title: Byla T-3/05 ReckittBenckiser N. V. 2005 m. sausio 4 d. pareikštas ieškinys Vidaus rinkos derinimo tarnybai (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui) (VRDT)

text:
               19.3.2005

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 69/22

         ReckittBenckiser N. V. 2005 m. sausio 4 d. pareikštas ieškinys Vidaus rinkos derinimo tarnybai (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui) (VRDT)
   (Byla T-3/05)
   (2005/C 69/41)
   Proceso kalba: anglų
   2005 m. sausio 4 d. Europos Bendrijų Pirmosios instancijos teisme buvo pareikštas ReckittBenckiser N. V., įsteigto Hoofddorp (Olandija), atstovaujamo G. S. P. Vos, ieškinys Vidaus rinkos derinimo tarnybai (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui).
   Ieškovas Pirmosios instancijos teismo prašo:

               —

               panaikinti ginčijamą Vidaus rinkos derinimo tarnybos (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui) apeliacinės tarybos sprendimą;

               —

               leisti registruoti Bendrijos prekių ženklo paraišką Nr. 1 155 712;

               —

               priteisti iš VRDT bylinėjimosi išlaidas pagal Pirmosios instancijos teismo darbo reglamento 87 straipsnio 2 dalį.

         Teisiniai pagrindai ir pagrindiniai argumentai

               Prašomas registruoti Bendrijos prekių ženklas:

               Trimatis baltos ir mėlynos stačiakampio formos tabletės su ovaliu raudonu centru prekių ženklas 1 ir 3 klasėms (chemijos produktai, naudojami pramonės reikmėms; balinimo preparatai ir kitos skalbimo bei indų plovimo medžiagos,...) – paraiška Nr. 1 156 595.

               Eksperto sprendimas:

               Atmesti paraišką

               Apeliacinės tarybos sprendimas:

               Atmesti apeliacinį skundą

               Teisiniai pagrindai:

               Tarybos reglamento (EB) Nr. 40/94 7 straipsnio 1 dalies b punkto pažeidimas


title: Byla T-172/05 2006 m. spalio 10 d. Pirmosios instancijos teismo sprendimas Armacell prieš VRDT– nmc (ARMAFOAM) (Bendrijos prekių ženklas — Protesto procedūra — Žodinio Bendrijos prekių ženklo ARMAFOAM paraiška — Ankstesnis žodinis Bendrijos prekių ženklas NOMAFOAM — Santykinis atmetimo pagrindas — Supainiojimo galimybė — Prekių ir žymenų panašumas — Argumentas dėl prekių panašumo, pirmą kartą pareikštas Pirmosios instancijos teisme)

text:
               16.12.2006

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 310/16

         2006 m. spalio 10 d. Pirmosios instancijos teismo sprendimas Armacell prieš VRDT– nmc (ARMAFOAM)

   (Byla T-172/05) (1)

   (Bendrijos prekių ženklas - Protesto procedūra - Žodinio Bendrijos prekių ženklo ARMAFOAM paraiška - Ankstesnis žodinis Bendrijos prekių ženklas NOMAFOAM - Santykinis atmetimo pagrindas - Supainiojimo galimybė - Prekių ir žymenų panašumas - Argumentas dėl prekių panašumo, pirmą kartą pareikštas Pirmosios instancijos teisme)
   (2006/C 310/32)
   Proceso kalba: anglų
   Šalys

      Ieškovė: Armacell Enterprise GmbH (Miunsteris, Vokietija), atstovaujama advokato O. Spuhler

      Atsakovė: Vidaus rinkos derinimo tarnyba (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui), atstovaujama A. Folliard-Monguiral

      Kita proceso VRDT Apeliacinėje taryboje šalis, įstojusi į bylą Pirmosios instancijos teisme: nmc SA (Raeren-Eynatten, Belgija), atstovaujama advokatų P. Péters ir T. de Haan
   Dalykas
   Ieškinys dėl 2005 m. vasario 23 d. VRDT pirmosios apeliacinės tarybos sprendimo (byla R 552/2004-1), susijusio su protesto procedūra tarp nmc SA ir Armacell Enterprise GmbH

   Rezoliucinė dalis

               1.

               Atmesti ieškinį.

               2.

                  Armacell Enterprise GmbH padengia savo pačios ir Vidaus rinkos derinimo tarnybos (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui) bei nmc SA bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 171, 2005 7 9.


title: Byla C-568/07 2007 m. gruodžio 21 d. pareikštas ieškinys byloje Europos Bendrijų Komisija prieš Graikijos Respubliką

text:
               8.3.2008

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 64/25

         2007 m. gruodžio 21 d. pareikštas ieškinys byloje Europos Bendrijų Komisija prieš Graikijos Respubliką

   (Byla C-568/07)
   (2008/C 64/37)
   Proceso kalba: graikų
   Šalys

      Ieškovė: Europos Bendrijų Komisija, atstovaujama G. Zavvos ir E. Traversa

      Atsakovė: Graikijos Respublika
   Ieškovės reikalavimai

               —

               Pripažinti, kad nesiėmusi 2005 m. balandžio 21 d. Teisingumo Teismo sprendimą, priimtą byloje C-140/03, įgyvendinančių priemonių, Graikijos Respublika neįvykdė įsipareigojimų pagal EB 43 ir 48 straipsnius.

               —

               Nurodyti Graikijos Respublikai sumokėti Komisijai baudą, kurios siūloma suma yra 70 956 eurai už kiekvieną sprendimo, priimto byloje C-140/03, neįvykdymo dieną, skaičiuojant nuo sprendimo, kuris bus priimtas šioje byloje, paskelbimo dienos iki sprendimo byloje C-140/03 įvykdymo dienos.

               —

               Nurodyti Graikijos Respublikai sumokėti Komisijai vienkartinę baudą, kurios dydis bus apskaičiuotas padauginus baudos mokesčio sumą už dieną iš dienų, per kurias tęsiasi įsipareigojimų neįvykdymas, skaičiaus, skaičiuojant nuo sprendimo byloje C-140/03 priėmimo dienos iki sprendimo, kuris bus priimtas šioje byloje, paskelbimo dienos.

               —

               Priteisti iš Graikijos Respublikos bylinėjimosi išlaidas.

         Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

               1.

               2005 m. balandžio 21 d. Sprendime Komisija prieš Graikijos Respubliką, C-140/03, susijusiame su pažeidžiant EB 43 ir 48 straipsnius optikos parduotuvių atidarymui ir eksploatacijai nustatytais apribojimais, Europos Bendrijų Teisingumo Teismas nusprendė, kad:

                           „1)

                           Priėmusi ir palikusi galioti Įstatymą Nr. 971/79 dėl teisės verstis optiko veikla bei optikos prekių parduotuvių, pagal kurį diplomuotam optikui fiziniam asmeniui neleidžiama eksploatuoti daugiau negu vienos optikos parduotuvės, Graikijos Respublika neįvykdė įsipareigojimų pagal EB 43 straipsnį.

                           2)

                           Priėmusi ir palikusi galioti Įstatymą Nr. 971/79 bei Įstatymą Nr. 2646/98 dėl nacionalinės socialinio aprūpinimo sistemos vystymo ir kitų nuostatų, pagal kuriuos juridinis asmuo Graikijoje gali atidaryti optikos parduotuvę šiomis sąlygomis:

                                       —

                                       leidimas atidaryti ir eksploatuoti optikos parduotuvę suteiktas pripažinto optiko fizinio asmens vardu; asmuo, turintis leidimą eksploatuoti parduotuvę, valdo bent 50 % bendrovės kapitalo ir šia dalimi jam tenka šios bendrovės pelnas ir nuostoliai; bendrovė veikia kaip tikroji ar komanditinė ūkinė bendrija, ir

                                       —

                                       atitinkamas optikas dalyvauja tik vienoje kitoje bendrovėje, kuriai priklauso optikos parduotuvė, su sąlyga, kad leidimas atidaryti ir eksploatuoti šią parduotuvę yra suteiktas kito pripažinto optiko vardu,

                                 Graikijos Respublika neįvykdė įsipareigojimų pagal EB 43 ir 48 straipsnius.

                           3)

                           Priteisti iš Graikijos Respublikos bylinėjimosi išlaidas“.

               2.

               Pagal EB 228 straipsnio 1 dalį, jei Teisingumo Teismas nustato, kad valstybė narė neįvykdė kokios nors pareigos pagal šią Sutartį, reikalaujama, kad ta valstybė narė imtųsi būtinų priemonių Teisingumo Teismo sprendimui įvykdyti.

               3.

               2005 m. birželio 9 d. laišku Europos Bendrijų Komisija paragino Graikijos vyriausybę imtis minėtą Teisingumo Teismo sprendimą įgyvendinančių priemonių. Šiame laiške Komisija taip pat priminė, kad Įstatymas 3204/2003 nėra tinkamas atsakas į Teisingumo Teismo sprendimą, bent jau kalbant apie antrąjį kaltinimą, nes pagal šį įstatymą teisė atidaryti ir eksploatuoti optikos parduotuvę ir toliau daugiausia suteikiama tik optikams.

               4.

               2005 m. rugpjūčio 11 d. raštu Graikijos vyriausybė atsakė, kad kelios Įstatymo 971/1979 nuostatos buvo pakeistos ir kad Įstatymo 2646/1998 27 straipsnio 4 dalis buvo panaikinta. Konkrečiai kalbant nauja Įstatymo 971/1979 6 straipsnio 6 dalis suteikia galimybę eksploatuoti daugiau nei vieną parduotuvę leidimą verstis optiko profesija turintiems fiziniams asmenims ir bendrovėms su sąlyga, kad parduotuvės valdymas būtų patikėtas tokį leidimą verstis turinčiam optikui.

               5.

               Nauja Įstatymo 971/1979 7 straipsnio 1 dalis leidžia bendrovėms, nepaisant jų teisinio statuso, atidaryti optikos parduotuvę su sąlyga, kad: 1) ūkinės bendrijos atveju dauguma partnerių ir vadovaujantis asmuo arba dauguma vadovaujančių asmenų būtų optikai, turintys leidimą verstis šia profesija; 2) UAB atveju daugiau negu pusė akcininkų, valdančių daugiau negu pusę akcinio kapitalo, būtų optikai, turintys leidimą verstis šia profesija; 3) AB atveju bent 51 % akcinio kapitalo priklausytų optikams, kurie yra Europos Sąjungos piliečiai, turintys Įstatymo 971/1979, Prezidento dekreto 231/1998 ir Prezidento dekreto 165/2000, iš dalies pakeisto Dekretu 373/2001, nuostatose numatytą kompetenciją.

               6.

               Ieškovės nuomone, nauja Įstatymo 971/1979 7 straipsnio 1 dalis nėra tinkamas atsakas į antrąjį kaltinimą. Iš tiesų pagal šį straipsnį optikos parduotuvės nuosavybės teise ir toliau priklauso pripažintiems optikams, nes pastarieji turi būti svarbiausi akcininkai, t. y. jiems turi priklausyti didžiausia bendrovės kapitalo dalis.

               7.

               Taigi kitų valstybių narių bendrovių įsisteigimo laisvės apribojimai Graikijoje galioja ir toliau, nes jos niekada negali būti vienintelės optikos parduotuvių savininkės. Toks apribojimas negali būti pateisinamas būtinybe užtikrinti aukštą visuomenės sveikatos apsaugos lygį. Kaip Teisingumo Teismas nurodė 2005 m. balandžio 21 d. Sprendime C-140/03, šis tikslas „gali būti pasiektas mažiau fizinių ir juridinių asmenų įsisteigimo laisvę ribojančiomis priemonėmis, pavyzdžiui, reikalavimu, kad kiekvienoje optikos parduotuvėje būtų diplomuoti, pagal darbo sutartį dirbantys arba partneriais esantys optikai, taisyklėmis, susijusiomis su civiline atsakomybe už kitų veiksmus, bei taisyklėmis, nustatančiomis, kad profesinė atsakomybė turi būti apdrausta“ (35 punktas).

               8.

               Todėl Komisija mano, kad priėmusi naują Įstatymo 971/1979 7 straipsnio 1 dalį Graikijos Respublika ir toliau nevykdo įsipareigojimų pagal EB 43 ir 48 straipsnius. Taigi Graikijos Respublika priimtomis nuostatomis tik iš dalies įvykdė 1 punkte nurodytą sprendimą.

               9.

               Todėl Komisija daro išvadą, jog Graikijos Respublika dar nesiėmė visų 2005 m. balandžio 21 d. Teisingumo Teismo sprendimą Komisija prieš Graikijos Respubliką byloje C-140/03, susijusį su pažeidžiant EB 43 ir 48 straipsnius optikos parduotuvių atidarymui ir eksploatacijai nustatytais apribojimais, įgyvendinančių priemonių.


title: Byla C-166/17: 2017 m. balandžio 3 d. Supremo Tribunal de Justiça (Portugalija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Sportingbet PLC, Internet Opportunity Entertainment Ltd/Santa Casa da Misericórdia de Lisboa, Sporting Club de Braga, Sporting Club de Braga – Futebol, SAD

text:
               26.6.2017

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 202/11

         2017 m. balandžio 3 d.Supremo Tribunal de Justiça (Portugalija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Sportingbet PLC, Internet Opportunity Entertainment Ltd/Santa Casa da Misericórdia de Lisboa, Sporting Club de Braga, Sporting Club de Braga – Futebol, SAD

   (Byla C-166/17)
   (2017/C 202/17)
   Proceso kalba: portugalų

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Supremo Tribunal de Justiça

      Šalys pagrindinėje byloje

      Kasatorės: Sportingbet PLC, Internet Opportunity Entertainment Ltd

      Kitos proceso šalys: Santa Casa da Misericórdia de Lisboa, Sporting Club de Braga, Sporting Club de Braga – Futebol, SAD

      Prejudiciniai klausimai

               1.

               Ar pagal Lei do Jogo (Azartinių lošimų įstatymas) lošimų namams suteikiama koncesija pažeidžiami Sutartyje įtvirtinti principai ir ekonominės laisvės?

               2.

