title: Byla T-519/21: 2021 m. rugpjūčio 24 d. pareikštas ieškinys byloje VY / Komisija

text:
               2021 10 18

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 422/25

      2021 m. rugpjūčio 24 d. pareikštas ieškinys byloje VY / Komisija

      (Byla T-519/21)
      (2021/C 422/34)
      Proceso kalba: prancūzų

         Šalys

         Ieškovė: VY, atstovaujama advokato F. Moyse

         Atsakovė: Europos Komisija

         Reikalavimai

      Ieškovė Bendrojo Teismo prašo:

                  —

                  panaikinti 2021 m. gegužės 25 d. sprendimą;

                  —

                  pripažinti skundą priimtinu;

                  —

                  dėl esmės panaikinti 2020 m. kovo 30 d. sprendimą;

                  —

                  pripažinti, kad ji turi teisę į maitintojo netekimo išmoką pagal Pareigūnų tarnybos nuostatų VIII priedo 18 straipsnį;

                  —

                  bet kuriuo atveju, priteisti iš Komisijos bylinėjimosi išlaidas.

         Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

      Grįsdama ieškinį dėl Komisijos sprendimo neskirti jai maitintojo netekimo išmokos ieškovė remiasi penkiais pagrindais.

                  1.

                  Pirmasis pagrindas susijęs su 2021 m. vasario 2 d. skundo priimtinumu. Ieškovė teigia, kad pateiktas skundas yra priimtinas, nes 2020 m. kovo 30 d. sprendimas nebuvo administracinio sprendimo pobūdžio ir dėl jo negalėjo būti pareikštas ieškinys ir todėl buvo visiškai teisėtai pagrįsta manyti, kad jis yra paprasčiausias laiškas, kuriuo jai pranešama veiksmus, kurių reikia imti mirus jos sutuoktiniui..

                  2.

                  Antrasis pagrindas grindžiamas Europos Sąjungos Pareigūnų tarnybos nuostatų (toliau – Pareigūnų tarnybos nuostatai) VIII priedo 18 straipsnio neteisėtumo išimtimi (vienodo požiūrio ir nediskriminavimo dėl bendro gyvenimo teisinio ryšio principų pažeidimas).

                  3.

                  Trečiasis pagrindas grindžiamas teisės klaida taikant Pareigūnų tarnybos nuostatų VIII priedo 18 straipsnį, nes Komisija turėjo aiškinti šį straipsnį taip, kad jis apima bendrą sutuoktinių poroje gyvenimą, neatsižvelgiant į tai, ar pora yra susituokusi, sudariusi sutartį ar gyvena laisvoje sąjungoje.

                  4.

                  Ketvirtasis pagrindas grindžiamas klaida aiškinant sutuoktinio sąvoką maitintojo netekimo išmokos režimo taikymo tikslais, nes Europos visuomenės bendras išsivystymo lygis bendro gyvenimo srityje reikalauja šios sąvokos plataus aiškinimo.

                  5.

                  Penktasis pagrindas grindžiamas akivaizdžia vertinimo klaida, kuri padaryta neatsižvelgus į ypatingą ieškovės padėtį. Šiuo klausimu ieškovė nurodo, kad, pirma, ji su savo sutuoktiniu gyveno ilgiau nei 32 metus, antra, kad jie kartu turėjo vaiką, ir galiausiai, kad jos vyro sveikatai pablogėjus, ji buvo šalia jam pagelbėti.


title: Byla T-521/21: 2021 m. rugpjūčio 26 d. pareikštas ieškinys byloje 6Minutes Media / EUIPO – ad pepper media International (ad pepper the e-advertising network)

text:
               2021 10 18

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 422/26

      2021 m. rugpjūčio 26 d. pareikštas ieškinys byloje 6Minutes Media / EUIPO – ad pepper media International (ad pepper the e-advertising network)

      (Byla T-521/21)
      (2021/C 422/35)
      Kalba, kuria surašytas ieškinys: vokiečių

         Šalys

         Ieškovė: 6Minutes Media GmbH (Berlynas, Vokietija), atstovaujama advokatų N. Marquard ir P. Koch

         Atsakovė: Europos Sąjungos intelektinės nuosavybės tarnyba (EUIPO)

         Kita procedūros Apeliacinėje taryboje šalis: ad pepper media International NV (Niurnbergas, Vokietija)

         Su procedūra EUIPO susijusi informacija

         Prekių ženklo, dėl kurio kilo ginčas, savininkė: kita procedūros Apeliacinėje taryboje šalis

         Prekių ženklas, dėl kurio kilo ginčas: vaizdinis pilkos ir raudonos spalvų Europos Sąjungos prekių ženklas „ad pepper the e-advertising network“ – Europos Sąjungos prekių ženklas Nr. 9 680 737

         Procedūra EUIPO: registracijos pripažinimo negaliojančia procedūra

         Ginčijamas sprendimas: 2021 m. birželio 18 d. EUIPO penktosios apeliacinės tarybos sprendimas byloje R 1621/2020-5

         Reikalavimai

      Ieškovė Bendrojo Teismo prašo:

                  —

                  panaikinti ginčijamą sprendimą, kiek juo buvo atmestas prašymas atšaukti Sąjungos prekių ženklą Nr. 9 680 737, ir atšaukti Sąjungos prekių ženklą Nr. 9 680 737 visa apimtimi.

                  —

                  priteisti iš atsakovės bylinėjimosi išlaidas ir, jei būtų formalus įstojimas į bylą, ir iš kitos šalies Apeliacinėje taryboje bylinėjimosi išlaidas, įskaitant ieškovės nurodytąsias.

         Pagrindai, kuriais remiamasi

                  —

                  Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) 2017/1001 58 straipsnio 1 dalies a punkto, siejamo su 18 straipsnio 2 dalimi, pažeidimas,

                  —

                  Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) 2017/1001 58 straipsnio 1 dalies a punkto, siejamo su 18 straipsnio 1 dalimi ir 2 dalies a punktu, pažeidimas,

                  —

                  Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) 2017/1001 58 straipsnio 1 dalies a punkto pažeidimas dėl padarytos teisės klaidos nesant faktinio naudojimo įrodymų.


title: Byla T-526/21: 2021 m. rugpjūčio 27 d. pareikštas ieškinys byloje Gutseriev / Taryba

text:
               2021 10 18

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 422/27

      2021 m. rugpjūčio 27 d. pareikštas ieškinys byloje Gutseriev / Taryba

      (Byla T-526/21)
      (2021/C 422/36)
      Proceso kalba: anglų

         Šalys

         Ieškovas: Mikail Safarbekovich Gutseriev (Maskva, Rusija), atstovaujamas solisitoriaus QC B. Kennelly, baristerio J. Pobjoy ir advokato D. Anderson

         Atsakovė: Europos Sąjungos Taryba

         Reikalavimai

      Ieškovas Bendrojo Teismo prašo:

                  —

                  panaikinti i) 2021 m. birželio 21 d. Tarybos įgyvendinimo sprendimą (BUSP) 2021/1002, kuriuo įgyvendinamas Sprendimas 2012/642/BUSP dėl ribojamųjų priemonių atsižvelgiant į padėtį Baltarusijoje (OL L 219I, 2021, p. 70), ir ii) 2021 m. birželio 21 d. Tarybos įgyvendinimo reglamentą (ES) 2021/997, kuriuo įgyvendinama Reglamento (EB) Nr. 765/2006 dėl Baltarusijai taikomų ribojamųjų priemonių 8a straipsnio 1 dalis (OL L 219I, 2021, p. 3), kiek šie aktai taikomi ieškovui (toliau kartu – ginčijami aktai),

                  —

                  pripažinti iš dalies pakeisto 2012 m. spalio 15 d. Tarybos sprendimo 2012/642/BUSP dėl ribojamųjų priemonių Baltarusijai (OL L 285, p. 1) 4 straipsnio 1 dalį ir iš dalies pakeisto 2006 m. gegužės 18 d. Tarybos reglamento (EB) Nr. 765/2006 2 straipsnio 5 dalį netaikytinomis dėl neteisėtumo, kiek jos susijusios su ieškovu, ir dėl šios priežasties panaikinti ginčijamus aktus, kiek jie susiję su ieškovu.

         Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

      Grįsdamas ieškinį ieškovas remiasi trimis pagrindais.

                  1.

                  Pirmasis ieškinio pagrindas grindžiamas tuo, kad Taryba padarė akivaizdžią vertinimo klaidą, kai pripažino, kad įvykdytas kriterijus, taikomas norint įtraukti ieškovą į ginčijamas priemones.

                  2.

                  Antrasis ieškinio pagrindas grindžiamas tuo, kad Taryba pažeidė ieškovo pagrindines teises, įskaitant teisę į privatų gyvenimą, teisę į gynybą, nuosavybės teisę ir teisę užsiimti verslu.

                  3.

                  Trečiasis ieškinio pagrindas grindžiamas tuo, kad neteisėta aiškinti Tarybos sprendimo 2012/642 4 straipsnio 1 dalyje ir Tarybos reglamento (EB) Nr. 765/2006 2 straipsnio 5 dalyje nurodytą įtraukimo kriterijų kaip apimantį bet kokią paramos ar naudos formą.


title: Byla T-527/21: 2021 m. rugpjūčio 30 d. pareikštas ieškinys byloje Abenante ir kt. / Taryba ir Parlamentas

text:
               2021 10 18

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 422/28

      2021 m. rugpjūčio 30 d. pareikštas ieškinys byloje Abenante ir kt. / Taryba ir Parlamentas

      (Byla T-527/21)
      (2021/C 422/37)
      Proceso kalba: italų

         Šalys

         Ieškovai: Stefania Abenante (Ferara, Italija) ir 423 kiti ieškovai, atstovaujami advokato M. Sandri

         Atsakovai: Europos Parlamentas, Europos Sąjungos Taryba

         Reikalavimai

      Ieškovai Bendrojo Teismo prašo:

                  —

                  taikant neatidėliotiną laikinosios apsaugos priemonę, nedelsiant sustabdyti 1 straipsnio 1 dalies a ir b punktų taikymą;

                  —

                  pateikdami pagrindinį reikalavimą, panaikinti visą ginčijamą reglamentą

                  —

                  papildomai, galutinai panaikinti Reglamento (ES) Nr. 2021/953 (1) 3 straipsnio 1 dalies a punktą arba panaikinti Reglamento (ES) Nr. 2021/953 3 straipsnio 1 dalies b punktą galutinai ir (arba) iki to laiko, kol į reglamentą bus aiškiai įtraukta nuostata, numatanti, kad teigiami Covid-19 atvejai yra tik tie teigiami atvejai, kurie numatyti Pasaulio sveikatos organizacijos (PSO) ir Europos ligų prevencijos ir kontrolės centro (ECDC) protokoluose dėl RT-PCR tepinėlių, kiek tai susiję su besimptomiais asmenimis ir simptomų turinčiais asmenimis, ir dėl vystymosi ciklų;

                  —

                  taip pat papildomai, siekiant suderinti konkrečius šalių reikalavimus, panaikinti ginčijamo reglamento 3 straipsnio 1 dalies a ir b punktų turinį, jį iš dalies pakeisti ir nustatyti pareigą išduoti ES pažymėjimą, tik kai ES pilietis reglamente nurodytais atvejais atliko seilių tyrimą ir jei tyrimo rezultatas teigiamas, buvo laikomasi PPO ir ECDC protokolų siekiant veiksmingai patikrinti patvirtintą Covid 19 Cov 2 atvejį.

                  —

                  nurodyti atsakovams padengti bylinėjimosi išlaidas.

         Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

      Grįsdami ieškinį ieškovai remiasi keturiais pagrindais.

                  1.

                  Pirmasis ieškinio pagrindas grindžiamas Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijos (toliau – Chartija) 20–21 straipsnių ir Europos Tarybos rezoliucijų Nr. 2383/21 ir Nr. 2361/2021 pažeidimu.
                  Šiuo klausimu ieškovai teigia, kad ginčijamas reglamentas, kuris yra palankesnis paskiepytiems nuo Covid 19, nei nepaskiepytiems, asmenims, remiantis klaidinga moksline prielaida, kad vakcinuoti asmenys negali užkrėsti, sukuria neteisėtą diskriminaciją, kiek tai susiję su judėjimo laisve, kurią aiškiai draudžia Europos Taryba, Europos žmogaus teisių teismo (EŽTT) vykdomoji institucija, t. y. organizacija, kurios narės yra valstybės narės, kurią remia Europos Sąjunga, todėl nuo jos politikos negali nukrypti valstybės narės ir Sąjunga.

                  2.

                  Antrasis ieškinio pagrindas grindžiamas Chartijos 20, 21 ir 41–49 straipsnių bei Chartijos 54 straipsnio pažeidimu.
                  Šiuo klausimu teigiama, kad reglamente nenurodytas joks šaltinis, pateikiantis nuorodų ar įrodymų, kad iš tiesų egzistuoja mokslinis netikrumas dėl to, ar paskiepyti asmenys gali mažiau užkrėsti Sars-CoV-2 kitus asmenis, palyginti su neužsikrėtusiais asmenimis. Buvo neatliktos būtinos prevencinės tinkamos medicininės-mokslinės konsultacijos šiam teiginiui pagrįsti. Teiginiui, kad paskiepyti asmenys neužkrečia kitų asmenų, prieštarauja pats reglamentas, kuriame nurodyta, kad reikia laukti įrodymų. Nei vienas ES pilietis negali būti diskriminuojamas ir negali būti ribojama jo pagrindinė neriboto judėjimo teisė, jei nėra jokių įrodymų apie tokio ribojimo mokslinį pagrįstumą.

                  3.

