title: Byla C-417/12 P: 2014 m. spalio 15 d. Teisingumo Teismo (pirmoji kolegija) sprendimas byloje Danijos Karalystė/Europos Komisija (Apeliacinis skundas — EŽŪOGF — Žemės plotų atidėjimas — Nuotolinė patikra — Atidėtos žemės sklypų augalinė danga — Finansinės korekcijos)

text:
               22.12.2014

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 462/2

         2014 m. spalio 15 d. Teisingumo Teismo (pirmoji kolegija) sprendimas byloje Danijos Karalystė/Europos Komisija

   (Byla C-417/12 P) (1)

   ((Apeliacinis skundas - EŽŪOGF - Žemės plotų atidėjimas - Nuotolinė patikra - Atidėtos žemės sklypų augalinė danga - Finansinės korekcijos))
   (2014/C 462/02)
   Proceso kalba: danų

      Šalys

      Apeliantė: Danijos Karalystė, atstovaujama V. Pasternak Jørgensen, padedamos advokaterne J. Pinborg ir P. Biering

      Kita proceso šalis: Europos Komisija, atstovaujama F. Jimeno Fernández, padedamo advokat T. Ryhl

      Apeliantės pusėje įstojusios į bylą šalys: Prancūzijos Respublika, atstovaujama D. Colas ir C. Candat, Nyderlandų Karalystė, atstovaujama M. de Ree ir M. Bulterman, Suomijos Respublika, atstovaujama J. Leppo, Švedijos Karalystė, atstovaujama U. Persson

      Rezoliucinė dalis

               1.

               Atmesti apeliacinį skundą.

               2.

               Priteisti iš Danijos Karalystės bylinėjimosi išlaidas.

               3.

               Prancūzijos Respublika, Nyderlandų Karalystė, Suomijos Respublika ir Švedijos Karalystė padengia savo bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 373, 2012 12 1.


title: Byla F-2/10 R: 2010 m. spalio 6 d. Tarnautojų teismo (pirmoji kolegija) nutartis byloje Marcuccio prieš Komisiją (Viešoji tarnyba — Pareigūnai — Socialinė apsauga — Sveikatos draudimas — Prašymai kompensuoti medicinines išlaidas — Asmens nenaudai priimto akto nebuvimas — Akivaizdžiai nepriimtinas ir teisiniu požiūriu akivaizdžiai nepagrįstas ieškinys — Procedūros reglamento 94 straipsnis)

text:
               20.11.2010

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 317/48

         2010 m. spalio 6 d. Tarnautojų teismo (pirmoji kolegija) nutartis byloje Marcuccio prieš Komisiją

   (Byla F-2/10 R) (1)

   (Viešoji tarnyba - Pareigūnai - Socialinė apsauga - Sveikatos draudimas - Prašymai kompensuoti medicinines išlaidas - Asmens nenaudai priimto akto nebuvimas - Akivaizdžiai nepriimtinas ir teisiniu požiūriu akivaizdžiai nepagrįstas ieškinys - Procedūros reglamento 94 straipsnis)
   2010/C 317/86
   Proceso kalba: italų

      Šalys

      Ieškovas:Luigi Marcuccio (Trikazė, Italija), atstovaujamas advokato G. Cipressa

      Atsakovė: Europos Komisija, atstovaujama J. Currall ir C. Bevardis Kayser, padedamų advokato A. Dal Ferro

      Dalykas

   Sprendimo atsisakyti 100 % atlyginti ieškovo medicinines išlaidas panaikinimas.

      Rezoliucinė dalis

               1.

               Atmesti L Marcuccio ieškinį iš dalies kaip akivaizdžiai nepriimtiną ir iš dalies kaip akivaizdžiai nepagrįstą.

               2.

               L. Marcuccio padengia bylinėjimosi išlaidas.

               3.

               L. Marcuccio atlygina Tarnautojų teismui 1 500 eurų sumą.

      (1)  OL C 63, 2010 3 13, p. 53.


title: Byla T-584/15 R: 2015 m. gruodžio 7 d. Bendrojo Teismo pirmininko nutartis byloje POA/Komisija (Laikinųjų apsaugos priemonių taikymas — Saugomos kilmės vietos nuorodos registravimo paraiškos paskelbimas — „Halloumi“ arba „Hellim“ — Prašymas sustabdyti vykdymą — Skubos nebuvimas)

text:
               8.2.2016

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 48/51

         2015 m. gruodžio 7 d. Bendrojo Teismo pirmininko nutartis byloje POA/Komisija

   (Byla T-584/15 R)
   ((Laikinųjų apsaugos priemonių taikymas - Saugomos kilmės vietos nuorodos registravimo paraiškos paskelbimas - „Halloumi“ arba „Hellim“ - Prašymas sustabdyti vykdymą - Skubos nebuvimas))
   (2016/C 048/58)
   Proceso kalba: anglų

      Šalys

      Ieškovė: Pagkyprios organismos ageladotrofon Dimosia Ltd (POA) (Latsia, Kipras), atstovaujama advokato N. Korogiannakis

      Atsakovė: Europos Komisija, atstovaujama A. Lewis ir J. Guillem Carrau

      Dalykas

   Prašymas sustabdyti 2015 m. liepos 28 d. Komisijos akto „Paraiškos paskelbimas pagal Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) Nr. 1151/2012 dėl žemės ūkio ir maisto produktų kokybės sistemų 50 straipsnio 2 dalies a punktą“ (OL C 246, p. 9) vykdymą.

      Rezoliucinė dalis

               1.

               Atmesti prašymą taikyti laikinąsias apsaugos priemones.

               2.

               Atidėti bylinėjimosi išlaidų klausimo nagrinėjimą.


title: Byla C-148/16: 2016 m. gruodžio 6 d. Teisingumo Teismo pirmininko nutartis byloje (Högsta domstolen (Švedija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Riksåklagaren/Zenon Robert Akarsar

text:
               20.3.2017

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 86/21

         2016 m. gruodžio 6 d. Teisingumo Teismo pirmininko nutartis byloje (Högsta domstolen (Švedija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Riksåklagaren/Zenon Robert Akarsar

   (Byla C-148/16) (1)

   (2017/C 086/26)
   Proceso kalba: švedų
   Teisingumo Teismo pirmininkas nutartimi nurodė išbraukti bylą iš registro.

      (1)  OL C 175, 2016 5 17.


title: Byla C-503/13: 2013 m. rugsėjo 19 d. Bundesgerichtshof (Vokietija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Boston Scientific Medizintechnik GmbH prieš AOK Sachsen-Anhalt

text:
               30.11.2013

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 352/8

         2013 m. rugsėjo 19 d.Bundesgerichtshof (Vokietija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Boston Scientific Medizintechnik GmbH prieš AOK Sachsen-Anhalt

   (Byla C-503/13)
   2013/C 352/14
   Proceso kalba: vokiečių

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Bundesgerichtshof

      Šalys pagrindinėje byloje

      Kasatorė: Boston Scientific Medizintechnik GmbH

      Kita kasacinio proceso šalis: AOK Sachsen-Anhalt

      Prejudiciniai klausimai

               1.

               Ar 1985 m. liepos 25 d. Tarybos direktyvos 85/374/EEB dėl valstybių narių įstatymų ir kitų teisės aktų, reglamentuojančių atsakomybę už gaminius su trūkumais, derinimo (1) 6 straipsnio 1 dalis aiškintina taip, kad gaminys — į žmogaus kūną implantuotas medicinos produktas (šiuo atveju — širdies stimuliatorius) — laikomas turinčiu trūkumų jau tuomet, kai tos pačios gaminių grupės prietaisams būdinga gerokai didesnė veikimo sutrikimo rizika, tačiau konkrečiu atveju implantuoto prietaiso trūkumų nebuvo nustatyta?
               Jei į pirmąjį klausimą būtų atsakyta teigiamai:

               2.

               Ar gaminio eksplantavimo ir kito širdies stimuliatoriaus implantavimo operacijos išlaidos yra asmens sužalojimu padaryta žala, kaip ji suprantama pagal Direktyvos 85/374/EEB 1 straipsnį ir 9 straipsnio pirmo sakinio a punktą?

      (1)  OL L 210, p. 29; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 15 sk., 1 t., p. 257.


title: Byla T-16/08 2008 m. sausio 11 d. pareikštas ieškinys byloje Perfetti Van Melle prieš VRDT — Cloetta Fazer (CENTER SHOCK)

text:
               8.3.2008

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 64/59

         2008 m. sausio 11 d. pareikštas ieškinys byloje Perfetti Van Melle prieš VRDT — Cloetta Fazer (CENTER SHOCK)

   (Byla T-16/08)
   (2008/C 64/96)
   Kalba, kuria surašytas ieškinys: anglų
   Šalys

      Ieškovė: Perfetti Van Melle SpA (Lainatė, Italija), atstovaujama advokatų P. Perani ir P. Pozzi

      Atsakovė: Vidaus rinkos derinimo tarnyba (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui)

      Kita procedūros Apeliacinėje taryboje šalis: Cloetta Fazer AB (Jungsbru, Švedija)
   Ieškovės reikalavimai

               —

               Visiškai pakeisti 2007 m. lapkričio 7 d. VRDT ketvirtosios apeliacinės tarybos sprendimą byloje R 149/2006-4, apie kurį pranešta 2007 m. lapkričio 9 dieną.

               —

               Panaikinti 2005 m. lapkričio 24 d. VRDT anuliavimo skyriaus sprendimą anuliavimo byloje Nr. 941 C 973 065.

               —

               Patvirtinti Perfetti priklausančio Bendrijos prekių ženklo Nr. 973 065 CENTER SHOCK registracijos galiojimą.

               —

               Priteisti iš atsakovių bylinėjimosi išlaidas šioje byloje bei anuliavimo ir apeliacijos procedūrų VRDT išlaidas.

         Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

      Įregistruotas Bendrijos prekių ženklas, dėl kurio pateiktas prašymas paskelbti jo įregistravimą negaliojančiu: žodinis prekių ženklas „CENTER SHOCK“ 30 klasės prekėms — Bendrijos prekių ženklas Nr. 973 065

      Bendrijos prekių ženklo savininkas: ieškovė

      Šalis, prašanti paskelbti Bendrijos prekių ženklo įregistravimą negaliojančiu: Cloetta Fazer AB

      Šalies, prašančios paskelbti įregistravimą negaliojančiu, prekių ženklo suteikiamos teisės: žodiniai nacionaliniai prekių ženklai „CENTER“ ir „CLOETTA CENTER“, be kita ko, 30 klasės prekėms

      Anuliavimo skyriaus sprendimas: paskelbti Bendrijos prekių ženklo įregistravimą negaliojančiu

      Apeliacinės tarybos sprendimas: atmesti apeliaciją

      Ieškinio pagrindai: Tarybos reglamento Nr. 40/94 52 straipsnio 1 dalies a punkto pažeidimas, nes prekių ženklai, dėl kurių kilo ginčas, bendrai paėmus, skiriasi fonetiškai, reikšme ir bendru įspūdžiu, nors ir turi bendrą elementą. Be to, ieškovės teigimu, Cloetta ir Perfetti veikia skirtingose rinkose, nes jų produktai tenkina skirtingus poreikius ir skirti skirtingiems vartotojams.


title: Byla C-210/13: 2013 m. lapkričio 14 d. Teisingumo Teismo nutartis byloje ( High Court of Justice (Chancery Division) (Jungtinė Karalystė) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Glaxosmithkline Biologicals SA, Glaxosmithkline Biologicals, Niederlassung der Smithkline Beecham Pharma GmbH & Co. KG prieš Comptroller-General of Patents, Designs and Trade Marks (Žmonėms skirti vaistai — Papildomos apsaugos liudijimas — Reglamentas (EB) Nr. 469/2009 — Sąvokos „veiklioji sudedamoji dalis“ ir „veikliųjų sudedamųjų dalių derinys“  — Adjuvantas)

text:
               7.4.2014

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 102/10

         2013 m. lapkričio 14 d. Teisingumo Teismo nutartis byloje (High Court of Justice (Chancery Division) (Jungtinė Karalystė) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Glaxosmithkline Biologicals SA, Glaxosmithkline Biologicals, Niederlassung der Smithkline Beecham Pharma GmbH & Co. KG prieš Comptroller-General of Patents, Designs and Trade Marks

   (Byla C-210/13) (1)

   ((Žmonėms skirti vaistai - Papildomos apsaugos liudijimas - Reglamentas (EB) Nr. 469/2009 - Sąvokos „veiklioji sudedamoji dalis“ ir „veikliųjų sudedamųjų dalių derinys“ - Adjuvantas))
   2014/C 102/13
   Proceso kalba: anglų

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

   High Court of Justice (Chancery Division)

      Šalys

      Ieškovės: Glaxosmithkline Biologicals SA, Glaxosmithkline Biologicals, Niederlassung der Smithkline Beecham Pharma GmbH & Co. KG

      Atsakovė: Comptroller-General of Patents, Designs and Trade Marks

      Dalykas

   Prašymas priimti prejudicinį sprendimą – High Court of Justice (Chancery Division) – 2009 m. gegužės 6 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (EB) Nr. 469/2009 dėl medicinos produktų papildomos apsaugos liudijimo (OL L 152, p. 1) 1 straipsnio b punkto išaiškinimas – Sąvokos „veiklioji sudedamoji dalis“ ir „veikliųjų sudedamųjų dalių derinys“ – Adjuvantas, kuris neturi terapinio poveikio, tačiau skatina antigeno terapinį poveikį

      Rezoliucinė dalis

   2009 m. gegužės 6 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (EB) Nr. 469/2009 dėl medicinos produktų papildomos apsaugos liudijimo 1 straipsnio b punktas turi būti aiškinamas šitaip: taip pat kaip adjuvantui netaikoma toje nuostatoje pateikta „veikliosios sudedamosios dalies“ apibrėžtis, dviejų medžiagų deriniui, kurį sudaro veiklioji sudedamoji dalis, pati turinti gydomąjį poveikį, ir adjuvantas, leidžiantis sustiprinti gydomąjį poveikį, tačiau pats atskirai neturintis gydomojo poveikio, apibūdinti negali būti taikoma toje nuostatoje pateikta „veikliųjų sudedamųjų dalių derinio“ sąvoka.