               Ar pagal 1991 m. rugpjūčio 26 d. Dekretą-įstatymą Nr. 322/91, iš dalies pakeistą 1999 m. lapkričio 6 d. Dekretu-įstatymu Nr. 469/99, 1926 m. lapkričio 30 d. Dekretą Nr. 12790, 1955 m. lapkričio 24 d. Dekretą-įstatymą Nr. 40397, 1985 m. kovo 28 d. Dekretą Nr. 84/85, pakeistą ir [iš naujo paskelbtą] 2002 m. gruodžio 17 d. Dekretu-įstatymu Nr. 317/2002, ir 2003 m. lapkričio 8 d. Dekretą-įstatymą Nr. 282/2003 Santa Casa da Misericórdia de Lisboa suteikta išimtine teise pažeidžiami Sutartyje įtvirtinti principai ir ekonominės laisvės?

               3.

               Ar Código da Publicidade (Reklamos kodeksas) 21 straipsniu pažeidžiami įsisteigimo laisvės ir laisvės teikti paslaugas principai ir dėl to diskriminuojami valstybių narių piliečiai, nes draudimai, apribojimai ir privilegijos nėra pagrįsti?

               4.

               Ar [tie draudimai, apribojimai ir privilegijos] prilygsta savavališkos diskriminacijos ir užslėpto valstybių narių tarpusavio prekybos ribojimo atvejui, nes jie nepateisinami jokiu bendruoju interesu?

               5.

               Ar išimtinės teisės <…> suteikimas Santa Casa da Misericórdia de Lisboa, kiek tai susiję su reklama, yra piktnaudžiavimo dominuojančia padėtimi, kaip tai suprantama pagal Sąjungos teisę, atvejis?

               6.

               Ar 1989 m. gruodžio 2 d. Dekreto–įstatymo Nr. 4[2]2/89 (Azartinių lošimų įstatymas) 3 ir 9 straipsniai atitinka Bendrijos teisę?

               7.

               Ar 2003 m. lapkričio 8 d. Dekreto-įstatymo Nr. 282/2003 2 ir 3 straipsniai atitinka įsisteigimo laisvę ir laisvę teikti paslaugas Bendrijoje, atsižvelgiant į tai, kad juose įtvirtinta Santa Casa da Misericórdia de Lisboa išimtinė teisė organizuoti lošimus internetu?

               8.

               Portugalijos valstybė neinformavo Europos Komisijos apie 1989 m. gruodžio 2 d. Dekrete- įstatyme Nr. 422/89 įtvirtintas technines normas. Ar dėl to tokios normos yra netaikytinos ir privatūs asmenys gali remtis tuo, kad jos yra netaikytinos?

               9.

               Portugalijos valstybė neinformavo Europos Komisijos apie 2003 m. lapkričio 8 d. Dekrete-įstatyme Nr. 282/2003 įtvirtintas technines normas. Ar dėl to tos normos neturi būti taikomos paslaugų teikėjams Portugalijoje?


title: Byla C-277/15: 2015 m. birželio 9 d. Bundesgerichtshof (Vokietija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Servoprax GmbH/Roche Diagnostics Deutschland GmbH

text:
               7.9.2015

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 294/28

         2015 m. birželio 9 d.Bundesgerichtshof (Vokietija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Servoprax GmbH/Roche Diagnostics Deutschland GmbH

   (Byla C-277/15)
   (2015/C 294/34)
   Proceso kalba: vokiečių

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

   Bundesgerichtshof

      Šalys pagrindinėje byloje

      Kasatorė: Servoprax GmbH

      Kita kasacinio proceso šalis: Roche Diagnostics Deutschland GmbH

      Prejudiciniai klausimai

               1.

               Ar trečiasis asmuo turi atlikti naują arba papildomą savikontrolei skirto in vitro diagnostikos medicinos prietaiso gliukozės koncentracijai kraujyje matuoti atitikties įvertinimo procedūrą pagal Direktyvos 98/79/EB (1) 9 straipsnį, jei šio prietaiso gamintojas atitikties įvertinimo procedūrą yra atlikęs A valstybėje narėje (konkrečiai – Jungtinėje Karalystėje) pagal direktyvos 9 straipsnį ir jei šis prietaisas ženklinamas ženklu CE pagal direktyvos 16 straipsnį ir atitinka esminius reikalavimus pagal direktyvos 3 straipsnį ir I priedą, prieš jį teikdamas B valstybės narės (konkrečiai – Vokietijos Federacinės Respublikos) rinkai pakuotėse, ant kurių nuorodos pateikiamos ne A valstybės narės, o B valstybės narės valstybine kalba (konkrečiai – vokiečių, o ne anglų), ir kuriose naudojimo instrukcija pateikiama ne A valstybės narės, o B valstybės narės valstybine kalba?

               2.

               Ar atsakant į pirmesnį klausimą yra skirtumas, kad trečiojo asmens pridedamoje naudojimo instrukcijoje pateikiama informacija pažodžiui sutampa su gamintojo platinant šiuos gaminius B valstybėje narėje pateikiama informacija?

      (1)  1998 m. spalio 27 d. Europos Parlamento ir Tarybos Direktyva 98/79/EB dėl in vitro diagnostikos medicinos prietaisų, OL L 331, p. 1, 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 13 sk., 21 t., p. 319, iš dalies pakeista 2011 m. gruodžio 20 d. Komisijos direktyva 2011/100/ES, OL L 341, p. 50.


title: Byla T-439/07 2007 m. gruodžio 4 d. pareikštas ieškinys byloje Coats Holdings prieš Komisiją

text:
               9.2.2008

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 37/26

         2007 m. gruodžio 4 d. pareikštas ieškinys byloje Coats Holdings prieš Komisiją

   (Byla T-439/07)
   (2008/C 37/42)
   Proceso kalba: anglų
   Šalys

      Ieškovė: Coats Holdings Ltd, atstovaujama solicitors W. Sibree ir C. Jeffs

      Atsakovė: Europos Bendrijų Komisija
   Ieškovės reikalavimai

               —

               Panaikinti sprendimo 1 straipsnio 4 dalį ir 2 straipsnio 4 dalį tiek, kiek jos susijusios su Coats.

               —

               Nepatenkinus pirmojo reikalavimo, panaikinti arba sumažinti sprendimo 2 straipsnio 4 dalimi Coats paskirtą baudą.

               —

               Nurodyti Komisijai padengti savo ir Coats bylinėjimosi išlaidas.

         Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai
   Ieškovė prašo panaikinti 2007 m. rugsėjo 19 d. Komisijos sprendimą C(2007) 4257 galutinis byloje COMP/E-1/39.168 — PO/Metalinės ir plastmasinės galanterijos prekės: Užtrauktukai, kuriame Komisija nustatė, kad ieškovė kartu su kitomis įmonėmis, be kita ko, pasikeisdama informacija apie kainas, nustatydama minimalias kainas ir pasidalindama rinkas, pažeidė EB 81 straipsnį.
   Grįsdama ieškinį ieškovė tvirtina, kad Komisijos atliktame bendrame įrodymų įvertinime padaryta akivaizdžių vertinimo klaidų. Ieškovės teigimu, Komisija neįrodė, kaip to reikalaujama, kad ieškovė nuo 1997 m. sausio iki 1998 m. liepos su Prym buvo sudariusi dvišalį susitarimą dėl rinkos pasidalijimo.
   Dėl antrojo reikalavimo ieškovė teigia, kad Komisija neįrodė, jog kuris nors pažeidimas tęsėsi po 1997 m. rugsėjo 19 d., taip pat neįrodė nė vieno tęstinio pažeidimo laikotarpiu iki 1998 m. liepos 15 d., kuris suteiktų Komisijai teisę skirti ieškovei baudą už 21,5 metų trunkantį pažeidimą.
   Toliau dėl antrojo reikalavimo ieškovė tvirtina, kad Komisija pažeidė Europos žmogaus teisių ir pagrindinių laisvių apsaugos konvencijos 6 straipsnio 3 dalies d punkte įtvirtintas pagrindines procesines ieškovės teises baudžiamojo pobūdžio procese pačiai apklausti liudytojus arba turėti galimybę, kad tie liudytojai būtų apklausti.
   Galiausiai ieškovė dėl antrojo reikalavimo teigia, kad Komisija suklydo mechaniškai 215 % padidindama pagrindinę baudos sumą už 21,5 metų laikotarpį, o ne pasinaudojusi savo diskrecija pagal galiojančias baudų nustatymo metodo gaires.


title: Byla C-608/14: 2015 m. gegužės 7 d. Teisingumo Teismo (devintoji kolegija) nutartis byloje (Tribunalul Sibiu (Rumunija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Elena Delia Pondiche/Statul român, Consiliul Naţional pentru Combaterea Discriminării (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą — Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartija — Išmokų išlaikomam vaikui suteikimas — Įstatymo, taikomo pagal vaiko gimimo datą, o ne pagal jo pradėjimo datą, nustatymas — Sąjungos teisės neįgyvendinimas — Akivaizdus Teisingumo Teismo kompetencijos nebuvimas)

text:
               28.9.2015

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 320/14

         2015 m. gegužės 7 d. Teisingumo Teismo (devintoji kolegija) nutartis byloje (Tribunalul Sibiu (Rumunija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Elena Delia Pondiche/Statul român, Consiliul Naţional pentru Combaterea Discriminării

   (Byla C-608/14) (1)

   ((Prašymas priimti prejudicinį sprendimą - Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartija - Išmokų išlaikomam vaikui suteikimas - Įstatymo, taikomo pagal vaiko gimimo datą, o ne pagal jo pradėjimo datą, nustatymas - Sąjungos teisės neįgyvendinimas - Akivaizdus Teisingumo Teismo kompetencijos nebuvimas))
   (2015/C 320/19)
   Proceso kalba: rumunų

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Tribunalul Sibiu

      Šalys

      Ieškovė: Elena Delia Pondiche

      Atsakovė: Statul român, Consiliul Naţional pentru Combaterea Discriminării

      Rezoliucinė dalis

   Europos Sąjungos Teisingumo Teismas akivaizdžiai neturi kompetencijos atsakyti į 2014 m. lapkričio 20 d. sprendimu Tribunalul Sibiu (Rumunija) pateiktus klausimus.

      (1)  OL C 89, 2015 3 16.


title: Byla T-827/16: 2016 m. lapkričio 24 d. pareikštas ieškinys byloje QB/ECB

text:
               23.1.2017

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 22/53

         2016 m. lapkričio 24 d. pareikštas ieškinys byloje QB/ECB

   (Byla T-827/16)
   (2017/C 022/72)
   Proceso kalba: prancūzų

      Šalys

      Ieškovė: QB (Frankfurtas prie Maino, Vokietija), atstovaujama advokatės L. Levi

      Atsakovas: Europos Centrinis Bankas

      Reikalavimai

   Ieškovė Bendrojo Teismo prašo:

               —

               pripažinti šį ieškinį priimtinu ir pagrįstu;

         dėl to,

               —

               panaikinti vertinimo už 2015 m. laikotarpį ataskaitą ir panaikinti 2015 m. gruodžio 15 d. sprendimą, apie kurį ieškovei pranešta 2016 m. sausio 7 d. ir kuriuo atsisakoma padidinti ieškovės darbo užmokestį,

               —

               prireikus, panaikinti 2016 m. gegužės 2 d. ir 2016 m. rugsėjo 15 d. sprendimus atmesti atitinkamai ieškovės prašymą dėl peržiūros administracine tvarka ir skundą,

               —

               įpareigoti atsakovą atlyginti neturtinę žalą, ex aequo et bono įvertintą 15 000 eurų,

               —

               priteisti iš atsakovo visas bylinėjimosi išlaidas,

      Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

   Grįsdama ieškinį ieškovė remiasi penkiais pagrindais.

               1.

               Pirmasis ieškinio pagrindas grindžiamas tuo, kad atsakovas pažeidė Vertinimo ataskaitų rengimo ir procedūros vadovą, teisę į gynybą ir rūpestingumo pareigą, patvirtinęs vertinimo už 2015 m. laikotarpį ataskaitą (toliau – ginčijama vertinimo ataskaita). Ieškovė konkrečiai nurodo šiuos kaltinimus:

                           —

                           dialogo nebuvimas ir teisės į gynybą pažeidimas;

                           —

                           ginčijamoje ataskaitoje nenurodytos tobulėjimo galimybės ir nenustatyti uždaviniai, kaip to reikalaujama Vertinimo ataskaitų rengimo vadove, o tai yra rūpestingumo pareigos pažeidimas;

                           —

                           atsakingo trečiojo asmens neįsikišimas.

               2.

               Antrasis ieškinio pagrindas grindžiamas tuo, kad ginčijamoje vertinimo ataskaitoje pažeistos objektyvumo ir nešališkumo taisyklės, taip pat Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijos (toliau – Chartija) 41 straipsnis.

                           —

                           Ieškovė iš tiesų mano, kad ypatingos aptariamo atveju aplinkybės rodo, kad vertintojai, ypač atlikę antrą vertinimą, nesugebėjo atlikti savo užduoties objektyviai ir nešališkai.

               3.

               Trečiasis ieškinio pagrindas grindžiamas tuo, kad padaryta akivaizdi klaida. Ieškovė pateikė įrodymus, dėl kurių ginčijamoje ataskaitoje pateikti nepatikimi vertinimai.

               4.

               Ketvirtasis ieškinio pagrindas grindžiamas tuo, kad 2015 m. gruodžio 15 d. sprendimas nepadidinti darbo užmokesčio grindžiamas neteisėta vertinimo ataskaita.

               5.

               Penktasis ieškinio pagrindas grindžiamas tuo, kad pažeistos 2015 metų gairės ir procedūra, taip pat Chartijos 41 straipsnis, nes 2015 m. gruodžio 15 d. sprendimas nemotyvuotas, be to, ieškovė prieš tai neišklausyta.


title: Byla T-210/04 Andreas Mausolf 2004 m. birželio 1 d. pareikštas ieškinys Europolui

text:
               7.8.2004

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 201/24

         Andreas Mausolf 2004 m. birželio 1 d. pareikštas ieškinys Europolui
   (Byla T-210/04)
   (2004/C 201/48)
   Bylos kalba: olandų
   2004 m. birželio 1 d. Europos Bendrijų Pirmosios instancijos teisme buvo pareikštas Andreas Mausolf, atstovaujamo M.F. Baltussen ir P. de Casparis, ieškinys Europolui.
   Pareiškėjas Pirmosios instancijos teismo prašo:

               —

               panaikinti 2004 m. kovo 1 d. Europolo sprendimą, kuriuo atmestas pareiškėjo skundas dėl 2003 m. sausio 2 d. sprendimo ir tuo pačiu panaikinti ginčijamą 2003 m. sausio 2 d. sprendimą;

               —

               įpareigoti Europolą nuo 2002 m. liepos 1 d. suteikti pareiškėjui papildomą pakopą;

               —

               įpareigoti Europolą per 48 valandas nuo šioje byloje priimto sprendimo paskelbimo sumokėti pareiškėjui šią sumą kartu su pagal Nyderlandų Karalystės teisę priklausančiais delspinigiais;

               —

               įpareigoti Europolą padengti pareiškėjo bylinėjimosi išlaidas.