                  Trečiasis ieškinio pagrindas grindžiamas Chartijos 21 straipsnio pažeidimu piktnaudžiaujant įgaliojimais ir teisėtumo principo, nustatyto Chartijos 49 straipsnyje, pažeidimu, nes reglamento moksliniam pagrindui trūksta esmės.
                  Šiuo klausimu teigiama, kad vakcinų, skirtų užkirsti kelią viruso Sars cov 2 plitimui, kūrimu ir leidimu jomis prekiauti niekada nebuvo siekiama, kad paskiepyti asmenys neužkrėstų kitų asmenų. Vakcinų taikymo išplėtimas už jų kūrimo ir leidimo ribų yra neteisėtas. Egzistuoja daug neginčytinų dokumentinių įrodymų, pagrįstų statistiniais duomenimis apie infekcijų tendencijas Europoje ir pasaulyje, kurie įrodo, kad šalys, kuriose skiepijama daugiausiai, yra tos, kuriose didžiausias sergamumas, ir kad paskiepyti asmenys padeda skleisti atmainas, konkrečiai „Delta“ atmainą.

                  4.

                  Ketvirtasis ieškinio pagrindas grindžiamas Chartijos 20 ir 35 straipsnių pažeidimu tiek, kiek ginčijamas reglamentas nesuderintas su PPO ir ECDC gairėmis dėl tepinėlių naudojimo. Piktnaudžiavimas įgaliojimais.
                  Šiuo klausimu teigiama, kad Rt-PCR tepinėliai kai kurių šalių laboratorijose yra amplifikuoti didesniu ciklų skaičiumi, nei numatyta ECDC ir PPO. Tepinėliai naudojami be prevencinio ir (arba) vėlesnio klinikinio patikrinimo, o neteisinga amplifikacija reiškia, kad rezultatai yra klaidingi. Jei rezultatas teigiamas, tyrimas nėra kartojamas, kaip numatyta PPO gairėse, o tai in vitro tyrimo atveju visiškai nepatikima. Ginčijamas reglamentas įpareigoja besimptomius asmenis pasitikrinti tam, kad gautų ES pažymėjimą, nors PPO gairėse nustatyta, kad besimptomių asmenų Rt-PCR tepinėlio ir (ar) greitasis antigenų tyrimas yra beprasmis, nes nėra įrodymų, kad jie užkrečia. Vienintelis realiai įmanomas sprendimas maksimaliai moksliškai patikimai siekiant saugių kelionių tikslo, nustatyto ginčijamame reglamente, yra įpareigoti paskiepytus ir nepaskiepytus asmenis atlikti seilių tyrimą prieš pat būtiną reikalaujamą naudojimą, o teigiamo rezultato atveju atlikti Rt-PCR tepinėlio tyrimą, kuris amplifikuotas PPO ir ECDC gaires atitinkančiu ciklų skaičiumi.

         (1)  2021 m. birželio 14 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (ES) 2021/953 dėl sąveikiųjų COVID-19 skiepijimo, tyrimo ir persirgimo pažymėjimų (ES skaitmeninio COVID pažymėjimo) išdavimo, tikrinimo ir pripažinimo sistemos, kuria siekiama sudaryti palankesnes sąlygas asmenims laisvai judėti COVID-19 pandemijos metu (OL L 211, 2021, p. 1).


title: Byla T-530/21: 2021 m. rugpjūčio 30 d. pareikštas ieškinys byloje Pierre Lannier / EUIPO – Pierre Lang Trading (PL)

text:
               2021 10 18

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 422/29

      2021 m. rugpjūčio 30 d. pareikštas ieškinys byloje Pierre Lannier / EUIPO – Pierre Lang Trading (PL)

      (Byla T-530/21)
      (2021/C 422/38)
      Kalba, kuria surašytas ieškinys: prancūzų

         Šalys

         Ieškovas: Pierre Lannier (Ernolsheim-lès-Saverne, Prancūzija), atstovaujamas advokato N. Boespflug

         Atsakovė: Europos Sąjungos intelektinės nuosavybės tarnyba (EUIPO)

         Kita procedūros Apeliacinėje taryboje šalis: Pierre Lang Trading GmbH (Viena, Austrija)

         Su procedūra EUIPO susijusi informacija

         Prekių ženklo, dėl kurio kilo ginčas, paraišką pateikęs asmuo: ieškovas Bendrajame Teisme

         Prekių ženklas, dėl kurio kilo ginčas: vaizdinio Europos Sąjungos prekių ženklo PL paraiška – Registracijos paraiška Nr. 16 176 992

         Procedūra EUIPO: protesto procedūra

         Ginčijamas sprendimas: 2021 m. birželio 11 d. EUIPO penktosios apeliacinės tarybos sprendimas byloje R 1915/2020-5

         Reikalavimai

      Ieškovas Bendrojo Teismo prašo:

                  —

                  pripažinti ieškinį dėl protesto sprendimo nepriimtinu, nes per nustatytą terminą nebuvo pateikta motyvų;

                  —

                  panaikinti ginčijamą sprendimą tiek, kiek jame nurodoma, kad prašomas įregistruoti prekių ženklas yra panašus į ankstesnį prekių ženklą;

                  —

                  priteisti iš EUIPO bylinėjimosi išlaidas;

                  —

                  priteisti iš bendrovės Pierre Lang GmbH, jei ji nuspręs įstoti į bylą, su tuo susijusias bylinėjimosi išlaidas.

         Pagrindai, kuriais remiamasi

                  —

                  Komisijos deleguotojo reglamento (ES) 2018/625 22 straipsnio 1 dalies ir Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) 2017/1001 67 straipsnio pažeidimas;

                  —

                  Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) 2017/1001 8 straipsnio 1 dalies b punkto pažeidimas.


title: Byla T-532/21: 2021 m. rugpjūčio 31 d. pareikštas ieškinys byloje MAZ-upravljajusaja kompanija holdinga Belavtomaz / Taryba

text:
               2021 10 18

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 422/30

      2021 m. rugpjūčio 31 d. pareikštas ieškinys byloje MAZ-upravljajusaja kompanija holdinga Belavtomaz / Taryba

      (Byla T-532/21)
      (2021/C 422/39)
      Proceso kalba: anglų

         Šalys

         Ieškovė: OAO Minskii Avtomobilnyi Zavod – upravljajusaja kompanija holdinga Belavtomaz (Minskas, Baltarusija), atstovaujama solisitoriaus D. O’Keeffe ir advokato N. Tuominen

         Atsakovė: Europos Sąjungos Taryba

         Reikalavimai

      Ieškovė Bendrojo Teismo prašo:

                  —

                  panaikinti 2021 m. birželio 21 d. Tarybos įgyvendinimo reglamentą (ES) 2021/997, kuriuo įgyvendinama Reglamento (EB) Nr. 765/2006 dėl Baltarusijai taikomų ribojamųjų priemonių 8a straipsnio 1 dalis (1), ir 2021 m. birželio 21 d. Tarybos įgyvendinimo sprendimą (BUSP) 2021/1002, kuriuo įgyvendinamas Sprendimas 2012/642/BUSP dėl ribojamųjų priemonių atsižvelgiant į padėtį Baltarusijoje (2) (toliau – ginčijamos priemonės), kiek jie susiję su ieškove, ir

                  —

                  priteisti iš Tarybos atlyginti ieškovės patirtas bylinėjimosi išlaidas.

         Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

      Grįsdama ieškinį ieškovė remiasi trimis pagrindais.

                  1.

                  Pirmasis ieškinio pagrindas grindžiamas tuo, kad ginčijamomis priemonėmis pažeidžiamas veiksmingos teisminės gynybos principas. Teigiama, kad nepateikusi atskiro pranešimo apie ieškovės nenaudai nustatytas priemones Taryba pažeidė Tarybos reglamento 765/2006 8a straipsnio 2 dalį. Be to, nuo 2012 m. birželio 18 d. ieškovės pavadinimas yra Open Joint Stock Company „Minsk Automobile Works“ – Management Company of „BELAVTOMAZ“ Holding. Kadangi ginčijamose priemonėse nurodytas pavadinimas Minskii Avtomobilnyi Zavod (MAZ) / OJSC „MAZ“, kurio ieškovė niekada nenaudojo kaip savo oficialaus registruoto pavadinimo (viso ar sutrumpinto), šios priemonės tinkamai neidentifikuoja jose nurodyto subjekto. Dėl šios priežasties ieškovė negali nustatyti tikslios ginčijamų priemonių apimties.

                  2.

                  Antrasis ieškinio pagrindas grindžiamas tuo, kad Taryba padarė akivaizdžią vertinimo klaidą, kai įtraukė ieškovę į ginčijamų priemonių priedus. Ieškovė teigia, kad ginčijamose priemonėse nurodytos jos įtraukimo priežastys yra neesminės, faktiškai klaidingos ir nepagrįstos. Be to, dėl nepakankamo pagrindimo nėra akivaizdus pakankamas ryšys su šių priemonių apimtimi.

                  3.

                  Trečiasis ieškinio pagrindas grindžiamas tuo, kad ginčijamos priemonės neatitinka įrodinėjimo standarto, reikalaujamo norint taikyti individualias sankcijas. Mėgindama naudoti individualias priemones tikslu apriboti užsienio valstybei priklausančios bendrovės verslo veiklą ir pelną, Taryba ėmėsi neteisėtų veiksmų.

         (1)  OL L 219I, 2021, p. 3.

         (2)  OL L 219I, 2021, p. 70.


title: Byla T-533/21: 2021 m. rugpjūčio 31 d. pareikštas ieškinys byloje Belaz-upravljajusaja kompanija holdinga Belaz Holding / Taryba

text:
               2021 10 18

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 422/31

      2021 m. rugpjūčio 31 d. pareikštas ieškinys byloje Belaz-upravljajusaja kompanija holdinga Belaz Holding / Taryba

      (Byla T-533/21)
      (2021/C 422/40)
      Proceso kalba: anglų

         Šalys

         Ieškovė: OAO Belaz-upravljajusaja kompanija holdinga Belaz Holding (Žodzina, Baltarusija), atstovaujama solisitoriaus D. O’Keeffe ir advokato N. Tuominen

         Atsakovė: Europos Sąjungos Taryba

         Reikalavimai

      Ieškovė Bendrojo Teismo prašo:

                  —

                  panaikinti 2021 m. birželio 21 d. Tarybos įgyvendinimo reglamentą (ES) 2021/997, kuriuo įgyvendinama Reglamento (EB) Nr. 765/2006 dėl Baltarusijai taikomų ribojamųjų priemonių 8a straipsnio 1 dalis (1), ir 2021 m. birželio 21 d. Tarybos įgyvendinimo sprendimą (BUSP) 2021/1002, kuriuo įgyvendinamas Sprendimas 2012/642/BUSP dėl ribojamųjų priemonių atsižvelgiant į padėtį Baltarusijoje (2) (toliau – ginčijamos priemonės), kiek jie susiję su ieškove, ir

                  —

                  priteisti iš Tarybos atlyginti ieškovės patirtas bylinėjimosi išlaidas.

         Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

      Grįsdama ieškinį ieškovė remiasi trimis pagrindais.

                  1.

                  Pirmasis ieškinio pagrindas grindžiamas tuo, kad ginčijamomis priemonėmis pažeidžiamas veiksmingos teisminės gynybos principas. Šiuo klausimu teigiama, kad nuo 2012 m. birželio 18 d. ieškovės pavadinimas yra Open Joint Stock Company „BELAZ“ – Management Company of Holding „BELAZHOLDING“. Kadangi ginčijamose priemonėse nurodytas pavadinimas Belarusski Avtomobilnyi Zavod (BelAZ) / OJSC „BELAZ“, kurio ieškovė niekada nenaudojo kaip savo oficialaus registruoto pavadinimo (viso ar sutrumpinto), šios priemonės tinkamai neidentifikuoja jose nurodyto subjekto. Dėl šios priežasties ieškovė negali nustatyti tikslios ginčijamų priemonių apimties.

                  2.

                  Antrasis ieškinio pagrindas grindžiamas tuo, kad Taryba padarė akivaizdžią vertinimo klaidą, kai įtraukė ieškovę į ginčijamų priemonių priedus. Ieškovė teigia, kad ginčijamose priemonėse nurodytos jos įtraukimo priežastys yra neesminės, faktiškai klaidingos ir nepagrįstos. Be to, dėl nepakankamo pagrindimo nėra akivaizdus pakankamas ryšys su šių priemonių apimtimi.

                  3.

                  Trečiasis ieškinio pagrindas grindžiamas tuo, kad ginčijamos priemonės neatitinka įrodinėjimo standarto, reikalaujamo norint taikyti individualias sankcijas. Mėgindama naudoti individualias priemones tikslu apriboti užsienio valstybei priklausančios bendrovės verslo veiklą ir pelną, Taryba ėmėsi neteisėtų veiksmų.

         (1)  OL L 219I, 2021, p. 3.

         (2)  OL L 219I, 2021, p. 70.


title: Byla T-536/21: 2021 m. rugsėjo 1 d. pareikštas ieškinys byloje Belaeronavigatsia / Taryba

text:
               2021 10 18

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 422/32

      2021 m. rugsėjo 1 d. pareikštas ieškinys byloje Belaeronavigatsia / Taryba

      (Byla T-536/21)
      (2021/C 422/41)
      Proceso kalba: prancūzų

         Šalys

         Ieškovė: Belaeronavigatsia (Minskas, Baltarusija), atstovaujama advokato M. Michalausko

         Atsakovė: Europos Sąjungos Taryba

         Reikalavimai

      Ieškovė Bendrojo Teismo prašo:

                  —

                  panaikinti 2021 m. birželio 21 d. Tarybos įgyvendinimo reglamentą (ES) 2021/999, kuriuo įgyvendinama Reglamento (EB) Nr. 765/2006 dėl Baltarusijai taikomų ribojamųjų priemonių 8a straipsnio 1 dalis (OL L 219 I, 2021 6 21, p. 55),

                  —

                  panaikinti 2021 m. birželio 21 d. Tarybos sprendimą (BUSP) 2021/1001 kuriuo iš dalies keičiamas Sprendimas 2012/642/BUSP dėl ribojamųjų priemonių atsižvelgiant į padėtį Baltarusijoje,

                  —

                  priteisti iš Tarybos bylinėjimosi išlaidas.

         Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

      Grįsdama ieškinį ieškovė remiasi dviem pagrindais.

                  1.

                  Pirmasis ieškinio pagrindas grindžiamas vertinimo klaida. Šiuo klausimu ieškovė tvirtina, kad ginčijami aktai nepagrįsti faktinėmis aplinkybėmis.

                  2.

                  Antrasis ieškinio pagrindas grindžiamas proporcingumo principo nepaisymu, nes ginčijamas aktas kelia pavojų tarptautinės aviacijos saugumui.


title: Byla T-537/21: 2021 m. rugsėjo 1 d. pareikštas ieškinys byloje bett1.de / EUIPO – XXXLutz Marken (BODY STAR)

text:
               2021 10 18

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 422/32

      2021 m. rugsėjo 1 d. pareikštas ieškinys byloje bett1.de / EUIPO – XXXLutz Marken (BODY STAR)

      (Byla T-537/21)
      (2021/C 422/42)
      Kalba, kuria surašytas ieškinys: vokiečių

         Šalys

         Ieškovė: bett1.de GmbH (Berlynas, Vokietija), atstovaujama advokato O. Brexl

         Atsakovė: Europos Sąjungos intelektinės nuosavybės tarnyba (EUIPO)

         Kita procedūros Apeliacinėje taryboje šalis: XXXLutz Marken GmbH (Velsas, Austrija)

         Su procedūra EUIPO susijusi informacija

         Prekių ženklo, dėl kurio kilo ginčas, paraišką pateikęs asmuo: kita procedūros Apeliacinėje taryboje šalis

         Prekių ženklas, dėl kurio kilo ginčas: žodinio Europos Sąjungos prekių ženklo BODY STAR paraiška – Registracijos paraiška Nr. 18 023 614

         Procedūra EUIPO: protesto procedūra

         Ginčijamas sprendimas: 2021 m. birželio 23 d. EUIPO antrosios apeliacinės tarybos sprendimas sujungtose bylose R 1711/20-2 ir R 1727/2020-2.

         Reikalavimai

      Ieškovė Bendrojo Teismo prašo:

                  —

                  panaikinti ginčijamą sprendimą,

                  —

                  priteisti iš atsakovės bylinėjimosi išlaidas.

         Pagrindas, kuriuo remiamasi

                  —

                  Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) 2017/1001 8 straipsnio 1 dalies b punkto pažeidimas.


title: Byla T-539/21: 2021 m. rugsėjo 1 d. pareikštas ieškinys byloje the airscreen company / EUIPO – Moviescreens Rental (airframe)

text:
               2021 10 18

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 422/33

      2021 m. rugsėjo 1 d. pareikštas ieškinys byloje the airscreen company / EUIPO – Moviescreens Rental (airframe)

      (Byla T-539/21)
      (2021/C 422/43)
      Kalba, kuria surašytas ieškinys: vokiečių

         Šalys

         Ieškovė: the airscreen company GmbH & Co. KG (Miunsteris, Vokietija), atstovaujama advokatų O. Spieker, A. Schönfleisch ir D. Mienert

         Atsakovė: Europos Sąjungos intelektinės nuosavybės tarnyba (EUIPO)

         Kita procedūros Apeliacinėje taryboje šalis: Moviescreens Rental GmbH (Damė, Vokietija)

         Su procedūra EUIPO susijusi informacija

         Prekių ženklo, dėl kurio kilo ginčas, savininkė: kita procedūros Apeliacinėje taryboje šalis

         Prekių ženklas, dėl kurio kilo ginčas: vaizdinis Europos Sąjungos prekių ženklas „airframe“ – Europos Sąjungos prekių ženklas Nr. 17 948 222

         Procedūra EUIPO: registracijos panaikinimo procedūra

         Ginčijamas sprendimas: 2021 m. liepos 1 d. EUIPO ketvirtosios apeliacinės tarybos sprendimas byloje R 63/2021-4

         Reikalavimai

      Ieškovė Bendrojo Teismo prašo:

                  —

                  panaikinti ginčijamą sprendimą,

                  —

                  priteisti iš atsakovės bylinėjimosi išlaidas.

         Pagrindai, kuriais remiamasi

                  —

                  Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) 2017/1001 59 straipsnio 1 dalies a punkto, siejamo su 7 straipsnio 1 dalies c punktu, pažeidimas,

                  —

                  Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) 2017/1001 59 straipsnio 1 dalies a punkto, siejamo su 7 straipsnio 1 dalies b punktu, pažeidimas.


title: Byla T-543/21: 2021 m. rugsėjo 2 d. pareikštas ieškinys byloje Purasac / EUIPO – Prollenium Medical Technologies (Rejeunesse)

text:
               2021 10 18

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 422/34

      2021 m. rugsėjo 2 d. pareikštas ieškinys byloje Purasac / EUIPO – Prollenium Medical Technologies (Rejeunesse)

      (Byla T-543/21)
      (2021/C 422/44)
      Kalba, kuria surašytas ieškinys: anglų

         Šalys

         Ieškovė: Purasac Co. Ltd (Anyang-si, Korėjos Respublika), atstovaujama advokato P. Lee

         Atsakovė: Europos Sąjungos intelektinės nuosavybės tarnyba (EUIPO)

         Kita procedūros Apeliacinėje taryboje šalis: Prollenium Medical Technologies, Inc. (Orora, Ontarijas, Kanada)

         Su procedūra EUIPO susijusi informacija

         Prekių ženklo, dėl kurio kilo ginčas, paraišką pateikęs asmuo: ieškovė Bendrajame Teisme

         Prekių ženklas, dėl kurio kilo ginčas: vaizdinis Europos Sąjungos prekių ženklo „Rejeunesse“ paraiška – Registracijos paraiška Nr. 18 117 313

         Procedūra EUIPO: protesto procedūra

         Ginčijamas sprendimas: 2021 m. liepos 2 d. EUIPO ketvirtosios apeliacinės tarybos sprendimas byloje R 146/2021-4

         Reikalavimai

      Ieškovė Bendrojo Teismo prašo:

                  —

                  panaikinti ginčijamą sprendimą,

                  —

                  priteisti iš EUIPO bylinėjimosi išlaidas.

         Pagrindas, kuriuo remiamasi

                  —

                  Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) 2017/1001 8 straipsnio 1 dalies b punkto pažeidimas, neteisingai aiškinant prekių ženklų supainiojimo galimybę.


title: Byla T-546/21: 2021 m. rugsėjo 2 d. pareikštas ieškinys byloje Rochem Group AG / EUIPO – Rochem Group / EUIPO – Rochem Marine (R.T.S. ROCHEM Technical Services)

text:
               2021 10 18

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 422/34

      2021 m. rugsėjo 2 d. pareikštas ieškinys byloje Rochem Group AG / EUIPO – Rochem Group / EUIPO – Rochem Marine (R.T.S. ROCHEM Technical Services)

      (Byla T-546/21)
      (2021/C 422/45)
      Kalba, kuria surašytas ieškinys: anglų

         Šalys

         Ieškovė: Rochem Group AG (Cugas, Šveicarija), atstovaujama advokato K. Guridi Sedlak

         Atsakovė: Europos Sąjungos intelektinės nuosavybės tarnyba (EUIPO)

         Kita procedūros Apeliacinėje taryboje šalis: Rochem Marine Srl (Genuja, Italija)

         Su procedūra EUIPO susijusi informacija

         Prekių ženklo, dėl kurio kilo ginčas, savininkė: ieškovė

         Prekių ženklas, dėl kurio kilo ginčas: vaizdinis Europos Sąjungos prekių ženklas „R.T.S. ROCHEM Technical Services“ – Europos Sąjungos prekių ženklas Nr. 12 326 609

         Procedūra EUIPO: registracijos panaikinimo procedūra

         Ginčijamas sprendimas: 2021 m. birželio 28 d. EUIPO pirmosios apeliacinės tarybos sprendimas byloje R 1544/2019-1

         Reikalavimai

      Ieškovė Bendrojo Teismo prašo:

                  —

                  panaikinti ginčijamą sprendimą,

                  —

                  sustabdyti bylos nagrinėjimą, kol Milano teismas priims galutinį sprendimą byloje dėl Italijos prekių ženklo 933481 ROCHEM MARINE (vaizdinis prekių ženklas),

                  —

                  subsidiariai panaikinti ginčijamą sprendimą ir nurodyti EUIPO Apeliacinei tarybai priimti naują sprendimą, kuriuo būtų atmesta paraiška dėl negaliojimo paskelbimo, pateikta dėl Europos Sąjungos prekių ženklo registracijos Nr. 12 326 609 „R.T.S. ROCHEM Technical Services“ (vaizdinis prekių ženklas) 11 ir 40 klasėms,

                  —

                  nurodyti EUIPO ir kitai procedūros Apeliacinėje taryboje šaliai, jei ji dalyvautų Teisingumo Teismo procese, padengti savo bylinėjimosi išlaidas ir priteisti iš jų ieškovės bylinėjimosi išlaidas.

         Pagrindas, kuriuo remiamasi

                  —

                  Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) 2017/1001 18 straipsnio ir 64 straipsnio 2 ir 3 dalių pažeidimas.


title: Byla T-547/21: 2021 m. rugsėjo 2 d. pareikštas ieškinys byloje Rochem Group AG / EUIPO – Rochem Group / EUIPO – Rochem Marine (R.T.S. ROCHEM Technical Services)

text:
               2021 10 18

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 422/35

      2021 m. rugsėjo 2 d. pareikštas ieškinys byloje Rochem Group AG / EUIPO – Rochem Group / EUIPO – Rochem Marine (R.T.S. ROCHEM Technical Services)

      (Byla T-547/21)
      (2021/C 422/46)
      Kalba, kuria surašytas ieškinys: anglų

         Šalys

         Ieškovė: Rochem Group AG (Cugas, Šveicarija), atstovaujama advokato K. Guridi Sedlak

         Atsakovė: Europos Sąjungos intelektinės nuosavybės tarnyba (EUIPO)

         Kita procedūros Apeliacinėje taryboje šalis: Rochem Marine Srl (Genuja, Italija)

         Su procedūra EUIPO susijusi informacija

         Prekių ženklo, dėl kurio kilo ginčas, savininkė: ieškovė

         Prekių ženklas, dėl kurio kilo ginčas: žodinis Europos Sąjungos prekių ženklas „R.T.S. ROCHEM Technical Services“ – Europos Sąjungos prekių ženklas Nr. 12 313 797

         Procedūra EUIPO: registracijos panaikinimo procedūra

         Ginčijamas sprendimas: 2021 m. birželio 28 d. EUIPO pirmosios apeliacinės tarybos sprendimas byloje R 1545/2019-1

         Reikalavimai

      Ieškovė Bendrojo Teismo prašo:

                  —

                  panaikinti ginčijamą sprendimą,

                  —

                  sustabdyti bylos nagrinėjimą, kol Milano teismas priims galutinį sprendimą byloje dėl Italijos prekių ženklo 933481 ROCHEM MARINE (vaizdinis prekių ženklas),

                  —

                  subsidiariai panaikinti ginčijamą sprendimą ir nurodyti EUIPO Apeliacinei tarybai priimti naują sprendimą, kuriuo būtų atmesta paraiška dėl negaliojimo paskelbimo, pateikta dėl Europos Sąjungos prekių ženklo registracijos Nr. 12 313 797 „R.T.S. ROCHEM Technical Services“ (žodinis prekių ženklas) 11 ir 40 klasėms,

                  —

                  nurodyti EUIPO ir kitai procedūros Apeliacinėje taryboje šaliai, jei ji dalyvautų Teisingumo Teismo procese, padengti savo bylinėjimosi išlaidas ir priteisti iš jų ieškovės bylinėjimosi išlaidas.

         Pagrindas, kuriuo remiamasi

                  —

                  Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) 2017/1001 18 straipsnio ir 64 straipsnio 2 ir 3 dalių pažeidimas.


title: Byla T-548/21: 2021 m. rugsėjo 3 d. pareikštas ieškinys byloje Rochem Group / EUIPO – Rochem Marine (ROCHEM)

text:
               2021 10 18

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 422/36

      2021 m. rugsėjo 3 d. pareikštas ieškinys byloje Rochem Group / EUIPO – Rochem Marine (ROCHEM)

      (Byla T-548/21)
      (2021/C 422/47)
      Kalba, kuria surašytas ieškinys: anglų

         Šalys

         Ieškovė: Rochem Group AG (Cugas, Šveicarija), atstovaujama advokato K. Guridi Sedlak

         Atsakovė: Europos Sąjungos intelektinės nuosavybės tarnyba (EUIPO)

         Kita procedūros Apeliacinėje taryboje šalis: Rochem Marine Srl (Genuja, Italija)

         Su procedūra EUIPO susijusi informacija

         Prekių ženklo, dėl kurio kilo ginčas, savininkė: ieškovė

         Prekių ženklas, dėl kurio kilo ginčas: žodinis tarptautinis prekių ženklas ROCHEM, kurio registracija galioja Europos Sąjungoje – Europos Sąjungoje galiojanti tarptautinė registracija Nr. 1 151 545

         Procedūra EUIPO: registracijos panaikinimo procedūra

         Ginčijamas sprendimas: 2021 m. birželio 28 d. EUIPO pirmosios apeliacinės tarybos sprendimas byloje R 1546/2019-1

         Reikalavimai

      Ieškovė Bendrojo Teismo prašo:

                  —

                  panaikinti ginčijamą sprendimą,

                  —

                  sustabdyti bylos nagrinėjimą, kol Milano teismas priims galutinį sprendimą byloje dėl Italijos prekių ženklo 933481 ROCHEM MARINE (vaizdinis prekių ženklas),

                  —

                  subsidiariai panaikinti ginčijamą sprendimą ir nurodyti EUIPO Apeliacinei tarybai priimti naują sprendimą, kuriuo būtų atmesta paraiška dėl negaliojimo paskelbimo, pateikta dėl tarptautinės registracijos Nr. 1 151 545 ROCHEM (žodinis prekių ženklas) 11 ir 40 klasėms,

                  —

                  nurodyti EUIPO ir kitai procedūros Apeliacinėje taryboje šaliai, jei ji dalyvautų Teisingumo Teismo procese, padengti savo bylinėjimosi išlaidas ir priteisti iš jų ieškovės bylinėjimosi išlaidas.

