title: Byla C-471/15: 2017 m. sausio 18 d. Teisingumo Teismo (trečioji kolegija) sprendimas byloje (Vestre Landsret (Danija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Sjelle Autogenbrug I/S/Skatteministeriet (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą — Apmokestinimas — Pridėtinės vertės mokestis — Direktyva 2006/112/EB — Pelno maržos apmokestinimo speciali schema — Sąvoka „naudotos prekės“ — Nuo eksploatuoti netinkamų transporto priemonių atskirtų dalių pardavimas)

text:
               6.3.2017

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 70/6

         2017 m. sausio 18 d. Teisingumo Teismo (trečioji kolegija) sprendimas byloje (Vestre Landsret (Danija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Sjelle Autogenbrug I/S/Skatteministeriet

   (Byla C-471/15) (1)

   ((Prašymas priimti prejudicinį sprendimą - Apmokestinimas - Pridėtinės vertės mokestis - Direktyva 2006/112/EB - Pelno maržos apmokestinimo speciali schema - Sąvoka „naudotos prekės“ - Nuo eksploatuoti netinkamų transporto priemonių atskirtų dalių pardavimas))
   (2017/C 070/09)
   Proceso kalba: danų

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Vestre Landsret

      Šalys pagrindinėje byloje

      Ieškovė: Sjelle Autogenbrug I/S

      Atsakovė: Skatteministeriet

      Rezoliucinė dalis

   2006 m. lapkričio 28 d. Tarybos direktyvos 2006/112/EB dėl pridėtinės vertės mokesčio bendros sistemos 311 straipsnio 1 dalies 1 punktą reikia aiškinti taip, kad eksploatuoti netinkamų transporto priemonių, kurias transporto priemonių pakartotinio naudojimo įmonė įsigyja iš privačių asmenų, naudotos dalys, kurios skirtos parduoti kaip atsarginės dalys, yra „naudotos prekės“, kaip jos suprantamos pagal šią nuostatą, ir todėl tokių dalių tiekimui, kurį atlieka apmokestinamasis prekybininkas, taikoma pelno maržos apmokestinimo schema.

      (1)  OL C 363, 2015 11 3.


title: Byla T-48/07 2007 m. vasario 21 d. pareikštas ieškinys byloje ratiopharm prieš VRDT (BioGeneriX)

text:
               14.4.2007

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 82/50

         2007 m. vasario 21 d. pareikštas ieškinys byloje ratiopharm prieš VRDT (BioGeneriX)

   (Byla T-48/07)
   (2007/C 82/105)
   Proceso kalba: vokiečių
   Šalys

      Ieškovė: ratiopharm GmbH (Ulm, Vokietija), atstovaujama advokato S. Völker

      Atsakovė: Vidaus rinkos derinimo tarnyba (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui)
   Ieškovės reikalavimai

               —

               Panaikinti 2006 m. gruodžio 20 d. Vidaus rinkos derinimo tarnybos ketvirtosios apeliacinės tarybos sprendimą apeliacinėje byloje R 1048/2004-4 dėl Bendrijos prekių ženklo paraiškos Nr. 002603124.

               —

               Priteisti iš Vidaus rinkos derinimo tarnybos bylinėjimosi išlaidas.

         Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

      Prašomas įregistruoti Bendrijos prekių ženklas: žodinis prekių ženklas „BioGeneriX “1 ir 5 klasių prekėms (paraiška Nr. 2 603 124).

      Eksperto sprendimas: iš dalies atmesti paraišką.

      Apeliacinės tarybos sprendimas: atmesti apeliaciją.

      Ieškinio pagrindai: Reglamento (EB) Nr. 40/94 (1) 7 straipsnio 1 dalies b ir c punktų pažeidimas, nes prašomas įregistruoti prekių ženklas turi reikalaujamus minimalius skiriamuosius požymius ir nėra poreikio jį laikyti neužimtu.

      (1)  1993 m. gruodžio 20 d. Tarybos reglamentas (EB) Nr. 40/94 dėl Bendrijos prekių ženklo (OL L 11, 1994, p. 1).


title: Byla F-24/12: 2012 m. vasario 27 d. pareikštas ieškinys byloje ZZ prieš Parlamentą

text:
               12.5.2012

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 138/36

         2012 m. vasario 27 d. pareikštas ieškinys byloje ZZ prieš Parlamentą

   (Byla F-24/12)
   2012/C 138/83
   Proceso kalba: prancūzų

      Šalys

      Ieškovė: ZZ, atstovaujama advokatų S. Rodrigues, A. Tymen ir A. Blot

      Atsakovas: Europos Parlamentas

      Ginčo dalykas bei aprašymas

   Europos Parlamento pirmininko sprendimo perkelti ieškovę iš skyriaus vadovės pareigų į direktorato direktoriaus patarėjos pareigas tame pačiame Parlamento generaliniame direktorate panaikinimas ir prašymas atlyginti žalą dėl psichologinio priekabiavimo.

      Ieškovės reikalavimai

               —

               Panaikinti 2012 m. sausio 16 d. Europos Parlamento pirmininko sprendimą, kuriuo atgaline data nuspręsta, kad nuo 2012 m. sausio 1 d. ieškovė nustoja eiti Personalo generalinio direktorato Lygybės ir įvairovės skyriaus vadovės pareigas ir nuo tos pačios datos perkeliama į to paties generalinio direktorato D direktoratą eiti patarėjos pareigas, ir kartu iš jos atimta galimybė gauti skyriaus vadovų išmoką;

               —

               priteisti ieškovei ex aequo et bono50 000 eurų patirtos žalos atlyginimą;

               —

               priteisti iš Parlamento bylinėjimosi išlaidas.


title: Byla C-9/14: 2014 m. sausio 13 d. Hoge Raad der Nederlanden (Nyderlandai) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Staatssecretaris van Financiën prieš D.G. Kieback

text:
               7.4.2014

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 102/14

         2014 m. sausio 13 d. Hoge Raad der Nederlanden (Nyderlandai) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Staatssecretaris van Financiën prieš D.G. Kieback
   (Byla C-9/14)
   2014/C 102/19
   Proceso kalba: olandų

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Hoge Raad der Nederlanden

      Šalys pagrindinėje byloje

      Kasatorius: Staatssecretaris van Financiën

      Kita kasacinio proceso šalis: D. G. Kieback

      Prejudiciniai klausimai

               1.

               Ar EB 39 straipsnį reikia aiškinti taip, kad valstybė narė, kurioje mokesčių mokėtojas susijęs darbo santykiais, apmokestindama pajamų mokesčiu turi atsižvelgti į asmeninę ir šeimos padėtį, jei šis mokesčių mokėtojas (i) tik dalį mokestinio laikotarpio dirbo šioje valstybėje narėje, o gyveno kitoje valstybėje narėje, (ii) visas arba beveik visas pajamas per šį laikotarpį gavo darbo vietos valstybėje, (iii) per šiuos metus dirbo ir gyveno kitoje valstybėje bei (iv) per visą mokestinį laikotarpį negavo visų arba beveik visų pajamų pirmojoje darbo vietos valstybėje?

               2.

               Ar atsakant į pirmąjį klausimą yra svarbi aplinkybė, kad valstybė, kurioje darbuotojas per mokestinį laikotarpį gyveno ir dirbo, nėra Europos Sąjungos valstybė narė?


title: Sujungtose bylose T-236/04 ir T-241/04  2005 m. lapkričio 28 d.  Pirmosios instancijos teismo pirmininko nutartis byloje  EEB ir Stichting Natuur en Milieu prieš Europos Bendrijų Komisiją  ( Ieškinys dėl panaikinimo — Sprendimai 2004/247/EB ir 2004/248/EB — Prieštaravimas dėl priimtinumo — Teisė pareikšti ieškinį )

text:
               25.2.2006

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 48/33

         2005 m. lapkričio 28 d. Pirmosios instancijos teismo pirmininko nutartis byloje EEB ir Stichting Natuur en Milieu prieš Europos Bendrijų Komisiją

   (Sujungtose bylose T-236/04 ir T-241/04) (1)

   („Ieškinys dėl panaikinimo - Sprendimai 2004/247/EB ir 2004/248/EB - Prieštaravimas dėl priimtinumo - Teisė pareikšti ieškinį“)
   (2006/C 48/64)
   Proceso kalba: anglų
   Šalys

      Ieškovė: European Environmental Bureau (EEB) (Briuselis, Belgija) ir Stichting Natuur en Milieu (Utrechtas, Nyderlandai), atstovaujamos advokatų P. van den Biesen ir B. Arentz

      Atsakovė: Europos Bendrijų Komisija, atstovaujama B. Doherty

      Į bylą ieškovės pusėje įstojusi šalis: Prancūzijos Respublika, atstovaujama J.-L. Florent ir G. de Bergues

      Į bylą atsakovės pusėje įstojusi šalis: Syngenta Crop Protection AG (Bazelis, Šveicarija), atstovaujama barrister D. Abrahams ir solicitor C. Simpson
   Bylos dalykas
   dėl prašymo, byloje T-236/04, iš dalies panaikinti 2004 m. kovo 10 d. Komisijos sprendimą 2004/248/EB dėl atrazino neįtraukimo į Tarybos direktyvos 91/414/EEB I priedą ir augalų apsaugos produktų, turinčių šios veikliosios medžiagos, leidimų panaikinimo (OL L 78, p. 53), ir, byloje T-241/04, iš dalies panaikinti 2004 m. kovo 10 d. Komisijos sprendimą 2004/247/EB dėl simazino neįtraukimo į Tarybos direktyvos 91/414/EEB I priedą ir dėl leidimų šios veikliosios medžiagos turintiems augalų apsaugos produktams panaikinimo (OL L 78, p. 50)
   Rezoliucinė nutarties dalis

               1.

               Sujungti T-236/04 ir T-241/04 bylas.

               2.

               Atmesti ieškinius bylose T-236/04 ir T-241/04 kaip nepriimtinus.

               3.

               Ieškovai padengia savo ir Komisijos bylinėjimosi išlaidas, patirtas bylose T-236/04 ir T-241/04.

               4.

               Įstojančios į bylą šalys pačios padengia savo bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 217, 2004 8 28.


title: 2005 m. spalio 27 d.  Teisingumo Teismo sprendimas (antroji kolegija), Byloje C-525/03 Europos Bendrijų Komisija prieš Italijos Respubliką (Valstybės įsipareigojimų neįvykdymas — Nacionalinės teisės normos, praradusios bet kokį teisinį poveikį dar nepasibaigus argumentuotoje nuomonėje nustatytam terminui — Ieškinio nepriimtinumas)

text:
               24.12.2005

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 330/4

      TEISINGUMO TEISMO SPRENDIMAS

   (antroji kolegija)
   2005 m. spalio 27 d.
   Byloje C-525/03 Europos Bendrijų Komisija prieš Italijos Respubliką (1)

   (Valstybės įsipareigojimų neįvykdymas - Nacionalinės teisės normos, praradusios bet kokį teisinį poveikį dar nepasibaigus argumentuotoje nuomonėje nustatytam terminui - Ieškinio nepriimtinumas)
   (2005/C 330/08)
   Proceso kalba: italų
   Byloje C-525/03 dėl 2003 m. gruodžio 16 d. pagal EB 226 straipsnį pareikšto ieškinio dėl įsipareigojimų neįvykdymo, Europos Bendrijų Komisija, atstovaujama X. Lewis, C. Loggi ir K. Wiedner, prieš Italijos Respubliką, atstovaujamą I. M. Braguglia ir advokato G. Fiengo, Teisingumo Teismas (antroji kolegija), kurį sudaro kolegijos pirmininkas C. W. A. Timmermans, teisėjai J. Makarczyk (pranešėjas), C. Gulmann, R. Schintgen ir J. Klučka, generalinis advokatas F. G. Jacobs, sekretorė L. Hewlett, vyriausioji administratorė, 2005 m. spalio 27 d. priėmė sprendimą, kurio rezoliucinėje dalyje nurodyta:

               1.

               Atmesti ieškinį kaip nepriimtiną.

               2.

               Europos Bendrijų Komisija ir Italijos Respublika pačios padengia savo bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 59, 2004 3 6.


title: Byla C-64/11: 2011 m. vasario 11 d. pareikštas ieškinys byloje Europos Komisija prieš Ispanijos Karalystę

text:
               9.4.2011

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 113/8

         2011 m. vasario 11 d. pareikštas ieškinys byloje Europos Komisija prieš Ispanijos Karalystę

   (Byla C-64/11)
   2011/C 113/17
   Proceso kalba: ispanų

      Šalys

      Ieškovė: Europos Komisija, atstovaujama R. Lyal ir J. Baquero Cruz

      Atsakovė: Ispanijos Karalystė

      Ieškovės reikalavimai

               —

               Pripažinti, kad 2004 m. kovo 5 d. priėmusi Karaliaus dekreto–įstatymo dėl konsoliduoto įmonių pelno mokesčio įstatymo patvirtinimo 17 straipsnio 1 dalį, Ispanijos Karalystė pažeidė įsipareigojimus pagal Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo (SESV) 49 straipsnį ir Europos ekonominės erdvės susitarimo (EEE) 31 straipsnį.

               —

               Priteisti iš Ispanijos Karalystės bylinėjimosi išlaidas.

      Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

   Ginčijama nuostata nustatoma speciali tvarka, taikoma tuo atveju, kai negautos pajamos už įmonių, perkėlusių savo buveinę į kitą Europos Sąjungos valstybę narę, nutraukiančių savo veiklą Ispanijoje tam, kad ją tęstų kitoje valstybėje narėje, arba perkeliančių savo turtą į kitą valstybę narę, turtą. Šiomis aplinkybėmis Ispanijos valstybė apmokestina šias negautas pajamas išvykimo momentu, dėl ko susijusios įmonės turi apmokėti šį mokestinį įsiskolinimą už negautas ir hipotetines, kurios gali niekada ir nevirsti realiomis, pajamas. Ši tvarka yra išimtis iš bendros taisyklės, pagal kurią apmokestinamos tik realiai apmokestinamo asmens per mokestinį laikotarpį gautos pajamos.
   Komisija mano, kad šiuo atžvilgiu Ispanijos teisės aktai nesuderinami su SESV ir EEE susitarimu, nes tai yra diskriminacinės priemonės arba bet kuriuo atveju neproporcingas steigimo laisvės apribojimas. Dėl Ispanijos teisės aktų gali būti sudarytos kliūtys įmonėms arba turto judėjimui, turinčiam įtakos geresniam ekonominių išteklių paskirstymui.
   Komisijos nuomone įmonės turi turėti teisę perkelti savo buveines arba privatų turtą į kitą valstybę narę be ypatingai sudėtingų ir brangių procedūrų. Komisija iš tiesų mano, kad nepagrįsta nedelsiant apmokestinti negautas pajamas dėl Ispanijos įmonės būstinės perkėlimo į kitą valstybę narę, Ispanijos teritorijoje įsteigtos nuolatinės buveinės veiklos nutraukimo arba turto perkėlimo iš Ispanijos teritorijos į kitą valstybę narę, jei taip neapmokestinama panašiose nacionalinėse situacijose.


title: Byla T-158/09: 2012 m. spalio 10 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Graikija prieš Komisiją (EŽŪOGF — Garantijų skyrius — Nefinansuojamos išlaidos — Valstybių narių mokėjimo agentūrų sąskaitų, susijusių su EŽŪOGF finansuotomis išlaidomis, apmokėjimas — Valstybės narės aplaidumas susigrąžinant neteisingai sumokėtas sumas — Valstybės narės atsakomybė už nesusigrąžinimo finansinius padarinius)

text:
               24.11.2012

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 366/29

         2012 m. spalio 10 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Graikija prieš Komisiją

   (Byla T-158/09) (1)

   (EŽŪOGF - Garantijų skyrius - Nefinansuojamos išlaidos - Valstybių narių mokėjimo agentūrų sąskaitų, susijusių su EŽŪOGF finansuotomis išlaidomis, apmokėjimas - Valstybės narės aplaidumas susigrąžinant neteisingai sumokėtas sumas - Valstybės narės atsakomybė už nesusigrąžinimo finansinius padarinius)
   2012/C 366/55
   Proceso kalba: graikų

      Šalys

      Ieškovė: Graikijos Respublika, atstovaujama I. Chalkias, S. Papaïoannou ir V. Karra

      Atsakovė: Europos Komisija, atstovaujama F. Jimeno Fernández ir E. Tserepa-Lacombe, padedamų advokato N. Korogiannakis

      Dalykas

   Prašymas panaikinti arba pakeisti 2009 m. vasario 13 d. Komisijos sprendimą C(2009) 810 galutinis dėl finansinių padarinių apmokant Europos žemės ūkio orientavimo ir garantijų fondo Garantijų skyriaus finansuotas išlaidas nustačius tam tikrus ūkio subjektų padarytus pažeidimus tiek, kiek pagal šį sprendimą 13 348 979,02 EUR suma nėra finansuojama Bendrijos lėšomis ir skiriama sumokėti Graikijos Respublikai

      Rezoliucinė dalis

               1.

               Panaikinti 2009 m. vasario 13 d. Komisijos sprendimą C(2009) 810 galutinis dėl finansinių padarinių apmokant Europos žemės ūkio orientavimo ir garantijų fondo Garantijų skyriaus finansuotas išlaidas nustačius tam tikrus ūkio subjektų padarytus pažeidimus tiek, kiek juo užbaigiamos bylos EL/1993/01 bei EL/1994/031 ir dėl to Graikijos Respublikai skiriama sumokėti 519 907 ir 300 914,99 EUR sumas.

               2.

               Atmesti likusią ieškinio dalį.

               3.

               Graikijos Respublika padengia keturis penktadalius savo ir keturis penktadalius Komisijos bylinėjimosi išlaidų.

               4.

               Komisija padengia vieną penktadalį savo ir vieną penktadalį Graikijos Respublikos bylinėjimosi išlaidų.

      (1)  OL C 153, 2009 7 4.


title: Byla C-272/08: 2009 m. liepos 9 d. Teisingumo Teismo (penktoji kolegija) sprendimas byloje Europos Bendrijų Komisija prieš Ispanijos Karalystę (Valstybės įsipareigojimų neįvykdymas — Direktyva 2004/83/EB — Prieglobsčio teisė — Neperkėlimas per nustatytą terminą)

text:
               29.8.2009

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 205/9

         2009 m. liepos 9 d. Teisingumo Teismo (penktoji kolegija) sprendimas byloje Europos Bendrijų Komisija prieš Ispanijos Karalystę

   (Byla C-272/08) (1)

   (Valstybės įsipareigojimų neįvykdymas - Direktyva 2004/83/EB - Prieglobsčio teisė - Neperkėlimas per nustatytą terminą)
   2009/C 205/14
   Proceso kalba: ispanų

      Šalys

      Ieškovė: Europos Bendrijų Komisija, atstovaujama M. Condou-Durande ir E. Adsera Ribera

      Atsakovė: Ispanijos Karalystė, atstovaujama B. Plaza Cruz

      Dalykas

   Valstybės įsipareigojimų neįvykdymas — Nuostatų, būtinų įgyvendinti 2004 m. balandžio 29 d. Tarybos direktyvą 2004/83/EB dėl trečiųjų šalių piliečių ar asmenų be pilietybės priskyrimo pabėgėliams ar asmenims, kuriems reikalinga tarptautinė apsauga, jų statuso ir suteikiamos apsaugos pobūdžio būtiniausių standartų (OL L 304, p. 12; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 19 sk., 7 t., p. 96), nepriėmimas per nustatytą terminą

      Rezoliucinė dalis

               1.

               Nepriėmusi per nustatytą terminą 2004 m. balandžio 29 d. Tarybos direktyvai 2004/83/EB dėl trečiųjų šalių piliečių ar asmenų be pilietybės priskyrimo pabėgėliams ar asmenims, kuriems reikalinga tarptautinė apsauga, jų statuso ir suteikiamos apsaugos pobūdžio būtiniausių standartų įgyvendinti visų būtinų įstatymų ir kitų teisės aktų, Ispanijos Karalystė neįvykdė įsipareigojimų pagal šią direktyvą.

               2.

               Priteisti iš Ispanijos Karalystės bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 209, 2008 08 15.


title: 2012 m. sausio 9 d. „Den norske Forleggerforening“ ieškinys ELPA priežiūros institucijai (Byla E-1/12)

text:
               15.3.2012

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 76/13

         2012 m. sausio 9 d.„Den norske Forleggerforening“ ieškinys ELPA priežiūros institucijai
   (Byla E-1/12)
   2012/C 76/10
   2012 m. sausio 9 d. bendrovė „Den norske Forleggerforening“, atstovaujama advokato Jan Magne Juuhl-Langseth iš advokatų kontoros „Advokatfirmaet Schjødt“, Dronning Mauds gt 45, Oslo, Norway, ELPA teisme pareiškė ieškinį ELPA priežiūros institucijai.
   Ieškovė ELPA teismo prašo:

               1)

               paskelbti ELPA priežiūros institucijos sprendimą Nr. 311/11/COL negaliojančiu; ir

               2)

               nurodyti ELPA priežiūros institucijai padengti bylinėjimosi išlaidas.

      Teisinės bei faktinės aplinkybės ir teismui pateikti ieškinio pagrindai:

               —

               Ieškovė yra Norvegijos leidėjų asociacija. Jos nariai – Norvegijos leidyklos.

               —

               Ieškovė reikalauja panaikinti 2011 m. spalio 12 d. priimtą ELPA priežiūros institucijos sprendimą Nr. 311/11/COL.

               —

               Be kita ko, ieškovė tvirtina, kad ELPA priežiūros institucija:

                           —

                           nepradėjo oficialios tyrimo procedūros pagal Institucijos ir Teismo susitarimo 3 protokolo I dalies 1 straipsnio 2 dalį, ir

                           —

                           deramai nepagrindė savo sprendimo, kaip reikalaujama pagal Institucijos ir Teismo susitarimo 16 straipsnį.


               12.8.2006

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 190/14

         Trijų teisėjų kolegijos pirmininko rinkimas
   (2006/C 190/23)
   2006 m. liepos 5 d. pagal Procedūros reglamento 15 straipsnio 3 dalį Pirmosios instancijos teismas laikotarpiui nuo 2006 m. spalio 1 d. iki 2007 m. rugpjūčio 31 d. kolegijos, kurioje posėdžiauja trys teisėjai, pirmininku išrinko teisėją J. D. Cooke.


title: Byla T-431/10 R: 2010 m. spalio 19 d. Bendrojo Teismo pirmininko nutartis byloje Nencini prieš Parlamentą (Laikinųjų apsaugos priemonių taikymas — Europos Parlamento narys — Išmokų, išmokėtų Europos Parlamento nario padėjėjo paslaugoms skirtoms išlaidoms ir kelionės išlaidoms atlyginti, išieškojimas — Prašymas sustabdyti vykdymą — Skubos nebuvimas)

text:
               4.12.2010

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 328/30

         2010 m. spalio 19 d. Bendrojo Teismo pirmininko nutartis byloje Nencini prieš Parlamentą

   (Byla T-431/10 R)
   (Laikinųjų apsaugos priemonių taikymas - Europos Parlamento narys - Išmokų, išmokėtų Europos Parlamento nario padėjėjo paslaugoms skirtoms išlaidoms ir kelionės išlaidoms atlyginti, išieškojimas - Prašymas sustabdyti vykdymą - Skubos nebuvimas)
   2010/C 328/52
   Proceso kalba: italų

      Šalys

      Ieškovas: Riccardo Nencini (Barberino di Mugello, Italija), atstovaujamas advokato F. Bertini

      Atsakovas: Europos Parlamentas, atstovaujamas N. Lorens, A. Caiola ir D. Moore

      Dalykas

   Prašymas sustabdyti Europos Parlamento sprendimų dėl nepagrįstai išmokėtų Parlamento narių išmokų išieškojimo vykdymą.

      Rezoliucinė dalis

               1.

               Atmesti prašymą taikyti laikinąsias apsaugos priemones.

               2.

               Atidėti bylinėjimosi išlaidų klausimo nagrinėjimą.


title: 2014 m. rugpjūčio 29 d. Teismo sprendimas, byloje E-24/13 – Casino Admiral AG prieš Wolfgang Egger (Įsisteigimo laisvė – Laisvė teikti paslaugas – Pareiga užtikrinti skaidrumą – Lygiavertiškumo ir veiksmingumo principai)

text:
               19.3.2015

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 92/32

         TEISMO SPRENDIMAS
   2014 m. rugpjūčio 29 d.
   byloje E-24/13
   Casino Admiral AG prieš Wolfgang Egger
   (Įsisteigimo laisvė – Laisvė teikti paslaugas – Pareiga užtikrinti skaidrumą – Lygiavertiškumo ir veiksmingumo principai)
   (2015/C 92/06)
   Byloje E-24/13 Casino Admiral AG prieš Wolfgang Egger – Lichtenšteino Kunigaikštystės Valstybės Teismo (Staatsgerichtshof des Fürstentums Liechtenstein) PRAŠYMAS Teismui pagal ELPA valstybių susitarimo dėl Priežiūros institucijos ir Teisingumo Teismo įsteigimo 34 straipsnį išaiškinti EEE susitarimo 31 bei 36 straipsnius ir iš jų kylantį reikalavimą užtikrinti skaidrumą suteikiant lošimo namų veiklos koncesiją, – Teismas, kurį sudaro pirmininkas Carlas Baudenbacheris ir teisėjai Peras Christiansenas bei Pállis Hreinssonas (teisėjas pranešėjas), 2014 m. rugpjūčio 29 d. priėmė sprendimą, kurio rezoliucinė dalis yra tokia:

               1.

               Nesant konkrečių nuostatų, tais atvejais, kai nacionalinės valdžios institucijos suteikia paslaugų koncesijas, joms tebėra privalomos pagrindinės EEE teisės normos. Tai neužkerta kelio nacionalinei valdžios institucijai nustatyti koncesijos suteikimo kriterijų santykinius koeficientus, tačiau ji vis tiek privalo laikytis pareigos užtikrinti skaidrumą. Ši pareiga reiškia, kad santykinis koeficientas negali pakeisti pirminių koncesijos suteikimo kriterijų, būti tokio pobūdžio, kad galėtų daryti ypač didelį poveikį konkursinių pasiūlymų rengimui, arba vieno iš konkurso dalyvių atžvilgiu galėtų sukelti diskriminaciją.

               2.

               Pareiga užtikrinti skaidrumą nebūtinai reiškia reikalavimą kiekvienu su paslaugų koncesijos suteikimu susijusiu atveju, kai ta pareiga pažeista, nacionalinės valdžios institucijoms nutraukti sutartį arba nacionaliniams teismams panaikinti sprendimą suteikti koncesiją. Tačiau vertindamas nagrinėjamos bylos aplinkybes nacionalinis teismas privalo išnagrinėti klausimą dėl galimų taisomųjų priemonių, kuriomis užtikrinama, kad būtų pašalintas EEE susitarimo 31 ir 36 straipsniams priešingas poveikis ir suteikiant koncesijas būtų tinkamai atsižvelgta į gero administravimo viešojo intereso tikslą, kad koncesijos nebūtų suteikiamos nei savavališkai, nei diskriminuojant. Nesant EEE normų dėl taisomųjų priemonių, asmenų teisių, kylančių iš to reikalavimo, apsaugos teisinę tvarką turi reglamentuoti nacionalinė teisinė sistema tokiu būdu, kad ta tvarka būtų ne mažiau palanki nei lygiavertė nacionalinė tvarka ir naudotis šiomis teisėmis praktiškai netaptų neįmanoma arba pernelyg sudėtinga.


title: Byla C-415/12: 2012 m. rugsėjo 13 d. Arbeitsgericht Nienburg (Vokietija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Bianca Brandes prieš Žemutinės Saksonijos žemę

text:
               24.11.2012

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 366/25

         2012 m. rugsėjo 13 d.Arbeitsgericht Nienburg (Vokietija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Bianca Brandes prieš Žemutinės Saksonijos žemę

   (Byla C-415/12)
   2012/C 366/44
   Proceso kalba: vokiečių

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Arbeitsgericht Nienburg

      Pagrindinės bylos šalys

      Ieškovė: Bianca Brandes

      Atsakovė: Žemutinės Saksonijos žemė

      Prejudicinis klausimas

   Ar taikytina Sąjungos teisė, visų pirma Direktyvos 97/81 dėl Bendrojo susitarimo dėl darbo ne visą darbo dieną, kurį sudarė Europos pramonės ir darbdavių konfederacijų sąjunga (UNICE), Europos įmonių, kuriose dalyvauja valstybė, centras (CEEP) ir Europos profesinių sąjungų konfederacija (ETUC) (1), iš dalies pakeistos Direktyva 98/23 (2), priede pateikto Bendrojo susitarimo dėl darbo ne visą darbo dieną 4 straipsnio 1 ir 2 dalys, aiškintina taip, kad ja draudžiamos nacionalinės įstatymų arba kolektyvinių sutarčių nuostatos arba praktika, pagal kurias dėl savaitės darbo dienų skaičiaus pakeitimo pasikeitus darbuotojo darbo apimčiai dar nepanaudotos teisės į kasmetines atostogas, kuria darbuotojas referenciniu laikotarpiu negalėjo pasinaudoti, apimtis koreguojama taip, kad savaitėmis išreikštos teisės į atostogas apimtis nesikeičia, tačiau dienomis išreikštos teisės į atostogas apimtis perskaičiuojama atsižvelgiant į naują darbo apimtį?

