title: Byla T-338/16 P: 2016 m. birželio 22 d. Richard Zink pateiktas apeliacinis skundas dėl 2016 m. blandžio 11 d. Tarnautojų teismo sprendimo byloje F-77/15 Zink/Komisija

text:
               22.8.2016

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 305/46

         2016 m. birželio 22 d. Richard Zink pateiktas apeliacinis skundas dėl 2016 m. blandžio 11 d. Tarnautojų teismo sprendimo byloje F-77/15 Zink/Komisija

   (Byla T-338/16 P)
   (2016/C 305/62)
   Proceso kalba: prancūzų

      Šalys

      Apeliantas: Richard Zink (Bamakas, Mali), atstovaujamas advokatų N. de Montigny ir J.-N. Louis

      Kita proceso šalis: Europos Komisija

      Reikalavimai

   Apeliantas Bendrojo Teismo prašo:

               —

               Panaikinti 2016 m. balandžio 11 d. Europos Sąjungos Tarnautojų teismo (antroji kolegija) sprendimą byloje F-77/15 (Zink/Komisija).

               —

               Panaikinti PMO sprendimą apriboti ekspatriacijos išmokos, kuri klaidingai nebuvo mokama nuo 2007 m. rugsėjo 1 d. penkerius metus, mokėjimą.

               —

               Priteisti iš Komisijos sumokėti apeliantui ekspatriacijos išmoką, į kurią jis turi teisę nuo 2007 m. rugsėjo 1 d., ir palūkanas, apskaičiuotas pagal palūkanų normą, kurią Europos Centrinis Bankas taiko savo pagrindinėms refinansavimo operacijoms, padidinus ją 2 procentiniais punktais, nuo apeliantui jau sumokėtų sumų, kaip neišmokėto darbo užmokesčio (ekspatriacijos išmoka), ir dar mokėtinų sumų, skaičiuojant nuo mokėjimo termino suėjimo iki kol bus sumokėta visa suma, atskaičius jau išmokėtas sumas.

               —

               Priteisti iš Europos Komisijos bylinėjimosi išlaidas, patirtas dviejose instancijose.

      Apeliacinio skundo pagrindai ir pagrindiniai argumentai

   Grįsdamas apeliacinį skundą apeliantas remiasi keturiais pagrindais.

               1.

               Pirmasis apeliacinio skundo pagrindas, susijęs su Pareigūnų tarnybos nuostatų 62 straipsniu.

               2.

               Antrasis apeliacinio skundo pagrindas, susijęs su Komisijos aktų teisėtumo principo pažeidimu.

               3.

               Trečiasis apeliacinio skundo pagrindas, susijęs su mokėtinų delspinigių ribojimo 5 metais principo pažeidimu.

               4.

               Ketvirtasis apeliacinio skundo pagrindas, susijęs su pareigos motyvuoti pažeidimu.


title: Byla T-552/14: 2015 m. birželio 24 d. Bendrojo Teismo nutartis byloje Wm. Wrigley Jr./VRDT (Extra) (Bendrijos prekių ženklas — Vaizdinio Bendrijos prekių ženklo „Extra“ paraiška — Absoliutus atmetimo pagrindas — Skiriamojo požymio nebuvimas — Reglamento (EB) Nr. 207/2009 7 straipsnio 1 dalies b punktas — Akivaizdžiai teisiškai nepagrįstas ieškinys)

text:
               21.9.2015

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 311/45

         2015 m. birželio 24 d. Bendrojo Teismo nutartis byloje Wm. Wrigley Jr./VRDT (Extra)

   (Byla T-552/14) (1)

   ((Bendrijos prekių ženklas - Vaizdinio Bendrijos prekių ženklo „Extra“ paraiška - Absoliutus atmetimo pagrindas - Skiriamojo požymio nebuvimas - Reglamento (EB) Nr. 207/2009 7 straipsnio 1 dalies b punktas - Akivaizdžiai teisiškai nepagrįstas ieškinys))
   (2015/C 311/49)
   Proceso kalba: anglų

      Šalys

      Ieškovė: Wm. Wrigley Jr. Company (Vilmingtonas, Čeri Hilis, Jungtinės Valstijos), atstovaujama advokatų M. Kinkeldey, S. Brandstätter ir C. Schmitt

      Atsakovė: Vidaus rinkos derinimo tarnyba (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui), atstovaujama D. Walicka

      Dalykas

   Ieškinys dėl 2014 m. gegužės 19 d. VRDT penktosios apeliacinės tarybos sprendimo (byla R 199/2014-5), susijusio su vaizdinio žymens „Extra“ registracijos kaip Bendrijos prekių ženklo paraiška.

