title: Byla T-474/19: 2019 m. liepos 4 d. pareikštas ieškinys byloje Halma ir kt./Komisija

text:
               16.9.2019

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 312/19

      2019 m. liepos 4 d. pareikštas ieškinys byloje Halma ir kt./Komisija
      (Byla T-474/19)
      (2019/C 312/18)
      Proceso kalba: anglų

         Šalys

         Ieškovės: Halma plc (Ameršamas, Jungtinė Karalystė), Halma Overseas Funding Ltd (Ameršamas) ir Halma International Ltd (Ameršamas), atstovaujamos solisitoriaus J. Lesar ir QC K. Beal

         Atsakovė: Europos Komisija

         Reikalavimai

      Ieškovės Bendrojo Teismo prašo:

                  —

                  panaikinti 2019 m. balandžio 2 d. Komisijos sprendimą C(2019) 2526 final dėl valstybės pagalbos SA.44896, kurią Jungtinė Karalystė įgyvendino taikydama kontroliuojamųjų užsienio bendrovių grupės finansavimo išimtį;

                  —

                  priteisti iš atsakovės bylinėjimosi išlaidas.

         Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

      Grįsdamos ieškinį ieškovės remiasi devyniais pagrindais.

                  1.

                  Pirmasis ieškinio pagrindas grindžiamas tuo, kad Komisija neteisingai taikė SESV 107 straipsnio 1 dalį ir (arba) padarė akivaizdžią vertinimo klaidą pasirinkdama mokesčių sistemos analizės referencinį pagrindą. Komisija referenciniu pagrindu turėjo laikyti ne tik pačią kontroliuojamųjų užsienio bendrovių sistemą, bet JK pelno mokesčio sistemą.

                  2.

                  Antrasis ieškinio pagrindas grindžiamas tuo, kad Komisija padarė teisės klaidą taikydama SESV 107 straipsnio 1 dalį ir (arba) padarė akivaizdžią vertinimo klaidą, nes pasirinko netinkamą požiūrį į kontroliuojamųjų užsienio bendrovių sistemos analizę. Komisija ginčijamo sprendimo 124 ir 126 konstatuojamosiose dalyse neteisingai traktavo 2010 m. JK apmokestinimo (tarptautinių ir kitų nuostatų) įstatymo (Taxation (International and Other Provisions) Act 2010) 9A dalies 9 skyriaus nuostatas kaip leidžiančias nukrypti nuo bendro apmokestinimo, numatyto 5 skyriuje.

                  3.

                  Trečiasis ieškinio pagrindas grindžiamas tuo, kad Komisija padarė teisės klaidą taikydama SESV 107 straipsnio 1 dalį, nes ginčijamo sprendimo 127 ir 151 konstatuojamosiose dalyse padarė išvadą, kad atrankinio kriterijaus buvo laikomasi nevienodai traktuojant įmones, esančias faktiškai ir teisiškai panašiose pozicijose.

                  4.

                  Ketvirtasis ieškinio pagrindas grindžiamas tuo, kad 2010 m. Apmokestinimo (tarptautinių ir kitų nuostatų) įstatymo (Taxation (International and Other Provisions) Act 2010) 371ID skirsnyje numatytas 75 proc. neapmokestinimas pateisinamas mokesčių sistemos pobūdžiu ir bendra struktūra.

                  5.

                  Penktasis ieškinio pagrindas grindžiamas tuo, kad mokesčio naštos nustatymas, atitinkantis 2010 m. JK apmokestinimo (tarptautinių ir kitų nuostatų) įstatymo (Taxation (International and Other Provisions) Act 2010) 9A dalies 9 skyriaus išimtis, kontroliuojamosioms užsienio bendrovėms kaip kategorijai pažeidžia ieškovių įsisteigimo laisvę, o tai prieštarauja SESV 49 straipsniui.

                  6.

                  Šeštasis ieškinio pagrindas grindžiamas akivaizdžia vertinimo klaida, susijusia su 75 proc. neapmokestinimu ir fiksuotu santykiu.

                  7.

                  Septintasis ieškinio pagrindas grindžiamas tuo, kad Komisijos sprendimas nesuderinamas su ES bendraisiais teisės principais — diskriminavimo draudimo ir lygybės.

                  8.

                  Aštuntasis ieškinio pagrindas grindžiamas tuo, kad Komisija taip pat padarė teisės klaidą taikydama pagal analogiją ar nepagrįstai remdamasi Tarybos direktyvos (ES) 2016/1164 (1) nuostatomis, kurios netaikomos ratione temporis.

                  9.

                  Devintasis ieškinio pagrindas grindžiamas tuo, kad Komisija padarė teisės klaidą taikydama SESV 107 straipsnio 1 dalį, nes ginčijamo sprendimo 176 konstatuojamojoje dalyje padarė išvadą, kad egzistuoja naudos gavėjų kategorija (įskaitant ieškoves) ir kad ieškovės gavo pagalbą, kurią reikia grąžinti pagal ginčijamo sprendimo 2 straipsnio 1 dalį.

         (1)  2016 m. liepos 12 d. Tarybos direktyva (ES) 2016/1164, kuria nustatomos kovos su mokesčių vengimo praktika, tiesiogiai veikiančia vidaus rinkos veikimą, taisyklės (OL L 193, 2016, p. 1).


title: Byla T-482/19: 2019 m. liepos 4 d. pareikštas ieškinys byloje BT Group ir Communications Global Network Services/Komisija

text:
               16.9.2019

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 312/24

      2019 m. liepos 4 d. pareikštas ieškinys byloje BT Group ir Communications Global Network Services/Komisija
      (Byla T-482/19)
      (2019/C 312/21)
      Proceso kalba: anglų

         Šalys

         Ieškovės: BT Group plc (Londonas, Jungtinė Karalystė) ir Communications Global Network Services Ltd (Londonas), atstovaujamos solisitoriaus J. Lesar ir QC K. Beal

         Atsakovė: Europos Komisija

         Reikalavimai

      Ieškovės Bendrojo Teismo prašo:

                  —

                  panaikinti 2019 m. balandžio 2 d. Komisijos sprendimą C(2019) 2526 final dėl valstybės pagalbos SA.44896, kurią Jungtinė Karalystė įgyvendino taikydama kontroliuojamųjų užsienio bendrovių grupės finansavimo išimtį;

                  —

                  priteisti iš atsakovės bylinėjimosi išlaidas.

         Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

      Grįsdamos ieškinį ieškovės remiasi devyniais pagrindais.

                  1.

                  Pirmasis ieškinio pagrindas grindžiamas tuo, kad Komisija neteisingai taikė SESV 107 straipsnio 1 dalį ir (arba) padarė akivaizdžią vertinimo klaidą pasirinkdama mokesčių sistemos analizės referencinį pagrindą. Komisija referenciniu pagrindu turėjo laikyti ne tik pačią kontroliuojamųjų užsienio bendrovių sistemą, bet JK pelno mokesčio sistemą.

                  2.

                  Antrasis ieškinio pagrindas grindžiamas tuo, kad Komisija padarė teisės klaidą taikydama SESV 107 straipsnio 1 dalį ir (arba) padarė akivaizdžią vertinimo klaidą, nes pasirinko netinkamą požiūrį į kontroliuojamųjų užsienio bendrovių sistemos analizę. Komisija ginčijamo sprendimo 124 ir 126 konstatuojamosiose dalyse neteisingai traktavo 2010 m. JK apmokestinimo (tarptautinių ir kitų nuostatų) įstatymo (Taxation (International and Other Provisions) Act 2010) 9A dalies 9 skyriaus nuostatas kaip leidžiančias nukrypti nuo bendro apmokestinimo, numatyto 5 skyriuje.

                  3.

                  Trečiasis ieškinio pagrindas grindžiamas tuo, kad Komisija padarė teisės klaidą taikydama SESV 107 straipsnio 1 dalį, nes ginčijamo sprendimo 127 ir 151 konstatuojamosiose dalyse padarė išvadą, kad atrankinio kriterijaus buvo laikomasi nevienodai traktuojant įmones, esančias faktiškai ir teisiškai panašiose pozicijose.

                  4.

                  Ketvirtasis ieškinio pagrindas grindžiamas tuo, kad 2010 m. Apmokestinimo (tarptautinių ir kitų nuostatų) įstatymo (Taxation (International and Other Provisions) Act 2010) 371ID skirsnyje numatytas 75 proc. neapmokestinimas pateisinamas mokesčių sistemos pobūdžiu ir bendra struktūra.

                  5.

                  Penktasis ieškinio pagrindas grindžiamas tuo, kad mokesčio naštos nustatymas, atitinkantis 2010 m. JK apmokestinimo (tarptautinių ir kitų nuostatų) įstatymo (Taxation (International and Other Provisions) Act 2010) 9A dalies 9 skyriaus išimtis, kontroliuojamosioms užsienio bendrovėms kaip kategorijai pažeidžia ieškovių įsisteigimo laisvę, o tai prieštarauja SESV 49 straipsniui.

                  6.

                  Šeštasis ieškinio pagrindas grindžiamas akivaizdžia vertinimo klaida, susijusia su 75 proc. neapmokestinimu ir fiksuotu santykiu.

                  7.

                  Septintasis ieškinio pagrindas grindžiamas tuo, kad Komisijos sprendimas nesuderinamas su ES bendraisiais teisės principais — diskriminavimo draudimo ir lygybės.

                  8.

                  Aštuntasis ieškinio pagrindas grindžiamas tuo, kad Komisija taip pat padarė teisės klaidą taikydama pagal analogiją ar nepagrįstai remdamasi Tarybos direktyvos (ES) 2016/1164 (1) nuostatomis, kurios netaikomos ratione temporis.

                  9.

                  Devintasis ieškinio pagrindas grindžiamas tuo, kad Komisija padarė teisės klaidą taikydama SESV 107 straipsnio 1 dalį, nes ginčijamo sprendimo 176 konstatuojamojoje dalyje padarė išvadą, kad egzistuoja naudos gavėjų kategorija (įskaitant ieškoves) ir kad ieškovės gavo pagalbą, kurią reikia grąžinti pagal ginčijamo sprendimo 2 straipsnio 1 dalį.

         (1)  2016 m. liepos 12 d. Tarybos direktyva (ES) 2016/1164, kuria nustatomos kovos su mokesčių vengimo praktika, tiesiogiai veikiančia vidaus rinkos veikimą, taisyklės (OL L 193, 2016, p. 1).


title: Byla T-483/19: 2019 m. liepos 4 d. pareikštas ieškinys byloje Meggitt ir Cavehurst/Komisija

text:
               16.9.2019

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 312/25

      2019 m. liepos 4 d. pareikštas ieškinys byloje Meggitt ir Cavehurst/Komisija
      (Byla T-483/19)
      (2019/C 312/22)
      Proceso kalba: anglų

         Šalys

         Ieškovės: Meggitt plc (Kraistčerčas, Jungtinė Karalystė) ir Cavehurst Ltd (Kraistčerčas), atstovaujamos solisitoriaus J. Lesar ir QC K. Beal

         Atsakovė: Europos Komisija

         Reikalavimai

      Ieškovės Bendrojo Teismo prašo:

                  —

                  panaikinti 2019 m. balandžio 2 d. Komisijos sprendimą C(2019) 2526 final dėl valstybės pagalbos SA.44896, kurią Jungtinė Karalystė įgyvendino taikydama kontroliuojamųjų užsienio bendrovių grupės finansavimo išimtį;

                  —

                  priteisti iš atsakovės bylinėjimosi išlaidas.

         Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

      Grįsdamos ieškinį ieškovės remiasi dešimčia pagrindų.

                  1.

                  Pirmasis ieškinio pagrindas grindžiamas tuo, kad Komisija neteisingai taikė SESV 107 straipsnio 1 dalį ir (arba) padarė akivaizdžią vertinimo klaidą pasirinkdama mokesčių sistemos analizės referencinį pagrindą. Komisija referenciniu pagrindu turėjo laikyti ne tik pačią kontroliuojamųjų užsienio bendrovių sistemą, bet JK pelno mokesčio sistemą.

                  2.

                  Antrasis ieškinio pagrindas grindžiamas tuo, kad Komisija padarė teisės klaidą taikydama SESV 107 straipsnio 1 dalį ir (arba) padarė akivaizdžią vertinimo klaidą, nes pasirinko netinkamą požiūrį į kontroliuojamųjų užsienio bendrovių sistemos analizę. Komisija ginčijamo sprendimo 124 ir 126 konstatuojamosiose dalyse neteisingai traktavo 2010 m. JK apmokestinimo (tarptautinių ir kitų nuostatų) įstatymo (Taxation (International and Other Provisions) Act 2010) 9A dalies 9 skyriaus nuostatas kaip leidžiančias nukrypti nuo bendro apmokestinimo, numatyto 5 skyriuje.

                  3.

                  Trečiasis ieškinio pagrindas grindžiamas tuo, kad Komisija padarė teisės klaidą taikydama SESV 107 straipsnio 1 dalį, nes ginčijamo sprendimo 127 ir 151 konstatuojamosiose dalyse padarė išvadą, kad atrankinio kriterijaus buvo laikomasi nevienodai traktuojant įmones, esančias faktiškai ir teisiškai panašiose pozicijose.

                  4.

                  Ketvirtasis ieškinio pagrindas grindžiamas tuo, kad 2010 m. Apmokestinimo (tarptautinių ir kitų nuostatų) įstatymo (Taxation (International and Other Provisions) Act 2010) 371IB skirsnyje numatytas „visiškas“ neapmokestinimas pateisinamas mokesčių sistemos pobūdžiu ir bendra struktūra.

                  5.

                  Penktasis ieškinio pagrindas grindžiamas tuo, kad 2010 m. Apmokestinimo (tarptautinių ir kitų nuostatų) įstatymo (Taxation (International and Other Provisions) Act 2010) 371ID skirsnyje numatytas 75 proc. neapmokestinimas pateisinamas mokesčių sistemos pobūdžiu ir bendra struktūra.

                  6.

                  Šeštasis ieškinio pagrindas grindžiamas tuo, kad mokesčio naštos nustatymas, atitinkantis 2010 m. JK apmokestinimo (tarptautinių ir kitų nuostatų) įstatymo (Taxation (International and Other Provisions) Act 2010) 9A dalies 9 skyriaus išimtis, kontroliuojamosioms užsienio bendrovėms kaip kategorijai pažeidžia ieškovių įsisteigimo laisvę, o tai prieštarauja SESV 49 straipsniui.

                  7.