         Teisiniai pagrindai ir pagrindiniai argumentai
   Savo ieškinį pareiškėjas grindžia Europolo pareiginių nuostatų 29 straipsnio pažeidimu bei diskrecinio įgaliojimo ribų peržengimu ir teisėtų lūkesčių principo pažeidimu.


title: Byla T-425/16: 2017 m. kovo 22 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Hoffmann/EUIPO (Genius) (Europos Sąjungos prekių ženklas — Žodinio Europos Sąjungos prekių ženklo „Genius“ paraiška — Absoliutus atmetimo pagrindas — Skiriamojo požymio nebuvimas — Reglamento (EB) Nr. 207/2009 7 straipsnio 1 dalies b punktas)

text:
               8.5.2017

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 144/40

         2017 m. kovo 22 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Hoffmann/EUIPO (Genius)

   (Byla T-425/16) (1)

   ((Europos Sąjungos prekių ženklas - Žodinio Europos Sąjungos prekių ženklo „Genius“ paraiška - Absoliutus atmetimo pagrindas - Skiriamojo požymio nebuvimas - Reglamento (EB) Nr. 207/2009 7 straipsnio 1 dalies b punktas))
   (2017/C 144/54)
   Proceso kalba: vokiečių

      Šalys

      Ieškovė: Karl Hoffmann (Bad Švalbachas, Vokietija), atstovaujamas advokato C. Jonas

      Atsakovė: Europos Sąjungos intelektinės nuosavybės tarnyba (EUIPO), atstovaujama D. Walicka

      Dalykas

   Ieškinys dėl 2016 m. gegužės 31 d. EUIPO penktosios apeliacinės tarybos sprendimo (byla R 1631/2015-5), susijusio su prašymu įregistruoti žodinį žymenį „Genius“ kaip Europos Sąjungos prekių ženklą.

      Rezoliucinė dalis

               1.

               Atmesti ieškinį.

               2.

               Priteisti iš Karl Hoffmann padengia bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 343, 2016 9 19.


title: 2004 m. rugsėjo 16 d. Teisingumo teismo sprendimas (antroji kolegija), Byloje C-404/02 (High Court of Justice (England & Wales), Chancery Division prašymas priimti prejudicinį sprendimą): Nichols plc prieš Registrar of Trade Marks (Prekių ženklai — Direktyva 89/104/CEE — 3 straipsnio 1 dalies b punktas — Prekių ženklas, kurį sudaro plačiai paplitusi pavardė — Skiriamasis požymis — 6 straipsnio 1 dalies a punkto įtaka vertinimui)

text:
               6.11.2004

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 273/6

      TEISINGUMO TEISMO SPRENDIMAS

   (antroji kolegija)
   2004 m. rugsėjo 16 d.
   Byloje C-404/02 (High Court of Justice (England & Wales), Chancery Division prašymas priimti prejudicinį sprendimą): Nichols plc prieš Registrar of Trade Marks (1)

   (Prekių ženklai - Direktyva 89/104/CEE - 3 straipsnio 1 dalies b punktas - Prekių ženklas, kurį sudaro plačiai paplitusi pavardė - Skiriamasis požymis - 6 straipsnio 1 dalies a punkto įtaka vertinimui)
   (2004/C 273/11)
   Bylos kalba: anglų
   Byloje C-404/02 dėl High Court of Justice (England & Wales), Chancery Division 2002 m. rugsėjo 3 d. sprendimu pagal EB sutarties 234 straipsnį pateikto prašymo, įregistruoto Teisingumo Teisme 2002 m. lapkričio 12 d., priimti prejudicinį sprendimą byloje tarp Nichols plc ir Registrar of Trade Marks, Teisingumo Teismas (antroji kolegija), susidedantis iš kolegijos pirmininko C. W. A. Timmermans, teisėjų C. Gulmann (pranešėjas), J.-P. Puissochet, R. Schintgen ir N. Colneric, generalinis advokatas: D. Ruiz-Jarabo Colomer, sekretorė: vyriausioji administratorė M. Múgica Arzamendi, 2004 m. rugsėjo 16 d. priėmė sprendimą, kurio rezoliucinėje dalyje nurodyta:
   Prekių ženklo, kurį sudaro pavardė, net, jei ji yra paplitusi, skiriamųjų požymių pagal 1988 m. gruodžio 21 d. Pirmosios Tarybos direktyvos 89/104/EEB valstybių narių įstatymams, susijusiems su prekių ženklais, suderinti 3 straipsnio 1 dalies b punktą buvimo vertinimas turi būti atliekamas konkrečiai pagal kriterijus, taikomus visiems šios direktyvos 2 straipsnyje numatytiems žymenims, visų pirma, prekių ar paslaugų, kurioms buvo įregistruotas prekių ženklas, atžvilgiu ir, antra, atitinkamos visuomenės dalies požiūrio atžvilgiu. Aplinkybė, kad prekių ženklo suteikiamos teisės yra ribojamos pagal Direktyvos 89/104 6 straipsnio 1 dalies a punktą, šio vertinimo neįtakoja.

      (1)  OL C 7, 2003 1 11.


title: Byla F-17/05 REV: 2011 m. birželio 15 d. Tarnautojų teismo (trečioji kolegija) sprendimas de Brito Sequeira Carvalho prieš Komisiją (Viešoji tarnyba — Prašymas peržiūrėti sprendimą — Naujas faktas — Nebuvimas — Prašymo nepriimtinumas)

text:
               27.8.2011

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 252/47

         2011 m. birželio 15 d. Tarnautojų teismo (trečioji kolegija) sprendimas de Brito Sequeira Carvalho prieš Komisiją

   (Byla F-17/05 REV)
   (Viešoji tarnyba - Prašymas peržiūrėti sprendimą - Naujas faktas - Nebuvimas - Prašymo nepriimtinumas)
   2011/C 252/98
   Proceso kalba: prancūzų

      Šalys

      Ieškovas: José António de Brito Sequeira Carvalho (Briuselis, Belgija), atstovaujamas advokatų N. Kanyonga Mulumba ir M. Boury

      Atsakovė: Europos Komisija, atstovaujama D. Martin

      Dalykas

   Ieškovės prašymas peržiūrėti sprendimą, kurį 2006 m. gruodžio 13 d. Tarnautojų teismo trečioji kolegija priėmė byloje F-17/05.

      Sprendimo rezoliucinė dalis

               1.

               Atmesti prašymą kaip nepriimtiną.

               2.

               J. A. de Brito Sequeira Carvalho padengia visas bylinėjimosi išlaidas.


title: Sujungtos bylos T-415/05, T-416/05 ir T-423/05: 2010 m. rugsėjo 13 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Graikija ir kt. prieš Komisiją (Valstybės pagalba — Aviacijos sektorius — Pagalba Graikijos valstybinei aviakompanijai restruktūrizuoti ir privatizuoti — Sprendimas, kuriuo pagalba pripažinta nesuderinama su bendrąja rinka ir nurodyta ją susigrąžinti — Tarp dviejų bendrovių esantis ekonominis tęstinumas — Realaus pagalbos gavėjo nustatymas, siekiant ją susigrąžinti — Privataus ūkio subjekto kriterijus — Pagalbos suderinamumas su bendrąja rinka — Pareiga motyvuoti)

text:
               6.11.2010

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 301/21

         2010 m. rugsėjo 13 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Graikija ir kt. prieš Komisiją

   (Sujungtos bylos T-415/05, T-416/05 ir T-423/05) (1)

   (Valstybės pagalba - Aviacijos sektorius - Pagalba Graikijos valstybinei aviakompanijai restruktūrizuoti ir privatizuoti - Sprendimas, kuriuo pagalba pripažinta nesuderinama su bendrąja rinka ir nurodyta ją susigrąžinti - Tarp dviejų bendrovių esantis ekonominis tęstinumas - Realaus pagalbos gavėjo nustatymas, siekiant ją susigrąžinti - Privataus ūkio subjekto kriterijus - Pagalbos suderinamumas su bendrąja rinka - Pareiga motyvuoti)
   2010/C 301/31
   Proceso kalba: graikų

      Šalys

      Ieškovės: Graikijos Respublika, atstovaujama A. Samoni-Rantou ir P. Mylonopoulos (byla T-415/05); Olympiakes Aerogrammes AE (Kalitėja, Graikija), atstovaujama advokato V. Christianos) (byla T-416/05) ir Olympiaki Aeroporia Ypiresies AE (Atėnai, Graikija), atstovaujama advokatų P. Anestis, S. Mavroghenis, solisitorių S. Jordan, T. Soames ir advokato D. Geradin (byla T-423/05)

      Atsakovė: Europos Komisija, atstovaujama D. Triantafyllou ir T. Scharf

      Atsakovės pusėje į bylą įstojusi šalis: Aeroporia Aigaiou Aeroporiki AE (Atėnai), bylose T-416/05 ir T-423/05 atstovaujama advokato N. Keramidas, o byloje T-416/05 taip pat ir advokatų N. Korogiannakis, I. Dryllerakis ir E. Dryllerakis

      Dalykas

   Prašymas panaikinti 2005 m. rugsėjo 14 d. Komisijos sprendimą C(2005) 2706 galutinis dėl valstybės pagalbos Olympiaki Aeroporia Ypiresies AE [C 11/2004 (ex NN 4/2003) — Olympiaki Aeroporia — Restruktūrizacija ir privatizacija].

      Sprendimo rezoliucinė dalis

               1.

               Panaikinti 2005 m. rugsėjo 14 d. Komisijos sprendimo C(2005) 2706 galutinis dėl valstybės pagalbos Olympiaki Aeroporia Ypiresies AE [C 11/2004 (ex NN 4/2003) — Olympiaki Aeroporia — Restruktūrizacija ir privatizacija] 1 straipsnio 1 dalį.

               2.

               Panaikinti Komisijos sprendimo C(2005) 2706 galutinis 1 straipsnio 2 dalį tiek, kiek joje numatyta suma, atitinkanti visų į Olympiaki Aeroporia Ypiresies pertvarkymo balansą kaip padidinta vertė įtrauktų nematerialaus turto elementų vertę, bendrovei Olympiaki Aeroporia Ypiresies perduotų lėktuvų vertę ir įplaukas, kurių tikimasi pardavus du lėktuvus, vis dar įtrauktus į Olympiaki Aeroporia Ypiresies balansą.

               3.

               Panaikinti 2005 m. rugsėjo 14 d. Komisijos sprendimo C(2005) 2706 galutinis 2 straipsnį, kiek jis skirtas priemonėms, numatytoms 1 straipsnio 1 ir 2 punktuose tiek, kiek šios nuostatos yra panaikintos.

               4.

               Atmesti likusią ieškinių dalį.

               5.

               Kiekviena šalis padengia savo bylinėjimosi išlaidas, įskaitant ir tas, kurios susijusios su laikinųjų apsaugos priemonių taikymo procedūra.

      (1)  OL C 22, 2006 1 28.


title: Byla T-106/07 2008 m. rugsėjo 10 d. Pirmosios instancijos teismo sprendimas byloje Alcon Inc. prieš VRDT — *Acri.Tec (BioVisc) (Bendrijos prekių ženklas — Protesto procedūra — Žodinio Bendrijos prekių ženklas BioVisc — Ankstesnių žodinių tarptautinių PROVISC ir DUOVISC — Santykinis atmetimo pagrindas — Galimybės supainioti nebuvimas — Reglamento (EB) Nr. 40/94 8 straipsnio 1 dalies b punktas)

text:
               25.10.2008

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 272/25

         2008 m. rugsėjo 10 d. Pirmosios instancijos teismo sprendimas byloje Alcon Inc. prieš VRDT — *Acri.Tec (BioVisc)

   (Byla T-106/07) (1)

   (Bendrijos prekių ženklas - Protesto procedūra - Žodinio Bendrijos prekių ženklas BioVisc - Ankstesnių žodinių tarptautinių PROVISC ir DUOVISC - Santykinis atmetimo pagrindas - Galimybės supainioti nebuvimas - Reglamento (EB) Nr. 40/94 8 straipsnio 1 dalies b punktas)
   (2008/C 272/47)
   Proceso kalba: anglų
   Šalys

      Ieškovė: Alcon Inc. (Hiunenbergas, Šveicarija), atstovaujama advokatų M. Graf ir R. Schulz

      Atsakovė: Vidaus rinkos derinimo tarnyba (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui), atstovaujama iš pradžių S. Laitinen, vėliau — A. Folliard-Monguiral

      Kita proceso Apeliacinėje taryboje šalis, įstojusi į bylą Pirmosios instancijos teisme: *Acri.Tec AG Gesellschaft für Ophthalmologische Produkte (Henigsdorfas, Vokietija), atstovaujama advokato M. von Welser
   Dalykas
   Ieškinys dėl 2007 m. vasario 8 d. VRDT antrosios apeliacinės tarybos sprendimo (byla R 6660/2006-2), susijusio su protesto procedūra tarp Alcon Inc. ir *Acri.Tec AG Gesellschaft für Ophthalmologische Produkte.

   Rezoliucinė dalis

               1.

               Atmesti ieškinį.

               2.

                  Priteisti iš Alcon Inc. bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 129, 2007 6 9.


title: Byla T-466/16: 2016 m. rugpjūčio 23 d. pareikštas ieškinys byloje NRW. Bank/BPV

text:
               10.10.2016

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 371/25

         2016 m. rugpjūčio 23 d. pareikštas ieškinys byloje NRW. Bank/BPV

   (Byla T-466/16)
   (2016/C 371/28)
   Proceso kalba: vokiečių

      Šalys

      Ieškovas: NRW. Bank (Diuseldorfas, Vokietija), atstovaujamas advokatų A. Behrens, J. Kraayvanger ir J. Seitz

      Atsakovė: Bendra pertvarkymo valdyba (BPV)

      Reikalavimai

   Ieškovas Bendrojo Teismo prašo:

               —

               panaikinti atsakovės sprendimą dėl ieškovo metinės įmokos į Bendrą pertvarkymo fondą už laikotarpį nuo 2016 m. sausio 1 d. iki gruodžio 31 d. nustatymo,

               —

               priteisti iš atsakovės ieškovo patirtas bylinėjimosi išlaidas.

      Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

   Grįsdamas ieškinį ieškovas remiasi trimis pagrindais.

               1.

               Pirmasis ieškinio pagrindas susijęs su Direktyvos 2014/59/ES (1) 103 straipsnio 2 ir 7 dalių ir Reglamento (ES) Nr. 806/2014 (2) 70 straipsnio 2 dalies pažeidimu
               Ieškovas tvirtina, kad atsakovės sprendimas dėl metinės įmokos neteisėtas, nes sumažindama jo įmoką ji atsižvelgė tik į ieškovo plėtojimo veiklą ir neatsižvelgė į jo papildomą plėtojimo veiklą. Dėl šios priežasties už laikotarpį nuo 2016 m. sausio 1 d. iki gruodžio 31 d. ieškovui buvo nustatyta per didelė įmoka į Bendrą pertvarkymo fondą.

               2.

               Antrasis ieškinio pagrindas susijęs su Direktyvos 2014/59/ES ir Reglamento (ES) Nr. 806/2014 įgyvendinimo reglamentų pažeidimu; pagal šiuos teisės aktus, jie turi būti aiškinami kaip suteikiantys privilegiją ir papildomai plėtojimo veiklai.

               3.

               Trečiasis ieškinio pagrindas, pateiktas subsidiariai, susijęs su Direktyvos 2014/59/ES ir Reglamento (ES) Nr. 806/2014 įgyvendinimo reglamentų neteisėtumu
               Šiuo klausimu ieškovas teigia, kad tuo atveju, jei įgyvendinimo reglamentų aiškinimas neatitiktų Direktyvos 2014/59/ES ir Reglamento (ES) Nr. 806/2014, jie turi būti pripažinti neteisėtais. Todėl jais pagrįstas atsakovės sprendimas taip pat turi būti pripažintas neteisėtu.

      (1)  2014 m. gegužės 15 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2014/59/ES, kuria nustatoma kredito įstaigų ir investicinių įmonių gaivinimo ir pertvarkymo sistema ir iš dalies keičiamos Tarybos direktyva 82/891/EEB, direktyvos 2001/24/EB, 2002/47/EB, 2004/25/EB, 2005/56/EB, 2007/36/EB, 2011/35/ES, 2012/30/ES bei 2013/36/ES ir Europos Parlamento ir Tarybos reglamentai (ES) Nr. 1093/2010 bei (ES) Nr. 648/2012 (OL L 173, 2014, p. 190).

      (2)  2014 m. liepos 15 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (ES) Nr. 806/2014, kuriuo nustatomos kredito įstaigų ir tam tikrų investicinių įmonių pertvarkymo vienodos taisyklės ir vienoda procedūra, kiek tai susiję su bendru pertvarkymo mechanizmu ir Bendru pertvarkymo fondu, ir iš dalies keičiamas Reglamentas (ES) Nr. 1093/2010 (OL L 225, 2014, p. 1).


title: Byla C-8/07 2007 m. sausio 15 d. pareikštas ieškinys byloje Europos Bendrijų Komisija prieš Belgijos Karalystę

text:
               24.3.2007

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 69/6

         2007 m. sausio 15 d. pareikštas ieškinys byloje Europos Bendrijų Komisija prieš Belgijos Karalystę

   (Byla C-8/07)
   (2007/C 69/10)
   Proceso kalba: olandų
   Šalys

      Ieškovė: Europos Bendrijų Komisija, atstovaujama W. Wils

      Atsakovė: Belgijos Karalystė
   Ieškovės reikalavimai
   Ieškovė prašo:

               —

               pripažinti, kad nepriėmusi 2001 m. rugsėjo 27 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvą 2001/84/EB (1) dėl originalaus meno kūrinio perpardavimo teisės autoriaus naudai įgyvendinančių įstatymų ir kitų teisės aktų arba bet kuriuo atveju nepranešusi apie juos Komisijai, Belgijos Karalystė neįvykdė įsipareigojimų pagal šią direktyvą,

               —

               priteisti iš Belgijos Karalystės bylinėjimosi išlaidas.

         Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai
   Direktyvos perkėlimo į nacionalinę teisę terminas baigėsi 2005 m. gruodžio 31 dieną.

      (1)  OL L 272, p. 32.


title: Byla C-72/17: 2017 m. vasario 9 d. Landesarbeitsgericht Berlin-Brandenburg (Vokietija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Isabelle Walkner/APSB – Aviation Passage Service Berlin GmbH & Co. KG

text:
               8.5.2017

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 144/28

         2017 m. vasario 9 d.Landesarbeitsgericht Berlin-Brandenburg (Vokietija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Isabelle Walkner/APSB – Aviation Passage Service Berlin GmbH & Co. KG

   (Byla C-72/17)
   (2017/C 144/36)
   Proceso kalba: vokiečių

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Landesarbeitsgericht Berlin-Brandenburg

      Šalys pagrindinėje byloje

      Ieškovė: Isabelle Walkner

      Atsakovė: APSB – Aviation Passage Service Berlin GmbH & Co. KG

      Prejudiciniai klausimai

               1.

               Ar kontroliuojanti įmonė, kaip ji suprantama pagal 1998 m. liepos 20 d. Tarybos direktyvos 98/59/EB dėl valstybių narių įstatymų, susijusių su kolektyviniu atleidimu iš darbo (1), suderinimo (OL L 225, p. 16; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 5 sk., 3 t., p. 327) 2 straipsnio 4 dalies pirmą pastraipą, yra tik įmonė, kurios įtaka užtikrinta dalyvavimu valdant kapitalą ir balsavimo teisėmis, ar taip pat pakanka, kad jos įtaka būtų užtikrinta pagal sutartį ar faktiškai (pvz., fizinių asmenų galimybėmis duoti nurodymus)?

               2.

               Jei į pirmąjį klausimą bus atsakyta taip, kad dalyvavimu valdant kapitalą ir balsavimo teisėmis užtikrinta įtaka nebūtina:
               Ar „sprendimas dėl kolektyvinio atleidimo iš darbo“, kaip tai suprantama pagal Direktyvos 98/59/EB 2 straipsnio 4 dalies pirmą pastraipą, yra ir tuomet, kai kontroliuojanti įmonė darbdaviui kelia tokius reikalavimus, dėl kurių ekonominiu požiūriu darbdavys turi imtis kolektyvinio atleidimo iš darbo?

               3.

               Jei į antrąjį klausimą bus atsakyta teigiamai:
               Ar pagal Direktyvos 98/59/EB 2 straipsnio 4 dalies antrą pastraipą, siejamą su 3 dalies a punktu ir b punkto i papunkčiu bei 1 dalimi, reikalaujama, kad darbuotojų atstovai būtų informuojami ir apie verslo ar kitas priežastis, dėl kurių kontroliuojanti įmonė priėmė sprendimus, nulėmusius darbdavio planuojamą kolektyvinį atleidimą iš darbo?

               4.

               Ar su Direktyvos 98/59/EB 2 straipsnio 4 dalimi, siejama su 3 dalies a punktu ir b punkto i papunkčiu bei 1 dalimi, suderinama tai, kad darbuotojams, kurie teigia, jog jų darbo santykių nutraukimas vykdant kolektyvinį atleidimą iš darbo negalioja, ir teisme tai grindžia tuo, kad darbo santykius nutraukiantis darbdavys tinkamai neįvykdė konsultavimosi su darbuotojų atstovais procedūros, būtų nustatoma kontrolės įrodymų pateikimą viršijanti pareigos pateikti argumentus ir įrodyti?

               5.

               Jei į ketvirtąjį klausimą bus atsakyta teigiamai:
               Kokie kiti įpareigojimai pateikti argumentus ir įrodyti šiuo atveju gali būti nustatomi darbuotojams pagal nurodytas teisės normas?

      (1)  OL L 225, p. 16.


title: Byla C-352/16: 2016 m. birželio 27 d. Audiencia Provincial Navarra – Sección Tercera (Ispanija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Instituto de Religiosas Oblatas del Santísimo Redentor/Joaquín Taberna Carvajal

text:
               5.9.2016

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 326/16

         2016 m. birželio 27 d.Audiencia Provincial Navarra – Sección Tercera (Ispanija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Instituto de Religiosas Oblatas del Santísimo Redentor/Joaquín Taberna Carvajal

   (Byla C-352/16)
   (2016/C 326/27)
   Proceso kalba: ispanų

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Audiencia Provincial Navarra – Sección Tercera

      Šalys pagrindinėje byloje

      Ieškovas: Instituto de Religiosas Oblatas del Santísimo Redentor

      Atsakovas: Joaquín Taberna Carvajal

      Prejudicinis klausimas

   Ar Karaliaus dekretas Nr. 1373/2003 neprieštarauja [ESS] 4 straipsnio 3 daliai ir SESV 101 straipsniui atsižvelgiant į tai, kad net jeigu šį teisės aktą priėmė valstybė, teismai negali kontroliuoti, ar, atsižvelgiant į bylos aplinkybes, reikalaujama sumokėti suma nėra per didelė, o tai yra teismo atliekamos kontrolės ribojimas, kuris, neatsižvelgiant į paslaugų svarbą ir kokybę, gali būti laisvos konkurencijos ribojimas?


title: Byla C-56/09: 2009 m. vasario 9 d. Commissione tributaria provinciale di Roma (Italija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Emiliano Zanotti prieš Agenzia delle Entrate

text:
               18.4.2009

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 90/15

         2009 m. vasario 9 d. Commissione tributaria provinciale di Roma (Italija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Emiliano Zanotti prieš Agenzia delle Entrate
   (Byla C-56/09)
   2009/C 90/22
   Proceso kalba: italų

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Commissione tributaria provinciale di Roma

      Šalys pagrindinėje byloje

      Ieškovas: Emiliano Zanotti

      Atsakovė: Agenzia delle Entrate

      Prejudicinis klausimas

   Ar bendrieji Sutarties ir Europos teisės principai, susiję su veiksminga ir visiška teismine apsauga bei vienodu požiūriu ir judėjimo laisve, draudžia taikyti 1986 m. gruodžio 22 d. Respublikos Prezidento dekreto Nr. 917, konsoliduotos nuostatų pajamų mokesčio srityje versijos, 15 straipsnio e punktą ir 2000 m. gegužės 12 d. Finansų ministerijos aplinkraščio Nr. 95 1.5.1 punktą, ir ar su Bendrijos teise suderinamas iš jų atsirandantis ribojimas pripažinti atskaičiuotinomis minėtose nuostatose nurodytas išlaidas?


title: Byla C-185/12: 2012 m. balandžio 23 d. Tribunale di Torre Annunziata (Italija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Lorenzo Ciampaglia prieš Sangita Masawan

text:
               4.8.2012

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 235/6

         2012 m. balandžio 23 d.Tribunale di Torre Annunziata (Italija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Lorenzo Ciampaglia prieš Sangita Masawan

   (Byla C-185/12)
   2012/C 235/09
   Proceso kalba: italų

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Tribunale di Torre Annunziata

      Šalys pagrindinėje byloje

      Ieškovas: Lorenzo Ciampaglia

      Atsakovė: Sangita Masawan

   2012 m. gegužės 3 d. nutartimi Teisingumo Teismas pripažino, kad prašymas priimti prejudicinį sprendimą akivaizdžiai nepriimtinas ir išbraukė bylą iš registro.


title: Byla T-431/12: 2012 m. rugsėjo 28 d. pareikštas ieškinys byloje Distillerie Bonollo ir kt. prieš Tarybą

text:
               24.11.2012

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 366/37

         2012 m. rugsėjo 28 d. pareikštas ieškinys byloje Distillerie Bonollo ir kt. prieš Tarybą

   (Byla T-431/12)
   2012/C 366/76
   Proceso kalba: anglų

      Šalys

      Ieškovės: Distillerie Bonollo SpA (Formidžinė, Italija); Industria Chimica Valenzana (ICV) SpA (Borgoricco, Italija); Distillerie Mazzari SpA (Sant’Agata sul Santerion, Italija); Caviro Distillerie Srl (Faenca, Italija); ir Comercial Química Sarasa, SL (Madridas, Ispanija), atstovaujamos solisitoriaus R. MacLean

      Atsakovė: Europos Sąjungos Taryba

      Reikalavimai

               —

               Panaikinti 2012 m. birželio 26 d. Tarybos įgyvendinimo reglamento (ES) Nr. 626/2012, kuriuo iš dalies keičiamas Įgyvendinimo reglamentas (ES) Nr. 349/2012, kuriuo nustatomas galutinis antidempingo muitas importuojamai Kinijos Liaudies Respublikos kilmės vyno rūgščiai (1) (toliau — ginčijamas reglamentas), 1 straipsnį tiek, kiek Ninghai Organic Chemical

                     Factory ir Changmao

                  Biochemical Engineering Company Co. Ltd taikyti antidempingo muitai buvo nustatyti neteisėtai dėl akivaizdžių vertinimo klaidų, dėl kurių priemonė yra neteisėta, 2009 m. lapkričio 30 d. Tarybos reglamento (EB) Nr. 1225/2009 (2) (toliau — pagrindinis antidempingo reglamentas) 2 straipsnio ir 11 straipsnio 9 dalies pažeidimų, ieškovo teisės į gynybą pažeidimų ir ginčijamo reglamento nepakankamo motyvavimo;

               —

               įpareigoti toliau taikyti ginčijamą reglamentą, kol Taryba imsis priemonių būtinų Bendrojo Teismo sprendimui įvykdyti, kaip tai numatyta Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo 264 straipsnyje, ir

               —

               priteisti iš atsakovės ir bet kurios įstojančios į bylą šalies ieškovės bylinėjimosi išlaidas.

      Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

   Grįsdamos ieškinį ieškovės remiasi penkiais pagrindais.

               1.

               Pirmasis ieškinio pagrindas grindžiamas tuo, kad atsakovė padarė akivaizdžią vertinimo klaidą, nes pakeitė metodiką, taikomą nustatant panašios šalies normaliąją vertę, pagrįstai nepateisinusi aplinkybių pasikeitimo, ir taip pažeidė pagrindinio antidempingo reglamento 11 straipsnio 9 dalį.

               2.