      (1)  OL C 189, 2013 6 29.


title: Byla C-210/04 Corte Suprema di Cassazione (penktoji civilinių bylų kolegija) 2004 m. vasario 18 d. nutartimi pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Ministero dell'Economia e delle Finanze ir Agenzia delle Entrate prieš FCE Bank plc.

text:
               24.7.2004

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 190/6

         Corte Suprema di Cassazione (penktoji civilinių bylų kolegija) 2004 m. vasario 18 d. nutartimi pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Ministero dell'Economia e delle Finanze ir Agenzia delle Entrate prieš FCE Bank plc.
   (Byla C-210/04)
   (2004/C 190/09)
   Corte Suprema di Cassazione (penktoji civilinių bylų kolegija) 2004 m. vasario 18 d. nutartimi kreipėsi į Europos Bendrijų Teisingumo Teismą su prašymu, kurį Teisingumo Teismo sekretoriatas gavo 2004 m. gegužės 12 d., priimti prejudicinį sprendimą byloje Ministero dell'Economia e delle Finanze ir Agenzia delle Entrate prieš FCE Bank plc.
   Corte Suprema di Cassazione (penktoji civilinių bylų kolegija) prašo Teisingumo Teismo atsakyti į šiuos klausimus:

               1)

               Ar pagal Šeštosios direktyvos 2 straipsnio 1 dalį ir 9 straipsnio 1 dalį įmonės, kurios buveinė yra kitoje (Europos Sąjungos ar trečioje) valstybėje, dukterinė įmonė, turinti gamybinio padalinio požymių, yra laikytina savarankišku ūkio subjektu, ar tarp šių dviejų bendrovių egzistuoja teisinis ryšis ir dėl to patronuojančios įmonės teikiamos paslaugos yra apmokestinamos PVM? Ar tam, kad būtų atsakyta į šį klausimą, galima remtis „arm's length“ kriteriju, įtvirtintu OECD sutarties dėl dvigubo apmokestinimo išvengimo modelio 7 straipsnio 2 ir 3 dalyse ir 1988 m. spalio 21 d. Italijos ir Jungtinės Karalystės ir Šiaurės Airijos sutartyje? Ar teisinis ryšis egzistuoja tuo atveju, kai sudarytas „cost-sharing agreement“ dėl dukterinei įmonei teikiamų paslaugų? Jeigu atsakymas yra teigiamas, kokios yra tokio teisinio ryšio egzistavimo sąlygos? Ar teisinio ryšio sąvoka turi būti vertinama atsižvelgiant į nacionalinę ar į Bendrijos teisę?

               2)

               Ar šių paslaugų kaštų paskirstymas dukterinei įmonei laikytinas ir prireikus, kokiu atveju, atlygiu už suteiktas paslaugas Šeštosios direktyvos 2 straipsnio prasme nepriklausomai nuo paskirstymo dydžio ir komercinės naudos tikslo?

               3)

               Jeigu laikytume, kad patronuojančios įmonės ir jos dukterinių įmonių teikiamos paslaugos yra iš esmės neapmokestinamos PVM dėl to, kad paslaugų gavėjas nėra savarankiškas ir tarp šių dviejų bendrovių nėra teisinio ryšio, o patronuojanti įmonė turi buveinę ne Europos Sąjungos valstybėje narėje, ar nacionalinė administracinė praktika, pagal kurią tokios paslaugos yra apmokestinamos, prieštarauja įsisteigimo laisvės principui, įtvirtintam EB sutarties 43 straipsnyje?


title: Byla T-159/05 2006 m. birželio 29 d. Pirmosios instancijos teismo nutartis UNIPOR-Ziegel-Marketing prieš VRDT — Dörken (DELTA)

text:
               2.9.2006

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 212/46

         2006 m. birželio 29 d. Pirmosios instancijos teismo nutartis UNIPOR-Ziegel-Marketing prieš VRDT — Dörken (DELTA)

   (Byla T-159/05) (1)

   (2006/C 212/78)

      Proceso kalba: vokiečių

   Penktosios kolegijos pirmininkas nutartimi nurodė išbraukti bylą iš registro.

      (1)  OL C 171, 2005 7 9.


title: Byla C-252/11: 2012 m. spalio 22 d. Teisingumo Teismo nutartis byloje ( Krajský súd v Prešove (Slovakija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Erika Šujetová prieš Rapid life životná poisťovňa as (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą — Nereikalingumas priimti sprendimą)

text:
               6.4.2013

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 101/2

         2012 m. spalio 22 d. Teisingumo Teismo nutartis byloje (Krajský súd v Prešove (Slovakija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Erika Šujetová prieš Rapid life životná poisťovňa as

   (Byla C-252/11) (1)

   (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą - Nereikalingumas priimti sprendimą)
   2013/C 101/02
   Proceso kalba: slovakų

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Krajský súd v Prešove

      Šalys

      Ieškovė: Erika Šujetová

      Atsakovė:
      Rapid life životná poisťovňa as

      Dalykas

   Prašymas priimti prejudicinį sprendimą — Krajský súd v Prešove (Slovakija) — 1993 m. balandžio 5 d. Tarybos direktyvos 93/13/EEB dėl nesąžiningų sąlygų sutartyse su vartotojais (OL L 95, p. 29; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 15 sk., 2 t., p. 288) 6 straipsnio 1 dalies ir 7 straipsnio 1 dalies išaiškinimas — Nacionalinės teisės nuostata, pagal kurią bylose dėl arbitražo sprendimo panaikinimo išimtinę jurisdikciją visuomet turi teismas, kurio apylinkėje vyko arbitražinis procesas — Nacionalinės teisės nuostata, pagal kurią toks teismas, panaikinęs arbitražo sprendimą, privalo toliau nagrinėti bylą, iš naujo nenagrinėdamas savo teritorinės jurisdikcijos — Nesąžiningas arbitražinis susitarimas arba nesąžininga arbitražinė išlyga

      Rezoliucinė dalis

   Nėra reikalo priimti sprendimo dėl Krajský súd v Prešove (Slovakija) 2011 m. balandžio 7 d. nutartimi pateikto prašymo priimti prejudicinį sprendimą byloje C-252/11.

      (1)  OL C 269, 2011 9 10.


title: Byla C-92/13: 2013 m. vasario 25 d. Hoge Raad der Nederlanden (Nyderlandai) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Gemeente ’s-Hertogenbosch prieš Staatssecretaris van Financiën

text:
               25.5.2013

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 147/11

         2013 m. vasario 25 d.Hoge Raad der Nederlanden (Nyderlandai) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Gemeente ’s-Hertogenbosch prieš Staatssecretaris van Financiën

   (Byla C-92/13)
   2013/C 147/19
   Proceso kalba: olandų

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Hoge Raad der Nederlanden

      Šalys pagrindinėje byloje

      Ieškovė: Gemeente ’s-Hertogenbosch

      Atsakovė: Staatssecretaris van Financiën

      Prejudicinis klausimas

   Ar Šeštosios direktyvos (1) 5 straipsnio 7 dalies a punktas turi būti aiškinamas taip, kad tiekimu už atlygį turi būti laikoma situacija, kai savivaldybė naudoja pastatą, kurį ji leido statyti savo nuosavame žemės sklype ir kurio 94 % ji naudoja savo kaip valdžios institucijos veiklai vykdyti, o 6 % — savo kaip apmokestinamojo asmens veiklai, iš kurių 1 % pastato naudojamas neapmokestinamoms paslaugoms teikti, kurių atžvilgiu nėra nustatytos teisės į PVM atskaitą?

      (1)  1977 m. gegužės 17 d. Šeštoji Tarybos direktyva dėl valstybių narių apyvartos mokesčių įstatymų derinimo — Bendra pridėtinės vertės mokesčio sistema: vienodas vertinimo pagrindas (OL L 145, p. 1; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 9 sk., 1 t., p. 23).


title: Byla C-394/11: 2011 m. liepos 25 d. Komisia za zashtita ot diskriminatsia (Bulgarija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Valeri Hariev Belov prieš ChEZ Elektro Balgaria AD, ChEZ Raspredelnenie Balgaria AD ir Darzhavna Komisia po energiyno i vodno regulirane

text:
               8.10.2011

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 298/14

         2011 m. liepos 25 d.Komisia za zashtita ot diskriminatsia (Bulgarija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Valeri Hariev Belov prieš „ChEZ Elektro Balgaria“ AD, „ChEZ Raspredelnenie Balgaria“ AD ir Darzhavna Komisia po energiyno i vodno regulirane

   (Byla C-394/11)
   2011/C 298/27
   Proceso kalba: bulgarų

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Komisia za zashtita ot diskriminatsia

      Šalys pagrindinėje byloje

      Pareiškėjas: Valeri Hariev Belov

      Atsakovai: „ChEZ Elektro Balgaria“ AD, „ChEZ Raspredelnenie Balgaria“ AD ir Darzhavna Komisia po energiyno i vodno regulirane

      Prejudiciniai klausimai

               1 klausimas: Ar nagrinėjamas atvejis patenka į 2000 m. birželio 29 d. Tarybos direktyvos 2000/43/EB (1), įgyvendinančios vienodo požiūrio principą asmenims nepriklausomai nuo jų rasės arba etninės priklausomybės, taikymo sritį (šiuo atveju svarbus 3 straipsnio 1 dalies h punktas)?

               2 klausimas: Kaip suprantamos „prastesnės sąlygos“ pagal Direktyvos 2000/43 2 straipsnio 2 dalies a punktą ir „tam tikros rasės ar etninės priklausomybės asmenys gali patekti tam tikru atžvilgiu į prastesnę padėtį“ pagal Direktyvos 2000/43 2 straipsnio 2 dalies b punktą:

                           2.1.

                           Ar tam, kad prastesnės sąlygos būtų laikomos tiesiogine diskriminacija, būtina, jog sąlygos būtų prastesnės ir kad jomis tiesiogiai ar netiesiogiai būtų pažeidžiamos teisės aktuose aiškiai įtvirtintos teisės ar interesai, ar jos suprantamos kaip bet kokia elgesio (veikimo) forma plačiąja šio žodžio prasme, kai tas elgesys yra nepalankesnis, palyginti su elgesiu panašioje situacijoje?

                           2.2.

                           Ar tam, kad ypač nepalankios padėties sukūrimas būtų laikomas netiesiogine diskriminacija, būtinai tiesiogiai ar netiesiogiai turi būti pažeidžiamos teisės aktuose aiškiai įtvirtintos teisės ar interesai, ar jis plačiai suprantamas kaip bet kokia ypač nepalankios padėties sukūrimo forma?

               3 klausimas: Atsižvelgiant į atsakymą į antrąjį klausimą: jei tam, kad būtų pripažįstama tiesioginė ar netiesioginė diskriminacija pagal Direktyvos 2000/43 2 straipsnio 2 dalies a ir b punktus, būtina, kad prastesnėmis sąlygomis ar sukuriant ypač nepalankią padėtį tiesiogiai ar netiesiogiai būtų pažeidžiama teisės aktuose nustatyta teisė ar interesas,

                           3.1.

                           ar Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijos 38 straipsnyje, Direktyvoje 2006/32/EB (2) (29 konstatuojamojoje dalyje, 1 straipsnyje, 13 straipsnio 1 dalyje), Direktyvoje 2003/54/EB (3) (3 straipsnio 5 dalyje), Direktyvoje 2009/72/EB (4) (3 straipsnio 7 dalyje) įtvirtinta galutinio elektros energijos vartotojo teisė ar interesas galėti reguliariai patikrinti elektros skaitiklio rodmenis, kuria jis gali remtis nacionaliniuose teismuose tokioje byloje, kokia yra pagrindinė byla,
                           ir

                           3.2.

                           ar su šiomis nuostatomis suderinami nacionalinės teisės aktai ir (arba) Valstybinei energijos reguliavimo institucijai leidus vykdoma praktika, pagal kurią paskirstymo įmonei suteikiama laisvė įrengti elektros skaitiklius sunkiai prieinamose ar neprieinamose vietose, o dėl to vartotojai neturi galimybės asmeniškai ir reguliariai patikrinti ir sekti elektros skaitiklio rodmenų?

               4 klausimas: Atsižvelgiant į atsakymą į antrąjį klausimą: jei tam, kad būtų pripažinta tiesioginė ar netiesioginė diskriminacija, nebūtinai turi būti tiesiogiai ar netiesiogiai pažeista teisės aktuose nustatyta teisė ar interesas,

                           —

                           ar pagal Direktyvos 2000/43 2 straipsnio 2 dalies a ir b punktus leistini tokie nacionalinės teisės aktai ir teismų praktika, kaip antai nagrinėjami pagrindinėje byloje, pagal kuriuos tam, kad būtų pripažinta diskriminacija, reikalaujama, jog prastesne padėtimi ar sukuriant nepalankią situaciją tiesiogiai ar netiesiogiai būtų pažeistos teisės aktuose nustatytos teisės ar interesai;

                           —

                           jei tokie teisės aktai ir teismų praktika nepriimtini, ar nacionalinis teismas privalo jų netaikyti ir remtis Direktyvoje įtvirtintais sąvokų apibrėžimais?

               5 klausimas: Kaip reikėtų aiškinti Direktyvos 2000/43 8 straipsnio 1 dalį:

                           5.1.

                           taip, kad pagal ją reikalaujama, jog auka įrodytų faktus, kuriais remiantis peršasi vienareikšmė, neginčijama ir tikra išvada dėl tiesioginės ar netiesioginės diskriminacijos, ar pakanka, kad faktai pagrįstų tik tokios diskriminacijos prielaidą (spėjimą)?

                           5.2.

                           Ar faktai, kad

                                       a)

                                       tik dviejose miesto dalyse, žinomose kaip romų rajonai, elektros skaitikliai ant perdavimo stulpų gatvėse įrengti tokiame aukštyje, kad vartotojai negali stebėti jų rodmenų, išskyrus tam tikras išimtis kai kuriose šių dviejų rajonų dalyse, ir

                                       b)

                                       visuose likusiuose miesto rajonuose elektros skaitikliai įrengti tokiame aukštyje, kad juos būtų galima stebėti (iki 1,70 m), dažniausiai — vartotojų butuose arba ant pastato fasado ar tvoros,

                                 lemia įrodymų naštos perkėlimą atsakovei?

                           5.3.