                  Septintasis ieškinio pagrindas grindžiamas akivaizdžia vertinimo klaida, susijusia su 75 proc. neapmokestinimu ir fiksuotu santykiu.

                  8.

                  Aštuntasis ieškinio pagrindas grindžiamas tuo, kad Komisijos sprendimas nesuderinamas su ES bendraisiais teisės principais — diskriminavimo draudimo ir lygybės.

                  9.

                  Devintasis ieškinio pagrindas grindžiamas tuo, kad Komisija padarė teisės klaidą taikydama pagal analogiją ar nepagrįstai remdamasi Tarybos direktyvos (ES) 2016/1164 (1) nuostatomis, kurios netaikomos ratione temporis.

                  10.

                  Dešimtasis ieškinio pagrindas grindžiamas tuo, kad Komisija padarė teisės klaidą taikydama SESV 107 straipsnio 1 dalį, nes ginčijamo sprendimo 176 konstatuojamojoje dalyje padarė išvadą, kad egzistuoja naudos gavėjų kategorija (įskaitant ieškoves) ir kad ieškovės gavo pagalbą, kurią reikia grąžinti pagal ginčijamo sprendimo 2 straipsnio 1 dalį.

         (1)  2016 m. liepos 12 d. Tarybos direktyva (ES) 2016/1164, kuria nustatomos kovos su mokesčių vengimo praktika, tiesiogiai veikiančia vidaus rinkos veikimą, taisyklės (OL L 193, 2016, p. 1).


title: Byla T-485/19: 2019 m. liepos 4 d. pareikštas ieškinys byloje Babcock International Group ir kt./Komisija

text:
               16.9.2019

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 312/28

      2019 m. liepos 4 d. pareikštas ieškinys byloje Babcock International Group ir kt./Komisija
      (Byla T-485/19)
      (2019/C 312/24)
      Proceso kalba: anglų

         Šalys

         Ieškovės: Babcock International Group plc (Londonas, Jungtinė Karalystė), Babcock Aviation Services (Holdings) Ltd (Londonas) ir Babcock Mission Critical Services Leasing Ltd (Londonas), atstovaujamos solisitoriaus J. Lesar ir QC K. Beal

         Atsakovė: Europos Komisija

         Reikalavimai

      Ieškovės Bendrojo Teismo prašo:

                  —

                  panaikinti 2019 m. balandžio 2 d. Komisijos sprendimą C(2019) 2526 final dėl valstybės pagalbos SA.44896, kurią Jungtinė Karalystė įgyvendino taikydama kontroliuojamųjų užsienio bendrovių grupės finansavimo išimtį;

                  —

                  priteisti iš atsakovės bylinėjimosi išlaidas.

         Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

      Grįsdamos ieškinį ieškovės remiasi aštuoniais pagrindais.

                  1.

                  Pirmasis ieškinio pagrindas grindžiamas tuo, kad Komisija neteisingai taikė SESV 107 straipsnio 1 dalį ir (arba) padarė akivaizdžią vertinimo klaidą pasirinkdama mokesčių sistemos analizės referencinį pagrindą. Komisija referenciniu pagrindu turėjo laikyti ne tik pačią kontroliuojamųjų užsienio bendrovių sistemą, bet JK pelno mokesčio sistemą.

                  2.

                  Antrasis ieškinio pagrindas grindžiamas tuo, kad Komisija padarė teisės klaidą taikydama SESV 107 straipsnio 1 dalį ir (arba) padarė akivaizdžią vertinimo klaidą, nes pasirinko netinkamą požiūrį į kontroliuojamųjų užsienio bendrovių sistemos analizę. Komisija ginčijamo sprendimo 124 ir 126 konstatuojamosiose dalyse neteisingai traktavo 2010 m. JK apmokestinimo (tarptautinių ir kitų nuostatų) įstatymo (Taxation (International and Other Provisions) Act 2010) 9A dalies 9 skyriaus nuostatas kaip leidžiančias nukrypti nuo bendro apmokestinimo, numatyto 5 skyriuje.

                  3.

                  Trečiasis ieškinio pagrindas grindžiamas tuo, kad Komisija padarė teisės klaidą taikydama SESV 107 straipsnio 1 dalį, nes ginčijamo sprendimo 127 ir 151 konstatuojamosiose dalyse padarė išvadą, kad atrankinio kriterijaus buvo laikomasi nevienodai traktuojant įmones, esančias faktiškai ir teisiškai panašiose pozicijose.

                  4.

                  Ketvirtasis ieškinio pagrindas grindžiamas tuo, kad 2010 m. Apmokestinimo (tarptautinių ir kitų nuostatų) įstatymo (Taxation (International and Other Provisions) Act 2010) 371ID skirsnyje numatytas 75 proc. neapmokestinimas pateisinamas mokesčių sistemos pobūdžiu ir bendra struktūra.

                  5.

                  Penktasis ieškinio pagrindas grindžiamas tuo, kad mokesčio naštos nustatymas, atitinkantis 2010 m. JK apmokestinimo (tarptautinių ir kitų nuostatų) įstatymo (Taxation (International and Other Provisions) Act 2010) 9A dalies 9 skyriaus išimtis, kontroliuojamosioms užsienio bendrovėms kaip kategorijai pažeidžia ieškovių įsisteigimo laisvę, o tai prieštarauja SESV 49 straipsniui.

                  6.

                  Šeštasis ieškinio pagrindas grindžiamas akivaizdžia vertinimo klaida, susijusia su 75 proc. neapmokestinimu ir fiksuotu santykiu.

                  7.

                  Septintasis ieškinio pagrindas grindžiamas tuo, kad Komisijos sprendimas nesuderinamas su ES bendraisiais teisės principais — diskriminavimo draudimo ir lygybės.

                  8.

                  Aštuntasis ieškinio pagrindas grindžiamas tuo, kad Komisija padarė teisės klaidą taikydama pagal analogiją ar nepagrįstai remdamasi Tarybos direktyvos (ES) 2016/1164 (1) nuostatomis, kurios netaikomos ratione temporis.

         (1)  2016 m. liepos 12 d. Tarybos direktyva (ES) 2016/1164, kuria nustatomos kovos su mokesčių vengimo praktika, tiesiogiai veikiančia vidaus rinkos veikimą, taisyklės (OL L 193, 2016, p. 1).


title: Byla T-486/19: 2019 m. liepos 5 d. pareikštas ieškinys byloje Spectris ir Spectris Group/Komisija

text:
               16.9.2019

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 312/29

      2019 m. liepos 5 d. pareikštas ieškinys byloje Spectris ir Spectris Group/Komisija
      (Byla T-486/19)
      (2019/C 312/25)
      Proceso kalba: anglų

         Šalys

         Ieškovės: Spectris plc (Egamas, Jungtinė Karalystė) ir Spectris Group Holdings Ltd (Egamas), atstovaujamos baristerio C. McDonnell, solisitorių B. Goren ir K. Desai ir advokatės M. Peristeraki

         Atsakovė: Europos Komisija

         Reikalavimai

      Ieškovės Bendrojo Teismo prašo:

                  —

                  pripažinti, kad nebuvo neteisėtos valstybės pagalbos, taip pat i) panaikinti 2019 m. balandžio 2 d. Komisijos sprendimo C(2019) 2526 final dėl Jungtinės Karalystės įgyvendintos valstybės pagalbos SA.44896, kiek tai susiję su CFC Group Financing Exemption (Kontroliuojamų užsienio bendrovių grupių finansavimo išimtis), 1 straipsnį tiek, kiek jame nurodyta, kad yra neteisėta valstybės pagalba, ir ii) panaikinti reikalavimą Jungtinei Karalystei susigrąžinti iš ieškovių šiomis aplinkybėmis gautą tariamai neteisėtą valstybės pagalbą (ginčijamo sprendimo 2 ir 3 straipsniai),

                  —

                  nepatenkinus pirmojo reikalavimo, panaikinti ginčijamo sprendimo 2 ir 3 straipsnius tiek, kiek pagal juos reikalaujama, kad Jungtinė Karalystė susigrąžintų nurodytą valstybės pagalbą iš ieškovių,

                  —

                  priteisti iš atsakovės bylinėjimosi išlaidas.

         Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

      Grįsdamos ieškinį ieškovės remiasi septyniais pagrindais.

                  1.

                  Pirmasis ieškinio pagrindas grindžiamas tuo, kad vertinant reikšmingas faktines ir teisines aplinkybes ginčijamame sprendime padaryta akivaizdžių klaidų.

                              —

                              Konkrečiai kalbant, nurodyta, kad Komisija klaidingai supranta, kaip veikia aptariamos Jungtinės Karalystės kontroliuojamų užsienio bendrovių taisyklės, kiek tai susiję su pajamų iš nekomercinio finansinio pelno vertinimu. Be to, ginčijamame sprendime grupių finansavimo išimtis klaidingai laikoma mokestine išimtimi.

                  2.

                  Antrasis ieškinio pagrindas grindžiamas tuo, kad Komisija klaidingai nusprendė, kad kontroliuojamų užsienio bendrovių taisyklės yra pagalbos priemonė, kaip tai suprantama pagal SESV 107 straipsnio 1 dalį, ir dėl to šios taisyklės suteikia atrankinį pranašumą tam tikriems ūkio subjektams.

                              —

                              Konkrečiai kalbant, nurodoma, kad Komisija klaidingai nustatė referencinę sistemą kontroliuojamų užsienio bendrovių taisyklių poveikiui įvertinti ir klaidingai identifikavo dvi skirtingas situacijas kaip panašias į situaciją, kai taikoma grupių finansavimo išimtis. Vienos iš šių klaidų arba abiejų klaidų pasekmė yra tai, kad Komisija klaidingai nusprendė, jog šios taisyklės suteikia atrankinį pranašumą tam tikriems ūkio subjektams. Be to, Komisija klaidingai pripažino kontroliuojamų užsienio bendrovių taisykles kaip taisyklių rinkinį, kuris yra atskiras nuo Jungtinės Karalystės bendros pelno mokesčio sistemos, tuo pačiu ignoruodama kitus Jungtinės Karalystės pelno mokesčio sistemos bruožus, kurie turėtų būti taikomi kartu su kontroliuojamų užsienio bendrovių taisyklėmis. Todėl Komisijos atliktoje palyginamumo ir atrankumo analizėje padaryta akivaizdžių klaidų, susijusių su reikšmingų faktinių ir teisinių aplinkybių vertinimu.

                  3.

                  Trečiasis ieškinio pagrindas grindžiamas tuo, kad net ir padarius prielaidą, jog aptariamos su kontroliuojamomis užsienio bendrovėmis susijusios priemonės yra valstybės pagalba, kaip tai suprantama pagal SESV 107 straipsnio 1 dalį, ginčijamame sprendime buvo padaryta klaidinga išvada, kad nėra jokio pateisinimo, kuris galėtų būti taikomas siekiant apginti aptariamų priemonių atitiktį ES valstybės pagalbos taisyklėms. Be to, ginčijamas sprendimas yra neracionalus ir nenuoseklus, nes Komisija pagrįstai pripažino, kad Jungtinės Karalystės Taxation (International and Other Provisions) Act 2010 (2010 m. Mokesčių aktas (tarptautinės ir kitos nuostatos)) 9A dalies 9 skyrius yra pateisinamas tais atvejais, kai vienintelė priežastis taikyti kontroliuojamų užsienio bendrovių mokestį yra „su Jungtine Karalyste susijusio kapitalo“ kriterijus, atsižvelgiant į tai, kad šį kriterijų taikyti praktikoje gali būti pernelyg sudėtinga, tačiau tuo pat metu, nepateikdama tinkamų motyvų, Komisija tvirtina, kad minėtas 9 skyrius niekuomet nėra pateisinamas tais atvejais, kai dėl svarbių žmogiškųjų funkcijų kriterijaus taikomas kontroliuojamų užsienio bendrovių mokestis. Faktiškai taikyti svarbių žmogiškųjų funkcijų kriterijų praktikoje yra pernelyg sudėtinga, todėl Komisija turėjo konstatuoti, kad minėtas 9 skyrius yra pateisinamas ir šio kriterijaus kontekste, taigi, kad nėra valstybės pagalbos.

                  4.

                  Ketvirtasis ieškinio pagrindas grindžiamas tuo, kad, jeigu ginčijamas sprendimas bus patvirtintas, jo įgyvendinimas išieškant nurodytą valstybės pagalbą iš ieškovų pažeis pagrindinius ES teisės principus, įskaitant įsisteigimo laisvę ir laisvę teikti paslaugas; pažymima, kad ieškovių atveju aptariamos kontroliuojamos užsienio bendrovės yra kitose valstybėse narėse.

                  5.

                  Penktasis ieškinio pagrindas: iš ginčijamo sprendimo išplaukiantis nurodymas susigrąžinti pagalbą yra nepagrįstas ir prieštarauja pagrindiniams ES teisės principams.

                  6.

                  Šeštasis ieškinio pagrindas grindžiamas tuo, kad Komisija nenurodė tinkamų motyvų, susijusių su esminiais ginčijamo sprendimo elementais, pavyzdžiui, išvada, kad kontroliuojamų užsienio bendrovių mokestis pagal 2010 m. Mokesčių akto (tarptautinės ir kitos nuostatos)) 9A dalies 5 skyrių naudojant svarbių žmogiškųjų funkcijų kriterijų gali būti taikomas nesukeliant sunkumų ar nesudarant neproporcingos naštos.

                  7.