      Rezoliucinė dalis

               1.

               Atmesti ieškinį.

               2.

               Priteisti iš Wm. Wrigley Jr. Company bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 351, 2014 10 6.


title: Byla F-114/06 2006 m. rugsėjo 29 d. pareikštas ieškinys byloje Liotti prieš Komisiją

text:
               18.11.2006

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 281/50

         2006 m. rugsėjo 29 d. pareikštas ieškinys byloje Liotti prieš Komisiją

   (Byla F-114/06)
   (2006/C 281/89)
   Proceso kalba: prancūzų
   Šalys

      Ieškovas: Amerigo Liotti (Senningerberg, Liuksemburgas), atstovaujama advokato F. Frabetti

      Atsakovė: Europos Bendrijų Komisiją
   Ieškovės reikalavimai

               —

               Panaikinti pareigūnų, paaukštintų per 2005 m. paaukštinimo procedūrą, sąrašą tiek, kiek sąraše nėra įrašyta ieškovo pavardė ir, papildomai, parengiamuosius šių sprendimų dokumentus.

               —

               Nepatenkinus pirmojo reikalavimo, panaikinti per paaukštinimo procedūrą suteiktus balus atsižvelgiant į Paaukštinimo komiteto rekomendacijas.

               —

               Priteisti iš atsakovės bylinėjimosi išlaidas.

         Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai
   Grįsdamas savo ieškinį, ieškovas pateikia šešis pagrindus, susijusius su:

               —

               pirma, Pareigūnų tarnybos nuostatų 45 straipsnio pažeidimu;

               —

               antra, šio straipsnio bendrųjų įgyvendinimo nuostatų pažeidimu;

               —

               trečia, nediskriminavimo principo pažeidimas ir akivaizdi vertinimo klaida;

               —

               ketvirta, savavališkų veiksmų draudimo ir piktnaudžiavimo valdžia principo bei pareigos motyvuoti pažeidimu;

               —

               penkta, teisėtų lūkesčių apsaugos principo ir patere legem quam ipse fecisti taisyklės pažeidimais;

               —

               šešta, rūpestingumo pareigos pažeidimu.


title: Byla C-533/12 P: 2012 m. lapkričio 22 d. Société nationale maritime Corse-Méditerranée (SNCM) SA pateiktas apeliacinis skundas dėl 2012 m. rugsėjo 11 d. Bendrojo Teismo (ketvirtoji kolegija) priimto sprendimo byloje T-565/08 Corsica Ferries France SAS prieš Europos Komisiją

text:
               2.2.2013

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 32/7

         2012 m. lapkričio 22 d.Société nationale maritime Corse-Méditerranée (SNCM) SA pateiktas apeliacinis skundas dėl 2012 m. rugsėjo 11 d. Bendrojo Teismo (ketvirtoji kolegija) priimto sprendimo byloje T-565/08 Corsica Ferries France SAS prieš Europos Komisiją

   (Byla C-533/12 P)
   2013/C 32/09
   Proceso kalba: prancūzų

      Šalys

      Apeliantė: Société nationale maritime Corse-Méditerranée (SNCM) SA, atstovaujama advokatų A. Winckler ir F. C. Laprévote

      Kitos proceso šalys: Corsica Ferries France SAS, Europos Komisija, Prancūzijos Respublika

      Apeliantės reikalavimai

               —

               Iš dalies panaikinti 2012 m. rugsėjo 11 d. Bendrojo Teismo byloje T-565/08, Corsica Ferries France SAS prieš Europos Komisiją, priimtą sprendimą tiek, kiek juo panaikinti 2008 m. liepos 8 d. Komisijos sprendimo 2009/611/EB dėl priemonių C-58/02 (ex N 118/02), kurių Prancūzija ėmėsi bendrovės Société Nationale Maritime Corse-Méditerranée (SNCM) naudai (1), 1 straipsnio antrą ir trečią pastraipas, motyvuojant tuo, kad: Komisija padarė teisės klaidą ir akivaizdžių vertinimo klaidų, kiek tai susiję su neigiamos 158 milijonų eurų pardavimo kainos, bendro ir vienalaikio CGMF 8,75 milijono eurų kapitalo įnašo ir 38,5 milijono eurų pagalbos asmenims analize, ir ii) Komisijos atlikta galutinės 15,81 milijono eurų restruktūrizacijos likučio sumos analizė buvo pagrįsta klaidinga prielaida.

