title: Byla C-218/19: 2019 m. kovo 12 d. Cour de cassation (Prancūzija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje XR/Conseil de l’ordre des avocats au barreau de Paris, Bâtonnier de l’ordre des avocats au barreau de Paris, Procureur général près la cour d'appel de Paris

text:
               27.5.2019

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 182/22

      2019 m. kovo 12 d. Cour de cassation (Prancūzija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje XR/Conseil de l’ordre des avocats au barreau de Paris, Bâtonnier de l’ordre des avocats au barreau de Paris, Procureur général près la cour d'appel de Paris
      (Byla C-218/19)
      (2019/C 182/27)
      Proceso kalba: prancūzų

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Cour de cassation

         Šalys pagrindinėje byloje

         Ieškovas: XR

         Atsakovai: Conseil de l’ordre des avocats au barreau de Paris, Bâtonnier de l’ordre des avocats au barreau de Paris, Procureur général près la cour d'appel de Paris

         Prejudiciniai klausimai

                  1.

                  Ar principas, pagal kurį Europos ekonominės bendrijos steigimo sutartimi, kuri po pakeitimų tapo Sutartimi dėl Europos Sąjungos veikimo, buvo sukurta atskira teisės sistema, integruota į valstybių narių teisės sistemas ir privaloma jų teismams, draudžia tokius nacionalinės teisės aktus, pagal kuriuos mokymų ir diplomo sąlygų, kurios iš esmės yra numatytos teisei verstis advokato profesija, išimties taikymas susijęs su reikalavimu, kad prašymo taikyti išimtį pateikėjas pakankamai išmanytų Prancūzijos nacionalinę teisę, taip neleidžiant atsižvelgti į panašias tik Europos Sąjungos teisės žinias?

                  2.

                  Ar pagal Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo 45 ir 49 straipsnius draudžiami nacionalinės teisės aktai, pagal kuriuos mokymų ir diplomo sąlygų, kurios iš esmės yra numatytos teisei verstis advokato profesija, išimtis taikoma tik kai kuriems šiuos aktus priėmusios valstybės narės tarnautojams, kurie, vykdydami savo pareigas, Prancūzijoje dirbo teisinį darbą administracijoje, valstybės tarnyboje ar tarptautinėje organizacijoje, neleidžiant šia išimtimi pasinaudoti esamiems arba buvusiems Europos viešosios tarnybos tarnautojams, kurie, eidami savo pareigas, dirbo teisinį darbą Europos Komisijoje vienoje ar keliose Europos Sąjungos teisės srityse?


title: Byla C-243/19: 2019 m. kovo 20 d. Augstākā tiesa (Senāts) (Latvija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje A/Veselības ministrija

text:
               27.5.2019

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 182/23

      2019 m. kovo 20 d. Augstākā tiesa (Senāts) (Latvija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje A/Veselības ministrija
      (Byla C-243/19)
      (2019/C 182/28)
      Proceso kalba: latvių

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Augstākā tiesa (Senāts)

         Šalys pagrindinėje byloje

         Kasatorius: A

         Kita kasacinio proceso šalis: Veselības ministrija

         Prejudiciniai klausimai

                  1.

                  Ar 2004 m. balandžio 29 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (EB) Nr. 883/2004 (1) dėl socialinės apsaugos sistemų koordinavimo 20 straipsnio 2 dalį kartu su Europos Sąjungos Pagrindinių teisių chartijos 21 straipsnio 1 dalimi reikia aiškinti taip: šio reglamento 20 straipsnio 1 dalyje minimo leidimo valstybė narė gali nesuteikti, kai asmens gyvenamosios vietos valstybėje narėje galima gauti stacionarinį gydymą, dėl kurio veiksmingumo medicinos požiūriu nekyla abejonių, tačiau taikomas gydymo būdas neatitinka asmens religinių įsitikinimų?

                  2.

                  Ar Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo 56 straipsnį ir 2011 m. kovo 9 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2011/24/ES (2) dėl pacientų teisių į tarpvalstybines sveikatos priežiūros paslaugas įgyvendinimo 8 straipsnio 5 dalį kartu su Europos Sąjungos Pagrindinių teisių chartijos 21 straipsnio 1 dalimi reikia aiškinti taip: šios direktyvos 8 straipsnio 1 dalyje minėto leidimo valstybė narė gali nesuteikti, kai asmens draudimo valstybėje narėje galima gauti stacionarinį gydymą, dėl kurio veiksmingumo medicinos požiūriu nekyla abejonių, tačiau taikomas gydymo būdas neatitinka asmens religinių įsitikinimų?

         (1)  OL L 166, 2004, p. 1; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 5 sk., 5 t., p. 72.

         (2)  OL L 88, 2011, p. 45.


title: Byla C-244/19: 2019 m. kovo 21 d. Handelsgericht Wien (Austrija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje GB/Decker KFZ-Handels u. -Reparatur GmbH und Volkswagen AG

text:
               27.5.2019

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 182/24

      2019 m. kovo 21 d. Handelsgericht Wien (Austrija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje GB/Decker KFZ-Handels u. -Reparatur GmbH und Volkswagen AG
      (Byla C-244/19)
      (2019/C 182/29)
      Proceso kalba: vokiečių

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Handelsgericht Wien

         Šalys pagrindinėje byloje

         Ieškovas: GB

         Atsakovės: Decker KFZ-Handels u. –Reparatur GmbH, Volkswagen AG

         Prejudiciniai klausimai

                  1.

                  Ar 2007 m. birželio 20 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (EB) Nr. 715/2007 dėl variklinių transporto priemonių tipo patvirtinimo atsižvelgiant į išmetamųjų teršalų kiekį iš lengvųjų keleivinių ir komercinių transporto priemonių (Euro 5 ir Euro 6) ir dėl transporto priemonių remonto ir priežiūros informacijos prieigos (1) 5 straipsnio 1 dalis turi būti aiškinama taip, kad pagal Reglamento Nr. 715/2007 15 straipsnio 1 dalį yra neleistinas toks transporto priemonės įtaisas kaip išmetamųjų dujų recirkuliacijos vožtuvas, taigi, sudedamoji dalis, kuri gali turėti įtakos teršalų išmetimui, sukonstruotas taip, kad išmetamųjų dujų atgalinio srauto lygis, taigi, recirkuliuojamų išmetamųjų dujų kiekis, reguliuojamas taip, jog mažos taršos režimas užtikrinamas tik tarp 15 ir 33o C ir tik žemiau nei 1 000 metrų virš jūros lygio esančiame aukštyje, o temperatūrai nukrypus nuo šio intervalo iki 10 oC ir aukščiui padidėjus 250 metrų virš 1 000 metrų virš jūros lygio linijiniu būdu sumažėja iki 0, taigi, išmetamas NOx kiekis viršija Reglamente Nr. 715/2007 nustatytas ribines vertes?

                  2.

                  Ar atsakant į pirmąjį klausimą turi įtakos tai, ar pirmajame klausime nurodytas transporto priemonės įtaisas yra būtinas siekiant apsaugoti variklį nuo sugadinimo?

                  3.

                  Ar atsakant į antrąjį klausimą turi įtakos tai, ar variklio dalis, kurią reikėtų saugoti nuo sugadinimo, yra išmetamųjų dujų recirkuliacijos vožtuvas?

                  4.

                  Ar atsakant į pirmąjį klausimą svarbu tai, ar pirmajame klausime nurodytas transporto priemonės įtaisas sumontuotas dar vykstant transporto priemonės gamybai, ar pirmajame klausime nurodytas išmetamųjų dujų recirkuliacijos vožtuvo valdymas turi būti įdiegtas į transporto priemonę kaip pataisymas, kaip jis suprantamas pagal 1999 m. gegužės 25 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 1999/44/EB dėl vartojimo prekių pardavimo ir susijusių garantijų tam tikrų aspektų 3 straipsnio 2 dalį?

                  5.

                  Ar 1999 m. gegužės 25 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 1999/44/EB dėl vartojimo prekių pardavimo ir susijusių garantijų tam tikrų aspektų (2) 3 straipsnio 6 dalis turi būti aiškinama taip, kad nedideliu neatitikimu nelaikoma situacija, kai, sudarius transporto priemonės pirkimo–pardavimo sutartį dėl (Sąjungos) teisės aktuose nustatytus reikalavimus atitinkančios transporto priemonės, transporto priemonėje įdiegiama perjungimo logika, t. y. nustatoma, kad pradėta eksploatuoti transporto priemonė veikia 1 režimu, programinei įrangai nustačius, kad vyksta jos bandymas, t. y. kad transporto priemonė veikia NEVC režimu, transporto priemonė lieka veikti 1 režimu (NEVC), tačiau programinei įrangai nustačius, kad transporto priemonės veikimas neatitinka NEVC paklaidos ribų (± 2 km/h arba ± 1 s greičio profilio nuokrypis), transporto priemonės režimas pasikeičia į 0 režimą (važiavimo sąlygomis), o šiuo režimu išmetamųjų dujų recirkuliacijos vožtuvas valdomas taip, kad Reglamente Nr. 715/2007 nustatytos ribinės vertės nebegali būti išlaikomos, ir toks valdymas įjungiamas taip greitai, kad galiausiai transporto priemonė beveik visuomet veikia 0 režimu.

         (1)  OL L 171, 2007, p. 1.

         (2)  OL L 171, 1999, p. 12; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 15 sk., 4 t., p. 223.


title: Byla C-250/19: 2019 m. kovo 25 d. Conseil d'État (Belgija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje B. O. L./Belgijos valstybė

text:
               27.5.2019

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 182/25

      2019 m. kovo 25 d. Conseil d'État (Belgija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje B. O. L./Belgijos valstybė
      (Byla C-250/19)
      (2019/C 182/30)
      Proceso kalba: prancūzų

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Conseil d'État

         Šalys pagrindinėje byloje

         Pareiškėja: B. O. L.

         Atsakovė: Belgijos valstybė

         Prejudiciniai klausimai

                  1.

                  Ar siekiant užtikrinti Europos Sąjungos teisės veiksmingumą ir neužkirsti kelio pasinaudoti teise į šeimos susijungimą, kuri, pareiškėjos nuomone, jai yra suteikta 2003 m. rugsėjo 22 d. Tarybos direktyvos 2003/86/EB dėl teisės į šeimos susijungimą (1) 4 straipsniu, ši nuostata turi būti aiškinama taip, kad globėjo vaikas gali pasinaudoti teise į šeimos susijungimą, jeigu jis tampa pilnametis vykstant teismo procesui dėl sprendimo, kuriuo jam buvo atsisakyta suteikti tą teisę ir kuris buvo priimtas, kai jis dar buvo nepilnametis?

                  2.

                  Ar Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijos 47 straipsnis ir Direktyvos 2003/86/EB 18 straipsnis turi būti aiškinami taip, kad jais draudžiama ieškinį dėl panaikinimo, pateiktą dėl atsisakymo suteikti nepilnamečiam vaikui teisę į šeimos susijungimą, pripažinti nepriimtinu remiantis tuo, kad vykstant teismo procesui vaikas sulaukė pilnametystės, nes tokiu atveju jis netektų galimybės, kad būtų priimtas sprendimas dėl jo apskųsto sprendimo ir būtų pažeista jo teisė į veiksmingą teisinę gynybą?

         (1)  OL L 251, 2003, p. 12.


title: Byla C-251/19: 2019 m. kovo 25 d. Comprojecto-Projetos e Construções, L.da ir kt. pateiktas apeliacinis skundas dėl 2019 m. vasario 14 d. Bendrojo Teismo (trečioji kolegija) priimtos nutarties byloje T-768/17 Comprojecto-Projetos e Construções, L.da ir kt./Europos Centrinis bankas (ECB)

text:
               27.5.2019

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 182/26

      2019 m. kovo 25 d. Comprojecto-Projetos e Construções, L.da ir kt. pateiktas apeliacinis skundas dėl 2019 m. vasario 14 d. Bendrojo Teismo (trečioji kolegija) priimtos nutarties byloje T-768/17 Comprojecto-Projetos e Construções, L.da ir kt./Europos Centrinis bankas (ECB)
      (Byla C-251/19)
      (2019/C 182/31)
      Proceso kalba: portugalų

         Šalys

         Apeliantai: Comprojecto-Projetos e Construções, L.da
         , Paulo Eduardo Matos Gomes de Azevedo, Julião Maria Gomes de Azevedo, Isabel Maria Matos Gomes de Azevedo, atstovaujami advokato M. Ribeiro

         Kita proceso šalis: Europos Centrinis Bankas

         Apeliantų reikalavimai

      Apeliantai Bendroj Teisingumo Teismo prašo:

                  —

                  Pripažinti ieškinį priimtinu ir grąžinti bylą Bendrajam Teismui, kad šis išnagrinėtų bylą iš esmės.

                  —

                  Pagal Teisingumo Teismo statuto 61 straipsnį panaikinti nutartį ir grąžinti bylą Bendrajam Teismui nagrinėti iš naujo bei priimti sprendimą dėl bylinėjimosi išlaidų, kurios bus apskaičiuotos vėliau, kaip tai numatyta Teisingumo Teismo procedūros reglamento 138 straipsnyje.


title: Byla C-273/19 P: 2019 m. kovo 31 d. Ethniko Kentro Erevnas kai Technologikis Anaptyxis (EKETA) pateiktas apeliacinis skundas dėl 2019 m. sausio 22 d. Bendrojo Teismo (ketvirtoji kolegija) priimto sprendimo byloje T-166/17 EKETA/Europos Komisija

text:
               27.5.2019

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 182/26

      2019 m. kovo 31 d. Ethniko Kentro Erevnas kai Technologikis Anaptyxis (EKETA) pateiktas apeliacinis skundas dėl 2019 m. sausio 22 d. Bendrojo Teismo (ketvirtoji kolegija) priimto sprendimo byloje T-166/17 EKETA/Europos Komisija
      (Byla C-273/19 P)
      (2019/C 182/32)
      Proceso kalba: graikų

         Šalys

         Apeliantas: Ethniko Kentro Erevnas kai Technologikis Anaptyxis (EKETA), atstovaujama dikigori Vasileios Christianos, Dimitrios Karagounis

         Kita proceso šalis: Europos Komisija

         Apelianto reikalavimai

      Apeliantas Europos Sąjungos Teisingumo Teismo prašo:

                  1.

                  panaikinti 2019 m. sausio 22 d. Bendrojo Teismo sprendimą byloje T-166/17 (1), kiek tai susiję su rezoliucinės dalies 2 ir 3 punktais ir atitinkamais motyvais.