         Pagrindas, kuriuo remiamasi

                  —

                  Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) 2017/1001 18 straipsnio ir 64 straipsnio 2 ir 3 dalių pažeidimas.


title: Byla T-549/21: 2021 m. rugsėjo 3 d. pareikštas ieškinys byloje Rochem Group / EUIPO – Rochem Marine (ROCHEM)

text:
               2021 10 18

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 422/37

      2021 m. rugsėjo 3 d. pareikštas ieškinys byloje Rochem Group / EUIPO – Rochem Marine (ROCHEM)

      (Byla T-549/21)
      (2021/C 422/48)
      Kalba, kuria surašytas ieškinys: anglų

         Šalys

         Ieškovė: Rochem Group AG (Cugas, Šveicarija), atstovaujama advokato K. Guridi Sedlak

         Atsakovė: Europos Sąjungos intelektinės nuosavybės tarnyba (EUIPO)

         Kita procedūros Apeliacinėje taryboje šalis: Rochem Marine Srl (Genuja, Italija)

         Su procedūra EUIPO susijusi informacija

         Prekių ženklo, dėl kurio kilo ginčas, savininkė: ieškovė

         Prekių ženklas, dėl kurio kilo ginčas: vaizdinis tarptautinis prekių ženklas ROCHEM, kurio registracija galioja Europos Sąjungoje – Europos Sąjungoje galiojanti tarptautinė registracija Nr. 1 151 485

         Procedūra EUIPO: registracijos panaikinimo procedūra

         Ginčijamas sprendimas: 2021 m. birželio 28 d. EUIPO pirmosios apeliacinės tarybos sprendimas byloje R 1547/2019-1

         Reikalavimai

      Ieškovė Bendrojo Teismo prašo:

                  —

                  panaikinti ginčijamą sprendimą,

                  —

                  sustabdyti bylos nagrinėjimą, kol Milano teismas priims galutinį sprendimą byloje dėl Italijos prekių ženklo 933481 ROCHEM MARINE (vaizdinis prekių ženklas),

                  —

                  subsidiariai panaikinti ginčijamą sprendimą ir nurodyti EUIPO Apeliacinei tarybai priimti naują sprendimą, kuriuo būtų atmesta paraiška dėl negaliojimo paskelbimo, pateikta dėl tarptautinės registracijos Nr. 1 151 545 ROCHEM (žodinis prekių ženklas),

                  —

                  nurodyti EUIPO ir kitai procedūros Apeliacinėje taryboje šaliai, jei ji dalyvautų Teisingumo Teismo procese, padengti savo bylinėjimosi išlaidas ir priteisti iš jų ieškovės bylinėjimosi išlaidas.

         Pagrindas, kuriuo remiamasi

                  —

                  Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) 2017/1001 18 straipsnio ir 64 straipsnio 2 ir 3 dalių pažeidimas.


title: Byla T-553/21: 2021 m. rugsėjo 7 d. pareikštas ieškinys byloje Agrarfrost / EUIPO – McCain (Jaustuko simbolio („smiley“) forma)

text:
               2021 10 18

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 422/37

      2021 m. rugsėjo 7 d. pareikštas ieškinys byloje Agrarfrost / EUIPO – McCain (Jaustuko simbolio („smiley“) forma)

      (Byla T-553/21)
      (2021/C 422/49)
      Kalba, kuria surašytas ieškinys: vokiečių

         Šalys

         Ieškovė: Agrarfrost GmbH & Co. KG (Vildeshauzenas, Vokietija), atstovaujama advokatų H. Förster ir A. Ebert-Weidenfeller

         Atsakovė: Europos Sąjungos intelektinės nuosavybės tarnyba (EUIPO)

         Kita procedūros Apeliacinėje taryboje šalis: McCain GmbH (Ešbornas, Vokietija)

         Su procedūra EUIPO susijusi informacija

         Prekių ženklo, dėl kurio kilo ginčas, savininkė: kita procedūros Apeliacinėje taryboje šalis

         Prekių ženklas, dėl kurio kilo ginčas: erdvinis Europos Sąjungos prekių ženklas (Jaustuko simbolio („smiley“) forma) – Europos Sąjungos prekių ženklas Nr. 1 801 166

         Procedūra EUIPO: registracijos panaikinimo procedūra

         Ginčijamas sprendimas: 2021 m. birželio 28 d. EUIPO penktosios apeliacinės tarybos sprendimas byloje R 1088/2020-5

         Reikalavimai

      Ieškovė Bendrojo Teismo prašo:

                  —

                  panaikinti ginčijamą sprendimą,

                  —

                  priteisti iš atsakovės bylinėjimosi išlaidas, įskaitant patirtąsias nagrinėjant bylą atsakovės Anuliavimo skyriuje bei apeliacinėje taryboje.

         Pagrindai, kuriais remiamasi

                  —

                  Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) 2017/1001 58 straipsnio 1 dalies a punkto, siejamo su 18 straipsnio 1 dalimi, pažeidimas,

                  —

                  Komisijos deleguotojo reglamento Nr. 2018/625 10 straipsnio 3 dalies pažeidimas.


title: Byla T-268/19: 2021 m. rugpjūčio 26 d. Bendrojo Teismo nutartis byloje Imagina Media Audiovisual ir kt. / Komisija

text:
               2021 10 18

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 422/38

      2021 m. rugpjūčio 26 d. Bendrojo Teismo nutartis byloje Imagina Media Audiovisual ir kt. / Komisija

      (Byla T-268/19) (1)

      (2021/C 422/50)
      Proceso kalba: anglų
      Šeštosios kolegijos pirmininkė nutartimi nurodė išbraukti bylą iš registro.

         (1)  OL C 213, 2019 6 24.


title: Byla T-269/19: 2021 m. rugpjūčio 26 d. Bendrojo Teismo nutartis byloje Imagina Media Audiovisual / Komisija

text:
               2021 10 18

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 422/38

      2021 m. rugpjūčio 26 d. Bendrojo Teismo nutartis byloje Imagina Media Audiovisual / Komisija

      (Byla T-269/19) (1)

      (2021/C 422/51)
      Proceso kalba: anglų
      Šeštosios kolegijos pirmininkė nutartimi nurodė išbraukti bylą iš registro.

         (1)  OL C 213, 2019 6 24.


title: Byla T-492/19: 2021 m. rugpjūčio 27 d. Bendrojo Teismo nutartis byloje GlaxoSmithKline Finance ir Setfirst / Komisija

text:
               2021 10 18

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 422/38

      2021 m. rugpjūčio 27 d. Bendrojo Teismo nutartis byloje GlaxoSmithKline Finance ir Setfirst / Komisija

      (Byla T-492/19) (1)

      (2021/C 422/52)
      Proceso kalba: anglų
      Antrosios kolegijos pirmininkas nutartimi nurodė išbraukti bylą iš registro.

         (1)  OL C 312, 2019 9 16.


title: Byla T-418/20: 2021 m. rugpjūčio 23 d. Bendrojo Teismo nutartis byloje GitLab / EUIPO – Gitlab (GitLab)

text:
               2021 10 18

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 422/39

      2021 m. rugpjūčio 23 d. Bendrojo Teismo nutartis byloje GitLab / EUIPO – Gitlab (GitLab)

      (Byla T-418/20) (1)

      (2021/C 422/53)
      Proceso kalba: anglų
      Šeštosios kolegijos pirmininkė nutartimi nurodė išbraukti bylą iš registro.

         (1)  OL C 279, 2020 8 24.


title: Byla T-234/21: 2021 m. rugpjūčio 23 d. Bendrojo Teismo nutartis byloje Cristalfarma / EUIPO – Reinhard Kosch (STILAXX)

text:
               2021 10 18

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 422/39

      2021 m. rugpjūčio 23 d. Bendrojo Teismo nutartis byloje Cristalfarma / EUIPO – Reinhard Kosch (STILAXX)

      (Byla T-234/21) (1)

      (2021/C 422/54)
      Proceso kalba: anglų
      Dešimtosios kolegijos pirmininkas nutartimi nurodė išbraukti bylą iš registro.

         (1)  OL C 242, 2021 6 21.


title: Byla C-331/21: 2021 m. gegužės 26 d. Tribunal da Relação de Lisboa (Portugalija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Autoridade da Concorrência, EDP – Energias de Portugal, SA ir kt.

text:
               2021 11 8

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 452/2

      2021 m. gegužės 26 d.Tribunal da Relação de Lisboa (Portugalija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Autoridade da Concorrência, EDP – Energias de Portugal, SA ir kt.

      (Byla C-331/21)
      (2021/C 452/02)
      Proceso kalba: portugalų

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

         Tribunal da Relação de Lisboa

         Šalys pagrindinėje byloje

         Apeliantės ir atsakovės pirmojoje instancijoje: Autoridade da Concorrência, EDP – Energias de Portugal, SA, EDP Comercial – Comercialização de Energia SA, Sonae Investimentos, SGPS, SA, SONAE MC – Modelo Continente SGPS, Modelo Continente Hipermercados SA

         Kita šalis: Ministério Público (Prokuratūra)

         Prejudiciniai klausimai

                  1.

                  Ar SESV 101 straipsnis, kuriuo pagrįstas NRJC (2012 m. gegužės 8 d. Įstatymas Nr. 19/2012) 9 straipsnis, turi būti aiškinamas taip, kad pagal jį nekonkuravimo sąlygą, kaip antai numatytą asociacijos susitarimo 12.1 ir 12.2 dalyse (žr. Trumpo faktinių aplinkybių ir pagrindinės bylos aprašymo 8 punktą), galima laikyti elektros energijos tiekėjo ir mažmeninės prekybos maisto prekėmis įmonės, eksploatuojančios labai didelius ir didelius prekybos centrus, sudarytu susitarimu taikyti ribojimą dėl tikslo, siekiant suteikti nuolaidas klientams, kurie tuo pačiu metu naudojasi tam tikru elektros energijos tiekėjo energijos tarifų planu, taikomu žemyninėje Portugalijos dalyje, ir turi mažmeninės prekybos maisto prekėmis įmonės lojalumo kortelę, – nuolaidas, kuriomis galima pasinaudoti tik perkant prekes pastarosios bendrovės arba su ja susijusių bendrovių parduotuvėse, jeigu kitose šio susitarimo sąlygose nurodyta, kad susitarimo tikslas buvo skatinti atitinkamų bendrovių veiklos plėtrą (žr. Trumpo faktinių aplinkybių ir pagrindinės bylos aprašymo 2–7 ir 16 punktus), ir nustatyta, kad tai naudinga vartotojams (žr. pirma minėtą 16 punktą), neanalizuojant konkrečių žalingų padarinių konkurencijai, atsirandančių dėl minėtų 12.1 ir 12.2 dalių?

                  2.

                  Ar SESV 101 straipsnio 1 dalį galima aiškinti taip, kad susitarimas, kuriuo draudžiama vykdyti tam tikrą ekonominę veiklą ir pagal kurį dvi įmonės, kaip įtariama, pasidalija rinkas, gali būti laikomas ribojančiu konkurenciją dėl tikslo, jei jį sudarė subjektai, kurie nei faktiškai, nei potencialiai nekonkuruoja tarpusavyje nė vienoje iš rinkų, kurioms šis įsipareigojimas turi įtakos, net jei tokios rinkos gali būti laikomos liberalizuotomis ar nėra teisės aktuose numatytų neįveikiamų kliūčių patekti į jas?

                  3.

                  Ar SESV 101 straipsnio 1 dalį galima aiškinti taip, kad elektros energijos tiekėjas ir labai didelius bei didelius prekybos centrus eksploatuojanti mažmeninės prekybos maisto prekėmis įmonė, kurie tarpusavyje sudarė minėtą susitarimą siekdami skatinti vienas kito veiklą ir didinti kitos susitarimo šalies (o mažmeninės prekybos maisto prekėmis įmonės atveju – bendrovių, kurių kapitalo kontrolinį akcijų paketą valdo viena iš ją patronuojančių bendrovių) pardavimo apimtis, turi būti laikomi potencialiais konkurentais, jeigu mažmeninės prekybos maisto prekėmis įmonė ir su ja susijusios patronuojančiosios bendrovės sudarydamos susitarimą nevykdė elektros energijos tiekimo veiklos nei atitinkamoje geografinėje rinkoje, nei bet kurioje kitoje rinkoje ir jeigu byloje nebuvo įrodyta, kad jos ketino vykdyti tokią veiklą šioje rinkoje arba kad ėmėsi kokių nors veiksmų siekdamos ją vykdyti?

                  4.