               —

               Priteisti iš Corsica Ferries bylinėjimosi išlaidas.

      Apeliacinio skundo pagrindai ir pagrindiniai argumentai

   Apeliantė pateikia keturis apeliacinio skundo pagrindus dėl Bendrojo Teismo sprendimo panaikinimo iš dalies.
   Pirma, dėl perdavimo už neigiamą kainą apeliantė mano, kad Bendrasis Teismas ne tik neatsižvelgė į Komijos diskrecijos apimtį taikant rinkos ekonomikos sąlygomis veikiančio privataus investuotojo testą, bet ir padarė teisės klaidą aiškindamas šį testą. Bendrasis Teismas iškraipė Komisijos sprendimą ir neįvykdė savo pareigos motyvuoti išaiškindamas, kad rinkos ekonomikos sąlygomis veikiančio privataus investuotojo testas prieštarauja SESV 345 straipsniui.
   Antra, dėl kapitalo įnašo apeliantė priekaištauja Bendrajam Teismui, kad jis iškraipė Komisijos sprendimą, konstatuodamas, kad jame neatsižvelgta į visą reikšmingą informaciją vertinant panašias vienalaikių kapitalo įnašų investavimo sąlygas.
   Trečia, dėl pagalbos asmenims priemonių Bendrasis Teismas ne tik iškraipė Komisijos sprendimą, bet ir taip pat padarė teisės klaidą ir neįvykdė savo pareigos motyvuoti dėl naudos, kuria pasinaudojo SNCM.
   Ketvirta, atsižvelgiant į tai, kas išdėstyta, Bendrojo Teismo argumentai dėl 15,81 milijono eurų restruktūrizacijos likučio yra netinkami.

      (1)  OL L 225, 2009, p. 180.


title: Byla C-494/08 P 2008 m. lapkričio 17 d. Prana Haus GmbH pateiktas apeliacinis skundas dėl 2008 m. rugsėjo 17 d. priimto sprendimo byloje T-226/07 Prana Haus GmbH prieš Vidaus rinkos derinimo tarnybą (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui)

text:
               7.2.2009

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 32/17

         2008 m. lapkričio 17 d.Prana Haus GmbH pateiktas apeliacinis skundas dėl 2008 m. rugsėjo 17 d. priimto sprendimo byloje T-226/07 Prana Haus GmbH prieš Vidaus rinkos derinimo tarnybą (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui)

   (Byla C-494/08 P)
   (2009/C 32/26)
   Proceso kalba: vokiečių
   Šalys

      Apeliantė: Prana Haus GmbH, atstovaujama advokato N. Hebeis

      Kita proceso šalis: Vidaus rinkos derinimo tarnyba (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui)
   Apeliantės reikalavimai

               —

               Panaikinti 2008 m. rugsėjo 17 d. Europos Bendrijų Pirmosios instancijos teismo (aštuntoji kolegija) sprendimą byloje T-226/07 Prana Haus GmbH prieš Vidaus rinkos derinimo tarnybą (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui).

               —

               Priteisti iš Vidaus rinkos derinimo tarnybos (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui) bylinėjimosi išlaidas.