                  2.

                  grąžinti bylą Bendrajam Teismui nagrinėti iš naujo;

                  3.

                  priteisti iš Komisijos bylinėjimosi išlaidas.

         Apeliacinio skundo pagrindai ir pagrindiniai argumentai

      Apeliantas neskundžia skundžiamo sprendimo rezoliucinės dalies 1 punkto ir atitinkamų motyvuojamosios dalies 142, 143, 145, 171, 173, 187–189 ir 191–193 punktų.
      Apeliantas teigia, kad skundžiamo sprendimo rezoliucinės dalies 2 ir 3 punktai bei atitinkami motyvuojamosios dalies punktai turi būti panaikinti dėl šių pagrindų:

                  —

                     Pirmas apeliacinio skundo pagrindas: Bendrasis Teismas nepriėmė sprendimo pagal teisę ir neįvertino visų EKETA pateiktų įrodymų. Be to, jis iškreipė iš šių įrodymų kylančius faktus, padarė teisės klaidą, skirdamas įrodinėjimo naštą, ir pažeidė pareigą motyvuoti savo sprendimą (apeliacinio skundo 5 ir paskesni punktai).

                  —

                     Antras apeliacinio skundo pagrindas: Bendrasis Teismas padarė teisės klaidą, nes klaidingai aiškino interesų konflikto rizikos egzistavimą (apeliacinio skundo 78 ir paskesni punktai).

                  —

                     Trečias apeliacinio skundo pagrindas: Bendrasis Teismas padarė teisės klaidą, nes šiuo atveju klaidingai aiškino Komisijos pareigą vykdyti kontrolę pagal tarptautinius audito standartus (apeliacinio skundo 94 ir paskesni punktai).

                  —

                     Ketvirtas apeliacinio skundo pagrindas: Bendrasis Teismas padarė teisės klaidą aiškindamas proporcingumo principą, kurį jis pažeidė (apeliacinio skundo 103 ir paskesni punktai).

         (1)  ECLI:EU:T:2019:26.


title: Byla C-274/19 P: 2019 m. kovo 31 d. Ethniko Kentro Erevnas kai Technologikis Anaptyxis (EKETA) pateiktas apeliacinis skundas dėl 2019 m. sausio 22 d. Bendrojo Teismo (ketvirtoji kolegija) priimto sprendimo byloje T-198/17 EKETA/Europos Komisija

text:
               27.5.2019

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 182/27

      2019 m. kovo 31 d. Ethniko Kentro Erevnas kai Technologikis Anaptyxis (EKETA) pateiktas apeliacinis skundas dėl 2019 m. sausio 22 d. Bendrojo Teismo (ketvirtoji kolegija) priimto sprendimo byloje T-198/17 EKETA/Europos Komisija
      (Byla C-274/19 P)
      (2019/C 182/33)
      Proceso kalba: graikų

         Šalys

         Apeliantas: Ethniko Kentro Erevnas kai Technologikis Anaptyxis (EKETA), atstovaujama dikigori Vasileios Christianos, Dimitrios Karagounis

         Kita proceso šalis: Europos Komisija

         Apelianto reikalavimai

      Apeliantas Europos Sąjungos Teisingumo Teismo prašo:

                  1.

                  panaikinti 2019 m. sausio 22 d. Bendrojo Teismo sprendimą byloje T-198/17 (1);

                  2.

                  grąžinti bylą Bendrajam Teismui nagrinėti iš naujo;

                  3.

                  priteisti iš Komisijos bylinėjimosi išlaidas.

         Apeliacinio skundo pagrindai ir pagrindiniai argumentai

      Apeliantas teigia, kad skundžiamas sprendimas turi būti panaikintas dėl šių pagrindų:

                  —

                     Pirmas apeliacinio skundo pagrindas: Bendrasis Teismas nepriėmė sprendimo pagal teisę ir neįvertino visų EKETA pateiktų įrodymų. Be to, jis iškreipė iš šių įrodymų kylančius faktus, padarė teisės klaidą, skirdamas įrodinėjimo naštą, ir pažeidė pareigą motyvuoti savo sprendimą.

                  —

                     Antras apeliacinio skundo pagrindas: Bendrasis Teismas padarė teisės klaidą, nes klaidingai aiškino interesų konflikto rizikos egzistavimą.

                  —

                     Trečias apeliacinio skundo pagrindas: Bendrasis Teismas padarė teisės klaidą aiškindamas proporcingumo principą, kurį jis pažeidė.

         (1)  ECLI:EU:T:2019:27.


title: Byla C-280/19 P: 2019 m. balandžio 2 d. Europos mokslinių tyrimų tarybos vykdomosios įstaigos (ERCEA) pateiktas apeliacinis skundas dėl 2019 m. sausio 17 d. Bendrojo Teismo (aštuntoji kolegija) priimto sprendimo byloje T-348/16 OP, Aristoteleio Panepistimio Thessalonikis/ERCEA

text:
               27.5.2019

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 182/28

      2019 m. balandžio 2 d. Europos mokslinių tyrimų tarybos vykdomosios įstaigos (ERCEA) pateiktas apeliacinis skundas dėl 2019 m. sausio 17 d. Bendrojo Teismo (aštuntoji kolegija) priimto sprendimo byloje T-348/16 OP, Aristoteleio Panepistimio Thessalonikis/ERCEA
      (Byla C-280/19 P)
      (2019/C 182/34)
      Proceso kalba: graikų

         Šalys

         Apeliantė: Europos mokslinių tyrimų tarybos vykdomoji įstaiga (ERCEA), (atstovai: Francesca Sgritta ir Miguel Pesquera Alonso, ir advokatas Evangelos Kourakis)

         Kita proceso šalis: Aristotelion Aristoteleio Panepistimio Thessalonikis (APS)

         Apeliantės reikalavimai

      Apeliantė Teisingumo Teismo prašo:

                  —

                  pripažinti šį ieškininį priimtinu ir pagrįstu ir, todėl panaikinti skundžiamą sprendimą, kiek jame nustatyta, kad: 1) 184 157,00 EUR išlaidos personalui yra atlygintinos išlaidos ir 2) atlygintinos 36 831,40 EUR netiesioginės išlaidos, susijusios su minėtomis išlaidomis personalui,

                  —

                  iš naujo iš esmės išnagrinėti bylą T-348/16 OP (1) ir atmesti APS ieškinį byloje T-348/16, kiek tai susiję su reikalavimu dėl 184 157,00 EUR sumos kartu su 36 831,40 EUR suma,

                  —

                  nurodyti APS sumokėti jo paties ir ERCEA bylinėjimosi šiame procese ir Bendrajame teisme išlaidas.

         Apeliacinio skundo pagrindai ir pagrindiniai argumentai

      Grįsdama šį apeliacinį skundą, kuriuo prašoma panaikinti sprendimą, ERCEA nurodo 4 pagrindus.

                  1.

                  Pirmasis pagrindas susijęs su šiomis Bendrojo Teismo padarytomis klaidomis:

                              i.

                              Bendrasis Teismas pažeidė Sąjungos teisės viešojo intereso taisykles, o konkrečiai nuostatas dėl mokslinių tyrimų septintosios bendrosios programos normas, teisės aktus, kuriais reglamentuojama ši programa (pavyzdžiui, Reglamentą [EB] Nr. 1906/2006) ir Finansinį reglamentą (toliau — Reglamentai),

                              ii.

                              Bendrasis Teismas pažeidė aiškinimo taisykles kai klaidingai ir nepriimtinai išaiškino susitarimą dėl dotacijos Nr. 211166 (toliau — Susitarimas), kuris, be kita ko, neatitinka Reglamentų, todėl neteisėtas,

                              iii.

                              arba Bendrasis Teismas iškraipė reikšmingų Susitarimo nuostatų prasmę, ir todėl iškraipė anksčiau pateiktus įrodymus,

                              iv.

                              Bendrasis Teismas nepaaiškino: 1) kodėl nereikia prižiūrėti nuotolinio darbo arba 2) kodėl visi nuotolinio darbo atitinka priežiūros reikalavimus ir nereikia papildomų priemonių (jei pripažintume, kad priežiūra reikalinga ir nuotoliniam darbui).

                  2.

                  Antrasis pagrindas dėl panaikinimo susijęs su aplinkybe, kad Bendrasis Teismas (jei teisingai nustatyti pasiūlymo priimtinumo teisiniai reikalavimai) pripažino, kad reikalavimas yra teisėtas, nors tik viena sąlyga (t. y. sąlyga dėl faktinių valandų skaičiaus) buvo tenkinama, nes (jo nuomone) ERCEA jos neginčijo. Todėl Bendrasis Teismas pažeidė:

                              i.

                              Reglamentus,

                              ii.

                              sutartims taikytinus teisės aktus,

                              iii.

                              tinkamo sprendimo motyvavimo reikalavimą, jei pripažintume kad kitas sąlygas taip pat vertino (ir tai darė sąmoningai),

                              iv.

                              bet kokiu atveju, atsižvelgiant į tai, kad vertino kitas sąlygas ir jas iš tikrųjų vertino netiesiogiai, pažeidė įrodinėjimo taisykles.

                  3.

                  Trečiasis pagrindas dėl panaikinimo susijęs su aplinkybe, kad Bendrasis Teismas nusprendė, jog darbo sutartis tarp APS ir mokslininkų leido nuotolinį darbą, todėl jis padarė šias klaidas:

                              i.

                              pažeidė sutarčių aiškinimo taisykles, kai darbo sutartis aiškino akivaizdžiai klaidingai ir nepriimtinai,

                              ii.

                              iškraipė reikšmingus įrodymus,

                              iii.

                              priėmė sprendimą, pateikdamas nepakankamus ir prieštaringus motyvus dėl reikšmingų bylai klausimų.

                  4.

                  Ketvirtasis pagrindas dėl panaikinimo susijęs su šiomis Bendrojo Teismo padarytomis klaidomis:

                              i.

                              neišnagrinėjo įprastos APS praktikos nuotolinio darbo srityje ir priimdamas sprendimą naudojosi vertinimo dalyku (aptariama darbo sutartimi). Todėl jo pateiktas motyvavimas yra nepakankamas ir akivaizdžiai nepagrįstas,

                              ii.

                              arba pažeidė įrodinėjimo ir sprendimo tinkamo motyvavimo taisykles nes visiškai nevertino, kokia buvo APS praktika jo darbuotojų nuotolinio darbo srityje ir nepateikė šiuo klausimu jokios informacijos.

         (1)  EU:T:2019:14.


title: Byla T-61/18: 2019 m. balandžio 4 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Rodriguez Prieto/Komisija (Viešoji tarnyba — Pareigūnai — Byla „Eurostatas“ — Nacionalinis baudžiamasis procesas — Bylos nutraukimas — Pagalbos prašymas — Informatorius — Nekaltumo prezumpcija — Ieškinys dėl žalos atlyginimo ir dėl panaikinimo)

text:
               27.5.2019

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 182/31

      2019 m. balandžio 4 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Rodriguez Prieto/Komisija
      (Byla T-61/18) (1)

      (Viešoji tarnyba - Pareigūnai - Byla „Eurostatas“ - Nacionalinis baudžiamasis procesas - Bylos nutraukimas - Pagalbos prašymas - Informatorius - Nekaltumo prezumpcija - Ieškinys dėl žalos atlyginimo ir dėl panaikinimo)
      (2019/C 182/35)
      Proceso kalba: prancūzų

         Šalys

         Ieškovas: Amador Rodriguez Prieto (Steinsel, Liuksemburgas), atstovaujamas advokatų S. Orlandi, T. Martin ir R. Garcia-Valdecasas y Fernandez

         Atsakovė: Europos Komisija, atstovaujama B. Mongin ir R. Striani

         Dalykas

      Pagal SESV 270 straipsnį pateiktas prašymas visų pirma priteisti ieškovo tariamai patirtos turtinės ir neturtinės žalos atlyginimą ir, subsidiariai, panaikinti 2017 m. kovo 28 d. Komisijos sprendimą atmesti ieškovo pagalbos prašymą.

         Rezoliucinė dalis

                  1.

                     Atmesti prašymus atlyginti žalą.

                  2.

                     Panaikinti 2017 m. kovo 28 d. Europos Komisijos sprendimą atmesti Amador Rodriguez Prieto pagalbos prašymą.

                  3.

                     Komisija padengia savo bylinėjimosi išlaidas ir iš jos priteisiamos A. Rodriguez Prieto patirtos bylinėjimosi išlaidos.