                  Ar atsakymas į ankstesnį prejudicinį klausimą būtų toks pat, jei kita bendrovė, kurios kapitalo kontrolinį akcijų paketą valdo mažmeninės prekybos maisto prekėmis įmonę patronuojanti bendrovė – susitarimo šalis, nepatekusi į subjektyvią nekonkuravimo įsipareigojimo taikymo sritį (tačiau nė vienam iš šių dviejų subjektų nacionalinė konkurencijos institucija nebuvo pateikusi kaltinimų ar pripažinusi jų kaltais ir jie nebuvo šiame teisme nagrinėtos bylos šalimi), turėjo 50 % trečiojo subjekto, kuris Portugalijoje vykdė prekybos elektros energija veiklą, nutrauktą likus trejiems su puse metų iki susitarimo sudarymo, nes tas subjektas buvo likviduotas, akcijų?

                  5.

                  Ar atsakymas į ankstesnį prejudicinį klausimą būtų toks pat tuo atveju, kai mažmeninės prekybos įmonė – susitarimo šalis – elektros energiją gamina labai mažos ir mažos apimties energijos gamybos įrenginiais, esančiais ant jos patalpų stogo, nors visą pagamintą energiją reguliuojamomis kainomis parduoda paskutinės grandies prekybininkui?

                  6.

                  Ar atsakymas į ketvirtąjį prejudicinį klausimą būtų toks pat tuo atveju, kai mažmeninės prekybos įmonė – susitarimo šalis – prieš aštuonerius metus iki susitarimo sudarymo dienos buvo sudariusi kitą komercinio bendradarbiavimo sutartį su trečiuoju asmeniu, skystojo kuro platintoju (ir ji susitarimo sudarymo dieną vis dar galiojo), siekdama taikyti kryžmines nuolaidas, susijusias su šių produktų ir labai dideliuose bei dideliuose įmonės prekybos centruose parduodamų produktų pirkimu, jeigu įmonė – kita susitarimo šalis – prekiauja ne tik skystuoju kuru, bet ir elektros energija Portugalijos žemyninėje dalyje ir nebuvo įrodyta, jog sudarydamos susitarimą šalys ketino išplėsti šią sutartį taip, kad ji apimtų ir prekybą elektros energija, arba ėmėsi kokių nors veiksmų šiuo tikslu?

                  7.

                  Ar atsakymas į ketvirtąjį prejudicinį klausimą būtų toks pat tuo atveju, kai kita bendrovė, kurios kontrolinį akcijų paketą valdo mažmeninės prekybos maisto prekėmis įmonę patronuojanti bendrovė – susitarimo šalis, nepatenkanti į subjektyvią nekonkuravimo įsipareigojimo taikymo sritį (tačiau nacionalinė konkurencijos institucija nė vienam iš šių dviejų subjektų nebuvo pateikusi kaltinimų ar pripažinusi jų kaltais ir jie nebuvo šiame teisme nagrinėtos bylos šalimi), gamino elektros energiją kogeneracinėje jėgainėje, nors visą pagamintą elektros energiją reguliuojamomis kainomis tiekė paskutinės grandies prekybininkui?

                  8.

                  Jei į šiuos prejudicinius klausimus būtų atsakyta teigiamai, ar SESV 101 straipsnio 1 dalis turi būti aiškinama taip, kad sąlygą, pagal kurią tokiai mažmeninės prekybos maisto prekėmis įmonei draudžiama susitarimo galiojimo laikotarpiu ir iš karto po jo einančiais metais vykdyti prekybos elektros energija veiklą (pačiai arba per bendrovę, kurios kontrolinis akcijų paketas priklauso byloje nagrinėjamai vienai iš ją patronuojančių bendrovių) teritorijoje, kuriai taikomas susitarimas, galima laikyti ribojimu dėl tikslo?

                  9.

                  Ar taikant SESV 101 straipsnį, 2010 m. balandžio 20 d. Komisijos reglamento (ES) Nr. 330/2010 (1) dėl [SESV] 101 straipsnio 3 dalies taikymo vertikaliųjų susitarimų ir suderintų veiksmų rūšims 1 straipsnio 1 dalies c punktą ir Europos Komisijos vertikaliųjų apribojimų gairių (OL C 130, 2010, p. 1) 27 punktą sąvoka „galimas konkurentas“ gali būti aiškinama taip, kad ji apima įmonę, privalančią laikytis nekonkuravimo sąlygos ir veikiančią visiškai skirtingoje prekių rinkoje nei kita susitarimo šalis, jei nacionaliniame teisme nagrinėjamos bylos medžiagoje nėra jokių konkrečių duomenų (pavyzdžiui, apie projektus, investicijas ar kitus parengiamuosius darbus), kad prieš priimant tokią sąlygą ir jos nesant atitinkama įmonė galėjo artimiausiu metu patekti į kitos susitarimo šalies rinką, taip pat nebuvo įrodyta, kad prieš priimant tokią sąlygą ir jos nesant kita susitarimo šalis šią įmonę laikė galima konkurente atitinkamoje rinkoje?

                  10.

                  Ar SESV 101 straipsnio 1 dalis gali būti aiškinama taip, kad vien tai, jog elektros energija prekiaujančios įmonės ir įmonės, vykdančios mažmeninę prekybą maisto ir ne maisto prekėmis, skirtomis namų ūkiui, asociacijos susitarime dėl atitinkamos jų veiklos kryžminės reklamos (konkrečiai kalbant, pagal jį pirmoji įmonė savo klientams už suvartotą elektros energiją taiko nuolaidas, o antroji įmonė šių nuolaidų kainą išskaičiuoja iš mažmeninės prekybos vietose tų klientų įsigytų pirkinių kainos) yra nustatyta sąlyga, pagal kurią abi šalys įsipareigoja nekonkuruoti viena su kita ir nesudaryti panašių susitarimų su kitos šalies konkurentais, reiškia, kad šia sąlyga siekiama riboti konkurenciją, kaip tai suprantama pagal SESV 101 straipsnio 1 dalį, nors:

                              —

                              atitinkamos sąlygos taikymo sritis laiko atžvilgiu (vieni susitarimo galiojimo metai, prie kurių pridedami dar vieni metai) sutampa su tame pačiame susitarime nustatytu laikotarpiu, per kurį šalims neleidžiama projektuose su trečiosiomis šalimis naudoti komercinių paslapčių ar techninių žinių, įgytų įgyvendinant asociacijos susitarimą,

                              —

                              geografinė sąlygos taikymo sritis yra tik geografinė susitarimo taikymo sritis,

                              —

                              subjektyvi sąlygos taikymo sritis apima tik susitarimo šalis ir įmones, kurių kapitalo kontrolinį akcijų paketą turi šios šalys, bei kitas tos pačios grupės įmones, kurioms taip pat priklauso mažmeninės prekybos įstaigos, patenkančios į susitarimo taikymo sritį, arba kurios jas valdo,

                              —

                              į subjektyvią sąlygos taikymo sritį nepatenka didžioji dauguma bendrovių, priklausančių tai pačiai šalių ekonominei grupei, taigi joms sąlyga nėra privaloma ir jos gali konkuruoti su kita susitarimo šalimi jo galiojimo laikotarpiu ir jam pasibaigus,

                              —

                              įmonės, kurioms taikoma nekonkuravimo sąlyga, veikia visiškai skirtingose prekių rinkose ir neįrodyta, kad sudarydamos susitarimą jos įgyvendino kokį nors projektą ar planą arba investavo ar ėmėsi kitų veiksmų, siekdamos patekti į kitos susitarimo šalies prekių rinką?

                  11.

                  Ar taikant SESV 101 straipsnį, 2010 m. balandžio 20 d. Komisijos reglamento (ES) Nr. 330/2010 dėl [SESV] 101 straipsnio 3 dalies taikymo vertikaliųjų susitarimų ir suderintų veiksmų rūšims 1 straipsnio 1 dalies a punktą ir Europos Komisijos vertikaliųjų apribojimų gairių (OL C 130, 2010, p. 1) 25 punkto c papunktį sąvoka „vertikalusis susitarimas“ turi būti aiškinama taip, kad ji apima susitarimą, kuriam būdingi pirma pateiktuose klausimuose aprašyti požymiai ir kurį įgyvendindamos šalys veikia visiškai skirtingose prekių rinkose (neįrodžius, kad anksčiau, nesant susitarimo, jos įgyvendino kokį nors projektą, investavo ar rengė planus siekdamos patekti į kitos susitarimo šalies prekių rinką), tačiau pagal kurį šalys, taikydamos aptariamą susitarimą, leidžia kitai susitarimo šaliai naudotis savo atitinkamais prekybos tinklais, pardavimo grupėmis ir techninėmis žiniomis, siekdamos skatinti, užtikrinti ir didinti kitos šalies klientų ir verslo apimtis?

         (1)  OL L 102, 2010, p. 1.


title: Byla C-411/21: 2021 m. liepos 5 d. Supremo Tribunal Administrativo (Portugalija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Instituto do Cinema e do Audiovisual, I.P. / NOWO Communications, S.A.

text:
               2021 11 8

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 452/4

      2021 m. liepos 5 d.Supremo Tribunal Administrativo (Portugalija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Instituto do Cinema e do Audiovisual, I.P. / NOWO Communications, S.A.

      (Byla C-411/21)
      (2021/C 452/03)
      Proceso kalba: portugalų

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

         Supremo Tribunal Administrativo

         Šalys pagrindinėje byloje

         Apeliantas: Instituto do Cinema e do Audiovisual, I.P.

         Kita apeliacinio proceso šalis: NOWO Communications, S.A.

         Prejudiciniai klausimai

                  1.

                  Ar Lei n.o 55/2012, de 6 de setembro (2012 m. rugsėjo 6 d. Įstatymas Nr. 55/2012) 10 straipsnio 2 dalis, jeigu aiškinama taip, kad joje numatytas mokestis skirtas tik Portugalijos kinematografijos ir audiovizualinių kūrinių skatinimui ir sklaidai finansuoti, gali lemti paslaugų teikimo tarp valstybių narių netiesioginę diskriminaciją, palyginti su atitinkamu teikimu nacionalinėje teritorijoje, ir apsunkinti paslaugų teikimą tarp valstybių narių, palyginti su paslaugų teikimu vien nacionalinėje teritorijoje, taip pažeidžiant SESV 56 straipsnio nuostatas?

                  2.

                  Ar atsakymą į pirmąjį klausimą gali pakeisti aplinkybė, kad kitose Europos Sąjungos valstybėse narėse egzistuoja sistemos, identiškos Įstatyme Nr. 55/2012 numatytai sistemai arba panašios į ją?


title: Byla C-427/21: 2021 m. liepos 14 d. Bundesarbeitsgericht (Vokietija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje LD / ALB FILS KLINIKEN GmbH

text:
               2021 11 8

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 452/5

      2021 m. liepos 14 d.Bundesarbeitsgericht (Vokietija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje LD / ALB FILS KLINIKEN GmbH

      (Byla C-427/21)
      (2021/C 452/04)
      Proceso kalba: vokiečių

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Bundesarbeitsgericht

         Šalys pagrindinėje byloje

         Ieškovas: LD

         Atsakovė: ALB FILS KLINIKEN GmbH

         Prejudiciniai klausimai

                  1.

                  Ar taikomos Direktyvos 2008/104/EB (1) 1 straipsnio 1 ir 2 dalies nuostatos, jei, kaip nustatyta Tarifvertrag für den öffentlichen Dienst (TVöD) (Viešojo sektoriaus kolektyvinė sutartis) 4 straipsnio 3 dalyje, darbuotojo užduotys perkeliamos pas trečiąjį asmenį ir šis darbuotojas, toliau išliekant darbo santykiams su jo ligšioliniu darbdaviu, jo nurodymu darbo sutartyje numatytą darbą turi nuolat atlikti pas trečiąjį asmenį, o šis trečiasis asmuo, be to, turi teisę duoti jam techninius ir organizacinius nurodymus?

                  2.

                  Jei į pirmąjį klausimą būtų atsakyta teigiamai:
                  Ar su Direktyvoje 2008/104/EB įtvirtintu apsaugos tikslu yra suderinama tai, kad, kaip ir vadovaujantis Gesetz zur Regelung der Arbeitnehmerüberlassung (AÜG) (Darbuotojų paskyrimo laikinai dirbti pas kitą darbdavį įstatymas) 1 straipsnio 3 dalies 2b punktu, personalo suteikimas, kaip jis suprantamas pagal TVöD 4 straipsnio 3 dalies nuostatas, paskiriant darbuotojus laikinai dirbti pas kitą darbdavį nepatenka į nacionalinių apsaugos reikalavimų taikymo sritį ir dėl to šie apsaugos reikalavimai personalo suteikimo atvejais neturi būti taikomi?