                           Ar aplinkybės, kad

                                       a)

                                       abiejose miesto dalyse, vadinamose romų rajonais, gyvena ne tik romai, bet ir kitos etninės kilmės asmenys ir (arba)

                                       b)

                                       atitinkamai kokia gyventojų dalis šiuose dviejuose rajonuose faktiškai save laiko romais, ir (arba)

                                       c)

                                       paskirstymo įmonė teigia, jog elektros skaitiklių įrengimo 7 m aukštyje šiuose dviejuose rajonuose priežastys visiems žinomos,

                                 lemia, kad įrodymų našta atsakovei neperkeliama?

               6 klausimas: Atsižvelgiant į atsakymą į penktąjį klausimą:

                           6.1.

                           Jei Direktyvos 2000/43 8 straipsnio 1 dalį reikia aiškinti taip, kad būtina diskriminacijos prielaida (prezumpcija), ir jei minėti faktai lemia įrodymų naštos perkėlimą atsakovei, kokios diskriminacijos formos prielaidą galima daryti, remiantis šiais faktais: tiesioginės, netiesioginės diskriminacijos ir (arba) priekabiavimo?

                           6.2.

                           Ar pagal Direktyvos 2000/43 nuostatas galima tiesioginę diskriminaciją ar priekabiavimą pateisinti teisėto tikslo siekimu būtinomis ir tinkamomis priemonėmis?

                           6.3.

                           Ar, atsižvelgiant į paskirstymo įmonės iškeltus teisėtus tikslus, kurių ji siekia, galima pateisinti dviejuose rajonuose taikomą priemonę tokioje situacijoje, kai

                                       a)

                                       priemonė taikoma dėl neapmokėtų sąskaitų, išrašytų tuose dviejuose rajonuose, dėl dažnų vartotojų pažeidimų, kuriais pažeidžiamas elektros įrenginių saugumas, kokybė ir nepavojingas funkcionavimas arba tam keliama grėsmė
                                       ir
                                       priemonė taikoma kolektyviai, neatsižvelgiant į tai, ar konkretūs vartotojai apmokėjo sąskaitas už elektros energijos paskirstymą ir tiekimą, ir į tai, ar konstatuota, jog konkretūs vartotojai padarė kokį nors pažeidimą (klaidingai nurodė skaitiklio rodmenis, neteisėtai prisijungė ir (arba) neteisėtai vartojo elektros energiją, jos neskaičiuodami ir už ją nemokėdami, ar kitaip įsilaužė į tinklą ir dėl to pažeistas saugus, kokybiškas, nuolatinis ir nepavojingas tinklo funkcionavimas arba tam sukelta grėsmė);

                                       b)

                                       už kiekvieną panašų nusižengimą teisės aktuose ir Bendrosiose sutarčių dėl paskirstymo (toliau — paskirstymo sutartys) sąlygose numatyta civilinė, administracinė ar baudžiamoji atsakomybė;

                                       c)

                                       Bendrųjų sutarties dėl paskirstymo sąlygų 27 straipsnio 2 dalyje numatyta sąlyga, kad, vartotojui aiškiai raštu pareikalavus, paskirstymo įmonė užtikrina galimybę stebėti elektros skaitiklio rodmenis, faktiškai vartotojui nesuteikia galimybės asmeniškai ir reguliariai tikrinti su juo susijusius rodmenis;

                                       d)

                                       jei pateikiamas aiškus raštiškas prašymas, yra galimybė vartotojo bute įrengti kontrolinį elektros skaitiklį, už kurį vartotojas turi susimokėti;

                                       e)

                                       priemonė yra vienintelis ir akivaizdus vartotojo vienokio ar kitokio nesąžiningumo požymis, remiantis paskirstymo įmonės tvirtinimu, kad šios priemonės taikymo priežastys visiems žinomos;

                                       f)

                                       egzistuoja kitų techninių metodų ir priemonių, skirtų apsisaugoti nuo įsilaužimo į elektros skaitiklius;

                                       g)

                                       paskirstymo įmonės atstovas teigia, kad kitame mieste esančiame romų rajone taikytos panašios priemonės faktiškai negalėjo užkirsti kelio įsilaužimams;

                                       h)

                                       iš viename iš šių rajonų pastatyto elektros įrenginio — transformatoriaus — nematyti, kad jis apsaugotų panašias priemones, pvz., elektros skaitiklius?

      (1)  2000 m. birželio 29 d. Tarybos Direktyva 2000/43/EB įgyvendinanti vienodo požiūrio principą asmenims nepriklausomai nuo jų rasės arba etninės priklausomybės (OL L 180, p. 22; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 20 sk., 1 t., p. 23).

      (2)  2006 m. balandžio 5 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2006/32/EB dėl energijos galutinio vartojimo efektyvumo ir energetinių paslaugų, panaikinanti Tarybos direktyvą 93/76/EEB (OL L 114, p. 64).

      (3)  2003 m. birželio 26 d. Europos Parlamento ir tarybos Direktyva 2003/54/EB dėl elektros energijos vidaus rinkos bendrųjų taisyklių, panaikinanti Direktyvą 96/92/EB (OL L 176, p. 37; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 20 sk., 1 t., p. 23).

      (4)  2009 m. liepos 13 d. Europos Parlamento ir Tarybos Direktyva 2009/72/EB dėl elektros energijos vidaus rinkos bendrųjų taisyklių, panaikinanti Direktyvą 2003/54/EB (OL L 211, p. 55).


title: Byla T-266/14: 2014 m. balandžio 28 d. pareikštas ieškinys byloje Argus Security Projects/Komisija

text:
               28.7.2014

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 245/19

         2014 m. balandžio 28 d. pareikštas ieškinys byloje Argus Security Projects/Komisija

   (Byla T-266/14)
   2014/C 245/26
   Proceso kalba: prancūzų

      Šalys

      Ieškovė: Argus Security Projects Ltd (Limassol, Kipras), atstovaujama advokatų T. Bontinck ir E. van Nuffel d’Heynsbroeck

      Atsakovė: Europos Komisija

      Reikalavimai

   Ieškovė Bendrojo Teismo prašo:

               —

               panaikinti EUBAM Lybie sprendimą atmesti bendrovės Argus pasiūlymą, pateiktą vykstant konkursui dėl apsaugos paslaugų teikimo įgyvendinant Europos Sąjungos integruoto sienų valdymo pagalbos misiją Libijoje (sutartis EUBAM-13-020), ir sudaryti sutartį su Garda,

               —

               priteisti iš atsakovės bylinėjimosi išlaidas.

      Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

   Grįsdama ieškinį ieškovė remiasi trimis pagrindais.

               1.

               Pirmasis ieškinio pagrindas, susijęs su finansinio reglamento (1) 110 straipsnio, pirkimų dokumentuose nustatytų taisyklių dėl sutarties sudarymo, visų pirma nurodymų konkurso dalyviams 4.1 ir 12.1 punktų, ir vienodo požiūrio į konkurso dalyvius ir nediskriminavimo principų pažeidimu, nes EUBAM nepatikrino konkurso laimėtojos pajėgumų įvykdyti sutartį pagal sutarties reikalavimus arba neįgyvendino savo diskrecijos dėl numatomų atrinkto pasiūlymo techninių charakteristikų minimaliai kruopščiai, kaip galima pagrįstai tikėtis.
               Ieškovė tvirtina, kad dideli konkurso laimėtojos trūkumai ir nesugebėjimas įvykdyti jai paskirtos sutarties rodo, kad pasiūlymas buvo nerealistiškas, o perkančioji organizacija neturėjo jo atrinkti.

               2.

               Antrasis ieškinio pagrindas, susijęs su pradinių sutarties sąlygų esminiu pakeitimu, dėl kurio galėjo būti iškreiptas konkurso rezultatas.
               Ieškovė teigia, kad konkurso laimėtojai ir ieškovei pagal visus vertinimo kriterijus skirtų balų santykis būtų pasikeitęs priešinga linkme, jeigu atrinktas pasiūlymas būtų buvęs įvertintas atsižvelgiant į sąlygas, kuriomis konkursą laimėjusi bendrovė vykdo sutartį.

               3.

               Trečiasis ieškinio pagrindas, susijęs su pareigos motyvuoti pažeidimu, nes perkančioji organizacija nesilaikė finansinio reglamento 113 straipsnio ir deleguotojo reglamento (2) 161 straipsnio 2 dalies, kadangi per penkiolika kalendorinių dienų nuo ieškovės prašymo gavimo dienos nepranešė apie atrinkto pasiūlymo charakteristikas ir santykinius pranašumus.

      (1)  2012 m. spalio 25 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (ES, Euratomas) Nr. 966/2012 dėl Sąjungos bendrajam biudžetui taikomų finansinių taisyklių ir kuriuo panaikinamas Tarybos reglamentas (EB, Euratomas) Nr. 1605/2002 (OL L 298, p. 1).

      (2)  2012 m. spalio 29 d. Komisijos deleguotasis reglamentas (ES) Nr. 1268/2012 dėl Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES, Euratomas) Nr. 966/2012 dėl Sąjungos bendrajam biudžetui taikomų finansinių taisyklių taikymo taisyklių (OL L 362, p. 1).


title: Byla C-304/08: 2010 m. sausio 14 d. Teisingumo Teismo (pirmoji kolegija) sprendimas byloje ( Bundesgerichtshof (Vokietija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Zentrale zur Bekämpfung unlauteren Wettbewerbs eV prieš Plus Warenhandelsgesellschaft mbH (Direktyva 2005/29/EB — Nesąžininga komercinė veikla — Nacionalinės teisės normos, nustatančios principinį komercinės veiklos, susiejančios vartotojų dalyvavimą loterijoje su prekės ar paslaugos įsigijimu, draudimą)

text:
               3.7.2010

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 179/3

         2010 m. sausio 14 d. Teisingumo Teismo (pirmoji kolegija) sprendimas byloje (Bundesgerichtshof (Vokietija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Zentrale zur Bekämpfung unlauteren Wettbewerbs eV prieš Plus Warenhandelsgesellschaft mbH

   (Byla C-304/08) (1)

   (Direktyva 2005/29/EB - Nesąžininga komercinė veikla - Nacionalinės teisės normos, nustatančios principinį komercinės veiklos, susiejančios vartotojų dalyvavimą loterijoje su prekės ar paslaugos įsigijimu, draudimą)
   2010/C 179/03
   Proceso kalba: vokiečių

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Bundesgerichtshof

      Šalys pagrindinėje byloje

      Ieškovė: Zentrale zur Bekampfung unlauteren Wettbewerbs eV

      Atsakovė: Plus Warenhandelsgesellschaft mbH

      Dalykas

   Prašymas priimti prejudicinį sprendimą — Bundesgerichtshof — 2005 m. gegužės 11 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2005/29/EB dėl nesąžiningos įmonių komercinės veiklos vartotojų atžvilgiu vidaus rinkoje ir iš dalies keičiančios Tarybos direktyvą 84/450/EEB, Europos Parlamento ir Tarybos direktyvas 97/7/EB, 98/27/EB bei 2002/65/EB ir Europos Parlamento ir Tarybos reglamentą (EB) Nr. 2006/2004 (OL L 149, p. 22) 5 straipsnio 2 dalies išaiškinimas — Komercinė veikla, kai prekių pardavimas susiejamas su žaidimu prizui laimėti ir sudaroma galimybė klientui dalyvauti nacionalinės loterijos tiražuose surinkus tam tikrą skaičių papildomų taškų, gautų įsigijus prekių — Nacionalinės teisės nuostata, pagal kurią komercinė veikla, kai vartotojų dalyvavimas loterijoje ar žaidime prizui laimėti susiejamas su sąlyga, kad jie įsigis atitinkamą prekę ar pasinaudos tam tikra paslauga, iš principo yra neleistina, nesvarbu, ar reklamos priemonė konkrečiu atveju pažeidžia vartotojų interesus

      Rezoliucinė dalis

   2005 m. gegužės 11 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2005/29/EB dėl nesąžiningos įmonių komercinės veiklos vartotojų atžvilgiu vidaus rinkoje ir iš dalies keičianti Tarybos direktyvą 84/450/EEB, Europos Parlamento ir Tarybos direktyvas 97/7/EB, 98/27/EB bei 2002/65/EB ir Europos Parlamento ir Tarybos reglamentą (EB) Nr. 2006/2004 („Nesąžiningos komercinės veiklos direktyva“) turi būti aiškinama kaip draudžianti tokias nacionalinės teisės normas, kokios nagrinėjamos pagrindinėje byloje, kurios, neatsižvelgiant į specifines konkretaus atvejo aplinkybes, numato principinį komercinės veiklos, kai vartotojų dalyvavimas loterijoje ar žaidime prizui laimėti susiejamas su sąlyga, kad jie įsigis atitinkamą prekę ar paslaugą, draudimą.

      (1)  OL C 247, 2008 9 27.


title: Byla C-213/13: 2014 m. liepos 10 d. Teisingumo Teismo (antroji kolegija) sprendimas byloje ( Consiglio di Stato (Italija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Impresa Pizzarotti & C. Spa/Comune di Bari, Giunta comunale di Bari, Consiglio comunale di Bari (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą — Viešojo darbų pirkimo sutartys — Direktyva 93/37/EEB — „Įsipareigojimas nuomoti“ dar nepastatytus pastatus — „Res judicata“ galią įgijęs nacionalinio teismo sprendimas — „Res judicata“ galios principo taikymas esant situacijai, kuri nesuderinama su Sąjungos teise)

text:
               15.9.2014

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 315/14

         2014 m. liepos 10 d. Teisingumo Teismo (antroji kolegija) sprendimas byloje (Consiglio di Stato (Italija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Impresa Pizzarotti & C. Spa/Comune di Bari, Giunta comunale di Bari, Consiglio comunale di Bari

   (Byla C-213/13) (1)

   ((Prašymas priimti prejudicinį sprendimą - Viešojo darbų pirkimo sutartys - Direktyva 93/37/EEB - „Įsipareigojimas nuomoti“ dar nepastatytus pastatus - „Res judicata“ galią įgijęs nacionalinio teismo sprendimas - „Res judicata“ galios principo taikymas esant situacijai, kuri nesuderinama su Sąjungos teise))
   2014/C 315/20
   Proceso kalba: italų

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Consiglio di Stato

      Šalys pagrindinėje byloje

      Ieškovė: Impresa Pizzarotti & C. Spa

      Atsakovės: Comune di Bari, Giunta comunale di Bari, Consiglio comunale di Bari

      dalyvaujant: Complesso Residenziale Bari 2 Srl, Commissione di manutenzione della Corte d’appello di Bari, Giuseppe Albenzio, veikiantis kaip commissario ad acta, Ministero della Giustizia, Regione Puglia

      Rezoliucinė dalis

               1.