         (1)  OL C 134, 2018 4 16.


title: Byla T-373/18: 2019 m. balandžio 4 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje ABB/EUIPO (FLEXLOADER) (Europos Sąjungos prekių ženklas — Žodinio Europos Sąjungos prekių ženklo FLEXLOADER paraiška — Absoliutūs atmetimo pagrindai — Apibūdinamojo pobūdžio nebuvimas — Skiriamasis požymis — Reglamento (ES) 2017/1001 7 straipsnio 1 dalies b ir c punktai — Neologizmas — Nepakankamai tiesioginis ir konkretus ryšys su tam tikromis prekių ženklo paraiškoje nurodytomis prekėmis)

text:
               27.5.2019

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 182/32

      2019 m. balandžio 4 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje ABB/EUIPO (FLEXLOADER)
      (Byla T-373/18) (1)

      (Europos Sąjungos prekių ženklas - Žodinio Europos Sąjungos prekių ženklo FLEXLOADER paraiška - Absoliutūs atmetimo pagrindai - Apibūdinamojo pobūdžio nebuvimas - Skiriamasis požymis - Reglamento (ES) 2017/1001 7 straipsnio 1 dalies b ir c punktai - Neologizmas - Nepakankamai tiesioginis ir konkretus ryšys su tam tikromis prekių ženklo paraiškoje nurodytomis prekėmis)
      (2019/C 182/36)
      Proceso kalba: vokiečių

         Šalys

         Ieškovė: ABB AB (Vesterosas, Švedija), atstovaujama advokatų M. Hartmann ir S. Fröhlich

         Atsakovė: Europos Sąjungos intelektinės nuosavybės tarnyba, atstovaujama D. Hanf ir W. Schramek

         Dalykas

      Ieškinys dėl 2018 m. kovo 29 d. EUIPO pirmosios apeliacinės tarybos sprendimo (byla R 93/2018-1), susijusio su prašymu įregistruoti žodinį žymenį FLEXLOADER kaip Europos Sąjungos prekių ženklą.

         Rezoliucinė dalis

                  1.

                     Panaikinti 2018 m. kovo 29 d. Europos Sąjungos intelektinės nuosavybės tarnybos (EUIPO) pirmosios apeliacinės tarybos sprendimą (byla R 93/2018-1) tiek, kiek juo atsisakyta įregistruoti žodinį žymenį FLEXLOADER:

                              —

                                 „,padengimo drėkikliais, rišikliais, aliejais, tepalais arba dažomaisiais preparatais mechaniniams įrankiams“, priskirtiems prie 1957 m. birželio 15 d. Nicos sutarties dėl tarptautinės prekių ir paslaugų ženklų registravimo klasifikacijos 7 klasės, ir

                              —

                                 „elektroniniams erdvinių duomenų įvesties ir dorojimo įrenginiams, mikroprocesoriams, elektriniams įvesties ir išvesties įtaisams, kompaktiniams diskams, disketėms, magnetinėms juostoms ir puslaidininkių lustams, skirtiems techniniams duomenims saugoti“, priskirtiems prie Nicos sutarties 9 klasės.

                  2.

                     Atmesti likusią ieškinio dalį.

                  3.

                     ABB AB ir EUIPO padengia savo bylinėjimosi išlaidas.

         (1)  OL C 268, 2018 7 30.


title: Byla T-128/19: 2019 m. vasario 22 d. pareikštas ieškinys byloje Hemp Foods Australia/EUIPO — Cabrejos (Sativa)

text:
               27.5.2019

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 182/33

      2019 m. vasario 22 d. pareikštas ieškinys byloje Hemp Foods Australia/EUIPO — Cabrejos (Sativa)
      (Byla T-128/19)
      (2019/C 182/37)
      Kalba, kuria surašytas ieškinys: anglų

         Šalys

         Ieškovė: Hemp Foods Australia Pty Ltd (Sidnėjus, Australija), atstovaujama solisitorių M. Holah ir P. Brownlow

         Atsakovė: Europos Sąjungos intelektinės nuosavybės tarnyba (EUIPO)

         Kita procedūros Apeliacinėje taryboje šalis: César Raúl Dávila Cabrejos (Lima, Peru)

         Su procedūra EUIPO susijusi informacija

         Prekių ženklo, dėl kurio kilo ginčas, savininkė: ieškovė Bendrajame Teisme

         Prekių ženklas, dėl kurio kilo ginčas: tarptautinis prekių ženklas „Sativa“, kurio registracija galioja Europos Sąjungoje — Europos Sąjungoje galiojanti tarptautinė registracija Nr. 1 259 974

         Procedūra EUIPO: protesto procedūra

         Ginčijamas sprendimas: 2018 m. lapkričio 16 d. EUIPO antrosios apeliacinės tarybos sprendimas byloje R 1041/2018-2

         Reikalavimai

      Ieškovė Bendrojo Teismo prašo:

                  —

                  panaikinti ginčijamą sprendimą,

                  —

                  priteisti iš atsakovės bylinėjimosi išlaidas.

         Pagrindas, kuriuo remiamasi

                  —

                  Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) 2017/1001 8 straipsnio 1 dalies b punkto pažeidimas.


title: Byla T-172/19: 2019 m. kovo 22 d. pareikštas ieškinys byloje Cognac Ferrand/EUIPO (Pynimo ant butelio forma)

text:
               27.5.2019

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 182/34

      2019 m. kovo 22 d. pareikštas ieškinys byloje Cognac Ferrand/EUIPO (Pynimo ant butelio forma)
      (Byla T-172/19)
      (2019/C 182/38)
      Proceso kalba: prancūzų

         Šalys

         Ieškovė: Cognac Ferrand (Paryžius, Prancūzija), atstovaujama advokato D. Régnier

         Atsakovė: Europos Sąjungos intelektinės nuosavybės tarnyba (EUIPO)

         Su procedūra EUIPO susijusi informacija

         Prekių ženklas, dėl kurio kilo ginčas: erdvinio Sąjungos prekių ženklo (Pynimo ant butelio forma) paraiška — Registracijos paraiška Nr. 17 387 564.

         Ginčijamas sprendimas: 2019 m. sausio 7 d. EUIPO antrosios apeliacinės tarybos sprendimas byloje R 1640/2018-2.

         Reikalavimai

      Ieškovė Bendrojo Teismo prašo:

                  —

                  panaikinti ginčijamą sprendimą.

         Pagrindas, kuriuo remiamasi

                  —

                  Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) 2017/1001 7 straipsnio 1 dalies b punkto pažeidimas.


title: Byla T-178/19: 2019 m. kovo 20 d. pareikštas ieškinys byloje Kalai/Taryba

text:
               27.5.2019

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 182/34

      2019 m. kovo 20 d. pareikštas ieškinys byloje Kalai/Taryba
      (Byla T-178/19)
      (2019/C 182/39)
      Proceso kalba: prancūzų

         Šalys

         Ieškovas: Nader Kalai (Halifaksas, Kanada), atstovaujamas advokato G. Karouni

         Atsakovė: Europos Sąjungos Taryba

         Reikalavimai

      Ieškovas Bendrojo Teismo prašo:

                  —

                  panaikinti šiuos aktus, kiek jie susiję su ieškovu:

                              —

                              2019 m. sausio 21 d. Tarybos įgyvendinimo sprendimą (BUSP) 2019/87, kuriuo įgyvendinamas Sprendimas 2013/255/BUSP dėl ribojamųjų priemonių Sirijai;

                              —

                              2019 m. sausio 21 d. Tarybos įgyvendinimo reglamentą (ES) 2019/85, kuriuo įgyvendinamas Reglamentas (ES) Nr. 36/2012 dėl ribojamųjų priemonių, atsižvelgiant į padėtį Sirijoje;

                  —

                  priteisti iš Tarybos 2 000 000,00 eurų sumą ieškovo visai patirtai žalai atlyginti;

                  —

                  nurodyti Tarybai padengti savo ir ieškovo patirtas bylinėjimosi išlaidas, kurias pagal Bendrojo Teismo procedūros reglamento 134 straipsnį, pagal kurį bylinėjimosi išlaidos priteisiamos iš pralaimėjusios šalies, jis pasilieka teisę pagrįsti per procesą.

         Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

      Grįsdamas ieškinį ieškovas remiasi penkiais pagrindais.

                  1.

                  Pirmasis ieškinio pagrindas grindžiamas teisės į gynybą ir teisingo bylos nagrinėjimo pažeidimu. Šiuo klausimu ieškovas, remdamasis Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijos (toliau — Chartija) 47 straipsniu, Žmogaus teisių ir pagrindinių laisvių apsaugos konvencijos 6 ir 13 straipsniais ir Teisingumo Teismo jurisprudencija, nurodo, kad jis turėjo būti išklausytas prieš jam nustatant ribojamąsias priemones, ir kad dėl to nebuvo užtikrinta jo teisė į gynybą.

                  2.

                  Antrasis ieškinio pagrindas grindžiamas pareigos motyvuoti pažeidimu pagal SESV 296 straipsnio antrą pastraipą. Ieškovas kaltina Tarybą kad ši pasitenkino neaiškiais ir bendrais argumentais ir tiksliai bei konkrečiai nenurodė priežasčių, dėl kurių, naudodamasi savo diskrecija, mano, jog ieškovui turi būti taikomos nagrinėjamos ribojamosios priemonės. Taigi, nebuvo nurodyta nė viena konkreti ir objektyvi aplinkybė, dėl kurios priekaištaujama ieškovui ir kuri galėtų pateisinti nagrinėjamas priemones.

                  3.

                  Trečiasis ieškinio pagrindas grindžiamas akivaizdžia vertinimo klaida, nes Taryba savo motyvuose, pateiktuose pagrindžiant ribojamąsias priemones, rėmėsi aplinkybėmis, kurios aiškiai neturi faktinio pagrindo. Taigi nurodyti faktai neturi jokio rimto pagrindo.

                  4.

                  Ketvirtasis ieškinio pagrindas grindžiamas proporcingumo reikalavimo pažeidžiant pagrindines teises pažeidimu. Ieškovas mano, kad ginčijamos priemonės turi būti negaliojančios, nes yra neproporcingos deklaruojamam tikslui ir reiškia nepagrįstą kišimąsi į laisvę užsiimti verslu ir teisę į nuosavybę, įtvirtintas atitinkamai Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijos 16 ir 17 straipsniuose. Neproporcingumas išplaukia iš to, kad priemonės skirtos bet kokiai įtaką darančiai ekonominei veiklai, neatsižvelgiant į jokį kitą kriterijų.

                  5.

                  Penktasis ieškinio pagrindas grindžiamas nuosavybės teisės pažeidimu. Ieškovas, remdamasis Chartijos 17 ir 52 straipsniais, teigia, kad naudojimasis nuosavybės teise neginčijamai apribojamas lėšų įšaldymo priemone, todėl nagrinėjamu atveju ieškovui vykdant veiklą gautų lėšų įšaldymas būtinai yra neproporcingas Tarybos siekiamam tikslui.


title: Byla T-183/19: 2019 m. kovo 29 d. pareikštas ieškinys byloje Jalkh/Parlamentas

text:
               27.5.2019

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 182/36

      2019 m. kovo 29 d. pareikštas ieškinys byloje Jalkh/Parlamentas
      (Byla T-183/19)
      (2019/C 182/40)
      Proceso kalba: prancūzų

         Šalys

         Ieškovas: Jean-François Jalkh (Gretz-Armainvilliers, Prancūzija), atstovaujamas advokato F. Wagner

         Atsakovas: Europos Parlamentas

         Reikalavimai

      Ieškovas Bendrojo Teismo prašo:

                  —

                  panaikinti 2019 m. sausio 31 d. Europos Parlamento sprendimą dėl Darbo tvarkos taisyklių dalinio pakeitimo;

                  —

                  priteisti iš Europos Parlamento bylinėjimosi išlaidas.

         Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

      Grįsdamas ieškinį ieškovas remiasi penkiais pagrindais.

                  1.

                  Pirmasis ieškinio pagrindas: Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijos pažeidimas, nes ginčijamu pakeitimu diskriminuojama dėl kalbos, o tai lemia kalbų įvairovės principo nesilaikymą ir skatina Europos Parlamento narį iš Prancūzijos nevartoti savo gimtosios kalbos.

                  2.

                  Antrasis ieškinio pagrindas: Žmogaus teisių ir pagrindinių laisvių apsaugos konvencijos 14 straipsnio pažeidimas, nes naujosiomis Europos Parlamento darbo tvarkos taisyklėmis ieškovas, kuris yra prancūzakalbis, diskriminuojamas.

                  3.

                  Trečiasis ieškinio pagrindas: Europos Sąjungos sutarties pažeidimas. Šiuo aspektu ieškovas tvirtina, kad dėl prancūzų kalbos diskriminavimo naujosiomis Europos Parlamento darbo tvarkos taisyklėmis daroma žala kultūrinei ir kalbinei įvairovei šioje institucijoje.

                  4.

                  Ketvirtasis ieškinio pagrindas: pažeistas Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo 18 straipsnis, kuriuo garantuojamas daugiakalbystės principo laikymasis, taigi ir prancūzų kalbos vartojimas.

                  5.