                  Septintasis ieškinio pagrindas grindžiamas tuo, kad ginčijamas sprendimas taip pat pažeidžia gero administravimo principą, pagal kurį reikalaujama, kad Komisija, vykdydama administracines procedūras, veiktų skaidriai ir numatomai ir savo sprendimus priimtų per protingą terminą. Yra neprotinga, kad Komisija užtrunka daugiau kaip ketverius metus sprendimui pradėti tyrimą šioje byloje priimti ir priima sprendimą praėjus daugiau nei šešeriems metams po to, kai įsigaliojo ginčijama priemonė.


title: Byla T-490/19: 2019 m. liepos 5 d. pareikštas ieškinys byloje Weston Investment ir kt./Komisija

text:
               16.9.2019

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 312/31

      2019 m. liepos 5 d. pareikštas ieškinys byloje Weston Investment ir kt./Komisija
      (Byla T-490/19)
      (2019/C 312/26)
      Proceso kalba: anglų

         Šalys

         Ieškovės: Weston Investment Co. Ltd (Londonas, Jungtinė Karalystė), Precis (1814) Ltd (Londonas), British American Tobacco Holdings Belgium NV (Briuselis, Belgija), British American Tobacco International Holdings (UK) Ltd (Londonas) ir British American Tobacco (GLP) Ltd (Londonas), atstovaujamos solisitoriaus M. Anderson

         Atsakovė: Europos Komisija

         Reikalavimai

      Ieškovės Bendrojo Teismo prašo:

                  —

                  panaikinti visą 2019 m. balandžio 2 d. Komisijos sprendimą C(2019) 2526 final dėl valstybės pagalbos SA.44896, kurią Jungtinė Karalystė suteikė dėl kontroliuojamųjų užsienio bendrovių grupės finansavimo išimties, kiek jis susijęs su ieškovėmis,

                  —

                  jei visas ginčijamas sprendimas nebus panaikintas, konstatuoti, kad į nuostolius, lengvatas ir išimtis, į kurias ieškovė turėjo teisę tuo metu, kai pasinaudojo grupių finansavimo išimtimi (GFI) arba į kurias būtų turėjusi teisę, jei nesinaudotų grupių finansavimo išimtimi, reikia atsižvelgti nustatant grąžintinos valstybės pagalbos dydį, net jei šiuo metu pagal Jungtinės Karalystės teisę galimybė pasinaudoti šiais nuostoliais, lengvatomis ir išimtimis nenumatyta,

                  —

                  priteisti iš atsakovės bylinėjimosi išlaidas.

         Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

      Grįsdamos ieškinį ieškovės remiasi aštuoniais pagrindais.

                  1.

                  Pirmasis ieškinio pagrindas grindžiamas tuo, kad atsakovė neįrodė, jog grupių finansavimo išimtis yra pranašumas. Ieškovės teigia, kad atsakovė neįrodė, jog pranašumas gaunamas kaskart pasinaudojus grupių finansavimo išimtimi. Be to, kiekviena ieškovė nurodo, kad pasirinko pasinaudoti grupių finansavimo išimtimi neatsižvelgdama į tai, kad mokėtinas mokestis būtų galėjęs būti mažesnis, jei ji būtų atlikusi analizę taikydama „vadovaujančių asmenų funkcijų“ kriterijų, numatytą Taxation (International and Other Provisions) Act 2010 [2010 m. įstatymas dėl apmokestinimo (tarptautinės ir kitos nuostatos)] 9A dalies 5 skyriaus 371EB straipsnyje.

                  2.

                  Antrasis ieškinio pagrindas grindžiamas tuo, kad nebuvo jokio valstybės kišimosi arba kišimosi panaudojant valstybės išteklius. Ieškovės teigia, kad atsakovė neįrodė, jog pasinaudojus grupių finansavimo išimtimi neišvengiamai sumažėja Jungtinėje Karalystėje mokėtino pelno mokesčio dydis.

                  3.

                  Trečiasis ieškinio pagrindas grindžiamas tuo, kad tam tikrų įmonių ar tam tikras prekes gaminančių šakų padėtis nėra palankesnė dėl grupių finansavimo išimties. Ieškovės nurodo, kad atsakovė suklydo, kai i) pernelyg siaurai apibrėžė referencinį pagrindą, t. y. apsiribojusi 9A dalimi, užuot pasirėmusi platesne Jungtinės Karalystės pelno mokesčio sistema; ii) nesuprato, kad Taxation (International and Other Provisions) Act 2010 [2010 m. įstatymas dėl apmokestinimo (tarptautinės ir kitos nuostatos)] 9A dalies 9 skyrius neleidžia nukrypti nuo šio įstatymo 5 skyriaus; iii) nepripažino, kad net jei 9 skyrius leistų nukrypti nuo minėto 5 skyriaus, grupių finansavimo išimtis pateisinama įstatymo 9A dalies pobūdžiu ir bendra struktūra.

                  4.

                  Ketvirtasis ieškinio pagrindas grindžiamas tuo, kad grupių finansavimo išimtis nedaro poveikio valstybių narių tarpusavio prekybai. Ieškovės nurodo, kad atsakovė padarė klaidą, kai nusprendė, jog grupių finansavimo išimtis gali turėti įtakos tarptautinių grupių sprendimui dėl vietos, kurioje bus vykdomos finansinės funkcijos ir bus jų pagrindinės buveinės Sąjungoje.

                  5.

                  Penktasis ieškinio pagrindas grindžiamas tuo, kad grupių finansavimo išimtis neiškraipo konkurencijos arba negali jos iškraipyti. Ieškovės nurodo, kad atsakovė neįrodė, jog dėl naudojimosi grupių finansavimo išimtimi neišvengiamai sumažėja Jungtinėje Karalystėje mokėtino pelno mokesčio dydis.

                  6.

                  Šeštasis ieškinio pagrindas grindžiamas tuo, kad tariamos valstybės pagalbos grąžinimas prieštarautų Sąjungos bendriesiems principams. Ieškovės nurodo, kad „vadovaujančių asmenų funkcijų“ kriterijus yra teisiškai nesaugus, kad Jungtinė Karalystė turėjo diskreciją, kad išsklaidytų šias abejones, ir kad atsakovė nepaisė savo pareigos atlikti išsamią visų svarbių veiksnių analizę. Nurodžiusi susigrąžinti valstybės pagalbą atsakovė pažeidė Tarybos reglamento (ES) 2015/1589 (1) 16 straipsnio 1 dalį, pagal kurią draudžiama susigrąžinti pagalbą, jei tai prieštarauja Sąjungos bendrajam principui.

                  7.

                  Septintasis ieškinio pagrindas grindžiamas tuo, kad atrankusis pranašumas būtų pašalintas ir susigrąžinimas nebūtų reikalingas, jei Jungtinė Karalystė atgaline data grupių finansavimo išimtį taikytų, kai skolinama patronuojančiosioms bendrovėms ir tretiesiems asmenims. Ieškovės nurodo, kad atsakovė nepripažino, jog dėl tokios priemonės bet koks atrankusis pranašumas būtų pašalintas (darant prielaidą, kad jis yra) ir kad tokiu atveju nebūtų neteisėtos valstybės pagalbos, kurią pagal Sąjungos teisę reikia susigrąžinti.

                  8.

                  Aštuntasis ieškinio pagrindas grindžiamas tuo, kad į nuostolius, lengvatas ir išimtis, į kurias ieškovė turėjo teisę, kai pasinaudojo grupių finansavimo išimtimi arba į kurias būtų turėjusi teisę, jei nesinaudotų grupių finansavimo išimtimi, reikia atsižvelgti nustatant grąžintinos valstybės pagalbos dydį, net jei šiuo metu pagal Jungtinės Karalystės teisę galimybė pasinaudoti šiais nuostoliais, lengvatomis ir atleidimais nuo mokesčio nenumatyta. Ieškovės teigia, kad būtent taip reikia aiškinti ginčijamo sprendimo 203 konstatuojamąją dalį, o kadangi taip nėra, ginčijamas sprendimas yra klaidingas, nes neatsižvelgus į šiuos nuostolius, lengvatas ir išimtis valstybės pagalbos dydis pervertinamas ir taip iškreipiama vidaus rinka.

         (1)  2015 m. liepos 13 d. Tarybos reglamentas (ES) 2015/1589, nustatantis išsamias Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo 108 straipsnio taikymo taisykles (OL L 248, 2015, p. 9).


title: Byla T-492/19: 2019 m. liepos 5 d. pareikštas ieškinys byloje GlaxoSmithKline Finance ir Setfirst/Komisija

text:
               16.9.2019

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 312/33

      2019 m. liepos 5 d. pareikštas ieškinys byloje GlaxoSmithKline Finance ir Setfirst/Komisija
      (Byla T-492/19)
      (2019/C 312/28)
      Proceso kalba: anglų

         Šalys

         Ieškovės: GlaxoSmithKline Finance plc (Brentford, Jungtinė Karalystė) ir Setfirst Ltd (Brentford), atstovaujamos QC K. Bacon ir advokato A. Lyle-Smythe

         Atsakovė: Europos Komisija

         Reikalavimai

      Ieškovės Bendrojo Teismo prašo:

                  —

                  panaikinti 2019 m. balandžio 2 d. Komisijos sprendimą C(2019) 2526 galutinis dėl Jungtinės Karalystės suteiktos valstybės pagalbos SA.44896, susijusios su kontroliuojamųjų užsienio bendrovių (CFC) grupės finansavimo visiško atleidimo nuo mokesčių;

                  —

                  nepatenkinus šios reikalavimo, panaikinti ginčijamą sprendimą tiek, kiek jis gali būti susijęs su nustatytomis ir tikrą ekonominę veiklą kitoje valstybėje narėje vykdančiomis CFC;

                  —

                  nepatenkinus šio reikalavimo, panaikinti ginčijamą sprendimą tiek, kiek jame nepateikiama pakankamai informacijos gavėjams, kaip apskaičiuoti grąžintiną pagalbos sumą be didelių sunkumų;

                  —

                  nepatenkinus šios reikalavimo, panaikinti ginčijamą sprendimą tiek, kiek Bendrajam Teismui atrodo tinkama ir

                  —

                  bet kuriuo atveju priteisti iš Komisijos ieškovės bylinėjimosi išlaidas, susijusias su šiuo procesu.

         Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

      Grįsdamos ieškinį ieškovės remiasi keturiais pagrindais.

                  1.

                  Pirmasis ieškinio pagrindas grindžiamas tuo, kad Komisija padarė teisės klaidą ir pateikė nepakankamai priežasčių, kodėl grupės finansavimo atleidimas nuo mokesčio (GFE) yra lengvata, nes kitoje valstybėje įsteigtoms CFC Sprendimo Cadbury Schweppes (1) poveikis yra toks, jog jų kontroliuojančiosios bendrovės neturi būti apmokestinamos jokiu CFC mokėtinu mokesčiu (net sumažintu mokesčiu, kuris imamas dėl dalinio GFE).

                  2.

                  Antrasis ieškinio pagrindas grindžiamas tuo, kad Komisija padarė teisės klaidą, akivaizdžią vertinimo klaidą ir nenurodė tinkamų priežasčių, kodėl ji nusprendė, jog GFE nebuvo pateisinamas pagrindais, užtikrinančiais įsisteigimo laisvės laikymąsi.

                  3.

                  Trečiasis ieškinio pagrindas grindžiamas tuo, kad Komisija padarė teisės klaidą ir akivaizdžią vertinimo klaidą, kai priėjo prie išvados, jog GFE buvo nepateisinamas nukrypimas, pagrįstas tuo, jog buvo siekiama išvengti sudėtingo ir neproporcingo pelno paskirstymo reikšmingų asmenų funkcijoms remiantis EBPO požiūriu, susijusiu su pelno paskirstymu nuolatinėms buveinėms.

                  4.

                  Ketvirtasis ieškinio pagrindas grindžiamas tuo, kad Komisija padarė teisės klaidą, nes pateikė tinkamos informacijos dėl išieškojimo kriterijų.

         (1)  2006 m. rugsėjo 12 d. Sprendimas Cadbury Schweppes ir Cadbury Schweppes Overseas/Commissioner of Inland Revenue (byla C-196/04, EU:C:2006:544).


title: Byla T-493/19: 2019 m. liepos 5 d. pareikštas ieškinys byloje International Personal Finance Investments/Komisija

text:
               16.9.2019

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 312/35

      2019 m. liepos 5 d. pareikštas ieškinys byloje International Personal Finance Investments/Komisija
      (Byla T-493/19)
      (2019/C 312/29)
      Proceso kalba: anglų

         Šalys

         Ieškovė: International Personal Finance Investments Ltd (Lidsas, Jungtinė Karalystė), atstovaujama solisitoriaus M. Anderson

         Atsakovė: Europos Komisija

         Reikalavimai

      Ieškovė Bendrojo Teismo prašo:

                  —

                  panaikinti visą 2019 m. balandžio 2 d. Komisijos sprendimą C(2019) 2526 final dėl valstybės pagalbos SA.44896, kurią Jungtinė Karalystė suteikė dėl kontroliuojamųjų užsienio bendrovių grupės finansavimo išimties, kiek jis susijęs su ieškove,

                  —

                  jei visas ginčijamas sprendimas nebus panaikintas: a) panaikinti jį tiek, kiek jis susijęs su Taxation (International and Other Provisions) Act 2010 [2010 m. įstatymas dėl apmokestinimo (tarptautinės ir kitos nuostatos)] 9A dalies 9 skyriuje numatyta „suderintų palūkanų“ išimtimi ir b) konstatuoti, kad į nuostolius, lengvatas ir išimtis, į kurias ieškovė turėjo teisę tuo metu, kai pasinaudojo grupių finansavimo išimtimi (GFI) arba į kurias būtų turėjusi teisę, jei nesinaudotų grupių finansavimo išimtimi, reikia atsižvelgti nustatant grąžintinos valstybės pagalbos dydį, net jei šiuo metu pagal Jungtinės Karalystės teisę galimybė pasinaudoti šiais nuostoliais, lengvatomis ir išimtimis nenumatyta,

                  —

                  priteisti iš atsakovės bylinėjimosi išlaidas.

         Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

      Grįsdama ieškinį ieškovė remiasi devyniais pagrindais.

                  1.

                  Pirmasis ieškinio pagrindas grindžiamas tuo, kad atsakovė neįrodė, jog grupių finansavimo išimtis yra pranašumas visais atvejais, kai ja naudojamasi. Be to, ieškovė nurodo, kad pasirinko pasinaudoti grupių finansavimo išimtimi (iš pradžių galvodama apie 75 % išimtį) neatsižvelgdama į tai, kad mokėtinas mokestis būtų galėjęs būti mažesnis, jei ji būtų atlikusi analizę taikydama „vadovaujančių asmenų funkcijų“ kriterijų, numatytą Taxation (International and Other Provisions) Act 2010 [2010 m. įstatymas dėl apmokestinimo (tarptautinės ir kitos nuostatos)] 9A dalies 5 skyriaus 371EB straipsnyje.

                  2.

                  Antrasis ieškinio pagrindas grindžiamas tuo, kad nebuvo jokio valstybės kišimosi arba kišimosi panaudojant valstybės išteklius. Ieškovė teigia, kad atsakovė neįrodė, jog pasinaudojus grupių finansavimo išimtimi neišvengiamai sumažėja Jungtinėje Karalystėje mokėtino pelno mokesčio dydis.

                  3.