               1993 m. birželio 14 d. Tarybos direktyvos 93/37/EEB dėl viešojo darbų pirkimo sutarčių sudarymo tvarkos derinimo 1 straipsnio a punktas turi būti aiškinamas taip, kad sutartis, kurios pagrindinis dalykas – atlikti darbą, atitinkantį perkančiosios organizacijos nurodytus reikalavimus, yra viešojo darbų pirkimo sutartis, todėl ji nepatenka į 1992 m. birželio 18 d. Tarybos direktyvos 92/50/EEB dėl viešojo paslaugų pirkimo sutarčių sudarymo tvarkos derinimo 1 straipsnio a punkto iii papunktyje numatytą išimtį, nepaisant to, jog joje nustatytas įsipareigojimas išnuomoti atitinkamą statinį.

               2.

               Jeigu pagal vidaus proceso taisykles tai leidžiama, nacionalinis teismas, kaip antai prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas, priėmęs sprendimą kaip galutinė instancija, jeigu prieš tai nebuvo kreiptasi dėl prejudicinio sprendimo į Europos Sąjungos Teisingumo Teismą pagal SESV 267 straipsnį, turi arba papildyti savo sprendimo, dėl kurio susiklostė su Sąjungos teisės aktais dėl viešojo darbų pirkimo nesuderinama situacija, res judicata galią, arba peržiūrėti šį sprendimą, siekdamas atsižvelgti į Teisingumo Teismo vėliau pateiktą šių teisės aktų išaiškinimą.

      (1)  OL C 207, 2013 7 20.


title: Byla C-382/06 P 2006 m. rugsėjo 14 d. Ocean Trawlers Ltd pareikštas apeliacinis skundas dėl 2006 m. birželio 13 d. Pirmosios instancijos teismo sprendimo sujungtose bylose T-218/03 - T-240/03 Cathal Boyle ir kt. prieš Europos Bendrijų Komisiją

text:
               2.12.2006

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 294/26

         2006 m. rugsėjo 14 d. Ocean Trawlers Ltd pareikštas apeliacinis skundas dėl 2006 m. birželio 13 d. Pirmosios instancijos teismo sprendimo sujungtose bylose T-218/03 - T-240/03 Cathal Boyle ir kt. prieš Europos Bendrijų Komisiją
   (Byla C-382/06 P)
   (2006/C 294/44)
   Proceso kalba: anglų
   Šalys

      Apeliantė: Ocean Trawlers Ltd, atstovaujama SC P. Gallagher ir SC A. Collins, solicitor D. Barry

      Kita proceso šalis: Airija, Europos Bendrijų Komisija
   Apeliantės reikalavimai
   Apeliantė Teisingumo Teismo prašo:

               —

               Panaikinti 2006 m. birželio 13 d. Pirmosios instancijos teismo nutarties dalį, atmetančią ieškinį byloje T-226/03 Ocean Trawlers Ltd. prieš Komisiją dėl 2003 m. balandžio 4 d. Komisijos sprendimo 2003/245/EB, susijusio su Komisijos gautais prašymais nustatyti didesnius POP IV tikslus siekiant pagerinti ilgesnių kaip dvylikos metrų ilgio laivų saugą, navigaciją jūroje, higieną, produktų kokybę ir darbo sąlygas (1), tiek, kiek jis taikomas pasiūlyto RSW tipo naujo laivo, skirto pakeisti MFV Golden Rose, saugumo pajėgumams ir nurodo Ocean Trawlers Ltd. padengti savo patirtas bylinėjimosi išlaidas.

               —

               Panaikinti 2003 m. balandžio 4 d. Komisijos sprendimą 2003/245/EB, susijusį su Komisijos gautais prašymais nustatyti didesnius POP IV tikslus siekiant pagerinti ilgesnių kaip dvylikos metrų ilgio laivų saugą, navigaciją jūroje, higieną, produktų kokybę ir darbo sąlygas, tiek, kiek jis taikomas pasiūlyto naujo RSW tipo laivo MFV Golden Rose saugumo pajėgumams.

               —

               Priteisti iš Komisijos bylinėjimosi išlaidas.

         Apeliacijos pagrindai ir pagrindiniai argumentai
   Apeliantė teigia, kad Pirmosios instancijos teismo sprendimas turi būti panaikintas remiantis šiais pagrindais:
   Nustatydamas apeliantės suinteresuotumą pareikšti ieškinį Sprendimo 2003/245 priėmimo dieną, o ne ieškinio pareiškimo dieną, Pirmosios instancijos teismas taikė klaidingą teisinį kriterijų;
   Pirmosios instancijos teismas padarė faktinę klaidą dėl MFV Golden Rose priklausymo apeliantei visu nagrinėtu laikotarpiu, o tai matyti iš teismui pateiktų dokumentų;
   Išvada, kad Sprendimas 2003/245 nėra konkrečiai susijęs su apeliante, nes „nagrinėjami laivai neegzistuoja“, neturi teisinio pagrindo ir, be to, prieštarauja šiame sprendime nurodytiems Pirmosios instancijos teismo motyvams;
   Apeliantė yra ir visu nagrinėjamu laikotarpiu buvo MFV Golden Rose savininkė. Todėl negalima teigti, kad ji neteko suinteresuotumo, kurį neginčijamai turėjo pareikšdama ieškinį dėl Sprendimo 2003/245 dalies, turėjusios poveikio šio sprendimo taikymui MFV Golden Rose saugaus tonažo atžvilgiu, panaikinimo;
   Pirmosios instancijos teismas suklydo padarydamas išvadą, kad apeliantė neteko teisės reikalauti panaikinti Sprendimą 2003/245 dėl veiksmų, kurių ji ėmėsi siekdama sumažinti dėl šios priemonės patirtus nuostolius ir žalą.

      (1)  OL L 90, p. 48.


title: Byla T-225/14: 2015 m. rugsėjo 3 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje iNET24 Holding/VRDT (IDIRECT24) (Bendrijos prekių ženklas — Tarptautinė registracija, nurodant Europos bendriją — Žodinis prekių ženklas IDIRECT24 — Absoliutus atsisakymo motyvas — Skiriamojo požymio nebuvimas — Reglamento (EB) Nr. 207/2009 7 straipsnio 1 dalies b punktas — Pareiga motyvuoti — Reglamento Nr. 207/2009 75 straipsnis)

text:
               19.10.2015

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 346/26

         2015 m. rugsėjo 3 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje iNET24 Holding/VRDT (IDIRECT24)

   (Byla T-225/14) (1)

   ((Bendrijos prekių ženklas - Tarptautinė registracija, nurodant Europos bendriją - Žodinis prekių ženklas IDIRECT24 - Absoliutus atsisakymo motyvas - Skiriamojo požymio nebuvimas - Reglamento (EB) Nr. 207/2009 7 straipsnio 1 dalies b punktas - Pareiga motyvuoti - Reglamento Nr. 207/2009 75 straipsnis))
   (2015/C 346/30)
   Proceso kalba: vokiečių

      Šalys

      Ieškovė: iNET24 Holding AG (Feusisberg, Šveicarija), atstovaujama advokatų S. Kirschstein-Freund, B. Breitinger ir V. Dalichau

      Atsakovė: Vidaus rinkos derinimo tarnyba (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui), atstovaujama, iš pradžių, A. Pohlmann ir S. Hanne

      Dalykas

   Ieškinys dėl 2014 m. vasario 4 d. VRDT penktosios apeliacinės tarybos sprendimo (byla R 1867/2013-5) dėl tarptautinės žodinio prekių ženklo IDIRECT24 registracijos, nurodant Europos bendriją

      Rezoliucinė dalis

               1.

               Atmesti ieškinį.

               2.

               Priteisti iš iNET24 Holding AG bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 184, 2014 6 16.


title: Byla T-173/04: Jürgen Caruis 2004 m. gegužės 14 d. pareikštas ieškinys Europos Bendrijų Komisijai

text:
               10.7.2004

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 179/16

         Jürgen Caruis 2004 m. gegužės 14 d. pareikštas ieškinys Europos Bendrijų Komisijai
   (Byla T-173/04)
   (2004/C 179/31)
   Bylos kalba: prancūzų
   2004 m. gegužės 14 d. Europos Bendrijų Pirmosios instancijos teisme buvo pareikštas Jürgen Caruis, gyvenančio Briuselyje, atstovaujamo advokato Nicolas Lhoëst, nurodžiusio adresą dokumentams įteikti Liuksemburge, ieškinys Europos Bendrijų Komisijai.
   Pareiškėjas Pirmosios instancijos teismo prašo:

               —

               Panaikinti 2003 m. gegužės 21 d. DG ADMIN generalinio direktoriaus sprendimą be pakeitimų patvirtinantį pareiškėjo tarnybinės veiklos 2001 m. liepos 1 d. - 2002 m. gruodžio 31 d. vertinimo ataskaitą,

               —

               Panaikinti, ta apimtimi, kuria yra būtina, 2003 m. gruodžio 23 d. Komisijos sprendimą dėl pareiškėjo reikalavimų atmetimo,

               —

               Priteisti iš atsakovo visas bylinėjimosi išlaidas.

         Teisiniai pagrindai ir pagrindiniai argumentai
   Savo ieškinį pareiškėjas grindžia naujos vertinimo sistemos, paremtos neobjektyviais kriterijais ir nesuteikiančios vertinamam asmeniui galimybės laiku susipažinti su vertinimo ataskaita, kad prireikus, galėtų vertintojui pateikti pastabas, neteisėtumu.
   Pareiškėjas taip pat nurodo pareigos motyvuoti pažeidimą, kadangi jo nuopelnų įvertinimo reikšmingas sumažinimas nebuvo tinkamai paaiškintas, bei akivaizdžią vertinimo klaidą.


title: Byla C-314/14: 2014 m. liepos 1 d. (Suomija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Sanoma Media Finland/Nelonen Media/Viestintävirasto

text:
               1.9.2014

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 292/21

         2014 m. liepos 1 d. (Suomija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Sanoma Media Finland/Nelonen Media/Viestintävirasto

   (Byla C-314/14)
   2014/C 292/25
   Proceso kalba: suomių

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Korkein hallinto-oikeus

      Šalys pagrindinėje byloje

      Ieškovė: Sanoma Media Finland/Nelonen Media

      Atsakovė: Viestintävirasto

      Prejudiciniai klausimai

               1.

               Ar tokiomis aplinkybėmis, kokios susiklostė pagrindinėje byloje, Direktyvos 2010/13/ES (1) 19 straipsnio 1 dalį reikia aiškinti taip, kad pagal ją draudžiama aiškinti nacionalines nuostatas taip, kad ekrano padalijimas nelaikomas reklamą atskiriančia užsklanda, kuria audiovizualinė programa atskiriama nuo televizijos reklamos, jei dalyje ekrano rodoma programa, o kitoje – paskesnių to transliuotojo kanalo laidų pristatymas lentelėje, ir nei padalytame ekrane, nei vėliau nepateikiama akustinė ar optinė priemonė, aiškiai parodanti reklamos pertraukos pradžią?

               2.

               Ar, atsižvelgiant į aplinkybę, kad Direktyvoje 2010/13 įtvirtinti minimalūs reikalavimai, šios direktyvos 23 straipsnio 2 dalį tokiomis aplinkybėmis, kokios susiklostė pagrindinėje byloje, reikia aiškinti taip, kad pagal ją rėmėjų simbolių, rodomų kitose programose nei remiamosios, negalima laikyti „reklamos intarpais“, kaip jie suprantami pagal direktyvos 23 straipsnio 1 dalį, įskaičiuojamais į maksimalų leistiną reklamai skirtą laiką?

               3.

               Ar, atsižvelgiant į aplinkybę, kad Direktyvoje 2010/13 įtvirtinti minimalūs reikalavimai, tokiomis aplinkybėmis, kokios susiklostė pagrindinėje byloje, šios direktyvos 23 straipsnio 1 dalyje vartojamą sąvoką „reklamos intarpai“, siejamą su maksimalų leistiną reklamai skirtą laiką apibūdinančia fraze „skirtas laikas per vieną astronominę valandą neviršija 20 %“, reikia aiškinti taip, kad į reklamai skirtą laiką negalima įskaičiuoti „juodųjų sekundžių“ tarp atskirų reklamos intarpų ir reklamos pertraukos pabaigoje?

      (1)  2010 m. kovo 10 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2010/13/ES dėl valstybių narių įstatymuose ir kituose teisės aktuose išdėstytų tam tikrų nuostatų, susijusių su audiovizualinės žiniasklaidos paslaugų teikimu, derinimo (Audiovizualinės žiniasklaidos paslaugų direktyva) (OL L 95, p. 1).


title: Byla F-111/13: 2014m. rugsėjo 4 d. Tarnautojų teismo trečiosios kolegijos nutartis byloje Prigent/Komisija (Viešoji tarnyba — Viešasis konkursas — Pranešimas apie viešuosius konkursus EPSO/AD/230/12 (AD 5) ir EPSO/AD/231/12 (AD 7) — Neįvykdyta konkurso EPSO/AD/231/12 (AD 7) tinkamumo sąlyga, susijusi su profesine patirtimi — Perkėlimas į konkursą EPSO/AD/230/12 (AD 5) — Įtraukimas į konkurso EPSO/AD/230/12 (AD 5) rezervo sąrašą — Suinteresuotumas pareikšti ieškinį — Ieškinio padavimas pavėluotai — Vėlesni prašymai išnagrinėti iš naujo)

text:
               10.11.2014

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 395/67

      2014m. rugsėjo 4 d. Tarnautojų teismo trečiosios kolegijos nutartis byloje Prigent/Komisija

      (Byla F-111/13) (1)

      ((Viešoji tarnyba - Viešasis konkursas - Pranešimas apie viešuosius konkursus EPSO/AD/230/12 (AD 5) ir EPSO/AD/231/12 (AD 7) - Neįvykdyta konkurso EPSO/AD/231/12 (AD 7) tinkamumo sąlyga, susijusi su profesine patirtimi - Perkėlimas į konkursą EPSO/AD/230/12 (AD 5) - Įtraukimas į konkurso EPSO/AD/230/12 (AD 5) rezervo sąrašą - Suinteresuotumas pareikšti ieškinį - Ieškinio padavimas pavėluotai - Vėlesni prašymai išnagrinėti iš naujo))
      (2014/C 395/82)
      Proceso kalba: prancūzų

         Šalys

         Ieškovas: Oliver Prigent (Fentange, Liuksemburgas), atstovaujamas advokato F. Moyse

         Atsakovė: Europos Komisija, atstovaujama advokatų J. Currall ir G. Gattinara

         Dalykas

      Prašymas panaikinti, pirma, EPSO sprendimą neleisti ieškovui dalyvauti konkurso EPSO/AD/231/12 (AD7) atrankos etape ir jį perklasifikuoti konkurse EPSO/AD/230/12 (AD5) ir, antra, sprendimą jį įtraukti į minėto AD5 konkurso rezervo sąrašą ir atlyginti nuostolius ir palūkanas už tariamai patirtą materialinę ir moralinę žalą.