                  Penktasis ieškinio pagrindas: 1958 m. balandžio 15 d. Tarybos reglamento Nr. 1, nustatančio kalbas, kurios turi būti vartojamos Europos ekonominėje bendrijoje (OL 17, 1958, p. 385; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 1 sk., 1 t., p. 3), pažeidimas.


title: Byla T-202/19: 2019 m. balandžio 4 d. pareikštas ieškinys byloje Knaus Tabbert/EUIPO — Carado (CaraTour)

text:
               27.5.2019

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 182/37

      2019 m. balandžio 4 d. pareikštas ieškinys byloje Knaus Tabbert/EUIPO — Carado (CaraTour)
      (Byla T-202/19)
      (2019/C 182/41)
      Kalba, kuria surašytas ieškinys: vokiečių

         Šalys

         Ieškovė: Knaus Tabbert GmbH (Jandelsbrunas, Vokietija), atstovaujama advokatės N. Maenz

         Atsakovė: Europos Sąjungos intelektinės nuosavybės tarnyba (EUIPO)

         Kita procedūros Apeliacinėje taryboje šalis: Carado GmbH (Algojaus Loitkirchas, Vokietija)

         Su procedūra EUIPO susijusi informacija

         Prekių ženklo, dėl kurio kilo ginčas, paraišką pateikęs asmuo: ieškovė

         Prekių ženklas, dėl kurio kilo ginčas: žodinis Sąjungos prekių ženklas „CaraTour“ — Registracijos paraiška Nr. 15 366 313

         Procedūra EUIPO: protesto procedūra

         Ginčijamas sprendimas: 2019 m. sausio 14 d. EUIPO penktosios apeliacinės tarybos sprendimas byloje R 506/2018-5

         Reikalavimai

      Ieškovė Bendrojo Teismo prašo:

                  —

                  panaikinti ginčijamą sprendimą,

                  —

                  atmesti 2016 m liepos 27 d. Carado GmbH protestą, grindžiamą Sąjungos prekių ženklu Nr. 4 935 334 ir Vokietijoje įregistruotu prekių ženklu Nr. 30 611 776 (Protesto procedūra Nr. B 2 742 784),

                  —

                  priteisti iš EUIPO bylinėjimosi išlaidas.

         Pagrindas, kuriuo remiamasi

                  —

                  Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) 2017/1001 8 straipsnio 1 dalies b punkto pažeidimas.


title: Byla T-203/19: 2019 m. balandžio 4 d. pareikštas ieškinys byloje Knaus Tabbert/EUIPO — Carado (CaraTwo)

text:
               27.5.2019

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 182/37

      2019 m. balandžio 4 d. pareikštas ieškinys byloje Knaus Tabbert/EUIPO — Carado (CaraTwo)
      (Byla T-203/19)
      (2019/C 182/42)
      Kalba, kuria surašytas ieškinys: vokiečių

         Šalys

         Ieškovė: Knaus Tabbert GmbH (Jandelsbrunas, Vokietija), atstovaujama advokatės N. Maenz

         Atsakovė: Europos Sąjungos intelektinės nuosavybės tarnyba (EUIPO)

         Kita procedūros Apeliacinėje taryboje šalis: Carado GmbH (Algojaus Loitkirchas, Vokietija)

         Su procedūra EUIPO susijusi informacija

         Prekių ženklo, dėl kurio kilo ginčas, paraišką pateikęs asmuo: ieškovė

         Prekių ženklas, dėl kurio kilo ginčas: žodinis Sąjungos prekių ženklas „CaraTwo“ — Registracijos paraiška Nr. 15 170 145

         Procedūra EUIPO: protesto procedūra

         Ginčijamas sprendimas: 2019 m. sausio 14 d. EUIPO penktosios apeliacinės tarybos sprendimas byloje R 851/2018-5

         Reikalavimai

      Ieškovė Bendrojo Teismo prašo:

                  —

                  panaikinti ginčijamą sprendimą,

                  —

                  atmesti visą 2016 m. liepos 27 d.Carado GmbH protestą, grindžiamą Sąjungos prekių ženklu Nr. 4 935 334 ir Vokietijos prekių ženklu Nr. 30 611 776 (protesto procedūra B 2 742 768);

                  —

                  priteisti iš EUIPO bylinėjimosi išlaidas.

         Pagrindas, kuriuo remiamasi

                  —

                  Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) 2017/1001 8 straipsnio 1 dalies b punkto pažeidimas.


title: Byla T-209/19: 2019 m. balandžio 5 d. pareikštas ieškinys byloje Armani/EUIPO — Invicta Watch Company of America (GLYCINE)

text:
               27.5.2019

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 182/38

      2019 m. balandžio 5 d. pareikštas ieškinys byloje Armani/EUIPO — Invicta Watch Company of America (GLYCINE)
      (Byla T-209/19)
      (2019/C 182/43)
      Kalba, kuria surašytas ieškinys: anglų

         Šalys

         Ieškovė: Giorgio Armani SpA (Milanas, Italija), atstovaujama advokatų J. Rether ir M. Kinkeldey

         Atsakovė: Europos Sąjungos intelektinės nuosavybės tarnyba (EUIPO)

         Kita procedūros Apeliacinėje taryboje šalis: Invicta Watch Company of America, Inc. (Holivudas, Florida, Jungtinės Amerikos Valstijos)

         Su procedūra EUIPO susijusi informacija

         Prekių ženklo, dėl kurio kilo ginčas, paraišką pateikęs asmuo: kita procedūros Apeliacinėje taryboje šalis

         Prekių ženklas, dėl kurio kilo ginčas: juodos ir baltos spalvų vaizdinio Europos Sąjungos prekių ženklo paraiška — Registracijos paraiška Nr. 15 910 301

         Procedūra EUIPO: protesto procedūra

         Ginčijamas sprendimas: 2019 m. vasario 4 d. EUIPO ketvirtosios apeliacinės tarybos sprendimas byloje R 578/2018-4

         Reikalavimai

      Ieškovė Bendrojo Teismo prašo:

                  —

                  panaikinti ginčijamą sprendimą,

                  —

                  priteisti iš atsakovės bylinėjimosi išlaidas.

         Pagrindas, kuriuo remiamasi

                  —

                  Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) 2017/1001 8 straipsnio 1 dalies b punkto pažeidimas.


title: Byla T-212/19: 2019 m. balandžio 8 d. pareikštas ieškinys byloje Apple/EUIPO (Liestukai)

text:
               27.5.2019

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 182/39

      2019 m. balandžio 8 d. pareikštas ieškinys byloje Apple/EUIPO (Liestukai)
      (Byla T-212/19)
      (2019/C 182/44)
      Proceso kalba: anglų

         Šalys

         Ieškovė: Apple Inc. (Kupertinas, Kalifornija, Jungtinės Valstijos), atstovaujama advokatų H. Hartwig ir A. von Mühlendahl

         Atsakovė: Europos Sąjungos intelektinės nuosavybės tarnyba (EUIPO)

         Su procedūra EUIPO susijusi informacija

         Dizainas, dėl kurio kilo ginčas: registracijos paraiška Nr. 3 012 707 -0004

         Ginčijamas sprendimas: 2019 m. sausio 7 d. EUIPO trečiosios apeliacinės tarybos sprendimas byloje R 2533/2017-3

         Reikalavimai

      Ieškovė Bendrojo Teismo prašo:

                  —

                  panaikinti ginčijamą sprendimą,

                  —

                  priteisti iš EUIPO bylinėjimosi išlaidas, įskaitant per procedūrą Apeliacinėje taryboje ieškovės patirtas išlaidas.

         Pagrindai, kuriais remiamasi

                  —

                  Komisijos reglamento (EB) Nr. 2245/2002 11 straipsnio 2 dalies, siejamos su Tarybos reglamento (EB) Nr. 6/2002 5 straipsniu, pažeidimas,

                  —

                  Komisijos reglamento (EB) Nr. 2245/2002 12 straipsnio 2 dalies, siejamos su Tarybos reglamento (EB) Nr. 6/2002 5 straipsniu, pažeidimas.


title: Byla T-214/19: 2019 m. balandžio 8 d. pareikštas ieškinys byloje Fleximed/EUIPO — docPrice (Fleximed)

text:
               27.5.2019

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 182/40

      2019 m. balandžio 8 d. pareikštas ieškinys byloje Fleximed/EUIPO — docPrice (Fleximed)
      (Byla T-214/19)
      (2019/C 182/45)
      Kalba, kuria surašytas ieškinys: vokiečių

         Šalys

         Ieškovė: Fleximed AG (Tryzenas, Lichtenšteinas), atstovaujama advokato M. Gail

         Atsakovė: Europos Sąjungos intelektinės nuosavybės tarnyba (EUIPO)

         Kita procedūros Apeliacinėje taryboje šalis: docPrice GmbH (Koblencas, Vokietija)

         Su procedūra EUIPO susijusi informacija

         Prekių ženklo, dėl kurio kilo ginčas, savininkė: ieškovė

         Prekių ženklas, dėl kurio kilo ginčas: žodinis Sąjungos prekių ženklas „Fleximed“ –Sąjungos prekių ženklas Nr. 12 025 771

         Procedūra EUIPO: anuliavimo procedūra

         Ginčijamas sprendimas: 2019 m. vasario 6 d. EUIPO ketvirtosios apeliacinės tarybos sprendimas byloje R 1121/2018-4

         Reikalavimai

      Ieškovė Bendrojo Teismo prašo:

                  —

                  panaikinti ginčijamą sprendimą,

                  —

                  priteisti iš EUIPO bylinėjimosi išlaidas.

         Pagrindas, kuriuo remiamasi

                  —

                  Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) 2017/1001 60 straipsnio 1 dalies a punkto, siejamo su 8 straipsnio 1 dalies b punktu, pažeidimas.


title: Byla C-405/16 P: 2019 m. kovo 28 d. Teisingumo Teismo (trečioji kolegija) sprendimas byloje Vokietijos Federacinė Respublika/Europos Komisija (Apeliacinis skundas — Valstybės pagalba — Pagalba, suteikta tam tikromis iš dalies pakeisto Vokietijos atsinaujinančiųjų energijos išteklių įstatymo (2012 m. EEG įstatymas) nuostatomis — Pagalba EEG elektros energijos gamintojams ir sumažintas EEG papildomas mokestis daug energijos vartojančioms įmonėms — Sprendimas, kuriuo pagalba pripažįstama iš dalies nesuderinama su vidaus rinka — Sąvoka „valstybės pagalba“ — Pranašumas — Valstybės ištekliai — Išteklių viešoji kontrolė — Elektros energijos vartojimo mokesčiui prilyginama priemonė)

text:
               3.6.2019

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 187/3

      2019 m. kovo 28 d. Teisingumo Teismo (trečioji kolegija) sprendimas byloje Vokietijos Federacinė Respublika/Europos Komisija
      (Byla C-405/16 P) (1)

      (Apeliacinis skundas - Valstybės pagalba - Pagalba, suteikta tam tikromis iš dalies pakeisto Vokietijos atsinaujinančiųjų energijos išteklių įstatymo (2012 m. EEG įstatymas) nuostatomis - Pagalba EEG elektros energijos gamintojams ir sumažintas EEG papildomas mokestis daug energijos vartojančioms įmonėms - Sprendimas, kuriuo pagalba pripažįstama iš dalies nesuderinama su vidaus rinka - Sąvoka „valstybės pagalba“ - Pranašumas - Valstybės ištekliai - Išteklių viešoji kontrolė - Elektros energijos vartojimo mokesčiui prilyginama priemonė)
      (2019/C 187/03)
      Proceso kalba: vokiečių

         Šalys

         Apeliantė: Vokietijos Federacinė Respublika, atstovaujama T. Henze ir R. Kanitz, padedamų advokato T. Lübbig,

         Kita proceso šalis: Europos Komisija, atstovaujama K. Herrmann ir T. Maxian Rusche

         Rezoliucinė dalis

                  1.

                  Panaikinti 2016 m. gegužės 10 d. Europos Sąjungos Bendrojo Teismo sprendimą Vokietija/Komisija (T-47/15, EU:T:2016:281).

                  2.

                  Panaikinti 2014 m. lapkričio 25 d. Komisijos sprendimą (ES) 2015/1585 dėl pagalbos schemos SA.33995 (2013/C) (ex 2013/NN) (kurią Vokietija įgyvendino siekdama paremti iš atsinaujinančiųjų energijos išteklių pagamintą elektros energiją ir daug energijos vartojančias įmones).

                  3.

                  Priteisti iš Europos Komisijos bylinėjimosi išlaidas, patirtas tiek apeliaciniame procese, tiek procese pirmojoje instancijoje.

         (1)  OL C 326, 2016 9 5.


title: Sujungtos bylos C-487/17–C-489/17: 2019 m. kovo 28 d. Teisingumo Teismo (dešimtoji kolegija) sprendimas (Corte suprema di cassazione (Italija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) baudžiamosiose bylose prieš Alfonso Verlezza ir kt. (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą — Aplinka — Direktyva 2008/98/EB ir Sprendimas 2000/532/EB — Atliekos — Atliekų priskyrimas prie pavojingųjų atliekų — Atliekos, kurioms gali būti priskirti ir pavojingųjų, ir nepavojingųjų atliekų kodai)

text:
               3.6.2019

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 187/17

      2019 m. kovo 28 d. Teisingumo Teismo (dešimtoji kolegija) sprendimas (Corte suprema di cassazione (Italija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) baudžiamosiose bylose prieš Alfonso Verlezza ir kt.
      (Sujungtos bylos C-487/17–C-489/17) (1)

      (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą - Aplinka - Direktyva 2008/98/EB ir Sprendimas 2000/532/EB - Atliekos - Atliekų priskyrimas prie pavojingųjų atliekų - Atliekos, kurioms gali būti priskirti ir pavojingųjų, ir nepavojingųjų atliekų kodai)
      (2019/C 187/19)
      Proceso kalba: italų

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Corte suprema di cassazione

         Šalys pagrindinėse baudžiamosiose bylose

      Alfonso Verlezza, Riccardo Traversa, Irene Cocco, Francesco Rando, Carmelina Scaglione, Francesco Rizzi, Antonio Giuliano, Enrico Giuliano, Refecta Srl, E. Giovi Srl, Vetreco Srl, SE.IN Srl

         Rezoliucinė dalis

                  1.