                  Trečiasis ieškinio pagrindas grindžiamas tuo, kad tam tikrų įmonių ar tam tikras prekes gaminančių šakų padėtis nėra palankesnė dėl grupių finansavimo išimties. Ieškovė nurodo, kad atsakovė suklydo, kai i) pernelyg siaurai apibrėžė referencinį pagrindą, t. y. apsiribojusi 9A dalimi, užuot pasirėmusi platesne Jungtinės Karalystės pelno mokesčio sistema; ii) nesuprato, kad Taxation (International and Other Provisions) Act 2010 [2010 m. įstatymas dėl apmokestinimo (tarptautinės ir kitos nuostatos)] 9A dalies 9 skyrius neleidžia nukrypti nuo šio įstatymo 5 skyriaus; iii) nepripažino, kad net jei 9 skyrius leistų nukrypti nuo minėto 5 skyriaus, grupių finansavimo išimtis pateisinama įstatymo 9A dalies pobūdžiu ir bendra struktūra.

                  4.

                  Ketvirtasis ieškinio pagrindas grindžiamas tuo, kad grupių finansavimo išimtis nedaro poveikio valstybių narių tarpusavio prekybai. Ieškovė nurodo, kad atsakovė padarė klaidą, kai nusprendė, jog grupių finansavimo išimtis gali turėti įtakos tarptautinių grupių sprendimui dėl vietos, kurioje bus vykdomos finansinės funkcijos ir bus jų pagrindinės buveinės Sąjungoje, be kita ko, turint omenyje tai, kad iki 2016 m. 15-oje kitų valstybių narių nebuvo numatytos vienodos konkurencijos sąlygos ir nuostatos dėl kontroliuojamųjų užsienio bendrovių.

                  5.

                  Penktasis ieškinio pagrindas grindžiamas tuo, kad grupių finansavimo išimtis neiškraipo konkurencijos arba negali jos iškraipyti. Ieškovė nurodo, kad atsakovė neįrodė, jog dėl naudojimosi grupių finansavimo išimtimi neišvengiamai sumažėja Jungtinėje Karalystėje mokėtino pelno mokesčio dydis ir kad, atsižvelgiant į ketvirtajame pagrinde išdėstytus argumentus, grupių finansavimo išimtis neiškraipo konkurencijos.

                  6.

                  Šeštasis ieškinio pagrindas grindžiamas tuo, kad tariamos valstybės pagalbos grąžinimas prieštarautų Sąjungos bendriesiems principams. Ieškovė nurodo, kad „vadovaujančių asmenų funkcijų“ kriterijus yra teisiškai nesaugus, kad Jungtinė Karalystė turėjo diskreciją, kad išsklaidytų šias abejones, ir kad atsakovė nepaisė savo pareigos atlikti išsamią visų svarbių veiksnių analizę. Nurodžiusi susigrąžinti valstybės pagalbą atsakovė pažeidė Tarybos reglamento (ES) 2015/1589 (1) 16 straipsnio 1 dalį, pagal kurią draudžiama susigrąžinti pagalbą, jei tai prieštarauja Sąjungos bendrajam principui.

                  7.

                  Septintasis ieškinio pagrindas grindžiamas tuo, kad atrankusis pranašumas būtų pašalintas ir susigrąžinimas nebūtų reikalingas, jei Jungtinė Karalystė atgaline data grupių finansavimo išimtį taikytų, kai skolinama patronuojančiosioms bendrovėms ir tretiesiems asmenims. Ieškovė nurodo, kad atsakovė nepripažino, jog dėl tokios priemonės bet koks atrankusis pranašumas būtų pašalintas (darant prielaidą, kad jis yra) ir kad tokiu atveju nebūtų neteisėtos valstybės pagalbos, kurią pagal Sąjungos teisę reikia susigrąžinti.

                  8.

                  Aštuntasis ieškinio pagrindas grindžiamas tuo, kad į nuostolius, lengvatas ir išimtis, į kurias ieškovė turėjo teisę, kai pasinaudojo grupių finansavimo išimtimi arba į kurias būtų turėjusi teisę, jei nesinaudotų grupių finansavimo išimtimi, reikia atsižvelgti nustatant grąžintinos valstybės pagalbos dydį, net jei šiuo metu pagal Jungtinės Karalystės teisę galimybė pasinaudoti šiais nuostoliais, lengvatomis ir atleidimais nuo mokesčio nenumatyta. Ieškovė teigia, kad būtent taip reikia aiškinti ginčijamo sprendimo 203 konstatuojamąją dalį, o kadangi taip nėra, ginčijamas sprendimas yra klaidingas, nes neatsižvelgus į šiuos nuostolius, lengvatas ir išimtis valstybės pagalbos dydis pervertinamas ir taip iškreipiama vidaus rinka.

                  9.

                  Devintasis ieškinio pagrindas grindžiamas tuo, kad atsakovė nepagrindė savo požiūrio į „suderintų palūkanų“ išimtį ir neatliko išsamios visų svarbių veiksnių analizės. Ieškovė nurodo, kad atsakovė neatskyrė trijų 9 skyriuje numatytų skirtingų išimčių, kurios taikomos atskirai viena nuo kitos, ir nesuprato, kad „suderintų palūkanų“ išimtis nėra „vadovaujančių asmenų funkcijų“ kriterijaus analogas, ir kad „suderintų palūkanų“ kriterijaus (kuris glaudžiai susijęs su taisyklėmis, apribojančiomis palūkanų išlaidų atskaitą) buvimas minėtame 9 skyriuje įrodo, jog atsakovė suklydo pernelyg siaurai apibrėžusi referencinį pagrindą, t. y. apsiribojusi 9A dalimi, užuot pasirėmusi platesne Jungtinės Karalystės pelno mokesčio sistema.

         (1)  2015 m. liepos 13 d. Tarybos reglamentas (ES) 2015/1589, nustatantis išsamias Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo 108 straipsnio taikymo taisykles (OL L 248, 2015, p. 9).


title: Byla T-498/19: 2019 m. liepos 9 d. pareikštas ieškinys byloje Banco Cooperativo Español/BPV

text:
               16.9.2019

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 312/37

      2019 m. liepos 9 d. pareikštas ieškinys byloje Banco Cooperativo Español/BPV
      (Byla T-498/19)
      (2019/C 312/30)
      Proceso kalba: ispanų

         Šalys

         Ieškovė: Banco Cooperativo Español, SA (Madridas, Ispanija), atstovaujama advokatų D. Sarmiento Ramírez-Escudero ir J. Beltrán de Lubiano Sáez de Urabain
      Atsakovė: Junta Única de Resolución

         Reikalavimai

      Ieškovė Bendrojo Teismo prašo:

                  —

                  panaikinti ginčijamą sprendimą,

                  —

                  nepatenkinus šio prašymo,

                              a)

                              pripažinti, kad Deleguotojo reglamento 2015/63 12 ir 14 straipsniai netaikomi, kaip nurodyta šiame ieškinyje ir

                              b)

                              pripažinti, kad ginčijamas sprendimas negalioja.

                  —

                  bet kuriuo atveju priteisti iš Bendros pertvarkymo valdybos bylinėjimosi išlaidas.

         Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

      Šis ieškinys pateiktas dėl 2019 m. balandžio 16 d. Bendros pertvarkymo valdybos sprendimo (SRB/ES/SRF/2019/10) dėl ex ante įnašo į Bendrą pertvarkymo fondą apskaičiavimo už 2019 mokestinius metus.
      Ieškiniui pagrįsti ieškovė nurodo du pagrindus.

                  1.

                  Pirmasis pagrindas grindžiamas Komisijos deleguotojo reglamento (ES) 2015/63 (1) 12 straipsnio 2 dalies ir 14 straipsnio pažeidimu.

                              —

                              Šiuo klausimu ieškovė teigia, kad deleguotojo reglamento 12 ir 14 straipsniai turi būti aiškinami taip, kad 2018 m. sukurta institucinė užtikrinimo sistema turi būti pripažinta apskaičiuojant ex ante įnašą į Bendrą pertvarkymo fondą už 2019 mokestinius metus.

                  2.

                  Antrasis papildomas pagrindas grindžiamas prieštaravimu dėl neteisėtumo pagal SESV 277 straipsnį, kuriuo siekiama, kad Bendrasis Teismas pripažintų, jog deleguotojo reglamento 12 ir 14 straipsniai netaikomi, nes buvo pažeisti Direktyvos 2014/59/ES (2) 103 straipsnio 2 ir 7 punktai.

                              —

                              Šiuo klausimu ieškovė teigia, kad jeigu deleguotojo reglamento 12 ir 14 straipsniai turi būti aiškinami taip, kad 2018 m. sukurta institucinė užtikrinimo sistema neturi būti pripažinta apskaičiuojant ex ante įnašą į Bendrą pertvarkymo fondą už 2019 mokestinius metus, tai tais deleguotojo reglamento straipsniais pažeidžiami Direktyvos 2014/59/ES 103 straipsnio 2 ir 7 punktai, nes minėtuose deleguotojo reglamento straipsniuose neatsižvelgiama į sąlygas, taikomas įgaliojimų delegavimui Komisijai dėl to, kad i) įnašai į Fondą turi būti koreguojami pagal įnašą mokančios įstaigos rizikos pobūdį ir ii) įnašai į Fondą turi būti nustatomi atsižvelgiant į dalyvavimą institucinėje užtikrinimo sistemoje.

         (1)  2014 m. spalio 21 d. Komisijos deleguotasis reglamentas (ES) 2015/63, kuriuo papildomos Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2014/59/ES nuostatos dėl ex ante įnašų, skirtų pertvarkymo finansavimo struktūroms (OL L 233, 2016, p. 1, klaidų ištaisymas OL L 182, 2017 7 13, p. 55).

         (2)  2014 m. gegužės 15 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2014/59/ES, kuria nustatoma kredito įstaigų ir investicinių įmonių gaivinimo ir pertvarkymo sistema ir iš dalies keičiamos Tarybos direktyva 82/891/EEB, direktyvos 2001/24/EB, 2002/47/EB, 2004/25/EB, 2005/56/EB, 2007/36/EB, 2011/35/ES, 2012/30/ES bei 2013/36/ES ir Europos Parlamento ir Tarybos reglamentai (ES) Nr. 1093/2010 bei (ES) Nr. 648/2012 (OL L 173, 2014, p. 190).


title: Byla T-501/19: 2019 m. liepos 12 d. pareikštas ieškinys byloje Corneli/ECB

text:
               16.9.2019

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 312/38

      2019 m. liepos 12 d. pareikštas ieškinys byloje Corneli/ECB
      (Byla T-501/19)
      (2019/C 312/31)
      Proceso kalba: italų

         Šalys

         Ieškovė: Francesca Corneli (Veletris, Italija), atstovaujama advokato F. Ferraro

         Atsakovas: Europos Centrinis Bankas

         Reikalavimai

      Ieškovė Bendrojo Teismo prašo:

                  —

                  panaikinti 2019 m. gegužės 29 d. ECB vykdomosios valdybos sprendimą (protokolas L/LDG/19/182), kuriuo atsisakyta leisti susipažinti su ECB sprendimu taikyti Banca Carige S.p.A., kurio buveinė Genujoje (Italija), specialų administravimą ir su atitinkama byla, ir nurodyti atsakovui pateikti Bendrajam Teismui tą sprendimą ir visus ankstesnius, parengiamuosius, susijusius ir vėlesnius dokumentus.

                  —

                  priteisti iš atsakovo bylinėjimosi išlaidas.

         Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

      Šiuo ieškiniu siekiama, kad būtų panaikintas 2019 m. gegužės 29 d. ECB vykdomosios valdybos sprendimas (protokolas L/LDG/19/182), kuriuo atsisakyta leisti susipažinti su ECB sprendimu taikyti Banca Carige S.p.A., kurio buveinė Genujoje (Italija), specialų administravimą ir su atitinkama byla, ir kad atsakovui būtų nurodyta pateikti Bendrajam Teismui tą sprendimą ir visus ankstesnius, parengiamuosius, susijusius ir vėlesnius dokumentus.
      Grįsdama ieškinį ieškovė remiasi keturiais pagrindais.

                  1.

                  Pirmasis ieškinio pagrindas grindžiamas ECB sprendimo Nr. 2004/3 4 straipsnio pažeidimu ir klaidingu informacijos konfidencialumo, kuris saugomas pagal Europos Sąjungos teisę, išimties taikymu.

                              —

                              Šiuo klausimu ieškovė nurodė, kad ginčijamas sprendimas yra neteisėtas, nes jame nėra konkrečių įrodymų, patvirtinančių konfidencialias atitinkamo dokumento dalis, jų funkciją ir ECB siekiamą tikslą bei riziką, kurią keltų jų atskleidimas. Palyginus skirtingus interesus, nėra abejonių, jog konkretus santaupų turėtojų interesas apsaugoti savo akcijų dalis ir bendrovės valdymo veiksmingumą ir skaidrumą yra viršesnis už bendrą ir nemotyvuotą reikalavimą apsaugoti priežiūros procedūrą.

                  2.

                  Antrasis ieškinio pagrindas grindžiamas nepakankamu prašyto dokumento konfidencialumo motyvavimu.

                              —

                              Dėl šio aspekto nurodyta, kad ECB visiškai nemotyvavo, kodėl ginčijamas dokumentas konfidencialus, o tik nusprendė, tarytum tai būtų akivaizdu, kad pačios vykdomos priežiūros procedūros apsauga pateisina atsisakymą suteikti galimybę susipažinti.

                  3.

                  Trečiasis ieškinio pagrindas grindžiamas ECB sprendimo Nr. 2004/3 7 straipsnio 1 dalies ir 8 straipsnio 1 dalies pažeidimu ir nemotyvavimu.

                              —

                              Nurodyta, kad padarytas sunkus ECB sprendimo Nr. 2004/3 7 straipsnio 1 dalies ir 8 straipsnio 1 dalies pažeidimas ir netinkamai motyvuota, nes netenkinami bendros konfidencialumo prezumpcijos taikymui keliami reikalavimai ir bet kuriuo atveju ECB neatliko konkretaus dokumentų, su kuriais prašyta suteikti galimybę susipažinti, vertinimo.

                  4.

                  Ketvirtasis ieškinio pagrindas grindžiamas pagrindinės teisės į veiksmingą teisminę gynybą (Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijos 47 straipsnis) ir ECB sprendimo Nr. 2004/3 7 straipsnio 3 dalies ir 8 straipsnio 2 dalies pažeidimu.