               Antrasis ieškinio pagrindas grindžiamas tuo, kad atsakovė padarė akivaizdžią vertinimo klaidą, kai neatsižvelgė į faktines vidaus pardavimo kainas panašioje šalyje, ir neteisingai taikė apskaičiuotąsias vertes, pažeisdama pagrindinio antidempingo reglamento 2 straipsnio 1 ir 2 dalis bei 2 straipsnio 7 dalies a ir b punktus.

               3.

               Trečiasis ieškinio pagrindas grindžiamas tuo, kad atsakovė padarė akivaizdžią vertinimo klaidą, kai rėmėsi Jungtinėse Valstijose ir Vakarų Europoje taikomomis benzolio kainomis, o ne faktinėmis pirminių žaliavų sąnaudomis gamybos valstybėje pažeisdama pagrindinio antidempingo reglamento 2 straipsnio 3 dalį, todėl neteisingai apskaičiavo normaliąją vertę, taikytą vykdant peržiūrą.

               4.

               Ketvirtasis ieškinio pagrindas grindžiamas tuo, kad atsakovė padarė akivaizdžių vertinimo klaidų, kai iškraipė gamybos sąnaudas apskaičiuojant apskaičiuotąją normaliąją vertę ir rėmėsi pirminių žaliavų, kurios nebuvo lygiavertės, sąnaudomis, pažeisdama Pagrindinio antidempingo reglamento 2 straipsnio 3 dalį.

               5.

               Penktasis ieškinio pagrindas grindžiamas tuo, kad atsakovė ir Europos Komisija pažeidė ieškovių teisę į gynybą, nes nesuteikė informacijos, reikalingos tinkamai suprasti metodiką, taikomą nustatant normaliąją vertę, ir nenurodė joms tinkamų motyvų dėl svarbiausių klausimų, susijusių su panašios šalies normaliosios vertės apskaičiavimu ir atitinkamais dempingo skirtumais, kurie buvo taikyti, dėl ko ginčijamas reglamentas yra neteisėtas.

      (1)  2012 m. birželio 26 d. Tarybos įgyvendinimo reglamentas (ES) Nr. 626/2012, kuriuo iš dalies keičiamas Įgyvendinimo reglamentas (ES) Nr. 349/2012, kuriuo nustatomas galutinis antidempingo muitas importuojamai Kinijos Liaudies Respublikos kilmės vyno rūgščiai (OL L 182, p. 1).

      (2)  2009 m. lapkričio 30 d. Tarybos reglamentas (EB) Nr. 1225/2009 dėl apsaugos nuo importo dempingo kaina iš Europos bendrijos narėmis nesančių valstybių (OL L 343, p. 51), su pakeitimais.


title: Byla C-561/07: 2009 m. birželio 11 d. Teisingumo Teismo (antroji kolegija) sprendimas byloje Europos Bendrijų Komisija prieš Italijos Respubliką (Valstybės įsipareigojimų neįvykdymas — Direktyva 2001/23/EB — Įmonės perdavimas — Darbuotojų teisių apsauga — Nacionalinės teisės aktai, numatantys netaikymą perduodant įmones, kuriose nustatyta krizės situacija)

text:
               1.8.2009

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 180/10

         2009 m. birželio 11 d. Teisingumo Teismo (antroji kolegija) sprendimas byloje Europos Bendrijų Komisija prieš Italijos Respubliką
   (Byla C-561/07) (1)

   (Valstybės įsipareigojimų neįvykdymas - Direktyva 2001/23/EB - Įmonės perdavimas - Darbuotojų teisių apsauga - Nacionalinės teisės aktai, numatantys netaikymą perduodant įmones, kuriose nustatyta krizės situacija)
   2009/C 180/15
   Proceso kalba: italų

      Šalys

      Ieškovė: Europos Bendrijų Komisija, atstovaujama J. Enegren ir L. Pignataro

      Atsakovė: Italijos Respublika, atstovaujama R. Adam ir avvocato dello Stato W. Ferrante

      Dalykas

   Valstybės įsipareigojimų neįvykdymas — 2001 m. kovo 12 d. Tarybos direktyvos 2001/23/EB dėl valstybių narių įstatymų, skirtų darbuotojų teisių apsaugai įmonių, verslo arba įmonių ar verslo dalių perdavimo atveju, suderinimo (OL L 82, p. 16; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 5 sk., 4 t., p. 98) pažeidimas — Nacionalinės teisės aktai, numatantys direktyvos 3 ir 4 straipsnių netaikymą „sunkioje padėtyje“ esančių įmonių perdavimo atveju.

      Rezoliucinė dalis

               1.

               Palikdama galioti 1990 m. gruodžio 29 d. Įstatymo Nr. 428 47 straipsnio 5 ir 6 dalis įmonės krizės atveju pagal 1977 m. rugpjūčio 12 d. Įstatymo Nr. 675 2 straipsnio penktosios pastraipos c punktą ir taip neužtikrinusi 2001 m. kovo 12 d. Tarybos direktyvos 2001/23/EB dėl valstybių narių įstatymų, skirtų darbuotojų teisių apsaugai įmonių, verslo arba įmonių ar verslo dalių perdavimo atveju, suderinimo 3 ir 4 straipsniuose įtvirtintų darbuotojų teisių įmonės, kurioje nustatyta krizės situacija, perdavimo atveju, Italijos Respublika neįvykdė įsipareigojimų pagal šią direktyvą.

               2.

               Italijos Respublika padengia bylinėjimosi išlaidas

      (1)  OL C 64, 2008 3 8.


title: Byla T-661/16: 2016 m. rugsėjo 19 d. pareikštas ieškinys byloje Credito Fondiario/CRU

text:
               31.10.2016

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 402/59

         2016 m. rugsėjo 19 d. pareikštas ieškinys byloje Credito Fondiario/CRU

   (Byla T-661/16)
   (2016/C 402/71)
   Proceso kalba: italų

      Šalys

      Ieškovė: Credito Fondiario SpA (Roma, Italija), atstovaujama advokatų F. Sciaudone, F. Iacovone, S. Frazzani ir A. Neri

      Atsakovė: Bendra pertvarkymo valdyba

      Reikalavimai

   Ieškovė Bendrojo Teismo prašo:

               —

               panaikinti pirmą ir antrą Bendros pertvarkymo valdybos sprendimus;

               —

               pripažinti, kad Deleguotojo reglamento (ES) Nr. 2015/63 5 straipsnio 1 dalies f punktas, kuriuo yra pagrįsti ginčijami sprendimai, yra nesuderinamas su ES pagrindinių teisių chartijoje pripažintais vienodo požiūrio, proporcingumo ir teisinio saugumo principais;

               —

               pripažinti, kad Deleguotojo reglamento (ES) Nr. 2015/63 I priedas, kuriuo yra pagrįsti ginčijami sprendimai, yra nesuderinamas su ES pagrindinių teisių chartijoje pripažintais vienodo požiūrio, proporcingumo ir teisinio saugumo principais;

               —

               pripažinti, kad Deleguotasis reglamentas (ES) Nr. 2015/63, kuriuo yra pagrįsti ginčijami sprendimai, yra nesuderinamas su ES pagrindinių teisių chartijoje pripažintu laisvės užsiimti verslu principu;

               —

               priteisti iš Bendros pertvarkymo valdybos bylinėjimosi išlaidas.

      Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

   Šis ieškinys pareikštas dėl Bendros pertvarkymo valdybos per valdybos posėdžius priimtų sprendimų: 2016 m. balandžio 15 d. SRB/ES/SRF/2016/06 (pirmasis sprendimas) ir 2016 m. gegužės 20 d. SRB/ES/SRF/2016/13 (antrasis sprendimas), kuriais nustatytas ieškovės ex ante įnašas, numatytas Deleguotame reglamente (ES) 2015/63, kuriuo papildomos Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2014/59/ES nuostatos dėl ex ante įnašų, skirtų pertvarkymo finansavimo struktūroms (OL L 11, 2015, p. 44).
   Grįsdama ieškinį ieškovė remiasi septyniais pagrindais.

               1.

               Pirmasis ieškinio pagrindas: nepranešimas Credito Fondiario apie pirmą ir antrą sprendimus.

                           —

                           Italijos Bankas nepranešė ieškovei apie du Valdybos priimtus sprendimus, kaip reikalaujama pagal 2014 m. gruodžio 19 d. Tarybos įgyvendinimo reglamento (ES) 2015/81 5 straipsnį, kuriuo nustatomos vienodos Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) Nr. 806/2014 nuostatų dėl ex ante įnašų į Bendrą pertvarkymo fondą taikymo sąlygos (OL L 15, 2015, p. 1), o tik pranešė apie mokėtiną sumą ir taip pažeidė ieškovės teisę laiku kreiptis į teismą. Valdyba neįvykdė pranešimo priežiūros pareigos.

               2.

               Antrasis ieškinio pagrindas: SESV 296 straipsnio 2 dalies pažeidimas dėl motyvavimo stokos ir dėl pareigos sprendimus dėl ex ante įnašų priimti per rungimosi principu grindžiamą procedūrą pažeidimo.

                           —

                           Ginčijamuose sprendimuose nėra jokių motyvų, kaip ex ante įnašas buvo iš tikrųjų apskaičiuotas, ir taip ieškovei užkirstas kelias veiksmingai patikrinti priimto sprendimo teisėtumą ir pagrįstumą.

               3.

               Trečiasis ieškinio pagrindas: neteisingas Deleguotojo reglamento (ES) Nr. 2015/63 5 straipsnio 1 dalies f punkto taikymas.

                           —

                              Ex ante įnašas, kurio reikalaujama iš Credito Fondiario, yra neproporcingas, palyginti su įstaigos rizikos pobūdžiu, ir jis buvo apskaičiuotas klaidingai įvertinus įstaigos pasyvus.

               4.

               Ketvirtasis ieškinio pagrindas: Deleguotojo reglamento (ES) Nr. 2015/63 4 straipsnio 1 dalies ir 6 straipsnio pažeidimas. Klaidingas įstaigos Credito Fondiario rizikos pobūdžio vertinimas.

                           —

                           2014 m. gruodžio 31 d.Credito Fondiario buvo būdingas žemas rizikingumas, remiantis kriterijais, įtvirtintais Deleguotojo reglamento (ES) Nr. 2015/63 4 straipsnio 1 dalyje ir 6 straipsnyje. Valdybos apskaičiuotas įnašas yra būdingas aukšto rizikingumo įmonėms ir šį įnašą Valdyba apskaičiavo neatsižvelgusi į minėtuose straipsniuose numatytus rizikos nustatymo ir mažinimo kriterijus.

               5.

               Penktasis ieškinio pagrindas: ES pagrindinių teisių chartijos 20 ir 21 straipsnių pažeidimas – Vienodas požiūris.

                           —

                           Deleguotojo reglamento (ES) Nr. 2015/63 5 straipsnio 1 dalies f punktu ir I priedu pažeidžiamas vienodo požiūrio principas tiek, kiek nagrinėjamame sektoriuje numatytas diskriminuojamas vertinimas.

               6.

               Šeštasis ieškinio pagrindas: proporcingumo ir teisinio saugumo principų pažeidimas.

                           —

                           Neatsižvelgus į nedidelį ieškovės rizikingumą sprendimuose nustatytas ex ante įnašas, tinkantis įmonei, kurios rizikingumas yra aukštas, ir dėl to pažeidžiami proporcingumo ir teisinio saugumo principai.

               7.

               Septintasis ieškinio pagrindas: ES pagrindinių teisių chartijos 16 straipsnio pažeidimas – Laisvė užsiimti verslu.

                           —

                           Deleguotuoju reglamentu (ES) Nr. 2015/63, kuriame įmonės rizikos vertinimo srityje nustatyti griežtesni reikalavimai, nei numatytieji Europos bankams taikomuose norminiuose aktuose ir 2014 m. liepos 15 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamente (ES) Nr. 806/2014, kuriuo nustatomos kredito įstaigų ir tam tikrų investicinių įmonių pertvarkymo vienodos taisyklės ir vienoda procedūra, bendro pertvarkymo mechanizmo ir Bendro pertvarkymo fondo veikimo kontekste, ir kuris iš dalies keičia Reglamentą (ES) Nr. 1093/2010 (OL L 225, 2014, p. 1), ir palikta savo nuožiūra spręsti dėl ex ante įnašo apskaičiavimo, pažeidžiami vienodo požiūrio, teisinio saugumo ir laisvės užsiimti verslu principai.


title: Byla F-6/15: 2016 m. birželio 11 d. Tarnautojų teismo nutartis byloje FF/EASA

text:
               5.9.2016

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 326/36

         2016 m. birželio 11 d. Tarnautojų teismo nutartis byloje FF/EASA

   (Byla F-6/15) (1)

   (2016/C 326/62)
   Proceso kalba: anglų
   Trečiosios kolegijos pirmininkas nutartimi nurodė išbraukti bylą iš registro.

      (1)  OL C 107, 2015 3 30, p. 40.


title: Byla C-583/14: 2014 m. gruodžio 18 d. Szombathelyi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság (Vengrija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Nagy Benjámin Dávid/Vas Megyei Rendőr-főkapitányság

text:
               23.3.2015

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 96/3

         2014 m. gruodžio 18 d.Szombathelyi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság (Vengrija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Nagy Benjámin Dávid/Vas Megyei Rendőr-főkapitányság

   (Byla C-583/14)
   (2015/C 096/04)
   Proceso kalba: vengrų

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

   Szombathelyi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság

      Šalys pagrindinėje byloje

      Pareiškėjas: Nagy Benjámin Dávid

      Atsakovas: Vas Megyei Rendőr-főkapitányság

      Prejudiciniai klausimai

               1.

               Ar Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo 18 straipsnį reikia aiškinti taip, kad juo draudžiami tokie valstybės narės teisės aktai, kokie nagrinėjami pagrindinėje byloje, pagal kuriuos važiuoti Vengrijos keliais iš principo gali tik transporto priemonės, turinčios šios valstybės narės išduotus administracinį leidimą ir registracijos numerio ženklą, o šios valstybės narės nuolatinis gyventojas, kuris pagal Sąjungos teisę nelaikomas darbuotoju ir kuris nori pasinaudoti šių teisės aktų išimtimi, remdamasis tuo, kad naudojasi kitoje valstybėje narėje buveinę turinčio ūkio subjekto jam suteikta naudotis transporto priemone, turi galėti policijos pareigūnams atliekant patikrinimą vietoje įrodyti, jog jis atitinka minėtuose valstybės narės teisės aktuose numatytus reikalavimus, ko nepadarius iš karto skiriama bauda, kurios dydis prilygsta baudai, skiriamai pažeidus transporto priemonės registracijos pareigą, ir nėra galimybės nuo šios baudos atleisti?