                  2008 m. lapkričio 19 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2008/98/EB dėl atliekų ir panaikinančios kai kurias direktyvas, iš dalies pakeistos 2014 m. gruodžio 18 d. Komisijos reglamentu (ES) Nr. 1357/2014, III priedas ir 2000 m. gegužės 3 d. Komisijos sprendimo 2000/532/EB, keičiančio Sprendimą 94/3/EB, nustatantį atliekų sąrašą pagal Tarybos direktyvos 75/442/EEB dėl atliekų 1 straipsnio a dalį [punktą], ir Tarybos sprendimą 94/904/EB, nustatantį pavojingų atliekų sąrašą pagal Tarybos direktyvos 91/689/EEB dėl pavojingų medžiagų [atliekų] 1 straipsnio 4 dalį, iš dalies pakeisto 2014 m. gruodžio 18 d. Komisijos sprendimu 2014/955/ES, priedas turi būti aiškinami taip, kad atliekų, kurioms gali būti priskirti tiek pavojingųjų, tiek nepavojingųjų atliekų kodai, bet kurių sudėtis iš anksto nežinoma, turėtojas, atsižvelgdamas į šį priskyrimą, turi nustatyti minėtą atliekų sudėtį ir ištirti, ar jos turi pavojingųjų medžiagų, siekiant nustatyti, ar tos atliekos turi pavojingųjų savybių, ir šiuo tikslu gali paimti ėminius, atlikti chemines analizes ir bandymus, numatytus 2008 m. gegužės 30 d. Komisijos reglamente (EB) Nr. 440/2008, nustatančiame bandymų metodus pagal Europos Parlamento ir Tarybos reglamentą (EB) Nr. 1907/2006 dėl cheminių medžiagų registracijos, įvertinimo, autorizacijos ir apribojimų (REACH), arba bet kuriuos kitus ėminius, chemines analizes ir bandymus, pripažintus tarptautiniu lygmeniu.

                  2.

                  Atsargumo principą reikia aiškinti taip, kad, kai atlikus kiek įmanoma išsamesnį pavojaus įvertinimą atsižvelgiant į konkretaus atvejo aplinkybes, atliekų, kurioms galima priskirti tiek pavojingųjų, tiek nepavojingųjų atliekų kodus, turėtojui praktiškai neįmanoma nustatyti pavojingų medžiagų buvimo arba įvertinti minėtų atliekų pavojingųjų savybių, šios atliekos turi būti priskiriamos prie pavojingųjų atliekų.

         (1)  OL C 374, 2017 11 6.


title: Byla C-275/19: 2019 m. balandžio 2 d. Supremo Tribunal de Justiça (Portugalija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Sportingbet PLC, Internet Opportunity Entertainment Ltd/Santa Casa da Misericórdia de Lisboa, Sporting Club de Braga, Sporting Club de Braga — Futebol, SAD

text:
               17.6.2019

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 206/34

      2019 m. balandžio 2 d. Supremo Tribunal de Justiça (Portugalija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Sportingbet PLC, Internet Opportunity Entertainment Ltd/Santa Casa da Misericórdia de Lisboa, Sporting Club de Braga, Sporting Club de Braga — Futebol, SAD
      (Byla C-275/19)
      (2019/C 206/39)
      Proceso kalba: portugalų

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Supremo Tribunal de Justiça

         Šalys pagrindinėje byloje

         Kasatorės ir atsakovės: Sportingbet PLC, Internet Opportunity Entertainment Ltd

         Kitos atsakovės: Santa Casa da Misericórdia de Lisboa, Sporting Club de Braga, Sporting Club de Braga — Futebol, SAD

         Prejudiciniai klausimai

                  1.

                  Atsižvelgiant į tai, kad Portugalijos valstybė neinformavo Komisijos apie 1989 m. gruodžio 2 d. Dekrete-įstatyme Nr. 422/89 įtvirtintus techninius reglamentus, ar tokios normos, ypač pirmiau nurodyti 3 straipsnis (nurodyta jo redakcija) ir 9 straipsnis, yra netaikytinos ir ar privatūs asmenys gali remtis jų netaikymu?

                  2.

                  Atsižvelgiant į tai, kad Portugalijos valstybė neinformavo Europos Komisijos apie 2003 m. lapkričio 8 d. Dekrete-įstatyme Nr. 282/2003 įtvirtintus techninius reglamentus, ar minėtos normos, ypač pirmiau nurodyti 2 ir 3 straipsniai, neturi būti taikomos paslaugų teikėjams Portugalijoje?


title: Byla C-282/19: 2019 m. balandžio 3 d. Tribunale di Napoli (Italija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje YT ir kt./Ministero dell’Istruzione, dell’Università e della Ricerca; Ufficio Scolastico Regionale per la Campania

text:
               17.6.2019

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 206/36

      2019 m. balandžio 3 d. Tribunale di Napoli (Italija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje YT ir kt./Ministero dell’Istruzione, dell’Università e della Ricerca; Ufficio Scolastico Regionale per la Campania
      (Byla C-282/19)
      (2019/C 206/41)
      Proceso kalba: italų

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Tribunale di Napoli

         Šalys pagrindinėje byloje

         Ieškovai: YT ir kt.

         Atsakovai: Ministero dell’Istruzione, dell’Università e della Ricerca; Ufficio Scolastico Regionale per la Campania

         Prejudiciniai klausimai

                  1)

                  Ar skirtingas požiūris, taikomas tiktai tikybos mokytojams, kaip antai ieškovams, yra diskriminacija dėl religinių priežasčių, kaip tai suprantama pagal Nicos chartijos 21 straipsnį ir Direktyvą 2000/78/EB (1), t. y. ar aplinkybė, kad darbuotojo jau turimas tinkamumo patvirtinimas gali būti atšauktas, yra pakankama priežastis katalikų tikybos mokytojus, kaip antai ieškovus, traktuoti kitaip nei kitus mokytojus, ir netaikyti nė vienos 1999 m. birželio 28 d. Tarybos direktyvos 1999/70/EB dėl ETUC, UNICE ir CEEP bendrojo susitarimo dėl darbo pagal terminuotas sutartis priede išdėstyto 1999 m. kovo 18 d. sudaryto Bendrojo susitarimo (2) dėl darbo pagal terminuotas sutartis 5 punkte numatytos piktnaudžiavimo prevencijos priemonės?

                  2)

                  Jeigu pagal Direktyvos 2000/78/EB 2 straipsnio 2 dalies a punktą ir pagal Nicos chartiją būtų pripažinta tiesioginė diskriminacija dėl religijos (1 straipsnis), reikėtų, kad Teisingumo Teismas atsakytų, kokiomis priemonėmis nacionalinis teismas galėtų pašalinti jos padarinius, atsižvelgdamas į tai, kad visi mokytojai, išskyrus katalikų tikybos mokytojus, pagal Įstatymą Nr. 107/15 buvo įtraukti į specialų įdarbinimo planą, ir užtikrinti, kad jie būtų priimti nuolatiniam darbui pagal neterminuotas darbo sutartis, taigi ar šis teismas turėtų nustatyti neterminuotus darbo santykius su valdžios institucija atsakove?

                  3)

                  Ar Direktyvoje 1999/70/EB išdėstyto Bendrojo susitarimo 5 punktas turėtų būti aiškinamas taip, kad pagal jį yra draudžiamas toks nacionalinės teisės aktas, kaip aptariamas šioje byloje, pagal kurį darbo santykius reglamentuojančios bendrosios teisės normos, kuriose už piktnaudžiavimą paeiliui sudarant terminuotas darbo sutartis numatoma sankcija — automatiškai pakeisti terminuotą darbo sutartį neterminuota, kai darbo santykiai tęsiasi po konkrečios datos — nėra taikomos mokyklinio ugdymo sektoriui, būtent katalikų tikybos mokytojams, todėl galima paeiliui sudaryti terminuotas darbo sutartis neribotą laiką; visų pirma, ar būtiną susitarimą su vyskupu ordinaru galima laikyti objektyvia priežastimi, kaip tai suprantama pagal Bendrojo susitarimo 5 punkto 1 dalies a papunktį, ar, atvirkščiai, ši aplinkybė pagal Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijos 21 straipsnį turi būti laikoma draudžiama diskriminacija?

                  4)

                  Jeigu į 3 klausimą būtų atsakyta teigiamai, ar pagal Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijos 21 straipsnį, Direktyvoje 1999/70/EB išdėstyto Bendrojo susitarimo 4 punktą ir (arba) Direktyvos 2000/78/EB 1 straipsnį leidžiama netaikyti nuostatų, pagal kurias terminuota darbo sutartis negali būti automatiškai pakeičiama neterminuota darbo sutartimi, jeigu darbo santykiai tęsiasi po konkrečios datos?

         (1)  2000 m. lapkričio 27 d. Tarybos direktyva 2000/78/EB, nustatanti vienodo požiūrio užimtumo ir profesinėje srityje bendruosius pagrindus (OL L 303, 2000, p. 16; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių kalba, 5 sk., 4 t., p. 79).

         (2)  OL L 175, 1999, p. 43.


title: Byla C-768/18: 2018 m. gruodžio 7 d. Michal Harvilik — HYDRA pateiktas apeliacinis skundas dėl 2018 m. rugsėjo 25 d. Bendrojo Teismo (penktoji kolegija) priimtos nutarties byloje T-365/18 Michal Harvilik — HYDRA/Čekijos Respublika, Europos Žmogaus Teisių Teismas

text:
               2019 6 24

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 213/2

      2018 m. gruodžio 7 d. Michal Harvilik — HYDRA pateiktas apeliacinis skundas dėl 2018 m. rugsėjo 25 d. Bendrojo Teismo (penktoji kolegija) priimtos nutarties byloje T-365/18 Michal Harvilik — HYDRA/Čekijos Respublika, Europos Žmogaus Teisių Teismas
      (Byla C-768/18)
      (2019/C 213/02)
      Proceso kalba: slovakų

         Šalys

         Apeliantas: Michal Harvilik — HYDRA, atstovaujamas advokato A. Wagner

         Kitos proceso šalys: Čekijos Respublika, Europos Žmogaus Teisių Teismas
      2019 m. kovo 19 d. nutartimi Teisingumo Teismas (septintoji kolegija) atmetė apeliacinį skundą kaip nepriimtiną.


title: Byla C-190/19: 2019 m. vasario 27 d. Amtsgericht Hamburg (Vokietija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje MG, NH/Germanwings GmbH

text:
               2019 6 24

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 213/5

      2019 m. vasario 27 d. Amtsgericht Hamburg (Vokietija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje MG, NH/Germanwings GmbH
      (Byla C-190/19)
      (2019/C 213/05)
      Proceso kalba: vokiečių

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

         Amtsgericht Hamburg

         Šalys pagrindinėje byloje

         Ieškovai: MG, NH

         Atsakovė: Germanwings GmbH

         Prejudicinis klausimas

      Ar teisė į kompensaciją pagal Reglamento (EB) Nr. 261/2004 (1) 7 straipsnį taikoma ir tuo atveju, kai keleivis dėl palyginti nedidelio vėlavimo atvykti nesuspėja į tiesioginį jungiamąjį skrydį ir todėl į galutinę paskirties vietą atvyksta mažiausiai trimis valandomis vėliau, jei abu skrydžius vykdė skirtingi oro vežėjai, o skrydžio rezervaciją patvirtino skrydžius savo klientui parinkusi kelionių agentūra?

         (1)  2004 m. vasario 11 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (EB) Nr. 261/2004, nustatantis bendras kompensavimo ir pagalbos keleiviams taisykles atsisakymo vežti ir skrydžių atšaukimo arba atidėjimo ilgam laikui atveju, panaikinantis Reglamentą (EEB) Nr. 295/91 (OL L 46, 2004, p. 1; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 7 sk., 8 t., p. 10).


title: Byla C-220/19: 2019 m. kovo 11 d. Tribunal Superior de Justicia de la Comunidad Valenciana (Ispanija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Promociones Oliva Park S.L./Tribunal Económico Administrativo Regional (TEAR) de la Comunidad Valenciana

text:
               2019 6 24

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 213/6

      2019 m. kovo 11 d. Tribunal Superior de Justicia de la Comunidad Valenciana (Ispanija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Promociones Oliva Park S.L./Tribunal Económico Administrativo Regional (TEAR) de la Comunidad Valenciana
      (Byla C-220/19)
      (2019/C 213/06)
      Proceso kalba: ispanų

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

         Tribunal Superior de Justicia de la Comunidad Valenciana

         Šalys pagrindinėje byloje

         Pareiškėja: Promociones Oliva Park S.L.

         Atsakovas: Tribunal Económico Administrativo Regional (TEAR) de la Comunidad Valenciana

         Prejudiciniai klausimai

                  1.

                  Pirmasis klausimas: ar Direktyvos 2008/118/EB (1) 1 straipsnio 2 dalis aiškintina taip, kad pagal ją draudžiama taikyti nominaliai tiesioginį mokestį, tokį, kaip IVPEE, ir prieštaraujama jo taikymui — mokestį, kuris, atsižvelgiant į jo tikrąjį pobūdį, yra netiesioginis konkretaus tikslo neturintis mokestis, skirtas išskirtinai jį surinkti, nors jo kvalifikavimas pagal nacionalinę teisę negali būti viršesnis už ES teisės, pagal kurią ji reglamentuojama vadovaujantis šios teisinės sistemos tikslais ir atsižvelgiant į objektyvias šio mokesčio ypatybes, aiškinimą?

                  2.

                  Antrasis klausimas: ar, nepaisant to, kad IVPEE kvalifikuojamas kaip aplinkosaugos mokestis, jo taikymo esminis tikslas yra jo surinkimas, tokia pat tvarka apmokestinant elektros energijos gamybos veiklą ir jos įdiegimo į elektros sistemą veiklą, nepaisant šios energijos stiprumo ir poveikio aplinkai, pažeidžiant Direktyvos 2009/28/EB (2) 1 straipsnį ir 3 straipsnio 1 ir 2 dalis bei 3 dalies a punktą, siejamą su 2 straipsnio k punktu?

                  3.