         Rezoliucinė dalis

                  1.

                  Atmesti ieškinį kaip iš dalies akivaizdžiai nepriimtiną ir iš dalies akivaizdžiai nepagrįstą.

                  2.

                  O. Prigent padengia savo ir Europos Komisijos patirtas bylinėjimosi išlaidas.

         (1)  OL C 31, 2014 2 1, p. 22.


title: Byla C-440/13: 2013 m. rugpjūčio 2 d. Tribunale Amministrativo Regionale per la Lombardia (Italija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Croce Amica One Italia Srl prieš Azienda Regionale Emergenza Urgenza (AREU)

text:
               23.11.2013

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 344/39

         2013 m. rugpjūčio 2 d.Tribunale Amministrativo Regionale per la Lombardia (Italija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Croce Amica One Italia Srl prieš Azienda Regionale Emergenza Urgenza (AREU)

   (Byla C-440/13)
   2013/C 344/68
   Proceso kalba: italų

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Tribunale Amministrativo Regionale per la Lombardia

      Šalys pagrindinėje byloje

      Ieškovė: Croce Amica One Italia Srl

      Atsakovė: Azienda Regionale Emergenza Urgenza (AREU)

      Prejudiciniai klausimai

               1)

               Ar Bendrijos teisę atitinka situacija, kai įgyvendindama Įstatymo 241/1990 21 quinquies straipsniu jai suteiktą teisę atšaukti sprendimus, priimtus viešųjų pirkimų sutarčių srityje, perkančioji organizacija gali atsisakyti sudaryti galutinę viešojo pirkimo sutartį dėl bendrovės, su kuria preliminariai nuspręsta sudaryti tokią sutartį, teisėto atstovo atžvilgiu atliekamo baudžiamojo tyrimo?

               2)

               Ar Bendrijos teisę atitinka principo, pagal kurį baudžiamoji atsakomybė gali būti pripažinta tik galutiniu teismo sprendimu, išimtis, kaip numatyta Direktyvos 2004/18/EB (1) 45 straipsnyje, taikytina atsižvelgiant į tikslingumą, kurio vertinimas priskiriamas administracijos diskrecijos sričiai?

               3)

               Ar Bendrijos teisę atitinka principo, pagal kurį baudžiamoji atsakomybė gali būti pripažinta tik galutiniu teismo sprendimu, išimtis, kaip numatyta Direktyvos 2004/18/EB 45 straipsnyje, taikytina tuo atveju, kai baudžiamasis tyrimas atliekamas dėl vykstant viešojo pirkimo procedūrai, kurioje sprendimas priimtas įgyvendinant teisę peržiūrėti savo priimtus sprendimus, padarytų pažeidimų?

               4)

               Ar Bendrijos teisę atitinka situacija, kai nacionaliniam administraciniam teismui, įgyvendinančiam jam suteiktą jurisdikciją nagrinėti viešųjų pirkimų bylas, suteikiama neribota kompetencija nagrinėti perkančiosios organizacijos viešojo pirkimo sutarčių srityje priimtus sprendimus, t. y. be akivaizdaus nelogiškumo, neracionalumo, nepakankamo motyvavimo ar klaidingo faktinių aplinkybių vertinimo atvejų nagrinėti pasiūlymo patikimumo ir tinkamumo aspektus?

      (1)  2004 m. kovo 31 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2004/18/EB dėl viešojo darbų, prekių ir paslaugų pirkimo sutarčių sudarymo tvarkos derinimo (OL L 134, p. 114; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 6 sk., 7 t., p. 132).


title: Byla F-137/11: 2012 m. birželio 4 d. Tarnautojų teismo nutartis byloje Dergam prieš Komisiją

text:
               14.7.2012

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 209/14

         2012 m. birželio 4 d. Tarnautojų teismo nutartis byloje Dergam prieš Komisiją

   (Byla F-137/11)
   2012/C 209/25
   Proceso kalba: prancūzų
   Antrosios kolegijos pirmininkas nutartimi nurodė išbraukti bylą iš registro.


title: 2004 m. spalio 12 d. Teisingumo Teismo nutartis (šeštoji kolegija), Byloje C-352/03 P: Pietro Del Vaglio prieš Europos Bendrijų Komisiją (Apeliacinis skundas — Pareigūnai — Pensijos — Šalies, kurioje yra nuolatinė gyvenamoji vieta, pakeitimas — Korekcinio koeficiento taikymas — Iš dalies akivaizdžiai nepriimtinas ir iš dalies akivaizdžiai nepagrįstas apeliacinis skundas)

text:
               8.1.2005

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 6/22

      TEISINGUMO TEISMO NUTARTIS

   (šeštoji kolegija)
   2004 m. spalio 12 d.
   Byloje C-352/03 P: Pietro Del Vaglio prieš Europos Bendrijų Komisiją (1)

   (Apeliacinis skundas - Pareigūnai - Pensijos - Šalies, kurioje yra nuolatinė gyvenamoji vieta, pakeitimas - Korekcinio koeficiento taikymas - Iš dalies akivaizdžiai nepriimtinas ir iš dalies akivaizdžiai nepagrįstas apeliacinis skundas)
   (2005/C 6/42)
   Proceso kalba: prancūzų
   Byloje C-352/03 P Pietro Del Vaglio, buvęs Europos Bendrijų Komisijos pareigūnas, gyvenantis Londone (Jungtinė Karalystė), atstovaujamas advokatų M. Famchon ir B. Desrez, prieš Europos Bendrijų Komisiją, atstovaujamą J. Currall, padedamo D. Waelbroeck, dėl 2003 m. rugpjūčio 11 d. pagal Teisingumo Teismo statuto 56 straipsnį paduoto apeliacinio skundo, Teisingumo Teismas (šeštoji kolegija), susidedantis iš kolegijos pirmininko A. Borg Barthet, teisėjų J.-P. Puissochet ir S. von Bahr (pranešėjas); generalinė advokatė: J. Kokott, sekretorius: R. Grass, 2004 m. spalio 12 d. priėmė nutartį, kurios rezoliucinėje dalyje nurodyta:

               1)

               Atmesti apeliacinį skundą.

               2)

               Priteisti iš Del Vaglio bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 251, 2003 10 18.


title: Byla T-210/16: 2016 m. gegužės 5 d. pareikštas ieškinys byloje Lukash/Taryba

text:
               4.7.2016

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 243/39

         2016 m. gegužės 5 d. pareikštas ieškinys byloje Lukash/Taryba

   (Byla T-210/16)
   (2016/C 243/43)
   Proceso kalba: prancūzų

      Šalys

      Ieškovė: Olena Lukash (Kijevas, Ukraina), atstovaujama advokato M. Cessieux

      Atsakovė: Europos Sąjungos Taryba

      Reikalavimai

   Ieškovė Bendrojo Teismo prašo:

               —

               pripažinti Olena Lukash ieškinį priimtinu,

               —

               panaikinti 2014 m. kovo 5 d. Tarybos reglamentą (ES) Nr. 208/2014 dėl ribojamųjų priemonių, taikytinų tam tikriems asmenims, subjektams ir įstaigoms atsižvelgiant į padėtį Ukrainoje, kiek jis susijęs su ieškove,

               —

               panaikinti 2014 m. kovo 5 d. Tarybos sprendimą 2014/119/BUSP dėl ribojamųjų priemonių, taikytinų tam tikriems asmenims, subjektams ir įstaigoms atsižvelgiant į padėtį Ukrainoje, kiek jis susijęs su ieškove,

               —

               panaikinti vėlesnius sprendimus ir reglamentus, kuriais pratęstas ribojamųjų priemonių, nustatytų 2014 m. kovo 5 d. Tarybos sprendimu 2014/119/BUSP, galiojimas ir atnaujinti jų motyvai, o būtent:

                           —

                           2015 m. kovo 5 d. Tarybos sprendimą 2015/364/BUSP,

                           —

                           2015 m. kovo 5 d. Tarybos reglamentą (ES) Nr. 2015/357,

                           —

                           2015 m. birželio 5 d. Tarybos sprendimą 2015/876/BUSP,

                           —

                           2015 m. birželio 5 d. Tarybos reglamentą (ES) Nr. 2015/869,

                           —

                           2016 m. kovo 4 d. Tarybos sprendimą 2016/318/BUSP,

                           —

                           2016 m. kovo 4 d. Tarybos reglamentą (ES) Nr. 208/2014,

               —

               priteisti iš Europos Sąjungos Tarybos bylinėjimosi išlaidas pagal Bendrojo Teismo procedūros reglamento 87 ir 91 straipsnius.

      Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

   Grįsdama ieškinį ieškovė remiasi penkiais pagrindais.

               1.

               Pirmasis ieškinio pagrindas siejamas su teisės į gynybą ir teisės kreiptis į teismą pažeidimu.

               2.

               Antrasis ieškinio pagrindas siejamas su pareigos motyvuoti pažeidimu.

               3.

               Trečiasis ieškinio pagrindas siejamas su nesilaikymu kriterijų, nustatytų Sprendimo 2014/119/BUSP 1 straipsnyje, pakartotų Reglamento (ES) Nr. 208/2014 4 konstatuojamojoje dalyje, Sprendimo 2015/364/BUSP 3 konstatuojamojoje dalyje, Reglamento (ES) Nr. 2015/357 2 konstatuojamojoje dalyje, Sprendimo 2015/876/BUSP 4 konstatuojamojoje dalyje, Reglamento (ES) Nr. 2015/357 3 konstatuojamojoje dalyje, Sprendimo 2016/318/BUSP 4 konstatuojamojoje dalyje, Reglamento (ES) Nr. 2015/357 2 konstatuojamojoje dalyje.

               4.

               Ketvirtasis ieškinio pagrindas siejamas su Tarybos padaryta teisės klaida.

               5.

               Penktasis ieškinio pagrindas siejamas su akivaizdžiu ieškovės teisės į nuosavybę pažeidimu.


title: Byla C-354/08 2008 m. liepos 30 d. pareikštas ieškinys byloje Europos Bendrijų Komisija prieš Prancūzijos Respubliką

text:
               8.11.2008

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 285/18

         2008 m. liepos 30 d. pareikštas ieškinys byloje Europos Bendrijų Komisija prieš Prancūzijos Respubliką

   (Byla C-354/08)
   (2008/C 285/31)
   Proceso kalba: prancūzų
   Šalys

      Ieškovė: Europos Bendrijų Komisija, atstovaujama E. Traversa ir J. Sénéchal

      Atsakovė: Prancūzijos Respublika
   Ieškovės reikalavimai

               —

               Pripažinti, kad numačiusi, jog koncesininkui suteikiama preferencijos teisė, išplaukianti iš paskelbto konkurso koncesijos sutarčiai dėl darbų panaudojant hidraulinę energiją sudaryti, o būtent priėmusi 1999 m. kovo 22 d. Potvarkį Nr. 99/225 dėl koncesijos sutarties sudarymo ir darbų panaudojant hidraulinę energiją pripažinimo naudingais visuomenei, Prancūzijos Respublika neįvykdė įsipareigojimų pagal EB 43 straipsnį;

               —

               priteisti iš Prancūzijos Respublikos bylinėjimosi išlaidas.

         Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai
   Komisija tvirtina, kad suteikus koncesininkui preferencijos teisę, išplaukiančią iš to, kad atnaujintos ir sudarytos koncesijos sutartys dėl darbų panaudojant hidraulinę energiją, buvo pažeistas nediskriminavimo principas ir tai sudarė kliūtį įsisteigimo laisvei. Iš tiesų pagal Prancūzijos teisės aktus suteikus pranašumą bendrovėms, su kuriomis jau sudaryta koncesijos sutartis, ir kurios dėl šios aplinkybės jau yra įsteigtos Prancūzijoje, apsunkinamas kitose valstybėse narėse įsteigtų bendrovių įsisteigimas.
   Be to, Prancūzijos valdžios institucijos nesirėmė Sutarties 45 ir 46 straipsniuose numatytomis išimtimis ar privalomais viešojo intereso pagrindais, kad pateisintų nagrinėjamą priemonę, kuri, bet kuriuo atveju, siekiamo tikslo atžvilgiu yra neproporcinga. Todėl koncesininkui tekusią finansinę naštą buvo galima atsverti pavyzdžiui nustačius bet kuriam kitam naujam konkurentui kitas pareigas.


title: 2016 m. vasario 19 d. Norges Høyesterett prašymas ELPA teismui dėl patariamosios nuomonės byloje Ski Taxi SA, Follo Taxi SA og Ski Follo Taxidrift AS prieš staten v/Konkurransetilsynet (Byla E-3/16)

text:
               26.1.2017

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 26/16

         2016 m. vasario 19 d.Norges Høyesterett prašymas ELPA teismui dėl patariamosios nuomonės byloje Ski Taxi SA, Follo Taxi SA og Ski Follo Taxidrift AS prieš staten v/Konkurransetilsynet

   (Byla E-3/16)
   (2017/C 26/07)
   2016 m. vasario 19 d.Norges Høyesterett (Norvegijos Aukščiausiasis Teismas) ELPA teismui pateikė prašymą (jį Teismo kanceliarija gavo 2016 m. vasario 24 d.) dėl patariamosios nuomonės byloje Ski Taxi SA, Follo Taxi SA og Ski Follo Taxidrift AS prieš staten v/Konkurransetilsynet šiais klausimais:

               1.