         Apeliacinio skundo pagrindai ir pagrindiniai argumentai
   Apeliantės nuomone, ginčas susijęs su klausimu, ar žodis „PRANAHAUS“ gali būti saugomas kaip prekių ženklas prekių „visų formų garso ir vaizdo įrašų laikmenos, raštinės reikmenys“ ir paslaugų „mažmeninės prekybos kasdieninio vartojimo prekėmis paslaugos“ atžvilgiu. Jos nuomone, Pirmosios instancijos teismas manė, jog žodis „PRANAHAUS“ yra nuoroda, tiesiogiai ir konkrečiai apibūdinanti ja žymimas prekes ir paslaugas.
   Šiuo apeliaciniu skundu apeliantė nurodo nuostatų, susijusių su absoliučiu atsisakymo įregistruoti apibūdinamąjį elementą pagrindu, nurodytu Reglamento dėl Bendrijos prekių ženklo 7 straipsnio 1 dalies c punkte.
   Apeliantės nuomone, Pirmosios instancijos teismas per plačiai aiškino 7 straipsnio 1 dalies c punkte esančią teisinę sąvoką „žymėti“, o tai prieštarauja šios nuostatos formuluotei ir Teisingumo Teismo praktikai. Be to, jos nuomone, klausimo, ar apibūdinimas „PRANAHAUS“ yra pakankamai tiesiogiai ir konkrečiai susijęs su atitinkamomis prekėmis ir paslaugomis, kad leistų suinteresuotajai visuomenės daliai „iš karto ir be kitokių svarstymų“ suvokti minėtų prekių ir paslaugų „apibūdinimą“ 7 straipsnio 1 dalies c punkto prasme, nagrinėjimas, kurį atliko Pirmosios instancijos teismas, yra klaidingas. Iš tikrųjų, apeliantės nuomone, Pirmosios instancijos teismas neatsižvelgė į tai, jog tam, kad būtų atrastas paslėptas žodžio „PRANAHAUS“ semantinis turinys, būtinas kelių etapų sudėtinis argumentavimas. Jos nuomone, šiuo atžvilgiu Pirmosios instancijos teismas neatsižvelgė į faktus, kurie svarbūs ginčo sprendimui bei iškraipė pagrindines ginčo aplinkybes. Be to, Pirmosios instancijos teismas nenurodė, kodėl žodis „PRANAHAUS“ yra apibūdinamasis konkrečiai nurodytų prekių ir paslaugų atžvilgiu. Apeliantės nuomone, su Teisingumo Teismo praktika nesuderinama ir tai, jog Pirmosios instancijos teismas darė prielaidą, kad, kalbant apie apibūdinimą „PRANAHAUS“, egzistuoja reikalavimas palikti jį prieinamu konkurentams.


title: Byla C-253/15 P: 2015 m. gegužės 29 d. Europos Komisijos pateiktas apeliacinis skundas dėl 2015 m. kovo 19 d. Bendrojo Teismo (septintoji kolegija) priimto sprendimo byloje T-412/13, Chin Haur Indonesia, PT/Europos Sąjungos Taryba

text:
               3.8.2015

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 254/10

         2015 m. gegužės 29 d. Europos Komisijos pateiktas apeliacinis skundas dėl 2015 m. kovo 19 d. Bendrojo Teismo (septintoji kolegija) priimto sprendimo byloje T-412/13, Chin Haur Indonesia, PT/Europos Sąjungos Taryba

   (Byla C-253/15 P)
   (2015/C 254/14)
   Proceso kalba: anglų

      Šalys

      Apeliantė: Europos Komisija, atstovaujama J.-F. Brakeland, M. França

      Kitos proceso šalys: Chin Haur Indonesia, PT, Europos Sąjungos Taryba, Maxcom Ltd

      Apeliantės reikalavimai

   Apeliantė Teisingumo Teismo prašo:

               —

               panaikinti 2015 m. kovo 19 d. Bendrojo Teismo sprendimą, įteiktą Komisijai 2015 m. kovo 23 d., byloje T-412/13, Chin Haur Indonesia, PT/Europos Sąjungos Taryba, atmesti pirmojoje instancijoje pareikštą ieškinį ir priteisti iš apeliantės bylinėjimosi išlaidas
               arba, šio reikalavimo nepatenkinus,

               —

               grąžinti bylą iš naujo nagrinėti Bendrajam Teismui; atidėti bylinėjimosi išlaidų pirmojoje ir apeliacinėje instancijose klausimą.