                  Trečiasis klausimas: ar aiškintina, kad pagal laisvos konkurencijos ir skatinimo naudoti atsinaujinančių išteklių energiją principus draudžiama taikyti IVPEE, nes jį taikant leidžiama vienodai apmokestinti neatsinaujinančių išteklių energiją ir pagaminamą iš atsinaujinančių išteklių, diskriminuojant pastaruosius ir pažeidžiant paramos sistemą, numatytą Direktyvos 2009/28/EB 2 straipsnio k punkte ir kituose atitinkamuose?

                  4.

                  Ketvirtasis klausimas: galiausiai, ar pagal minėtą laisvos konkurencijos principą ir Direktyvos 2009/72/EB (3) 32, 33 bei 34 straipsnius (VIII skyrius „Prieigos prie sistemos organizavimas“) draudžiama taikyti IVPEE, laikant, kad jo taikymas leidžia pozityviai diskriminuoti ne nacionalinius elektros energijos gamintojus Ispanijos gamintojų nenaudai, iškraipant vidaus elektros energijos rinką ir prieigą prie sistemos?

         (1)  2008 m. gruodžio 16 d. Tarybos direktyva 2008/118/EB dėl bendros akcizų tvarkos, panaikinanti Direktyvą 92/12/EEB (OL L 9, 2009, p. 12).

         (2)  2009 m. balandžio 23 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2009/28/EB dėl skatinimo naudoti atsinaujinančių išteklių energiją, iš dalies keičianti bei vėliau panaikinanti direktyvas 2001/77/EB ir 2003/30/EB (OL L 140, 2009, p. 16).

         (3)  2009 m. liepos 13 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2009/72/EB dėl elektros energijos vidaus rinkos bendrųjų taisyklių, panaikinanti Direktyvą 2003/54/EB (OL L 211, 2009, p. 55).


title: Byla C-227/19: 2019 m. kovo 14 d. Landesverwaltungsgericht Steiermark (Austrija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje DX

text:
               2019 6 24

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 213/7

      2019 m. kovo 14 d. Landesverwaltungsgericht Steiermark (Austrija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje DX
      (Byla C-227/19)
      (2019/C 213/07)
      Proceso kalba: vokiečių

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

         Landesverwaltungsgericht Steiermark

         Šalys pagrindinėje byloje

         Pareiškėja: DX

         Atsakovas: Bürgermeister der Stadt Graz (Graco meras)

         dalyvaujant: Finanzpolizei

         Prejudiciniai klausimai

                  1.

                  Ar SESV 56 straipsnį ir 1996 m. gruodžio 16 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvą 96/71/EB dėl darbuotojų komandiravimo paslaugų teikimo sistemoje (1), taip pat 2014 m. gegužės 15 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvą 2014/67/ES dėl Direktyvos 96/71/EB vykdymo užtikrinimo (2) reikia aiškinti taip, kad jiems prieštarauja nacionalinė norma, kuria už formalių pareigų pažeidimus darbuotojų darbo kitoje valstybėje atveju, pavyzdžiui, už darbo užmokesčio dokumentų neturėjimą arba už nepateikiamą pranešimą Centrinei koordinavimo tarnybai, nustatomos labai didelės baudos, visų pirma didelės minimalios baudos, kurios už kiekvieną atitinkamą darbuotoją skiriamos kumuliatyviai?

                  2.

                  Jei į pirmąjį klausimą nebūtų atsakyta teigiamai:
                  Ar SESV 56 straipsnį ir direktyvas 96/71/EB ir 2014/67/ES reikia aiškinti taip, kad jiems prieštarauja kumuliacinių baudų be jokių absoliučių viršutinių ribų skyrimas už formalių pareigų pažeidimus darbuotojų darbo kitoje valstybėje atveju?

         (1)  OL L 18, 1997, p. 1; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 5 sk., 2 t., p. 431.

         (2)  2014 m. gegužės 15 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2014/67/ES dėl Direktyvos 96/71/EB dėl darbuotojų komandiravimo paslaugų teikimo sistemoje vykdymo užtikrinimo ir kuria iš dalies keičiamas Reglamentas (ES) Nr. 1024/2012 dėl administracinio bendradarbiavimo per Vidaus rinkos informacinę sistemą (OL L 159, 2014, p. 11).


title: Byla C-245/19: 2019 m. kovo 20 d. Cour administrative (Liuksemburgas) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Liuksemburgo Didžioji Hercogystė/B

text:
               2019 6 24

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 213/8

      2019 m. kovo 20 d. Cour administrative (Liuksemburgas) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Liuksemburgo Didžioji Hercogystė/B
      (Byla C-245/19)
      (2019/C 213/08)
      Proceso kalba: prancūzų

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

         Cour administrative

         Šalys pagrindinėje byloje

         Apeliantė: Liuksemburgo Didžioji Hercogystė

         Kita apeliacinio proceso šalis: B

         Prejudiciniai klausimai

                  1.

                  Ar Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijos 7, 8 straipsnius ir 52 straipsnio 1 dalį, galimai siejant juos su Chartijos 47 straipsniu, reikia aiškinti taip, kad jais draudžiami valstybės narės teisės aktai, kuriais, pagal keitimosi informacija gavus prašymą tvarką, nustatytą pirmiausia siekiant įgyvendinti 2011 m. vasario 15 d. Tarybos direktyvą 2011/16/ES dėl administracinio bendradarbiavimo apmokestinimo srityje ir panaikinančią Direktyvą 77/799/EEB (1), informaciją turinčiam trečiajam asmeniui neleidžiama pateikti jokio skundo, įskaitant, be kita ko, skundą teismui, dėl sprendimo, kuriuo tos valstybės narės kompetentinga institucija jį įpareigoja pateikti informaciją siekiant patenkinti kitos valstybės narės prašymą keistis informacija?

                  2.

                  Jeigu į pirmąjį klausimą būtų atsakyta teigiamai, ar Direktyvos 2011/16 1 straipsnio 1 dalį ir 5 straipsnį reikia aiškinti, prireikus atsižvelgiant į EBPO pavyzdinės sutarties dėl apmokestinimo 26 straipsnio aiškinimo kintamąjį pobūdį, taip, kad prašymas keistis informacija, kartu prašomos valstybės narės kompetentingos institucijos sprendimas įpareigoti pateikti informaciją, kuriuo patenkinamas šis prašymas, atitinka akivaizdaus numatomo reikalingumo trūkumo nebuvimo kriterijų, jeigu prašančioji valstybė narė nurodo atitinkamo mokesčių mokėtojo tapatybę, laikotarpį, dėl kurio prašančioje valstybėje narėje atliekamas tyrimas, ir nurodytą informaciją turinčio asmens tapatybę, kartu prašant nenurodytos, bet pagal kriterijus apibrėžtos informacijos, susijusios su sutartimis, sąskaitomis ir atitinkamais mokėjimais, pirma, atsižvelgiant į tai, kad tas sutartis sudarė nustatytas informacijos turėtojas, antra, į tų sutarčių taikymą atitinkamais mokestiniais metais, dėl kurių prašančios valstybės narės institucijos atlieka tyrimą ir, trečia, jų ryšį su atitinkamu nustatytu mokesčiu mokėtoju?

         (1)  OL L 64, 2011, p. 1.


title: Byla C-246/19: 2019 m. kovo 20 d. Cour administrative (Liuksemburgas) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Liuksemburgo Didžioji Hercogystė/B, C, D, F.C.

text:
               2019 6 24

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 213/9

      2019 m. kovo 20 d. Cour administrative (Liuksemburgas) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Liuksemburgo Didžioji Hercogystė/B, C, D, F.C.
      (Byla C-246/19)
      (2019/C 213/09)
      Proceso kalba: prancūzų

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

         Cour administrative

         Šalys pagrindinėje byloje

         Apeliantė: Liuksemburgo Didžioji Hercogystė

         Kitos apeliacinio proceso šalys: B, C, D, F.C.

         Kita šalis: A

         Prejudiciniai klausimai

                  1.

                  Ar Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijos 7, 8 straipsnius ir 52 straipsnio 1 dalį, galimai siejant juos su Chartijos 47 straipsniu, reikia aiškinti taip, kad jais draudžiami valstybės narės teisės aktai, kuriais, pagal keitimosi informacija gavus prašymą tvarką, nustatytą pirmiausia siekiant įgyvendinti 2011 m. vasario 15 d. Tarybos direktyvą 2011/16/ES dėl administracinio bendradarbiavimo apmokestinimo srityje ir panaikinančią Direktyvą 77/799/EEB (1), mokesčių mokėtojui, dėl kurio prašančiojoje valstybėje narėje atliekamas tyrimas, ir atitinkamam trečiajam asmeniui neleidžiama pateikti jokio skundo, įskaitant, be kita ko, skundą teismui, dėl sprendimo, kuriuo tos valstybės narės kompetentinga institucija informaciją turintį asmenį įpareigoja pateikti informaciją siekiant patenkinti kitos valstybės narės prašymą keistis informacija?

                  2.

                  Jeigu į pirmąjį klausimą būtų atsakyta teigiamai, ar Direktyvos 2011/16 1 straipsnio 1 dalį ir 5 straipsnį reikia aiškinti, prireikus atsižvelgiant į EBPO pavyzdinės sutarties dėl apmokestinimo 26 straipsnio aiškinimo kintamąjį pobūdį, taip, kad prašymas keistis informacija, kartu prašomos valstybės narės kompetentingos institucijos sprendimas įpareigoti pateikti informaciją, kuriuo patenkinamas šis prašymas, atitinka akivaizdaus numatomo reikalingumo trūkumo nebuvimo kriterijų, jeigu prašančioji valstybė narė nurodo atitinkamo mokesčių mokėtojo tapatybę, laikotarpį, dėl kurio prašančiojoje valstybėje narėje atliekamas tyrimas, ir nurodytą informaciją turinčio asmens tapatybę, kartu prašant nenurodytos, bet pagal kriterijus apibrėžtos informacijos, susijusios su banko sąskaitomis ir finansiniu turtu, pirma, atsižvelgiant į tai, kad tą informaciją turi nustatytas informacijos turėtojas, antra, į mokestinius metus, dėl kurių prašančiosios valstybės narės institucijos atlieka tyrimą ir, trečia, jų ryšį su atitinkamu nustatytu mokesčiu mokėtoju?

         (1)  OL L 64, 2011, p. 1.


title: Byla C-248/19: 2019 m. kovo 20 d. pareikštas ieškinys byloje Europos Komisija/Kipro Respublika

text:
               2019 6 24

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 213/10

      2019 m. kovo 20 d. pareikštas ieškinys byloje Europos Komisija/Kipro Respublika
      (Byla C-248/19)
      (2019/C 213/10)
      Proceso kalba: graikų

         Šalys

         Ieškovė: Europos Komisija, atstovaujama D. Triantafyllou ir E. Manhaeve

         Atsakovė: Kipro Respublika

         Ieškovės reikalavimai

      Ieškovė Teisingumo Teismo prašo:

                  —

                  Pripažinti, kad

                              —

                              neužtikrinusi, kad 31 aglomeracijoje (Aradippou, Ipsonas, Dali, Varoklini, Deryneia, Sotira, Xylofagou, Pervolia, Kolossi, Poli Chrysochous, Leivadia, Dromolaxia, Pera Chorio-Nisou, Liopetri, Avgorou, Paliometocho, Kiti, Frenaros, Ormideia, Kokkinotrimithia, Trachoni, Episkopi, Xylotympou, Pano Polemidia, Pyla, Lympia, Parekklisia, Kakopetria, Achna, Meneou ir Pyrgos) būtų miesto nuotėkų surinkimo sistemos, kaip numatyta Direktyvos 91/271/EEB (1) 3 straipsnyje ir I priedo A dalyje, ir

                              —

                              neužtikrinusi, kad tose aglomeracijose į nuotėkų surinkimo sistemas patenkančioms miesto nuotėkoms, prieš jas išleidžiant į vandens telkinius, būtų taikomas antrinis arba jam prilygstantis valymas, kaip numatyta Direktyvos 91/271/EEB 4, 10 ir 15 straipsniuose ir I priedo B ir D dalyse,
                              Kipro Respublika neįvykdė įsipareigojimų pagal Direktyvos 91/271/EEB dėl miesto nuotėkų valymo 3, 4, 10 ir 15 straipsnius ir I priedą;

                  —

                  priteisti iš Kipro Respublikos bylinėjimosi išlaidas.

         Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

                  1.

                  Neįrengusi integruotos ir veikiančios nuotėkų surinkimo sistemos keturiose aglomeracijose, kurių gyventojų skaičius viršija 10 000, Kipro Respublika nesilaikė Direktyvoje 91/271/EEB dėl miesto nuotėkų valymo nustatyto galutinio termino, kuris baigėsi 2012 m. gruodžio 31 d. (pratęsus jį Aktu dėl Kipro Respublikos stojimo į Europos Sąjungą), kiek tai susiję su nuotėkų surinkimu (3 straipsnis) ir atitinkamai antriniu valymu (4 straipsnis), taip pat tokio valymo įrenginiais ir kontrole (10 ir 15 straipsniai).

                  2.

                  Neįrengusi integruotos ir veikiančios nuotėkų surinkimo sistemos 27 aglomeracijose, kurių gyventojų skaičius siekia nuo 2 000 iki 10 000, Kipro Respublika nesilaikė Direktyvoje 91/271/EEB dėl miesto nuotėkų valymo nustatyto galutinio termino, kuris baigėsi 2012 m. gruodžio 31 d. (pratęsus jį Aktu dėl Kipro Respublikos stojimo į Europos Sąjungą), kiek tai susiję su nuotėkų surinkimu (3 straipsnis) ir atitinkamai antriniu valymu (4 straipsnis), taip pat tokio valymo įrenginiais ir kontrole (10 ir 15 straipsniai).

