title: Byla C-263/19: 2019 m. kovo 28 d. Fővárosi Törvényszék (Vengrija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje T-Systems Magyarország Zrt. ir kt./Közbeszerzési Hatóság Közbeszerzési Döntőbizottság ir kt.

text:
               17.6.2019

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 206/32

      2019 m. kovo 28 d. Fővárosi Törvényszék (Vengrija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje T-Systems Magyarország Zrt. ir kt./Közbeszerzési Hatóság Közbeszerzési Döntőbizottság ir kt.
      (Byla C-263/19)
      (2019/C 206/37)
      Proceso kalba: vengrų

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Fővárosi Törvényszék

         Šalys pagrindinėje byloje

      Pareiškėjai: T-Systems Magyarország Zrt., BKK Budapesti Közlekedési Központ Zrt., Közbeszerzési Hatóság Közbeszerzési Döntőbizottság
      Atsakovai: Közbeszerzési Hatóság Közbeszerzési Döntőbizottság, BKK Budapesti Közlekedési Központ Zrt., T-Systems Magyarország Zrt.

         dalyvaujant: Közbeszerzési Hatóság Elnöke

         Prejudiciniai klausimai

                  1.

                  Ar pagal Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijos 41 straipsnio 1 dalį ir 47 straipsnį bei 2014 m. vasario 26 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2014/24/ES dėl viešųjų pirkimų, kuria panaikinama Direktyva 2004/18/EB (1), 10, 29, 107, 109 ir 111 konstatuojamųjų dalių, 1 straipsnio 2 dalies ir 72 straipsnio nuostatas draudžiama nacionalinės teisės norma arba šios normos aiškinimo ir taikymo praktika, pagal kurias, atsižvelgiant į susitariančiųjų šalių teisinius sutartinius santykius, nustatoma, kad pažeidimą įvykdė ne tik perkantysis subjektas, nes neteisėtai nesurengė viešojo pirkimo ir taip tariamai pažeidė sutarčių keitimo taisykles, taip pat nesilaikė nuostatų, kuriomis reglamentuojamas sutarčių keitimas, bet ir su šiuo subjektu sutartį sudaręs konkurso laimėtojas, remiantis tuo, kad neteisėtą sutarčių pakeitimą sudaro bendri šalių veiksmai?

                  2.

                  Jei į pirmąjį klausimą būtų atsakyta neigiamai, ar, atsižvelgiant į Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijos 41 straipsnio 1 dalį ir 47 straipsnį bei 2014 m. vasario 26 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2014/24/ES dėl viešųjų pirkimų, kuria panaikinama Direktyva 2004/18/EB, 10, 29, 107, 109 ir 111 konstatuojamųjų dalių, 1 straipsnio 2 dalies ir 72 straipsnio nuostatas, pagal 2007 m. gruodžio 11 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2007/66/EB, iš dalies keičiančios Tarybos direktyvas 89/665/EEB ir 92/13/EEB dėl viešųjų sutarčių suteikimo peržiūros procedūrų veiksmingumo didinimo (2), 19, 20 ir 21 konstatuojamąsias dalis, 1989 m. gruodžio 21 d. Tarybos direktyvos 89/665/EEB dėl įstatymų ir kitų teisės aktų, susijusių su peržiūros procedūrų taikymu sudarant viešojo prekių pirkimo ir viešojo darbų pirkimo sutartis, derinimo (3) ir 1992 m. vasario 25 d. Tarybos direktyvos 92/13/EEB dėl įstatymų ir kitų teisės aktų, reglamentuojančių Bendrijos taisyklių taikymą viešųjų pirkimų tvarkai vandens, energetikos, transporto ir telekomunikacijų sektoriuose, suderinimo (4) 2 straipsnio 2 dalį draudžiama nacionalinės teisės norma arba šios normos aiškinimo ir taikymo praktika, pagal kurias leidžiama su perkančiuoju subjektu sutartį sudariusiam konkurso laimėtojui taip pat taikyti sankciją (baudą) — kitokią nei sutarties galiojimo laiko sutrumpinimas — už neteisėtą viešojo pirkimo nesurengimą ir su sutarčių pakeitimu susijusių nuostatų nesilaikymą?

                  3.

                  Jei į pirmuosius du klausimus būtų atsakyta neigiamai, prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas taip pat prašo Europos Sąjungos Teisingumo Teismo pateikti jam gaires dėl klausimo, ar siekiant nustatyti sankcijos (baudos) dydį pakanka atsižvelgti į aplinkybę, kad tarp šalių yra susiklostę teisiniai sutartiniai santykiai, neišnagrinėjus šalių veiksmų ir indėlio, lėmusių sutarties pakeitimą?

         (1)  OL L 94, 2014, p. 65.

         (2)  OL L 335, 2007, p. 31.

         (3)  OL L 395, 1989, p. 33; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 6 sk., 1 t., p. 246.

         (4)  OL L 76, 1992, p. 14; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių kalba: 6 sk., 1 t., p. 315.


title: Byla C-265/19: 2019 m. kovo 29 d. High Court (Airija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Recorded Artists Actors Performers Ltd/Phonographic Performance (Ireland) Ltd, Minister for Jobs Enterprise and Innovation, Airija, Attorney General

text:
               17.6.2019

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 206/33

      2019 m. kovo 29 d. High Court (Airija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Recorded Artists Actors Performers Ltd/Phonographic Performance (Ireland) Ltd, Minister for Jobs Enterprise and Innovation, Airija, Attorney General
      (Byla C-265/19)
      (2019/C 206/38)
      Proceso kalba: anglų

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

         High Court (Airija)

         Šalys pagrindinėje byloje

         Ieškovė: Recorded Artists Actors Performers Ltd

         Atsakovai: Phonographic Performance (Ireland) Ltd, Minister for Jobs Enterprise and Innovation, Airija, Attorney General

         Prejudiciniai klausimai

                  1.

                  Ar nacionalinio teismo pareiga aiškinti Direktyvą 2006/115 (1) dėl nuomos ir panaudos teisių bei tam tikrų teisių, gretutinių autorių teisėms, intelektinės nuosavybės srityje (toliau — Direktyva) atsižvelgiant į Romos konvencijos (2) ir (arba) WPPT (3) sutarties paskirtį ir tikslą yra ribojama tik sąvokomis, kurios aiškiai nurodytos Direktyvoje, ar išplečiama ir apima sąvokas, kurios pateikiamos tik dviejuose tarptautiniuose susitarimuose? Pirmiausia, kiek Direktyvos 8 straipsnis turi būti aiškinamas atsižvelgiant į WPPT sutarties 4 straipsnyje numatytą nacionalinio režimo reikalavimą?

                  2.

                  Ar valstybė narė turi diskreciją nustatyti kriterijus, pagal kuriuos nustatoma, kurie atlikėjai laikomi atitinkamais atlikėjais pagal Direktyvos 8 straipsnį? Pirmiausia, ar valstybė narė gali riboti teisę gauti dalį teisingo atlyginimo, kad ja būtų galima pasinaudoti tik kuriuo nors iš šių atvejų: i) kai atlikimas vyksta Europos ekonominės erdvės (toliau — EEE) šalyje; arba ii) kai atlikėjų nuolatinė gyvenamoji vieta arba gyvenamoji vieta yra EEE šalyje?

                  3.

                  Kokią diskreciją valstybė narė turi atsakydama į išlygą, kurią kita susitariančioji šalis numatė pagal WPPT sutarties 15 straipsnio 3 dalį? Pirmiausia, ar valstybė narė privalo užtikrinti, kad nuostatos tiksliai atitiktų kitos susitariančiosios šalies numatytos išlygos sąlygas? Ar sutarties šalis privalo netaikyti Romos konvencijos 5 straipsnyje numatytos 30 dienų taisyklės, jei dėl to gamintojas iš išlygą numatančios šalies gaus atlyginimą pagal 15 straipsnio 1 dalį, tačiau to paties įrašo atlikėjai atlyginimo negaus? Priešingai, ar atsakančioji šalis gali išlygą numatančios šalies piliečiams suteikti teises palankesniu būdu, nei tai padarė išlygą numatanti šalis, t. y., ar gali atsakančioji šalis suteikti teisių, kurių nesuteikia išlygą numatanti šalis?

                  4.

                  Ar kokiais nors atvejais teisę į teisingą atlyginimą leidžiama suteikti tik garso įrašo gamintojams, t. y., nesuteikti šios teisės atlikėjams, kurių atlikimai buvo įrašyti tame garso įraše?

         (1)  OL L 376, 2006, p. 28.

         (2)  Tarptautinė konvencija dėl atlikėjų, fonogramų gamintojų ir transliuojančiųjų organizacijų apsaugos (1961).

         (3)  1996 m. PINO atlikimų ir fonogramų sutartis.


title: Byla C-276/19: 2019 m. balandžio 1 d. pareikštas ieškinys byloje Europos Komisija/Jungtinė Didžiosios Britanijos ir Airijos karalystė

text:
               17.6.2019

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 206/35

      2019 m. balandžio 1 d. pareikštas ieškinys byloje Europos Komisija/Jungtinė Didžiosios Britanijos ir Airijos karalystė
      (Byla C-276/19)
      (2019/C 206/40)
      Proceso kalba: anglų

         Šalys

         Ieškovė: Europos Komisija, atstovaujama A. X. P. Lewis ir J. Jokubauskaitės

         Atsakovė: Jungtinė Didžiosios Britanijos ir Šiaurės Airijos karalystė

         Ieškovės reikalavimai

                  —

                  Pripažinti, kad Jungtinės Didžiosios Britanijos ir Šiaurės Airijos karalystė, įvesdama naujas supaprastinimo priemones, kuriomis buvo išplėstas nulinio tarifo ir išimtinės tvarkos dėl reikalavimų saugoti pridėtinės vertės mokesčio registrus, nurodytus Terminal Markets Order 1973, taikymas ir nesikreipdama į Komisiją, kad Taryba suteiktų jai įgaliojimus, neįvykdė įsipareigojimų pagal 2006 m. lapkričio 28 d. Tarybos direktyvos 2006/112/EB dėl pridėtinės vertės mokesčio bendros sistemos (PVM direktyva) (1) 395 straipsnio 2 dalį;

                  —

                  priteisti Jungtinės Didžiosios Britanijos ir Šiaurės Airijos karalystės bylinėjimosi išlaidas.

         Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

      1977 m. gruodžio 28 d. Jungtinė karalystė pranešė apie specialias priemones, įskaitant Value Added Tax (Terminal Markets) Order 1973, kurių pagrindu biržos prekių ateities sandoriai kai kuriose Jungtinės Karalystės rinkose gali būti neapmokestinami PVM ir jiems gali būti netaikomi PVM registravimo reikalavimai, esant tam tikroms sąlygoms.

         Value Added Tax (Terminal Markets) Order 1973 buvo kelis kartus pakeistas papildant biržos prekių rinkomis, kurios nebuvo nurodytos pradiniame dokumente.
      Komisija teigia, kad padaryti Value Added Tax (Terminal Markets) Order 1973 pakeitimai išplėtė pradinės nukrypti leidžiančios nuostatos, apie kurią Jungtinė Karalystė pranešė 1977 m., apimtį. Tokiu atveju informacija apie juos turi būti pateikta Komisijai pagal PVM direktyvos 395 straipsnio 1 dalį.

         (1)  OL L 347, 2006, p. 1.


title: Byla C-286/19: 2019 m. balandžio 5 d. tribunal d'instance d'Aulnay-sous-Bois (Prancūzija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje JE, KF/XL Airways SA

text:
               17.6.2019

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 206/37

      2019 m. balandžio 5 d. tribunal d'instance d'Aulnay-sous-Bois (Prancūzija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje JE, KF/XL Airways SA
      (Byla C-286/19)
      (2019/C 206/42)
      Proceso kalba: prancūzų

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Tribunal d'instance d'Aulnay-sous-Bois

         Šalys pagrindinėje byloje

         Ieškovai: JE, KF

         Atsakovė: XL Airways SA

         Prejudiciniai klausimai

                  1.

                  Dėl 3 straipsnio 2 dalies a punkto taikymo skrydžio atidėjimo atveju

                              a)

                              Ar, atsižvelgiant į tai, kad teisė į kompensaciją atsisakymo vežti arba skrydžio atšaukimo atveju, nurodyta 2004 m. vasario 11 d. Reglamento (EB) Nr. 261/2004 (1) 7 straipsnyje, buvo išplėsta ir pagal naują jurisprudenciją (CICE, 4e ch., 2009 m. lapkričio 19 d., bylos C-402/07 ir C-432/07, Sturgeon) pradėta taikyti skrydžio atidėjimo atveju, teisės akto sąlygą dėl 2004 m. vasario 11 d. Reglamento (EB) Nr. 261/2004 3 straipsnio 2 dalies a punkte numatyto keleivio atvykimo registruotis, taikytiną tik atsisakymo vežti atveju, galima taikyti, jeigu žalą prašo kompensuoti keleivis, nukentėjęs dėl skrydžio atidėjimo, o ne dėl atsisakymo vežti?

                              b)

                              Jeigu į 1 a klausimą būtų atsakyta teigiamai, ar, atsižvelgiant į Reglamento (EB) Nr. 261/2004 3 straipsnio 2 dalies a punkte numatyto termino („ne vėliau kaip likus 45 minutėms iki paskelbto išvykimo laiko“) tikslus, susijusius su perviršiniu rezervavimu ir saugumo tikslais, šis terminas nagrinėjamu atveju turi būti aiškinamas kaip „ne vėliau kaip likus 45 minutėms iki oro uosto švieslentėje paskelbto arba keleiviams pranešto atidėto skrydžio naujo išvykimo laiko“?

                  2.