      Apeliacinio skundo pagrindai ir pagrindiniai argumentai

   Apeliacinį skundą Komisija pateikė dėl 2015 m. kovo 19 d. Bendrojo Teismo sprendimo byloje T-412/13. Tame sprendime Bendrasis Teismas panaikino 2013 m. gegužės 29 d. Tarybos įgyvendinimo reglamento (ES) Nr. 501/2013, kuriuo Įgyvendinimo reglamentu (ES) Nr. 990/2011 Kinijos Liaudies Respublikos kilmės dviračiams nustatyto galutinio antidempingo muito taikymas išplečiamas importuojamiems dviračiams, siunčiamiems iš Indonezijos, Malaizijos, Šri Lankos ir Tuniso ir deklaruojamiems arba nedeklaruojamiems kaip Indonezijos, Malaizijos, Šri Lankos ir Tuniso kilmės (1), 1 straipsnio 1 dalį ir 3 straipsnį tiek, kiek jie susiję su Chin Haur Indonesia, PT.
   Grįsdama apeliacinį skundą Komisija remiasi trimis pagrindais.
   Pirma, Komisija teigia, kad Bendrasis Teismas negalėjo prieiti prie teisinės išvados, kad Taryba pažeidė Pagrindinio antidempingo reglamento (2) 13 straipsnio 1 dalį, nes tokia išvada pagrįsta neteisingu reikšmingos ginčijamo reglamento konstatuojamosios dalies aiškinimu ir neteisingu Pagrindinio antidempingo reglamento 13 straipsnio 1 dalies aiškinimu. Antra, Komisija teigia, kad Bendrasis Teismas nepakankamai ir prieštaringai motyvavo savo išvadą ir taip pažeidė Europos Sąjungos Teisingumo Teismo statuto 36 straipsnį. Trečia, Komisija mano, kad Bendrasis Teismas pažeidė jos procesines teises pagal Teisingumo Teismo statuto 40 straipsnį.

      (1)  OL L 153, p. 1.

      (2)  2009 m. lapkričio 30 d. Tarybos reglamentas (EB) Nr. 1225/2009 dėl apsaugos nuo importo dempingo kaina iš Europos bendrijos narėmis nesančių valstybių (OL L 343, p. 51).


title: Byla T-335/16: 2016 m. birželio 28 d. pareikštas ieškinys byloje Esko-Graphics/Komisija

text:
               16.8.2016

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 296/34

         2016 m. birželio 28 d. pareikštas ieškinys byloje Esko-Graphics/Komisija

   (Byla T-335/16)
   (2016/C 296/44)
   Proceso kalba: nyderlandų

      Šalys

      Ieškovė: Esko-Graphics BVBA (Gentas, Belgija), atstovaujama advokatų H. Viaene, B. Hoorelbeke, D. Gillet ir F. Verhaegen

      Atsakovė: Europos Komisija

      Reikalavimai

   Ieškovė Bendrojo Teismo prašo:

               —

               pripažinti ieškinį dėl panaikinimo priimtinu,

               —

               panaikinti 2016 m. sausio 11 d. Europos Komisijos sprendimą SA.37667 (2015/C) (ex 2015/NN) dėl Belgijos Karalystės įgyvendintos valstybės pagalbos sistemos, susijusios su atleidimu nuo pelno perviršio mokesčio, paskelbtą 2016 m. gegužės 4 d. Europos Komisijos interneto svetainėje,

               —

               priteisti iš Komisijos bylinėjimosi išlaidas.

      Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

   Grįsdama ieškinį ieškovė remiasi keturiais pagrindais.

               1.

               Pirmasis ieškinio pagrindas: Reglamento 2015/1589 (1) 1 straipsnio d punkto, SESV 107 straipsnio 1 dalies ir SESV 296 straipsnio pažeidimas, nes Komisija ginčijamą priemonę klaidingai traktavo kaip pagalbos sistemą.

                           —

                           Komisija pažeidė Reglamento 2015/1589 1 straipsnio d punktą ir SESV 107 straipsnio 1 dalį, nes ginčijamą priemonę klaidingai traktavo kaip pagalbos sistemą. Ginčijama pagalba negali būti suteikta vien remiantis 1992 m. Pajamų mokesčio kodekso (Wetboek van de inkomstenbelastingen 1992) 185 straipsnio 2 dalies b punktu, norint taikyti šią nuostatą reikia patvirtinti įgyvendinamąsias priemones.

                           —

                           Komisija pažeidė SESV 296 straipsnį, nes jos pateikti motyvai prieštaringi. Prieštaringumas atsiranda dėl to, kad Komisija nepaaiškina, kodėl nagrinėdama selektyvumo kriterijų ji daro išvadą, kad mokestiniai sprendimai nepriimami tiesiogiai pagal 1992 m. Pajamų mokesčio kodekso 185 straipsnio 2 dalies b punktą, o nagrinėdama, ar yra pagalbos schema, preziumuoja, kad šiai nuostatai nereikia kitų įgyvendinimo priemonių.