               Koks teisinis kriterijus taikomas siekiant nustatyti, ar įmonių susitarime esama tikslo riboti konkurenciją, kaip apibrėžta EEE susitarimo 53 straipsnyje?

                           a)

                           Ar šiomis aplinkybėmis tam, kad veiklą būtų galima laikyti pažeidimu dėl tikslo pagal EEE susitarimo 53 straipsnį, pakanka, kad bendradarbiavimu būtų galima riboti konkurenciją?

               2.

               Kokią teisinę reikšmę vertinant, ar tam tikros formos veikla laikytina pažeidimu dėl tikslo, turi faktas, kad perkančiosios institucijos atžvilgiu toks bendradarbiavimas vyko atvirai?

               3.

               Kokie teisiniai kriterijai visų pirma turi būti laikomi svarbiausiais vertinant, ar bendradarbiavimas, kuris vyksta dviem konkuruojančioms bendrovėms per bendrą įmonę pateikiant bendrą pasiūlymą, pagal kurį abi bendrovės bus bendros įmonės subrangovai, turėtų būti laikomas pažeidimu dėl tikslo?


title: Byla T-509/15: 2017 m. vasario 3 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Kessel medintim/EUIPO – Janssen-Cilag (Premeno) (Europos Sąjungos prekių ženklas — Protesto procedūra — Žodinio Europos Sąjungos prekių ženklo „Premeno“ paraiška — Ankstesnis nacionalinis žodinis prekių ženklas „Pramino“ — Santykinis atmetimo pagrindas — Galimybė supainioti — Reglamento (EB) Nr. 207/2009 8 straipsnio 1 dalies b punktas — Sprendimas, priimtas po to, kai Bendrasis Teismas panaikino ankstesnį sprendimą — Teisė būti išklausytam — Reglamento Nr. 207/2009 75 straipsnis)

text:
               20.3.2017

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 86/24

         2017 m. vasario 3 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Kessel medintim/EUIPO – Janssen-Cilag (Premeno)

   (Byla T-509/15) (1)

   ((Europos Sąjungos prekių ženklas - Protesto procedūra - Žodinio Europos Sąjungos prekių ženklo „Premeno“ paraiška - Ankstesnis nacionalinis žodinis prekių ženklas „Pramino“ - Santykinis atmetimo pagrindas - Galimybė supainioti - Reglamento (EB) Nr. 207/2009 8 straipsnio 1 dalies b punktas - Sprendimas, priimtas po to, kai Bendrasis Teismas panaikino ankstesnį sprendimą - Teisė būti išklausytam - Reglamento Nr. 207/2009 75 straipsnis))
   (2017/C 086/32)
   Proceso kalba: vokiečių

      Šalys

      Ieškovė: Kessel medintim GmbH (Merfeldenas-Valdorfas, Vokietija), atstovaujama advokatų A. Jacob ir U. Staudenmaier

      Atsakovė: Europos Sąjungos intelektinės nuosavybės tarnyba, atstovaujama D. Walicka

      Kita procedūros EUIPO apeliacinėje taryboje šalis, įstojusi į bylą Bendrajame Teisme: Janssen-Cilag GmbH (Noisas, Vokietija), atstovaujama advokato M. Wenz

      Dalykas

   Ieškinys dėl 2015 m. liepos 2 d. EUIPO ketvirtosios apeliacinės tarybos sprendimo (byla R 349/2015-4), susijusio su protesto procedūra tarp Janssen-Cilag ir Kessel medintim.

      Rezoliucinė dalis

               1.

               Atmesti ieškinį.

               2.

               Priteisti iš Kessel medintim GmbH bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 354, 2015 10 26.


title: Byla C-563/12: 2012 m. gruodžio 5 d. Kúria (Vengrija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje BDV Hungary Trading Kft., savanoriškai likviduojama, prieš Nemzeti Adó- és Vámhivatal Közép-magyarországi Regionális Adó Főigazgatósága

text:
               20.4.2013

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 114/22

         2012 m. gruodžio 5 d.Kúria (Vengrija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje BDV Hungary Trading Kft., savanoriškai likviduojama, prieš Nemzeti Adó- és Vámhivatal Közép-magyarországi Regionális Adó Főigazgatósága

   (Byla C-563/12)
   2013/C 114/33
   Proceso kalba: vengrų

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Kúria

      Šalys pagrindinėje byloje

      Pareiškėja: BDV Hungary Trading Kft., savanoriškai likviduojama

      Atsakovė: Nemzeti Adó- és Vámhivatal Közép-magyarországi Regionális Adó Főigazgatósága

      Prejudiciniai klausimai

               1.

               Ar 1977 m. gegužės 17 d. Tarybos direktyvos 77/388/EEB (1) dėl valstybių narių apyvartos mokesčių įstatymų derinimo — Bendra pridėtinės vertės mokesčio sistema: vienodas vertinimo pagrindas (toliau — ankstesnioji PVM direktyva) 15 straipsnį ir 2006 m. lapkričio 28 d. Tarybos direktyvos 2006/112/EB (2) dėl pridėtinės vertės mokesčio bendros sistemos (toliau — naujoji PVM direktyva) 146 straipsnį galima aiškinti taip, jog tam, kad eksportui skirtų prekių gabenimas už Bendrijos teritorijos ribų būtų laikomas neapmokestinamu eksportui skirtų prekių tiekimu, reikia, kad toks gabenimas būtų atliktas per tam tikrą apibrėžtą terminą?

               2.

               Ar atsakant į 1 klausimą turi įtakos tarptautinės prekybos sąlygos, aplinkybė, kad pardavėjas, pirkėjas arba pervežėjas veikė sąžiningai ar apgaulingai, pakankamai rūpestingai ar aplaidžiai, deklaracijos pateikimo laikotarpis arba aplinkybė, kad faktiškai prekės gabenamos pasibaigus nustatytam terminui, bet per laikotarpį, per kurį turi būti apskaičiuotas mokestis?

               3.

               Ar mokesčių neutralumo, teisinio saugumo ir proporcingumo principų nepažeidžia tai, kad valstybės narės teisės aktuose nustatomi papildomi reikalavimai, palyginti su numatytaisiais direktyvose, ir eksportui skirtos prekės laikomos neapmokestinamomis mokesčiu tik tada, kai tenkinami objektyvūs kumuliaciniai direktyvose nenumatyti reikalavimai?

               4.

               Ar ankstesniosios PVM direktyvos 15 straipsnį ir naujosios PVM direktyvos 131 bei 273 straipsnius galima aiškinti taip, kad siekiant užkirsti kelią mokesčių vengimui, piktnaudžiavimui ir sukčiavimui mokesčių srityje ir siekiant, kad mokestis būtų tinkamai apskaičiuotas ir surinktas, valstybė narė gali numatyti, kad neapmokestinamam eksportui būtų taikomi tokie reikalavimai, kaip antai numatytieji 1992 m. Pridėtinės vertės mokesčio įstatymo Nr. LXXIV 11 straipsnio 1 dalyje ir 2007 m. Pridėtinės vertės mokesčio įstatymo Nr. CXXVII 98 straipsnio 1 dalyje?

               5.

               Ar su pagrindiniais Sąjungos teisės principais ir direktyvų nuostatomis suderinama tai, kad mokesčių administratorius dėl direktyvų [atitinkamai] 15 ir 146 straipsniuose nenumatytų reikalavimų neįvykdymo pakeičia atvejo priskyrimą neapmokestinamam eksportui ir reikalauja, kad apmokestinamasis asmuo sumokėtų mokestį? Jeigu atsakymas teigiamas, kokiomis aplinkybėmis tai galima padaryti?

      (1)  OL L 145, p. 1; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 9 sk., 1 t., p. 23

      (2)  OL L 347, p. 1.


title: Byla C-604/15 P: 2015 m. lapkričio 15 d. Ana Pérez Gutiérrez pateiktas apeliacinis skundas dėl 2015 m. rugsėjo 9 d. Bendrojo Teismo (trečioji kolegija) priimto sprendimo byloje T-168/14 Pérez Gutierrez/Komisija

text:
               1.2.2016

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 38/35

         2015 m. lapkričio 15 d. Ana Pérez Gutiérrez pateiktas apeliacinis skundas dėl 2015 m. rugsėjo 9 d. Bendrojo Teismo (trečioji kolegija) priimto sprendimo byloje T-168/14 Pérez Gutierrez/Komisija

   (Byla C-604/15 P)
   (2016/C 038/48)
   Proceso kalba: ispanų

      Šalys

      Apeliantė: Ana Pérez Gutiérrez, atstovaujama advokato J. Soler Puebla

      Kita proceso šalis: Europos Komisija

      Apeliantės reikalavimai

   Ieškovė Teisingumo Teismo reikalauja panaikinti 2015 m. rugsėjo 9 d. Bendrojo Teismo sprendimą, tęsti procesą ir priimti naują sprendimą ir juo:

               1.

               Pripažinti, kad Europos Sąjunga pažeidė jos teisę į orumą, šeimos gyvenimo privatumą ir asmens atvaizdą, nes be leidimo naudojo Patrick Johannes Jacquemyn atvaizdą, kai Europos Komisija įtraukė jo nuotrauką į su sveikata susijusių įspėjamųjų vaizdų, skirtų tabako gaminiams Europos Sąjungoje, biblioteką.

               2.

               Priteisti iš Komisijos sumokėti apeliantei 181 104 eurų sumą kaip negautą pelną.

               3.

               Priteisti iš Komisijos sumokėti apeliantei po vieną euro centą už kiekvieną tabako pakelį ar produktą, ant kurio yra P. J. Jacquemyn atvaizdas; bendra suma, kuri šiuo metu sudaro dvidešimt septynis milijonus penkis šimtus aštuoniasdešimt aštuonis tūkstančius penki šimtai dvidešimt keturis eurus (27 588 524 EUR), turi būti nustatyta vykdant sprendimą.

               4.

               Priteisti iš Komisijos atlyginti apeliantės patirtą žalą dėl naudos, kuri gauta neteisėtai panaudojus P. J. Jacquemyn atvaizdą: ji siekia 13 790 000 eurų sumą Ispanijoje, ieškovės ir P. J. Jacquemyn nuolatinėje gyvenamojoje vietoje.

      Apeliacinio skundo pagrindai ir pagrindiniai argumentai

      Skirtumai tarp teismo posėdžio ir to, kas išdėstyta sprendime

   Apeliantė niekada nepritarė Europos Komisijos pareiškimams, ji tik sutiko, kad vėliau būtų pateikti dokumentai be užtušuotų vietų, o tai nebuvo nurodyta sprendime.

      Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo 15 straipsnio 3 dalies pažeidimas

   Europos normos dėl Europos Sąjungos piliečių teisės susipažinti su bet kuriais Sąjungos organo ar institucijos naudojamais dokumentais, kuriais remiantis priimami sprendimai, pažeidimas. Apeliantė ne kartą prašė, kad jai būtų perduoti dokumentai, susiję su ginčijamos fotografijos teisėmis į atvaizdą, tačiau jų taip ir negavo.

      Įrodymų trūkumas ir nebuvimas suponuojantis, kad Bendrasis Teismas neatliko tyrimo byloje.

   Nebuvo pateikti apeliantės prašyti įrodymai, o Komisijos pateikti įrodymai negali turėti įrodomosios vertės, nes beveik visi duomenys juose buvo užtušuoti.

      Rungimosi principo ir procesinio šalių lygiateisiškumo pažeidimas

   Kadangi Komisijos pateikti dokumentai buvo užtušuoti ir juose nematyti duomenų, apeliantė negalėjo atlikti būtinos analizės ir pateikti atitinkamų argumentų; tad apeliantė mano, kad jų negalima laikyti tinkamais įrodymais, nei įrodymais, kuriuos Bendrasis Teismas galėtų pripažinti tinkamais.

      Faktinių aplinkybių iškraipymas (

         Distort of facts
      )
   Dėl užtušuotų dokumentų, kuriuose nematyti duomenų, Bendrasis Teismas nusprendė, kad tariamas fotografijų realizavimas buvo teisėtas; apeliantė negalėjo paneigti prielaidų dėl tikrų aplinkybių, nes dokumentuose nebuvo jokių įrodomąją vertę turinčių duomenų. Duomenys dokumentuose buvo užtušuoti, neteisingai taikius asmens duomenų apsaugos principus, išplaukiančius iš 1995 m. Direktyvos (1).

      (1)  1995 m. spalio 24 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva (95/46/EB) dėl asmenų apsaugos tvarkant asmens duomenis ir dėl laisvo tokių duomenų judėjimo (OL L 281, 1995 11 23, p. 31; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 13 sk., 15 t., p. 355).


title: Byla C-258/14: 2014 m. gegužės 26 d. Curtea de Apel Alba Iulia (Rumunija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Eugenia Florescu ir kt./Casa Judeţeană de Pensii Sibiu ir kt.

text:
               1.9.2014

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 292/13

         2014 m. gegužės 26 d.Curtea de Apel Alba Iulia (Rumunija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Eugenia Florescu ir kt./Casa Judeţeană de Pensii Sibiu ir kt.

   (Byla C-258/14)
   2014/C 292/18
   Proceso kalba: rumunų

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Curtea de Apel Alba Iulia

      Šalys pagrindinėje byloje

      Atšaukti teismo sprendimą prašantys asmenys: Eugenia Florescu, Ioan Poiană, Cosmina Diaconu (kaip Bădilă Mircea paveldėtoja), Anca Vidrighin (kaip Bădilă Mircea paveldėtoja), Eugenia Elena Bădilă (kaip Bădilă Mircea paveldėtoja)

      Atsakovai: Casa Judeţeană de Pensii Sibiu, Casa Națională de Pensii și alte Drepturi de Asigurări Sociale, Ministerul Muncii, Familiei și Protecției Sociale, Statul român prin Ministerul Finanțelor Publice, Ministerul Finanțelor Publice prin D.G.F.P. Sibiu

      Prejudiciniai klausimai

               1.

               Ar 2009 m. birželio 23 d. Europos bendrijos ir Rumunijos susitarimo memorandumas, paskelbtas 2009 m. liepos 1 d.Monitorul Oficial Nr. 455, gali būti laikomas teisinę galią turinčiu aktu, sprendimu, komunikatu ar kt., kaip tai suprantama pagal Teisingumo Teismo praktiką (1976 m. vasario 3 d. Sprendimas Flavia Manghera (C-59/75) ir 1997 m. kovo 20 d. Sprendimas Prancūzija/Komisija (C-57/95)), ir todėl gali būti prašoma Europos Sąjungos Teisingumo Teismo jį išaiškinti?