      (1)  1997 m. gruodžio 15 d. Tarybos direktyva 97/81/EB (OL L 14, 1998, p. 9; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 5 sk., 3 t., p. 267).

      (2)  1998 m. balandžio 7 d. Tarybos direktyva 98/23/EB dėl Direktyvos 97/81/EB dėl Bendrojo susitarimo dėl darbo ne visą darbo dieną, kurį sudarė Europos pramonės ir darbdavių konfederacijų sąjunga (UNICE), Europos įmonių, kuriose dalyvauja valstybė, centras (CEEP) ir Europos profesinių sąjungų konfederacija (ETUC), taikymo išplėtimo Jungtinei Didžiosios Britanijos ir Šiaurės Airijos Karalystei (OL L 131, p. 10; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 5 sk., 3 t., p. 278).


title: Byla C-193/11: 2011 m. balandžio 20 d. pareikštas ieškinys byloje Europos Komisija prieš Lenkijos Respubliką

text:
               9.7.2011

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 204/15

         2011 m. balandžio 20 d. pareikštas ieškinys byloje Europos Komisija prieš Lenkijos Respubliką

   (Byla C-193/11)
   2011/C 204/28
   Proceso kalba: lenkų

      Šalys

      Ieškovė: Europos Komisija, atstovaujama L. Lozano Palacios ir K. Herrmann

      Atsakovė: Lenkijos Respublika

      Ieškovės reikalavimai

               —

               Pripažinti, kad taikydama specialią kelionių agentūroms skirtą PVM schemą tais atvejais, kai kelionių paslaugos parduodamos ne keliautojams, kaip antai numatytą 2004 m. kovo 11 d. Prekių ir paslaugų apmokestinimo įstatymo (toliau — Lenkijos PVM įstatymas) 119 straipsnio 3 dalyje, Lenkijos Respublika neįvykdė įsipareigojimų pagal 2006 m. lapkričio 28 d. Tarybos direktyvą 2006/112/EB dėl pridėtinės vertės mokesčio bendros sistemos (1),

               —

               priteisti iš Lenkijos Respublikos bylinėjimosi išlaidas.

      Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

   Komisija mano, kad Lenkijos Respublika, Lenkijos PVM įstatymo 119 straipsnio pagrindu taikydama specialią kelionių agentūroms skirtą schemą taip pat tais atvejais, kai kelionių paslaugų gavėjas nėra keliautojas, pažeidžia galiojančios Direktyvos 2006/112/EB 306–310 straipsnius.
   Pagrįsdama šį teiginį Komisija nurodo, kad Direktyvos 2006/112/EB 306–310 straipsnių formuluotės atitinka anksčiau galiojusios Šeštosios PVM direktyvos 26 straipsnio formuluotę. Penkios iš tuo metu galiojusių šešių oficialiųjų kalbinės versijos (t. y. išskyrus versiją anglų k.) visiškai atitinka viena kitą ir visose 26 straipsnio kalbinėse versijose nuosekliai vartojamas žodis „keliautojas“. Žodžio „klientas“ (lenkų k. nabywca) pavartotas tik keliose Direktyvos 2006/112/EB 306 straipsnio kalbinėse versijose, kurios rengtos atsižvelgiant į šios nuostatos tekstą anglų k. Tačiau net ir jose toliau, t. y. 307–310 straipsniuose, vartojama „keliautojo“ sąvoka, o tai patvirtina, kad „kliento“ sąvoka 306 straipsnyje pavartota per klaidą.
   Be to, net pripažinus, kad specialios kelionių agentūroms skirtos schemos tikslas, t. y. supaprastinti mokesčio surinkimą, būtų veiksmingiau pasiektas aiškinant nagrinėjamą nuostatą kaip apimančią klientus, iš Teisingumo Teismo praktikos matyti, kad šios schemos negalima aiškinti remiantis tik teleologiniu metodu, o tai prieštarauja vienaprasmiškam Europos Sąjungos teisės aktų leidėjo sprendimui, aiškiai matomam iš galiojančių nuostatų turinio.

      (1)  OL L 347, p. 1.


title: Byla F-87/15: 2016 m. birželio 6 d. Tarnautojų teismo nutartis byloje Matzke/Komisija

text:
               7.11.2016

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 410/40

         2016 m. birželio 6 d. Tarnautojų teismo nutartis byloje Matzke/Komisija

   (Byla F-87/15) (1)

   (2016/C 410/72)
   Proceso kalba: prancūzų
   Trečiosios kolegijos pirmininkas nutartimi nurodė išbraukti bylą iš registro.

      (1)  OL C 262, 2015 8 10, p. 43.


title: Byla T-313/06 2006 m. lapkričio 18 d. pareikštas ieškinys byloje Otsuka Chemical prieš EFSA

text:
               30.12.2006

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 326/67

         2006 m. lapkričio 18 d. pareikštas ieškinys byloje Otsuka Chemical prieš EFSA

   (Byla T-313/06)
   (2006/C 326/140)
   Proceso kalba: anglų
   Šalys

      Ieškovė: Otsuka Chemical Co, Ltd (Osaka, Japonija), atstovaujama advokatų K. Van Maldegem ir C. Mereu

      Atsakovė: Europos maisto saugos tarnyba (EMST)
   Ieškovės reikalavimai

               —

               Pripažinti šį ieškinį priimtinu ir pagrįstu;

               —

               Panaikinti EMST baigiamąją ataskaitą, pavadintą „Pesticidų rizikos naudojant veikliąją medžiagą Benfuracarb vertinimo peržiūros ataskaita“ (Conclusion regarding the peer review of the pesticide risk assessment of the active substance Benfuracarb);

               —

               Nurodyti EMST ir (arba) Europos Komisijai pateikiant papildomą prašymą pagal Teisingumo Teismo Procedūros reglamento 63 ir 64 straipsnius pateikti pasiūlymą (ne)įtraukti Benfuracarb į Tarybos direktyvos 91/414/EEB I priedą, kurį ji nori pateikti Maisto grandinės ir gyvūnų sveikatos nuolatiniam komitetui 2006 m. lapkričio 22 arba 24 d. posėdyje arba bet kuriame kitame posėdyje balsavimui;

               —

               Pripažinti Komisijos reglamento (EB) Nr. 1490/2002 20 straipsnį neteisėtu ir netaikomu nei ieškovei, nei kiek tai susiję su Benfuracarb veikliosios medžiagos klausimo peržiūra;

               —

               Nurodyti atsakovei atlyginti ieškovės žalą, kurią ji patyrė dėl ginčijamos priemonės, ir šiame etape tarpiniu sprendimu nustatyti, kad atsakovė privalo atlyginti ieškovei padarytą žalą bei leisti šalims susitarti dėl atlyginamos žalos dydžio arba, nesudarius tokio susitarimo, jos dydį nustatyti teismui;

               —

               priteisti iš atsakovės bylinėjimosi išlaidas.

         Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai
   Ieškovės nurodyti ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai yra tokie patys, kuriais remiamasi byloje T-311/06, FMC Chemical ir Arysta Lifesciences prieš Europos maisto saugos tarnybą.


title: Byla C-522/04 Europos Bendrijų Komisijos 2004 m. gruodžio 23 d. pareikštas ieškinys Belgijos Karalystei

text:
               5.3.2005

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 57/17

         Europos Bendrijų Komisijos 2004 m. gruodžio 23 d. pareikštas ieškinys Belgijos Karalystei
   (Byla C-522/04)
   (2005/C 57/33)
   Proceso kalba: anglų
   2004 m. gruodžio 23 d. Europos Bendrijų Teisingumo Teisme buvo pareikštas Europos Bendrijų Komisijos, atstovaujamos Richard Lyal ir Dimitris Triantafyllou, nurodžiusių adresą dokumentams įteikti Liuksemburge, ieškinys Belgijos Karalystei.
   Europos Bendrijų Komisija Teisingumo Teismo prašo pripažinti, kad:

               —

               darbdavio įnašų į papildomąjį senatvės ir ankstyvos mirties draudimą išskaitymui, nustatytam CIR'92 59 straipsnyje, taikydama sąlygą, kad šie įnašai turi būti pervesti Belgijoje įsteigtai draudimo įmonei arba socialinės apsaugos fondams;

               —

               ilgalaikėms santaupoms taikydama mokesčių lengvatą, nustatytą pagal CIR'92 145/1 ir 145/3 straipsnius, už asmeninius įnašus, kuriuos išskaitydamas iš atlyginimo sumoka darbdavys į papildomąjį senatvės ir ankstyvos mirties draudimą, jeigu šie įnašai yra pervedami į Belgijoje įsteigtą draudimo įmonę arba socialinės apsaugos fondus;

               —

               CIR'92 364a straipsnyje nustatydama, kad kai kapitalas, draudimo įnašai ir santaupos, nurodyti CIR'92 34 straipsnyje, yra išmokami arba įskaitomi mokesčių mokėtojui, kuris anksčiau perkėlė savo gyvenamąją vietą arba savo turtinių interesų buvimo vietą į užsienį, išmokėjimas arba įskaitymas yra laikomas įvykdytas dieną iki šio perkėlimo, pagal to paties straipsnio 2 pastraipą įskaitymui prilyginant bet kokį 34 straipsnio 2 ir 3 dalyse nurodytą pervedimą, taip kad pagal CIR'92 270 straipsnį kiekvienas draudikas yra įpareigotas iš anksto išskaityti mokestį nuo kapitalo ir draudimo įnašų sumos, išmokamų nerezidentui, kuris kažkuriuo momentu buvo Belgijos rezidentu mokesčių tikslais ir jeigu ji buvo sukaupta iš dalies ar visiškai per laikotarpį, per kurį suinteresuotas asmuo buvo Belgijos rezidentas mokesčių tikslais, net jeigu Belgijos sudarytos dvišalės mokesčių konvencijos suteikia teisę kitai susitariančiajai šaliai tokias pajamas apmokestinti;

               —

               apmokestindama pagal CIR'92 364b straipsnį kapitalo arba draudimų įnašų, sukauptų gavėjo arba jo įgaliotų asmenų naudai pensijų fondo arba prie jo įsisteigusių draudimo organų iš darbdavio arba asmeninių įnašų papildomai pensijai, pervedimą į kitą pensijų fondą arba draudimo organą, įsteigtą ne Belgijoje, nors toks pervedimas nėra apmokestinamas, jeigu kapitalas arba draudimo įnašai yra pervedami į Belgijoje įsteigtą kitą pensijų fondą arba draudimo organą;

               —

               reikalaudama pagal Bendrųjų taisyklių dėl mokesčių, prilygintų valstybinei rinkliavai 224/2a straipsnį, kad užsienio draudikai, neturintys veiklos buveinės Belgijoje, prieš teikdami savo paslaugas Belgijoje paskirtų Belgijoje reziduojantį atsakingą atstovą, kuris asmeniškai raštu įsipareigotų valstybei sumokėti metinį draudimo sutarčių mokestį, palūkanas ir pinigines baudas, kurios gali susidaryti pagal sutartis dėl Belgijoje atsiradusios rizikos;

               —

               Belgijos Karalystė neįvykdė savo įsipareigojimų pagal EB sutarties 18, 39, 43, 49 ir 56 straipsnius ir EEE susitarimo 28, 31, 36 ir 40 straipsnius bei 1992 m. lapkričio 10 d. direktyvos 92/96/EEB (1) 4 straipsnį ir 11 straipsnio 2 dalį, o po padaryto pakeitimo – 2002 m. lapkričio 5 d. direktyvos 2002/83/EB (2) 5 straipsnio 1 dalį ir 53 straipsnio 2 dalį.