                              —

                              Šiuo klausimu nurodyta, kad ECB negali visiškai nepaisyti akto adresatų, tarp kurių ir patys banko akcininkai, kurie turi teisę į veiksmingą gynybą, kaip tai suprantama pagal Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijos 47 straipsnį, nuo vadinamojo „prasto“ viešosios valdžios įgaliojimų įgyvendinimo, interesų. ECB pažeidė ir ECB sprendimo Nr. 2004/3 7 straipsnio 3 dalį ir 8 straipsnio 2 dalį, nes kelis kartus nurodė neįprastai didelį darbo krūvį, bet nepateikė jokių įrodymų, kai pratęsė dar 20 dienų terminą, per kurį turėjo būti atsakyta į ieškovės pateiktą prašymą suteikti galimybę susipažinti su dokumentais.


title: Byla T-504/19: 2019 m. liepos 12 d. pareikštas ieškinys byloje Crédit Lyonnais/ECB

text:
               16.9.2019

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 312/41

      2019 m. liepos 12 d. pareikštas ieškinys byloje Crédit Lyonnais/ECB
      (Byla T-504/19)
      (2019/C 312/33)
      Proceso kalba: prancūzų

         Šalys

         Ieškovė: Crédit Lyonnais (Lionas, Prancūzija), atstovaujama advokatų A. Champsaur ir A. Delors

         Atsakovas: Europos Centrinis Bankas

         Reikalavimai

      Ieškovė Bendrojo Teismo prašo:

                  —

                  remiantis SESV 256 ir 263 straipsniais, panaikinti 2019 m. gegužės 3 d. ECB priimtą sprendimą ECB-SSM-2019-FRCAG-39 tiek, kiek apskaičiuojant sverto koeficientą juo atsisakoma leisti ieškovei neįtraukti 34 % jos CDC pozicijų,

                  —

                  priteisti iš ECB visas bylinėjimosi išlaidas.

         Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

      Grįsdama ieškinį, ieškovė remiasi trimis pagrindais.

                  1.

                  Pirmasis ieškinio pagrindas grindžiamas SESV 266 straipsnio ir res judicata principo pažeidimu. Ieškovė tvirtina, kad savo sprendimą grįsdamas motyvais, kuriuos jau išnagrinėjo ir savo 2018 m. liepos 13 d. Sprendimu Crédit agricole/ECB (T-758/16, EU:T:2018:472) atmetė Bendrasis Teismas, ir toliau pabrėždamas teorinę Prancūzijos įsipareigojimų neįvykdymo riziką ir turto pardavimo katastrofos atveju riziką, bet neįrodydamas šių įtarimų pagrįstumo, Europos Centrinis Bankas pažeidė SESV 266 straipsnį ir res judicata principą.

                  2.

                  Antrasis ieškinio pagrindas grindžiamas, pirma, 2013 m. birželio 26 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) Nr. 575/2013 dėl prudencinių reikalavimų kredito įstaigoms ir investicinėms įmonėms ir kuriuo iš dalies keičiamas Reglamentas (ES) Nr. 648/2012 (OL L 176, 2013, p. 1) 429 straipsnio 14 dalies ir 400 straipsnio 1 dalies a punkto pažeidimu ir, antra, ECB įgaliojimų viršijimu. Ieškovė teigia, kad, savo sprendimą neleisti visiškai neįtraukti Crédit Lyonnais (toliau — LCL) pozicijų, apskaičiuojant jos CDC sverto koeficientą, grįsdamas koncentracijos Caisse des dépôts et consignations (Indėlių ir asignavimų kasa) rizikos buvimu, ECB nustato LCL prudencinį reikalavimą, susijusį su valstybės pozicijų koncentracija, o tai jam yra neleidžiama, remiantis Reglamento (ES) Nr. 575/2013 400 straipsnio 1 dalies a punktu, ir naudojasi įgaliojimais, numatytais to paties reglamento 429 straipsnio 14 dalyje, kitiems tikslams, nei numatyti minėtame straipsnyje.

                  3.

                  Trečiasis ieškinio pagrindas grindžiamas akivaizdžia vertinimo klaida, kurią ECB padarė atkakliai neatsižvelgdamas į specifines reguliuojamųjų taupomųjų indėlių savybes, taip pažeisdamas savo pareigą atidžiai ir nešališkai išnagrinėti visas reikšmingas nagrinėjamo atvejo aplinkybes ir padaryti atitinkamas išvadas. Ieškovė tvirtina, kad tokiu būdu ECB taip pat padarė akivaizdžią prudencinių reikalavimų, susijusių su reguliuojamaisiais taupomaisiais indėliais, vertinimo klaidą.


title: Byla T-520/19: 2019 m. liepos 22 d. pareikštas ieškinys byloje Heitec/EUIPO — Hetec Datensysteme (HEITEC)

text:
               16.9.2019

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 312/43

      2019 m. liepos 22 d. pareikštas ieškinys byloje Heitec/EUIPO — Hetec Datensysteme (HEITEC)
      (Byla T-520/19)
      (2019/C 312/35)
      Kalba, kuria surašytas ieškinys: vokiečių

         Šalys

         Ieškovė: Heitec AG (Erlangenas, Vokietija), atstovaujama advokato G. Wagner

         Atsakovė: Europos Sąjungos intelektinės nuosavybės tarnyba (EUIPO)

         Kita procedūros Apeliacinėje taryboje šalis: Hetec Datensysteme GmbH (Germeringas, Vokietija)

         Su procedūra EUIPO susijusi informacija

         Prekių ženklo, dėl kurio kilo ginčas, savininkė: ieškovė

         Prekių ženklas, dėl kurio kilo ginčas: žodinis Sąjungos prekių ženklas HEITEC — Sąjungos prekių ženklas Nr. 774 331

         Procedūra EUIPO: registracijos panaikinimo procedūra

         Ginčijamas sprendimas: 2019 m. balandžio 23 d. EUIPO antrosios apeliacinės tarybos sprendimas byloje R 1171/2018-2

         Reikalavimai

      Ieškovė Bendrojo Teismo prašo:

                  —

                  panaikinti ginčijamą sprendimą,

                  —

                  priteisti iš EUIPO bylinėjimosi išlaidas.

         Pagrindai, kuriais remiamasi

                  —

                  Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) 2017/1001 95 straipsnio 2 dalies pažeidimas,

                  —

                  Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) 2017/1001 58 straipsnio 1 dalies a punkto, siejamo su Komisijos reglamento (EB) Nr. 2868/95 40 taisyklės 5 dalimi, siejama su Komisijos reglamento (EB) Nr. 2868/95 22 taisyklės 3 ir 4 dalimis.


title: Byla T-527/19: 2019 m. liepos 26 d. pareikštas ieškinys byloje Sánchez Cano/EUIPO — Grupo Osborne (EL TORO BALLS Fini))

text:
               16.9.2019

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 312/44

      2019 m. liepos 26 d. pareikštas ieškinys byloje Sánchez Cano/EUIPO — Grupo Osborne (EL TORO BALLS Fini))
      (Byla T-527/19)
      (2019/C 312/36)
      Kalba, kuria surašytas ieškinys: ispanų

         Šalys

         Ieškovė: Sánchez Cano, SA (Molina del Segura, Ispanija), atstovaujama advokatų C. Giner Mas ir M. González Aleixandre

         Atsakovė: Europos Sąjungos intelektinės nuosavybės tarnyba (EUIPO)

         Kita procedūros Apeliacinėje taryboje šalis: Grupo Osborne, SA (El Puerto de Santa María, Ispanija)

         Su procedūra EUIPO susijusi informacija

         Prekių ženklo, dėl kurio kilo ginčas, savininkė: ieškovė Bendrajame Teisme

         Prekių ženklas, dėl kurio kilo ginčas: vaizdinio Sąjungos prekių ženklo „EL TORO BALLS Fini“ paraiška — Registracijos paraiška Nr. 15 648 595

         Procedūra EUIPO: protesto procedūra

         Ginčijamas sprendimas: 2019 m. kovo 22 d. EUIPO antrosios apeliacinės tarybos sprendimas byloje R 2690/2017-2

         Reikalavimai

      Ieškovė Bendrojo Teismo prašo:

                  —

                  Panaikinti visą ginčijamą sprendimą.

                  —

                  Priteisti iš atsakovės ieškovei bylinėjimosi išlaidas, susijusias su šiuo apeliaciniu skundu, taip pat tas, kurias ieškovė patyrė Apeliacinėje taryboje; tuo atveju, jei kita ginčijamo sprendimo šalis būtų įvardyta kaip įstojusi į bylą šalis, iš atsakovės ir iš kitos ginčijamo sprendimo šalies solidariai priteisti ieškovei bylinėjimosi išlaidas, susijusias su šiuo ieškiniu ir patirtas Apeliacinėje taryboje.

         Pagrindas, kuriuo remiamasi

      Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) 2017/1001 8 straipsnio 1 dalies b punkto pažeidimas.


title: Byla T-530/19: 2019 m. liepos 26 d. pareikštas ieškinys byloje Nord Stream/Parlamentas ir Taryba

text:
               16.9.2019

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 312/45

      2019 m. liepos 26 d. pareikštas ieškinys byloje Nord Stream/Parlamentas ir Taryba
      (Byla T-530/19)
      (2019/C 312/37)
      Proceso kalba: anglų

         Šalys

         Ieškovė: Nord Stream AG (Cugas, Šveicarija), atstovaujama advokatų M. Raible, C. von Köckritz ir J. von Andreae

         Atsakovai: Europos Parlamentas ir Europos Sąjungos Taryba

         Reikalavimai

      Ieškovė Bendrojo Teismo prašo:

                  —

                  panaikinti 2019 m. balandžio 17 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvą (ES) 2019/692, kuria iš dalies keičiama Direktyva 2009/73/EB dėl gamtinių dujų vidaus rinkos bendrųjų taisyklių, kiek šios direktyvos 1 straipsnio 9 dalimi įtrauktas Direktyvos 2009/73 49a straipsnio 3 dalies pirmas sakinys, kuriame nustatyta, kad „[s]prendimai pagal 1 ir 2 dalis priimami ne vėliau kaip 2020 m. gegužės 24 d.“,

                  —

                  priteisti iš Europos Parlamento ir/arba Europos Sąjungos Tarybos ieškovės bylinėjimosi išlaidas.

         Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

      Grįsdama ieškinį ieškovė remiasi trimis pagrindais.

                  1.

                  Pirmasis ieškinio pagrindas grindžiamas tuo, kad terminas galimiems sprendimams dėl nukrypti leidžiančių nuostatų priimti pagal naujai įtrauktą Direktyvos 2009/73 49a straipsnį yra per trumpas, todėl pažeidžiamas bendrasis teisinis proporcingumo principas, įtvirtintas ESS 5 straipsnio 4 dalyje.

                  2.

                  Antrasis ieškinio pagrindas grindžiamas tuo, kad iš dalies keičianti direktyva turi būti iš dalies panaikinta dėl SESV 296 straipsnio pažeidimo, nes joje nenurodyti motyvai dėl pernelyg trumpo termino nustatymo ginčijamoje nuostatoje.

                  3.

                  Trečiasis ieškinio pagrindas grindžiamas tuo, kad ginčijama nuostata pažeistas teisėtų lūkesčių principas, nes ja nepagrįstai apribota galimybė gauti sprendimą dėl nukrypti leidžiančios nuostatos pagal naujai įtrauktą Direktyvos 2009/73 49a straipsnį. Galimybė gauti tokius sprendimus dėl nukrypti leidžiančių nuostatų yra teisiškai reikalinga siekiant apsaugoti trečiųjų šalių jūros dujotiekių, kurie buvo baigti ir eksploatuojami įsigaliojus iš dalies keičiančiai direktyvai, operatorių teisėtus lūkesčius.


title: Byla T-532/19: 2019 m. liepos 29 d. pareikštas ieškinys byloje EC Brand Comércio, Importação e Exportação de Vestuário em Geral/EUIPO (pantys)

text:
               16.9.2019

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 312/46

      2019 m. liepos 29 d. pareikštas ieškinys byloje EC Brand Comércio, Importação e Exportação de Vestuário em Geral/EUIPO (pantys)
      (Byla T-532/19)
      (2019/C 312/38)
      Proceso kalba: anglų

         Šalys

         Ieškovė: EC Brand Comércio, Importação e Exportação de Vestuário em Geral LTDA (Sorokaba, Brazilija), atstovaujama advokatų B. Bittner ir U. Heinrich

         Atsakovė: Europos Sąjungos intelektinės nuosavybės tarnyba (EUIPO)

         Su procedūra EUIPO susijusi informacija

         Prekių ženklas, dėl kurio kilo ginčas: vaizdinis Europos Sąjungos prekių ženklas, kuriame yra žodinis elementas „pantys“ — Registracijos paraiška Nr. 17 869 310

         Ginčijamas sprendimas: 2019 m. gegužės 22 d. EUIPO penktosios apeliacinės tarybos sprendimas byloje R 314/2019-5

         Reikalavimai

      Ieškovė Bendrojo Teismo prašo:

                  —

                  panaikinti ginčijamą sprendimą, kiek juo atmestas skundas dėl šių prekių ir paslaugų:

                              —

                              5 klasė: higieniniai sugėrikliai, higieninės servetėlės, higieniniai rankšluostukai, šlapimą sugeriantys įklotai,

                              —

                              35 klasė: elektroninė mažmeninė prekyba moterų higienos produktais,

                  —

                  priteisti iš EUIPO bylinėjimosi išlaidas.