                  Dėl pareigos įrodyti „atvykimą registruotis“
                  Jeigu į 1 a klausimą būtų atsakyta teigiamai, t. y. jeigu 2004 m. vasario 11 d. Reglamento (EB) Nr. 261/2004 3 straipsnio 2 dalies a punktas būtų taikomas dėl skrydžio atidėjimo nukentėjusio keleivio prašomai žalai kompensuoti:

                              a)

                              Ar 3 straipsnio 2 dalies a punkte nurodytos sąlygos yra išankstinės sąlygos, kurias vartotojas turi įrodyti, kad būtų galima taikyti reglamentą arba oro transporto bendrovės atleidimo nuo atsakomybės sąlygą, šiai suteikiančią galimybę pateikti keleivių registro duomenis, kad galėtų įrodyti, jog vartotojas neatvyko registruotis „oro vežėjo, turizmo kelionių organizatoriaus arba įgaliotojo atstovo iš anksto raštu (įskaitant elektroninėmis priemonėmis) nurodyta tvarka ir laiku, arba, jei laikas nenurodytas, ne vėliau kaip likus 45 minutėms iki paskelbto išvykimo laiko“, kaip nurodyta 2004 m. vasario 11 d. Reglamento (EB) Nr. 261/2004 3 straipsnio 2 dalies a punkte, atsižvelgiant į technologijų pažangą, suteikiančią galimybę elektroniniu būdu naudotis skaitmeniniais įlaipinimo talonais, į tai, kad popieriniuose įlaipinimo talonuose nėra jokios laiko žymos, į tai, kad neprivaloma fiziškai atvykti į registravimo vietą, ir į tai, kad tik oro vežėjai iki registracijos pabaigos turi visą informaciją, susijusią su keleivių registracija?

                              b)

                              Ar pagal veiksmingumo principą, 2004 m. vasario 11 d. Reglamento Nr. 261/2004 tikslus ir apskritai 2004 m. vasario 11 d. Reglamento Nr. 261/2004 užtikrintą aukštesnį keleivių ir vartotojų apsaugos lygį arba kitas Bendrijos teisės nuostatas ir normas draudžiama tik keleiviui nustatyti pareigą įrodyti savo atvykimą registruotis „oro vežėjo, turizmo kelionių organizatoriaus arba įgaliotojo atstovo iš anksto raštu (įskaitant elektroninėmis priemonėmis) nurodyta tvarka ir laiku, arba, jei laikas nenurodytas, ne vėliau kaip likus 45 minutėms iki paskelbto išvykimo laiko“, kaip nurodyta 2004 m. vasario 11 d. Reglamento (EB) Nr. 261/2004 3 straipsnio 2 dalies a punkte, atsižvelgiant į technologijų pažangą, suteikiančią galimybę elektroniniu būdu naudotis skaitmeniniais įlaipinimo talonais, į tai, kad popieriniuose įlaipinimo talonuose nėra jokios laiko žymos, į tai, kad neprivaloma fiziškai atvykti į registravimo vietą, ir į tai, kad tik oro vežėjai iki registracijos pabaigos turi visą informaciją, susijusią su keleivių registracija?

         (1)  2004 m. vasario 11 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (EB) Nr. 261/2004, nustatantis bendras kompensavimo ir pagalbos keleiviams taisykles atsisakymo vežti ir skrydžių atšaukimo arba atidėjimo ilgam laikui atveju, panaikinantis Reglamentą (EEB) Nr. 295/91 (OL L 46, p. 1; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 7 sk., 8 t., p. 10).


title: Byla C-288/19: 2019 m. balandžio 9 d. Finanzgericht des Saarlandes (Vokietija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje QM/Finanzamt Saarbrücken

text:
               17.6.2019

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 206/38

      2019 m. balandžio 9 d. Finanzgericht des Saarlandes (Vokietija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje QM/Finanzamt Saarbrücken
      (Byla C-288/19)
      (2019/C 206/43)
      Proceso kalba: vokiečių

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Finanzgericht des Saarlandes

         Šalys pagrindinėje byloje

         Ieškovė: QM

         Atsakovė: Finanzamt Saarbrücken

         Prejudicinis klausimas

      Ar PVM direktyvos (1) 56 straipsnio 2 dalį reikia aiškinti taip, kad „transporto priemonių nuomos paslaugų teikimas neapmokestinamajam asmeniui“ apima ir teisės naudotis apmokestinamojo asmens įmonės veiklai skirta transporto priemone (įmonės automobiliu) suteikimą savo darbuotojams, jei jie už tai neatsilygina atliekamu darbu (ar jo dalimi), t. y. nieko nemoka, nenaudoja tam dalies savo darbo užmokesčio grynaisiais pinigais ir taip pat nesirenka iš kelių apmokestinamojo asmens siūlomų privalumų remdamiesi šalių susitarimu, pagal kurį teisė naudotis įmonės automobiliu įgyjama atsisakius kitokių privalumų?

         (1)  2006 m. lapkričio 28 d. Tarybos direktyva 2006/112/EB dėl pridėtinės vertės mokesčio bendros sistemos (OL L 347, 2006, p. 1), iš dalies pakeista 2008 m vasario 12 d. Tarybos direktyva 2008/8/EB (OL L 44, 2008, p. 11).


title: Byla T-226/17: 2019 m. balandžio 11 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Adapta Color/EUIPO — Coatings Foreign IP (Rustproof System ADAPTA) (Europos Sąjungos prekių ženklas — Registracijos pripažinimo negaliojančia procedūra — Žodinis Europos Sąjungos prekių ženklas „Rustproof system ADAPTA“ — Apeliacinės tarybos pripažinimas, kad registracija yra iš dalies negaliojanti — Absoliutus atmetimo pagrindas — Apibūdinamasis pobūdis — Reglamento (EB) Nr. 207/2009 7 straipsnio 1 dalies c punktas (dabar — Reglamento (ES) 2017/1001 7 straipsnio 1 dalies c punktas) — Dėl naudojimo įgyto skiriamojo požymio nebuvimas — Reglamento Nr. 207/2009 7 straipsnio 3 dalis (dabar — Reglamento 2017/1001 7 straipsnio 3 dalis) — Teisės būti išklausytam pažeidimas — Pareiga motyvuoti — Reglamento Nr. 207/2009 75 straipsnis (dabar — Reglamento 2017/1001 94 straipsnis) — Pirmą kartą Bendrajam Teismui pateikti įrodymai)

text:
               17.6.2019

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 206/40

      2019 m. balandžio 11 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Adapta Color/EUIPO — Coatings Foreign IP (Rustproof System ADAPTA)
      (Byla T-226/17) (1)

      (Europos Sąjungos prekių ženklas - Registracijos pripažinimo negaliojančia procedūra - Žodinis Europos Sąjungos prekių ženklas „Rustproof system ADAPTA“ - Apeliacinės tarybos pripažinimas, kad registracija yra iš dalies negaliojanti - Absoliutus atmetimo pagrindas - Apibūdinamasis pobūdis - Reglamento (EB) Nr. 207/2009 7 straipsnio 1 dalies c punktas (dabar - Reglamento (ES) 2017/1001 7 straipsnio 1 dalies c punktas) - Dėl naudojimo įgyto skiriamojo požymio nebuvimas - Reglamento Nr. 207/2009 7 straipsnio 3 dalis (dabar - Reglamento 2017/1001 7 straipsnio 3 dalis) - Teisės būti išklausytam pažeidimas - Pareiga motyvuoti - Reglamento Nr. 207/2009 75 straipsnis (dabar - Reglamento 2017/1001 94 straipsnis) - Pirmą kartą Bendrajam Teismui pateikti įrodymai)
      (2019/C 206/44)
      Proceso kalba: anglų

         Šalys

         Ieškovė: Adapta Color, SL (Peñiscola, Ispanija), atstovaujama advokatų G. Macías Bonilla, G. Marín Raigal ir E. Armero Lavie

         Atsakovė: Europos Sąjungos intelektinės nuosavybės tarnyba, atstovaujama E. Markakis, A. Söder ir D. Walicka

         Kita procedūros EUIPO apeliacinėje taryboje šalis, įstojusi į bylą Bendrajame Teisme: Coatings Foreign IP Co. LLC (Vilmingtonas, Delaveras, Jungtinės Valstijos), atstovaujama solisitoriaus A. Rajendra ir QC S. Malynicz

         Dalykas

      Ieškinys dėl 2017 m. vasario 6 d. EUIPO penktosios apeliacinės tarybos sprendimo (byla R 2408/2015-5), susijusio su registracijos pripažinimo negaliojančia procedūra tarp Coatings Foreign IP ir Adapta Color.

         Rezoliucinė dalis

                  1.

                  Atmesti ieškinį.

                  2.

                  Priteisti išAdapta Color, SL bylinėjimosi išlaidas.

         (1)  OL C 202, 2017 6 26.


title: Byla T-481/18: 2019 m. balandžio 8 d. Bendrojo Teismo nutartis byloje Electroquimica Onubense/ECHA (REACH — Atstovavimas, kurį užtikrina trečiojo asmens statuso neturintis advokatas — Akivaizdus nepriimtinumas)

text:
               17.6.2019

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 206/41

      2019 m. balandžio 8 d. Bendrojo Teismo nutartis byloje Electroquimica Onubense/ECHA
      (Byla T-481/18) (1)

      (REACH - Atstovavimas, kurį užtikrina trečiojo asmens statuso neturintis advokatas - Akivaizdus nepriimtinumas)
      (2019/C 206/45)
      Proceso kalba: ispanų

         Šalys

         Ieškovė: Electroquimica Onubense, SL (Palos de la frontera, Ispanija), atstovaujama advokato D. González Blanco

         Atsakovė: Europos cheminių medžiagų agentūra (ECHA), atstovaujama J. P. Trnka, C. M. Bergerat ir M. Heikkilä, padedamų advokato C. García Molyneux

         Dalykas

      Ieškinys dėl 2018 m. gegužės 31 d. ECHA sprendimo SME (2018) 2931–DC, kuriame padaryta išvada, jog ieškovė netenkina mokesčio sumažinimo mažoms įmonėms sąlygų ir jai nurodyta sumokėti administravimo mokestį.

         Rezoliucinė dalis

                  1.

                  Atmesti ieškinį kaip akivaizdžiai nepriimtiną.

                  2.

                  Priteisti iš Electroquimica Onubense, SL bylinėjimosi išlaidas.

         (1)  OL C 352, 2018 10 1.


title: Byla T-79/19 R: 2019 m. balandžio 2 d. Bendrojo Teismo pirmininko nutartis byloje Lantmännen ir Lantmännen Agroetanol/Komisija (Laikinųjų apsaugos priemonių taikymas — Konkurencija — Susitarimo procedūra — Galimybė susipažinti su dokumentais — Skubos nebuvimas)

text:
               17.6.2019

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 206/41

      2019 m. balandžio 2 d. Bendrojo Teismo pirmininko nutartis byloje Lantmännen ir Lantmännen Agroetanol/Komisija
      (Byla T-79/19 R)
      (Laikinųjų apsaugos priemonių taikymas - Konkurencija - Susitarimo procedūra - Galimybė susipažinti su dokumentais - Skubos nebuvimas)
      (2019/C 206/46)
      Proceso kalba: anglų

         Šalys

         Ieškovės: Lantmännen ek för (Stokholmas, Švedija), Lantmännen Agroetanol AB (Noršiopingas, Švedija), atstovaujamos advokatų S. Perván Lindeborg, A. Johansson ir solisitoriaus R. Bachour

         Atsakovė: Europos Komisija, atstovaujama F. Jimeno Fernández, G. Conte ir C. Urraca Caviedes

         Dalykas

      SESV 278 ir 279 straipsniais grindžiamas prašymas sustabdyti 2019 m. sausio 28 d. Europos Komisijos sprendimo C (2019) 743 final, susijusio su pagal 2011 m. spalio 13 d. Europos Komisijos Pirmininko sprendimo 2011/695/ES dėl bylas nagrinėjančio pareigūno pareigybės ir įgaliojimų nagrinėjant tam tikras konkurencijos bylas 8 straipsnį Lantmännen ek för ir Lantmännen Agroetanol AB pateiktu prieštaravimu dėl informacijos atskleidimo (byla AT.40054 — Etanoliui taikomi lyginamieji indeksai), vykdymą.

         Rezoliucinė dalis

                  1.

                  Atmesti prašymą taikyti laikinąsias priemones.

                  2.

                  Panaikinti 2019 m. vasario 14 d.Nutartį Lantmännen ir Lantmännen Agroetanol/Komisija (T–79/19 R).

                  3.

                  Atidėti bylinėjimosi išlaidų klausimo nagrinėjimą.


title: Byla T-99/19: 2019 m. vasario 18 d. pareikštas ieškinys byloje Magnan/Komisija

text:
               17.6.2019

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 206/42

      2019 m. vasario 18 d. pareikštas ieškinys byloje Magnan/Komisija
      (Byla T-99/19)
      (2019/C 206/47)
      Proceso kalba: prancūzų

         Šalys

         Ieškovas: Nathaniel Magnan (Provanso Eksas, Prancūzija), atstovaujamas advokato J. Fayolle

         Atsakovė: Europos Komisija

         Reikalavimai

      Ieškovas Bendrojo Teismo prašo:

                  —

                  pripažinti šį ieškinį dėl Komisijos neveikimo ir deliktinės atsakomybės pagal SESV 340 straipsnį priimtinu;

                  —

                  pripažinti šį ieškinį dėl 2018 m. gruodžio 20 d. Komisijos laiške esančio sprendimo, kuriuo numanomas atsisakymas veikti, panaikinimo priimtinu;

                  —

                  dėl esmės, pirma,

                              —

                              priimti sprendimą nurodant, kad Sveikatos draudimo įstatymo 55 straipsnio a punktas pažeidžia:

                                          —

                                          SLAJ 2 (diskriminacijos draudimas), 7 (teisė į vienodas sąlygas) ir 13 (status quo įpareigojimas) straipsnius;

                                          —

                                          Direktyvos 2005/36/EB dėl profesinių kvalifikacijų pripažinimo 55 straipsnį;

                              —

                              pripažinti, kad Ženevos kantono horizontalioji direktyva, susijusi su „Įdarbinimo procedūra viešosios teisės reglamentuojamose institucijose ir subsidijuojamuose subjektuose“ pažeidžia Europos bendrijos bei jos valstybių narių ir Šveicarijos Konfederacijos susitarimą dėl laisvo asmenų judėjimo (toliau — SLAJ), ir, kad visos kitos Šveicarijos federacinio lygmens įstatymo leidėjo nuostatos dėl nacionalinio prioriteto pažeidžia SLAJ;

                              —

                              savo ruožtu pripažinti, kad Europos Sąjungos šalys narės netaiko diskriminacinių priemonių Šveicarijos piliečiams;

                              —

                              nustatyti Komisijos, kuri turi užtikrinti sutarčių taikymą, tarp jų ir teisėtų lūkesčių bei gydytojo Magnan Nathaniel įgytų teisių teisinio tikrumo principų įgyvendinimo užtikrinimą, neteisėtą neveikimą;

                              —

                              nustatyti priežastinį ryšį tarp Komisijos neteisėto neveikimo ir gydytojo Magnan Nathaniel patirtos žalos;

                              —

                              pripažinti Komisiją kalta dėl įsipareigojimų nevykdymo;

                              —

                              priteisti iš Komisijos atlyginti 1 141 198,10 EUR (vieną milijoną šimtą keturiasdešimt vieną tūkstantį šimtą devyniasdešimt aštuonis eurus ir 10 centų; 2019 m. sausio 7 d. 11:39 UTC valiutos kurso vertė), kas atitinka 1 281 444 CHF (vieną milijoną du šimtus aštuoniasdešimt vieną tūkstantį keturis šimtus keturiasdešimt keturis Šveicarijos frankus), žalą, patirtą nuo 2013 m. dėl Komisijos deliktinės atsakomybės pagal SESV 340 straipsnį, gydytojui Magnan Nathaniel;

                              —

                              priteisti iš Komisijos po 500 EUR (penkis šimtus eurų) besitęsiančios ekonominės žalos, nuolatinės ir dabartinės, kuri yra lygi vienos dienos ekonominei žalai iki Šveicarijos Konfederacija laikysis SLAJ ar sutarties šalies pasitraukimo pagal SESV 340 straipsnį dėl įsipareigojimų nevykdymo, už kiekvieną dieną gydytojui Magnan Nathaniel;

                  —

                  antra,

                              —

                              nustatyti, kad 2018 m. gruodžio 20 d. Komisijos atsakymo laiškas yra sprendimas dėl atsisakymo;

                              —

                              panaikinti šį sprendimą dėl Komisijos atsisakymo veikti prieš Šveicarijos Konfederaciją dėl sutarčių pažeidimo ir patirtos žalos neatlyginimo.

         Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

      Grįsdamas ieškinį ieškovas remiasi penkiais pagrindais.

                  1.

                  Pirmasis ieškinio pagrindas grindžiamas tuo, kad Šveicarija nesilaiko Europos bendrijos bei jos valstybių narių ir Šveicarijos Konfederacijos susitarimo (OL L 114, 2002, p. 6) ir 2005 m. rugsėjo 7 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2005/36/EB dėl profesinių kvalifikacijų pripažinimo (OL L 255, 2005, p. 22) reikalavimų. Ieškovas teigia, kad 2013 m. liepos mėnesį Šveicarijos Konfederacija priėmė nuostatą, ribojančią gydytojų įsikūrimą perteklinėse zonose, kuriose taikomas privalomasis Šveicarijos sveikatos draudimas. Ši nuostata yra diskriminuojanti dėl pilietybės, nes ji netaikoma gydytojams, turintiems 3 m. patirtį Šveicarijos universitetų ligoninėse.

                  2.

                  Antrasis ieškinio pagrindas grindžiamas tuo, kad Europos Sąjungos šalys narės netaiko diskriminacinių priemonių Šveicarijos piliečiams tarptautinės teisės abipusiškumo principo pagrindu. Ieškovo nuomone, Teismas turėtų nustatyti šį faktą.

                  3.

                  Trečiasis ieškinio pagrindas grindžiamas Komisijos neteisėtu neveikimu, kai pastaroji turi įsipareigojimą veikti pagal ES sutarties 17 straipsnio 1 dalį ir pagrindines Europos Sąjungos piliečių teises. Ieškovas šį pagrindą sieja su teisėtų lūkesčių ir teisinio tikrumo dėl įgytų teisių principais.

                  4.

                  Ketvirtasis ieškinio pagrindas grindžiamas tuo, kad Komisija neatsakė į ieškovo pakvietimą skubiai veikti, o tai reiškia neigiamą sprendimą.

                  5.

                  Penktasis ieškinio pagrindas grindžiamas Komisijos deliktine atsakomybe dėl neveikimo pagal SESV 340 straipsnį.


title: Byla T-181/19: 2019 m. kovo 27 d. pareikštas ieškinys byloje Dickmanns/EUIPO

text:
               17.6.2019

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 206/47

      2019 m. kovo 27 d. pareikštas ieškinys byloje Dickmanns/EUIPO
      (Byla T-181/19)
      (2019/C 206/50)
      Proceso kalba: vokiečių

         Šalys

         Ieškovė: Sigrid Dickmanns (Gran Alacant, Ispanija), atstovaujama advokato H. Tettenborn

         Atsakovė: Europos Sąjungos intelektinės nuosavybės tarnyba (EUIPO)

         Reikalavimai

      Ieškovė Bendrojo Teismo prašo:

                  —

                  panaikinti EUIPO sprendimus, apie kuriuos ieškovei pranešta 2018 m. birželio 4 d. rašte ir kuriais netenkinami ieškovės 2018 m. sausio 25 d. rašte nurodyti prašymai

                              i.

                              dėl ieškovės darbo sutarties 5 straipsnyje esančios sąlygos dėl sutarties nutraukimo panaikinimo, dėl jos sutarties perkvalifikavimo į neterminuotą sutartį pagal kitų Europos Bendrijų tarnautojų įdarbinimo sąlygų (toliau — Įdarbinimo sąlygos) 2 straipsnio f punktą, jei reikia, dėl 2017 m. gruodžio 14 d. sprendimo atšaukimo ir

                              ii.

                              dėl antro jos sutarties pratęsimo pagal Įdarbinimo sąlygų 2 straipsnio f punktą po 2018 m. birželio 30 d. (arba po 2018 m. rugsėjo 30 d., iki kada buvo nukelta sutarties pabaiga dėl ieškovės ligos) ar bent jau leidimo ieškovei dalyvauti procedūroje dėl antrojo laikinųjų tarnautojų, kurių sutartys baigiasi 2018 m., sutarčių pratęsimo taikant Įdarbinimo sąlygų 2 straipsnio f punktą ir laikantis 2016 m. sausio 28 d. Laikinų tarnautojų darbo sutarčių pratęsimo gairių (toliau — gairės);

                  —

                  priteisti iš EUIPO protingą teismo nuožiūra nustatyto dydžio kompensaciją už minėtame reikalavime nurodytu EUIPO sprendimu ieškovei padarytą moralinę ir nematerialią žalą ir

                  —

                  priteisti iš EUIPO bylinėjimosi išlaidas.

         Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

      Grįsdama ieškinį ieškovė remiasi toliau nurodytais pagrindais.

                  1.

                  Akivaizdi vertinimo klaida, nepasinaudojimas diskrecija, nediskriminavimo, ir vienodo požiūrio ir nešališkumo principų pažeidimas.

                  2.

                  Sutarties nutraukimo sąlygos neteisėtumas dėl gairių pažeidimo, gero administravimo principo, nediskriminavimo, vienodo požiūrio principų ir principo, jog laikino tarnautojo darbo sutartis pagal Įdarbinimo sąlygų 2 straipsnio a punktą arba 2 straipsnio f punktą nutraukiama esant pagrindui („iusta causa“), pažeidimo ir Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijos (toliau — Chartija) 30 straipsnio, Tarybos direktyvos 1999/70/EB (1), Pagrindų susitarimo (ypač 1 straipsnio b punkto ir 5 straipsnio 1 dalies) ir TDO konvencijos Nr. 158 dėl atleidimo iš darbo 4 straipsnio pažeidimas.

                  3.

                  Gairių pažeidimas, kuris yra ir esminių procedūrinių reikalavimų nesilaikymas, nediskriminavimo ir vienodo požiūrio, gero administravimo ir gero finansų valdymo principų, teisės būti išklausytam priimant nepalankų sprendimą (Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijos 41 straipsnio 2 dalies a punktas), atsakovės rūpestingumo pareigos, pareigos atsižvelgti į teisėtus ieškovės interesus pažeidimas, akivaizdi vertinimo klaida, padaryta lyginant ieškovės interesus su institucijos interesais, nešališkumo principo pažeidimas.

                  4.

                  Dėl Įdarbinimo sąlygų 8 straipsnio 1 dalies antro ir trečio sakinių ir draudimo paeiliui sudaryti kelias terminuotas darbo sutartis pažeidimo ieškovės sutartis galioja neterminuotai be sutarties nutraukimo sąlygos.

                  5.

                  Neteisėtas sutarties nutraukimo sąlygos palikimas galioti sudarant grąžinimo į darbą protokolą, teisėtų ieškovės lūkesčių ir interesų bei rūpestingumo pareigos pažeidimas taikius šią sąlygą.

                  6.

                  Ieškovės teisėtų lūkesčių, institucijos pareigos ja rūpintis pažeidimas, neatsižvelgimas į jos teisėtus interesus, atsisakius pratęsti darbo sutartį, ir akivaizdi vertinimo klaida vertinant institucijos interesus.

         (1)  1999 m. birželio 28 d. Tarybos direktyva 1999/70/EB dėl Europos profesinių sąjungų konfederacijos (ETUC), Europos pramonės ir darbdavių konfederacijų sąjungos (UNICE) ir Europos įmonių, kuriose dalyvauja valstybė, centro (CEEP) bendrojo susitarimo dėl darbo pagal terminuotas sutartis (OL L 175, 1999 7 10, p. 43; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 5 sk., 3 t., p. 368).


title: Byla T-192/19: 2019 m. balandžio 4 d. pareikštas ieškinys byloje Ceramica Flaminia/EUIPO — Ceramica Cielo (goclean)

text:
               17.6.2019

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 206/48

      2019 m. balandžio 4 d. pareikštas ieškinys byloje Ceramica Flaminia/EUIPO — Ceramica Cielo (goclean)
      (Byla T-192/19)
      (2019/C 206/51)
      Kalba, kuria surašytas ieškinys: italų

         Šalys

         Ieškovė: Ceramica Flaminia SpA (Čivita Kastelana, Italija), atstovaujama advokatų A. Improda ir R. Arista

         Atsakovė: Europos Sąjungos intelektinės nuosavybės tarnyba (EUIPO)

         Kita procedūros Apeliacinėje taryboje šalis: Ceramica Cielo SpA (Fabrica di Roma, Italija)

         Su procedūra EUIPO susijusi informacija

         Prekių ženklo, dėl kurio kilo ginčas, savininkė: ieškovė Bendrajame Teisme

         Prekių ženklas, dėl kurio kilo ginčas: vaizdinis Europos Sąjungos prekių ženklas „goclean“ — Europos Sąjungos prekių ženklas Nr. 13 270 046

         Procedūra EUIPO: registracijos pripažinimo negaliojančia procedūra

         Ginčijamas sprendimas: 2019 m. sausio 30 d. EUIPO antrosios apeliacinės tarybos sprendimas byloje R 991/2018-2

         Reikalavimai

      Ieškovė Bendrojo Teismo prašo:

                  —

                  panaikinti ir pakeisti ginčijamą sprendimą;
                  ir atitinkamai

                  —

                  pripažinti galiojančia Europos Sąjungos prekių ženklo „goclean“, Nr. 13270046 įregistruoto 2013 m. vasario 9 d., registraciją visoms arba daliai 11 klasės prekių (Klozetų bakeliai; Tualetai; Vandens skirstymo įrenginiai);

                  —

                  priteisti iš EUIPO ir (arba) iš kitos procedūros Apeliacinėje taryboje šalies Ceramica Cielo S.p.A. bylinėjimosi išlaidas, Ceramica Flaminia S.p.A. patirtas šiame procese ir per procedūras Anuliavimo skyriuje ir Apeliacinėje taryboje.

         Pagrindai, kuriais remiamasi

                  —

                  Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) 2017/1001 7 straipsnio 1 dalies b punkto pažeidimas ir klaidingas taikymas;

                  —

                  Skiriamojo požymio aiškinimas pagal Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) 2017/1001 7 straipsnio 1 dalies b punktą;

                  —

                  Prekių ženklo kaip šūkio kvalifikavimo nepagrįstumas;

                  —

                  Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) 2017/1001 95 straipsnio 1 dalies, siejamos su 59 straipsniu, pažeidimas ir klaidingas taikymas;

                  —

                  Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) 2017/1001 7 straipsnio 3 dalies ir 59 straipsnio 2 dalies pažeidimas ir klaidingas taikymas.


title: Byla T-193/19: 2019 m. balandžio 4 d. pareikštas ieškinys byloje Achema ir Achema Gas Trade/Komisija

text:
               17.6.2019

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 206/50

      2019 m. balandžio 4 d. pareikštas ieškinys byloje Achema ir Achema Gas Trade/Komisija
      (Byla T-193/19)
      (2019/C 206/52)
      Proceso kalba: anglų

         Šalys

         Ieškovės: Achema AB (Jonava, Lietuva) ir Achema Gas Trade UAB (Jonava), atstovaujamos advokatų J. Ruiz Calzado, J. Wileur ir N. Solárová

         Atsakovė: Europos Komisija

         Reikalavimai

      Ieškovės Bendrojo Teismo prašo:

                  —

                  panaikinti 2018 m. spalio 31 d. Komisijos sprendimą C(2018) 7141 final valstybės pagalbos byloje SA.44678 (2018/N) — Lietuva — Pakeista pagalba SGD terminalui Lietuvoje;

                  —

                  priteisti iš Komisijos ir kitų Komisijos pusėje į bylą įstojusių šalių bylinėjimosi išlaidas.

         Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

      Grįsdamos ieškinį ieškovės remiasi vieninteliu pagrindu, susijusiu su tuo, kad Komisija nepradėjo oficialios tyrimo procedūros, taip pažeisdama ieškovių ir kitų suinteresuotų trečiųjų šalių procesines teises, numatytas SESV 108 straipsnio 2 dalyje.

                  —

                  Ieškovės teigia, kad atsižvelgiant į visus byloje esančius įrodymus Komisija turėjo suabejoti dėl valstybės pagalbos suderinamumo su vidaus rinka ir pradėti oficialią tyrimo procedūrą. Įrodymus sudaro preliminaraus tyrimo trukmė ir kitos aplinkybės, kuriomis buvo priimtas ginčijamas sprendimas bei jo turinio trūkumai, t. y. sprendimas nėra pakankamai pagrįstas ir jame yra didelių vertinimo klaidų. Be to, manoma, kad Komisija neatsižvelgė į ypač susijusius aspektus, kuriuos turėjo įvertinti prieš nuspręsdama, kad turi pakankamai informacijos patvirtinti pagalbos suderinamumą su vidaus rinka.