         Teisiniai pagrindai ir pagrindiniai argumentai
   Belgijos mokesčių teisės aktai, susiję su profesinių pensijų sistemomis, nustato apribojimus laisvam paslaugų judėjimui, laisvam darbuotojų judėjimui, steigimosi laisvei ir laisvam kapitalo judėjimui.
   Laisvė teikti paslaugas
   Laisvei teikti paslaugas prieštarauja mokestinės nuostatos, leidžiančios darbdavio ir asmeninių įnašų, mokamų į profesinių pensijų sistemą, išskaitymą tik įnašų, kurie buvo sumokėti Belgijoje įsteigtiems organams, atveju ir neleidžiančios išskaityti pervedant įnašus ne Belgijoje įsteigtiems organams.
   Nuostata, jog kapitalo arba draudimo įmokų, sukauptų darbdavio arba asmeniniais papildomo pensinio draudimo įnašais, pervedimas, yra apmokestinamas, jeigu jis yra atliekamas į užsienyje įsteigtus pensijų fondus arba draudimo organą, taip pat yra kliūtimi kitose valstybėse narėse įsteigtoms įmonėms laisvai teikti paslaugas.
   Galiausiai, bendra ir absoliuti pareiga, nustatyta užsienio draudimo įmonėms paskirti Belgijoje reziduojantį atstovą, kuris turėtų asmeniškai įsipareigoti sumokėti metinį draudimo sutarčių mokestį, turi būti laikoma neproporcinga priemone, pažeidžiančia kitose valstybėse narėse įsteigtų įmonių laisvę teikti paslaugas. Jos tikslas – garantuoti mokesčio sumokėjimą – iš tiesų gali būti pasiektas mažiau ribojančiomis priemonėmis.
   Be to šios nacionalinės nuostatos prieštarauja Direktyvos 2002/83/EB 5 straipsniui, kuris nustato, kad vienoje valstybėje narėje gautas leidimas galioja visoje Bendrijoje ir leidžia draudimo įmonei čia vykdyti veiklą vadovaujantis įsisteigimo teise arba laisve teikti paslaugas, taip pat šios direktyvos 53 straipsnio 2 daliai, kuri nustato, jog kiekviena valstybė narė leidžia draudimo įmonėms, kurių pagrindinė buveinė yra jos teritorijoje, perduoti visą sutarčių portfelį ar jo dalį įmonei, kuri įsteigta Bendrijoje.
   Laisvas darbuotojų judėjimas ir įsisteigimo laisvė
   Be to nuostatos, kurios neleidžia išskaityti darbdavio įnašų arba sumažinti mokesčių asmeniniams įnašams, pervestiems organams, įsteigtiems kitose valstybėse narėse, prieštarauja laisvai samdomų ir savisamdžių darbuotojų judėjimui, kurį garantuoja EB sutarties 39 ir 43 straipsniai, kadangi į Belgiją atvykstantys darbuotojai, kurie vykdė profesinę veiklą vienoje valstybėje narėje ir prisijungė prie profesinio draudimo sistemos kitoje valstybėje narėje, negali pasinaudoti mokesčių lengvatomis, kiek tai susiję su jų įnašais, sumokėtais kitoje valstybėje narėje. Tačiau pajamos, kurios gaunamos iš šių sistemų, yra apmokestinamos Belgijoje, jeigu suinteresuoti asmenys jų gavimo metu gyvena Belgijoje.
   Laisvo darbuotojų judėjimo ir steigimosi laisvės kliūtimi yra nuostata, nustatanti, kad kapitalo arba draudimo įnašų, sukauptų iš darbdavio arba asmeninių įnašų, sumokėtų papildomai pensijai gauti, pervedimas yra apmokestinamas, jeigu jis yra atliekamas į užsienyje įsteigtus pensijų fondus arba draudimo organą. Ja sudaromos nepalankios sąlygos samdomiems darbuotojams ir savisamdžiams, kurie nori įsikurti kitoje valstybėje narėje ir kurie dėlto nori pervesti minėtą kapitalą arba draudimo įmokas.
   Laisvas kapitalo judėjimas
   Galiausiai aptariamos nuostatos taip pat sudaro kliūtis laisvam kapitalo judėjimui, kurios prieštarauja EB sutarties 56 straipsniui ir EEE susitarimo 40 straipsniui.
   Iš tikrųjų pagal draudimo sutartis vykdomi pervedimai laikytini kapitalo judėjimu ir darbdavio įnašų išskaitymo bei mokesčių lengvatos, kuri taikoma asmeniniams įnašams, taikymas tik įnašams, pervestiems į Belgijoje įsteigtas bendroves yra tokio laisvo kapitalo judėjimo diskriminacinis apribojimas.
   Laisvam kapitalo judėjimui taip pat prieštarauja nuostata, nustatanti, kad darbdavio arba asmeniniais įnašais papildomai senatvės pensijai gauti sukaupto kapitalo arba draudimo įnašų pervedimas yra apmokestinamas, jeigu jis atliekamas į užsienyje įsteigtą pensijų fondą arba draudimo bendrovę, bet neapmokestinamas pervedant juos į Belgijoje įsteigtą organą.

      (1)  1992 m. lapkričio 10 d. Tarybos direktyva 92/96/EEB dėl įstatymų ir kitų teisės aktų, susijusių su tiesioginiu gyvybės draudimu, suderinimo, iš dalies pakeičianti Direktyvas 79/267/EEB ir 90/619/EEB (trečioji gyvybės draudimo direktyva), OL L 360, 1992 12 9, p. 1.

      (2)  2002 m. lapkričio 5 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2002/83/EB dėl gyvybės draudimo, OL L 345, 2002 12 19, p. 1.


title: Byla T-485/14: 2016 m. vasario 2 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Bon Net/VRDT – Aldi (Bon Appétit!) (Bendrijos prekių ženklas — Protesto procedūra — Vaizdinio Bendrijos prekių ženklo „Bon Appétit!“ paraiška — Ankstesni vaizdiniai nacionaliniai prekių ženklai „Бон Аnemú“ ir „Bon Apetí“ — Galimybės supainioti nebuvimas — Reglamento (EB) Nr. 207/2009 8 straipsnio 1 dalies b punktas)

text:
               14.3.2016

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 98/39

         2016 m. vasario 2 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Bon Net/VRDT – Aldi (Bon Appétit!)

   (Byla T-485/14) (1)

   ((Bendrijos prekių ženklas - Protesto procedūra - Vaizdinio Bendrijos prekių ženklo „Bon Appétit!“ paraiška - Ankstesni vaizdiniai nacionaliniai prekių ženklai „Бон Аnemú“ ir „Bon Apetí“ - Galimybės supainioti nebuvimas - Reglamento (EB) Nr. 207/2009 8 straipsnio 1 dalies b punktas))
   (2016/C 098/50)
   Proceso kalba: vokiečių

      Šalys

      Ieškovė: Bon Net OOD (Sofija, Bulgarija), atstovaujama advokatės A. Ivanova

      Atsakovė: Vidaus rinkos derinimo tarnyba (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui), atstovaujama S. Hanne ir D. Walicka

      Kita procedūros VRDT Apeliacinėje taryboje šalis, įstojusi į bylą Bendrajame Teisme: Aldi GmbH & Co. KG (Miulheimas prie Rūro, Vokietija), atstovaujama advokatų L. Kolks, C. Fürsen, N. Lützenrath ir U. Rademacher

      Dalykas

   Ieškinys dėl 2014 m. balandžio 14 d. VRDT antrosios apeliacinės tarybos sprendimo (byla R 1199/2013–2), susijusio su protesto procedūra tarp Bon Net OOD ir Aldi GmbH & Co. KG.

      Rezoliucinė dalis

               1.

               Atmesti ieškinį.

               2.

               Nurodyti Bon Net OOD padengti jos pačios ir Vidaus rinkos derinimo tarnybos (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui) (VRDT) bei Aldi GmbH & Co. KG patirtas bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 261, 2014 8 11.


title: Byla T-511/11: 2014 m. balandžio 2 d. Bendrojo Teismo nutartis byloje Prancūzija/Komisija (Valstybės pagalba — Interbev vykdoma veikla — Finansavimas iš pripažintų privalomosiomis savanoriškų įmokų — Sprendimas, kuriuo pagalbos sistema pripažįstama suderinama su vidaus rinka — Sprendimo atšaukimas — Poreikio priimti sprendimą nebuvimas)

text:
               16.6.2014

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 184/27

         2014 m. balandžio 2 d. Bendrojo Teismo nutartis byloje Prancūzija/Komisija

   (Byla T-511/11) (1)

   ((Valstybės pagalba - Interbev vykdoma veikla - Finansavimas iš pripažintų privalomosiomis savanoriškų įmokų - Sprendimas, kuriuo pagalbos sistema pripažįstama suderinama su vidaus rinka - Sprendimo atšaukimas - Poreikio priimti sprendimą nebuvimas))
   2014/C 184/47
   Proceso kalba: prancūzų

      Šalys

      Ieškovė: Prancūzijos Respublika, atstovaujama iš pradžių E. Belliard, G. de Bergues, J. Rossi ir J. Gstalter, vėliau – E. Belliard, G. de Bergues, D. Colas ir J. Bousin

      Atsakovė: Europos Komisija, atstovaujama iš pradžių B. Stromsky, C. Urraca Caviedes ir S. Thomas, vėliau – B. Stromsky ir C. Urraca Caviedes

      Dalykas

   Prašymas panaikinti 2011 m. liepos 13 d. Europos Komisijos sprendimą 2012/131/ES, susijusį su įmokomis Interbev naudai (OL L 59, p. 14).

      Rezoliucinė dalis

               1.

               Nebereikia priimti sprendimo dėl ieškinio.

               2.

               Europos Komisija padengia bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 340, 2011 11 19.


title: Byla C-151/16: 2017 m. liepos 13 d. Teisingumo Teismo (pirmoji kolegija) sprendimas byloje (Lietuvos vyriausiojo administracinio teismo (Lietuva) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) UAB „Vakarų Baltijos laivų statykla“/Valstybinė mokesčių inspekcija prie Lietuvos Respublikos finansų ministerijos (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą — Direktyva 2003/96/EB — Energetikos produktų ir elektros energijos apmokestinimas — 14 straipsnio 1 dalies c punktas — Energetikos produktų, naudojamų kaip degalų laivų navigacijai Europos Sąjungos vandenyse ir elektros energijos gamybai laivuose, atleidimas nuo mokesčio — Degalai, naudojami laivui nuplukdyti iš jo statybos vietos į kitos valstybės narės uostą, turint tikslą ten paimti jo pirmąjį komercinį krovinį)

text:
               4.9.2017

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 293/8

         2017 m. liepos 13 d. Teisingumo Teismo (pirmoji kolegija) sprendimas byloje (Lietuvos vyriausiojo administracinio teismo (Lietuva) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) UAB „Vakarų Baltijos laivų statykla“/Valstybinė mokesčių inspekcija prie Lietuvos Respublikos finansų ministerijos

   (Byla C-151/16) (1)

   ((Prašymas priimti prejudicinį sprendimą - Direktyva 2003/96/EB - Energetikos produktų ir elektros energijos apmokestinimas - 14 straipsnio 1 dalies c punktas - Energetikos produktų, naudojamų kaip degalų laivų navigacijai Europos Sąjungos vandenyse ir elektros energijos gamybai laivuose, atleidimas nuo mokesčio - Degalai, naudojami laivui nuplukdyti iš jo statybos vietos į kitos valstybės narės uostą, turint tikslą ten paimti jo pirmąjį komercinį krovinį))
   (2017/C 293/10)
   Proceso kalba: lietuvių

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

   Lietuvos vyriausiasis administracinis teismas

      Šalys pagrindinėje byloje

      Pareiškėja: UAB „Vakarų Baltijos laivų statykla“

      Atsakovė: Valstybinė mokesčių inspekcija prie Lietuvos Respublikos finansų ministerijos

      Rezoliucinė dalis

               1.

               2003 m. spalio 27 d. Tarybos direktyvos 2003/96/EB, pakeičiančios Bendrijos energetikos produktų ir elektros energijos mokesčių struktūrą, 14 straipsnio 1 dalies c punktas turi būti aiškinamas taip, kad šioje nuostatoje numatytas atleidimas nuo mokesčio taikomas degalams, panaudotiems nuplukdyti laivui be krovinio iš vienos (šiuo atveju laivo statybos vietos) valstybės narės uosto į kitos valstybės narės uostą, kad ten į laivą būtų pakrautos prekės, kurias paskui reikia nugabenti į trečios valstybės narės uostą.

               2.

               Direktyvos 2003/96 14 straipsnio 1 dalies c punktas turi būti aiškinamas kaip draudžiantis valstybės narės teisės aktą, kaip antai nagrinėjamą pagrindinėje byloje, pagal kurį neleidžiama pasinaudoti šioje nuostatoje numatytu atleidimu nuo mokesčio tuo pagrindu, kad energetikos produktai į laivą patiekti nesilaikant šiame akte numatytų formalių reikalavimų, nors šis tiekimas tenkina visas aptariamoje nuostatoje numatytas atleidimo taikymo sąlygas.

      (1)  OL C 191, 2016 5 30.


title: Byla T-165/07 2007 m. gegužės 8 d. pareikštas ieškinys byloje Red Bull prieš VRDT — Grupo Osborne (TORO)

text:
               7.7.2007

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 155/39

         2007 m. gegužės 8 d. pareikštas ieškinys byloje Red Bull prieš VRDT — Grupo Osborne (TORO)

   (Byla T-165/07)
   (2007/C 155/70)
   Kalba, kuria surašytas ieškinys: anglų
   Šalys

      Ieškovė: Red Bull GmbH (Fuschl am See, Austrija), atstovaujama Solicitor H. O'Neill, advokatų V. von Bomhard ir A. Renck

      Atsakovė: Vidaus rinkos derinimo tarnyba (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui)

      Kita procedūros Apeliacinėje taryboje šalis: Grupo Osborne SA (El Puerto de Santa Maria, Ispanija)
   Ieškovės reikalavimai

               —

               Panaikinti 2007 m. vasario 20 d. Vidaus rinkos derinimo tarnybos (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui) ketvirtosios apeliacinės tarybos sprendimą byloje Nr. R 147/2005-4, ir

               —

               Priteisti iš atsakovės bylinėjimosi išlaidas.

         Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai
   Bendrijos prekių ženklo paraišką pateikęs asmuo: Grupo Osborne SA

      Prašomas įregistruoti Bendrijos prekių ženklas: vaizdinis prekių ženklas TORO 32, 33 ir 42 klasės prekėms ir paslaugoms — paraiška Nr. 1 500 917

      Ženklo ar žymens, kuriuo remiamasi protesto procedūroje, savininkas: ieškovė

      Ženklas ar žymuo, kuriuo remiamasi protesto procedūroje: žodiniai nacionaliniai prekių ženklai TORO ROSSO ir TORO ROJO 32 klasės prekėms bei nacionaliniai, tarptautiniai ir Bendrijos žodiniai ir vaizdiniai prekių ženklai, sudaryti vien iš žodžio BULL arba kartu iš šio ir kitų žodžių, 32, 33 ir 42 klasių prekėms ir paslaugoms

      Protestų skyriaus sprendimas: patenkinti protestą visų ginčijamų prekių ir paslaugų atžvilgiu, išskyrus „laikino būsto parūpinimą“

      Apeliacinės tarybos sprendimas: panaikinti Protestų skyriaus sprendimą tiek, kiek jis patenkinta protestą „alaus“ (32 klasė), „svaigiųjų gėrimų, išskyrus vyną ir alų“ (33 klasė), „maisto ir gėrimų parūpinimo paslaugų, įskaitant barus, užkandines, restoranus, kavines, alaus barus, valgyklas ir vyno barus“ (42 klasė) atžvilgiu; šioms prekėms ir paslaugoms galima įregistruoti prašomą Bendrijos prekių ženklą

      Ieškinio pagrindai: Tarybos reglamento (EB) Nr. 40/94 73 straipsnio antro sakinio pažeidimas, nes Apeliacinė taryba aiškiai nenurodė savo sprendimo, kuriame ji nevisiškai įvertino šalių pateiktą medžiagą, pagrindo.
   Be to, nurodomas reglamento 8 straipsnio 1 dalies b punkto pažeidimas, nes Apeliacinė taryba neatsižvelgė į gero vardo reikšmę, nepaisant konceptualaus prekių ženklų, dėl kurių kilo ginčas, tapatumo ir ankstesnių prekių ženklų gero vardo.
   Galiausiai tvirtinama, jog pažeista reglamento 8 straipsnio 5 dalis, nes Apeliacinė taryba rėmėsi prielaida, kad dėl prekių ženklų, dėl kurių kilo ginčas, panašumo turi kilti supainiojimo galimybė, nors ieškovė teigia, kad pakanka, jog vartotojas gali „nustatyti ryšį“ tarp dviejų prekių ženklų.


title: Byla C-467/15 P: 2015 m. rugsėjo 3 d. Europos Komisijos pateiktas apeliacinis skundas dėl 2015 m. birželio 24 d. Bendrojo Teismo (trečioji kolegija) priimto sprendimo byloje T-527/13 Italija/Komisija

text:
               7.12.2015

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 406/14

         2015 m. rugsėjo 3 d. Europos Komisijos pateiktas apeliacinis skundas dėl 2015 m. birželio 24 d. Bendrojo Teismo (trečioji kolegija) priimto sprendimo byloje T-527/13 Italija/Komisija

   (Byla C-467/15 P)
   (2015/C 406/15)
   Proceso kalba: italų

      Šalys

      Apeliantė: Europos Komisija, atstovaujama V. Di Bucci ir P. Němečková

      Kita proceso šalis: Italijos Respublika

      Apeliantės reikalavimai

   Europos Sąjungos Komisija Teisingumo Teismo prašo:

               —

               panaikinti 2015 m. birželio 24 d. Bendrojo Teismo (trečioji kolegija) sprendimą, apie kurį Komisijai buvo praneštą tą pačią dieną, byloje T-527/13, Italijos Respublika/Komisija,

               —

               atmesti pirmojoje instancijoje pateiktą ieškinį ir priteisti iš Italijos Respublikos bylinėjimosi abejose instancijose išlaidas.

      Apeliacinio skundo pagrindai ir pagrindiniai argumentai

               1)

               Bendrasis Teismas neteisėtai savaip aiškino ir perkvalifikavo pirmojoje instancijoje pateiktą antrąjį ieškinio pagrindą. Taip jis pažeidė dispozityvumo principą ir draudimą savo iniciatyva pateikti pagrindą, susijusį su sprendimo teisėtumo dėl esmės, kurio ieškovė reikiamu laiku nepateikė.

               2)

               Bendrasis Teismas pažeidė SESV 108 straipsnį ir Tarybos reglamento (EB) Nr. 659/1999 (1) 1 straipsnį dėl naujos pagalbos ir esamos pagalbos sąvokų. Konkrečiai kalbant, jis nepagrįstai nusprendė, kad pagalba gali būti laikoma esama pagalba, nepaisant to, kad buvo pažeista sprendimu, kuriuo pagalba buvo pripažinta suderinama su vidaus rinka, nustatyta sąlyga. Jis taip pat nepaisė nusistovėjusios teismų praktikos, pagal kurią paprasčiausio šių sąlygų pažeidimo pakanka, kad būtų galima konstatuoti naują pagalbą, o nesant naujų aplinkybių, kurios pateisintų kitokį vertinimą – pagrįsti naują sprendimą dėl nesuderinamumo.
               Be to, pagrįstai atmetęs argumentus, susijusius su tariamai nepakankamu sprendimo motyvavimu, Bendrasis Teismas sugrįžo prie šio vertinimo kaltindamas Komisiją, kad ji neįrodė, jog sąlygos pažeidimas turėjo įtakos Tarybos patvirtintos schemos esmei, ir remdamasis tuo jis nepagrįstai konstatavo, kad gali iš dalies panaikinti sprendimą dėl jame padarytos teisės klaidos.
               Bendrasis Teismas tinkamai neatsižvelgė į institucinę pusiausvyrą tarp Tarybos ir Komisijos, numatytą SESV 108 straipsnyje. Kai Taryba vienbalsiai priimdama sprendimą įgyvendina savo kompetenciją išimtiniais atvejais paskelbti pagalbą suderinama su vidaus rinka, tačiau šį suderinamumą susieja su konkrečiomis sąlygomis, Komisija neturi vertinti, ar šios sąlygos iš tikrųjų yra esminės, ar vis dėlto jų pažeidimas gali likti nebaudžiamas.

               3)

               Bendrasis Teismas pažeidė SESV 108 straipsnį ir Reglamento Nr. 659/1999 4, 6, 7, 14 ir 16 straipsnius dėl naujoms pagalboms ir netinkamai taikomoms pagalboms taikomų procedūrų.
               Pripažinęs, kad valstybės narės patvirtinant pagalbą nustatytų sąlygų nesilaikymas yra tam tikras netinkamas šios pagalbos taikymas, jis atmetė nuostatų, susijusių su netinkamai taikomai pagalbai taikytina tvarka taikymą remdamasis aplinkybe, kad Komisija savo sprendimo negrindė šiomis nuostatomis ir konstatuodamas, kad naujos pagalbos ir netinkamai taikomos pagalbos sąvokos panaikina viena kitos taikymą. Nuostatos, susijusios su netinkamai taikoma pagalba ir nuostatos, susijusios su nauja pagalba yra identiškos, kiek tai susiję su šia byla. Taigi Bendrasis Teismas padarė teisės klaidą iš dalies panaikindamas sprendimą dėl pagalbos kvalifikavimo klaidos, kuri netyrėjo teisinių pasekmių.

      (1)  1999 m. kovo 22 d. Tarybos reglamentas (EB) Nr. 659/1999, nustatantis išsamias EB Sutarties 93 straipsnio taikymo taisykles (OL L 83, p. 1; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 8 sk., 1 t., p. 339).


title: Byla C-513/15: 2015 m. rugsėjo 25 d. Lietuvos vyriausiojo administracinio teismo pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą norminėje administracinėje byloje tarp UAB „Agrodetalė“ ir Lietuvos Respublikos žemės ūkio ministerijos

text:
               14.12.2015

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 414/20

         2015 m. rugsėjo 25 d. Lietuvos vyriausiojo administracinio teismo pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą norminėje administracinėje byloje tarp UAB „Agrodetalė“ ir Lietuvos Respublikos žemės ūkio ministerijos
   (Byla C-513/15)
   (2015/C 414/25)
   Proceso kalba: lietuvių

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

   Lietuvos vyriausiasis administracinis teismas

      Šalys pagrindinėje byloje

      Suinteresuoti asmenys: UAB „Agrodetalė“, Lietuvos Respublikos žemės ūkio ministerija

      Prejudiciniai klausimai

               1.

               Ar 2003 m. gegužės 26 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2003/37/EB (1) dėl žemės ar miškų ūkio traktorių, jų priekabų ir keičiamos velkamosios įrangos, jų sistemų, sudėtinių dalių ir atskirų techninių mazgų tipo patvirtinimo ir panaikinančios direktyvą 74/150/EEB nuostatos taikomos naudotų ar nenaujų transporto priemonių, pagamintų už ES ribų, tiekimui ES rinkai ir jų registravimui, ar valstybės narės tokių transporto priemonių registraciją valstybėje narėje gali reglamentuoti specialiomis nacionalinėmis taisyklėmis ir nustatyti tokiai registracijai taikytinus reikalavimus (pvz., įpareigojimą atitikti Direktyvos 2003/37/EB reikalavimus)?

               2.

               Ar 2003 m. gegužės 26 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2003/37/EB dėl žemės ar miškų ūkio traktorių, jų priekabų ir keičiamos velkamosios įrangos, jų sistemų, sudėtinių dalių ir atskirų techninių mazgų tipo patvirtinimo ir panaikinančios direktyvą 74/150/EEB 23 straipsnio 1 dalies b punktą, skaitant jį kartu su 2 straipsnio q punktu, galima aiškinti kaip nustatantį, jog šios direktyvos nuostatos taikomos Tl, T2 ir T3 kategorijų techninėms priemonėms, pagamintoms po 2009 m. liepos 1 d.?

      (1)  OL L 171, p. 1; specialusis leidimas lietuvių k.: sk. 13, t. 31, p. 311.


title: Byla T-430/03 2007 m. gruodžio 20 d. Pirmosios instancijos teismo nutartis byloje Dascalu prieš Komisiją (Viešoji tarnyba — Pareigūnai — Tarpinis sprendimas — Nereikalingumas priimti sprendimą)

text:
               8.3.2008

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 64/38

         2007 m. gruodžio 20 d. Pirmosios instancijos teismo nutartis byloje Dascalu prieš Komisiją

   (Byla T-430/03) (1)

   (Viešoji tarnyba - Pareigūnai - Tarpinis sprendimas - Nereikalingumas priimti sprendimą)
   (2008/C 64/61)
   Proceso kalba: prancūzų
   Šalys

      Ieškovas: Iosif Dascalu (Kraainem, Belgija), atstovaujamas advokato N. Lhoëst

      Atsakovė: Europos Bendrijų Komisija, atstovaujama iš pradžių C. Berardis-Kayser ir L. Lozano Palacios, vėliau C. Berardis-Kayser ir H. Krämer
   Dalykas
   Prašymas, pirma, panaikinti 2002 m. gruodžio 23 d. ir 2003 m. balandžio 14 d. Komisijos sprendimus dėl ieškovui suteikto lygio pakeitimo tiek, kiek jie nustato pakopos suteikimą skiriant jį į pareigas į A 6 lygio pirmąją pakopą, kiek jie nustato 1995 m. spalio 5 d. kaip piniginių pasekmių pradžią ir kiek jais nebuvo atstatyta ieškovo karjera, ir, jei reikia, prašymas panaikinti sprendimus, atmetančius ieškovo skundus, bei, antra, prašymas atlyginti šiais sprendimais tariamai padarytą žalą.
   Rezoliucinė dalis

               1.

               Nebereikia priimti sprendimo dėl šio ieškinio.

               2.

               Komisija padengia visas bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 47, 2004 2 21.


title: Byla T-199/07 2008 m. rugsėjo 23 d. Pirmosios instancijos teismo nutartis byloje Cementownia Odra prieš Komisiją ( Ieškinys dėl panaikinimo — Direktyva 2003/87/EB — Šiltnamio efektą sukeliančių dujų emisijos leidimų sistema — Nacionalinio šiltnamio efektą sukeliančių dujų emisijos leidimų paskirstymo planas Lenkijai 2008-2012 metų laikotarpiui — Komisijos sprendimas nepateikti prieštaravimų esant tam tikroms sąlygoms — Valstybių narių kompetencija individualiai paskirstant dujų emisijos leidimus — Tiesioginio poveikio nebuvimas — Nepriimtinumas )

text:
               22.11.2008

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 301/38

         2008 m. rugsėjo 23 d. Pirmosios instancijos teismo nutartis byloje Cementownia „Odra“ prieš Komisiją

   (Byla T-199/07) (1)

   („Ieškinys dėl panaikinimo - Direktyva 2003/87/EB - Šiltnamio efektą sukeliančių dujų emisijos leidimų sistema - Nacionalinio šiltnamio efektą sukeliančių dujų emisijos leidimų paskirstymo planas Lenkijai 2008-2012 metų laikotarpiui - Komisijos sprendimas nepateikti prieštaravimų esant tam tikroms sąlygoms - Valstybių narių kompetencija individualiai paskirstant dujų emisijos leidimus - Tiesioginio poveikio nebuvimas - Nepriimtinumas“)
   (2008/C 301/65)
   Proceso kalba: lenkų
   Šalys

      Ieškovė: Cementownia „Odra“ S. A. (Opolė, Lenkija), atstovaujama advokatų P. K. Rosiak ir F. Puel

      Atsakovė: Europos Bendrijų Komisija, atstovaujama U. Wölker ir K. Herrmann
   Dalykas
   Prašymas panaikinti 2007 m. kovo 26 d. Komisijos sprendimą C(2007) 1295 galutinis dėl nacionalinio šiltnamio efektą sukeliančių dujų emisijos leidimų paskirstymo plano, kurį 2008–2012 metų laikotarpiui Lenkijos Respublika pateikė pagal 2003 m. spalio 13 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvą 2003/87/EB, nustatančią šiltnamio efektą sukeliančių dujų emisijos leidimų sistemą Bendrijoje ir iš dalies keičiančią Tarybos direktyvą 96/61/EB (OL L 275, p. 32)
   Rezoliucinė dalis

               1.

               Ieškinį atmesti kaip nepriimtiną.

               2.

                  Cementownia „Odra“ S.A. padengia savo ir Komisijos bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 170, 2007 7 21.


title: Byla T-288/08: 2012 m. kovo 15 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Cadila Healthcare prieš VRDT — Novartis (ZYDUS) (Bendrijos prekių ženklas — Protesto procedūra — Žodinio Bendrijos prekių ženklo ZYDUS paraiška — Ankstesnis žodinis Bendrijos prekių ženklas ZIMBUS — Santykinis atmetimo pagrindas — Galimybė supainioti — Prekių panašumas — Žymenų panašumas — Reglamento (EB) Nr. 40/94 8 straipsnio 1 dalies b punktas (dabar Reglamento (EB) Nr. 207/2009 8 straipsnio 1 dalies b punktas))

text:
               28.4.2012

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 126/11

         2012 m. kovo 15 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Cadila Healthcare prieš VRDT — Novartis (ZYDUS)

   (Byla T-288/08) (1)

   (Bendrijos prekių ženklas - Protesto procedūra - Žodinio Bendrijos prekių ženklo ZYDUS paraiška - Ankstesnis žodinis Bendrijos prekių ženklas ZIMBUS - Santykinis atmetimo pagrindas - Galimybė supainioti - Prekių panašumas - Žymenų panašumas - Reglamento (EB) Nr. 40/94 8 straipsnio 1 dalies b punktas (dabar Reglamento (EB) Nr. 207/2009 8 straipsnio 1 dalies b punktas))
   2012/C 126/22
   Proceso kalba: anglų

      Šalys

      Ieškovė: Cadila Healthcare Ltd (Ahmedabad, Indija), atstovaujama advokatų S. Bailey, F. Potin ir A. Juaristi

      Atsakovė: Vidaus rinkos derinimo tarnyba (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui), atstovaujama A. Folliard-Monguiral

      Kita procedūros VRDT apeliacinėje taryboje šalis, įstojusi į bylą Bendrajame Teisme: Novartis AG (Bazelis, Šveicarija), atstovaujama advokato N. Hebeis

      Dalykas

   Ieškinys dėl 2008 m. gegužės 7 d. Vidaus rinkos derinimo tarnybos (VRDT) Antrosios apeliacinės tarybos sprendimo R 1092/2007-2, susijusios su protesto procedūra tarp Novartis AG ir Cadila Healthcare Ltd.