               2.

               Antrasis ieškinio pagrindas: SESV 107 straipsnio 1 dalies ir SESV 296 straipsnyje įtvirtintos pareigos motyvuoti pažeidimas, nes Komisija netinkamai įvertino pranašumo buvimą.

                           —

                           Komisija nepatikrino, ar ginčijama pagalbos priemonė iš tiesų suteikia pranašumą, kaip tai suprantama pagal SESV 107 straipsnio 1 dalį, įmonei, kuriai ji skirta. Šio pranašumo buvimas yra esminė valstybės pagalbos sąlyga, todėl Komisija turi ją patikrinti prieš konstatuodama valstybės pagalbos egzistavimą, nes priešingu atveju pažeidžia jai pagal SESV 296 straipsnį tenkančią pareigą motyvuoti.

               3.

               Trečiasis ieškinio pagrindas: SESV 107 straipsnio 1 dalies ir SESV 296 straipsnyje įtvirtintos pareigos motyvuoti pažeidimas, nes Komisija netinkamai įvertino ginčijamos priemonės selektyvų pobūdį

                           —

                           1992 m. Pajamų mokesčio kodekso 185 straipsnio 2 dalies b punktas ir jame įtvirtinta atleidimo nuo pelno perviršio mokesčio sistema taikoma visoms įmonėms, kurių faktinė ir teisinė situacija panaši ir kurios vykdo ekonominę veiklą, su kuria susijusi ginčijama priemonė. Taigi ginčijama priemonė taikoma ne tik tam tikroms įmonėms, kurias galima apibrėžti pagal specialius požymius, todėl ji nėra selektyvi, kaip tai suprantama pagal SESV 107 straipsnio 1 dalį.

                           —

                           Papildomai teigiama, kad Komisija padarė akivaizdžią vertinimo klaidą, kai konstatavo, kad atleidimas nuo pelno perviršio mokesčio nėra referencinės sistemos dalis. Atleidimas nuo pelno perviršio mokesčio remiantis tarpusavio sąveika ir didesnėmis lengvatomis taikant „ištiestos rankos“ principą yra esminė priemonių, kuriomis nustatoma visa apmokestinamųjų pajamų suma, dalis, todėl negali būti laikomas nukrypimu nuo referencinės sistemos, dėl kurio būtų taikomas selektyvumas.

                           —

                           Taip pat papildomai nurodoma, jog Komisija negali įrodyti, kad Belgijos mokestinių sprendimų komitetas neteisingai pritaikė „ištiestos rankos“ principą, kai taikė 1992 m. Pajamų mokesčio kodekso 185 straipsnio 2 dalies b punktą. Komisijos argumentai nenuoseklūs, nes nors atsižvelgta į svarbius dalykus, jie prieštarauja vieni kitiems arba jiems trūksta reikalaujamo nuoseklumo.

               4.

               Ketvirtasis ieškinio pagrindas: teisinio saugumo principo pažeidimas nustačius pareigą grąžinti

                           —

                           Pagal nusistovėjusią Komisijos praktiką, kurioje neginčytas „ištiestos rankos“ principo taikymas, šioje byloje pateiktas reikalavimas grąžinti esą gautą pagalbą pažeidžia teisinio saugumo principą. Bet kuriuo atveju ligšiolinėje administracinėje ir teismų praktikoje nebuvo numatyta, kad 1992 m. Pajamų mokesčio kodekso 185 straipsnio 2 dalies b punktas pažeidžia SESV 107 straipsnį.

      (1)  2015 m. liepos 13 d. Tarybos reglamentas (ES) 2015/1589, nustatantis išsamias Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo 108 straipsnio taikymo taisykles (OL L 248, p. 9).


title: Byla T-420/04 Kenneth Blackler 2004 m. spalio 10 d. pareikštas ieškinys Europos Parlamentui

text:
               4.12.2004

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 300/54

         Kenneth Blackler 2004 m. spalio 10 d. pareikštas ieškinys Europos Parlamentui
   (Byla T-420/04)
   (2004/C 300/104)
   Proceso kalba: prancūzų
   2004 m. spalio 10 d. Europos Bendrijų Pirmosios instancijos teisme buvo pareikštas Kenneth Blackler, gyvenančio Ispra (Italija), atstovaujamo advokato Patrick Goergen, nurodžiusio adresą dokumentams įteikti Liuksemburge, ieškinys Europos Parlamentui.
   Ieškovas Pirmosios instancijos teismo prašo:

               —

               panaikinti 2004 m. liepos 11 d. Europos Parlamento Generalinio sekretoriaus sprendimą, kuriuo patvirtinamas konkurso EP/98/A komisijos sprendimas, sudarant inžinierių ekspertų telekomunikacijų srityje tinkamų kandidatų sąrašą, skirtą vyriausiųjų administratorių (A5/A4) rezervui priimant į darbą ateityje, neleisti ieškovui laikyti šio konkurso egzaminų žodžiu;

               —

               panaikinti visus vėlesnius nei nagrinėjamo konkurso procedūra veiksmus ir aktus;

               —

               papildomai, jeigu Pirmosios instancijos teismas nepatenkintų prašymo panaikinti konkurso procedūrą, priteisti ieškovui iš Parlamento 100 000 eurų ieškovo materialinei ir moralinei žalai atlyginti;

               —

               priteisti iš Europos Parlamento visas bylinėjimosi išlaidas.

         Teisiniai pagrindai ir pagrindiniai argumentai
   Šioje byloje ieškovas ginčija bendro konkurso EP/98/A žiuri atsisakymą leisti jam laikyti egzaminus žodžiu, kadangi dėl jo kandidatūros įvertinimo jis pateko į 38-ą vietą įvertinimo sąraše, tačiau tik pirmieji 15-a sąraše gali laikyti egzaminus žodžiu. Šiuo konkursu siekiama sudaryti vyriausiųjų administratorių rezervą priimant į darbą ateityje telekomunikacijos ekspertizės srityje.
   Grįsdamas savo reikalavimus, ieškovas teigia, kad:

               —

               buvo pažeistas pranešimas apie konkursą, kadangi ginčijamame sprendime siekiant suteikti balą už kandidatų pateiktus diplomus, vertinimo kriterijumi buvo pasirinkta studijų trukmė, nebuvo atsižvelgta į tam tikrus ieškovo pateiktus dokumentus jo kandidatūros pateikimo metu, be to, dokumentai nebuvo įvertinti pagal pranešime apie konkursą reikalaujamus kriterijus.

               —

               buvo padaryta akivaizdi vertinimo klaida ta apimtimi, kuria buvo padaryta klaida skaičiuojant ieškovo profesinės patirties trukmę, be to, siekiant patikrinti, ar jo kandidatūra tikrai atitinka mažiausiai aštuonias kompetencijos sritis iš 13 pranešime apie konkursą paminėtų sričių, atsisakyta atsižvelgti tiek į jo publikacijas, tiek į jo detaliai nurodytus darbus, atliktus jo karjeros eigoje.


title: Byla T-345/06 2008 m. liepos 14 d. Pirmosios instancijos teismo nutartis byloje Complejo Agrícola prieš Komisiją (Ieškinys dėl panaikinimo — Direktyva 92/43/EEB — Natūralių buveinių ir laukinės faunos bei floros apsauga — Sprendimas 2006/613/EB — Viduržemio jūros biogeografinio regiono Bendrijos svarbos teritorijų sąrašas — Aktas, kurį galima ginčyti — Tiesioginio poveikio nebuvimas — Nepriimtinumas)

text:
               30.8.2008

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 223/41

         2008 m. liepos 14 d. Pirmosios instancijos teismo nutartis byloje Complejo Agrícola prieš Komisiją

   (Byla T-345/06) (1)

   (Ieškinys dėl panaikinimo - Direktyva 92/43/EEB - Natūralių buveinių ir laukinės faunos bei floros apsauga - Sprendimas 2006/613/EB - Viduržemio jūros biogeografinio regiono Bendrijos svarbos teritorijų sąrašas - Aktas, kurį galima ginčyti - Tiesioginio poveikio nebuvimas - Nepriimtinumas)
   (2008/C 223/70)
   Proceso kalba: ispanų
   Šalys

      Ieškovė: Complejo Agrícola, SA (Madridas, Ispanija), atstovaujama advokatų A. Menéndez Menéndez ir G. Yanguas Montero

      Atsakovė: Europos Bendrijų Komisija, atstovaujama A. Alcover San Pedro ir D. Recchia