         (1)  2008 m. lapkričio 19 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva dėl darbo per laikinojo įdarbinimo įmones (OL L 327, 2008, p. 9).


title: Byla C-432/21: 2021 m. liepos 15 d. pareikštas ieškinys byloje Europos Komisija / Lenkijos Respublika

text:
               2021 11 8

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 452/5

      2021 m. liepos 15 d. pareikštas ieškinys byloje Europos Komisija / Lenkijos Respublika

      (Byla C-432/21)
      (2021/C 452/05)
      Proceso kalba: lenkų

         Šalys

         Ieškovė: Europos Komisija, atstovaujama C. Hermes, G. Gattinara, D. Milanowska

         Atsakovė: Lenkijos Respublika

         Ieškovės reikalavimai

                  —

                  Pripažinti, kad Lenkijos Respublika neįvykdė įsipareigojimų, tenkančių jai:

                              —

                              pagal 1992 m. gegužės 21 d. Tarybos direktyvos 92/43/EEB dėl natūralių buveinių ir laukinės faunos bei floros apsaugos (1) 6 straipsnio 1 ir 2 dalis, 12 straipsnio 1 dalies a–d punktus, 13 straipsnio 1 dalies a punktą ir 16 straipsnio 1 dalį, taip pat pagal 2009 m. lapkričio 30 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2009/147/EB dėl laukinių paukščių apsaugos (2) 4 straipsnio 1 dalį, 5 straipsnio a, b ir d punktus ir 9 straipsnio 1 dalį, nes nacionalinėje sistemoje nustatė nuostatas, pagal kurias gera praktika grindžiamas miškų tvarkymas nepažeidžia jokių nuostatų, susijusių su gamtos apsauga pagal Paukščių ir Buveinių direktyvas;
                              ir

                              —

                              pagal 1992 m. gegužės 21 d. Tarybos direktyvos 92/43/EEB dėl natūralių buveinių ir laukinės faunos bei floros apsaugos 6 straipsnio 3 dalį, siejamą su Europos Sąjungos sutarties 19 straipsnio 1 dalies antra pastraipa, Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo 216 straipsnio 2 dalimi, Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijos 47 straipsniu, 1998 m. birželio 25 d. Orhuso konvencijos dėl teisės gauti informaciją, visuomenės dalyvavimo priimant sprendimus ir teisės kreiptis į teismus aplinkosaugos klausimais 6 straipsnio 1 dalies b punktu ir 9 straipsnio 2 dalimi, nes atmetė galimybę aplinkos apsaugos organizacijoms apskųsti teismui miškų tvarkymo planus.

                  —

                  Priteisti iš Lenkijos Respublikos bylinėjimosi išlaidas.

         Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

      Komisijos vertinimu, Lenkijos Respublika pažeidė įsipareigojimus pagal Tarybos direktyvą 92/43/EEB (Buveinių direktyva), Europos Parlamento ir Tarybos direktyvą 2009/147/EB (Paukščių direktyva) ir Orhuso konvenciją.
      Pirmajame ieškinio pagrinde Komisija teigia, kad 2016 m. į 1991 m. Miškų įstatymą įterpta 14b straipsnio 3 dalis, pagal kurią geros praktikos reikalavimais grindžiamas miškų tvarkymas nepažeidžia jokių nuostatų, susijusių su gamtos apsauga, yra netinkamas direktyvų įgyvendinimas, nes ignoruojama jose numatyta pareiga nustatyti griežtas gyvūnų rūšių apsaugos sistemas ir pareiga saugoti laukinius paukščius. Iš tiesų tokia nauja Miškų įstatymo 14b straipsnio 3 dalies formuluote nustatoma plati, nuo direktyvų nuostatų leidžianti nukrypti nuostata ir sukuriama tik teisinė fikcija dėl atitikties rūšių apsaugos reikalavimams, numatytiems Buveinių direktyvos 12 ir 13 straipsniuose ir Paukščių direktyvos 5 ir 9 straipsniuose. Be to, pagal Buveinių direktyvos 6 straipsnio 1 dalį ir Paukščių direktyvos 4 straipsnio 1 dalį reikalaujama priimti konkrečių teritorijų apsaugos priemones. Miškų įstatymo 14b straipsnio 3 dalies taikymas reikštų, kad Lenkijoje jau nėra poreikio priimti ir įgyvendinti tų konkrečių teritorijų apsaugos priemones.
      Antrajame ieškinio pagrinde Komisija teigia, kad aplinkos apsaugos organizacijoms neužtikrinama galimybė apskųsti Aplinkos ministro sprendimų, kuriais tvirtinami miškų tvarkymo planai, o tai neatitinka Orhuso konvencijos nuostatų. Pagal Buveinių direktyvos 6 straipsnio 3 dalį, siejamą su Orhuso konvencijos 9 straipsnio 2 dalimi, reikalaujama, kad aplinkos apsaugos organizacijos galėtų apskųsti teismui sprendimus dėl planų ir projektų, kaip jie suprantami pagal Buveinių direktyvos 6 straipsnio 3 dalį.

         (1)  OL L 206, 1992, p. 7; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 15 sk., 2 t., p. 102.

         (2)  OL L 20, 2010, p. 7.


title: Byla C-436/21: 2021 m. liepos 15 d. Bundesgerichtshof (Vokietija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje flightright GmbH / American Airlines, Inc.

text:
               2021 11 8

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 452/6

      2021 m. liepos 15 d.Bundesgerichtshof (Vokietija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje flightright GmbH / American Airlines, Inc.

      (Byla C-436/21)
      (2021/C 452/06)
      Proceso kalba: vokiečių

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

         Bundesgerichtshof

         Šalys pagrindinėje byloje

         Ieškovė ir kasatorė: flightright GmbH

         Atsakovė ir kita kasacinio proceso šalis: American Airlines, Inc.

         Prejudiciniai klausimai

                  1.

                  Ar tam, kad skrydis būtų laikomas tiesioginiu jungiamuoju, kaip tai suprantama pagal Reglamento (EB) Nr. 261/2004 (1) 2 straipsnio h punktą, pakanka, kad kelionių agentūra sujungtų skirtingų oro vežėjų vykdomas skrydžio dalis į vieną vežimo operaciją, pateiktų keleiviui sąskaitą faktūrą, kurioje nurodyta bendra kaina, ir išduotų vieną elektroninį bilietą, ar taip pat reikia, kad skrydį vykdančius oro vežėjus sietų specialus teisinis ryšys?

                  2.

                  Jei tarp skrydį vykdančių oro vežėjų būtinas specialus teisinis ryšys:
                  Ar pakanka, kad pirmame klausime aprašyto pobūdžio rezervavime būtų nurodytos dvi viena po kitos einančios skrydžio dalys, kurias turi vykdyti tas pats oro vežėjas?

                  3.

                  Jei į antrąjį klausimą būtų atsakyta teigiamai:
                  Ar 1999 m. birželio 21 d. Europos bendrijos ir Šveicarijos Konfederacijos susitarimo dėl oro transporto (2) 2 straipsnis ir 2006 m. spalio 18 d. Bendrijos ir Šveicarijos oro transporto komiteto sprendimu Nr. 1/2006 (3) į susitarimo priedą įtraukta nuoroda į Reglamentą (EB) Nr. 261/2004 turi būti aiškinami taip, kad reglamentas taikomas ir keleiviams, kurie iš oro uostų Šveicarijos teritorijoje išvyksta į trečiąją šalį?

         (1)  2004 m. vasario 11 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (EB) Nr. 261/2004, nustatantis bendras kompensavimo ir pagalbos keleiviams taisykles atsisakymo vežti ir skrydžių atšaukimo arba atidėjimo ilgam laikui atveju, panaikinantis Reglamentą (EEB) Nr. 295/91 (OL L 46, 2004, p. 1; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 7 sk., 8 t., p. 10).

         (2)  OL L 114, 2002, p. 73; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 11 sk., 41 t., p. 94.

         (3)  2006 m. spalio 18 d. Bendrijos ir Šveicarijos oro susisiekimo komiteto sprendimas Nr. 1/2006 iš dalies keičiantis Europos bendrijos ir Šveicarijos Konfederacijos susitarimo dėl oro transporto priedą (OL L 298, 2006, p. 23).


title: Byla C-443/21: 2021 m. liepos 19 d. Curtea de Apel Piteşti (Rumunija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje SC Avicarvil Farms SRL / Ministerul Agriculturii şi Dezvoltării Rurale, Agenţia pentru Finanţarea Investiţiilor Rurale, Agenţia de Plăţi şi Intervenţie în Agricultură, Agenţia de Plăţi şi Intervenţie în Agricultură – Centrul Judeţean Vâlcea

text:
               2021 11 8

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 452/7

      2021 m. liepos 19 d.Curtea de Apel Piteşti (Rumunija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje SC Avicarvil Farms SRL / Ministerul Agriculturii şi Dezvoltării Rurale, Agenţia pentru Finanţarea Investiţiilor Rurale, Agenţia de Plăţi şi Intervenţie în Agricultură, Agenţia de Plăţi şi Intervenţie în Agricultură – Centrul Judeţean Vâlcea

      (Byla C-443/21)
      (2021/C 452/07)
      Proceso kalba: rumunų

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

         Curtea de Apel Piteşti

         Šalys pagrindinėje byloje

         Apeliantė: SC Avicarvil Farms SRL

         Kitos apeliacinio proceso šalys: Ministerul Agriculturii şi Dezvoltării Rurale, Agenţia pentru Finanţarea Investiţiilor Rurale, Agenţia de Plăţi şi Intervenţie în Agricultură, Agenţia de Plăţi şi Intervenţie în Agricultură – Centrul Judeţean Vâlcea

         Prejudicinis klausimas

      Ar pagal Reglamento Nr. 1303/2013 (1) 143 straipsnį, siejamą su SESV 310 straipsniu (gero finansų valdymo principas) ir Reglamento (EB) Nr. 1698/2005 (2) 40 straipsnio 3 dalimi (pakartota Reglamento (ES) Nr. 1305/2013 (3) 33 straipsnio 3 dalyje), atsižvelgiant į teisėtų lūkesčių apsaugos principą ir teisinio saugumo principą, draudžiama tokia nacionalinių institucijų, dalyvavusių įgyvendinant negrąžinamą finansinės paramos priemonę, administracinė praktika, kai, Europos Audito Rūmams nustačius apskaičiavimo klaidą, jos išleido aktus, kuriuose nurodoma sumažinti 2012 m. gegužės 25 d. Europos Komisijos sprendimu C(2012) 3529 pagal RKPP skirtos finansinės paramos sumą, kol bus priimtas naujas Europos Komisijos sprendimas, pagal kurį nebus finansuojamos papildomas išlaidas viršijančios sumos ir skaičiavimo klaidų nulemti pajamų praradimai dėl prisiimtų įsipareigojimų?

         (1)  2013 m. gruodžio 17 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (ES) Nr. 1303/2013, kuriuo nustatomos Europos regioninės plėtros fondui, Europos socialiniam fondui, Sanglaudos fondui, Europos žemės ūkio fondui kaimo plėtrai ir Europos jūros reikalų ir žuvininkystės fondui bendros nuostatos ir Europos regioninės plėtros fondui, Europos socialiniam fondui, Sanglaudos fondui ir Europos jūros reikalų ir žuvininkystės fondui taikytinos bendrosios nuostatos ir panaikinamas Tarybos reglamentas (EB) Nr. 1083/2006 (OL L 347, 2013, p. 320).

         (2)  2005 m. rugsėjo 20 d. Tarybos reglamentas (EB) Nr. 1698/2005 dėl Europos žemės ūkio fondo kaimo plėtrai (EŽŪFKP) paramos kaimo plėtrai (OL L 277, 2005, p. 1).

         (3)  2013 m. gruodžio 17 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (ES) Nr. 1305/2013 dėl paramos kaimo plėtrai, teikiamos Europos žemės ūkio fondo kaimo plėtrai (EŽŪFKP) lėšomis, kuriuo panaikinamas Tarybos reglamentas (EB) Nr. 1698/2005 (OL L 347, 2013, p. 487).


title: Byla C-448/21: 2021 m. liepos 21 d. Tribunal Judicial da Comarca do Porto – Juízo Central Cível (Portugalija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Portugália – Administração de Patrimónios, SGPS, SA / Banco BPI

text:
               2021 11 8

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 452/8

      2021 m. liepos 21 d.Tribunal Judicial da Comarca do Porto – Juízo Central Cível (Portugalija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Portugália – Administração de Patrimónios, SGPS, SA / Banco BPI

      (Byla C-448/21)
      (2021/C 452/08)
      Proceso kalba: portugalų

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

         Tribunal Judicial da Comarca do Porto – Juízo Central Cível

         Šalys pagrindinėje byloje

         Ieškovė: Portugália – Administração de Patrimónios, SGPS, SA

         Atsakovė: Banco BPI

         Prejudiciniai klausimai

      Ar pagal 2015 m. lapkričio 25 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvą (ES) 2015/2366 (1) (toliau – Direktyva):

                  I.

                  Spausdinta forma parengto, suskaitmeninto ir el. paštu iš naudotojo sukurtos el. pašto paskyros paslaugų teikėjui išsiųsto mokėjimo nurodymo įvykdymas, dalyvaujant mokėjimo paslaugų teikėjo atstovui, laikomas „mokėjimo operacija“, kaip apibrėžta Direktyvos 73 straipsnio 1 dalyje?

                  II.

                  Ar Direktyvos 73 straipsnio 1 dalis turi būti aiškinama taip, kad:

                              II.I.

                              Ar, nepažeidžiant 71 straipsnio nuostatų arba turint pagrįstų įtarimų sukčiavimu (apie kuriuos tinkamai pranešta), vien pranešimo apie tai, kad mokėjimo operacija nėra autorizuota (nepateikiant tai patvirtinančių įrodymų) pakanka tam, kad atsirastų (mokėjimo paslaugų teikėjo) pareiga grąžinti (mokėtojui) lėšas?

                              II.II.

                              Jei į pirmesnį klausimą būtų atsakyta teigiamai, ar šalių (mokėtojo ir paslaugų teikėjo) susitarimu gali būti netaikoma nuostata, pagal kurią pakanka vien mokėtojo pranešimo, kai nukrypstama nuo Direktyvos 72 straipsnyje nustatytų įrodinėjimo pareigos taisyklių, kaip leidžiama pagal Direktyvos 61 straipsnio 1 dalį?

                              II.III.

                              Jei į pirmesnį klausimą būtų atsakyta teigiamai, ar mokėjimo paslaugų teikėjas privalo nedelsiant grąžinti lėšas mokėtojui tik jei šis įrodo, kad operacija nebuvo autorizuota, kai (išskyrus Direktyvos 72 straipsnyje numatytus atvejus) pagal taikytinos teisės ar sutarties nuostatas mokėtojas privalo pateikti atitinkamus įrodymus?

                  III.

