos nacionalinis apyvartinių taršos leidimų paskirstymo planas 2008–2012 metams - Direktyvos 2003/87 9 straipsnio 1 ir 3 dalys bei 11 straipsnio 2 dalis - Atitinkama Komisijos ir valstybių narių kompetencija - Vienodas požiūris)
   2012/C 151/02
   Proceso kalba: lenkų

      Šalys

      Apeliantė: Europos Komisija, atstovaujama E. Kružíková ir K. Herrmann

      Komisijos pusėje įstojusi į bylą šalis: Danijos Karalystė, atstovaujama C. Vang

      Kitos proceso šalys: Lenkijos Respublika, atstovaujama M. Szpunar, M. Nowacki ir B. Majczyna, Vengrija, Lietuvos Respublika, Slovakijos Respublika, Jungtinė Didžiosios Britanijos ir Šiaurės Airijos Karalystė, atstovaujama H. Walker ir baristerio J. Maurici

      Lenkijos Respublikos pusėje įstojusios į bylą šalys: Čekijos Respublika, atstovaujama M. Smolek ir D. Hadroušek, Rumunija, atstovaujama patarėjų V. Angelescu ir A. Cazacioc

      Dalykas

   Apeliacinis skundas dėl 2009 m. rugsėjo 23 d. Pirmosios instancijos teismo (antroji kolegija) sprendimo Lenkija prieš Komisiją (T-183/07), kuriuo šis teismas panaikino 2007 m. kovo 26 d. Komisijos sprendimą C(2007) 1295 galutinis dėl nacionalinio šiltnamio efektą sukeliančių dujų emisijos leidimų paskirstymo plano, kurį 2008–2012 metų laikotarpiui Lenkijos Respublika pateikė pagal 2003 m. spalio 13 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvą 2003/87/EB, nustatančią šiltnamio efektą sukeliančių dujų emisijos leidimų sistemą Bendrijoje ir iš dalies keičiančią Tarybos direktyvą 96/61/EB (OL L 275, p. 32; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 15 sk., 7 t., p. 631) — Ne ultra petita principas — Teisminės kontrolės ribos — Bendrojo Teismo procedūros reglamento 48 straipsnio 2 dalies pažeidimas — Neteisingas SESV 296 straipsnio, Direktyvos 2003/87/EB 9 straipsnio 3 dalies ir Komisijos sprendimo C(2007) 1295 galutinis 1 straipsnio 1 dalies, 2 straipsnio 1 dalies ir 3 straipsnio 1 dalies išaiškinimas.

      Rezoliucinė dalis

               1.

               Atmesti apeliacinį skundą.

               2.

               Priteisti iš Europos Komisijos bylinėjimosi išlaidas.

               3.

               Čekijos Respublika, Danijos Karalystė, Rumunija ir Jungtinė Didžiosios Britanijos ir Šiaurės Airijos Karalystė padengia savo bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 51, 2010 2 27.


title: Byla T-424/09: 2011 m. gruodžio 13 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Goodyear Dunlop Tyres UK prieš VRDT — Sportfive (QUALIFIER) (Bendrijos prekių ženklas — Protesto procedūra — Žodinio Bendrijos prekių ženklo QUALIFIER paraiška — Ankstesnis žodinis Bendrijos prekių ženklas „Qualifiers 2006“ — Atsisakymas registruoti — Santykinis atmetimo pagrindas — Galimybė supainioti — Reglamento (EB) Nr. 207/2009 8 straipsnio 1 dalies b punktas)

text:
               4.2.2012

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 32/22

         2011 m. gruodžio 13 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Goodyear Dunlop Tyres UK prieš VRDT — Sportfive (QUALIFIER)

   (Byla T-424/09) (1)

   (Bendrijos prekių ženklas - Protesto procedūra - Žodinio Bendrijos prekių ženklo QUALIFIER paraiška - Ankstesnis žodinis Bendrijos prekių ženklas „Qualifiers 2006“ - Atsisakymas registruoti - Santykinis atmetimo pagrindas - Galimybė supainioti - Reglamento (EB) Nr. 207/2009 8 straipsnio 1 dalies b punktas)
   2012/C 32/42
   Proceso kalba: vokiečių

      Šalys

      Ieškovė: Goodyear Dunlop Tyres UK Ltd (Birmingamas, Jungtinė Karalystė), atstovaujama advokato M. Graf

      Atsakovė: Vidaus rinkos derinimo tarnyba (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui), atstovaujama R. Manea

      Kita procedūros VRDT Apeliacinėje taryboje šalis, įstojusi į bylą Bendrajame Teisme: Sportfive GmbH & Co. KG (Kelnas, Vokietija)

      Dalykas

   Ieškinys dėl 2009 m. rugpjūčio 11 d. Vidaus rinkos derinimo tarnybos (VRDT) ketvirtosios apeliacinės tarybos sprendimo (byla R 1291/2008-4), susijusio su protesto procedūra tarp Sportfive GmbH & Co. KG ir Goodyear Dunlop Tyres UK Ltd.

      Rezoliucinė dalis

               1.

               Atmesti ieškinį.

               2.

               Priteisti iš Goodyear Dunlop Tyres UK Ltd bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 312, 2009 12 19.


title: Byla F-11/09: 2009 m. vasario 8 d. pareikštas ieškinys byloje Marcuccio prieš Komisiją

text:
               18.4.2009

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 90/40

         2009 m. vasario 8 d. pareikštas ieškinys byloje Marcuccio prieš Komisiją
   (Byla F-11/09)
   2009/C 90/64
   Proceso kalba: italų

      Šalys

      Ieškovas: Luigi Marcuccio (Trikazė, Italija), atstovaujamas advokato G. Cipressa

      Atsakovė: Europos Bendrijų Komisija

      Ginčo dalykas bei aprašymas

   Sprendimo, kuriuo atsakovė atmetė ieškovo prašymą 100 % atlyginti tam tikras patirtas medicinines išlaidas, panaikinimas.

      Ieškovo reikalavimai

               —

               Panaikinti 2007 m. gruodžio 27 d. Sprendimą, kuriuo atmetami abu ieškovo prašymai atlyginti patirtas medicinines išlaidas;

               —

               prireikus, panaikinti 2008 m. spalio 16 d. pranešimą;

               —

               priteisti iš Europos Komisijos ieškovo naudai 356,18 EUR sumą, skirtą 100 % atlyginti medicinines išlaidas, arba mažesnę sumą, kurią Teismas pripažintų adekvačia ir teisinga, bei 10 % metinių palūkanų nuo nurodytos sumos, skaičiuotinų nuo pirmos penkto mėnesio dienos, einančios po tos dienos, kurią grįžo abu ieškovo prašymai, taikant metinį kapitalizavimą, arba taikant tokią palūkanų normą kartu su kapitalizavimu, kurią Teismas pripažintų tinkama;

               —

               priteisti iš atsakovės bylinėjimosi išlaidas.