                  —

                  Ieškovės pabrėžia, kad: i) visuotinės ekonominės svarbos paslaugos (VESP) poreikio vertinimas ir jo turinys yra nepakankamas ir su trūkumais; ii) Komisija suklydo nustatydama, kad pagalba atitinka VESP bendrąsias nuostatas; iii) ginčijamame sprendime nėra pakankamai įvertinti pagalbos pakeitimai, todėl trūksta atitinkamo pagrindimo; iv) pagalbos būtinumo ir proporcingumo vertinimas sprendime nėra pakankamas ir turi trūkumų; v) ginčijamame sprendime nėra pakankamo vertinimo dėl svarbaus poveikio dujų tiekimo konkurencijai Lietuvoje ir prekybai su kitomis šalimis narėmis.


title: Byla T-195/19: 2019 m. balandžio 3 d. pareikštas ieškinys byloje GEA Group/Komisija

text:
               17.6.2019

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 206/51

      2019 m. balandžio 3 d. pareikštas ieškinys byloje GEA Group/Komisija
      (Byla T-195/19)
      (2019/C 206/53)
      Proceso kalba: anglų

         Šalys

         Ieškovė: GEA Group AG (Diuseldorfas, Vokietija), atstovaujama advokatų I. du Mont, R. van der Hout ir C. Wagner

         Atsakovė: Europos Komisija

         Reikalavimai

      Ieškovė Bendrojo Teismo prašo:

                  —

                  panaikinti 2019 m. sausio 24 d. Komisijos sprendimą BUDG/DGAl/C/4/PL/Ares(2019) s. 283284 ir

                  —

                  priteisti iš atsakovės bylinėjimosi išlaidas.

         Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

      Grįsdama ieškinį ieškovė remiasi dviem pagrindais.

                  1.

                  Pirmasis ieškinio pagrindas grindžiamas tuo, kad ginčijamu sprendimu pažeidžiamas SESV 266 straipsnis, nes jame atsisakyta grąžinti baudas, kurias ieškovė sumokėjo vykdydama 2016 m. birželio 29 d. Komisijos sprendimą C(2016) 3920.

                  2.

                  Antrasis ieškinio pagrindas grindžiamas tuo, kad ginčijamu sprendimu pažeidžiamas SESV 266 straipsnis, nes juo de facto dar kartą buvo taikomas 2010 m. vasario 8 d. Sprendimas C(2010) 727 final arba 2016 m. birželio 29 d. Komisijos sprendimas C(2016) 3920, kurie abu Bendrojo Teismo buvo panaikinti atitinkamai 2015 m. liepos 15 d. Sprendimu GEA Group/Komisija, T-189/10, EU:T:2015:504, ir 2018 m. spalio 18 d. Sprendimu GEA Group/Komisija, T-640/16, EU:T:2018:700.


title: Byla T-199/19: 2019 m. balandžio 4 d. pareikštas ieškinys byloje Glaswerk Ernstthal/Komisija

text:
               17.6.2019

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 206/53

      2019 m. balandžio 4 d. pareikštas ieškinys byloje Glaswerk Ernstthal/Komisija
      (Byla T-199/19)
      (2019/C 206/55)
      Proceso kalba: vokiečių

         Šalys

         Ieškovė: Glaswerk Ernstthal GmbH (Lauscha, Vokietija), atstovaujama advokatų F. Wagner ir N. Voß

         Atsakovė: Europos Komisija

         Reikalavimai

      Ieškovė Bendrojo Teismo prašo:

                  —

                  panaikinti 2018 m. gegužės 28 d. sprendimą dėl pagalbos schemos SA.34045 (2013/c) (ex 2012/NN) (pranešta dokumentu Nr. C(2018) 3166) (OL L 14, 2019, p. 1) dėl 2012 m. ir 2013 m.,

                  —

                  nepatenkinus pirmojo reikalavimo, panaikinti 2018 m. gegužės 28 d. sprendimą dėl pagalbos schemos SA.34045 (2013/c) (ex 2012/NN) (pranešta dokumentu Nr. C(2018) 3166) ieškovei dėl 2013 m.,

                  —

                  nepatenkinus ir šio reikalavimo, panaikinti 2018 m. gegužės 28 d. sprendimą dėl pagalbos schemos SA.34045 (2013/c) (ex 2012/NN) (pranešta dokumentu Nr. C(2018) 3166), kiek jame nurodyta, kad bazinės apkrovos vartotojams, kurių metinis energijos suvartojimas yra ne mažesnis kaip 7 000 vartojimo valandų, reikia mokėti daugiau kaip 20 % paskelbtų tinklo mokesčių, bazinės apkrovos vartotojams, kurių metinis energijos suvartojimas yra ne mažesnis kaip 7 500 vartojimo valandų — daugiau kaip 15 % paskelbtų tinklo mokesčių, o bazinės apkrovos vartotojams, kurių metinis energijos suvartojimas yra ne mažesnis kaip 8 000 vartojimo valandų, — daugiau kaip 10 % paskelbtų tinklo mokesčių,

                  —

                  nepatenkinus ir šio reikalavimo, panaikinti 2018 m. gegužės 28 d. sprendimą dėl pagalbos schemos SA.34045 (2013/c) (ex 2012/NN) (pranešta dokumentu Nr. C(2018) 3166) ieškovei, kiek jame nurodyta, kad bazinės apkrovos vartotojams, kurių metinis energijos suvartojimas yra ne mažesnis kaip 7 500 vartojimo valandų, reikia mokėti daugiau kaip 15 % paskelbtų tinklo mokesčių,

                  —

                  nepatenkinus ir šio reikalavimo, panaikinti 2018 m. gegužės 28 d. sprendimą dėl pagalbos schemos SA.34045 (2013/c) (ex 2012/NN) (pranešta dokumentu Nr. C(2018) 3166) ieškovei, kiek jame nurodyta, kad reikia mokėti daugiau kaip 20 % paskelbtų tinklo mokesčių, ir

                  —

                  priteisti iš atsakovės bylinėjimosi išlaidas, įskaitant advokato ir kelionės išlaidas.

         Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

      Grįsdama ieškinį ieškovė remiasi šiais pagrindais.

                  1.

                  Klaidingai pripažinta, kad suteikta valstybės pagalba, kaip ji suprantama pagal SESV 107 straipsnio 1 dalį.
                  Pateikiant pirmąjį ieškinio pagrindą tvirtinama, kad vertindama ginčijamą atleidimą nuo tinklo mokesčių atsakovė klaidingai nustatė, jog buvo panaudoti valstybiniai ištekliai.
                  Be to, vertinant „atrankumo“ sąlygą klaidingai ir neišsamiai apibrėžta referencinė sistema.
                  Taip pat teigiama, kad neišsamiai apibrėžusi referencinę sistemą atsakovė neįvykdė SESV 296 straipsnio 2 dalyje numatytos pareigos motyvuoti.

                  2.

                  Vienodo požiūrio principo pažeidimas
                  Pateikiant antrąjį ieškinio pagrindą tvirtinama, kad atsakovės sprendime prievolė mokėti priemoką nustatyta tik bazinės apkrovos vartotojams, kurie 2012 m. ir 2013 m. buvo visiškai atleisti nuo tinklo mokesčio. Vadinasi, tokie bazinės apkrovos vartotojai vertinami kitaip ir nepalankiau nei tie, kurie tuo pačiu laikotarpiu naudojosi nustatytu dydžiu sumažintais tinklo mokesčiais ir neturi prievolės mokėti priemoką.
                  Taip pat tvirtinama, kad, kiek tai susiję su skirtingu požiūriu, atsakovė neįvykdė SESV 296 straipsnio 2 dalyje ir Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijos 41 straipsnio 2 dalies c punkte numatytos pareigos motyvuoti. Skirtingas požiūris taip pat pažeidė diskriminacijos draudimo principą pagal Direktyvos 2009/72/EB (1) 32 straipsnio 1 dalį.

                  3.

                  Teisėtų lūkesčių apsaugos principo pažeidimas
                  Pateikiant trečiąjį ieškinio pagrindą teigiama, kad dėl individualių aplinkybių ieškovė galėjo tikėtis, kad bus leista toliau naudotis jai nustatytais specialiais tinklo mokesčių tarifais.

         (1)  2009 m. liepos 13 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2009/72/EB dėl elektros energijos vidaus rinkos bendrųjų taisyklių, panaikinanti Direktyvą 2003/54/EB (OL L 211, 2009 8 14, p. 55).


title: Byla T-206/19: 2019 m. balandžio 5 d. pareikštas ieškinys byloje Egger Beschichtungswerk Marienmünster/Komisija

text:
               17.6.2019

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 206/57

      2019 m. balandžio 5 d. pareikštas ieškinys byloje Egger Beschichtungswerk Marienmünster/Komisija
      (Byla T-206/19)
      (2019/C 206/57)
      Proceso kalba: vokiečių

         Šalys

         Ieškovė: Egger Beschichtungswerk Marienmünster GmbH & Co. KG (Marienmünster-Vörden, Vokietija), atstovaujama advokačių N. Voß ir D. Fouquet

         Atsakovė: Europos Komisija

         Reikalavimai

      Ieškovė Bendrojo Teismo prašo:

                  —

                  panaikinti 2018 m. gegužės 28 d. sprendimą dėl pagalbos schemos SA.34045 (2013/c) (ex 2012/NN) (pranešta dokumentu Nr. C(2018) 3166) (OL L 14, 2019, p. 1) dėl 2012 m. ir 2013 m.,

                  —

                  nepatenkinus pirmojo reikalavimo, panaikinti 2018 m. gegužės 28 d. sprendimą dėl pagalbos schemos SA.34045 (2013/c) (ex 2012/NN) (pranešta dokumentu Nr. C(2018) 3166) ieškovei dėl 2012 m. ir 2013 m.,

                  —

                  nepatenkinus ir šio reikalavimo, panaikinti 2018 m. gegužės 28 d. sprendimą dėl pagalbos schemos SA.34045 (2013/c) (ex 2012/NN) (pranešta dokumentu Nr. C(2018) 3166), kiek jame nurodyta, kad bazinės apkrovos vartotojams, kurių metinis energijos suvartojimas yra ne mažesnis kaip 7 000 vartojimo valandų, reikia mokėti daugiau kaip 20 % paskelbtų tinklo mokesčių, bazinės apkrovos vartotojams, kurių metinis energijos suvartojimas yra ne mažesnis kaip 7 500 vartojimo valandų — daugiau kaip 15 % paskelbtų tinklo mokesčių, o bazinės apkrovos vartotojams, kurių metinis energijos suvartojimas yra ne mažesnis kaip 8 000 vartojimo valandų, — daugiau kaip 10 % paskelbtų tinklo mokesčių,

                  —

                  nepatenkinus ir šio reikalavimo, panaikinti 2018 m. gegužės 28 d. sprendimą dėl pagalbos schemos SA.34045 (2013/c) (ex 2012/NN) (pranešta dokumentu Nr. C(2018) 3166) ieškovei, kiek jame nurodyta, kad bazinės apkrovos vartotojams, kurių metinis energijos suvartojimas yra ne mažesnis kaip 7 000 vartojimo valandų, reikia mokėti daugiau kaip 20 % paskelbtų tinklo mokesčių, ir

                  —

                  priteisti iš atsakovės bylinėjimosi išlaidas, įskaitant advokato ir kelionės išlaidas.

         Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

      Grįsdama ieškinį ieškovė remiasi šiais pagrindais.

                  1.

                  Klaidingai pripažinta, kad suteikta valstybės pagalba, kaip ji suprantama pagal SESV 107 straipsnio 1 dalį.
                  Pateikiant pirmąjį ieškinio pagrindą tvirtinama, kad vertindama ginčijamą atleidimą nuo tinklo mokesčių atsakovė klaidingai nustatė, jog buvo panaudoti valstybiniai ištekliai.
                  Be to, vertinant „atrankumo“ sąlygą klaidingai ir neišsamiai apibrėžta referencinė sistema.
                  Taip pat teigiama, kad neišsamiai apibrėžusi referencinę sistemą atsakovė neįvykdė SESV 296 straipsnio 2 dalyje numatytos pareigos motyvuoti.

                  2.

                  Vienodo požiūrio principo pažeidimas
                  Pateikiant antrąjį ieškinio pagrindą tvirtinama, kad atsakovės sprendime prievolė mokėti priemoką nustatyta tik bazinės apkrovos vartotojams, kurie 2012 m. ir 2013 m. buvo visiškai atleisti nuo tinklo mokesčio. Vadinasi, tokie bazinės apkrovos vartotojai vertinami kitaip ir nepalankiau nei tie, kurie tuo pačiu laikotarpiu naudojosi nustatytu dydžiu sumažintais tinklo mokesčiais ir neturi prievolės mokėti priemoką.
                  Taip pat tvirtinama, kad, kiek tai susiję su skirtingu požiūriu, atsakovė neįvykdė SESV 296 straipsnio 2 dalyje ir Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijos 41 straipsnio 2 dalies c punkte numatytos pareigos motyvuoti. Skirtingas požiūris taip pat pažeidė diskriminacijos draudimo principą pagal Direktyvos 2009/72/EB (1) 32 straipsnio 1 dalį.

                  3.

                  Teisėtų lūkesčių apsaugos principo pažeidimas
                  Pateikiant trečiąjį ieškinio pagrindą teigiama, kad dėl individualių aplinkybių ieškovė galėjo tikėtis, kad bus leista toliau naudotis jai nustatytais specialiais tinklo mokesčių tarifais.