                  Ar pagal Direktyvos 61 straipsnio 1 dalį leidžiama ne tik netaikyti Direktyvos 74 straipsnio nuostatų, bet ir, vietoje netaikytos tvarkos, naudotojo (ne vartotojo) ir mokėjimo paslaugų teikėjo susitarimu nustatyti griežtesnę mokėtojo atsakomybę, visų pirma nukrypstant nuo Direktyvos 73 straipsnio nuostatų?

         (1)  2015 m. lapkričio 25 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva (ES) 2015/2366 dėl mokėjimo paslaugų vidaus rinkoje, kuria iš dalies keičiamos direktyvos 2002/65/EB, 2009/110/EB ir 2013/36/ES bei Reglamentas (ES) Nr. 1093/2010 ir panaikinama Direktyva 2007/64/EB (OL L 337, 2015, p. 35).


title: Byla C-449/21: 2021 m. liepos 21 d. Cour d'appel de Paris (Prancūzija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Towercast / Autorité de la concurrence, Ministère de l’Économie

text:
               2021 11 8

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 452/9

      2021 m. liepos 21 d.Cour d'appel de Paris (Prancūzija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Towercast / Autorité de la concurrence, Ministère de l’Économie

      (Byla C-449/21)
      (2021/C 452/09)
      Proceso kalba: prancūzų

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

         Cour d'appel de Paris

         Šalys pagrindinėje byloje

         Pareiškėja: Towercast

         Kitos administracinio proceso šalys: Autorité de la concurrence, Ministère de l’Économie

         Prejudicinis klausimas

      Ar 2004 m. sausio 20 d. Tarybos reglamento (EB) Nr. 139/2004 dėl koncentracijų kontrolės (1) 21 straipsnio 1 dalis turi būti aiškinama taip, kad pagal ją nacionalinei konkurencijos institucijai draudžiama ne Bendrijos masto koncentraciją, kaip tai suprantama pagal šio reglamento 1 straipsnį, kuri nesiekia nacionalinės teisės aktuose nustatytų privalomos ex ante kontrolės ribų ir dėl kurios nebuvo kreiptasi į Europos Komisiją pagal šio reglamento 22 straipsnį, vertinti kaip SESV 102 straipsnyje draudžiamą piktnaudžiavimą dominuojančia padėtimi, atsižvelgiant į konkurencijos struktūrą nacionalinėje rinkoje?

         (1)  OL L 24, 2004, p. 1; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 8 sk., 3 t., p. 40.


title: Byla C-455/21: 2021 m. liepos 23 d. Tribunalul Olt (Rumunija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje OZ / Lyoness Europe AG

text:
               2021 11 8

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 452/9

      2021 m. liepos 23 d.Tribunalul Olt (Rumunija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje OZ / Lyoness Europe AG

      (Byla C-455/21)
      (2021/C 452/10)
      Proceso kalba: rumunų

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

         Tribunalul Olt

         Šalys pagrindinėje byloje

         Apeliantas ir ieškovas pirmojoje instancijoje: OZ

         Kita apeliacinio proceso šalis ir atsakovė pirmojoje instancijoje: Lyoness Europe AG

         Prejudiciniai klausimai

                  1.

                  Ar 1993 m. balandžio 5 d. Tarybos direktyvos 93/13/EEB dėl nesąžiningų sąlygų sutartyse su vartotojais (1) 2 straipsnio b punktas turi būti aiškinamas taip, kad pagal šią nuostatą fizinis asmuo, mechanikos inžinierius, kurio specializacija yra pneumatinės ir hidraulinės mašinos (kuris nevykdo profesionalios komercinės veiklos ir ypač prekių ir paslaugų pirkimo siekiant jas perparduoti ir (arba) tarpininkavimo veiklos) ir kuris su komercine bendrove (pardavėju arba tiekėju) sudarė narystės sutartį, pagal kurią toks fizinis asmuo turi teisę dalyvauti pirkimo bendruomenėje, kurią minėta bendrovė sukūrė Lyoness sistemos forma (sistema, pagal kurią žadamas uždarbis kompensacijų už pirkinius, komisinių ir kitų privilegijų forma), pirkti prekes ir paslaugas iš prekybininkų, kurie turi sutartinių santykių su šia bendrove (vadinamieji Lyoness komerciniai partneriai) ir teikti tarpininkavimo paslaugas kitiems asmenims pagal Lyoness sistemą (vadinamieji potencialūs lojalūs klientai), gali būti laikomas „vartotoju“, nepaisant sutarties sąlygos, kurioje numatyta, jog Lyoness ir kliento sutartiniams santykiams taikoma išimtinai tik Šveicarijos teisė, nepriklausomai nuo kliento nuolatinės gyvenamosios vietos, siekiant užtikrinti veiksmingą vartotojų apsaugą?

                  2.

                  Ar 1993 m. balandžio 5 d. Tarybos direktyvos 93/13/EEB dėl nesąžiningų sąlygų sutartyse su vartotojais 2 straipsnio b punktas turi būti aiškinamas taip, kad asmuo, su pardavėju ar tiekėju sudaręs dvejopo tikslo sutartį, t. y. [kai] sutartis yra sudaryta tokiais tikslais, kurie iš dalies yra susiję su tokio fizinio asmens komercine, ūkine ar profesine veikla ir iš dalies su ja nesusiję, o tokio fizinio asmens komercinis, ūkinis ar profesinis tikslas yra nedominuojantis, atsižvelgiant į bendrą sutarties kontekstą, gali būti laikomas „vartotoju“, kaip tai suprantama pagal šią nuostatą?

                  3.

                  Jeigu į pirmiau pateiktą klausimą būtų atsakyta teigiamai, kokie yra pagrindiniai kriterijai, kuriuos reikia taikyti, siekiant nustatyti, ar tokio fizinio asmens komercinis, ūkinis arba profesinis tikslas yra ar nėra dominuojantis, atsižvelgiant į bendrą sutarties kontekstą?

         (1)  1993 m. balandžio 5 d. Tarybos direktyva 93/13/EEB dėl nesąžiningų sąlygų sutartyse su vartotojais (OL L 95, 1993, p. 29; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 15 sk., 2 t., p. 288).


title: Byla C-457/21 P: 2021 m. liepos 22 d. Europos Komisijos pateiktas apeliacinis skundas dėl 2021 m. gegužės 12 d. Bendrojo Teismo (septintoji išplėstinė kolegija) priimto sprendimo sujungtose bylose T-816/17 ir T-318/18, Liuksemburgas ir Amazon / Komisija

text:
               2021 11 8

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 452/10

      2021 m. liepos 22 d. Europos Komisijos pateiktas apeliacinis skundas dėl 2021 m. gegužės 12 d. Bendrojo Teismo (septintoji išplėstinė kolegija) priimto sprendimo sujungtose bylose T-816/17 ir T-318/18, Liuksemburgas ir Amazon / Komisija

      (Byla C-457/21 P)
      (2021/C 452/11)
      Proceso kalbos: anglų ir prancūzų

         Šalys

         Apeliantė: Europos Komisija, atstovaujama P.-J. Loewenthal, F. Tomat

         Kitos proceso šalys: Liuksemburgo Didžioji Hercogystė, Amazon.com, Inc., Amazon EU Sàrl, Airija

         Apeliantės reikalavimai

      Apeliantė Teisingumo Teismo prašo:

                  —

                  panaikinti 2021 m. gegužės 12 d. Bendrojo Teismo (septintoji išplėstinė kolegija) sprendimą sujungtose bylose T-816/17 ir T-318/18, Liuksemburgas ir kt. / Komisija,

                  —

                  atmesti pirmąjį pagrindą byloje T-816/17 ir antrąjį, ketvirtąjį, penktąjį ir aštuntąjį pagrindus byloje T-318/18,

                  —

                  grąžinti bylą Bendrajam Teismui nagrinėti iš naujo pagrindus, kurie dar neišnagrinėti,

                  —

                  alternatyviai, pasinaudoti įgaliojimais pagal Europos Sąjungos Teisingumo Teismo statuto 61 straipsnio pirmos pastraipos antrą sakinį ir priimti galutinį sprendimą byloje,

                  —

                  atidėti bylinėjimosi išlaidų klausimo nagrinėjimą, jei byla bus grąžinta Bendrajam Teismui, arba nurodyti Liuksemburgui, Amazon EU S.à.r.l ir Amazon.com, Inc. padengti bylinėjimosi išlaidas, jei jis priimtų galutinį sprendimą byloje.

         Apeliacinio skundo pagrindai ir pagrindiniai argumentai

      Komisija pateikia du apeliacinio skundo dėl sprendimo pagrindus.
      Pirmasis apeliacinio skundo pagrindas: Bendrasis Teismas, atmesdamas pirminę Sprendimo (1) išvadą dėl naudos, pažeidė SESV 107 straipsnio 1 dalį, nenurodė motyvų, pažeidė proceso taisykles ir iškraipė Sprendimą. Šį apeliacinio skundo pagrindą sudaro dvi dalys:

                  —

                  Pirma dalis: savo sprendimo 162–251 punktuose Bendrasis Teismas suklydo, kai atmetė Sprendime atliktą Amazon Europe Technologies SCS (LuxSCS) funkcinę analizę ir tai, kad ji buvo pasirinkta kaip tikrinama šalis remiantis tuo, kad LuxSCS teisiškai priklausė nematerialusis turtas, ji leido juo naudotis Amazon EU S.à.r.l (LuxOpCo) ir finansiškai prisidėjo jį vystant. Taip jis klaidingai aiškino ir taikė įprastų rinkos sąlygų principą, o tai yra SESV 107 straipsnio 1 dalies pažeidimas naudos sąlygos atžvilgiu, ir nenurodė motyvų, nes motyvavimas yra prieštaringas ir nepakankamas. Bendrasis Teismas taip pat netinkamai savo iniciatyva rėmėsi argumentais tam, kad atmestų Sprendime padarytą LuxSCS kaip tikrinamos šalies pasirinkimą, remiantis tuo, kad nebuvo palyginamų nepriklausomų bendrovių, kurių atžvilgiu būtų galima taikyti transakcinį grynosios maržos metodą (TGMM) LuxSCS. Taip Bendrasis Teismas peržengė savo jurisdikcijos ribas, o tai yra procedūros ir Komisijos teisės į gynybą pažeidimas, ir iškraipė Sprendimą.

                  —

                  Antra dalis: savo sprendimo 257–295 punktuose Bendrasis Teismas suklydo, kai Sprendime pateiktą įprastomis rinkos sąlygomis mokamo autorinio atlyginimo, kurį LuxOpCo turi mokėti LuxSCS, apskaičiavimą atmetė remdamasis tuo, kad LuxSCS, kaip tikrinama šalis, turėjo turėti teisę į nematerialiojo turto rinkos vertę pagal licenciją ir tuo, kad LuxSCS neteikė mažą pridėtinę vertę turinčių paslaugų. Taip Bendrasis Teismas klaidingai aiškino ir taikė ALP, pažeidė proceso taisykles, iškraipė Sprendimą ir nenurodė motyvų.

            Antrasis apeliacinio skundo pagrindas: Bendrasis Teismas, atmesdamas Sprendime padarytą pirmą papildomą išvadą dėl naudos, padarė klaidą, susijusią su naudos įrodinėjimo standartu, pažeidė SESV 107 straipsnio 1 dalį, nenurodė motyvų ir pažeidė proceso taisykles. Šį pagrindą sudaro trys dalys:

                  —

                  Pirma dalis: Nors Bendrasis Teismas patvirtino tinkamą naudos įrodinėjimo standartą savo sprendimo 310 ir 513 punktuose, to sprendimo 503–538 punktuose faktiškai jis taikė kitokį, griežtesnį standartą atmesdamas Sprendime padarytą pirmą papildomą išvadą dėl naudos. Taip Bendrasis Teismas suklydo nustatydamas naudos įrodinėjimo standartą ir nenurodė motyvų, o tai lėmė prieštaringas motyvavimas.

                  —

                  Antra dalis: savo sprendimo 314–442 punktuose Bendrasis Teismas klaidingai rėmėsi U.S.-based Amazon Group subjektų atliekamomis funkcijomis padarydamas išvadą, kad Komisija pervertino LuxOpCo atliekamų funkcijų nematerialiojo turto atžvilgiu sudėtingumą pagal licenciją. Jis taip pat nenurodė, kodėl nusprendė, kad funkcijos, kurias LuxOpCo atliko Amazon prekės ženklo ir Amazon Europos mažmeninės prekybos ir paslaugų atžvilgiu, nėra unikalios. Taip Bendrasis Teismas klaidingai aiškino ir taikė ALP, o tai yra SESV 107 straipsnio 1 dalies pažeidimas naudos sąlygos atžvilgiu, ir nenurodė motyvų, o tai lėmė prieštaringas motyvavimas.

                  —

                  Trečia dalis: savo sprendimo 499–537 punktuose Bendrasis Teismas netinkamai savo iniciatyva rėmėsi argumentais, kai Sprendime padarytą pirmą papildomą išvadą dėl naudos atmetė remdamasis tuo, kad tai, jog Komisija taikė pelno paskirstymo metodą, atliekant įnašo analizę, nerodo, kad sprendimas dėl apmokestinimo neabejotinai suteikia naudą. Taip Bendrasis Teismas peržengė savo jurisdikcijos ribas, o tai yra procedūros ir Komisijos teisės į gynybą pažeidimas.