               2.

               Jei į pirmąjį klausimą būtų atsakyta teigiamai, ar 2009 m. birželio 23 d. Europos bendrijos ir Rumunijos susitarimo memorandumas, paskelbtas 2009 m. liepos 1 d.Monitorul Oficial Nr. 455, turi būti aiškinamas taip, kad siekiant sušvelninti ekonominės krizės poveikį sumažinant išlaidas personalui, Europos Komisija teisėtai gali įpareigoti priimti nacionalinį įstatymą, kuris panaikintų asmens teisę gauti daugiau nei 30 metų kauptą, teisėtai apskaičiuotą ir mokėtą pagal ankstesnį įstatymą pensiją, motyvuojant tuo, kad šis asmuo pagal darbo sutartį gauna darbo užmokestį už kitą veiklą, nei ta, už kurią mokama pensija?

               3.

               Ar 2009 m. birželio 23 d. Europos bendrijos ir Rumunijos susitarimo memorandumas turi būti aiškinamas taip, kad siekiant sušvelninti ekonominės krizės poveikį, Europos Komisija teisėtai gali įpareigoti priimti nacionalinį įstatymą, kuris visiškai ar sine die panaikintų asmens teisę gauti daugiau nei 30 metų kauptą, teisėtai apskaičiuotą ir mokėtą pagal ankstesnį įstatymą pensiją, motyvuojant tuo, kad šis asmuo pagal darbo sutartį gauna darbo užmokestį už kitą veiklą, nei ta, už kurią mokama pensija?

               4.

               Ar Memorandumas in integrum ir konkrečiai jo 5 punkto d papunktis, susijęs su valstybės tarnybos pertvarkymu ir efektyvumo pagerinimu, turi būti aiškinamas taip, kad siekiant sušvelninti ekonominės krizės poveikį, Europos Komisija teisėtai įpareigojo priimti nacionalinį įstatymą, pagal kurį į pensiją išėjusiems valstybės tarnautojams neleidžiama mokėti pensijos, kai jie gauna atlyginimą?

               5.

               Ar Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijos 17, 20, 21 ir 47 straipsniai, Europos Sąjungos sutarties (ESS) 6 straipsnis, Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo (SESV) 110 straipsnis, Bendrijos teisėje užtikrinamas teisinio tikrumo principas ir Europos Sąjungos Teisingumo Teismo praktika gali būti aiškinami kaip draudžiantys tokią nuostatą, kaip antai Įstatymo Nr. 554/2004 21 straipsnio 2 dalis, kurioje Europos Sąjungos teisės viršenybės principo pažeidimo atveju numatoma galimybė atšaukti nacionalinių teismų sprendimus tik administracinėse bylose, tačiau nesuteikia galimybės atšaukti nacionalinių teismų sprendimų kitose bylose (civilinės, baudžiamosios ar komercinės teisės srityje), net jei pastaraisiais sprendimais buvo pažeistas tas pats Europos Sąjungos viršenybės principas?

               6.

               Ar pagal ESS 6 straipsnį draudžiami valstybės narės teisės aktai, pagal kuriuos pensija karjeros teisėjams, apskaičiuota pagal jų įmokas ir mokėta daugiau nei 30 metų mokama tik nutraukus darbo sutartį dėl teisės srities dalykų dėstymo universitete?

               7.

               Ar pagal ESS 6 straipsnį, Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijos 17 straipsnio 1 dalį ir Europos Sąjungos Teisingumo Teismo praktiką draudžiami teisės aktus, pagal kuriuos iš asmens atimama nuosavybės teisė į pensiją, sukauptą daugiau nei 30 metų mokant įmokas, kai už akademinę veiklą universitete teisėjai atskirai mokėjo ir vis dar moka įmokas senatvės pensijai?

               8.

               Ar ESS 6 straipsnis ir Direktyvos 2000/78 dėl vienodo požiūrio į asmenis, nepaisant jų rasės ar etninės kilmės (1), 2 straipsnio 2 dalies b punktas bei Europos Sąjungos Teisingumo Teismo praktika neleidžia valstybės narės Konstituciniam Teismui, vykdančiam įstatymo atitikties konstitucijai kontrolę, priimti sprendimo, kuriame nurodoma, kad teisė gauti pensiją ir atlyginimą suteikiama tik pagal mandatą skiriamiems asmenims, o karjeros teisėjai tokios teisės neturi, nes jiems draudžiama gauti per daugiau nei 30 metų sukauptą pensiją, jei jie dėsto teisės dalykus universitete?

               9.

               Ar ESS 6 straipsnis ir Europos Sąjungos Teisingumo Teismo praktika draudžia teisės aktus, pagal kuriuos teisėjų pensijos, sukauptos daugiau nei 30 metų mokant įmokas, mokėjimas sine die siejamas su akademinės veiklos universitete nutraukimu?

               10.

               Ar ESS 6 straipsnis ir Europos Sąjungos Teisingumo Teismo praktika draudžia teisės aktus, pagal kuriuos pažeidžiama teisinga pusiausvyra tarp asmens nuosavybės apsaugos ir bendrojo intereso reikalavimų, atimant tik iš vienos konkrečios asmenų grupės teisę gauti teisėjo pensiją dėl to, jog šie asmenys užsiima akademine veikla universitete?

      (1)  2000 m. lapkričio 27 d. Tarybos direktyva 2000/78/EB, nustatanti vienodo požiūrio užimtumo ir profesinėje srityje bendruosius pagrindus (OL L 303, p. 16; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 5 sk., 4 t., p. 79).


title: Bylos C-261/04 išbraukimas iš registro

text:
               11.6.2005

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 143/30

         Bylos C-261/04 (1) išbraukimas iš registro
   (2005/C 143/54)

      (Proceso kalba: vokiečių)

   Europos Bendrijų Teisingumo Teismo pirmininkas 2005 m. sausio 31 d. nutartimi nurodė išbraukti iš registro bylą C-261/04 (Arbeitsgericht Regensburg prašymas priimti prejudicinį sprendimą) byloje Gerhard Schmidt prieš Sennebogen Maschinenfabrik GmbH.

      (1)  OL C 228, 2004 9 11.


title: Byla C-182/10: 2012 m. vasario 16 d. Teisingumo Teismo (ketvirtoji kolegija) sprendimas byloje ( Cour constitutionnelle (buvęs Cour d'arbitrage ) (Belgija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Marie-Noëlle Solvay ir kt. prieš Région wallonne (Projektų poveikio aplinkai vertinimas — Sąvoka „teisės aktas“ — Orhuso konvencijos taikymo vadove pateiktų paaiškinimų reikšmė ir apimtis — Leidimo projektui išdavimas neatlikus tinkamo jo poveikio aplinkai vertinimo — Teisė kreiptis į teismą aplinkosaugos klausimais — Teisės pareikšti ieškinį apimtis — Buveinių direktyva — Planas ar projektas, kenkiantis teritorijos vientisumui — Įpareigojanti priežastis, susijusi su svarbiu viešuoju interesu)

text:
               31.3.2012

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 98/5

         2012 m. vasario 16 d. Teisingumo Teismo (ketvirtoji kolegija) sprendimas byloje (Cour constitutionnelle (buvęs Cour d'arbitrage) (Belgija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Marie-Noëlle Solvay ir kt. prieš Région wallonne

   (Byla C-182/10) (1)

   (Projektų poveikio aplinkai vertinimas - Sąvoka „teisės aktas“ - Orhuso konvencijos taikymo vadove pateiktų paaiškinimų reikšmė ir apimtis - Leidimo projektui išdavimas neatlikus tinkamo jo poveikio aplinkai vertinimo - Teisė kreiptis į teismą aplinkosaugos klausimais - Teisės pareikšti ieškinį apimtis - Buveinių direktyva - Planas ar projektas, kenkiantis teritorijos vientisumui - Įpareigojanti priežastis, susijusi su svarbiu viešuoju interesu)
   2012/C 98/06
   Proceso kalba: prancūzų

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Cour constitutionnelle (buvęs Cour d'arbitrage)

      Šalys pagrindinėje byloje

      Ieškovai: Marie-Noëlle Solvay, Le Poumon vert de la Hulpe ASBL, Jean-Marie Solvay de la Hulpe, Alix Walsh, Association des Riverains et Habitants des Communes Proches de l'Aéroport B.S.C.A. (Brussels south Charleroi Airport) ASBL — A.R.A.Ch, Grégoire Stassin, André Gilliard, Paul Fastrez, Henriette Fastrez, Flandrijos vyriausybė, Inter-Environnement Wallonie ASBL, Nicole Laloux, François Gevers, Annabelle Denoël-Gevers, Marc Traversin, Joseph Melard, Chantal Michiels, Thierry Regout, René Canfin, Georges Lahaye, Jeanine Postelmans, Christophe Dehousse, Christine Lahaye, Jean-Marc Lesoinne, Jacques Teheux, Anne-Marie Larock, Bernadette Mestdag, Jean-François Seraffin, Françoise Mahoux, Ferdinand Wallraf, Mariel Jeanne, Agnès Fortemps, Georges Seraffin, Jeannine Melen, Groupement Cerexhe-Heuseux/Beaufays ASBL, Action et Défense de l'Environnement de la vallée de la Senne et de ses affluents ASBL, Réserves naturelles RNOB ASBL, Stéphane Banneux, Zénon Darquenne, Philippe Daras, Bernard Croiselet, Bernard Page, Intercommunale du Brabant Wallon SCRL, Les amis de la Forêt de Soignes ASBL, Jacques Solvay de la Hulpe, La Hulpe — Notre village ASBL, André Philips, Charleroi South Air Pur ASBL, Pierre Grymonprez, Sartau SA, Philippe Grisard de la Rochette, Antoine Boxus, Pierre Deneye, Jean-Pierre Olivier, Paul Thiry, Willy Roua, Guido Durlet, Agrebois SA, Yves de la Court

      Atsakovas: Région wallonne

      dalyvaujant: Infrabel SA, Codic Belgique SA, Federal Express European Services Inc. (FEDEX), Société wallonne des aéroports (SOWEAR), Société régionale wallonne du transport (SRWT), Société Intercommunale du Brabant wallon (IBW)

      Dalykas

   Prašymas priimti prejudicinį sprendimą — Cour constitutionnelle (buvęs Cour d'arbitrage) — Orhuso konvencijos dėl teisės gauti informaciją, visuomenės dalyvavimo priimant sprendimus ir teisės kreiptis į teismus aplinkos klausimais, priimtos 1998 m. birželio 25 d. ir Europos Bendrijos vardu patvirtintos 2005 m. vasario 17 d. sprendimu 2005/370/EB (JO L 124, p. 1), 2 straipsnio 2 dalies, 3 straipsnio 9 dalies, 6 straipsnio 9 dalies ir 9 straipsnio 2, 3 ir 4 dalių aiškinimas — 1985 m. birželio 27 d. Tarybos Direktyvos 85/337/EEB dėl tam tikrų valstybės ir privačių projektų poveikio aplinkai vertinimo (OL L 175, p. 40; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 15 sk., 1 t., p. 248) 1 straipsnio 5 dalies, 9 straipsnio 1 dalies ir 10a straipsnio aiškinimas — 1992 m. gegužės 21 d. Tarybos Direktyvos 92/43/EEB dėl natūralių buveinių ir laukinės faunos bei floros apsaugos (OL L 206, p. 63; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 15 sk. 2 t., p. 102) 6 straipsnio 3 ir 4 dalių aiškinimas — Valdžios institucijos sąvoka — Orhuso konvencijos taikymo vadove pateiktų paaiškinimų reikšmė ir apimtis — Teisės aktų, kaip antai urbanistikos ir aplinkosaugos leidimų, išduotų remiantis regiono teisės aktų leidėjo dekretu, neįtraukimas į konvencijos taikymo sritį — Procedūros, per kurią išduodami leidimai, kuriuos galima apskųsti tik Cour constitutionnelle ir bendrosios kompetencijos teismams, atitiktis konvencijai ir Bendrijos teisei — Leidimo projektui išdavimas neatlikus tinkamo jo poveikio aplinkai vertinimo

      Rezoliucinė dalis

               1.

               Nors aiškinant 1998 m. birželio 25 d. priimtos ir 2005 m. vasario 17 d. Tarybos sprendimu 2005/370/EB Europos bendrijos vardu patvirtintos Konvencijos dėl teisės gauti informaciją, visuomenės dalyvavimo priimant sprendimus ir teisės kreiptis į teismus aplinkosaugos klausimais 2 straipsnio 2 dalį ir 9 straipsnio 4 dalį galima atsižvelgti į šios Konvencijos taikymo vadovą, jis neturi jokios privalomos galios ir tokios norminės reikšmės, kokią turi šios Konvencijos nuostatos.

               2.

               Konvencijos dėl teisės gauti informaciją, visuomenės dalyvavimo priimant sprendimus ir teisės kreiptis į teismus aplinkosaugos klausimais 2 straipsnio 2 dalis ir 1985 m. birželio 27 d. Tarybos direktyvos 85/337/EEB dėl tam tikrų valstybės ir privačių projektų poveikio aplinkai vertinimo, iš dalies pakeistos 2003 m. gegužės 26 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2003/35/EB, 1 straipsnio 5 dalis turi būti aiškinamos taip, kad į šių teisės aktų atitinkamas taikymo sritis nepatenka tik projektai, kurių detalės priimtos konkrečiu teisės aktu, o šių teisės aktų tikslai buvo pasiekti per įstatymų leidybos procesą. Nacionalinis teismas, atsižvelgdamas tiek į priimto teisės akto turinį, tiek į visą su jo priėmimu susijusį įstatymų leidybos procesą, ypač į parengiamuosius aktus ir parlamentarų debatus, turi patikrinti, ar buvo laikomasi šių dviejų sąlygų. Šiuo atžvilgiu teisės aktas, kuriuo, remiantis viršesniais bendrojo intereso pagrindais, tik „ratifikuojamas“ ankstesnis administracinis aktas, iš anksto nepradėjus įstatymų dėl esmės leidybos proceso, kuris užtikrintų, kad laikomasi minėtų sąlygų, negali būti laikomas konkrečiu teisės aktu, kaip tai suprantama pagal šią nuostatą, todėl to nepakanka norint pripažinti, kad projektas nepatenka į atitinkamas Konvencijos ir direktyvos taikymo sritis.