         (1)  2009 m. liepos 13 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2009/72/EB dėl elektros energijos vidaus rinkos bendrųjų taisyklių, panaikinanti Direktyvą 2003/54/EB (OL L 211, 2009 8 14, p. 55).


title: Byla T-207/19: 2019 m. balandžio 5 d. pareikštas ieškinys byloje Yara Brunsbüttel/Komisija

text:
               17.6.2019

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 206/59

      2019 m. balandžio 5 d. pareikštas ieškinys byloje Yara Brunsbüttel/Komisija
      (Byla T-207/19)
      (2019/C 206/58)
      Proceso kalba: vokiečių

         Šalys

         Ieškovė: Yara Brunsbüttel GmbH (Biutelis, Vokietija), atstovaujama advokačių N. Voß ir D. Fouquet

         Atsakovė: Europos Komisija

         Reikalavimai

      Ieškovė Bendrojo Teismo prašo:

                  —

                  panaikinti 2018 m. gegužės 28 d. sprendimą dėl pagalbos schemos SA.34045 (2013/c) (ex 2012/NN) (pranešta dokumentu Nr. C(2018) 3166) (OL L 14, 2019, p. 1) dėl 2012 m. ir 2013 m.,

                  —

                  nepatenkinus pirmojo reikalavimo, panaikinti 2018 m. gegužės 28 d. sprendimą dėl pagalbos schemos SA.34045 (2013/c) (ex 2012/NN) (pranešta dokumentu Nr. C(2018) 3166) ieškovei dėl 2012 m. ir 2013 m.,

                  —

                  nepatenkinus ir šio reikalavimo, panaikinti 2018 m. gegužės 28 d. sprendimą dėl pagalbos schemos SA.34045 (2013/c) (ex 2012/NN) (pranešta dokumentu Nr. C(2018) 3166), kiek jame nurodyta, kad bazinės apkrovos vartotojams, kurių metinis energijos suvartojimas yra ne mažesnis kaip 7 000 vartojimo valandų, reikia mokėti daugiau kaip 20 % paskelbtų tinklo mokesčių, bazinės apkrovos vartotojams, kurių metinis energijos suvartojimas yra ne mažesnis kaip 7 500 vartojimo valandų — daugiau kaip 15 % paskelbtų tinklo mokesčių, o bazinės apkrovos vartotojams, kurių metinis energijos suvartojimas yra ne mažesnis kaip 8 000 vartojimo valandų, — daugiau kaip 10 % paskelbtų tinklo mokesčių,

                  —

                  nepatenkinus ir šio reikalavimo, panaikinti 2018 m. gegužės 28 d. sprendimą dėl pagalbos schemos SA.34045 (2013/c) (ex 2012/NN) (pranešta dokumentu Nr. C(2018) 3166) ieškovei, kiek jame nurodyta, kad bazinės apkrovos vartotojams, kurių metinis energijos suvartojimas yra ne mažesnis kaip 7 500 vartojimo valandų, reikia mokėti daugiau kaip 15 % paskelbtų tinklo mokesčių,

                  —

                  nepatenkinus ir šio reikalavimo, panaikinti 2018 m. gegužės 28 d. sprendimą dėl pagalbos schemos SA.34045 (2013/c) (ex 2012/NN) (pranešta dokumentu Nr. C(2018) 3166) ieškovei, kiek jame nurodyta, kad reikia mokėti daugiau kaip 20 % paskelbtų tinklo mokesčių, ir

                  —

                  priteisti iš atsakovės bylinėjimosi išlaidas, įskaitant advokato ir kelionės išlaidas.

         Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

      Grįsdama ieškinį ieškovė remiasi šiais pagrindais.

                  1.

                  Klaidingai pripažinta, kad suteikta valstybės pagalba, kaip ji suprantama pagal SESV 107 straipsnio 1 dalį.
                  Pateikiant pirmąjį ieškinio pagrindą tvirtinama, kad vertindama ginčijamą atleidimą nuo tinklo mokesčių atsakovė klaidingai nustatė, jog buvo panaudoti valstybiniai ištekliai.
                  Be to, vertinant „atrankumo“ sąlygą klaidingai ir neišsamiai apibrėžta referencinė sistema.
                  Taip pat teigiama, kad neišsamiai apibrėžusi referencinę sistemą atsakovė neįvykdė SESV 296 straipsnio 2 dalyje numatytos pareigos motyvuoti.

                  2.

                  Vienodo požiūrio principo pažeidimas
                  Pateikiant antrąjį ieškinio pagrindą tvirtinama, kad atsakovės sprendime prievolė mokėti priemoką nustatyta tik bazinės apkrovos vartotojams, kurie 2012 m. ir 2013 m. buvo visiškai atleisti nuo tinklo mokesčio. Vadinasi, tokie bazinės apkrovos vartotojai vertinami kitaip ir nepalankiau nei tie, kurie tuo pačiu laikotarpiu naudojosi nustatytu dydžiu sumažintais tinklo mokesčiais ir neturi prievolės mokėti priemoką.
                  Taip pat tvirtinama, kad, kiek tai susiję su skirtingu požiūriu, atsakovė neįvykdė SESV 296 straipsnio 2 dalyje ir Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijos 41 straipsnio 2 dalies c punkte numatytos pareigos motyvuoti. Skirtingas požiūris taip pat pažeidė diskriminacijos draudimo principą pagal Direktyvos 2009/72/EB (1) 32 straipsnio 1 dalį.

                  3.

                  Teisėtų lūkesčių apsaugos principo pažeidimas
                  Pateikiant trečiąjį ieškinio pagrindą teigiama, kad dėl individualių aplinkybių ieškovė galėjo tikėtis, kad bus leista toliau naudotis jai nustatytais specialiais tinklo mokesčių tarifais.

         (1)  2009 m. liepos 13 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2009/72/EB dėl elektros energijos vidaus rinkos bendrųjų taisyklių, panaikinanti Direktyvą 2003/54/EB (OL L 211, 2009 8 14, p. 55).


title: Byla T-208/19: 2019 m. balandžio 5 d. pareikštas ieškinys byloje Nolte Holzwerkstoff/Komisija

text:
               17.6.2019

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 206/60

      2019 m. balandžio 5 d. pareikštas ieškinys byloje Nolte Holzwerkstoff/Komisija
      (Byla T-208/19)
      (2019/C 206/59)
      Proceso kalba: vokiečių

         Šalys

         Ieškovė: Nolte Holzwerkstoff GmbH & Co. KG (Germersheimas, Vokietija), atstovaujama advokačių N. Voß ir D. Fouquet

         Atsakovė: Europos Komisija

         Reikalavimai

      Ieškovė Bendrojo Teismo prašo:

                  —

                  panaikinti 2018 m. gegužės 28 d. sprendimą dėl pagalbos schemos SA.34045 (2013/c) (ex 2012/NN) (pranešta dokumentu Nr. C(2018) 3166) (OL L 14, 2019, p. 1) dėl 2012 m. ir 2013 m.,

                  —

                  nepatenkinus pirmojo reikalavimo, panaikinti 2018 m. gegužės 28 d. sprendimą dėl pagalbos schemos SA.34045 (2013/c) (ex 2012/NN) (pranešta dokumentu Nr. C(2018) 3166) ieškovei dėl 2012 m. ir 2013 m.,

                  —

                  nepatenkinus ir šio reikalavimo, panaikinti 2018 m. gegužės 28 d. sprendimą dėl pagalbos schemos SA.34045 (2013/c) (ex 2012/NN) (pranešta dokumentu Nr. C(2018) 3166), kiek jame nurodyta, kad bazinės apkrovos vartotojams, kurių metinis energijos suvartojimas yra ne mažesnis kaip 7 000 vartojimo valandų, reikia mokėti daugiau kaip 20 % paskelbtų tinklo mokesčių, bazinės apkrovos vartotojams, kurių metinis energijos suvartojimas yra ne mažesnis kaip 7 500 vartojimo valandų — daugiau kaip 15 % paskelbtų tinklo mokesčių, o bazinės apkrovos vartotojams, kurių metinis energijos suvartojimas yra ne mažesnis kaip 8 000 vartojimo valandų, — daugiau kaip 10 % paskelbtų tinklo mokesčių,

                  —

                  nepatenkinus ir šio reikalavimo, panaikinti 2018 m. gegužės 28 d. sprendimą dėl pagalbos schemos SA.34045 (2013/c) (ex 2012/NN) (pranešta dokumentu Nr. C(2018) 3166) ieškovei, kiek jame nurodyta, kad bazinės apkrovos vartotojams, kurių metinis energijos suvartojimas yra ne mažesnis kaip 7 000 vartojimo valandų, reikia mokėti daugiau kaip 20 % paskelbtų tinklo mokesčių, ir

                  —

                  priteisti iš atsakovės bylinėjimosi išlaidas, įskaitant advokato ir kelionės išlaidas.

         Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

      Grįsdama ieškinį ieškovė remiasi šiais pagrindais.

                  1.

                  Klaidingai pripažinta, kad suteikta valstybės pagalba, kaip ji suprantama pagal SESV 107 straipsnio 1 dalį.
                  Pateikiant pirmąjį ieškinio pagrindą tvirtinama, kad vertindama ginčijamą atleidimą nuo tinklo mokesčių atsakovė klaidingai nustatė, jog buvo panaudoti valstybiniai ištekliai.
                  Be to, vertinant „atrankumo“ sąlygą klaidingai ir neišsamiai apibrėžta referencinė sistema.
                  Taip pat teigiama, kad neišsamiai apibrėžusi referencinę sistemą atsakovė neįvykdė SESV 296 straipsnio 2 dalyje numatytos pareigos motyvuoti.

                  2.

                  Vienodo požiūrio principo pažeidimas
                  Pateikiant antrąjį ieškinio pagrindą tvirtinama, kad atsakovės sprendime prievolė mokėti priemoką nustatyta tik bazinės apkrovos vartotojams, kurie 2012 m. ir 2013 m. buvo visiškai atleisti nuo tinklo mokesčio. Vadinasi, tokie bazinės apkrovos vartotojai vertinami kitaip ir nepalankiau nei tie, kurie tuo pačiu laikotarpiu naudojosi nustatytu dydžiu sumažintais tinklo mokesčiais ir neturi prievolės mokėti priemoką.
                  Taip pat tvirtinama, kad, kiek tai susiję su skirtingu požiūriu, atsakovė neįvykdė SESV 296 straipsnio 2 dalyje ir Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijos 41 straipsnio 2 dalies c punkte numatytos pareigos motyvuoti. Skirtingas požiūris taip pat pažeidė diskriminacijos draudimo principą pagal Direktyvos 2009/72/EB (1) 32 straipsnio 1 dalį.

                  3.

                  Teisėtų lūkesčių apsaugos principo pažeidimas
                  Pateikiant trečiąjį ieškinio pagrindą teigiama, kad dėl individualių aplinkybių ieškovė galėjo tikėtis, kad bus leista toliau naudotis jai nustatytais specialiais tinklo mokesčių tarifais.

         (1)  2009 m. liepos 13 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2009/72/EB dėl elektros energijos vidaus rinkos bendrųjų taisyklių, panaikinanti Direktyvą 2003/54/EB (OL L 211, 2009 8 14, p. 55).


title: Byla T-216/19: 2019 m. balandžio 8 d. pareikštas ieškinys byloje Glatfelter Steinfurt/Komisija

text:
               17.6.2019

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 206/64

      2019 m. balandžio 8 d. pareikštas ieškinys byloje Glatfelter Steinfurt/Komisija
      (Byla T-216/19)
      (2019/C 206/61)
      Proceso kalba: vokiečių

         Šalys

         Ieškovė: Glatfelter Steinfurt GmbH (Šteinfurtas, Vokietija), atstovaujama advokačių N. Voß ir D. Fouquet

         Atsakovė: Europos Komisija

         Reikalavimai

      Ieškovė Bendrojo Teismo prašo:

                  —

                  panaikinti 2018 m. gegužės 28 d. sprendimą dėl pagalbos schemos SA.34045 (2013/c) (ex 2012/NN) (pranešta dokumentu Nr. C(2018) 3166) (OL L 14, 2019, p. 1) dėl 2012 m. ir 2013 m.,

                  —

                  nepatenkinus pirmojo reikalavimo, panaikinti 2018 m. gegužės 28 d. sprendimą dėl pagalbos schemos SA.34045 (2013/c) (ex 2012/NN) (pranešta dokumentu Nr. C(2018) 3166) ieškovei dėl 2012 m. ir 2013 m.,

                  —

                  nepatenkinus ir šio reikalavimo, panaikinti 2018 m. gegužės 28 d. sprendimą dėl pagalbos schemos SA.34045 (2013/c) (ex 2012/NN) (pranešta dokumentu Nr. C(2018) 3166), kiek jame nurodyta, kad bazinės apkrovos vartotojams, kurių metinis energijos suvartojimas yra ne mažesnis kaip 7 000 vartojimo valandų, reikia mokėti daugiau kaip 20 % paskelbtų tinklo mokesčių, bazinės apkrovos vartotojams, kurių metinis energijos suvartojimas yra ne mažesnis kaip 7 500 vartojimo valandų — daugiau kaip 15 % paskelbtų tinklo mokesčių, o bazinės apkrovos vartotojams, kurių metinis energijos suvartojimas yra ne mažesnis kaip 8 000 vartojimo valandų, — daugiau kaip 10 % paskelbtų tinklo mokesčių,

                  —

                  nepatenkinus ir šio reikalavimo, panaikinti 2018 m. gegužės 28 d. sprendimą dėl pagalbos schemos SA.34045 (2013/c) (ex 2012/NN) (pranešta dokumentu Nr. C(2018) 3166) ieškovei, kiek jame nurodyta, kad bazinės apkrovos vartotojams, kurių metinis energijos suvartojimas yra ne mažesnis kaip 7 000 vartojimo valandų, reikia mokėti daugiau kaip 20 % paskelbtų tinklo mokesčių, ir

                  —

                  priteisti iš atsakovės bylinėjimosi išlaidas, įskaitant advokato ir kelionės išlaidas.

         Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

      Grįsdama ieškinį ieškovė remiasi šiais pagrindais.

                  1.

                  Klaidingai pripažinta, kad suteikta valstybės pagalba, kaip ji suprantama pagal SESV 107 straipsnio 1 dalį.
                  Pateikiant pirmąjį ieškinio pagrindą tvirtinama, kad vertindama ginčijamą atleidimą nuo tinklo mokesčių atsakovė klaidingai nustatė, jog buvo panaudoti valstybiniai ištekliai.
                  Be to, vertinant „atrankumo“ sąlygą klaidingai ir neišsamiai apibrėžta referencinė sistema.
                  Taip pat teigiama, kad neišsamiai apibrėžusi referencinę sistemą atsakovė neįvykdė SESV 296 straipsnio 2 dalyje numatytos pareigos motyvuoti.