               2.

               Ar Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo 20 straipsnio 2 dalies a punktą reikia aiškinti taip, kad juo draudžiami tokie valstybės narės teisės aktai, kokie nagrinėjami pagrindinėje byloje, pagal kuriuos važiuoti Vengrijos keliais iš principo gali tik transporto priemonės, turinčios šios valstybės narės išduotus administracinį leidimą ir registracijos numerio ženklą, o šios valstybės narės nuolatinis gyventojas, kuris pagal Sąjungos teisę nelaikomas darbuotoju ir kuris nori pasinaudoti šių teisės aktų išimtimi, remdamasis tuo, kad naudojasi kitoje valstybėje narėje buveinę turinčio ūkio subjekto jam suteikta naudotis transporto priemone, turi galėti policijos pareigūnams atliekant patikrinimą vietoje įrodyti, jog jis atitinka minėtuose valstybės narės teisės aktuose numatytus reikalavimus, ko nepadarius iš karto skiriama bauda, kurios dydis prilygsta baudai, skiriamai pažeidus transporto priemonės registracijos pareigą, ir nėra galimybės nuo šios baudos atleisti?


title: Byla F-28/06 2007 m. gruodžio 13 d. Tarnautojų teismo (antroji kolegija) sprendimas Wandschneider prieš Komisiją (Viešoji tarnyba — Pareigūnai — Vertinimas — Tarnybinės veiklos vertinimo ataskaita — 2004 m. tarnybinės veiklos vertinimas — Ieškinys dėl panaikinimo — Motyvavimas — Akivaizdi vertinimo klaida)

text:
               26.1.2008

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 22/53

         2007 m. gruodžio 13 d. Tarnautojų teismo (antroji kolegija) sprendimas Wandschneider prieš Komisiją

   (Byla F-28/06) (1)

   (Viešoji tarnyba - Pareigūnai - Vertinimas - Tarnybinės veiklos vertinimo ataskaita - 2004 m. tarnybinės veiklos vertinimas - Ieškinys dėl panaikinimo - Motyvavimas - Akivaizdi vertinimo klaida)
   (2008/C 22/100)
   Proceso kalba: prancūzų
   Šalys

      Ieškovas: Paolo Sequeira Wandschneider (Briuselis, Belgija), atstovaujamas iš pradžių advokatų G. Vandersanden ir C. Ronzi, vėliau — advokatų G. Vandersanden, C. Ronzi ir L. Levi

      Atsakovė: Europos Bendrijų Komisija, atstovaujama G. Berscheid ir C. Berardis-Kayser
   Bylos dalykas
   Ieškovo 2004 m. tarnybinės veiklos vertinimo ataskaitos panaikinimas ir prašymas atlyginti nuostolius.
   Sprendimo rezoliucinė dalis

               1.

               Atmesti ieškinį.

               2.

               Kiekviena šalis padengia savo bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 121, 2006 5 20, p. 19.


title: Byla T-87/16: 2016 m. vasario 26 d. pareikštas ieškinys byloje Eurofast/Komisija

text:
               18.4.2016

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 136/40

         2016 m. vasario 26 d. pareikštas ieškinys byloje Eurofast/Komisija

   (Byla T-87/16)
   (2016/C 136/56)
   Proceso kalba: prancūzų

      Šalys

      Ieškovė: Eurofast SARL (Paryžius, Prancūzija), atstovaujama advokato S. A. Pappas

      Atsakovė: Europos Komisija

      Reikalavimai

   Ieškovė Bendrojo Teismo prašo:

               —

               pripažinti negaliojančiu 2015 m. gruodžio 17 d. Komisijos sprendimą dėl įskaitymo,

               —

               pripažinti, kad reikalavimas, kurį Komisija teigia turinti Eurofast atžvilgiu pagal ASSET sutartį, yra nepagrįstas,

               —

               pripažinti, kad dėl ASSET projekto patirtos išlaidos, t. y. 507 574 EUR, yra tinkamos finansuoti ir kad Komisija patvirtina Grant Agreement nurodyto finansavimo, t. y. 365 639 EUR dydžio sumos, teisėtumą,

               —

               nurodyti Komisijai sumokėti 69 923,68 EUR dydžio sumą pagal sutartį EKSISTENZ kartu su delspinigiais;

               —

               įpareigoti Komisiją atlyginti su sutartiniais santykiais susijusią žalą,

               —

               priteisti iš Europos Komisijos bylinėjimosi išlaidas.

      Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

   Grįsdama savo ieškinį ieškovė nurodo du pagrindus, atitinkamai nurodytus grindžiant prašymą pripažinti negaliojančiu sprendimą dėl įskaitymo, išdėstytą 2015 m. gruodžio 17 d. Komisijos laiške, ir prašymą konstatuoti, kad neegzistuoja ginčijamas reikalavimas pagal sutartį.

               1.

               Pirmasis pagrindas, susijęs su 2012 m. spalio 25 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES, Euratomas) Nr. 966/2012 dėl Sąjungos bendrajam biudžetui taikomų finansinių taisyklių ir kuriuo panaikinamas Tarybos reglamentas (EB, Euratomas) Nr. 1605/2002, 78 ir 80 straipsnių, FP7 Grant agreement, Annex II – General conditions II.21 straipsnio, Belgijos civilinio proceso kodekso 1134 straipsnyje įtvirtinto sąžiningumo principo bei teisėtų lūkesčių ir teisinio saugumo principų pažeidimu.

               2.

               Antrasis pagrindas susijęs su sutarties dėl dotacijos ASSET Bendrųjų sąlygų nuostatų pažeidimu ir akivaizdžia klaida vertinant taisykles dėl tinkamų finansuoti išlaidų.


title: Byla C-511/07 2008 m. birželio 5 d. Teisingumo Teismo pirmininko nutartis byloje Europos Bendrijų Komisija prieš Liuksemburgo Didžiąją Hercogystę

text:
               15.8.2008

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 209/38

         2008 m. birželio 5 d. Teisingumo Teismo pirmininko nutartis byloje Europos Bendrijų Komisija prieš Liuksemburgo Didžiąją Hercogystę

   (Byla C-511/07) (1)

   (2008/C 209/63)

      Proceso kalba: prancūzų

   Teisingumo Teismo pirmininkas nutartimi nurodė išbraukti bylą iš registro.

      (1)  OL C 22, 2008 1 26.


title: Byla C-512/11: 2011 m. spalio 3 d. Työtuomioistuin (Suomija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Terveys- ja sosiaalialan neuvottelujärjestö TSN ry prieš Terveyspalvelualans Liitto ry, Mehiläinen Oy

text:
               26.11.2011

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 347/25

         2011 m. spalio 3 d.Työtuomioistuin (Suomija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Terveys- ja sosiaalialan neuvottelujärjestö TSN ry prieš Terveyspalvelualans Liitto ry, Mehiläinen Oy

   (Byla C-512/11)
   2011/C 347/35
   Proceso kalba: suomių

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Työtuomioistuin

      Šalys pagrindinėje byloje

      Ieškovė: Terveys- ja sosiaalialan neuvottelujärjestö TSN ry

      Atsakovė: Terveyspalvelualans Liitto ry, Mehiläinen Oy

      Prejudicinis klausimas

   Ar 2006 m. liepos 5 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2006/54/EB (1) dėl moterų ir vyrų lygių galimybių ir vienodo požiūrio į moteris ir vyrus užimtumo bei profesinės veiklos srityje principo įgyvendinimo ir 1992 m. spalio 19 d. Direktyva 92/85/EEB (2) dėl priemonių, skirtų skatinti, kad būtų užtikrinta geresnė nėščių ir neseniai pagimdžiusių arba maitinančių krūtimi darbuotojų sauga ir sveikata, nustatymo nedraudžiamos tokios nacionalinės kolektyvinės sutarties nuostatos arba jų išaiškinimas, pagal kurias darbuotojai, kuri išeina motinystės atostogų per neapmokamas vaiko priežiūros atostogas, nėra mokamas kolektyvinėje sutartyje nustatytas darbo užmokestis, mokėtinas per motinystės atostogas?

      (1)  OL L 204, p. 23

      (2)  OL L 348, p. 1


title: Byla T-432/11: 2011 m. rugpjūčio 2 d. pareikštas ieškinys byloje Makhlouf prieš Tarybą

text:
               1.10.2011

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 290/13

         2011 m. rugpjūčio 2 d. pareikštas ieškinys byloje Makhlouf prieš Tarybą

   (Byla T-432/11)
   2011/C 290/18
   Proceso kalba: prancūzų

      Šalys

      Ieškovas: Ramas Makhlouf (Damaskas, Sirija), atstovaujamas advokato E. Ruchat

      Atsakovė: Europos Sąjungos Taryba

      Reikalavimai

   Ieškovas Bendrojo Teismo prašo:

               —

               pripažinti ieškovo ieškinį priimtinu ir pagrįstu;

               —

               panaikinti 2011 m. gegužės 9 d. Tarybos sprendimą 2011/273/BUSP ir jo įgyvendinimo aktus, kuriais ieškovo pavardė paliekama sąraše asmenų, kuriems taikomos ribojamosios priemonės, bei 2011 m. gegužės 9 d. Tarybos reglamentą (ES) Nr. 442/2011 ir jo įgyvendinimo aktus, kiek jie susiję su ieškovu;

               —

               priteisti iš Europos Sąjungos Tarybos bylinėjimosi išlaidas.

      Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

   Grįsdamas ieškinį ieškovas remiasi trimis pagrindais.

               1.

               Pirmasis ieškinio pagrindas susijęs su teisės į gynybą ir teisės į veiksmingą teisminę gynybą, numatytos Žmogaus teisių ir pagrindinių laisvių apsaugos konvencijos (toliau — EŽTK) 6 ir 13 straipsniuose bei Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijos 41 ir 47 straipsniuose, pažeidimu.

               2.

               Antrasis ieškinio pagrindas susijęs su pareigos motyvuoti pažeidimu, nes ieškovas kaltina Tarybą, kad jos pateikto motyvavimo nepakanka institucijų pareigai, nustatytai EŽTK 6 straipsnyje, SESV 296 straipsnyje ir Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijos 41 straipsnyje, įvykdyti.

               3.

               Trečiasis ieškinio pagrindas susijęs su aplinkybe, kad skundžiamomis priemonėmis nepagrįstai ir neproporcingai ribojamos ieškovo pagrindinės teisės, konkrečiai kalbant, jo teisė į nuosavybę, numatyta EŽTK pirmojo papildomo protokolo 1 straipsnyje ir Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijos 17 straipsnyje, teisė į garbę ir orumą, numatyta EŽTK 8 ir 10 straipsniuose, ir galiausiai nekaltumo prezumpcijos principas, įtvirtintas EŽTK 6 straipsnyje ir Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijos 48 straipsnyje.


title: Byla C-306/08 2008 m. liepos 9 d. pareikštas ieškinys byloje Europos Bendrijų Komisija prieš Ispanijos Karalystę

text:
               30.8.2008

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 223/36

         2008 m. liepos 9 d. pareikštas ieškinys byloje Europos Bendrijų Komisija prieš Ispanijos Karalystę

   (Byla C-306/08)
   (2008/C 223/58)
   Proceso kalba: ispanų
   Šalys

      Ieškovė: Europos Bendrijų Komisija, atstovaujama A. Alcover San Pedro ir D. Kukovec

      Atsakovė: Ispanijos Karalystė
   Ieškovės reikalavimai

               —

               Pripažinti, kad:
               įgyvendindama Integruotas veiksmų programas pagal lapkričio 15 d. Įstatymą 6/1994, kuriuo reglamentuojama plėtra Valensijos regione, Ispanijos Karalystė neįvykdė įsipareigojimų pagal 1993 m. birželio 14 d. Tarybos direktyvą 93/37/EEB (1) dėl viešojo darbų pirkimo sutarčių sudarymo tvarkos derinimo, ypač pagal jos 1 straipsnį, 6 straipsnio 6 dalį, 11, 12 straipsnius ir IV dalies II skyrių (24–29 straipsnius),
               įgyvendindama Integruotas veiksmų programas pagal Įstatymą 16/2005 dėl Valensijos plėtros, kuris įgyvendintas gegužės 12 d. Valensijos regiono dekretu 67/2006, kuriuo nustatomas miesto ir teritorinis planavimas ir tvarkymas, Ispanijos Karalystė neįvykdė įsipareigojimų pagal 2004 m. kovo 31 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2004/18/EB dėl viešojo darbų, prekių ir paslaugų pirkimo sutarčių sudarymo tvarkos derinimo (2) 2, 6, 24, 30 straipsnius, 31 straipsnio 4 dalies a punktą, 48 straipsnio 2 dalį ir 53 straipsnį.

               —

               Priteisti iš Ispanijos Karalystės bylinėjimosi išlaidas.

         Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai
   Komisija teigia, kad Integruotų veiksmų programų (IVP), lapkričio 15 d. Įstatymu 6/1994 nustatytos miesto plėtros priemonės, Valensijos įstatymo dėl plėtros veiksmų (ĮPV) ir vėliau jį pakeitusio Valensijos plėtros įstatymo (VPĮ) 16/2005 įgyvendinimas yra susijęs su viešojo darbų pirkimo sutartimis, kurios turi būti sudaromos pagal Direktyvą 93/37/EB ir Direktyvą 2004/18/EB. Kitaip tariant, Komisija tvirtina, kad IVP yra viešojo darbų pirkimo sutartys, kurias įgyvendina vietos įmonės ir kurios apima miesto plėtotojų, kuriuos atrenka vietos valdžios institucijos, atliekamą viešosios infrastruktūros darbų vykdymą.
   Komisija mano, kad VPĮ pažeidžiamos Bendrijos viešųjų pirkimų direktyvos įvairiais aspektais, kaip antai dėl pirmojo konkurso dalyvio privilegijuotos pozicijos, dalyvių patirties panašiose sutartyse, alternatyvų pirmojo dalyvio pasiūlymui pateikimo „atvirame voke“, variantų teikimo, IVP sutarčių pasirašymo kriterijų, galimybės pakeisti sutartį po jos pasirašymo (pavyzdžiui, galimybė padidinti darbų išlaidas) ir atvejų, kai dalyvis, su kuriuo buvo pasirašyta sutartis, ne visiškai įvykdė sutartį, sureguliavimo. Kai kurie šių pažeidimų yra susiję su ĮPL ir su VPĮ, o kiti tik su VPĮ.