               3.

               Konvencijos dėl teisės gauti informaciją, visuomenės dalyvavimo priimant sprendimus ir teisės kreiptis į teismus aplinkosaugos klausimais 9 straipsnio 2–4 dalys ir Direktyvos 85/337, iš dalies pakeistos Direktyva 2003/35, 10a straipsnis turi būti aiškinami taip:

                           —

                           kai projektas, patenkantis į šių nuostatų taikymo sritį, priimtas teisės aktu, klausimą, ar šis teisės aktas atitinka šios direktyvos 1 straipsnio 5 dalyje nustatytas sąlygas, laikantis nacionalinių proceso taisyklių turi būti galima pateikti teismui arba įstatymu nustatytai nepriklausomai ir nešališkai institucijai, ir

                           —

                           jei negalima pareikšti jokio pirma nurodyto pobūdžio ar apimties ieškinio dėl tokio akto, nacionalinis teismas, į kurį kreipiamasi, įgyvendindamas savo kompetenciją turi vykdyti pirmesnėje įtraukoje aprašytą kontrolę ir prireikus netaikyti šio teisės akto.

               4.

               Konvencijos dėl teisės gauti informaciją, visuomenės dalyvavimo priimant sprendimus ir teisės kreiptis į teismus aplinkosaugos klausimais 6 straipsnio 9 dalis ir Direktyvos 85/337, iš dalies pakeistos Direktyva 2003/35, 9 straipsnio 1 dalis turi būti aiškinamos taip, kad jomis nereikalaujama, kad pačiame sprendime būtų nurodyti motyvai, dėl kurių kompetentinga institucija nusprendė, kad jis yra būtinas. Tačiau tuo atveju, kai suinteresuotasis asmuo to prašo, kompetentinga institucija privalo jį informuoti apie motyvus, dėl kurių šis sprendimas buvo priimtas arba, atsakydama į pateiktą prašymą, perduoti reikšmingą informaciją ir dokumentus.

               5.

               1992 m. gegužės 21 d. Tarybos direktyvos 92/43/EEB dėl natūralių buveinių ir laukinės faunos bei floros apsaugos 6 straipsnio 3 dalis turi būti aiškinama taip, kad ja neleidžiama nacionalinei institucijai, net jeigu ji būtų įstatymų leidėjas, patvirtinti planą ar projektą neįsitikinus, kad jis nepakenks atitinkamos teritorijos vientisumui.

               6.

               Direktyvos 92/43 6 straipsnio 4 dalis turi būti aiškinama taip, kad infrastruktūros, skirtos administraciniam centrui, statymas iš principo negali būti laikomas įpareigojančia priežastimi, susijusia su svarbiu viešuoju interesu, įskaitant ir socialinio ar ekonominio pobūdžio priežastis, kaip tai suprantama pagal Buveinių direktyvos 6 straipsnio 4 dalį, kuris galėtų pateisinti plano ar projekto, galinčio pakenkti nagrinėjamos teritorijos vientisumui, įgyvendinimą.

      (1)  OL C 179, 2010 7 3.


title: Byla C-227/14 P: 2015 m. balandžio 23 d. Teisingumo Teismo (aštuntoji kolegija) sprendimas byloje LG Display Co. Ltd, LG Display Taiwan Co., Ltd/Europos Komisija (Apeliacinis skundas — Konkurencija — Karteliai — SESV 101 straipsnis ir EEE susitarimo 53 straipsnis — Skystųjų kristalų monitorių (LCD) pasaulinė rinka — Kainų nustatymas — Baudos — Baudų apskaičiavimo gairės (2006 m.) — 13 punktas — Pardavimo vertės nustatymas — Bendroji įmonė — Atsižvelgimas į pardavimą patronuojančiosioms bendrovėms — Pranešimas apie atleidimą nuo baudų ir baudų sumažinimą kartelių atveju (2002 m.) — 23 punkto b papunkčio paskutinė pastraipa — Atleidimas nuo dalies baudos — Komisijai iki tol nežinomų faktų įrodymai)

text:
               22.6.2015

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 205/12

         2015 m. balandžio 23 d. Teisingumo Teismo (aštuntoji kolegija) sprendimas byloje LG Display Co. Ltd, LG Display Taiwan Co., Ltd/Europos Komisija

   (Byla C-227/14 P) (1)

   ((Apeliacinis skundas - Konkurencija - Karteliai - SESV 101 straipsnis ir EEE susitarimo 53 straipsnis - Skystųjų kristalų monitorių (LCD) pasaulinė rinka - Kainų nustatymas - Baudos - Baudų apskaičiavimo gairės (2006 m.) - 13 punktas - Pardavimo vertės nustatymas - Bendroji įmonė - Atsižvelgimas į pardavimą patronuojančiosioms bendrovėms - Pranešimas apie atleidimą nuo baudų ir baudų sumažinimą kartelių atveju (2002 m.) - 23 punkto b papunkčio paskutinė pastraipa - Atleidimas nuo dalies baudos - Komisijai iki tol nežinomų faktų įrodymai))
   (2015/C 205/17)
   Proceso kalba: anglų

      Šalys

      Apeliantės: LG Display Co. Ltd, LG Display Taiwan Co., Ltd, atstovaujamos advokatų A. Winckler ir F.-C. Laprévote

      Kita proceso šalis: Europos Komisija, atstovaujama F.Ronkes Agerbeek ir P. Van Nuffel

      Rezoliucinė dalis

               1.

               Atmesti apeliacinį skundą.

               2.

               Priteisti iš LG Display Co. Ltd. ir LG Display Taiwan Co. bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 303, 2014 9 8.


title: Byla C-652/16: 2016 m. gruodžio 19 d. Administrativen sad Sofia-grad (Bulgarija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Nigyar Rauf Kaza Ahmedbekova, Rauf Emin Ogla Аhmedbekov/Zamestnik-predsedatel na Darzhavna agentsia za bezhantsite

text:
               20.3.2017

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 86/11

         2016 m. gruodžio 19 d.Administrativen sad Sofia-grad (Bulgarija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Nigyar Rauf Kaza Ahmedbekova, Rauf Emin Ogla Аhmedbekov/Zamestnik-predsedatel na Darzhavna agentsia za bezhantsite

   (Byla C-652/16)
   (2017/C 086/14)
   Proceso kalba: bulgarų

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Administrativen sad Sofia-grad

      Šalys pagrindinėje byloje

      Pareiškėjai: Nigyar Rauf Kaza Ahmedbekova, Rauf Emin Ogla Аhmedbekov

      Atsakovas: Zamestnik-predsedatel na Darzhavna agentsia za bezhantsite

      Prejudiciniai klausimai

               1.

               Ar iš Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo 78 straipsnio 1 dalies ir 2 dalies a, d ir f punktų, taip pat iš 2013 m. birželio 26 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2013/32/ES (1) dėl tarptautinės apsaugos suteikimo ir panaikinimo bendros tvarkos (nauja redakcija) 12 konstatuojamosios dalies ir 1 straipsnio matyti, kad šios direktyvos 33 straipsnio 2 dalies e punkte numatytas tarptautinės apsaugos prašymų nepriimtinumo pagrindas yra tiesiogiai veikianti nuostata, kurios valstybės narės negali netaikyti, pavyzdžiui, taikydamos palankesnes nacionalinės teisės nuostatas, pagal kurias nagrinėjant pirmąjį tarptautinės apsaugos prašymą, kaip to reikalaujama pagal direktyvos 10 straipsnio 2 dalį, pirmiausia nustatoma, ar pareiškėjas atitinka sąlygas, kad būtų priskirtas prie pabėgėlių, o jei ne – ar jam gali būti taikoma papildoma apsauga?

               2.

               Ar iš Direktyvos 2013/32 33 straipsnio 2 dalies e punkto, siejamo su šios direktyvos 7 straipsnio 3 dalimi ir 2 straipsnio a, c ir g punktais, taip pat su 60 konstatuojamąja dalimi, matyti, kad esant pagrindinės bylos aplinkybėms lydimo nepilnamečio vardu vieno iš tėvų pateiktas tarptautinės apsaugos prašymas yra nepriimtinas, kai prašymas pagrįstas tuo, kad vaikas yra asmens, kurio tarptautinės apsaugos prašymas pagrįstas tuo, kad jis yra pabėgėlis, kaip tai suprantama pagal Ženevos konvencijos 1 straipsnio A skirsnį, šeimos narys?

               3.

               Ar iš Direktyvos 2013/32 33 straipsnio 2 dalies e punkto, siejamo su šios direktyvos 7 straipsnio 1 dalimi ir 2 straipsnio a, c ir g punktais, taip pat su 60 konstatuojamąja dalimi, matyti, kad esant pagrindinės bylos aplinkybėms suaugusio asmens vardu pateiktas tarptautinės apsaugos prašymas yra nepriimtinas, jei vienintelis per procedūrą kompetentingoje administracinėje institucijoje pateikto prašymo pagrindas yra tas, kad pareiškėjas yra asmens, kurio prašymas pagrįstas tuo, kad jis yra pabėgėlis, kaip tai suprantama pagal Ženevos konvencijos 1 straipsnio A skirsnį, šeimos narys ir prašymo pateikimo momentu pareiškėjas neturi teisės vykdyti profesinės veiklos?

               4.

               Ar pagal 2011 m. gruodžio 13 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2011/95/ES dėl trečiųjų šalių piliečių ar asmenų be pilietybės priskyrimo prie tarptautinės apsaugos gavėjų, vienodo statuso pabėgėliams arba papildomą apsaugą galintiems gauti asmenims ir suteikiamos apsaugos pobūdžio reikalavimų (nauja redakcija) 4 straipsnio 4 dalį, siejamą su šios direktyvos 36 konstatuojamąja dalimi, reikalaujama, kad pagrįsta persekiojimo baimė ar realus pavojus patirti smurtą būtų vertinami remiantis tik su pareiškėju susijusiais faktais ir aplinkybėmis?

               5.

               Ar pagal Direktyvos 2011/95 4 straipsnį, siejamą su jos 36 konstatuojamąja dalimi ir su Direktyvos 2013/32 31 straipsnio 1 dalimi, leistina nacionalinė teismų praktika, pagal kurią:

                           a)

                           kompetentinga institucija privalo vertinti tos pačios šeimos narių pateiktus tarptautinės apsaugos prašymus per bendrą procedūrą, jei prašymai pagrįsti tomis pačiomis aplinkybėmis, konkrečiai, kai tik vienas iš šeimos narių yra pabėgėlis;

                           b)

                           kompetentinga institucija privalo sustabdyti procedūrą dėl šeimos narių kurie asmeniškai neatitinka tarptautinės apsaugos taikymo reikalavimų, pateiktų tarptautinės apsaugos prašymų, tol, kol bus baigta procedūra dėl šeimos nario prašymo, pateikto dėl to, kad jis yra pabėgėlis, kaip tai suprantama pagal Ženevos konvencijos 1 straipsnio A skirsnį.

                     Ar tokia teismų praktika leistina taip pat atsižvelgiant į svarstymus, susijusius su vaiko interesais, šeimos vienovės išsaugojimu, teise į privatų ir šeimos gyvenimą ir teise pasilikti valstybėje narėje kol nagrinėjamas prašymas, konkrečiau, atsižvelgiant į Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijos 7, 18 ir 47 straipsnius, Direktyvos 2013/32 12 ir 60 konstatuojamąsias dalis bei 9 straipsnį, Direktyvos 2011/95 16, 18 ir 36 konstatuojamąsias dalis ir 23 straipsnį ir 2013 m. birželio 26 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2013/33/ES, kuria nustatomos normos dėl tarptautinės apsaugos prašytojų priėmimo, 9, 11 ir 35 konstatuojamąsias dalis bei 6 ir 12 straipsnius?

               6.

               Ar iš Direktyvos 2011/95 16, 18 ir 36 konstatuojamųjų dalių ir 3 straipsnio, siejamų su šios direktyvos 24 konstatuojamąja dalimi ir 2 straipsnio d ir j punktais, 13 straipsniu ir 23 straipsnio 1 ir 2 dalimis, matyti, kad nacionalinės teisės nuostata, kaip antai pagrindinėje byloje nagrinėjama Zakon za ubezhishteto i bezhantsite (Įstatymas dėl prieglobsčio ir pabėgėlių) 8 straipsnio 9 dalis, kuria remiantis užsieniečio, kuriam suteiktas pabėgėlio statusas, šeimos nariai taip pat laikomi pabėgėliais, kol tai suderinama su jų asmeniniu statusu ir nėra priežasčių pagal nacionalinę teisę nesuteikti pabėgėlio statuso, yra leistina?

               7.

               Ar iš Direktyvos 2011/95 10 straipsnyje nustatytų persekiojimo motyvų matyti, kad ieškinio pareiškimas Europos Žmogaus Teisių Teisme prieš atitinkamo asmens kilmės valstybę įrodo to asmens priklausomybę konkrečiai socialinei grupei, kaip tai suprantama pagal šios direktyvos 10 straipsnio 1 dalies d punktą, o gal tokio ieškinio pareiškimas laikomas politiniais įsitikinimais, kaip tai suprantama pagal direktyvos 10 straipsnio 1 dalies e punktą?

               8.

               Ar iš Direktyvos 2013/32 46 straipsnio 3 dalies matyti, kad teismas privalo vertinti naujus tarptautinės apsaugos motyvus, pateiktus per teismo procesą, bet kurie nebuvo nurodyti skunde dėl sprendimo nesuteikti tarptautinės apsaugos?

               9.

               Ar iš Direktyvos 2013/32 46 straipsnio 3 dalies matyti, kad teismas privalo vertinti tarptautinės apsaugos prašymo priimtinumą remdamasis šios direktyvos 33 straipsnio 2 dalies e punktu per procesą dėl sprendimo nesuteikti tarptautinės apsaugos apskundimo, jeigu skundžiamame sprendime prašymas, kaip reikalaujama pagal direktyvos 10 straipsnio 2 dalį, pirmiausia buvo nagrinėjamas atsižvelgiant į tai, ar prašytojas atitinka reikalavimus būti priskirtas prie pabėgėlių, o tada į tai, ar jam gali būti taikoma papildoma apsauga?

      (1)  OL L 180, 2013, p. 60.