         Pagrindai, kuriais remiamasi

                  —

                  Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) 2017/1001 7 straipsnio 1 dalies c punkto pažeidimas,

                  —

                  Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) 2017/1001 7 straipsnio 1 dalies b punkto pažeidimas,

                  —

                  platus panaudojimas Europos Sąjungoje.


title: Byla T-533/19: 2019 m. liepos 29 d. pareikštas ieškinys byloje Artur Florêncio & Filhos, Affsports/EUIPO — Anadeco Gestion (sflooring)

text:
               16.9.2019

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 312/47

      2019 m. liepos 29 d. pareikštas ieškinys byloje Artur Florêncio & Filhos, Affsports/EUIPO — Anadeco Gestion (sflooring)
      (Byla T-533/19)
      (2019/C 312/39)
      Kalba, kuria surašytas ieškinys: anglų

         Šalys

         Ieškovė: Artur Florêncio & Filhos, Affsports Lda (Sintra, Portugalija), atstovaujama advokatės D. Martins Pereira Soares

         Atsakovė: Europos Sąjungos intelektinės nuosavybės tarnyba (EUIPO)

         Kita procedūros Apeliacinėje taryboje šalis: Anadeco Gestion, SA (Kartachena, Ispanija)

         Su procedūra EUIPO susijusi informacija

         Prekių ženklo, dėl kurio kilo ginčas, savininkė: ieškovė Bendrajame Teisme

         Prekių ženklas, dėl kurio kilo ginčas: juodos, baltos ir pilkos spalvų vaizdinio Europos Sąjungos prekių ženklo „sflooring“ paraiška — Registracijos paraiška Nr. 11 943 586

         Procedūra EUIPO: protesto procedūra

         Ginčijamas sprendimas: 2019 m. gegužės 20 d. EUIPO ketvirtosios apeliacinės tarybos sprendimas byloje R 1870/2018-4

         Reikalavimai

      Ieškovė Bendrojo Teismo prašo:

                  —

                  priimti visą šį ieškinį,

                  —

                  panaikinti visą ginčijamą sprendimą,

                  —

                  pakeisti ginčijamą sprendimą remiantis šio ieškinio motyvais ir leisti įregistruoti Europos Sąjungos prekių ženklą Nr. 11 943 588„sflooring“,

                  —

                  įpareigoti EUIPO padengti ieškovės bylinėjimosi išlaidas, įskaitant patirtąsias nagrinėjant bylą EUIPO,

                  —

                  įpareigoti kitą šalį apmokėti ieškovės bylinėjimosi išlaidas, patirtas per procedūrą EUIPO.

         Pagrindai, kuriais remiamasi

                  —

                  Įrodymų apie ankstesnio prekių ženklo T FLOORING naudojimą iš tikrųjų nepakankamumas.

                  —

                  Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) Nr. 2017/1001 8 straipsnio 1 dalies b punkto pažeidimas.


title: Byla T-535/19: 2019 m. liepos 30 d. pareikštas ieškinys byloje H.R. Participations/EUIPO — Hottinger Investment Management (JCE HOTTINGUER)

text:
               16.9.2019

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 312/48

      2019 m. liepos 30 d. pareikštas ieškinys byloje H.R. Participations/EUIPO — Hottinger Investment Management (JCE HOTTINGUER)
      (Byla T-535/19)
      (2019/C 312/40)
      Kalba, kuria surašytas ieškinys: prancūzų

         Šalys

         Ieškovė: H.R. Participations SA (Liuksemburgas, Liuksemburgas), atstovaujama advokatų P. Wilhelm ir J. Rossi

         Atsakovė: Europos Sąjungos intelektinės nuosavybės tarnyba (EUIPO)

         Kita procedūros Apeliacinėje taryboje šalis: Hottinger Investment Management Ltd (Londonas, Jungtinė Karalystė)

         Su procedūra EUIPO susijusi informacija

         Prekių ženklo, dėl kurio kilo ginčas, savininkė: ieškovė Bendrajame Teisme

         Prekių ženklas, dėl kurio kilo ginčas: žodinis Europos Sąjungos prekių ženklas JCE HOTTINGUER — Europos Sąjungos prekių ženklas Nr. 10 093 391

         Procedūra EUIPO: registracijos panaikinimo procedūra

         Ginčijamas sprendimas: 2019 m. gegužės 3 d. EUIPO antrosios apeliacinės tarybos sprendimas byloje R 2078/2018-2

         Reikalavimai

      Ieškovė Bendrojo Teismo prašo:

                  —

                  pripažinti ieškinį priimtinu ir pagrįstu;

                  —

                  panaikinti ginčijamą sprendimą;

                  —

                  priteisti iš EUIPO visas ieškovės patirtas bylinėjimosi išlaidas.

         Pagrindai, kuriais remiamasi

                  —

                  esminių procedūrinių reikalavimų pažeidimas tiek, kiek Panaikinimų skyriui pateiktame prašyme dėl panaikinimo yra netikslumų.

                  —

                  Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) 2017/1001 60 straipsnio 1 dalies c punkto, siejamo su to paties reglamento 8 straipsnio 4 dalimi, pažeidimas.


title: Byla T-546/19: 2019 m. rugpjūčio 7 d. pareikštas ieškinys byloje Isigny — Sainte Mère/EUIPO (Paauksuoto indo, ant kurio pavaizduota banga, forma)

text:
               16.9.2019

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 312/49

      2019 m. rugpjūčio 7 d. pareikštas ieškinys byloje Isigny — Sainte Mère/EUIPO (Paauksuoto indo, ant kurio pavaizduota banga, forma)
      (Byla T-546/19)
      (2019/C 312/41)
      Proceso kalba: prancūzų

         Šalys

         Ieškovė: Isigny — Sainte Mère (Isigny-sur-Mer, Prancūzija), atstovaujama advokatės D. Mallo Saint-Jalmes

         Atsakovė: Europos Sąjungos intelektinės nuosavybės tarnyba (EUIPO)

         Su procedūra EUIPO susijusi informacija

         Prekių ženklas, dėl kurio kilo ginčas: Erdvinio Europos Sąjungos prekių ženklo (Paauksuoto indo, ant kurio pavaizduota banga, forma) paraiška — Registracijos paraiška Nr. 17 871 521

         Ginčijamas sprendimas: 2019 m. gegužės 22 d. EUIPO penktosios apeliacinės tarybos sprendimas byloje R 1513/2018-5

         Reikalavimai

      Ieškovė Bendrojo Teismo prašo panaikinti ginčijamą sprendimą.

         Pagrindas, kuriuo remiamasi

      Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) 2017/1001 7 straipsnio 1 dalies b punkto pažeidimas.


title: Byla C-411/19: 2019 m. gegužės 27 d. Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio (Italija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje WWF Italia o.n.l.u.s. ir kt./Presidenza del Consiglio dei Ministri, Azienda Nazionale Autonoma Strade SpA (ANAS)

text:
               30.9.2019

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 328/2

      2019 m. gegužės 27 d. Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio (Italija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje WWF Italia o.n.l.u.s. ir kt./Presidenza del Consiglio dei Ministri, Azienda Nazionale Autonoma Strade SpA (ANAS)
      (Byla C-411/19)
      (2019/C 328/02)
      Proceso kalba: italų

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio

         Šalys pagrindinėje byloje

         Pareiškėjai: WWF Italia o.n.l.u.s., Lega Italiana Protezione Uccelli o.n.l.u.s., Gruppo di Intervento Giuridico o.n.l.u.s., Italia Nostra o.n.l.u.s., Forum Ambientalista, FC ir kt.

         Kitos administracinio proceso šalys: Presidenza del Consiglio dei Ministri, Azienda Nazionale Autonoma Strade SpA (ANAS)

         Prejudiciniai klausimai

                  1)

                  Europos Sąjungos Teisingumo Teismo klausiama, ar pagal Direktyvos 1992/43/EEB (1) 6 straipsnį, siejamą su Direktyva 2009/47/EB (2), jeigu ji taikytina nagrinėjamu atveju, yra draudžiami tokie nacionaliniai pirminės teisės aktai ir jų įgyvendinimui skirti pirmiau nurodyti antrinės teisės aktai, pagal kuriuos „paskutinės instancijos“ institucijai, kompetentingai priimti preliminaraus projekto aplinkosauginio suderinamumo priemonę tuo atveju, kai Ministro dell’ambiente e della tutela del territorio e del mare (Aplinkos ir teritorijos bei jūrų apsaugos ministras) pareiškia pagrįstą prieštaravimą, leidžiama patvirtinti, taigi, leisti tęsti procesą, remiantis tuo, kad yra svarbus viešasis interesas, net jei už aplinkos apsaugą atsakinga valstybės institucija nurodo, kad nėra galimybės parengti kokių nors poveikio švelninimo reikalavimų ir priemonių, taikytinų tvirtinamo projekto variantui, dėl kurio jau buvo pateiktas neigiamas poveikio aplinkai vertinimas (PAV)?

                  2)

                  Teisingumo Teismo klausiama, ar pagal minėtas direktyvas nėra galimas toks sprendimas, koks buvo priimtas šiuo atveju, kad, siekiant patvirtinti preliminarų darbų, kurių PAV buvo atliktas, projektą, minėtam „svarbiam viešajam interesui“ turi būti teikiama pirmenybė prieš aplinkosaugos interesą, jei jis grindžiamas išimtinai projekto didžiausio ekonominio efektyvumo principu, kraštovaizdžio, istorijos ir kultūros [vertybių] ir visuomenės bei ekonominių interesų apsaugos kriterijų atitiktimi ir poreikiu užbaigti transeuropinį kelių tinklą, šiuo atveju — TEN-[T], kuris, vadovaujantis 2013 m. gruodžio 11 d. Europos Parlamento ir Tarybos Reglamentu (ES) Nr. 1315/2013 (3), apibrėžiamas kaip „visuotinis“, nors egzistuoja alternatyvus ir aplinkos apsaugos atžvilgiu jau patvirtintas sprendimas?

                  3)

                  Teisingumo Teismo prašoma atsakyti, ar minėtus Bendrijos teisės aktus atitinka toks sprendimas, koks priimtas šiuo atveju, kuriuo pripažinta, jog tolesnius tyrimus, kurie yra susiję su kelio trasos, kurios PAV nebuvo patvirtintas, poveikiu aplinkai — įskaitant VINCA — galima atlikti galutiniame projekto etape, užuot nurodžius pasiūlymo pateikėjui toliau nagrinėti ir atlikti tyrimus, siekiant švelninti poveikį ekonomikai ir kraštovaizdžiui remiantis alternatyvia trasa, kuri jau yra patvirtinta aplinkosaugos atžvilgiu?

                  4)

                  Teisingumo Teismo prašoma atsakyti, ar, atsižvelgiant į šias sąlygas, tuo atveju, jeigu į pirmąjį, antrąjį ir trečiąjį klausimus dėl suderinamumo [su Sąjungos teise] būtų atsakyta teigiamai, pagal minėtas direktyvas nėra galimas toks sprendimas, koks priimtas šiuo atveju, pagal kurį nėra privaloma atsižvelgti į neigiamą nuomonę dėl aplinkosauginio suderinamumo, kurią kompetentinga institucija išreiškė per preliminaraus darbų projekto tvirtinimo procedūrą, nurodydama galutinio projekto etape atlikti nuodugnesnius poveikio teritorijos kraštovaizdžiui ir aplinkai vertinimus, visų pirma atkreipdama dėmesį į poveikio aplinkai vertinimą ir numatytas tinkamas poveikio kompensavimo ir švelninimo priemones?

                  5)

                  Teisingumo Teismo prašoma nurodyti, ar minėtomis direktyvomis užkertamas kelias tokiam sprendimui, kuriame nurodoma rengiant galutinį darbų planą atsižvelgti į nurodymus, pastabas ir rekomendacijas, susijusius su kraštovaizdžio ir aplinkos apsaugos reikalavimais, išdėstytais per tarnybų konferenciją, kurioje buvo aptartas preliminarus darbų projektas, nors buvo nustatyta, kad už aplinkos apsaugą atsakinga institucija neturi galimybės parengti tvirtinamam projekto variantui taikytinų reikalavimų ir poveikio švelninimo priemonių?

                  6)

                  Teisingumo Teismo prašoma nurodyti, ar pagal minėtas direktyvas nėra galimas toks sprendimas, koks buvo priimtas šiuo atveju, kai projekto pateikėjui buvo nurodyta išplėtoti darbų poveikio aplinkai tyrimą, įskaitant vadinamąjį tinkamą įvertinimą, kuris būtų parengtas pagal galiojančias teisės aktų nuostatas ir pagal kurį būtų atliekamas atitinkamas poveikio vertinimas?

                  7)

                  Teisingumo Teismo prašoma nurodyti, ar pagal minėtas direktyvas nėra galimas toks sprendimas, koks buvo priimtas šiuo atveju, kai buvo nustatyta trečioji šalis (Regione Lazio — Lacijaus regionas), kita nei įprastai atitinkamus įgaliojimus turinti tarnyba, kuriai pavesta patikrinti prie galutinio darbų projekto pridedamą poveikio aplinkai tyrimą, taip pat siekiant nustatyti papildomas poveikio kompensavimo ir švelninimo priemones, būtinas siekiant apsaugoti ir išsaugoti atitinkamos teritorijos aplinkos ir kraštovaizdžio komponentus, paliekant MATTM PAV-SAV komisijai, vadovaujantis Decreto legislativo n. 163/06 (Įstatyminis dekretas Nr. 163/06) 185 straipsnio 4 ir 5 dalimis, tik a posteriori, gavus minėto patikrinimo rezultatus, pareikšti nuomonę dėl to, ar aptariamas galutinis kelių statybos darbų projektas atitinka kraštovaizdžio ir aplinkos apsaugos reikalavimus?

         (1)  1992 m. gegužės 21 d. Tarybos direktyva 92/43/EEB dėl natūralių buveinių ir laukinės faunos bei floros apsaugos (OL L 206, 1992, p. 7; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 15 sk., 2 t., p. 102).

         (2)  2009 m. lapkričio 30 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2009/147/EB dėl laukinių paukščių apsaugos (OL L 20, 2010, p. 7).