         (1)  1991 m. gegužės 21 d. Tarybos direktyva 91/271/EEB dėl miesto nuotėkų valymo (OL L 135, 1991, p. 40; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 15 sk., 2 t., p. 26).


title: Byla C-256/19: 2019 m. kovo 26 d. Verwaltungsgericht Wien (Austrija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje S.A.D. Maler und Anstreicher OG

text:
               2019 6 24

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 213/11

      2019 m. kovo 26 d. Verwaltungsgericht Wien (Austrija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje S.A.D. Maler und Anstreicher OG
      (Byla C-256/19)
      (2019/C 213/11)
      Proceso kalba: vokiečių

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

         Verwaltungsgericht Wien

         Šalys pagrindinėje byloje

         Pareiškėja: S.A.D. Maler und Anstreicher OG

         Atsakovas: Magistrat der Stadt Wien

         Suinteresuotasis asmuo: Bauarbeiter Urlaubs- und Abfertigungskasse

         Prejudiciniai klausimai

                  1.

                  Ar ESS 19 straipsnio 1 dalies antrą pastraipą, siejamą su Pagrindinių teisių chartijos 47 straipsniu, ir veiksmingumo principą, bent jau atsižvelgiant į nacionalinės teisės sistemą, kurioje, siekiant užtikrinti teismų nepriklausomumą ir nešališkumą, konstituciškai yra įtvirtinta pagrindinė teisė į bylų paskirstymą teisėjams vadovaujantis iš anksto pagal bendrąsias taisykles nustatyta nekintama bylų paskirstymo tvarka, reikia aiškinti taip, kad teisės aktų leidėjas privalo užtikrinti, jog ši pagrindinių teisių garantija būtų veiksminga, o ne tik teorinė?

                              1a.

                              Papildomas klausimas: jei į pirmąjį klausimą būtų atsakyta neigiamai:
                              Ar pagal ESS 19 straipsnio 1 dalies antrą pastraipą, siejamą su Pagrindinių teisių chartijos 47 straipsniu, ir pagal veiksmingumo principą tokioje nacionalinės teisės sistemoje, kurioje konstituciškai yra įtvirtinta pagrindinė teisė į nekintamą bylų paskirstymo tvarką, teisės akto leidėjui tenka kokios nors užtikrinimo pareigos ir, jei taip, kokios?

                              1b.

                              Papildomi klausimai: jei į pirmąjį klausimą būtų atsakyta teigiamai:

                                          1b- 1)

                                          Ar pagal ESS 19 straipsnio 1 dalies antrą pastraipą, siejamą su Pagrindinių teisių chartijos 47 straipsniu, ir pagal veiksmingumo principą bent jau atsižvelgiant į tokią nacionalinės teisės sistemą, kurioje konstituciškai yra įtvirtinta pagrindinė teisė į nekintamą bylų paskirstymo tvarką, reikalaujama nepaisyti pagal įstatymą nekompetentingo organo nurodymo ar veiksmo dėl bylos paskyrimo teisėjui?

                                          1b- 2)

                                          Ar pagal ESS 19 straipsnio 1 dalies antrą pastraipą, siejamą su Pagrindinių teisių chartijos 47 straipsniu, ir pagal veiksmingumo principą bent jau atsižvelgiant į tokią nacionalinės teisės sistemą, kurioje konstituciškai yra įtvirtinta pagrindinė teisė į nekintamą bylų paskirstymo tvarką, yra reikalaujama, kad pagal teismo vidaus darbo tvarkos taisykles už bylų paskyrimą atsakingam organui priimant sprendimą dėl bylos paskyrimo apskritai nebūtų suteikiama jokios diskrecijos arba būtų suteikiama iš anksto nustatyta siaura diskrecija?

                  2.

                  Ar ESS 19 straipsnio 1 dalies antrą pastraipą, siejamą su Pagrindinių teisių chartijos 47 straipsniu, ir veiksmingumo principą, bent jau atsižvelgiant į nacionalinės teisės sistemą, kurioje, siekiant užtikrinti teismų nepriklausomumą ir nešališkumą, konstituciškai yra įtvirtinta pagrindinė teisė į bylų paskyrimą teisėjams vadovaujantis iš anksto pagal bendrąsias taisykles nustatyta nekintama bylų paskirstymo tvarka, reikia aiškinti taip, kad teisėjas, kuriam kyla abejonių l) dėl bylų paskirstymo teisme teisėtumo ir (arba) 2) dėl bylų paskirstymo tvarką teisme įgyvendinančio vidaus sprendimo, tiesiogiai susijusio su šio teisėjo veikla (visų pirma dėl sprendimo dėl bylų priskyrimo), teisėtumo, dėl šių abejonių turi galėti (visų pirma nepatirdamas finansinių išlaidų) kreiptis į kitą teismą, kuris turi visišką diskreciją peržiūrėti neteisėtu laikomo teisės akto teisėtumą?
                  Neigiamai atsakius į šį klausimą: ar yra kokių nors kitų reikalavimų, kuriuos turi garantuoti teisės aktų leidėjas ir kurie užtikrintų, kad teisėjas galėtų pasiekti, jog būtų teisėtai laikomasi jam taikomų įstatymo reikalavimų paisyti įstatyme (visų pirma teismo viduje) nustatytų bylų paskyrimo reikalavimų?

                  3.

                  Ar ESS 19 straipsnio 1 dalies antrą pastraipą, siejamą su Pagrindinių teisių chartijos 47 straipsniu, ir veiksmingumo principą, bent jau atsižvelgiant į nacionalinės teisės sistemą, kurioje, siekiant užtikrinti teismų nepriklausomumą ir nešališkumą, konstituciškai yra įtvirtinta pagrindinė teisė į bylų paskyrimą teisėjams vadovaujantis iš anksto pagal bendrąsias taisykles nustatyta nekintama bylų paskirstymo tvarka, reikia aiškinti taip, kad teismo proceso šalis, kuriai kyla abejonių l) dėl bylų paskirstymo teisme nuostatos, kuri jos teismo proceso baigčiai turi prejudicinę reikšmę, teisėtumo ir (arba) 2) dėl šios bylos paskyrimo konkrečiam teisėjui teisėtumo, dar prieš teismui priimant sprendimą turi galėti (nepatirdama pernelyg didelių finansinių išlaidų) dėl šių abejonių kreiptis į kitą teismą, kuris turi visišką diskreciją peržiūrėti neteisėtu laikomo teisės akto teisėtumą?
                  Neigiamai atsakius į šį klausimą: ar yra kokių nors kitų reikalavimų, kuriuos turi garantuoti teisės aktų leidėjas ir kurie užtikrintų, kad šalis, dar prieš teismui priimant sprendimą, galėtų pasiekti, jog būtų teisėtai laikomasi jos pagrindinės teisės į „pagal įstatymą įsteigtą teismą“?

                  4.

                  Ar ESS 19 straipsnio 1 dalies antrą pastraipą, siejamą su Pagrindinių teisių chartijos 47 straipsniu, ir veiksmingumo principą, bent jau atsižvelgiant į nacionalinės teisės sistemą, kurioje, siekiant užtikrinti teismų nepriklausomumą ir nešališkumą, konstituciškai yra įtvirtinta pagrindinė teisė į bylų paskyrimą teisėjams vadovaujantis iš anksto pagal bendrąsias taisykles nustatytu nekintama bylų paskirstymo tvarka, reikia aiškinti taip, kad bylų paskirstymas ir gaunamų bylų registravimas teisme turi būti tokie skaidrūs ir suprantami, kad teisėjas arba šalis galėtų nesunkiai patikrinti, ar konkreti byla tam tikram teisėjui ar teisėjų kolegijai buvo paskirta laikantis bylų paskirstymo teisme reikalavimų?
                  Neigiamai atsakius į šį klausimą: ar yra kokių nors kitų reikalavimų, kuriuos turi garantuoti teisės aktų leidėjas ir kurie užtikrintų, kad teisėjas arba šalis galėtų sužinoti, ar tam tikra byla buvo paskirta teisėtai?

                  5.

                  Ar ESS 19 straipsnio 1 dalies antrą pastraipą, siejamą su Pagrindinių teisių chartijos 47 straipsniu, ir veiksmingumo principą, bent jau atsižvelgiant į nacionalinės teisės sistemą, kurioje, siekiant užtikrinti teismų nepriklausomumą ir nešališkumą, konstituciškai yra įtvirtinta pagrindinė teisė į bylų paskyrimą teisėjams vadovaujantis iš anksto pagal bendrąsias taisykles nustatyta nekintama bylų paskirstymo tvarka, reikia aiškinti taip, kad teismo proceso šalys ir teisėjas turi nesunkiai galėti suprasti bylų paskirstymo reglamentavimo turinį ir kad teismo proceso šalys ir teisėjas tokiu būdu turi galėti patikrinti, ar byla tam tikram teisėjui ar teisėjų kolegijai buvo paskirta teisėtai?
                  Neigiamai atsakius į šį klausimą: ar yra kokių nors kitų reikalavimų, kuriuos turi garantuoti teisės aktų leidėjas ir kurie užtikrintų, kad teisėjas arba šalis galėtų sužinoti, ar tam tikra byla buvo paskirta teisėtai?

                  6.

                  Kokios pareigos imtis veiksmų, atsižvelgiant į jo Sąjungos teisėje įtvirtintą pareigą laikytis Sąjungos teisėje numatytų procesinių reikalavimų, tenka teisėjui, kuris (neteisminiu arba teismo vidaus) teisės aktu, kurio jis negali užginčyti, yra įpareigojamas atlikti Sąjungos teisę ir šalies teises pažeidžiantį veiksmą?


title: Byla C-284/19 P: 2019 m. balandžio 3 d. Andrew Clarke pateiktas apeliacinis skundas dėl 2019 m. kovo 25 d. Bendrojo Teismo (penktoji kolegija) priimtos nutarties byloje T-731/18 Clarke/Komisija

text:
               2019 6 24

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 213/13

      2019 m. balandžio 3 d. Andrew Clarke pateiktas apeliacinis skundas dėl 2019 m. kovo 25 d. Bendrojo Teismo (penktoji kolegija) priimtos nutarties byloje T-731/18 Clarke/Komisija
      (Byla C-284/19 P)
      (2019/C 213/12)
      Proceso kalba: anglų

         Šalys

         Apeliantas: Andrew Clarke, atstovaujamas solisitoriaus E. Lock

         Kita proceso šalis: Europos Komisija

         Apelianto reikalavimai

      Apeliantas Teisingumo Teismo prašo:

                  —

                  grąžinti bylą Bendrajam Teismui, kad šis išnagrinėtų atsižvelgdamas į Teisingumo Teismo išvadas;

                  —

                  nuspręsti, kad ne vėliau kaip iki 2019 m. balandžio 12 d. (ar iki kitos datos, iki kurios gali būti pratęstas SESV 50 straipsnyje nustatytas terminas)

                              a)

                              Bendrasis Teismas išnagrinėja ieškinį atsižvelgdamas į darbo grafiką ir į tai, kad galėtų priimti dėl jo galutinį sprendimą;

                              b)

                              kaip laikinąją priemonę Komisija pateikia Jungtinei Karalystei pagrįstą nuomonę, kurioje būtų nurodytas jos sprendimas dėl Sąjungos teisės pažeidimų, kurie gali būti numanomi pagal 2018 m. spalio 25 d. laišką apeliantui;

                  —

                  nuspręsti, kad šalys turi teisę kreiptis į Bendrąjį Teismą dėl tolimesnių atitinkamų nurodymų;

                  —

                  priteisti iš Komisijos apelianto patirtas bylinėjimosi išlaidas.

         Apeliacinio skundo pagrindai ir pagrindiniai argumentai

      Grįsdamas apeliacinį skundą, apeliantas remiasi vienu pagrindu:
      Bendrasis Teismas 2019 m. kovo 25 d. nutartyje neteisingai aiškino apelianto reikalavimus, neteisingai nustatė, kad apeliantas neturėjo teisės pareikšti ieškinį ir, kad jis neturi jurisdikcijos nagrinėti pateiktą ieškinį.
      Apeliantas neprašė, kad Komisija pradėtų įsipareigojimų neįvykdymo procedūras prieš Jungtinę Karalystę (JK). Pateiktas ieškinys dėl dviejų Komisijos sprendimų, iš kurių vienas buvo neteisingai nurodytas Bendrojo Teismo, panaikinimo. Nutartyje nurodyta teismo jurisprudencija arba neatitinka teiginių, dėl kurių yra cituojama, arba yra nesusijusi. Apeliantas turi teisę reikalauti šių sprendimų panaikinimo, nes jie buvo skirti jam ir (arba) tiesiogiai ar asmeniškai yra su juo susiję. Be to, apeliantas turi teisę pareikšti ieškinį pagal SESV 265 straipsnį tuo pagrindu, kad Komisija, antruoju sprendimu duodama netiesioginį sutikimą veikti, nepateikė pagrįstos nuomonės JK (ji yra įpareigota tai padaryti pagal SESV 258 straipsnio 1 dalį), atsižvelgiant į jos diskrecinę teisę pagal 258 straipsnio 2 dalį nuspręsti, kad JK pažeidė Sąjungos teisę. Remiantis tai pat tuo, kad pagrįsta nuomonė turėtų būti pateikta apeliantui ir (arba) yra tiesiogiai ar asmeniškai susijusi su juo. Apeliantas ir toliau turi teisę reikalauti įpareigojimo ir laikinųjų priemonių dėl savo ieškinio pagal SESV 265 straipsnį.


title: Byla C-290/19: 2019 m. balandžio 9 d. Krajský súd v Trnave (Slovakija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje RN/Home Credit Slovakia a.s.

text:
               2019 6 24

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 213/14

      2019 m. balandžio 9 d. Krajský súd v Trnave (Slovakija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje RN/Home Credit Slovakia a.s.
      (Byla C-290/19)
      (2019/C 213/13)
      Proceso kalba: slovakų

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

         Krajský súd v Trnave

         Šalys pagrindinėje byloje

         Ieškovas ir apeliantas: RN

         Atsakovė ir kita apeliacinio proceso šalis: Home Credit Slovakia a.s.