                  2.

                  Vienodo požiūrio principo pažeidimas
                  Pateikiant antrąjį ieškinio pagrindą tvirtinama, kad atsakovės sprendime prievolė mokėti priemoką nustatyta tik bazinės apkrovos vartotojams, kurie 2012 m. ir 2013 m. buvo visiškai atleisti nuo tinklo mokesčio. Vadinasi, tokie bazinės apkrovos vartotojai vertinami kitaip ir nepalankiau nei tie, kurie tuo pačiu laikotarpiu naudojosi nustatytu dydžiu sumažintais tinklo mokesčiais ir neturi prievolės mokėti priemoką.
                  Taip pat tvirtinama, kad, kiek tai susiję su skirtingu požiūriu, atsakovė neįvykdė SESV 296 straipsnio 2 dalyje ir Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijos 41 straipsnio 2 dalies c punkte numatytos pareigos motyvuoti. Skirtingas požiūris taip pat pažeidė diskriminacijos draudimo principą pagal Direktyvos 2009/72/EB (1) 32 straipsnio 1 dalį.

                  3.

                  Teisėtų lūkesčių apsaugos principo pažeidimas
                  Pateikiant trečiąjį ieškinio pagrindą teigiama, kad dėl individualių aplinkybių ieškovė galėjo tikėtis, kad bus leista toliau naudotis jai nustatytais specialiais tinklo mokesčių tarifais.

         (1)  2009 m. liepos 13 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2009/72/EB dėl elektros energijos vidaus rinkos bendrųjų taisyklių, panaikinanti Direktyvą 2003/54/EB (OL L 211, 2009 8 14, p. 55).


title: Byla T-217/19: 2019 m. balandžio 8 d. pareikštas ieškinys byloje Schott/Komisija

text:
               17.6.2019

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 206/65

      2019 m. balandžio 8 d. pareikštas ieškinys byloje Schott/Komisija
      (Byla T-217/19)
      (2019/C 206/62)
      Proceso kalba: vokiečių

         Šalys

         Ieškovė: Schott AG (Maincas, Vokietija), atstovaujama advokatės N. Voß

         Atsakovė: Europos Komisija

         Reikalavimai

      Ieškovė Bendrojo Teismo prašo:

                  —

                  panaikinti 2018 m. gegužės 28 d. sprendimą dėl pagalbos schemos SA.34045 (2013/c) (ex 2012/NN) (pranešta dokumentu Nr. C(2018) 3166) (OL L 14, 2019, p. 1) dėl 2012 m. ir 2013 m.,

                  —

                  nepatenkinus pirmojo reikalavimo, panaikinti 2018 m. gegužės 28 d. sprendimą dėl pagalbos schemos SA.34045 (2013/c) (ex 2012/NN) (pranešta dokumentu Nr. C(2018) 3166) ieškovei dėl 2012 m. ir 2013 m.,

                  —

                  nepatenkinus ir šio reikalavimo, panaikinti 2018 m. gegužės 28 d. sprendimą dėl pagalbos schemos SA.34045 (2013/c) (ex 2012/NN) (pranešta dokumentu Nr. C(2018) 3166), kiek jame nurodyta, kad bazinės apkrovos vartotojams, kurių metinis energijos suvartojimas yra ne mažesnis kaip 7 000 vartojimo valandų, reikia mokėti daugiau kaip 20 % paskelbtų tinklo mokesčių, bazinės apkrovos vartotojams, kurių metinis energijos suvartojimas yra ne mažesnis kaip 7 500 vartojimo valandų — daugiau kaip 15 % paskelbtų tinklo mokesčių, o bazinės apkrovos vartotojams, kurių metinis energijos suvartojimas yra ne mažesnis kaip 8 000 vartojimo valandų, — daugiau kaip 10 % paskelbtų tinklo mokesčių,

                  —

                  nepatenkinus ir šio reikalavimo, panaikinti 2018 m. gegužės 28 d. sprendimą dėl pagalbos schemos SA.34045 (2013/c) (ex 2012/NN) (pranešta dokumentu Nr. C(2018) 3166) ieškovei, kiek jame nurodyta, kad bazinės apkrovos vartotojams, kurių metinis energijos suvartojimas yra ne mažesnis kaip 7 000 vartojimo valandų, reikia mokėti daugiau kaip 20 % paskelbtų tinklo mokesčių, bazinės apkrovos vartotojams, kurių metinis energijos suvartojimas yra ne mažesnis kaip 7 500 vartojimo valandų — daugiau kaip 15 % paskelbtų tinklo mokesčių, ir

                  —

                  priteisti iš atsakovės bylinėjimosi išlaidas, įskaitant advokato ir kelionės išlaidas.

         Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

      Grįsdama ieškinį ieškovė remiasi šiais pagrindais.

                  1.

                  Klaidingai pripažinta, kad suteikta valstybės pagalba, kaip ji suprantama pagal SESV 107 straipsnio 1 dalį.
                  Pateikiant pirmąjį ieškinio pagrindą tvirtinama, kad vertindama ginčijamą atleidimą nuo tinklo mokesčių atsakovė klaidingai nustatė, jog buvo panaudoti valstybiniai ištekliai.
                  Be to, vertinant „atrankumo“ sąlygą klaidingai ir neišsamiai apibrėžta referencinė sistema.
                  Taip pat teigiama, kad neišsamiai apibrėžusi referencinę sistemą atsakovė neįvykdė SESV 296 straipsnio 2 dalyje numatytos pareigos motyvuoti.

                  2.

                  Vienodo požiūrio principo pažeidimas
                  Pateikiant antrąjį ieškinio pagrindą tvirtinama, kad atsakovės sprendime prievolė mokėti priemoką nustatyta tik bazinės apkrovos vartotojams, kurie 2012 m. ir 2013 m. buvo visiškai atleisti nuo tinklo mokesčio. Vadinasi, tokie bazinės apkrovos vartotojai vertinami kitaip ir nepalankiau nei tie, kurie tuo pačiu laikotarpiu naudojosi nustatytu dydžiu sumažintais tinklo mokesčiais ir neturi prievolės mokėti priemoką.
                  Taip pat tvirtinama, kad, kiek tai susiję su skirtingu požiūriu, atsakovė neįvykdė SESV 296 straipsnio 2 dalyje ir Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijos 41 straipsnio 2 dalies c punkte numatytos pareigos motyvuoti. Skirtingas požiūris taip pat pažeidė diskriminacijos draudimo principą pagal Direktyvos 2009/72/EB (1) 32 straipsnio 1 dalį.

                  3.

                  Teisėtų lūkesčių apsaugos principo pažeidimas
                  Pateikiant trečiąjį ieškinio pagrindą teigiama, kad dėl individualių aplinkybių ieškovė galėjo tikėtis, kad bus leista toliau naudotis jai nustatytais specialiais tinklo mokesčių tarifais.

         (1)  2009 m. liepos 13 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2009/72/EB dėl elektros energijos vidaus rinkos bendrųjų taisyklių, panaikinanti Direktyvą 2003/54/EB (OL L 211, 2009 8 14, p. 55).


title: Byla T-218/19: 2019 m. balandžio 8 d. pareikštas ieškinys byloje Evonik Degussa/Komisija

text:
               17.6.2019

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 206/67

      2019 m. balandžio 8 d. pareikštas ieškinys byloje Evonik Degussa/Komisija
      (Byla T-218/19)
      (2019/C 206/63)
      Proceso kalba: vokiečių

         Šalys

         Ieškovė: Evonik Degussa GmbH (Esenas, Vokietija), atstovaujama advokačių N. Voß ir D. Fouquet

         Atsakovė: Europos Komisija

         Reikalavimai

      Ieškovė Bendrojo Teismo prašo:

                  —

                  panaikinti 2018 m. gegužės 28 d. sprendimą dėl pagalbos schemos SA.34045 (2013/c) (ex 2012/NN) (pranešta dokumentu Nr. C(2018) 3166) (OL L 14, 2019, p. 1) dėl 2012 m. ir 2013 m.,

                  —

                  nepatenkinus pirmojo reikalavimo, panaikinti 2018 m. gegužės 28 d. sprendimą dėl pagalbos schemos SA.34045 (2013/c) (ex 2012/NN) (pranešta dokumentu Nr. C(2018) 3166) ieškovei dėl 2012 m. ir 2013 m.,

                  —

                  nepatenkinus ir šio reikalavimo, panaikinti 2018 m. gegužės 28 d. sprendimą dėl pagalbos schemos SA.34045 (2013/c) (ex 2012/NN) (pranešta dokumentu Nr. C(2018) 3166), kiek jame nurodyta, kad bazinės apkrovos vartotojams, kurių metinis energijos suvartojimas yra ne mažesnis kaip 7 000 vartojimo valandų, reikia mokėti daugiau kaip 20 % paskelbtų tinklo mokesčių, bazinės apkrovos vartotojams, kurių metinis energijos suvartojimas yra ne mažesnis kaip 7 500 vartojimo valandų — daugiau kaip 15 % paskelbtų tinklo mokesčių, o bazinės apkrovos vartotojams, kurių metinis energijos suvartojimas yra ne mažesnis kaip 8 000 vartojimo valandų, — daugiau kaip 10 % paskelbtų tinklo mokesčių,

                  —

                  nepatenkinus ir šio reikalavimo, panaikinti 2018 m. gegužės 28 d. sprendimą dėl pagalbos schemos SA.34045 (2013/c) (ex 2012/NN) (pranešta dokumentu Nr. C(2018) 3166) ieškovei, kiek jame nurodyta, kad bazinės apkrovos vartotojams, kurių metinis energijos suvartojimas yra ne mažesnis kaip 7 000 vartojimo valandų, reikia mokėti daugiau kaip 20 % paskelbtų tinklo mokesčių, bazinės apkrovos vartotojams, kurių metinis energijos suvartojimas yra ne mažesnis kaip 7 500 vartojimo valandų — daugiau kaip 15 % paskelbtų tinklo mokesčių,

                  —

                  priteisti iš atsakovės bylinėjimosi išlaidas, įskaitant advokato ir kelionės išlaidas.

         Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

      Grįsdama ieškinį ieškovė remiasi šiais pagrindais.

                  1.

                  Klaidingai pripažinta, kad suteikta valstybės pagalba, kaip ji suprantama pagal SESV 107 straipsnio 1 dalį.
                  Pateikiant pirmąjį ieškinio pagrindą tvirtinama, kad vertindama ginčijamą atleidimą nuo tinklo mokesčių atsakovė klaidingai nustatė, jog buvo panaudoti valstybiniai ištekliai.
                  Be to, vertinant „atrankumo“ sąlygą klaidingai ir neišsamiai apibrėžta referencinė sistema.
                  Taip pat teigiama, kad neišsamiai apibrėžusi referencinę sistemą atsakovė neįvykdė SESV 296 straipsnio 2 dalyje numatytos pareigos motyvuoti.

                  2.

                  Vienodo požiūrio principo pažeidimas
                  Pateikiant antrąjį ieškinio pagrindą tvirtinama, kad atsakovės sprendime prievolė mokėti priemoką nustatyta tik bazinės apkrovos vartotojams, kurie 2012 m. ir 2013 m. buvo visiškai atleisti nuo tinklo mokesčio. Vadinasi, tokie bazinės apkrovos vartotojai vertinami kitaip ir nepalankiau nei tie, kurie tuo pačiu laikotarpiu naudojosi nustatytu dydžiu sumažintais tinklo mokesčiais ir neturi prievolės mokėti priemoką.
                  Taip pat tvirtinama, kad, kiek tai susiję su skirtingu požiūriu, atsakovė neįvykdė SESV 296 straipsnio 2 dalyje ir Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijos 41 straipsnio 2 dalies c punkte numatytos pareigos motyvuoti. Skirtingas požiūris taip pat pažeidė diskriminacijos draudimo principą pagal Direktyvos 2009/72/EB (1) 32 straipsnio 1 dalį.

                  3.

                  Teisėtų lūkesčių apsaugos principo pažeidimas
                  Pateikiant trečiąjį ieškinio pagrindą teigiama, kad dėl individualių aplinkybių ieškovė galėjo tikėtis, kad bus leista toliau naudotis jai nustatytais specialiais tinklo mokesčių tarifais.

         (1)  2009 m. liepos 13 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2009/72/EB dėl elektros energijos vidaus rinkos bendrųjų taisyklių, panaikinanti Direktyvą 2003/54/EB (OL L 211, 2009 8 14, p. 55).


title: Byla T-219/19: 2019 m. balandžio 8 d. pareikštas ieškinys byloje Julius Schulte Trebsen/Komisija

text:
               17.6.2019

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 206/69

      2019 m. balandžio 8 d. pareikštas ieškinys byloje Julius Schulte Trebsen/Komisija
      (Byla T-219/19)
      (2019/C 206/64)
      Proceso kalba: vokiečių

         Šalys

         Ieškovė: Julius Schulte Trebsen GmbH & Co. KG (Trėbzenas, Vokietija), atstovaujama advokačių N. Voß ir D. Fouquet

         Atsakovė: Europos Komisija

         Reikalavimai

      Ieškovė Bendrojo Teismo prašo:

                  —

                  panaikinti 2018 m. gegužės 28 d. sprendimą dėl pagalbos schemos SA.34045 (2013/c) (ex 2012/NN) (pranešta dokumentu Nr. C(2018) 3166) (OL L 14, 2019, p. 1) dėl 2012 m. ir 2013 m.,

                  —

                  nepatenkinus pirmojo reikalavimo, panaikinti 2018 m. gegužės 28 d. sprendimą dėl pagalbos schemos SA.34045 (2013/c) (ex 2012/NN) (pranešta dokumentu Nr. C(2018) 3166) ieškovei dėl 2012 m.,

                  —

                  nepatenkinus ir šio reikalavimo, panaikinti 2018 m. gegužės 28 d. sprendimą dėl pagalbos schemos SA.34045 (2013/c) (ex 2012/NN) (pranešta dokumentu Nr. C(2018) 3166), kiek jame nurodyta, kad bazinės apkrovos vartotojams, kurių metinis energijos suvartojimas yra ne mažesnis kaip 7 000 vartojimo valandų, reikia mokėti daugiau kaip 20 % paskelbtų tinklo mokesčių, bazinės apkrovos vartotojams, kurių metinis energijos suvartojimas yra ne mažesnis kaip 7 500 vartojimo valandų — daugiau kaip 15 % paskelbtų tinklo mokesčių, o bazinės apkrovos vartotojams, kurių metinis energijos suvartojimas yra ne mažesnis kaip 8 000 vartojimo valandų, — daugiau kaip 10 % paskelbtų tinklo mokesčių,

                  —

                  nepatenkinus ir šio reikalavimo, panaikinti 2018 m. gegužės 28 d. sprendimą dėl pagalbos schemos SA.34045 (2013/c) (ex 2012/NN) (pranešta dokumentu Nr. C(2018) 3166) ieškovei, kiek jame nurodyta, kad bazinės apkrovos vartotojams, kurių metinis energijos suvartojimas yra ne mažesnis kaip 7 500 vartojimo valandų, reikia mokėti daugiau kaip 15 % paskelbtų tinklo mokesčių,

                  —

                  nepatenkinus ir šio reikalavimo, panaikinti 2018 m. gegužės 28 d. sprendimą dėl pagalbos schemos SA.34045 (2013/c) (ex 2012/NN) (pranešta dokumentu Nr. C(2018) 3166) ieškovei, kiek jame nurodyta, kad reikia mokėti daugiau kaip 20 % paskelbtų tinklo mokesčių, ir

                  —

                  priteisti iš atsakovės bylinėjimosi išlaidas, įskaitant advokato ir kelionės išlaidas.

         Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

      Grįsdama ieškinį ieškovė remiasi šiais pagrindais.

                  1.

                  Klaidingai pripažinta, kad suteikta valstybės pagalba, kaip ji suprantama pagal SESV 107 straipsnio 1 dalį.
                  Pateikiant pirmąjį ieškinio pagrindą tvirtinama, kad vertindama ginčijamą atleidimą nuo tinklo mokesčių atsakovė klaidingai nustatė, jog buvo panaudoti valstybiniai ištekliai.
                  Be to, vertinant „atrankumo“ sąlygą klaidingai ir neišsamiai apibrėžta referencinė sistema.
                  Taip pat teigiama, kad neišsamiai apibrėžusi referencinę sistemą atsakovė neįvykdė SESV 296 straipsnio 2 dalyje numatytos pareigos motyvuoti.

                  2.

                  Vienodo požiūrio principo pažeidimas
                  Pateikiant antrąjį ieškinio pagrindą tvirtinama, kad atsakovės sprendime prievolė mokėti priemoką nustatyta tik bazinės apkrovos vartotojams, kurie 2012 m. ir 2013 m. buvo visiškai atleisti nuo tinklo mokesčio. Vadinasi, tokie bazinės apkrovos vartotojai vertinami kitaip ir nepalankiau nei tie, kurie tuo pačiu laikotarpiu naudojosi nustatytu dydžiu sumažintais tinklo mokesčiais ir neturi prievolės mokėti priemoką.
                  Taip pat tvirtinama, kad, kiek tai susiję su skirtingu požiūriu, atsakovė neįvykdė SESV 296 straipsnio 2 dalyje ir Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijos 41 straipsnio 2 dalies c punkte numatytos pareigos motyvuoti. Skirtingas požiūris taip pat pažeidė diskriminacijos draudimo principą pagal Direktyvos 2009/72/EB (1) 32 straipsnio 1 dalį.

                  3.

                  Teisėtų lūkesčių apsaugos principo pažeidimas
                  Pateikiant trečiąjį ieškinio pagrindą teigiama, kad dėl individualių aplinkybių ieškovė galėjo tikėtis, kad bus leista toliau naudotis jai nustatytais specialiais tinklo mokesčių tarifais.

         (1)  2009 m. liepos 13 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2009/72/EB dėl elektros energijos vidaus rinkos bendrųjų taisyklių, panaikinanti Direktyvą 2003/54/EB (OL L 211, 2009 8 14, p. 55).


title: Byla T-220/19: 2019 m. balandžio 8 d. pareikštas ieškinys byloje Mitsubishi Polyester Film/Komisija

text:
               17.6.2019

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 206/70

      2019 m. balandžio 8 d. pareikštas ieškinys byloje Mitsubishi Polyester Film/Komisija
      (Byla T-220/19)
      (2019/C 206/65)
      Proceso kalba: vokiečių

         Šalys

         Ieškovė: Mitsubishi Polyester Film GmbH (Vysbadenas, Vokietija), atstovaujama advokačių N. Voß ir D. Fouquet

         Atsakovė: Europos Komisija

         Reikalavimai

      Ieškovė Bendrojo Teismo prašo:

                  —

                  panaikinti 2018 m. gegužės 28 d. sprendimą dėl pagalbos schemos SA.34045 (2013/c) (ex 2012/NN) (pranešta dokumentu Nr. C(2018) 3166) (OL L 14, 2019, p. 1) dėl 2012 m. ir 2013 m.,

                  —

                  nepatenkinus pirmojo reikalavimo, panaikinti 2018 m. gegužės 28 d. sprendimą dėl pagalbos schemos SA.34045 (2013/c) (ex 2012/NN) (pranešta dokumentu Nr. C(2018) 3166) ieškovei dėl 2012 m. ir 2013 m. ir

                  —

                  priteisti iš atsakovės bylinėjimosi išlaidas, įskaitant advokato ir kelionės išlaidas.

         Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

      Grįsdama ieškinį ieškovė remiasi šiais pagrindais.

                  1.

                  Klaidingai pripažinta, kad suteikta valstybės pagalba, kaip ji suprantama pagal SESV 107 straipsnio 1 dalį
                  Pateikiant pirmąjį ieškinio pagrindą tvirtinama, kad vertindama ginčijamą atleidimą nuo tinklo mokesčių atsakovė klaidingai nustatė, jog buvo panaudoti valstybiniai ištekliai.
                  Be to, vertinant „atrankumo“ sąlygą klaidingai ir neišsamiai apibrėžta referencinė sistema.
                  Taip pat teigiama, kad neišsamiai apibrėžusi referencinę sistemą atsakovė neįvykdė SESV 296 straipsnio 2 dalyje numatytos pareigos motyvuoti.

                  2.

                  Teisėtų lūkesčių apsaugos principo pažeidimas
                  Pateikiant antrąjį ieškinio pagrindą teigiama, kad dėl individualių aplinkybių ieškovė galėjo tikėtis, kad bus leista toliau naudotis jai nustatytais specialiais tinklo mokesčių tarifais.


title: Byla T-221/19: 2019 m. balandžio 8 d. pareikštas ieškinys byloje Nippon Gases Deutschland/Komisija

text:
               17.6.2019

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 206/71

      2019 m. balandžio 8 d. pareikštas ieškinys byloje Nippon Gases Deutschland/Komisija
      (Byla T-221/19)
      (2019/C 206/66)
      Proceso kalba: vokiečių

         Šalys

         Ieškovė: Nippon Gases Deutschland GmbH (Diuseldorfas, Vokietija), atstovaujama advokačių N. Voß ir D. Fouquet

         Atsakovė: Europos Komisija

         Reikalavimai

      Ieškovė Bendrojo Teismo prašo:

                  —

                  panaikinti 2018 m. gegužės 28 d. sprendimą dėl pagalbos schemos SA.34045 (2013/c) (ex 2012/NN) (pranešta dokumentu Nr. C(2018) 3166) (OL L 14, 2019, p. 1) dėl 2012 m. ir 2013 m.,

                  —

                  nepatenkinus pirmojo reikalavimo, panaikinti 2018 m. gegužės 28 d. sprendimą dėl pagalbos schemos SA.34045 (2013/c) (ex 2012/NN) (pranešta dokumentu Nr. C(2018) 3166) ieškovei dėl 2012 m. ir 2013 m.,

                  —

                  nepatenkinus ir šio reikalavimo, panaikinti 2018 m. gegužės 28 d. sprendimą dėl pagalbos schemos SA.34045 (2013/c) (ex 2012/NN) (pranešta dokumentu Nr. C(2018) 3166), kiek jame nurodyta, kad bazinės apkrovos vartotojams, kurių metinis energijos suvartojimas yra ne mažesnis kaip 7 000 vartojimo valandų, reikia mokėti daugiau kaip 20 % paskelbtų tinklo mokesčių, bazinės apkrovos vartotojams, kurių metinis energijos suvartojimas yra ne mažesnis kaip 7 500 vartojimo valandų — daugiau kaip 15 % paskelbtų tinklo mokesčių, o bazinės apkrovos vartotojams, kurių metinis energijos suvartojimas yra ne mažesnis kaip 8 000 vartojimo valandų, — daugiau kaip 10 % paskelbtų tinklo mokesčių,

                  —

                  nepatenkinus ir šio reikalavimo, panaikinti 2018 m. gegužės 28 d. sprendimą dėl pagalbos schemos SA.34045 (2013/c) (ex 2012/NN) (pranešta dokumentu Nr. C(2018) 3166) ieškovei, kiek jame nurodyta, kad bazinės apkrovos vartotojams, kurių metinis energijos suvartojimas yra ne mažesnis kaip 7 000 vartojimo valandų, reikia mokėti daugiau kaip 20 % paskelbtų tinklo mokesčių, bazinės apkrovos vartotojams, kurių metinis energijos suvartojimas yra ne mažesnis kaip 7 500 vartojimo valandų — daugiau kaip 15 % paskelbtų tinklo mokesčių, ir

                  —

                  priteisti iš atsakovės bylinėjimosi išlaidas, įskaitant advokato ir kelionės išlaidas.

         Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

      Grįsdama ieškinį ieškovė remiasi šiais pagrindais.

                  1.

                  Klaidingai pripažinta, kad suteikta valstybės pagalba, kaip ji suprantama pagal SESV 107 straipsnio 1 dalį.
                  Pateikiant pirmąjį ieškinio pagrindą tvirtinama, kad vertindama ginčijamą atleidimą nuo tinklo mokesčių atsakovė klaidingai nustatė, jog buvo panaudoti valstybiniai ištekliai.
                  Be to, vertinant „atrankumo“ sąlygą klaidingai ir neišsamiai apibrėžta referencinė sistema.
                  Taip pat teigiama, kad neišsamiai apibrėžusi referencinę sistemą atsakovė neįvykdė SESV 296 straipsnio 2 dalyje numatytos pareigos motyvuoti.

                  2.

                  Vienodo požiūrio principo pažeidimas
                  Pateikiant antrąjį ieškinio pagrindą tvirtinama, kad atsakovės sprendime prievolė mokėti priemoką nustatyta tik bazinės apkrovos vartotojams, kurie 2012 m. ir 2013 m. buvo visiškai atleisti nuo tinklo mokesčio. Vadinasi, tokie bazinės apkrovos vartotojai vertinami kitaip ir nepalankiau nei tie, kurie tuo pačiu laikotarpiu naudojosi nustatytu dydžiu sumažintais tinklo mokesčiais ir neturi prievolės mokėti priemoką.
                  Taip pat tvirtinama, kad, kiek tai susiję su skirtingu požiūriu, atsakovė neįvykdė SESV 296 straipsnio 2 dalyje ir Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijos 41 straipsnio 2 dalies c punkte numatytos pareigos motyvuoti. Skirtingas požiūris taip pat pažeidė diskriminacijos draudimo principą pagal Direktyvos 2009/72/EB (1) 32 straipsnio 1 dalį.

                  3.

                  Teisėtų lūkesčių apsaugos principo pažeidimas
                  Pateikiant trečiąjį ieškinio pagrindą teigiama, kad dėl individualių aplinkybių ieškovė galėjo tikėtis, kad bus leista toliau naudotis jai nustatytais specialiais tinklo mokesčių tarifais.

         (1)  2009 m. liepos 13 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2009/72/EB dėl elektros energijos vidaus rinkos bendrųjų taisyklių, panaikinanti Direktyvą 2003/54/EB (OL L 211, 2009 8 14, p. 55).


title: Byla T-222/19: 2019 m. balandžio 8 d. pareikštas ieškinys byloje Sappi Alfeld/Komisija

text:
               17.6.2019

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 206/73

      2019 m. balandžio 8 d. pareikštas ieškinys byloje Sappi Alfeld/Komisija
      (Byla T-222/19)
      (2019/C 206/67)
      Proceso kalba: vokiečių

         Šalys

         Ieškovė: Sappi Alfeld GmbH (Alfeldas, Vokietija), atstovaujama advokačių N. Voß ir D. Fouquet

         Atsakovė: Europos Komisija

         Reikalavimai

      Ieškovė Bendrojo Teismo prašo:

                  —

                  panaikinti 2018 m. gegužės 28 d. sprendimą dėl pagalbos schemos SA.34045 (2013/c) (ex 2012/NN) (pranešta dokumentu Nr. C(2018) 3166) (OL L 14, 2019, p. 1) dėl 2012 m. ir 2013 m.,

                  —

                  nepatenkinus pirmojo reikalavimo, panaikinti 2018 m. gegužės 28 d. sprendimą dėl pagalbos schemos SA.34045 (2013/c) (ex 2012/NN) (pranešta dokumentu Nr. C(2018) 3166) ieškovei dėl 2012 m. ir 2013 m.,

                  —

                  nepatenkinus ir šio reikalavimo, panaikinti 2018 m. gegužės 28 d. sprendimą dėl pagalbos schemos SA.34045 (2013/c) (ex 2012/NN) (pranešta dokumentu Nr. C(2018) 3166), kiek jame nurodyta, kad bazinės apkrovos vartotojams, kurių metinis energijos suvartojimas yra ne mažesnis kaip 7 000 vartojimo valandų, reikia mokėti daugiau kaip 20 % paskelbtų tinklo mokesčių, bazinės apkrovos vartotojams, kurių metinis energijos suvartojimas yra ne mažesnis kaip 7 500 vartojimo valandų — daugiau kaip 15 % paskelbtų tinklo mokesčių, o bazinės apkrovos vartotojams, kurių metinis energijos suvartojimas yra ne mažesnis kaip 8 000 vartojimo valandų, — daugiau kaip 10 % paskelbtų tinklo mokesčių,

                  —

                  nepatenkinus ir šio reikalavimo, panaikinti 2018 m. gegužės 28 d. sprendimą dėl pagalbos schemos SA.34045 (2013/c) (ex 2012/NN) (pranešta dokumentu Nr. C(2018) 3166) ieškovei, kiek jame nurodyta, kad bazinės apkrovos vartotojams, kurių metinis energijos suvartojimas yra ne mažesnis kaip 7 000 vartojimo valandų, reikia mokėti daugiau kaip 20 % paskelbtų tinklo mokesčių, ir

                  —

                  priteisti iš atsakovės bylinėjimosi išlaidas, įskaitant advokato ir kelionės išlaidas.

         Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

      Grįsdama ieškinį ieškovė remiasi šiais pagrindais.

                  1.

                  Klaidingai pripažinta, kad suteikta valstybės pagalba, kaip ji suprantama pagal SESV 107 straipsnio 1 dalį.
                  Pateikiant pirmąjį ieškinio pagrindą tvirtinama, kad vertindama ginčijamą atleidimą nuo tinklo mokesčių atsakovė klaidingai nustatė, jog buvo panaudoti valstybiniai ištekliai.
                  Be to, vertinant „atrankumo“ sąlygą klaidingai ir neišsamiai apibrėžta referencinė sistema.
                  Taip pat teigiama, kad neišsamiai apibrėžusi referencinę sistemą atsakovė neįvykdė SESV 296 straipsnio 2 dalyje numatytos pareigos motyvuoti.

                  2.

                  Vienodo požiūrio principo pažeidimas
                  Pateikiant antrąjį ieškinio pagrindą tvirtinama, kad atsakovės sprendime prievolė mokėti priemoką nustatyta tik bazinės apkrovos vartotojams, kurie 2012 m. ir 2013 m. buvo visiškai atleisti nuo tinklo mokesčio. Vadinasi, tokie bazinės apkrovos vartotojai vertinami kitaip ir nepalankiau nei tie, kurie tuo pačiu laikotarpiu naudojosi nustatytu dydžiu sumažintais tinklo mokesčiais ir neturi prievolės mokėti priemoką.
                  Taip pat tvirtinama, kad, kiek tai susiję su skirtingu požiūriu, atsakovė neįvykdė SESV 296 straipsnio 2 dalyje ir Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijos 41 straipsnio 2 dalies c punkte numatytos pareigos motyvuoti. Skirtingas požiūris taip pat pažeidė diskriminacijos draudimo principą pagal Direktyvos 2009/72/EB (1) 32 straipsnio 1 dalį.

                  3.

                  Teisėtų lūkesčių apsaugos principo pažeidimas
                  Pateikiant trečiąjį ieškinio pagrindą teigiama, kad dėl individualių aplinkybių ieškovė galėjo tikėtis, kad bus leista toliau naudotis jai nustatytais specialiais tinklo mokesčių tarifais.

         (1)  2009 m. liepos 13 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2009/72/EB dėl elektros energijos vidaus rinkos bendrųjų taisyklių, panaikinanti Direktyvą 2003/54/EB (OL L 211, 2009 8 14, p. 55).


title: Byla T-223/19: 2019 m. balandžio 8 d. pareikštas ieškinys byloje Clariant Produkte (Deutschland)/Komisija

text:
               17.6.2019

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 206/74

      2019 m. balandžio 8 d. pareikštas ieškinys byloje Clariant Produkte (Deutschland)/Komisija
      (Byla T-223/19)
      (2019/C 206/68)
      Proceso kalba: vokiečių

         Šalys

         Ieškovė: Clariant Produkte (Deutschland) GmbH (Frankfurtas prie Maino, Vokietija), atstovaujama advokačių N. Voß ir D. Fouquet

         Atsakovė: Europos Komisija

         Reikalavimai

      Ieškovė Bendrojo Teismo prašo:

                  —

                  panaikinti 2018 m. gegužės 28 d. sprendimą dėl pagalbos schemos SA.34045 (2013/c) (ex 2012/NN) (pranešta dokumentu Nr. C(2018) 3166) (OL L 14, 2019, p. 1) dėl 2012 m. ir 2013 m.,

                  —

                  nepatenkinus pirmojo reikalavimo, panaikinti 2018 m. gegužės 28 d. sprendimą dėl pagalbos schemos SA.34045 (2013/c) (ex 2012/NN) (pranešta dokumentu Nr. C(2018) 3166) ieškovei dėl 2012 m. ir 2013 m.,

                  —

                  nepatenkinus ir šio reikalavimo, panaikinti 2018 m. gegužės 28 d. sprendimą dėl pagalbos schemos SA.34045 (2013/c) (ex 2012/NN) (pranešta dokumentu Nr. C(2018) 3166), kiek jame nurodyta, kad bazinės apkrovos vartotojams, kurių metinis energijos suvartojimas yra ne mažesnis kaip 7 000 vartojimo valandų, reikia mokėti daugiau kaip 20 % paskelbtų tinklo mokesčių, bazinės apkrovos vartotojams, kurių metinis energijos suvartojimas yra ne mažesnis kaip 7 500 vartojimo valandų — daugiau kaip 15 % paskelbtų tinklo mokesčių, o bazinės apkrovos vartotojams, kurių metinis energijos suvartojimas yra ne mažesnis kaip 8 000 vartojimo valandų, — daugiau kaip 10 % paskelbtų tinklo mokesčių,

                  —

                  nepatenkinus ir šio reikalavimo, panaikinti 2018 m. gegužės 28 d. sprendimą dėl pagalbos schemos SA.34045 (2013/c) (ex 2012/NN) (pranešta dokumentu Nr. C(2018) 3166) ieškovei, kiek jame nurodyta, kad bazinės apkrovos vartotojams, kurių metinis energijos suvartojimas yra ne mažesnis kaip 7 500 vartojimo valandų, reikia mokėti daugiau kaip 15 % paskelbtų tinklo mokesčių, ir

                  —

                  priteisti iš atsakovės bylinėjimosi išlaidas, įskaitant advokato ir kelionės išlaidas.

         Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

      Grįsdama ieškinį ieškovė remiasi šiais pagrindais.

                  1.

                  Klaidingai pripažinta, kad suteikta valstybės pagalba, kaip ji suprantama pagal SESV 107 straipsnio 1 dalį.
                  Pateikiant pirmąjį ieškinio pagrindą tvirtinama, kad vertindama ginčijamą atleidimą nuo tinklo mokesčių atsakovė klaidingai nustatė, jog buvo panaudoti valstybiniai ištekliai.
                  Be to, vertinant „atrankumo“ sąlygą klaidingai ir neišsamiai apibrėžta referencinė sistema.
                  Taip pat teigiama, kad neišsamiai apibrėžusi referencinę sistemą atsakovė neįvykdė SESV 296 straipsnio 2 dalyje numatytos pareigos motyvuoti.

                  2.

                  Vienodo požiūrio principo pažeidimas
                  Pateikiant antrąjį ieškinio pagrindą tvirtinama, kad atsakovės sprendime prievolė mokėti priemoką nustatyta tik bazinės apkrovos vartotojams, kurie 2012 m. ir 2013 m. buvo visiškai atleisti nuo tinklo mokesčio. Vadinasi, tokie bazinės apkrovos vartotojai vertinami kitaip ir nepalankiau nei tie, kurie tuo pačiu laikotarpiu naudojosi nustatytu dydžiu sumažintais tinklo mokesčiais ir neturi prievolės mokėti priemoką.
                  Taip pat tvirtinama, kad, kiek tai susiję su skirtingu požiūriu, atsakovė neįvykdė SESV 296 straipsnio 2 dalyje ir Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijos 41 straipsnio 2 dalies c punkte numatytos pareigos motyvuoti. Skirtingas požiūris taip pat pažeidė diskriminacijos draudimo principą pagal Direktyvos 2009/72/EB (1) 32 straipsnio 1 dalį.

                  3.

                  Teisėtų lūkesčių apsaugos principo pažeidimas
                  Pateikiant trečiąjį ieškinio pagrindą teigiama, kad dėl individualių aplinkybių ieškovė galėjo tikėtis, kad bus leista toliau naudotis jai nustatytais specialiais tinklo mokesčių tarifais.

         (1)  2009 m. liepos 13 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2009/72/EB dėl elektros energijos vidaus rinkos bendrųjų taisyklių, panaikinanti Direktyvą 2003/54/EB (OL L 211, 2009 8 14, p. 55).


title: Byla T-224/19: 2019 m. balandžio 9 d. pareikštas ieškinys byloje Metsä Tissue/Komisija

text:
               17.6.2019

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 206/76

      2019 m. balandžio 9 d. pareikštas ieškinys byloje Metsä Tissue/Komisija
      (Byla T-224/19)
      (2019/C 206/69)
      Proceso kalba: vokiečių

         Šalys

         Ieškovė: Metsä Tissue GmbH (Kroicau, Vokietija), atstovaujama advokatų M. Kachel ir D. Fouquet

         Atsakovė: Europos Komisija

         Reikalavimai

      Ieškovė Bendrojo Teismo prašo:

                  —

                  panaikinti 2018 m. gegužės 28 d. sprendimą dėl pagalbos schemos SA.34045 (2013/c) (ex 2012/NN) (pranešta dokumentu Nr. C(2018) 3166) (OL L 14, 2019, p. 1) dėl 2012 m. ir 2013 m.,

                  —

                  nepatenkinus pirmojo reikalavimo, panaikinti 2018 m. gegužės 28 d. sprendimą dėl pagalbos schemos SA.34045 (2013/c) (ex 2012/NN) (pranešta dokumentu Nr. C(2018) 3166) ieškovei dėl 2012 m. ir 2013 m.,

                  —

                  nepatenkinus ir šio reikalavimo, panaikinti 2018 m. gegužės 28 d. sprendimą dėl pagalbos schemos SA.34045 (2013/c) (ex 2012/NN) (pranešta dokumentu Nr. C(2018) 3166), kiek jame nurodyta, kad bazinės apkrovos vartotojams, kurių metinis energijos suvartojimas yra ne mažesnis kaip 7 000 vartojimo valandų, reikia mokėti daugiau kaip 20 % paskelbtų tinklo mokesčių, bazinės apkrovos vartotojams, kurių metinis energijos suvartojimas yra ne mažesnis kaip 7 500 vartojimo valandų — daugiau kaip 15 % paskelbtų tinklo mokesčių, o bazinės apkrovos vartotojams, kurių metinis energijos suvartojimas yra ne mažesnis kaip 8 000 vartojimo valandų, — daugiau kaip 10 % paskelbtų tinklo mokesčių,

                  —

                  nepatenkinus ir šio reikalavimo, panaikinti 2018 m. gegužės 28 d. sprendimą dėl pagalbos schemos SA.34045 (2013/c) (ex 2012/NN) (pranešta dokumentu Nr. C(2018) 3166) ieškovei, kiek jame nurodyta, kad bazinės apkrovos vartotojams, kurių metinis energijos suvartojimas yra ne mažesnis kaip 7 000 vartojimo valandų, reikia mokėti daugiau kaip 20 % paskelbtų tinklo mokesčių, bazinės apkrovos vartotojams, kurių metinis energijos suvartojimas yra ne mažesnis kaip 7 500 vartojimo valandų — daugiau kaip 15 % paskelbtų tinklo mokesčių,

                  —

                  nepatenkinus ir šio reikalavimo, panaikinti 2018 m. gegužės 28 d. sprendimą dėl pagalbos schemos SA.34045 (2013/c) (ex 2012/NN) (pranešta dokumentu Nr. C(2018) 3166) ieškovei, kiek jame nurodyta, kad reikia mokėti daugiau kaip 20 % paskelbtų tinklo mokesčių, ir

                  —

                  priteisti iš atsakovės bylinėjimosi išlaidas, įskaitant advokato ir kelionės išlaidas.

         Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

      Grįsdama ieškinį ieškovė remiasi šiais pagrindais.

                  1.

                  Klaidingai pripažinta, kad suteikta valstybės pagalba, kaip ji suprantama pagal SESV 107 straipsnio 1 dalį.
                  Pateikiant pirmąjį ieškinio pagrindą tvirtinama, kad vertindama ginčijamą atleidimą nuo tinklo mokesčių atsakovė klaidingai nustatė, jog buvo panaudoti valstybiniai ištekliai.
                  Be to, vertinant „atrankumo“ sąlygą klaidingai ir neišsamiai apibrėžta referencinė sistema.
                  Taip pat teigiama, kad neišsamiai apibrėžusi referencinę sistemą atsakovė neįvykdė SESV 296 straipsnio 2 dalyje numatytos pareigos motyvuoti.

                  2.

                  Vienodo požiūrio principo pažeidimas
                  Pateikiant antrąjį ieškinio pagrindą tvirtinama, kad atsakovės sprendime prievolė mokėti priemoką nustatyta tik bazinės apkrovos vartotojams, kurie 2012 m. ir 2013 m. buvo visiškai atleisti nuo tinklo mokesčio. Vadinasi, tokie bazinės apkrovos vartotojai vertinami kitaip ir nepalankiau nei tie, kurie tuo pačiu laikotarpiu naudojosi nustatytu dydžiu sumažintais tinklo mokesčiais ir neturi prievolės mokėti priemoką.
                  Taip pat tvirtinama, kad, kiek tai susiję su skirtingu požiūriu, atsakovė neįvykdė SESV 296 straipsnio 2 dalyje ir Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijos 41 straipsnio 2 dalies c punkte numatytos pareigos motyvuoti. Skirtingas požiūris taip pat pažeidė diskriminacijos draudimo principą pagal Direktyvos 2009/72/EB (1) 32 straipsnio 1 dalį.

                  3.

                  Teisėtų lūkesčių apsaugos principo pažeidimas
                  Pateikiant trečiąjį ieškinio pagrindą teigiama, kad dėl individualių aplinkybių ieškovė galėjo tikėtis, kad bus leista toliau naudotis jai nustatytais specialiais tinklo mokesčių tarifais.

         (1)  2009 m. liepos 13 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2009/72/EB dėl elektros energijos vidaus rinkos bendrųjų taisyklių, panaikinanti Direktyvą 2003/54/EB (OL L 211, 2009 8 14, p. 55).