         (3)  2013 m. gruodžio 11 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (ES) Nr. 1315/2013 dėl Sąjungos transeuropinio transporto tinklo plėtros gairių, kuriuo panaikinamas Sprendimas Nr. 661/2010/ES (OL L 348, 2013, p. 1).


title: Byla C-415/19: 2019 m. gegužės 28 d. Corte suprema di cassazione (Italija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Blumar SpA/Agenzia delle Entrate

text:
               30.9.2019

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 328/3

      2019 m. gegužės 28 d. Corte suprema di cassazione (Italija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Blumar SpA/Agenzia delle Entrate
      (Byla C-415/19)
      (2019/C 328/03)
      Proceso kalba: italų

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Corte suprema di cassazione

         Šalys pagrindinėje byloje

         Kasatorė: Blumar SpA

         Kita kasacinio proceso šalis: Agenzia delle Entrate

         Prejudicinis klausimas

      Ar atsižvelgiant į SESV 108 straipsnio 3 dalį, kaip ji išaiškinta Deggendorf jurisprudencijoje, Europos Komisijos sprendimą C(2008) 380 ir Bendrijos proporcingumo principą, su Bendrijos teise suderinami 2006 m. gruodžio 27 d.legge n. 296 (Įstatymas Nr. 296) vienintelio straipsnio 1223 dalis (dabar — 2005 m. vasario 4 d.legge n. 11 (Įstatymas Nr. 11) 16 bis straipsnio 11 dalis) ir 2007 m. gegužės 23 d.decreto del Presidente del Consiglio dei ministri (Ministro pirmininko dekretas)?


title: Sujungtos bylos T-244/16 ir T-285/17: 2019 m. liepos 11 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Yanukovych/Taryba (Bendra užsienio ir saugumo politika — Ribojamosios priemonės, taikomos atsižvelgiant į padėtį Ukrainoje — Lėšų įšaldymas — Asmenų, subjektų ir įstaigų, kurių lėšos ir ekonominiai ištekliai įšaldyti, sąrašas — Ieškovo pavardės palikimas sąraše — Tarybos pareiga patikrinti, ar trečiosios valstybės institucijos sprendimas priimtas paisant teisės į gynybą ir teisės į veiksmingą teisminę gynybą)

text:
               30.9.2019

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 328/38

      2019 m. liepos 11 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Yanukovych/Taryba
      (Sujungtos bylos T-244/16 ir T-285/17) (1)

      (Bendra užsienio ir saugumo politika - Ribojamosios priemonės, taikomos atsižvelgiant į padėtį Ukrainoje - Lėšų įšaldymas - Asmenų, subjektų ir įstaigų, kurių lėšos ir ekonominiai ištekliai įšaldyti, sąrašas - Ieškovo pavardės palikimas sąraše - Tarybos pareiga patikrinti, ar trečiosios valstybės institucijos sprendimas priimtas paisant teisės į gynybą ir teisės į veiksmingą teisminę gynybą)
      (2019/C 328/41)
      Proceso kalba: anglų

         Šalys

         Ieškovas: Viktor Fedorovych Yanukovych (Kijevas, Ukraina), atstovaujamas QC T. Beazley, baristerių E. Dean ir J. Marjason-Stamp

         Atsakovė: Europos Sąjungos Taryba, atstovaujama P. Mahnič ir J.-P. Hix

         Dalykas

      SESV 263 straipsniu grindžiamas prašymas panaikinti, pirma, 2016 m. kovo 4 d. Tarybos sprendimą (BUSP) 2016/318, kuriuo iš dalies keičiamas Sprendimas 2014/119/BUSP dėl ribojamųjų priemonių, taikytinų tam tikriems asmenims, subjektams ir įstaigoms atsižvelgiant į padėtį Ukrainoje (OL L 60, 2016, p. 76), ir 2016 m. kovo 4 d. Tarybos įgyvendinimo reglamentą (ES) 2016/311, kuriuo įgyvendinamas Reglamentas (ES) Nr. 208/2014 dėl ribojamųjų priemonių, taikytinų tam tikriems asmenims, subjektams ir įstaigoms atsižvelgiant į padėtį Ukrainoje (OL L 60, 2016, p. 1), ir, antra, 2017 m. kovo 3 d. Tarybos sprendimą (BUSP) 2017/381, kuriuo iš dalies keičiamas Sprendimas 2014/119/BUSP dėl ribojamųjų priemonių, taikytinų tam tikriems asmenims, subjektams ir įstaigoms atsižvelgiant į padėtį Ukrainoje (OL L 58, 2017, p. 34), ir 2017 m. kovo 3 d. Tarybos įgyvendinimo reglamentą (ES) 2017/374, kuriuo įgyvendinamas Reglamentas (ES) Nr. 208/2014 dėl ribojamųjų priemonių, taikytinų tam tikriems asmenims, subjektams ir įstaigoms atsižvelgiant į padėtį Ukrainoje (OL L 58, 2017, p. 1), tiek, kiek ieškovo pavardė buvo palikta asmenų, subjektų ir įstaigų, kuriems taikomos šios ribojamosios priemonės, sąraše.

         Rezoliucinė dalis

                  1.

                  Panaikinti 2016 m. kovo 4 d. Tarybos sprendimą (BUSP) 2016/318, kuriuo iš dalies keičiamas Sprendimas 2014/119/BUSP dėl ribojamųjų priemonių, taikytinų tam tikriems asmenims, subjektams ir įstaigoms atsižvelgiant į padėtį Ukrainoje, 2016 m. kovo 4 d. Tarybos įgyvendinimo reglamentą (ES) 2016/311, kuriuo įgyvendinamas Reglamentas (ES) Nr. 208/2014 dėl ribojamųjų priemonių, taikytinų tam tikriems asmenims, subjektams ir įstaigoms atsižvelgiant į padėtį Ukrainoje, 2017 m. kovo 3 d. Tarybos sprendimą (BUSP) 2017/381, kuriuo iš dalies keičiamas Sprendimas 2014/119/BUSP dėl ribojamųjų priemonių, taikytinų tam tikriems asmenims, subjektams ir įstaigoms atsižvelgiant į padėtį Ukrainoje, ir 2017 m. kovo 3 d. Tarybos įgyvendinimo reglamentą (ES) 2017/374, kuriuo įgyvendinamas Reglamentas (ES) Nr. 208/2014 dėl ribojamųjų priemonių, taikytinų tam tikriems asmenims, subjektams ir įstaigoms atsižvelgiant į padėtį Ukrainoje, tiek, kiek Viktor Fedorovych Yanukovych pavardė buvo palikta asmenų, subjektų ir įstaigų, kuriems taikomos šios ribojamosios priemonės, sąraše.

                  2.

                  Europos Sąjungos Taryba padengia savo ir V. F. Yanukovych patirtas bylinėjimosi išlaidas.

         (1)  OL C 243, 2016 7 4.


title: Byla T-805/16: 2019 m. liepos 11 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje IPPT PAN/Komisija ir REA (Arbitražinė išlyga — Šeštoji ir septintoji mokslinių tyrimų, technologinės plėtros ir demonstracinės veiklos bendrosios programos — Sprendimas išreikalauti kompensuoti dėl sutarčių vykdymo atsiradusius Sąjungos skolinius reikalavimus — Veiksminga teisminė gynyba — Teisė kreiptis į ombudsmeną — Finansinis reglamentas — Skolinio reikalavimo tikrumas — Teisėti lūkesčiai — Nediskriminavimo principas — Gero administravimo principas — Piktnaudžiavimas įgaliojimais — Sutartinė atsakomybė — Audito ataskaita — Reikalavimus atitinkančios išlaidos)

text:
               30.9.2019

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 328/39

      2019 m. liepos 11 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje IPPT PAN/Komisija ir REA
      (Byla T-805/16) (1)

      (Arbitražinė išlyga - Šeštoji ir septintoji mokslinių tyrimų, technologinės plėtros ir demonstracinės veiklos bendrosios programos - Sprendimas išreikalauti kompensuoti dėl sutarčių vykdymo atsiradusius Sąjungos skolinius reikalavimus - Veiksminga teisminė gynyba - Teisė kreiptis į ombudsmeną - Finansinis reglamentas - Skolinio reikalavimo tikrumas - Teisėti lūkesčiai - Nediskriminavimo principas - Gero administravimo principas - Piktnaudžiavimas įgaliojimais - Sutartinė atsakomybė - Audito ataskaita - Reikalavimus atitinkančios išlaidos)
      (2019/C 328/42)
      Proceso kalba: anglų

         Šalys

         Ieškovas: Instytut Podstawowych Problemów Techniki Polskiej Akademii Nauk (IPPT PAN) (Varšuva, Lenkija), atstovaujamas advokato M. Le Berre

         Atsakovės: Europos Komisija, iš pradžių atstovaujama M. Siekierzyńska ir P. Rosa Plaza, vėliau — M. Siekierzyńska ir F. van den Berghe, Mokslinių tyrimų vykdomoji įstaiga (REA), atstovaujama S. Payan-Lagrou ir V. Canetti, padedamų advokatų D. Waelbroeck ir A. Duron

         Ieškovės pusėje į bylą įstojusi šalis: Lenkijos Respublika, atstovaujama B. Majczyna

         Dalykas

      Pirma, pagal SESV 263 straipsnį pateiktas prašymas panaikinti 2016 m. rugsėjo 6 d. Komisijos sprendimą išreikalauti padengti tariamus jos skolinius reikalavimus ieškovui pagal dvi sutartis, sudarytas vykdant šeštąją Europos bendrijos mokslinių tyrimų, technologinės plėtros ir demonstracinės veiklos bendrąją programą, kompensuojant sumas, kurias REA turi sumokėti ieškovui pagal subsidijų susitarimą, sudarytą vykdant septintąją Europos bendrijos mokslinių tyrimų, technologinės plėtros ir demonstracinės veiklos bendrąją programą ir, antra, pagal SESV 272 straipsnį pateiktas prašymas konstatuoti, kad Komisija neturi tariamų skolinių reikalavimų pagal dvi sutartis, sudarytas vykdant minėtą šeštąją bendrąją programą, ir nurodyti Komisijai ir REA sumokėti jam 69 623,94 EUR sumą su palūkanomis pagal subsidijų susitarimą, sudarytą vykdant minėtą septintąją bendrąją programą.

         Rezoliucinė dalis

                  1.

                  Atmesti ieškinį.

                  2.

                  Instytut Podstawowych Problemów Techniki Polskiej Akademii Nauk (IPPT PAN) padengia du trečdalius savo bylinėjimosi išlaidų ir Mokslinių tyrimų vykdomosios įstaigos (REA) bylinėjimosi išlaidas.

                  3.

                  Europos Komisija padengia savo bylinėjimosi išlaidas ir vieną trečdalį IPPT PAN bylinėjimosi išlaidų.

                  4.

                  Lenkijos Respublika padengia savo bylinėjimosi išlaidas.

         (1)  OL C 22, 2017 1 23.


title: Byla T-578/19 R: 2019 m. rugsėjo 11 d. Bendrojo Teismo pirmininko nutartis byloje Sophia Group/Parlamentas (Laikinųjų apsaugos priemonių taikymas – Viešasis paslaugų pirkimas – Prašymas taikyti laikinąsias apsaugos priemones – Skubos nebuvimas)

text:
               28.10.2019

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 363/17

      2019 m. rugsėjo 11 d. Bendrojo Teismo pirmininko nutartis byloje Sophia Group/Parlamentas
      (Byla T-578/19 R)
      (Laikinųjų apsaugos priemonių taikymas - Viešasis paslaugų pirkimas - Prašymas taikyti laikinąsias apsaugos priemones - Skubos nebuvimas)
      (2019/C 363/25)
      Proceso kalba: prancūzų

         Šalys

         Ieškovė: Sophia Group (Saint-Josse-ten-Noode, Belgija), atstovaujama advokatų Y. Schneider ir C. H. de la Vallée Poussin

         Atsakovas: Europos Parlamentas, atstovaujamas L. Tapper Brandberg ir S. Toliušio

         Dalykas

      Prašymu, pagrįstu SESV 278 ir 279 straipsniais ir susijusiu su laikinųjų apsaugos priemonių taikymu, siekiama, viena vertus, sustabdyti 2019 m. liepos 30 d. Parlamento sprendimo skirti viešojo pirkimo 1 dalį, kurios dalykas yra „Buildings HelpDesk paslaugų teikimas“ (konkursas 06A0010/2019/M011), kitam konkurso dalyviui, vykdymą ir, kita vertus, sustabdyti sutarties, sudarytos su kitu konkurso dalyviu, vykdymą.

         Rezoliucinė dalis

                  1.

                  Atmesti prašymą taikyti laikinąsias apsaugos priemones.

                  2.

                  Atidėti bylinėjimosi išlaidų klausimo nagrinėjimą.


title: Byla T-424/18: 2019 m. rugsėjo 3 d. Bendrojo Teismo nutartis byloje Puma/EUIPO – Carrefour (Susikertančių linijų vaizdas)

text:
               28.10.2019

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 363/36

      2019 m. rugsėjo 3 d. Bendrojo Teismo nutartis byloje Puma/EUIPO – Carrefour (Susikertančių linijų vaizdas)
      (Byla T-424/18) (1)

      (2019/C 363/46)
      Proceso kalba: anglų
      Septintosios kolegijos pirmininkas nutartimi nurodė išbraukti bylą iš registro.

         (1)  OL C 301, 2018 8 27.


title: Byla C-730/19: 2019 m. spalio 3 d. pareikštas ieškinys byloje Europos Komisija/Bulgarijos Respublika

text:
               25.11.2019

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 399/34

      2019 m. spalio 3 d. pareikštas ieškinys byloje Europos Komisija/Bulgarijos Respublika
      (Byla C-730/19)
      (2019/C 399/40)
      Proceso kalba: bulgarų

         Šalys

         Ieškovė: Europos Komisija, atstovaujama Y. Marinova, E. Manhaeve

         Atsakovė: Bulgarijos Respublika

         Ieškovės reikalavimai

      Europos Komisija Teisingumo Teismo prašo:

                  —

                  nustatyti, kad Bulgarijos Respublika neįvykdė įsipareigojimų pagal Direktyvos 2008/50/EB (1) 13 straipsnio 1 dalį, siejamą su jos XI priedu, kiek zonoje BG0006 (Pietryčių Bulgarija) sistemingai ir nuolat nesilaiko:

                              i)

                              nuo 2007 m. sieros dioksido valandos ribinės vertės,

                              ii)

                              nuo 2007 m., išskyrus 2010 m. ir 2012 m., sieros dioksido dienos ribinės vertės,

                  —

                  nustatyti, kad nuo 2010 m. birželio 11 d. Bulgarijos Respublika neįvykdė įsipareigojimų pagal Direktyvos 2008/50/EB 23 straipsnio 1 dalį, siejamą su jos XV priedo A skirsniu, ypač 23 straipsnio 1 dalies antroje pastraipoje numatyto įsipareigojimo užtikrinti, kad zonoje BG0006 (Pietryčių Bulgarija) numatytos didžiausios sieros dioksido ribinės vertės būtų viršijamos kuo trumpesnį laikotarpį,

                  —

                  priteisti iš Bulgarijos Respublikos bylinėjimosi išlaidas.

         Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

      Pirmajame ieškinio pagrinde Komisija nurodo, kad Bulgarija pažeidė Direktyvos 2008/50/EB 13 straipsnio 1 dalies, siejamos su jos XI priedu, nuostatas, kiek zonoje BG0006 (Pietryčių Bulgarija) sistemingai ir nuolat nesilaiko maksimaliai leistinos sieros dioksido valandos ir dienos ribinės vertės.
      Antrajame ieškinio pagrinde Komisija nurodo, kad Bulgarija pažeidė Direktyvos 2008/50/EB 23 straipsnio 1 dalies antros pastraipos, siejamos su XV priedo A skirsniu, nuostatas, kiek nuo 2010 m. birželio 11 d. savo oro kokybės planuose nenumatė atitinkamų priemonių, kad užtikrintų, jog viršijimo laikotarpis būtų kuo trumpesnis.