      (1)  OL L 199, p. 54.

      (2)  OL L 134, p. 114.


title: Byla T-135/14: 2016 m. vasario 5 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Kicktipp/VRDT – Società Italiana Calzature (kicktipp) (Bendrijos prekių ženklas — Protesto procedūra — Žodinio Bendrijos prekių ženklo „kicktipp“ paraiška — Ankstesnis žodinis nacionalinis prekių ženklas KICKERS — Reglamento (EB) Nr. 2868/95 19 taisyklė — Reglamento Nr. 2868/95 98 taisyklės 1 dalis — Santykinis atmetimo pagrindas — Galimybės supainioti nebuvimas — Reglamento (EB) Nr. 207/2009 8 straipsnio 1 dalies b punktas)

text:
               21.3.2016

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 106/31

         2016 m. vasario 5 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Kicktipp/VRDT – Società Italiana Calzature (kicktipp)

   (Byla T-135/14) (1)

   ((Bendrijos prekių ženklas - Protesto procedūra - Žodinio Bendrijos prekių ženklo „kicktipp“ paraiška - Ankstesnis žodinis nacionalinis prekių ženklas KICKERS - Reglamento (EB) Nr. 2868/95 19 taisyklė - Reglamento Nr. 2868/95 98 taisyklės 1 dalis - Santykinis atmetimo pagrindas - Galimybės supainioti nebuvimas - Reglamento (EB) Nr. 207/2009 8 straipsnio 1 dalies b punktas))
   (2016/C 106/34)
   Proceso kalba: anglų

      Šalys

      Ieškovė: Kicktipp GmbH (Diuseldorfas, Vokietija), atstovaujama advokato A. Dreyer

      Atsakovė: Vidaus rinkos derinimo tarnyba (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui), atstovaujama I. Harrington

      Kita procedūros VRDT apeliacinėje taryboje šalis, įstojusi į bylą Bendrajame Teisme: Società Italiana Calzature Srl (Milanas, Italija), atstovaujama advokatės G. Cantaluppi

      Dalykas

   Ieškinys dėl 2013 m. gruodžio 12 d. VRDT antrosios apeliacinės tarybos sprendimo (byla R 1061/2012-2), susijusio su protesto procedūra tarp Società Italiana Calzature Srl ir Kicktipp GmbH.

      Rezoliucinė dalis

               1.

               Panaikinti 2013 m. gruodžio 12 d. Vidaus rinkos derinimo tarnybos (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui) (VRDT) antrosios apeliacinės tarybos sprendimą (byla R 1061/2012-2).

               2.

               VRDT padengia savo ir Kicktipp GmbH patirtas bylinėjimosi išlaidas.

               3.

               Società Italiana Calzature Srl padengia savo bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 135, 2014 5 5.


title: Byla C-185/08: 2010 m. spalio 21 d. Teisingumo Teismo (trečioji kolegija) sprendimas byloje (Rechtbank ’s-Gravenhage (Nyderlandai) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Latchways plc, Eurosafe Solutions BV prieš Kedge Safety Systems BV, Consolidated Nederland BV (Direktyva 89/106/EEB — Statybos produktai — Direktyva 89/686/EEB — Asmeninės apsaugos priemonės — Sprendimas 93/465/EEB — CE ženklas — Inkaravimo įtaisai, naudojami apsaugoti asmenis nuo kritimo iš aukščio dirbant ant stogų — Standartas EN 795)

text:
               18.12.2010

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 346/3

         2010 m. spalio 21 d. Teisingumo Teismo (trečioji kolegija) sprendimas byloje (Rechtbank ’s-Gravenhage (Nyderlandai) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Latchways plc, Eurosafe Solutions BV prieš Kedge Safety Systems BV, Consolidated Nederland BV

   (Byla C-185/08) (1)

   (Direktyva 89/106/EEB - Statybos produktai - Direktyva 89/686/EEB - Asmeninės apsaugos priemonės - Sprendimas 93/465/EEB - CE ženklas - Inkaravimo įtaisai, naudojami apsaugoti asmenis nuo kritimo iš aukščio dirbant ant stogų - Standartas EN 795)
   2010/C 346/05
   Proceso kalba: olandų

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Rechtbank ’s-Gravenhage

      Šalys pagrindinėje byloje

      Ieškovės: Latchways plc, Eurosafe Solutions BV

      Atsakovės: Kedge Safety Systems BV, Consolidated Nederland BV

      Dalykas

   Prašymas priimti prejudicinį sprendimą — Rechtbank ’s-Gravenhage — 1988 m. gruodžio 21 d. Tarybos direktyvos 89/106/EEB dėl valstybių narių įstatymų ir kitų teisės aktų, susijusių su statybos produktais, derinimo (OL L 40, p. 12; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 13 sk., 9 t., p. 296), 1989 m. gruodžio 21 d. Tarybos direktyvos 89/686/EEB dėl valstybių narių įstatymų, susijusių su asmeninėmis apsaugos priemonėmis, suderinimo (OL L 399, p. 18; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 13 sk., 1 t., p. 98) ir 1993 m. liepos 22 d. Tarybos sprendimo dėl modulių, taikomų įvairiuose atitikties įvertinimo procedūrų etapuose, ir atitikties ženklo CE žymėjimo ir naudojimo taisyklių, skirtų naudoti techninio derinimo direktyvose (OL L 220, p. 23; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 13 sk., 12 t., p. 195) aiškinimas — Stacionariai prie konstrukcijos tvirtinami inkaravimo įtaisai, skirti apsaugoti nuo kritimo iš aukščio — Europos standartas EN 795.

      Rezoliucinė dalis

               1)

               Su A1 klasės inkaravimo įtaisais susijusios Europos standarto EN 795 nuostatos nepatenka į 1989 m. gruodžio 21 d. Tarybos direktyvos 89/686/EEB dėl valstybių narių įstatymų, susijusių su asmeninėmis apsaugos priemonėmis, suderinimo, iš dalies pakeistos Reglamentu Nr. 1882/2003, taikymo sritį, jos nėra Sąjungos teisės nuostatos, ir todėl Teisingumo Teismas neturi kompetencijos jų aiškinti.

               2)

               Inkaravimo įtaisai, kaip antai nagrinėjami pagrindinėje byloje, kurie nėra skirti naudotojui dėvėti ar nešioti, nepatenka į Direktyvos 89/686, iš dalies pakeistos Reglamentu Nr. 1882/2003, taikymo sritį nei atskirai paėmus, nei dėl to, kad jie yra skirti prijungti prie asmeninės apsaugos priemonės.

               3)

               Inkaravimo įtaisai, kaip antai nagrinėjami pagrindinėje byloje, kurie yra statinio, į kurį jie įmontuojami siekiant užtikrinti, kad statinio stogas būtų saugiai naudojamas ar eksploatuojamas, dalis, patenka į 1988 m. gruodžio 21 d. Tarybos direktyvos 89/106/EEB dėl valstybių narių įstatymų ir kitų teisės aktų, susijusių su statybos produktais, derinimo, iš dalies pakeistos Reglamentu Nr. 1882/2003, taikymo sritį.

               4)

               1993 m. liepos 22 d. Tarybos sprendimas 93/465/EEB dėl modulių, taikomų įvairiuose atitikties įvertinimo procedūrų etapuose, ir atitikties ženklo CE žymėjimo ir naudojimo taisyklių, skirtų naudoti techninio derinimo direktyvose, draudžia CE ženklu papildomai ženklinti produktą, kuris nepatenka į direktyvos, pagal kurią ženklinama CE ženklu, taikymo sritį, net jei jis atitinka joje nustatytus techninius reikalavimus.

      (1)  OL C 197, 2008 8 2.


title: Byla C-240/13: 2013 m. balandžio 29 d. pareikštas ieškinys byloje Europos Komisija prieš Estijos Respubliką

text:
               29.6.2013

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 189/11

         2013 m. balandžio 29 d. pareikštas ieškinys byloje Europos Komisija prieš Estijos Respubliką

   (Byla C-240/13)
   2013/C 189/21
   Proceso kalba: estų

      Šalys

      Ieškovė: Europos Komisija, atstovaujama O. Beynet, M. Heller ir L. Naaber-Kivisoo

      Atsakovė: Estijos Respublika

      Ieškovės reikalavimai

   Komisija prašo:

               —

               pripažinti, kad Estijos Respublika, nepriėmusi nuostatų, būtinų įgyvendinti 2009 m. liepos 13 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2009/72/EB dėl elektros energijos vidaus rinkos bendrųjų taisyklių, panaikinančios Direktyvą 2003/54/EB (1), 2 straipsnio 21 punktą, 9 straipsnio 5, 7 ir 12 dalis, 10 straipsnio 5 dalį, 11 straipsnio 1 dalies pirmą sakinį, 11 straipsnio 5 dalies a ir b punktus, 16 straipsnio 2 ir 3 dalis, 26 straipsnio 2 dalies c punkto antrą, ketvirtą ir penktą sakinius, 36 straipsnį, 37 straipsnio 1 dalies e, f, i, k ir p punktus, 37 straipsnio 8 dalį, 37 straipsnio 10 dalies antrą sakinį, 38 straipsnio 3 dalį, 40 straipsnio 3 dalį, 1 priedo 1 dalies a punkto penktą įtrauką, 1 priedo 1 dalies d, f, i ir j punktus, arba nepranešusi Komisijai apie jų priėmimą, neįvykdė įsipareigojimų pagal šios direktyvos 49 straipsnio 1 dalį,

               —

               priteisti pagal SESV 260 straipsnio 3 dalį iš Estijos Respublikos už įsipareigojimo pranešti apie direktyvos įgyvendinimo priemones neįvykdymą 5 068,80 euro per dieną dydžio baudą, mokėtiną iki Europos Sąjungos Teisingumo Teismo sprendimo priėmimo dienos,

               —

               priteisti iš Estijos Respublikos bylinėjimosi išlaidas.

      Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

   Terminas perkelti direktyvą baigėsi 2011 m. kovo 3 dieną.

      (1)  OL L 211, p. 55.


title: Byla C-658/11: 2014 m. birželio 24 d. Teisingumo Teismo (didžioji kolegija) sprendimas byloje Europos Parlamentas/Europos Sąjungos Taryba (Ieškinys dėl panaikinimo — Sprendimas 2011/640/BUSP — Teisinis pagrindas — Bendra užsienio ir saugumo politika (BUSP) — ESS 37 straipsnis — Tarptautinis susitarimas, išimtinai susijęs su BUSP — SESV 218 straipsnio 6 dalies antra pastraipa — Pareiga nedelsiant ir išsamiai informuoti Parlamentą — SESV 218 straipsnio 10 dalis — Padarinių palikimas galioti)

text:
               1.9.2014

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 292/2

         2014 m. birželio 24 d. Teisingumo Teismo (didžioji kolegija) sprendimas byloje Europos Parlamentas/Europos Sąjungos Taryba

   (Byla C-658/11) (1)

   ((Ieškinys dėl panaikinimo - Sprendimas 2011/640/BUSP - Teisinis pagrindas - Bendra užsienio ir saugumo politika (BUSP) - ESS 37 straipsnis - Tarptautinis susitarimas, išimtinai susijęs su BUSP - SESV 218 straipsnio 6 dalies antra pastraipa - Pareiga nedelsiant ir išsamiai informuoti Parlamentą - SESV 218 straipsnio 10 dalis - Padarinių palikimas galioti))
   2014/C 292/02
   Proceso kalba: anglų

      Šalys

      Ieškovas: Europos Parlamentas, atstovaujamas R. Passos, A. Caiola ir M. Allik,

      Ieškovo reikalavimams palaikyti įstojusi į bylą šalis: Europos Komisija, atstovaujama M. Konstantinidis, R. Troosters ir L. Gussetti

      Atsakovė: Europos Sąjungos Taryba, atstovaujama F. Naert, G. Étienne, M. Bishop ir G. Marhic

      Atsakovės reikalavimams palaikyti įstojusios į bylą šalys: Čekijos Respublika, atstovaujama M. Smolek, E. Ruffer ir D. Hadroušek, Prancūzijos Respublika, atstovaujama G. de Bergues, N. Rouam ir E. Belliard, Italijos Respublika, atstovaujama G. Palmieri, padedamos avvocato dello Stato P. Gentili, Švedijos Karalystė, atstovaujama A. Falk, Jungtinė Didžiosios Britanijos ir Šiaurės Airijos Karalystė, atstovaujama L. Christie ir A. Robinson, padedamų QC D. Beard ir baristerio G. Facenna

      Rezoliucinė dalis

               1.

               Panaikinti 2001 m. liepos 12 d. Tarybos sprendimą 2011/640/BUSP dėl Europos Sąjungos ir Mauricijaus Respublikos susitarimo dėl piratavimu įtariamų asmenų ir konfiskuoto susijusio turto perdavimo iš Europos Sąjungos vadovaujamų karinių jūrų pajėgų Mauricijaus Respublikai sąlygų ir piratavimu įtariamiems asmenims po perdavimo taikomų sąlygų pasirašymo ir sudarymo.

               2.

               Sprendimo 2011/640 padariniai paliekami galioti.

               3.

               Europos Parlamentas ir Europos Sąjungos Taryba padengia savo bylinėjimosi išlaidas.

               4.