      Rezoliucinė dalis

               1.

               Atmesti prašymą pripažinti, jog nereikia priimti sprendimo.

               2.

               Atmesti ieškinį.

               3.

               Priteisti iš Cadila Healthcare Ltd bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 247, 2008 9 27.


title: Byla C-473/07 2007 m. spalio 25 d. Conseil d'État (Prancūzija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Association nationale pour la protection des eaux et des rivières — TOS, Association OABA prieš Ministère de l'écologie, du développement et de l'aménagement durables — Įstojusi į bylą šalis: Association France Nature Environnement

text:
               26.1.2008

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 22/22

         2007 m. spalio 25 d.Conseil d'État (Prancūzija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Association nationale pour la protection des eaux et des rivières — TOS, Association OABA prieš Ministère de l'écologie, du développement et de l'aménagement durables — Įstojusi į bylą šalis: Association France Nature Environnement

   (Byla C-473/07)
   (2008/C 22/42)
   Proceso kalba: prancūzų
   Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Conseil d'État (Prancūzija)
   Šalys pagrindinėje byloje

      Ieškovės: Association nationale pour la protection des eaux et des rivières — TOS, Association OABA

      Atsakovė: Ministère de l'écologie, du développement et de l'aménagement durables

   Prejudiciniai klausimai

               1.

               Ar 1996 m. rugsėjo 24 d. Tarybos direktyvos 96/61/EB (1) I priedo 6.6. punkto a papunktis, numatantis intensyvaus paukščių auginimo įrenginius, kuriuose yra daugiau kaip 40 000 vietų, turi būti aiškinamas kaip taikytinas putpelėms, balandžiams ir kurapkoms?

               2.

               Ar, teigiamai atsakius į pirmą klausimą, jis turi būti aiškinamas kaip leidžiantis priimti nuostatas, pagal kurias leidimų kvotos būtų skaičiuojamos taikant „gyvūnų ekvivalentų“ sistemą, kurį nustato gyvūnų skaičių vietoje pagal rūšis tam, kad būtų atsižvelgta į įvairių rūšių gyvūnų ekskretų realiai išskiriamo azoto kiekį?

      (1)  1996 m. rugsėjo 24 d. Tarybos direktyva 96/61/EB dėl taršos integruotos prevencijos ir kontrolės (OL L 257, 1996, p. 26).


title: Byla T-139/08 2008 m. balandžio 11 d. pareikštas ieškinys byloje Loufrani prieš VRDT (half-smiley)

text:
               7.6.2008

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 142/34

         2008 m. balandžio 11 d. pareikštas ieškinys byloje Loufrani prieš VRDT (half-smiley)

   (Byla T-139/08)
   (2008/C 142/62)
   Kalba, kuria surašytas ieškinys: anglų
   Šalys

      Ieškovas: Franklin Loufrani (Londonas, Jungtinė Karalystė), atstovaujamas advokato A. Deutsch

      Atsakovė: Vidaus rinkos derinimo tarnyba (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui) (VRDT).
   Ieškovės reikalavimai

               —

               Panaikinti 2008 m. vasario 7 d. Ketvirtosios apeliacinės tarybos sprendimą byloje R 0958/2007-4.

               —

               Priteisti iš atsakovės bylinėjimosi išlaidas.

         Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

      Prašomas įregistruoti Bendrijos prekių ženklas: vaizdinis prekių ženklas „half-smiley“ 14, 18 ir 25 klasės prekėms — paraiška Nr. 893 580

      Eksperto sprendimas: atmesti paraišką visų prekių atžvilgiu

      Apeliacinės tarybos sprendimas: atmesti apeliaciją

      Ieškinio pagrindai: Reglamento (EB) Nr. 40/94 7 straipsnio 1 dalies b punkto pažeidimas, nes prekių ženklas įgijo minimalų skiriamąjį požymį, kad jį būtų galima įregistruoti.


title: Byla C-208/12: 2012 m. balandžio 30 d. Rechtbank van eerste aanleg te Brussel (Belgija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Essent Belgium NV prieš Vlaamse Reguleringsinstantie voor de Elektriciteits- en Gasmarkt (VREG)

text:
               28.7.2012

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 227/11

         2012 m. balandžio 30 d.Rechtbank van eerste aanleg te Brussel (Belgija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Essent Belgium NV prieš Vlaamse Reguleringsinstantie voor de Elektriciteits- en Gasmarkt (VREG)

   (Byla C-208/12)
   2012/C 227/16
   Proceso kalba: olandų

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Rechtbank van eerste aanleg te Brussel

      Šalys pagrindinėje byloje

   Ieškovė:

      Essent Belgium NV

   Atsakovė:

      Vlaamse Reguleringsinstantie voor de Elektriciteits- en Gasmarkt (VREG)

   Kitos šalys:

                  Vlaamse Gewest

                  Vlaamse Gemeenschap

      Prejudiciniai klausimai

               1.

               Ar tokie nacionalinės teisės aktai kaip 2000 m. liepos 17 d. Flandrijos dekretas dėl elektros energijos rinkos organizavimo, įgyvendintas 2004 m. kovo 5 d. Flandrijos vyriausybės nutarimu su pakeitimais, padarytais 2005 m. vasario 25 d. Flandrijos vyriausybės nutarimu dėl elektros, pagamintos iš atsinaujinančių energijos šaltinių, skatinimo ir 2005 m. liepos 8 d. Flandrijos vyriausybės nutarimu, kuriuo iš dalies keičiami 2004 m. kovo 5 d. Flandrijos vyriausybės nutarimas dėl elektros, pagamintos iš atsinaujinančių energijos šaltinių, skatinimo ir 2002 m. kovo 29 d. Flandrijos vyriausybės nutarimas dėl su viešąja paslauga susijusių įsipareigojimų skatinti racionalų energijos naudojimą, pagal kurį:

                           —

                           elektros energijos tiekėjai, tiekiantys elektrą galutiniams vartotojams, prisijungusiems prie paskirstymo arba perdavimo tinklo, privalo kiekvienais metais iki kovo 31 d. pateikti reguliavimo institucijai tam tikrą skaičių žaliųjų sertifikatų (minėto dekreto 23 straipsnis),

                           —

                           tiekėjams, tiekiantiems elektrą galutiniams vartotojams, prisijungusiems prie paskirstymo arba perdavimo tinklo, Flandrijos elektros ir dujų rinkos reguliavimo institucija (VREG) skiria administracinę baudą, jei šie tiekėjai pateikia nepakankamai žaliųjų sertifikatų, kad įvykdytų jiems nustatytą su šiais sertifikatais susijusią kvotos prievolę (minėto dekreto 37 straipsnio 2 dalis),

                           —

                           aiškiai nustatyta, kad kitose šalyse išduotos kilmės garantijos gali būti pripažįstamos esant tam tikroms sąlygoms, kad būtų įvykdyta kvotos prievolė (šioje byloje taikytinos redakcijos 2004 m. kovo 5 d. Flandrijos vyriausybės nutarimo 15 quater straipsnio 2 dalis),

                           —

                           nesant Flandrijos vyriausybės priimtų įgyvendinimo priemonių, kuriomis būtų pripažintas šių sertifikatų pateikimo tapatumas ar lygiavertiškumas (minėto dekreto 25 straipsnis ir 2004 m. kovo 5 d. nutarimo 15 quater straipsnio 2 dalis), reguliavimo institucija negali arba nenori atsižvelgti į Norvegijoje išduotas kilmės garantijas, nes konkrečiu atveju neįvertino tapatumo ar lygiavertiškumo,

                           —

                           per visą laikotarpį, kol galiojo 2000 m. liepos 17 d. dekretas, vertinant, ar vykdoma kvotos prievolė, faktiškai buvo atsižvelgiama tik į sertifikatus, išduotus Flandrijos regione pagamintai žaliajai elektros energijai, o elektros energijos tiekėjai, tiekiantys elektrą galutiniams vartotojams, prisijungusiems prie paskirstymo arba perdavimo tinklo, neturėjo jokios galimybės įrodyti, kad pateiktos kitose Europos Sąjungos valstybėse narėse išduotos kilmės garantijos tenkina sąlygą, jog turi egzistuoti tokios pat ar lygiavertės tokių sertifikatų išdavimo garantijos,

                     suderinami su EEE susitarimo 11 straipsniu ir (arba) EEE susitarimo 13 straipsniu?

               2.

               Ar pirmajame klausime nurodyti nacionalinės teisės aktai suderinami su tuo metu galiojusios 2001 m. rugsėjo 27 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2001/77/EB (1) dėl elektros, pagamintos iš atsinaujinančiųjų energijos išteklių, skatinimo elektros energijos vidaus rinkoje 5 straipsniu (kiek tai svarbu EEE)?

               3.

               Ar pirmajame klausime nurodyti nacionalinės teisės aktai suderinami su vienodo požiūrio principu ir diskriminacijos draudimu, kurie, be kita ko, įtvirtinti EEE susitarimo 4 straipsnyje ir tuo metu galiojusios 2003 m. birželio 26 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2003/54/EB (2) dėl elektros energijos vidaus rinkos bendrųjų taisyklių, panaikinančios Direktyvą 96/92/EB, 3 straipsnyje (kiek tai svarbu EEE)?

      (1)  OL L 283, p. 33; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 12 sk., 2 t., p. 121.

      (2)  OL L 176, p. 37; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 12 sk., 2 t., p. 211.


title: Byla C-398/07 P 2007 m. rugpjūčio 28 d. Waterford Wedgwood plc pateiktas apeliacinis skundas dėl 2007 m. birželio 12 d. Pirmosios instancijos teismo (antroji kolegija) sprendimo byloje T-105/05 Assembled Investments (Proprietary) Ltd prieš Vidaus rinkos derinimo tarnybą (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui) (VRDT)

text:
               24.11.2007

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 283/12

         2007 m. rugpjūčio 28 d.Waterford Wedgwood plc pateiktas apeliacinis skundas dėl 2007 m. birželio 12 d. Pirmosios instancijos teismo (antroji kolegija) sprendimo byloje T-105/05 Assembled Investments (Proprietary) Ltd prieš Vidaus rinkos derinimo tarnybą (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui) (VRDT)

   (Byla C-398/07 P)
   (2007/C 283/20)
   Proceso kalba: anglų
   Šalys

      Apeliantė: Waterford Wedgwood plc., atstovaujama Rechtsanwalt J. Pagenberg

      Kita proceso šalis: Assembled Investments (Proprietary) Ltd, Vidaus rinkos derinimo tarnyba (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui) (VRDT)
   Apeliantės reikalavimai
   Apeliantė Teisingumo Teismo prašo:

               —

               Panaikinti 2007 m. birželio 12 d. Pirmosios instancijos teismo sprendimą byloje T-105/05.

               —

               Grąžinti bylą Pirmosios instancijos teismui.

               —

               Priteisti iš VRDT ir Assembled Investments bylinėjimosi Teisingumo Teisme išlaidas.

         Skundo pagrindai ir pagrindiniai argumentai
   Apeliantė tvirtina, kad Pirmosios instancijos teismas pažeidė Bendrijos prekių ženklo reglamento (1) 8 straipsnio 1 dalies b punktą pritaikęs klaidingą teisinį kriterijų nustatant, kad prekės, dėl kurių kilo ginčas, nėra panašios.
   Be to apeliantė teigia, kad Pirmosios instancijos teismas pažeidė Bendrijos prekių ženklo reglamento 8 straipsnio 1 dalies b punktą savo sprendimo 34 punkte be jokio patvirtinančio įrodymo nusprendęs, priešingai nei Apeliacinė taryba, kad vartotojai nevertintų nagrinėjamų prekių kaip panašių, todėl ši išvada grindžiama faktų iškraipymu.

      (1)  1993 m. gruodžio 20 d. Tarybos reglamentas (EB) dėl Bendrijos prekių ženklo (OL L 11, p. 1).


title: Byla C-48/16: 2016 m. sausio 27 d. Okresný súd Dunajská Streda (Slovakija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje ERGO Poisťovňa, a. s./Alžbeta Barlíková

text:
               18.4.2016

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 136/14

         2016 m. sausio 27 d.Okresný súd Dunajská Streda (Slovakija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje ERGO Poisťovňa, a. s./Alžbeta Barlíková

   (Byla C-48/16)
   (2016/C 136/19)
   Proceso kalba: slovakų

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Okresný súd Dunajská Streda

      Šalys pagrindinėje byloje

      Ieškovė: ERGO Poisťovňa, a. s.

      Atsakovė: Alžbeta Barlíková

      Prejudiciniai klausimai

               1.

               Ar 1986 m. gruodžio 18 d. Tarybos direktyvos 86/653/EEB dėl valstybių narių įstatymų, susijusių su savarankiškai dirbančiais prekybos agentais, derinimo (1) (toliau – Direktyva 86/653) 11 straipsnyje esantis žodžių junginys „sutartis tarp trečiosios šalies ir atstovaujamojo nebus vykdoma“ turi būti aiškinamas taip, kad:

                           a)

                           sutartis visiškai nevykdoma, t. y. tokia situacija, kai nei trečioji šalis, nei atstovaujamasis net iš dalies nevykdo sutartyje numatytų įsipareigojimų, ar

                           b)

                           sutartis nevykdoma iš dalies, t. y., pavyzdžiui, nesudaroma tiek sandorių, kiek buvo numatyta, arba sutartis galioja ne visą numatytą laikotarpį?