         Prejudiciniai klausimai

      Ar 2008 m. balandžio 23 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2008/48/EB dėl vartojimo kredito sutarčių ir panaikinančios Tarybos direktyvą 87/102/EEB (1) 10 straipsnio 1 dalies g punktas turi būti aiškinamas taip, kad patenkinamas šioje nuostatoje numatytas reikalavimas tuo atveju, kai vartojimo kredito sutartyje bendros kredito kainos metinė norma nurodoma ne tiksliu procentiniu dydžiu, o kaip intervalas tarp dviejų dydžių (nuo — iki)?

         (1)  OL L 133, 2008, p. 66.


title: Byla C-298/19: 2019 m. balandžio 11 d. pareikštas ieškinys byloje Europos Komisija/Graikijos Respublika

text:
               2019 6 24

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 213/15

      2019 m. balandžio 11 d. pareikštas ieškinys byloje Europos Komisija/Graikijos Respublika
      (Byla C-298/19)
      (2019/C 213/14)
      Proceso kalba: graikų

         Šalys

         Ieškovė: Europos Komisija, atstovaujama M. Konstantinidis ir E. Manhaeve

         Atsakovė: Graikijos Respublika

         Ieškovės reikalavimai

      Komisija Teisingumo Teismo prašo:

                  —

                  pripažinti, kad Graikijos Respublika, nesiėmusi priemonių, būtinų įgyvendinti 2015 m. balandžio 23 d. Teisingumo Teismo sprendimą Rollison/Graikija (C–149/14 (1)), neįvykdė įsipareigojimų pagal SESV 260 straipsnio 1 dalį;

                  —

                  įpareigoti Graikijos Respubliką sumokėti 23 753,25 EUR baudą už kiekvieną uždelstą dieną įgyvendinant sprendimą byloje C-149/14, pradedant skaičiuoti nuo datos, kai buvo priimtas šis sprendimas iki sprendimo byloje C–149/14 įgyvendinimo datos;

                  —

                  įpareigoti Graikijos Respubliką sumokėti 2 639,25 EUR vienkartinę sumą už kiekvieną dieną nuo sprendimo byloje C–149/14 paskelbimo dienos iki sprendimo šioje byloje paskelbimo dienos arba iki sprendimo byloje C–149/14 įvykdymo dienos, jeigu jis būtų įvykdytas anksčiau, ir įpareigoti sumokėti vienkartinę 1 310 000 EUR sumą, jei prieš tai nurodyta suma jos neviršija;

                  —

                  priteisti iš Graikijos Respublikos bylinėjimosi išlaidas.

         Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

                  1.

                  Pagal SESV 260 straipsnio 1 dalį Graikijos Respublika privalo imtis būtinų priemonių, skirtų įgyvendinti Teisingumo Teismo sprendimą byloje C–149/14. Vis dėlto, Graikijos Respublika nesiėmė visų būtinų priemonių, kad būtų įgyvendinta sprendimo rezoliucinė dalis. Konkrečiai kalbant Graikijos Respublika nesiėmė veiksmų programos, susijusios su pažeidžiamomis teritorijomis, kuriose yra paviršinių arba gruntinių vandenų, užterštų nitratais iš žemės ūkio šaltinių. Todėl Komisija nusprendė pareikšti ieškinį Teisingumo Teisme.

                  2.

                  Ieškiniu Komisija prašo Teisingumo Teismo įpareigoti Graikijos Respubliką sumokėti vienkartinę 2 639,25 EUR sumą už dieną ir 23 753,25 EUR baudą už kiekvieną dieną. Vienkartinės sumos ir baudos dydis buvo apskaičiuotas atsižvelgiant į pažeidimo sunkumą ir trukmę bei atgrasomąjį poveikį ir į valstybės narės mokumą.

         (1)  EU:C:2015:264


title: Byla C-306/19: 2019 m. balandžio 15 d. Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio (Italija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Milis Energy SpA/Presidenza del Consiglio dei Ministri, Ministero dello Sviluppo Economico, Gestore dei Servizi Energetici SpA — GSE

text:
               2019 6 24

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 213/18

      2019 m. balandžio 15 d. Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio (Italija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Milis Energy SpA/Presidenza del Consiglio dei Ministri, Ministero dello Sviluppo Economico, Gestore dei Servizi Energetici SpA — GSE
      (Byla C-306/19)
      (2019/C 213/17)
      Proceso kalba: italų

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

         Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio

         Šalys pagrindinėje byloje

         Ieškovė: Milis Energy SpA

         Atsakovės: Presidenza del Consiglio dei Ministri, Ministero dello Sviluppo Economico, Gestore dei Servizi Energetici SpA — GSE

         Prejudicinis klausimas

      Ar pagal Europos Sąjungos teisę draudžiama taikyti tokią nacionalinę nuostatą, kokia išdėstyta Dekreto įstatymo Nr. 91/2014, su pakeitimais pertvarkyto į Įstatymą Nr. 116/2014, 26 straipsnio 2 ir 3 dalyse, dėl kurios žymiai mažesniu mastu arba pavėluotai taikomos paskatos, jau nustatytos teisės aktuose ir apibrėžtos specialiose fotovoltinius elektros energijos gamybos įrenginius valdančių gamintojų sutartyse su specialiai šiai funkcijai vykdyti įsteigta valstybine įmone Gestore dei Servizi Energetici S.p.A.; konkrečiai kalbant, ar ši nacionalinė nuostata atitinka bendruosius Europos Sąjungos teisės principus — teisėtų lūkesčių apsaugos, teisinio saugumo, lojalaus bendradarbiavimo ir veiksmingumo principus, Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijos 16 ir 17 straipsnius, Direktyvą Nr. 2009/28/EB (1) ir joje nustatytas paramos schemas, SESV 216 straipsnio 2 dalį, visų pirma kiek ji susijusi su Europos energetikos chartijos sutartimi?

         (1)  2009 m. balandžio 23 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2009/28/EB dėl skatinimo naudoti atsinaujinančių išteklių energiją, iš dalies keičianti bei vėliau panaikinanti Direktyvas 2001/77/EB ir 2003/30/EB (OL L 140, 2009, p. 16).


title: Byla C-337/19 P: 2019 m. balandžio 24 d. Europos Komisijos pateiktas apeliacinis skundas dėl 2019 m. vasario 14 d. Bendrojo Teismo (septintoji išplėstinė kolegija) priimto sprendimo sujungtose bylose T-131/16 ir T-263/16 Belgija ir Magnetrol International/Komisija

text:
               2019 6 24

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 213/20

      2019 m. balandžio 24 d. Europos Komisijos pateiktas apeliacinis skundas dėl 2019 m. vasario 14 d. Bendrojo Teismo (septintoji išplėstinė kolegija) priimto sprendimo sujungtose bylose T-131/16 ir T-263/16 Belgija ir Magnetrol International/Komisija
      (Byla C-337/19 P)
      (2019/C 213/19)
      Proceso kalba: anglų

         Šalys

         Apeliantė: Europos Komisija, atstovaujama P.J. Loewenthal, F. Tomat

         Kitos proceso šalys: Belgijos Karalystė, Magnetrol International, Airija

         Apeliantės reikalavimai

      Apeliantė Bendrojo Teismo prašo:

                  —

                  panaikinti 2019 m. vasario 14 d. Bendrojo Teismo (septintoji išplėstinė kolegija) sprendimą Belgija ir Magnetrol International/Komisija, sujungtos bylos T-131/16 ir T-263/16, EU:T:2019:91, kiek jame konstatuota, kad 2016 m. sausio 11 d. Komisijos sprendime (ES) 2016/1699 (1) dėl valstybės pagalbos schemos, susijusios su pelno perviršio neapmokestinimu SA.37667 (2015/C) (ex 2015/NN), kurią įgyvendino Belgija, „pelno perviršio“ neapmokestinimo sistema klaidingai pripažinta schema, kaip tai suprantama pagal Reglamento Nr. 2015/1589 (2) 1 straipsnio d punktą,

                  —

                  grąžinti bylą Bendrajam Teismui išnagrinėti dar neįvertintus reikalavimus ir

                  —

                  atidėti bylinėjimosi išlaidų pirmojoje ir apeliacinėje instancijose klausimą.

         Apeliacinio skundo pagrindai ir pagrindiniai argumentai

      Apeliantė teigia, jog Bendrasis Teismas padarė teisės klaidą, kai konstatavo, kad su „pelno perviršiu“ susijusių išankstinių sprendimų dėl mokesčių priėmimo praktika, kurią Belgija įgyvendino nuo 2004 m. iki 2014 m., klaidingai pripažinta schema, kaip tai suprantama pagal Reglamento Nr. 2015/1589 1 straipsnio d punktą.
      Bendrasis Teismas klaidingai aiškino Reglamento Nr. 2015/1589 1 straipsnio d punkto pirmąją sąlygą ir iškraipė ginčijamo sprendimo 94–110 konstatuojamąsias dalis, kai konstatavo, kad Komisija tik ginčijamo sprendimo 99 konstatuojamojoje dalyje nurodytus teisės aktus laikė „pelno perviršio“ neapmokestinimo schemos pagrindu.
      Bendrasis Teismas klaidingai aiškino Reglamento Nr. 2015/1589 1 straipsnio d punkto antrąją sąlygą ir iškraipė ginčijamo sprendimo 100–108 konstatuojamąsias dalis, kai konstatavo, jog tam, kad „pelno perviršis“ būtų neapmokestinimas, reikėjo imtis kitų įgyvendinimo priemonių.
      Bendrasis Teismas klaidingai aiškino Reglamento Nr. 2015/1589 1 straipsnio d punkto trečiąją sąlygą ir iškraipė ginčijamo sprendimo 66, 102, 103, 109, 139 ir 140 konstatuojamąsias dalis, kai konstatavo, kad reikėjo imtis kitų įgyvendinimo priemonių siekiant nustatyti subjektus, kuriems taikomas „pelno perviršio“ neapmokestinimas.
      Galiausiai Bendrasis Teismas nepaisė Reglamento Nr. 2015/1589 1 straipsnio d punkto ratio legis, kai konstatavo, kad Komisija „pelno perviršio“ neapmokestinimo sistemą klaidingai pripažino schema, kaip tai suprantama pagal tą nuostatą.

         (1)  OL L 260, 2016, p. 61.

         (2)  2015 m. liepos 13 d. Tarybos reglamentas (ES) 2015/1589, nustatantis išsamias Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo 108 straipsnio taikymo taisykles (OL L 248, 2015, p. 9).


title: Byla C-349/19 P: 2019 m. balandžio 29 d. Almashreq Investment Fund pateiktas apeliacinis skundas dėl 2019 m. vasario 28 d. Bendrojo Teismo (penktoji kolegija) priimto sprendimo byloje T-415/16 Almashreq Investment Fund/Taryba

text:
               2019 6 24

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 213/22

      2019 m. balandžio 29 d. Almashreq Investment Fund pateiktas apeliacinis skundas dėl 2019 m. vasario 28 d. Bendrojo Teismo (penktoji kolegija) priimto sprendimo byloje T-415/16 Almashreq Investment Fund/Taryba
      (Byla C-349/19 P)
      (2019/C 213/21)
      Proceso kalba: prancūzų

         Šalys

      Apeliantė: Almashreq Investment Fund, atstovaujama advokato E. Ruchat

         Kita proceso šalis: Europos Sąjungos Taryba

         Apeliantės reikalavimai

                  —

                  Pripažinti šį apeliacinį skundą priimtinu ir pagrįstu;

                  —

                  dėl šios priežasties panaikinti 2019 m. vasario 28 d. sprendimą (T-415/16).

            Ir priimant naują sprendimą:

                  —

                  panaikinti 2016 m. gegužės 27 d. Tarybos sprendimą (BUSP) 2016/850 (1) ir paskesnius jam įgyvendinti priimtus aktus, kiek tie aktai susiję su apeliante;

                  —

                  priteisti iš Tarybos bylinėjimosi išlaidas šioje instancijoje.

         Apeliacinio skundo pagrindai ir pagrindiniai argumentai

      Grįsdama skundą apeliantė remiasi trimis pagrindais.
      Pirmasis pagrindas grindžiamas tuo, kad Bendrasis Teismas padarė teisės klaidą, nes pažeidė apeliantės teisę, įtvirtintą Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijos 41 straipsnyje, būti išklausytai prieš priimant naujas ribojamąsias priemones.
      Antrasis pagrindas grindžiamas teisės klaida ir faktų iškraipymu, nes Bendrasis Teismas neatsižvelgė į apeliantės ieškinį pagrindžiančius faktus, kad ji neremia Sirijos režimo.
      Trečiasis pagrindas grindžiamas teisės klaida, nes Bendrasis Teismas nenusprendė, kad Sprendimo 2013/255/BUSP 27 ir 28 punktai, pagal kuriuos priklausymas Al-Assad ar Makhlouf šeimoms yra savarankiškas kriterijus, pagrindžiantis sankcijų taikymą ir perkeliantis įrodinėjimo pareigą, yra neteisėti.

         (1)  2016 m. gegužės 27 d. Tarybos sprendimas (BUSP) 2016/850, kuriuo iš dalies keičiamas Sprendimas 2013/255/BUSP dėl ribojamųjų priemonių Sirijai (OL L 141, 2016, p. 125).