         (1)  2008 m. gegužės 21 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2008/50/EB dėl aplinkos oro kokybės ir švaresnio oro Europoje (OL L 152, 2008, p. 1).


title: Byla C-538/18 P: 2018 m. rugpjūčio 16 d. České dráhy a.s. pateiktas apeliacinis skundas dėl 2018 m. birželio 20 d. Bendrojo Teismo (aštuntoji kolegija) priimto sprendimo byloje T-325/16 České dráhy / Komisija

text:
               29.10.2018

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 392/9

      2018 m. rugpjūčio 16 d.České dráhy a.s. pateiktas apeliacinis skundas dėl 2018 m. birželio 20 d. Bendrojo Teismo (aštuntoji kolegija) priimto sprendimo byloje T-325/16 České dráhy / Komisija

      (Byla C-538/18 P)
      (2018/C 392/14)
      Proceso kalba: čekų

         Šalys

         Apeliantė: České dráhy a.s., atstovaujama advokáti K. Muzikář ir J. Kindl

         Kita proceso šalis: Europos Komisija

         Dalykas

      Apeliacinis skundas dėl 2018 m. birželio 20 d. priimto Bendrojo teismo sprendimo byloje T-325/16 České dráhy / Komisija.
      Tame sprendime Bendrasis Teismas iš dalies patenkino pagal SESV 263 straipsnį pareikštą ieškinį, kuriuo České dráhy prašė panaikinti 2016 m. balandžio 18 d. Komisijos sprendimą C(2016) 2417 final byloje AT.40156 – Falcon. Bendrasis Teismas panaikino ginčijamą Komisijos sprendimą „tiek, kiek jis susijęs su kitais maršrutais nei Praha–Ostrava ir su kitais veiksmais nei įtariamas mažesnių už sąnaudas kainų taikymas“. Bendrasis Teismas atmetė likusią ieškinio dalį. Bendrasis Teismas taip pat nusprendė, kad kiekviena šalis padengia savo bylinėjimosi išlaidas.

         Apeliantės reikalavimai

         České dráhy Teisingumo Teismo prašo:

                  —

                  panaikinti 2018 m. birželio 20 d. priimtą Europos Sąjungos Bendrojo teismo sprendimą byloje T-325/16 České dráhy / Europos Komisija, EU:T:2018:368, tiek, kiek Bendrasis Teismas atmetė ieškinį ir tiek, kiek Bendrasis Teismas nusprendė dėl bylinėjimosi išlaidų,

                  —

                  panaikinti visą 2016 m. balandžio 18 d. Komisijos sprendimą C(2016) 2417 final byloje AT.40156 – Falcon,

                  —

                  priteisti iš Europos Komisijos bylinėjimosi išlaidas, patirtas per procesą byloje T-325/16 ir su šiuo apeliaciniu procesu susijusias bylinėjimosi išlaidas..

         Apeliacinio skundo pagrindai ir pagrindiniai argumentai

                  1.

                  Pirmasis pagrindas grindžiamas tuo, kad Bendrasis Teismas klaidingai nusprendė, jog ginčijamas Komisijos sprendimas yra pakankamai motyvuotas.

                     České dráhy teigia, kad Europos Komisija nepakankamai tiksliai ir išsamiai motyvavo ginčijamą sprendimą ir kad dėl to neįvykdė Teisingumo Teismo jurisprudencijoje nustatytų įsipareigojimų. Bendrasis Teismas priėmė klaidingą sprendimą, nes, nepaisant visko, jis nepanaikino viso ginčijamo Komisijos sprendimo.

                  2.

                  Antrasis pagrindas grindžiamas tuo, kad Bendrasis Teismas neatsižvelgė į aplinkybę, jog Komisija, prieš priimdama ginčijamą sprendimą, neatsižvelgė į didelį kiekį įrodymų, patvirtinančių, kad České dráhy veiksmai nebuvo neteisėti.

                     České dráhy tvirtina, kad Komisija, prieš priimdama ginčijamą sprendimą, neišnagrinėjo aplinkybių, įrodančių, kad jos elgesys nėra neteisėtas, ir kaltina Komisija, kad ši priėmė ginčijamą sprendimą (prieštaraujantį proporcingumo principui) remdamasi tik keliais atskirais ir iš konteksto ištrauktais įrodymais. Bendrasis Teismas priėmė klaidingą sprendimą dėl to, kad, nepaisant nieko, nepanaikino viso ginčijamo Komisijos sprendimo.

                  3.

                  Trečiasis pagrindas grindžiamas tuo, kad Bendrasis Teismas klaidingai įvertino SESV 102 straipsnio taikymo aplinkybes.

                     České dráhy tvirtina, kad Komisija, remdamasi Reglamento Nr. 1/2003, gali tirti tik tuos veiksmus, kuriais, kaip įtariama, gali būti pažeistas SESV 101 ir (arba) 102 straipsniai. Komisija nurodė atlikti patikrinimus ieškovės buveinėje, nes turėjo įtarimų, kad gali būti pažeistas SESV 102 straipsnis. Ši nuostata gali būti taikoma tik tuo atveju, jeigu: a) įmonė galbūt piktnaudžiavo dominuojančia padėtimi vidaus rinkoje arba didelėje jos dalyje ir b) įtariamas piktnaudžiavimas gali daryti esminės įtakos valstybių narių prekybai. Ieškovė įsitikinusi, kad Bendrasis Teismas padarė klaidingą išvadą, jog šiuo atvejo tos sąlygos yra tenkinamos.

                  4.

                  Ketvirtasis pagrindas grindžiamas tuo, kad Bendrojo Teismo sprendimas dėl bylinėjimosi išlaidų yra klaidingas.

                     České dráhy teigia, kad Bendrasis Teismas turėjo iš tikrųjų visiškai patenkinti ieškinį ir nurodyti Komisijai padengti České dráhy bylinėjimosi išlaidas.


title: Byla T-515/15: 2018 m. rugsėjo 13 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Almaz-Antey / Taryba („Bendra užsienio ir saugumo politika — Ribojamosios priemonės atsižvelgiant į Rusijos veiksmus, kuriais destabilizuojama padėtis Ukrainoje — Ieškovės pavadinimo palikimas subjektų, kuriems taikomos ribojamosios priemonės, sąraše — Proporcingumas — Vertinimo klaida — Pareiga motyvuoti — Pagrindinės teisės“)

text:
               29.10.2018

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 392/21

      2018 m. rugsėjo 13 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Almaz-Antey / Taryba

      (Byla T-515/15) (1)

      ((„Bendra užsienio ir saugumo politika - Ribojamosios priemonės atsižvelgiant į Rusijos veiksmus, kuriais destabilizuojama padėtis Ukrainoje - Ieškovės pavadinimo palikimas subjektų, kuriems taikomos ribojamosios priemonės, sąraše - Proporcingumas - Vertinimo klaida - Pareiga motyvuoti - Pagrindinės teisės“))
      (2018/C 392/24)
      Proceso kalba: anglų

         Šalys

         Ieškovė: Joint-Stock Company „Almaz-Antey“ Air and Space Defence Corp., buvusi OAO Concern PVO Almaz-Antey (Briuselis, Belgija), atstovaujama advokatų A. Haak, C. Stumpf ir M. Brüggemann

         Atsakovė: Europos Sąjungos Taryba, atstovaujama J.-P. Hix ir P. Mahnič

         Dalykas

      SESV 263 straipsniu grindžiamas prašymas, pirma, panaikinti 2015 m. birželio 22 d. Tarybos sprendimą (BUSP) 2015/971, kuriuo iš dalies keičiamas Sprendimas 2014/512/BUSP dėl ribojamųjų priemonių atsižvelgiant į Rusijos veiksmus, kuriais destabilizuojama padėtis Ukrainoje (OL L 157, 2015, p. 50), antra, 2015 m. liepos 31 d. Tarybos laišką, kuriuo ji pripažino, kad ieškovei ir toliau turi būti taikomos priemonės, numatytos 2014 m. liepos 31 d. Tarybos sprendime 2014/512/BUSP dėl ribojamųjų priemonių atsižvelgiant į Rusijos veiksmus, kuriais destabilizuojama padėtis Ukrainoje (OL L 229, 2014, p. 13), ir 2014 m. liepos 31 d. Tarybos reglamente (ES) Nr. 833/2014 dėl ribojamųjų priemonių atsižvelgiant į Rusijos veiksmus, kuriais destabilizuojama padėtis Ukrainoje (OL L 229, 2014, p. 1), trečia, 2015 m. gruodžio 21 d. Tarybos sprendimą (BUSP) 2015/2431, iš dalies keičiantį Sprendimą 2014/512 (OL L 334, 2015, p. 22) ir, ketvirta, 2016 m. liepos 1 d. Tarybos sprendimą (BUSP) 2016/1071, iš dalies keičiantį Sprendimą 2014/512 (OL L 178, 2016, p. 21), kiek šie aktai susiję su ieškove.

         Rezoliucinė dalis

                  1.

                  Atmesti ieškinį.

                  2.

                  Priteisti iš Joint-Stock Company „Almaz-Antey“ Air and Space Defence Corp. bylinėjimosi išlaidas.

         (1)  OL C 371, 2015 11 9.


title: Byla C-474/18 P: 2018 m. liepos 19 d. J-M.-E.V. e hijos, S.R.L. pateiktas apeliacinis skundas dėl 2018 m. balandžio 26 d. Bendrojo Teismo (šeštoji kolegija) priimto sprendimo byloje T-554/14 Messi Cuccittini / EUIPO – J-M.-E.V. e hijos

text:
               29.10.2018

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 392/5

      2018 m. liepos 19 d.J-M.-E.V. e hijos, S.R.L. pateiktas apeliacinis skundas dėl 2018 m. balandžio 26 d. Bendrojo Teismo (šeštoji kolegija) priimto sprendimo byloje T-554/14 Messi Cuccittini / EUIPO – J-M.-E.V. e hijos

      (Byla C-474/18 P)
      (2018/C 392/08)
      Proceso kalba: ispanų

         Šalys

         Apeliantė: J-M.-E.V. e hijos, S.R.L., atstovaujama advokatų J. Güell Serra ir R. Gimeno-Bayón Cobos

         Kitos proceso šalys: Europos Sąjungos intelektinės nuosavybės tarnyba ir Lionel Messi Cuccittini

         Apeliantės reikalavimai:

                  —

                  panaikinti visą skundžiamą 2018 m. balandžio 26 d. sprendimą byloje T-554/14 (1) ir atitinkamai:

                  —

                  priimti byloje galutinį sprendimą, jeigu šioje bylos stadijoje tai galima padaryti, arba

                  —

                  grąžinti bylą Bendrajam Teismui, kad šis priimtų sprendimą laikydamasis Teisingumo Teismo nurodytų privalomų paisyti kriterijų, ir

                  —

                  priteisti iš Lionel Messi Cuccittini bylinėjimosi išlaidas.

         Apeliacinio skundo pagrindai ir pagrindiniai argumentai

      Skundžiamame sprendime Bendrasis Teismas panaikino EUIPO Apeliacinės tarybos sprendimą, kuriuo atsisakyta įregistruoti prekių ženklą MESSI dėl galimybės supainioti jį su ankstesniu prekių ženklu MASSI, konstatuodamas, kad nors prekių ženklai MASSI ir MESSI yra vizualiai ir fonetiškai panašūs ir skirti toms pačioms prekėms, Apeliacinė taryba suklydo, nes tarp prekių ženklų egzistuojantys konceptualūs skirtumai panaikina bet kokią galimybę supainioti.
      Bendrojo Teismo sprendime padarytos keturios teisės klaidos, todėl apeliacinis skundas grindžiamas keturiais pagrindais:

                  1.

                  Skundžiamame sprendime Bendrasis Teismas nurodė, kad jeigu Apeliacinė taryba būtų atsižvelgusi į apeliantės žinomumą, ji būtų padariusi išvadą, kad konceptualiu požiūriu žodis „messi“ aiškiai skiriasi nuo žodžio „massi“. Priešingai, nei nurodyta skundžiamame sprendime, Bendrojo Teismo ir Teisingumo Teismo jurisprudencijoje pakartotinai įtvirtinta, kad prašomo įregistruoti prekių ženklo galbūt turimas geras vardas neturi reikšmės norint nustatyti, ar egzistuoja galimybė jį supainioti su ankstesniu prekių ženklu (ankstesnis Reglamento dėl Europos Sąjungos prekių ženklo 8 straipsnio 1 dalies b punktas).

                  2.

                  Bendrasis Teismas taip pat suklydo, kai nusprendė, kad paraišką pateikusio asmens pavardė buvo labai gerai žinoma ir kad tai faktas, į kurį Apeliacinė taryba turėjo atsižvelgti, nors pats Lionel Messi šio fakto neįrodė ir net nenurodė Apeliacinėje taryboje; tai faktas, kurį kiekvienas asmuo gali žinoti arba kurį galima patvirtinti bendrai prieinamais šaltiniais. Paraišką pateikusio asmens pavardės žinomumu, koks jis buvo Europoje tuo metu, kai buvo priimtas sprendimas dėl protesto (12/06/2013), negali būti remiamasi 2018 m., juo labiau, kad juo nebuvo remiamasi Apeliacinėje taryboje ir dėl jo nebuvo pateikta jokių įrodymų.

                  3.

                  Šioje byloje buvo egizistavo mutatio libelli, dėl kurio apeliantė negalėjo užtikrinti savo gynybos, nes Bendrasis Teismas leido pateikti naują atskirą pagrindą, kuriuo nebuvo remiamasi Apeliacinėje taryboje ir kuris grindžiamas „konceptualiu skiriamuoju MESSI pobūdžiu“.

                  4.

                  Skundžiamame sprendime klaidingai taikomas Sprendimas PICARO/PICASSO, nes: (i) byloje PICASSO/PICARO žinomas gerą vardą turintis prekių ženklas buvo proteste nurodytas prekių ženklas PICASSO, o šioje byloje tariamai gerai žinomas prekių ženklas yra prašomas įregistruoti prekių ženklas; (ii) minėtas sprendimas susijęs su prekėmis, kurias pirkdamas vidutinis vartotojas jas labai atidžiai vertina, o šioje byloje sprendžiamas ginčas susijęs su prekėmis, kurios skirtos Europos Sąjungos vidutiniam pakankamai informuotam ir protingai pastabiam bei nuovokiam vartotojui.

         (1)  ECLI:EU:T:218:230