               Čekijos Respublika, Prancūzijos Respublika, Italijos Respublika, Švedijos Karalystė ir Jungtinė Didžiosios Britanijos ir Šiaurės Airijos Karalystė bei Europos Komisija padengia savo bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 58, 2012 2 25.


title: Byla C-24/10: 2010 m. rugsėjo 23 d. Teisingumo Teismo (šeštoji kolegija) sprendimas byloje Europos Komisija prieš Graikijos Respubliką (Valstybės įsipareigojimų neįvykdymas — Direktyva 2006/46/EB — Bendrovių teisė — Metinė finansinė atskaitomybė ir konsoliduota finansinė atskaitomybė — Neperkėlimas per nustatytą terminą)

text:
               20.11.2010

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 317/12

         2010 m. rugsėjo 23 d. Teisingumo Teismo (šeštoji kolegija) sprendimas byloje Europos Komisija prieš Graikijos Respubliką

   (Byla C-24/10) (1)

   (Valstybės įsipareigojimų neįvykdymas - Direktyva 2006/46/EB - Bendrovių teisė - Metinė finansinė atskaitomybė ir konsoliduota finansinė atskaitomybė - Neperkėlimas per nustatytą terminą)
   2010/C 317/22
   Proceso kalba: graikų

      Šalys

      Ieškovė: Europos Komisija, atstovaujama M. Karanasou Apostolopoulou ir G. Braun

      Atsakovė: Graikijos Respublika, atstovaujama N. Dafniou

      Dalykas

   Valstybės įsipareigojimų neįvykdymas — Nuostatų, būtinų įgyvendinti 2006 m. birželio 14 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvą 2006/46/EB, iš dalies keičiančią Tarybos direktyvas 78/660/EEB dėl tam tikrų tipų bendrovių metinių atskaitomybių, 83/349/EEB dėl konsoliduotos atskaitomybės, 86/635/EEB dėl bankų ir kitų finansų įstaigų metinės finansinės atskaitomybės ir konsoliduotos finansinės atskaitomybės ir 91/674/EEB dėl draudimo įmonių metinės finansinės atskaitomybės ir konsoliduotos finansinės atskaitomybės (OL L 224, p. 1), nepriėmimas per nustatytą terminą

      Rezoliucinė dalis

               1.

               Per nustatytą terminą nepriėmusi nuostatų, būtinų įgyvendinti 2006 m. birželio 14 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvą 2006/46/EB, iš dalies keičiančią Tarybos direktyvas 78/660/EEB dėl tam tikrų tipų bendrovių metinių atskaitomybių, 83/349/EEB dėl konsoliduotos atskaitomybės, 86/635/EEB dėl bankų ir kitų finansų įstaigų metinės finansinės atskaitomybės ir konsoliduotos finansinės atskaitomybės ir 91/674/EEB dėl draudimo įmonių metinės finansinės atskaitomybės ir konsoliduotos finansinės atskaitomybės, Graikijos Respublika neįvykdė įsipareigojimų pagal šią direktyvą.

               2.

               Priteisti iš Graikijos Respublikos bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 63, 2010 3 13.


title: Byla C-290/13 P: 2013 m. gegužės 27 d. Rütgers Germany GmbH, Rütgers Belgium NV, Deza, a.s., Koppers Denmark A/S, Koppers UK Ltd pateiktas apeliacinis skundas dėl 2013 m. kovo 7 d. Bendrojo Teismo (septintoji išplėstinė kolegija) priimto sprendimo byloje T-96/10 Rütgers Germany GmbH ir kt. prieš Europos cheminių medžiagų agentūrą (ECHA)

text:
               31.8.2013

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 252/17

         2013 m. gegužės 27 d.Rütgers Germany GmbH, Rütgers Belgium NV, Deza, a.s., Koppers Denmark A/S, Koppers UK Ltd pateiktas apeliacinis skundas dėl 2013 m. kovo 7 d. Bendrojo Teismo (septintoji išplėstinė kolegija) priimto sprendimo byloje T-96/10 Rütgers Germany GmbH ir kt. prieš Europos cheminių medžiagų agentūrą (ECHA)

   (Byla C-290/13 P)
   2013/C 252/26
   Proceso kalba: anglų

      Šalys

      Apeliantės: Rütgers Germany GmbH, Rütgers Belgium NV, Deza, a.s., Koppers Denmark A/S, Koppers UK Ltd, atstovaujama advokato K. Van Maldegem

      Kita proceso šalis: Europos cheminių medžiagų agentūra (ECHA)

      Apeliančių reikalavimai

   Apeliantės Teisingumo Teismo prašo:

               —

               panaikinti Bendrojo Teismo sprendimą byloje T–96/10 ir

               —

               pripažinti negaliojančiu Europos cheminių medžiagų agentūros (ECHA) sprendimą ED/68/2009 (toliau — ginčijamas sprendimas), kuriuo nustatyta, kad antraceno alyva (antraceno pasta) yra medžiaga, pagal Reglamento (EB) Nr. 1907/2006 (REACH) (1) 59 straipsnį įtrauktina į kandidatinį medžiagų sąrašą, arba

               —

               šio reikalavimo nepatenkinus, grąžinti bylą Bendrajam Teismui išnagrinėti apeliančių ieškinį dėl panaikinimo ir

               —

               nurodyti kitai proceso šaliai padengti visas šio bylinėjimosi išlaidas (įskaitant bylinėjimosi Bendrajame Teisme išlaidas).

      Apeliacinio skundo pagrindai ir pagrindiniai argumentai

   Apeliantės teigia, kad atmesdamas jų ieškinį dėl dalinio ginčijamo sprendimo panaikinimo Bendrasis Teismas pažeidė Bendrijos teisę. Visų pirma, apeliantės tvirtina, kad Bendrasis Teismas padarė klaidų aiškindamas apeliančių situacijai taikytino teisinio reglamentavimo nuostatas. Dėl to Bendrasis Teismas padarė įvairių teisės klaidų, visų pirma priėjęs prie išvados, kad:

               —

               byla susijusi su labai sudėtingomis faktinėmis mokslinio ir techninio pobūdžio aplinkybėmis ir kad antraceno alyvos (antraceno pastos) pripažinimas PBT ir vPvB savybių turinčia medžiaga, atsižvelgiant į jos ne mažesnės kaip 0,1 % koncentracijos sudedamąsias dalis, nebuvo akivaizdžiai klaidingas,

               —

               sudedamosios dalys neturi būti individualiai nustatytos kaip turinčios PBT arba vPvB savybių atskiru ECHA sprendimu, pagrįstu šiuo tikslu atliktu išsamiu tyrimu,

               —

               dokumentacijoje pagal XV priedą nenurodžius informacijos apie alternatyvias medžiagas, REACH 59 straipsnio 3 dalis ir XV priedas nebuvo pažeisti ir

               —

               nebuvo pažeistas vienodo požiūrio principas.

         Dėl šių priežasčių apeliantės prašo panaikinti Bendrojo Teismo sprendimą byloje T–96/10 ir pripažinti negaliojančiu ginčijamą sprendimą.

      (1)  2006 m. gruodžio 18 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (EB) Nr. 1907/2006 dėl cheminių medžiagų registracijos, įvertinimo, autorizacijos ir apribojimų (REACH), įsteigiantis Europos cheminių medžiagų agentūrą, iš dalies keičiantis Direktyvą 1999/45/EB bei panaikinantis Tarybos reglamentą (EEB) Nr. 793/93, Komisijos reglamentą (EB) Nr. 1488/94, Tarybos direktyvą 76/769/EEB ir Komisijos direktyvas 91/155/EEB, 93/67/EEB, 93/105/EB bei 2000/21/EB (OL L 396, p. 1).


title: Sujungtos bylos T-15/12 ir T-16/12: 2013 vasario 19 d. Bendrojo Teismo nutartis byloje Provincie Groningen ir kt. prieš Komisiją (Ieškinys dėl panaikinimo — Valstybės pagalba — Žemės įsigijimo siekiant aplinkos apsaugos tikslų subsidijavimas — Sprendimas, kuriuo pagalba pripažįstama suderinama su bendrąja rinka — Suinteresuotumo pareikšti ieškinį nebuvimas — Nepriimtinumas)

text:
               13.4.2013

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 108/26

         2013 vasario 19 d. Bendrojo Teismo nutartis byloje Provincie Groningen ir kt. prieš Komisiją

   (Sujungtos bylos T-15/12 ir T-16/12) (1)

   (Ieškinys dėl panaikinimo - Valstybės pagalba - Žemės įsigijimo siekiant aplinkos apsaugos tikslų subsidijavimas - Sprendimas, kuriuo pagalba pripažįstama suderinama su bendrąja rinka - Suinteresuotumo pareikšti ieškinį nebuvimas - Nepriimtinumas)
   2013/C 108/67
   Proceso kalba: nyderlandų

      Šalys

      Ieškovai: Provincie Groningen (Nyderlandai) ir vienuolika kitų ieškovų, kurių pavadinimai nurodyti nutarties priede, atstovaujamų advokatų P. Kuypers ir N. van Nuland (byla T-15/12); Stichting Het Groninger Landschap (Harenas, Nyderlandai) ir dvylika kitų ieškovių, kurių pavadinimai nurodyti nutarties priede, atstovaujamų P. Kuypers ir N. van Nuland) (byla T-16/12)

      Atsakovė: Europos Komisija, atstovaujama H. van Vliet ir P. J. Loewenthal

      Ieškovių pusėje į bylą įstojusios šalys: Vokietijos Federacinė Respublika, atstovaujama T. Henze, K. Petersen ir A. Wiedmann, ir Nyderlandų Karalystė, atstovaujama C. Wissels, J. Langer ir M. Bulterman

      Dalykas

   Prašymas panaikinti 2011 m. liepos 13 d. Komisijos sprendimą C(2011) 4945, galutinis, dėl valstybės pagalbos, kurią Nyderlandai suteikė subsidijų forma įsigyjant žemę siekiant aplinkos apsaugos tikslų (N 308/2010 — Nyderlandai).

      Rezoliucinė dalis

               1.

               Atmesti ieškinius kaip nepriimtinus.

               2.

               Nereikia priimti sprendimo dėl Landgoed Den Alerdinck II, Vereniging Gelijkberechtiging Grondbezitters, Landgoed Welna ir Heerlijkheid Mariënwaerdt prašymų įstoti į bylą.

               3.

               Provincie Groningen, Provincie Friesland, Provincie Drenthe, Provincie Overijssel, Provincie Gelderland, Provincie Flevoland, Provincie Utrecht, Provincie Noord-Holland, Provincie Zuid-Holland, Provincie Zeeland, Provincie Noord-Brabant, Provincie Limburg, Stichting Het Groninger Landschap, It Fryske Gea, Stichting Het Drentse Landschap, Stichting Landschap Overijssel, Stichting Het Geldersch Landschap, Stichting Flevo-landschap, Stichting Het Utrechts Landschap, Stichting Landschap Noord-Holland, Stichting Het Zuid-Hollands Landschap, Stichting Het Zeeuwse Landschap, Stichting Het Noordbrabants Landschap, Stichting Het Limburgs Landschap ir Vereniging tot behoud van Natuurmonumenten in Nederland padengia savo ir Europos Komisijos bylinėjimosi išlaidas.

               4.

               Vokietijos Federacinė Respublika ir Nyderlandų Karalystė padengia savo bylinėjimosi išlaidas.

               5.

               Landgoed Den Alerdinck II, Vereniging Gelijkberechtiging Grondbezitters, Landgoed Welna ir Heerlijkheid Mariënwaerdt, kurie pateikė prašymus įstoti į bylą, padengia savo bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 109, 2012 4 14.


title: Byla T-113/08: 2010 m. lapkričio 12 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Ispanija prieš Komisiją (EŽŪOGF — Garantijų skyrius — Bendrijos lėšomis nefinansuojamos išlaidos — Pagalba alyvuogių aliejaus gamybai — Pagalba, siejama su lauko kultūrų plotu)

text:
               15.1.2011

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 13/23

         2010 m. lapkričio 12 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Ispanija prieš Komisiją

   (Byla T-113/08) (1)

   (EŽŪOGF - Garantijų skyrius - Bendrijos lėšomis nefinansuojamos išlaidos - Pagalba alyvuogių aliejaus gamybai - Pagalba, siejama su lauko kultūrų plotu)
   2011/C 13/44
   Proceso kalba: ispanų

      Šalys

      Ieškovė: Ispanijos Karalystė, atstovaujama M. Muñoz Pérez

      Atsakovė: Europos Komisija, atstovaujama F. Jimeno Fernández

      Dalykas

   Prašymas iš dalies panaikinti 2007 m. gruodžio 20 d. Komisijos sprendimą 2008/68/EB dėl Bendrijos atsisakymo Europos žemės ūkio orientavimo ir garantijų fondo (EŽŪOGF) Garantijų skyriaus lėšomis finansuoti kai kurias valstybių narių patirtas išlaidas (OL L 18, 2008, p. 12), tiek, kiek juo atsisakoma finansuoti kai kurias Ispanijos Karalystės alyvuogių aliejaus ir lauko kultūrų sektoriuose patirtas išlaidas.

      Sprendimo rezoliucinė dalis

               1.

               Atmesti ieškinį.

               2.

               Priteisti iš Ispanijos Karalystės bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 107, 2008 4 26.


20150731036616942015/C 270/323552011TC27020150817LT01LTINFO_JUDICIAL20150601262611Byla T-355/11: 2015 m. birželio 1 d. Bendrojo Teismo nutartis byloje Segovia Bonet/VRDT – IES (IES) (Bendrijos prekių ženklas — Protestas — Protesto atsiėmimas — Pagrindo priimti sprendimą nebuvimas)
 ---documentbreak--- C2702015LT2610120150601LT00322612612015 m. birželio 1 d. Bendrojo Teismo nutartis byloje Segovia Bonet/VRDT – IES (IES)

   (Byla T-355/11) (
         1
      )
   „(Bendrijos prekių ženklas — Protestas — Protesto atsiėmimas — Pagrindo priimti sprendimą nebuvimas)“2015/C 270/32Proceso kalba: anglų
      Šalys

      Ieškovė: Jorge Segovia Bonet (Madridas, Ispanija), iš pradžių atstovaujama advokatų M. López Camba ir J. L. Rivas Zurdo, po to – advokatų J. L. Rivas Zurdo, E. Seijo Veiguela ir I. Munilla Muñoz

      Atsakovė: Vidaus rinkos derinimo tarnyba (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui), atstovaujama J. Crespo Carrillo

      Kita procedūros VRDT Apeliacinėje taryboje šalis, įstojusi į bylą Bendrajame Teisme: IES Insurance Engineering Services Srl (Milanas, Italija), atstovaujama advokatų D. Caneva, G. Locurto ir M. Lucchini

      Dalykas

   Ieškinys dėl 2011 m. kovo 29 d. VRDT antrosios apeliacinės tarybos sprendimo (byla R-749/2010-2), susijusio su protesto procedūra tarp Jorge Segovia Bonet ir IES Insurance Engineering Services Srl.

      Rezoliucinė dalis

            1.

            Nebereikia priimti sprendimo dėl ieškinio.

            2.

            Ieškovė ir įstojusi į bylą šalis padengia savo bylinėjimosi išlaidas ir kiekviena iš jų padengia pusę atsakovės bylinėjimosi išlaidų.

      (
         1
      )	OL C 269, 2011 9 10.