               2.

               Jeigu pirmo klausimo b punkte pateiktas aiškinimas teisingas: ar Direktyvos 86/653 11 straipsnio 2 dalis turi būti aiškinama taip, kad komercinio atstovavimo sutarties nuostata, pagal kurią agentas turi grąžinti proporcingą savo komisinio atlyginimo dalį, jei tarp atstovaujamojo ir trečiosios šalies sudaryta sutartis nebuvo įvykdyta planuota apimtimi arba komercinio atstovavimo sutartyje nurodyta apimtimi, nėra agentui nepalanki nukrypstanti nuostata?

               3.

               Ar tokiomis kaip pagrindinėje byloje nagrinėjamomis aplinkybėmis vertinant, ar sutartis nevykdoma „dėl atstovaujamojo kaltės“ pagal Direktyvos 86/653 11 straipsnio 1 dalies antrą įtrauką, turi būti nagrinėjama:

                           a)

                           tik teisinės aplinkybės, tiesiogiai lėmusios sutarties galiojimo pasibaigimą (pavyzdžiui, sutarties galiojimo pasibaigimas dėl to, kad trečioji šalis neįvykdė joje numatytų įsipareigojimų)

                           b)

                           ar reikia nagrinėti ir tai, ar tokias teisines aplinkybes lėmė atstovaujamojo elgesys su minėta trečiąja šalimi, dėl kurio trečioji šalis prarado pasitikėjimą atstovaujamuoju ir dėl to neįvykdė sutartyje su atstovaujamuoju numatytų įsipareigojimų?

      (1)  OL L 382, 1986 12 31, p. 17; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 6 sk., 1 t., 177 p.


title: Byla T-746/15: 2016 m. lapkričio 9 d. Bendrojo Teismo nutartis byloje Biofa/Komisija (Ieškinys dėl panaikinimo — Augalų apsaugos produktai — Įgyvendinimo reglamentas (ES) 2015/2069 — Pagrindinės medžiagos natrio hidrokarbonato patvirtinimas — Tiesioginės sąsajos nebuvimas — Nepriimtinumas)

text:
               9.1.2017

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 6/37

         2016 m. lapkričio 9 d. Bendrojo Teismo nutartis byloje Biofa/Komisija

   (Byla T-746/15) (1)

   ((Ieškinys dėl panaikinimo - Augalų apsaugos produktai - Įgyvendinimo reglamentas (ES) 2015/2069 - Pagrindinės medžiagos natrio hidrokarbonato patvirtinimas - Tiesioginės sąsajos nebuvimas - Nepriimtinumas))
   (2017/C 006/46)
   Proceso kalba: prancūzų

      Šalys

      Ieškovė: Biofa AG (Miunzingenas, Vokietija), iš pradžių atstovaujama advokatų C. Stallberg ir S. Knoblich, vėliau advokato C. Stallberg

      Atsakovė: Europos Komisija, atstovaujama P. Ondrůšek, G. von Rintelen ir F. Moro

      Dalykas

   SESV 263 straipsniu grindžiamas prašymas panaikinti 2015 m. lapkričio 17 d. Komisijos įgyvendinimo reglamentą (ES) 2015/2069, kuriuo pagal Europos Parlamento ir Tarybos reglamentą (EB) Nr. 1107/2009 dėl augalų apsaugos produktų pateikimo į rinką patvirtinama pagrindinė medžiaga natrio hidrokarbonatas ir iš dalies keičiamas Komisijos įgyvendinimo reglamento (ES) Nr. 540/2011 priedas (OL 2015, L 301, p. 42).

      Rezoliucinė dalis

               1.

               Atmesti ieškinį kaip nepriimtiną.

               2.

               Nereikia spręsti dėl Danijos Karalystės prašymo leisti įstoti į bylą.

               3.

               Priteisti iš Biofa AG bylinėjimosi išlaidas, įskaitant susijusiąsias su laikinųjų apsaugos priemonių taikymo procedūra.

               4.

               Danijos Karalystė padengia savo bylinėjimosi išlaidas, susijusias su prašymu leisti įstoti į bylą.

      (1)  OL C 59, 2016 2 15.


title: Byla C-277/10: 2012 m. vasario 9 d. Teisingumo Teismo (trečioji kolegija) sprendimas byloje ( Handelsgericht Wien (Austrija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Martin Luksan prieš Petrus van der Let (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą — Teisės aktų derinimas — Intelektinė nuosavybė — Autorių teisės ir gretutinės teisės — Direktyvos 93/83/EEB, 2001/29/EB, 2006/115/EB ir 2006/116/EB — Kinematografijos kūrinio naudojimo teisių pasidalijimas sutartimi tarp pagrindinio režisieriaus ir kūrinio prodiuserio — Nacionalinės teisės normos, kuriomis šios teisės priskiriamos tik filmo prodiuseriui — Galimybė nukrypti nuo šios taisyklės šalių susitarimu — Iš to išplaukiančios teisės į atlyginimą)

text:
               17.3.2012

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 80/4

         2012 m. vasario 9 d. Teisingumo Teismo (trečioji kolegija) sprendimas byloje (Handelsgericht Wien (Austrija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Martin Luksan prieš Petrus van der Let

   (Byla C-277/10) (1)

   (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą - Teisės aktų derinimas - Intelektinė nuosavybė - Autorių teisės ir gretutinės teisės - Direktyvos 93/83/EEB, 2001/29/EB, 2006/115/EB ir 2006/116/EB - Kinematografijos kūrinio naudojimo teisių pasidalijimas sutartimi tarp pagrindinio režisieriaus ir kūrinio prodiuserio - Nacionalinės teisės normos, kuriomis šios teisės priskiriamos tik filmo prodiuseriui - Galimybė nukrypti nuo šios taisyklės šalių susitarimu - Iš to išplaukiančios teisės į atlyginimą)
   2012/C 80/05
   Proceso kalba: vokiečių

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

   Handelsgericht Wien

      Šalys pagrindinėje byloje

      Ieškovas: Martin Luksan

      Atsakovas: Petrus van der Let

      Dalykas

   Prašymas priimti prejudicinį sprendimą — Handelsgericht Wien — 1992 m. lapkričio 19 d. Tarybos direktyvos (92/100/EEB) dėl nuomos ir panaudos teisių bei tam tikrų teisių, gretutinių autorių teisėms, intelektinės nuosavybės srityje (OL L 346, p. 61; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 17 sk., 1 t., p. 120) 2 straipsnio 2, 5 ir 6 dalių bei 4 straipsnio, 1993 m. rugsėjo 27 d. Tarybos direktyvos 93/83/EEB dėl tam tikrų autorių teisių ir gretutinių teisių taisyklių, taikomų palydoviniam transliavimui ir kabeliniam perdavimui, koordinavimo (OL L 248, p. 15; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 17 sk., 1 t., p. 134) 1 straipsnio 5 dalies ir 2 straipsnio, 2001 m. gegužės 22 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2001/29/EB dėl autorių teisių ir gretutinių teisių informacinėje visuomenėje tam tikrų aspektų suderinimo (OL L 167, p. 10; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 17 sk., 1 t.) 2, 3 straipsnių ir 5 straipsnio 2 dalies b punkto bei 2006 m. gruodžio 12 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2006/116/EB dėl autorių ir tam tikrų gretutinių teisių apsaugos terminų (OL L 372, p. 12) 2 straipsnio 1 dalies išaiškinimas — Kinematografinio kūrinio naudojimo teisių pasidalijimas sutartimi tarp kūrinio autoriaus ir prodiuserio — Nacionalinės teisės aktai, kuriais visos teisės priskiriamos prodiuseriui

      Rezoliucinė dalis

               1.

               Pirma, 1993 m. rugsėjo 27 d. Tarybos direktyvos 93/83/EEB dėl tam tikrų autorių teisių ir gretutinių teisių taisyklių, taikomų palydoviniam transliavimui ir kabeliniam perdavimui, koordinavimo 1 ir 2 straipsnių ir, antra, 2001 m. gegužės 22 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2001/29/EB dėl autorių teisių ir gretutinių teisių informacinėje visuomenėje tam tikrų aspektų suderinimo 2 ir 3 straipsnių, siejamų su 2006 m. gruodžio 12 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2006/115/EB dėl nuomos ir panaudos teisių bei tam tikrų teisių, gretutinių autorių teisėms, intelektinės nuosavybės srityje 2 ir 3 straipsniais ir 2006 m. gruodžio 12 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2006/116/EB dėl autorių ir tam tikrų gretutinių teisių apsaugos terminų 2 straipsniu, nuostatos turi būti aiškinamos taip, kad kinematografijos kūrinio naudojimo teisės, kaip antai nagrinėjamos pagrindinėje byloje (atgaminimo teisė, teisė transliuoti per palydovą ir bet kuri kita teisė viešai paskelbti kūrinį padarant jį viešai prieinamą), pagal įstatymą tiesiogiai ir iš pradžių priklauso pagrindiniam režisieriui. Todėl minėtos nuostatos turi būti aiškinamos taip, kad jomis draudžiami nacionalinės teisės aktai, kuriais minėtos naudojimo teisės pagal įstatymą suteikiamos tik atitinkamo kūrinio prodiuseriui.

               2.

               Sąjungos teisė turi būti aiškinama kaip suteikianti valstybėms narėms teisę nustatyti kinematografijos kūrinio naudojimo teisių, kaip antai nagrinėjamų pagrindinėje byloje (teisė transliuoti per palydovą, atgaminimo teisė ir bet kuri kita teisė viešai paskelbti kūrinį padarant jį viešai prieinamą), perdavimo kinematografijos kūrinio prodiuseriui prezumpciją su sąlyga, kad tokia prezumpcija nėra nenuginčijama, kas iš minėto kūrinio pagrindinio režisieriaus atimtų galimybę susitarti kitaip.

               3.

               Sąjungos teisė turi būti aiškinama taip, kad kinematografijos kūrinio pagrindiniam režisieriui, kaip šio kūrinio autoriui, pagal įstatymą tiesiogiai ir iš pradžių turi priklausyti Direktyvos 2001/29 5 straipsnio 2 dalies b punkte reglamentuojant vadinamąją „kopijavimo asmeniniam naudojimui“ išimtį numatyta teisinga kompensacija.

               4.

               Sąjungos teisė turi būti aiškinama kaip neleidžianti valstybėms narėms nustatyti kinematografijos kūrinio pagrindiniam režisieriui priklausančios teisės į teisingą kompensaciją perdavimo šio kūrinio prodiuseriui prezumpcijos, nesvarbu, ar ši prezumpcija suformuluota kaip nenuginčijama ir ar nuo jos galima nukrypti.

      (1)  OL C 246, 2010 9 11.


title: Byla T-280/06 2008 m. rugsėjo 11 d. Pirmosios instancijos teismo nutartis byloje Italija prieš Komisiją

text:
               22.11.2008

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 301/63

         2008 m. rugsėjo 11 d. Pirmosios instancijos teismo nutartis byloje Italija prieš Komisiją

   (Byla T-280/06) (1)

   (2008/C 301/116)

      Proceso kalba: italų

   Antrosios kolegijos pirmininkas nurodė išbraukti bylą iš registro.

      (1)  OL C 294, 2006 12 2.


title: 2004 m. rugsėjo 28 d. Pirmosios instancijos teismo sprendimas, Byloje T-216/03 Mario Paulo Tenreiro prieš Europos Bendrijų Komisiją (Pareigūnai — Mobilumas — Atsisakymas paaukštinti pareigas — Lyginamasis privalumų tyrimas)

text:
               4.12.2004

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 300/40

      PIRMOSIOS INSTANCIJOS TEISMO SPRENDIMAS

   2004 m. rugsėjo 28 d.
   Byloje T-216/03 Mario Paulo Tenreiro prieš Europos Bendrijų Komisiją (1)

   (Pareigūnai - Mobilumas - Atsisakymas paaukštinti pareigas - Lyginamasis privalumų tyrimas)
   (2004/C 300/78)
   Proceso kalba: prancūzų
   Byloje T-216/03, Mario Paulo Tenreiro, gyvenantis Kraainem (Belgija), atstovaujamas advokato G. Vandersanden, prieš Europos Bendrijų Komisiją, atstovaujamą A. Bordes ir L. Lozano Palacios, nurodžiusių adresą dokumentams įteikti Liuksemburge, dėl ieškinio, pareikšto dėl 2002 m. rugpjūčio 14 d. paskelbto Komisijos sprendimo, patvirtinančio 2002 metais paaukštintų į A4 kategoriją pareigūnų sąrašą, panaikinimo, kadangi jame neminima ieškovo pavardė, Pirmosios instancijos teismas, susidedantis iš vienintelio teisėjo M. Pirrung; sekretorė: administratorė D. Christensen, 2004 m. rugsėjo 28 d. priėmė sprendimą, kurio rezoliucinėje dalyje nurodyta:

               1)

               Atmesti ieškinį.

               2)

               Kiekviena šalis padengia savo bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 200, 2003 8 23.


title: Byla T-443/04 2008 m. rugsėjo 11 d. Pirmosios instancijos teismo nutartis byloje Italija prieš Komisiją

text:
               22.11.2008

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 301/61

         2008 m. rugsėjo 11 d. Pirmosios instancijos teismo nutartis byloje Italija prieš Komisiją

   (Byla T-443/04) (1)

   (2008/C 301/103)

      Proceso kalba: italų

   Antrosios kolegijos pirmininkas nurodė išbraukti bylą iš registro.