         (1)  2017 m. spalio 4 d. Komisijos sprendimas (ES) 2018/859 dėl valstybės pagalbos SA.38944 (2014/C) (ex 2014/NN), kurią Liuksemburgas suteikė bendrovei „Amazon“ (OL L 153, 2018, p. 1, toliau –Sprendimas).


title: Byla C-461/21: 2021 m. liepos 27 d. Tribunalul Prahova (Rumunija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje SC Cartrans Preda SRL / Direcţia Generală Regională a Finanţelor Publice Ploieşti – Administraţia Judeţeană a Finanţelor Publice Prahova

text:
               2021 11 8

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 452/12

      2021 m. liepos 27 d.Tribunalul Prahova (Rumunija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje SC Cartrans Preda SRL / Direcţia Generală Regională a Finanţelor Publice Ploieşti – Administraţia Judeţeană a Finanţelor Publice Prahova

      (Byla C-461/21)
      (2021/C 452/12)
      Proceso kalba: rumunų

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

         Tribunalul Prahova

         Šalys pagrindinėje byloje

         Pareiškėja: SC Cartrans Preda SRL

         Atsakovė: Direcţia Generală Regională a Finanţelor Publice Ploieşti – Administraţia Judeţeană a Finanţelor Publice Prahova

         Prejudiciniai klausimai

                  1.

                  Ar siekiant neapmokestinti PVM gabenimo sandorių ir paslaugų, susijusių su prekių importu, kaip tai suprantama pagal 2006 m. lapkričio 28 d. Tarybos direktyvą 2006/112/EB dėl pridėtinės vertės mokesčio bendros sistemos (1), 86 straipsnio 1 dalies b punktas ir 2 dalis turi būti aiškinami taip, kad registruojant importo operaciją (pvz., muitinės įstaigai rengiant bendrąją importo deklaraciją ir priskiriant pagrindinį registracijos numerį (angl. Master Reference Number, MRN), į apskaičiuojamą muitinę vertę visada įtraukiamas prekių gabenimo iki pirmosios paskirties vietos importo valstybėje narėje įkainis? Ar MRN, kuriuo remiantis negalima pagrįstai nustatyti jokio sukčiavimo požymio, buvimu netiesiogiai patvirtinamas įrodymas, kad į muitinę vertę buvo įtrauktos visos 86 straipsnio 1 dalies a ir b punktuose numatytos išlaidos?

                  2.

                  Ar pagal Direktyvos [2006/112] 144 straipsnį, 86 straipsnio 1 dalies b punktą ir 2 dalį draudžiama tokia valstybės narės mokestinė praktika, kai atsisakoma neapmokestinti PVM su importu į [Sąjungą] susijusių gabenimo paslaugų, remiantis tuo, kad nebuvo pateikti jokie oficialūs gabenimo įkainių įtraukimo į muitinę vertę įrodymai, nors, pirma, buvo pateikti kiti svarbūs importo dokumentai –bendroji deklaracija ir CMR važtaraštis, kuriame nurodomas pristatymas gavėjui – ir, antra, nėra jokių požymių, dėl kurių būtų galima suabejoti bendrosios deklaracijos ar CMR važtaraščio autentiškumu?

                  3.

                  Ar, atsižvelgiant į SESV 57 straipsnio nuostatas, PVM ir akcizų surinkimas iš kelių valstybių narių mokesčių administratorių yra paslaugų teikimas Bendrijos viduje, ar bendrojo įgaliotojo atstovo, kuris kaip tarpininkas dalyvauja sudarant prekybos sandorį, veikla?

                  4.

                  Ar SESV 56 straipsnis turėtų būti aiškinamas taip, kad laisvė teikti paslaugas ribojama, kai kitoje valstybėje narėje įsisteigusio paslaugų teikėjo teikiamos paslaugos gavėjas privalo, vadovaudamasis valstybės narės, kurioje tas paslaugos gavėjas įsisteigęs, teisės aktais, išskaičiuoti mokestį iš už šią paslaugą mokamo atlygio, bet tokios pareigos išskaičiuoti mokestį nėra tuo atveju, kai sutartis dėl tos pačios paslaugos sudaroma su paslaugos teikėju, įsisteigusiu toje pačioje valstybėje narėje kaip paslaugos gavėjas?

                  5.

                  Ar pajamas mokančio asmens apmokestinimas rezidavimo valstybėje yra aplinkybė, dėl kurios laisvė teikti paslaugas tampa mažiau patraukli ir yra ribojama, nes, siekdamas išvengti 4 % mokesčio prie pajamų šaltinio taikymo, PVM ir akcizų surinkimo srityje rezidentas turi bendradarbiauti tik su subjektais, kurie taip pat yra rezidentai, o ne su kitose valstybėse narėse įsisteigusiais subjektais?

                  6.

                  Ar tai, kad bendrai nerezidento pajamų sumai taikomas 4 % (arba, atsižvelgiant į konkretų atvejį, 16 %) mokestis, o paslaugų teikėjui rezidentui toje pačioje valstybėje narėje taikomas pelno mokestis (jeigu jis gauna pelno) yra lygus 16 % grynosios sumos, taip pat gali būti laikoma SESV 56 straipsnio pažeidimu, nes tai yra kitas aspektas, dėl kurio nerezidentų teikiamos paslaugos yra mažiau patrauklios ir atsiranda kliūčių teikti nagrinėjamas paslaugas?

         (1)  2006 m. lapkričio 28 d. Tarybos direktyva 2006/112/EB dėl pridėtinės vertės mokesčio bendros sistemos (OL L 347, 2006, p. 1).


title: Byla C-501/21 P: 2021 m. rugpjūčio 13 d. Harry Shindler ir kt. pateiktas apeliacinis skundas dėl 2021 m. birželio 8 d. Bendrojo Teismo (dešimtoji išplėstinė kolegija) priimtos nutarties byloje T-198/20, Shindler ir kt. / Taryba

text:
               2021 11 8

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 452/13

      2021 m. rugpjūčio 13 d. Harry Shindler ir kt. pateiktas apeliacinis skundas dėl 2021 m. birželio 8 d. Bendrojo Teismo (dešimtoji išplėstinė kolegija) priimtos nutarties byloje T-198/20, Shindler ir kt. / Taryba

      (Byla C-501/21 P)
      (2021/C 452/13)
      Proceso kalba: prancūzų

         Šalys

         Apeliantai: Harry Shindler ir kt., atstovaujami avocat J. Fouchet

         Kita proceso šalis: Europos Sąjungos Taryba

         Apeliantų reikalavimai

      Pagrindiniai reikalavimai:

                  —

                  Panaikinti 2021 m. birželio 8 d. nutartį (T–198/20).

                  —

                  Panaikinti visą 2020 m. sausio 30 d. Tarybos sprendimą (ES) 2020/135 dėl Susitarimo dėl Jungtinės Didžiosios Britanijos ir Šiaurės Airijos Karalystės išstojimo iš Europos Sąjungos ir Europos atominės energijos bendrijos sudarymo, taip pat panaikinti Susitarimą dėl Jungtinės Didžiosios Britanijos ir Šiaurės Airijos Karalystės išstojimo iš Europos Sąjungos ir Europos atominės energijos bendrijos bei jo priedus.

            Subsidiarūs reikalavimai:

                  —

                  Panaikinti 2021 m. birželio 8 d. nutartį (T-198/20).

                  —

                  Panaikinti iš dalies 2020 m. sausio 30 d. Tarybos sprendimą (ES) 2020/135 dėl Susitarimo dėl Jungtinės Didžiosios Britanijos ir Šiaurės Airijos Karalystės išstojimo iš Europos Sąjungos ir Europos atominės energijos bendrijos sudarymo, taip pat Susitarimą dėl Jungtinės Didžiosios Britanijos ir Šiaurės Airijos Karalystės išstojimo iš Europos Sąjungos ir Europos atominės energijos bendrijos tiek, kiek šiuose aktuose nuo 2020 m. vasario 1 d. automatiškai ir bendrai, neįvertinus, ar tai proporcinga, išskiriami Sąjungos piliečiai ir Jungtinės Karalystės piliečiai, ir panaikinti būtent Susitarimo dėl išstojimo preambulės šeštą pastraipą ir 9, 10 ir 127 straipsnius.

                  —

                  Priteisti iš Europos Sąjungos bylinėjimosi išlaidas, įskaitant 5 000 EUR išlaidų advokato honorarui atlyginti.

         Apeliacinio skundo pagrindai ir pagrindiniai argumentai

      A.   Skundžiamos nutarties procesiniai pažeidimai
      Bendrasis Teismas pažeidė savo Procedūros reglamento 130 straipsnį, nes nustatė tik vieną terminą – būtent Tarybai, kad ši galėtų pateikti savo atsiliepimą į ieškinį dėl esmės. Jis nenustatė jokių terminų apeliantams (ieškovams Bendrajame Teisme); todėl norėdami pateikti savo pastabas dėl nepriimtinumu grindžiamo prieštaravimo ir dėl esmės, apeliantai turėjo laukti, kol bus „nustat[yti] nauj[i] termin[ai] paskesniems veiksmams byloje“.
      Be to, Bendrasis Teismas nusprendė neperduoti apeliantams atsiliepimo į ieškinį dėl esmės, todėl jie negalėjo žinoti, kada turės pareikšti savo pastabas dėl priimtinumo.
      Galiausiai Bendrasis Teismas atmetė ieškinį kaip nepriimtiną nesurengęs teismo posėdžio ir nenusprendęs dėl dviejų prašymų – sustabdyti bylos nagrinėjimą ir perduoti bylą Teisingumo Teismui – nors šie turėjo įtakos paskesniems veiksmams byloje.
      B.   Sąjungos teisės pažeidimas, kiek tai susiję su ieškinio priimtinumu
      i)   Atsižvelgiant į kriterijų, pagal kurį reikalaujama, kad sprendimai, dėl kurių pareiškiamas tiesioginis ieškinys, būtų reglamentuojamojo pobūdžio teisės aktai, dėl kurių nereikia patvirtinti įgyvendinamųjų priemonių
      Pirmiausia Bendrasis teismas klaidingai ir nepateikęs paaiškinimų konstatavo, kad Susitarimas dėl išstojimo yra tarptautinis aktas, nors atsižvelgiant į jo dalyką ir pasekmes, šis susitarimas vis dar priskirtinas Sąjungos vidaus teisei, nes juo reguliuojami būsimi Europos Sąjungos ir vienos iš jos valstybių narių santykiai pagal vidaus teisę, Sąjungos nustatytą jau daugiau nei penkiasdešimt metų (kiek tai susiję su Jungtine Karalyste), kuri jį toliau daro taikytinu.
      Be to, Susitarimo dėl išstojimo 4 straipsnio 4 ir 5 dalyse ribojamas Jungtinės karalystės teisminis suverenumas siekiant, kad šio susitarimo teisminį aiškinimą galėtų pateikti vien Europos Sąjungos Teisingumo Teismas. Tokia nuostata nėra būdinga tarptautiniam susitarimui.
      Antra, netgi darant prielaidą, kad Teisingumo Teismas taip pat pripažins Susitarimą dėl išstojimo tarptautiniu aktu, Bendrasis Teismas neatsižvelgė į SESV 275 straipsnį, kuriame numatyta, kad Teisingumo Teismo jurisdikcijai nepriklauso tik tam tikri aktai, susiję su „nuostato[mis] dėl bendros užsienio ir saugumo politikos“. Taigi Bendrasis Teismas neteisingai susiejo SESV 263 ir 275 straipsnius; jie lemia, kad Teisingumas Teismas turi jurisdikciją dėl visų reglamentuojamojo pobūdžio teisės aktų, dėl kurių nereikia patvirtinti įgyvendinamųjų priemonių, išskyrus aktus, priimtus remiantis nuostato[mis] dėl bendros užsienio ir saugumo politikos. Atsižvelgiant į Sutarties dėl Europos Sąjungos 23 ir 26 straipsnius, Susitarimas dėl išstojimo nepriskirtinas – nei kiek tai susiję su jo turiniu, nei procedūra – bendros užsienio ir saugumo politikos sričiai.
      Trečia, Bendrojo Teismo nurodytais argumentais iš esmės daroma prielaida, kad Teisingumo Teismas turėtų atsisakyti vykdyti teisinės valstybės kontrolę tarptautinio susitarimo atžvilgiu. Tačiau nei politiniu, nei teisiniu požiūriu, tokia pozicija nepateisinama, nes ji reiškia, kad Taryba gali, visiškai nekontroliuojama, kvestionuoti netgi patį Sutarčių taikytinumą ir jose įtvirtintas vertybes.
      Ketvirta, Taryba ir Prancūzija teigia, kad Susitarimas dėl išstojimo automatiškai panaikina apeliantų Sąjungos pilietybę, o tai reiškia, kad tam, kad jis sukeltų pasekmes, šiuo klausimu nereikalinga jokia įgyvendinimo priemonė; reikia priminti, kad apeliantų ieškinys, priešingai, nei manė Bendrasis Teismas, nėra pateiktas tik dėl vienintelio klausimo – jų teisės balsuoti.
      ii)   Atsižvelgiant į kriterijų dėl konkrečios sąsajos su apeliantais
      Pirmiausia Bendrasis Teismas padarė teisės klaidą, nes neatsižvelgė į G., vienos iš 800 Prancūzijoje išrinktų atstovų, riboto rato asmenų, kurie negalėjo dalyvauti 2020 m. Prancūzijos savivaldybių rinkimuose, konkrečią situaciją.
      Antra, Bendrasis Teismas padarė šiukščią analizės klaidą, kai nurodė, kad sprendimas pasirašyti Susitarimą dėl išstojimo susijęs su apeliantais „dėl jų, kaip Jungtinės Karalystės piliečių, objektyvaus statuso“, nors jie ginčija šį susitarimą kaip Jungtinės Karalystės piliečiai, gyvenantys Sąjungos teritorijoje, atsižvelgiant į Susitarimo dėl išstojimo pasekmes jų situacijai.
      Trečia, Bendrasis Teismas remiasi tik apeliantų galimybės balsuoti per savivaldybių rinkimus, nebuvimu, nors ši pasekmė yra tik viena iš tų, kurias apeliantai nurodo.