      (1)  OL C 19, 2005 1 22.


title: Byla F-2/10 RENV: 2013 m. gruodžio 6 d. Tarnautojų teismo nutartis byloje Marcuccio prieš Komisiją

text:
               8.2.2014

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 39/30

         2013 m. gruodžio 6 d. Tarnautojų teismo nutartis byloje Marcuccio prieš Komisiją

   (Byla F-2/10 RENV)
   2014/C 39/56
   Proceso kalba: italų
   Pirmosios kolegijos pirmininkas nutartimi nurodė išbraukti bylą iš registro.


title: Byla T-279/12: 2014 m. sausio 15 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje SICOM prieš Komisiją (Arbitražinė išlyga — Pagalba maistu — Rapsų aliejaus tiekimas Gvinėjai — Sutarties neįvykdymas — Senatis)

text:
               22.2.2014

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 52/34

         2014 m. sausio 15 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje SICOM prieš Komisiją

   (Byla T-279/12) (1)

   (Arbitražinė išlyga - Pagalba maistu - Rapsų aliejaus tiekimas Gvinėjai - Sutarties neįvykdymas - Senatis)
   2014/C 52/63
   Proceso kalba: italų

      Šalys

      Ieškovė: SICOM Srl — Società industriale per il confezionamento degli olii meridionale (Cercola, Italija), atstovaujama advokato R. Manzi

      Atsakovė: Europos Komisija, atstovaujama S. Bartelt ir F. Moro

      Dalykas

   Ieškinys, pagrįstas arbitražine išlyga, kuriuo buvo prašoma ieškovei iš Komisijos priteisti sumą, lygią baudos už nepristatytą prekių kiekį ir už vėlavimą pristatyti prekes sumai, kurią Komisija atskaitė iš ieškovei mokėtinos galutinės sumos už rafinuoto rapsų aliejaus tiekimą Gvinėjos Respublikai, teikiant pagalbą maistu pagal 2001 m. balandžio 2 d. Komisijos reglamentą (EB) Nr. 664/2001 dėl augalinio aliejaus, kaip pagalbos maistu, tiekimo (OL L 93, p. 3).

      Rezoliucinė dalis

               1.

               Atmesti ieškinį kaip nepriimtiną.

               2.

               Priteisti iš SICOM Srl — Società industriale per il confezionamento degli olii meridionale bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 243, 2012 8 11.


title: Byla T-25/11: 2011 m. sausio 17 d. pareikštas ieškinys byloje Germans Boada prieš VRDT (Keraminės pjaustyklės forma)

text:
               12.3.2011

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 80/23

         2011 m. sausio 17 d. pareikštas ieškinys byloje Germans Boada prieš VRDT (Keraminės pjaustyklės forma)

   (Byla T-25/11)
   2011/C 80/45
   Proceso kalba: ispanų

      Šalys

      Ieškovė: Germans Boada, SA (Rubi, Ispanija), atstovaujama advokato J. Carbonell Callicó

      Atsakovė: Vidaus rinkos derinimo tarnyba (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui)

      Ieškovės reikalavimai

   Ieškovė Bendrojo Teismo prašo:

               —

               Pakeisti 2010 m. spalio 28 d. Vidaus rinkos derinimo tarnybos (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui) pirmosios apeliacinės tarybos sprendimą byloje R 771/2010-1, kaip tai numatyta Reglamento dėl Bendrijos prekių ženklo 65 straipsnio 3 dalyje, nes patenkinus trimačio prekių ženklo paraišką Nr. 7 317 911 pažeistas lygybės principas ir minėto reglamento 7 straipsnio 1 ir 3 dalys;

               —

               Subsidiariai, jei pirmasis reikalavimas būtų atmestas, panaikinti 2010 m. spalio 28 d. Vidaus rinkos derinimo tarnybos pirmosios apeliacinės tarybos sprendimą byloje R 771/2010-1, nes jis pažeidžia minėto reglamento 75 ir 76 straipsnius;

               —

               Priteisti iš atsakovės bylinėjimosi išlaidas, kaip tai numatyta minėto reglamento 87 straipsnio 2 dalyje.

      Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

      Prašomas įregistruoti Bendrijos prekių ženklas: keraminės pjaustyklės formos trimatis ženklas 8 klasės prekėms

      Eksperto sprendimas: atmesti paraišką

      Apeliacinės tarybos sprendimas: atmesti apeliaciją

      Ieškinio pagrindai: Reglamento (EB) Nr. 207/2009 (1) 7 straipsnio 1 dalies b punkto pažeidimas, nes prašomas įregistruoti ženklas turi skiriamųjų požymių; šio reglamento 7 straipsnio 3 dalies pažeidimas, nes įrodyta, jog dėl naudojimo prašomas įregistruoti ženklas įgijo skiriamųjų požymių; Lygybės principo ir Žmogaus teisių ir pagrindinių laisvių apsaugos konvencijos 14 straipsnio pažeidimas, nes Vidaus rinkos derinimo tarnyba privalėjo atsižvelgti tik į tuos faktus ir įrodymus, kuriuos šalys pateikė per nustatytą terminą; Reglamento (EB) Nr. 207/2009 75 ir 76 straipsnių pažeidimas, nes Vidaus rinkos derinimo tarnyba neatsižvelgė į ieškovės nurodytus faktus ir jos pateiktus įrodymus.

      (1)  2009 m. vasario 26 d. Tarybos reglamentas (EB) Nr. 207/2009 dėl Bendrijos prekių ženklo (OL L 78, p. 1).


title: Byla C-130/12: Teisingumo Teismo 2012 m. lapkričio 14 d. pirmininko nutartis byloje Europos Komisija prieš Portugalijos Respubliką

text:
               13.4.2013

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 108/19

         Teisingumo Teismo 2012 m. lapkričio 14 d. pirmininko nutartis byloje Europos Komisija prieš Portugalijos Respubliką

   (Byla C-130/12) (1)

   2013/C 108/46
   Proceso kalba: portugalų
   Teisingumo Teismo pirmininkas nutartimi nurodė išbraukti bylą iš registro.

      (1)  OL C 133, 2012 5 5.


title: Byla C-276/17: 2017 m. gegužės 18 d. Amtsgericht Hannover (Vokietija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Michael Siegberg/TUIfly GmbH

text:
               24.7.2017

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 239/34

         2017 m. gegužės 18 d.Amtsgericht Hannover (Vokietija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Michael Siegberg/TUIfly GmbH

   (Byla C-276/17)
   (2017/C 239/42)
   Proceso kalba: vokiečių

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Amtsgericht Hannover

      Šalys pagrindinėje byloje

      Ieškovas: Michael Siegberg

      Atsakovė: TUIfly GmbH

      Prejudiciniai klausimai

               1.

               Ar skrydį vykdančio oro vežėjo personalo dalies, kuri yra reikšminga skrydžiams vykdyti, nebuvimas darbe dėl laikino nedarbingumo laikomas ypatinga aplinkybe pagal Reglamento Nr. 261/2004 (1) 5 straipsnio 3 dalį? Jei į pirmąjį klausimą būtų atsakyta teigiamai: kokią procentinę dalį turi sudaryti į darbą neatvykę darbuotojai, kad tokia aplinkybė būtų pripažinta ypatinga?

               2.

               Jei į pirmąjį klausimą būtų atsakyta neigiamai: ar skrydį vykdančio oro vežėjo personalo dalies, kuri yra reikšminga skrydžiams vykdyti, spontaniškas neatvykimas į darbą dėl streiko, kuris yra neteisėtas pagal darbo teisę ir kolektyvinę sutartį („laukinis streikas“), laikytinas ypatinga aplinkybe pagal Reglamento Nr. 261/2004 5 straipsnio 3 dalį? Jei į antrąjį klausimą būtų atsakyta teigiamai: kokią procentinę dalį turi sudaryti į darbą neatvykę darbuotojai, kad tokia aplinkybė būtų pripažinta ypatinga?

               3.

               Jei į pirmąjį arba antrąjį klausimus būtų atsakyta teigiamai: ar tokia ypatinga aplinkybė turi būti susiklosčiusi tuo metu, kai atšaukiamas skrydis, ar skrydį vykdantis oro vežėjas verslo sumetimais turi teisę parengti naują skrydžių tvarkaraštį?

               4.

               Jei į pirmąjį arba antrąjį klausimus būtų atsakyta teigiamai: su kuo susijusi galimybės išvengti sąvoka – su pačiomis ypatingomis aplinkybėmis, ar su jų atsiradimo pasekmėmis?

      (1)  2004 m. vasario 11 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (EB) Nr. 261/2004, nustatantis bendras kompensavimo ir pagalbos keleiviams taisykles atsisakymo vežti ir skrydžių atšaukimo arba atidėjimo ilgam laikui atveju, panaikinantis Reglamentą (EEB) Nr. 295/91 (OL L 46, p. 1; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 7 sk., 8 t., p. 10).


title: Byla T-29/09: 2010 m. lapkričio 11 d. Bendrojo Teismo nutartis byloje Easycamp prieš VRDT — Oase Outdoors (EASYCAMP)

text:
               29.1.2011

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 30/57

         2010 m. lapkričio 11 d. Bendrojo Teismo nutartis byloje Easycamp prieš VRDT — Oase Outdoors (EASYCAMP)

   (Byla T-29/09) (1)

   ()
   2011/C 30/102
   Proceso kalba: anglų
   Šeštosios kolegijos pirmininkas nutartimi nurodė išbraukti bylą iš registro.

      (1)  OL C 69, 2009 3 21.


title: 2005 m. kovo 17 d. Teisingumo Teismo sprendimas (pirmoji kolegija), Byloje C-170/03 (dėl Hoge Raad der Nederlanden prašymo priimti prejudicinį sprendimą): Staatssecretaris van Financiën prieš J. H. M. Feron (Reglamentas (EEB) Nr. 918/83 — Atleidimas nuo muitų — „Asmeninės nuosavybės“ ir „valdymo“ sąvokos — Transporto priemonė, kurią darbdavys perdavė asmeniui naudoti)

text:
               28.5.2005

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 132/7

      TEISINGUMO TEISMO SPRENDIMAS

   (pirmoji kolegija)
   2005 m. kovo 17 d.
   Byloje C-170/03 (dėl Hoge Raad der Nederlanden prašymo priimti prejudicinį sprendimą): Staatssecretaris van Financiën prieš J. H. M. Feron
       (1)

   (Reglamentas (EEB) Nr. 918/83 - Atleidimas nuo muitų - „Asmeninės nuosavybės“ ir „valdymo“ sąvokos - Transporto priemonė, kurią darbdavys perdavė asmeniui naudoti)
   (2005/C 132/13)
   Proceso kalba: olandų
   Byloje C-170/03 dėl Hoge Raad der Nederlanden (Nyderlandai) 2003 m. balandžio 11 d. sprendimu, kurį Teisingumo Teismas gavo 2003 m. balandžio 14 d., pagal EB sutarties 234 straipsnį pateikto prašymo priimti prejudicinį sprendimą byloje Staatssecretaris van Financiën prieš J. H. M. Feron, Teisingumo Teismas (pirmoji kolegija), kurį sudaro kolegijos pirmininkas P. Jann, teisėjai A. Rosas, K. Lenaerts, S. von Bahr (pranešėjas) ir K. Schiemann; generalinis advokatas M. Poiares Maduro, sekretorė vyriausioji administratorė M.-F. Contet, 2005 m. kovo 17 d. priėmė sprendimą, kurio rezoliucinėje dalyje nurodyta:
   Turizmo automobilis, šiuo atveju nagrinėjamas pagrindinėje byloje, yra laikomas asmenine nuosavybe 1983 m. kovo 28 d. Tarybos reglamento (EEB) Nr. 918/83, nustatančio Bendrijos atleidimo nuo muitų sistemą, 1 straipsnio 2 dalies c punkto prasme, kuri gali būti atleista nuo muitų pagal šio reglamento 2 ir 3 straipsnius.

      (1)  OL C 146, 2003 6 21.


title: Byla T-522/11: 2013 m. birželio 18 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Otero González prieš VRDT — Apli-Agipa (APLI-AGIPA) (Bendrijos prekių ženklas — Protesto procedūra — Žodinio Bendrijos prekių ženklo APLI-AGIPA paraiška — Ankstesnis nacionalinis žodinis prekių ženklas AGIPA — Santykinis atmetimo pagrindas — Galimybė supainioti — Prekių palyginimas — Reglamento (EB) Nr. 207/2009 8 straipsnio 1 dalies b punktas)

text:
               3.8.2013

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 225/73

         2013 m. birželio 18 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Otero González prieš VRDT — Apli-Agipa (APLI-AGIPA)

   (Byla T-522/11) (1)

   (Bendrijos prekių ženklas - Protesto procedūra - Žodinio Bendrijos prekių ženklo APLI-AGIPA paraiška - Ankstesnis nacionalinis žodinis prekių ženklas AGIPA - Santykinis atmetimo pagrindas - Galimybė supainioti - Prekių palyginimas - Reglamento (EB) Nr. 207/2009 8 straipsnio 1 dalies b punktas)
   2013/C 225/160
   Proceso kalba: ispanų

      Šalys

      Ieškovas: José Luis Otero González (Barselona, Ispanija), atstovaujamas advokato S. Correa

      Atsakovė: Vidaus rinkos derinimo tarnyba (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui), atstovaujama V. Melgar

      Kita procedūros VRDT apeliacinėje taryboje šalis, įstojusi į bylą Bendrajame Teisme: Apli-Agipa SAS (Dormans, Prancūzija), atstovaujama advokato E. Sugrañes Coca

      Dalykas

   Ieškinys dėl 2011 m. liepos 13 d. Vidaus rinkos derinimo tarnybos (VRDT) antrosios apeliacinės tarybos sprendimo (byla R 1454/2010-2), susijusio su protesto procedūra tarp José Luis Otero González ir Apli-Agipa SAS.

      Rezoliucinė dalis

               1.

               Panaikinti 2011 m. liepos 13 d. Vidaus rinkos derinimo tarnybos (VRDT) antrosios apeliacinės tarybos sprendimą (byla R 1454/2010-2), susijusį su protesto procedūra tarp José Luis Otero González ir Apli-Agipa SAS, tiek, kiek juo patenkinta Apli-Agipa apeliacija ir jai suteikta žodinio Bendrijos prekių ženklo AGIPA registracija šioms peržiūrėtos ir iš dalies pakeistos 1957 m. birželio 15 d. Nicos sutarties dėl tarptautinės prekių ir paslaugų klasifikacijos ženklams registruoti 16 klasės prekėms: „nuotraukos; klijai raštinės ar buities reikmėms; teptukai; raštinės reikmenys, išskyrus baldus; instruktažo ir mokymo medžiaga (išskyrus aparatūrą); plastikinės pakavimo medžiagos (nepriskirtos kitoms klasėms); spaudmenys; klišės.“

               2.

               Atmesti likusią ieškinio dalį.

               3.

               Nurodyti VRDT padengi savo pačios ir J. L. Otero González bylinėjimosi išlaidas.

               4.

               Nurodyti Apli-Agipa padengti savo bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 13, 2012 1 14.