      Atsakovės pusėje į bylą įstojusi šalis: Ispanijos Karalystė, atstovaujama abogado del Estado F. Díez Moreno
   Dalykas
   Prašymas iš dalies panaikinti 2006 m. liepos 19 d. Komisijos sprendimo 2006/613/EB pagal Tarybos direktyvą 92/43/EEB priimantį Viduržemio jūros biogeografinio regiono Bendrijos svarbos teritorijų sąrašą (OL L 259, p. 1) 1 straipsnį ir I priedą, nes jame teritorija „Acebuchales de la Campiña Sur de Cádiz“, kurioje yra ieškovei priklausantis sklypas, įtraukiama kaip Viduržemio biogeografinio regiono Bendrijos svarbos teritorija.
   Rezoliucinė dalis

               1.

               Atmesti ieškinį kaip nepriimtiną.

               2.

               Complejo Agrícola, SA padengia savo ir Komisijos bylinėjimosi išlaidas

               3.

               Ispanijos Karalystė padengia savo bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 20, 2007 1 27.


title: Byla T-231/10: 2013 m. spalio 25 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Merlin ir kt. prieš VRDT — Dusyma (Žaislai) (Bendrijos dizainas — Registracijos pripažinimo negaliojančia procedūra — Registruotas Bendrijos dizainas, vaizduojantis žaislus — Ankstesnis dizainas — Negaliojimo pagrindai — Naujumas — Individualios savybės — Skirtumas tarp produkto ir dizaino — Reglamento Nr. 6/2002 3, 4, 6 straipsniai ir 25 straipsnio 1 dalies b punktas)

text:
               7.12.2013

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 359/7

         2013 m. spalio 25 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Merlin ir kt. prieš VRDT — Dusyma (Žaislai)

   (Byla T-231/10) (1)

   (Bendrijos dizainas - Registracijos pripažinimo negaliojančia procedūra - Registruotas Bendrijos dizainas, vaizduojantis žaislus - Ankstesnis dizainas - Negaliojimo pagrindai - Naujumas - Individualios savybės - Skirtumas tarp produkto ir dizaino - Reglamento Nr. 6/2002 3, 4, 6 straipsniai ir 25 straipsnio 1 dalies b punktas)
   2013/C 359/10
   Proceso kalba: vokiečių

      Šalys

      Ieškovai: Merlin Handelsgesellschaft mbH (Forchtenberg, Vokietija), Rolf Krämer (Forchtenberg), BLS Basteln Lernen Spielen GmbH (Forchtenberg) ir Andreas Hohl (Kiuncelsau, Vokietija) atstovaujamos advokato R. Kramer

      Atsakovė: Vidaus rinkos derinimo tarnyba (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui), atstovaujama G. Schneider

      Kita procedūros VRDT Apeliacinėje taryboje šalis, įstojusi į bylą Bendrajame Teisme: Dusyma Kindergartenbedarf GmbH (Šorndorfas, Vokietija), atstovaujama advokato A. Zinnecker

      Dalykas

   Ieškinys dėl 2010 m. kovo 17 d. Vidaus rinkos derinimo tarnybos (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui) trečiosios apeliacinės tarybos sprendimo (byla R 879/2009-3), susijusio su registracijos pripažinimo negaliojančia procedūra tarp Merlin Handelsgesellschaft mbH ir kt. ir Dusyma Kindergartenbedarf GmbH.

      Rezoliucinė dalis

               1.

               Atmesti ieškinį.

               2.

               Merlin Handelsgesellschaft mbH, Rolf Krämer, BLS Basteln Lernen Spielen GmbH ir Andreas Hohl padengia bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 209, 2010 7 31.


title: Byla C-655/13: 2015 m. vasario 5 d. Teisingumo Teismo (aštuntoji kolegija) sprendimas byloje (Centrale Raad van Beroep (Nyderlandai) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) H. J. Mertens/Raad van bestuur van het Uitvoeringsinstituut werknemersverzekeringen (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą — Socialinė apsauga — Reglamentas (EEB) Nr. 1408/71 — 71 straipsnis — „Pasienio darbuotojo, kuris iš dalies yra bedarbis“ sąvoka — Gyvenamosios vietos valstybės narės ir kompetentingos valstybės narės atsisakymas skirti bedarbio pašalpą)

text:
               30.3.2015

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 107/12

      2015 m. vasario 5 d. Teisingumo Teismo (aštuntoji kolegija) sprendimas byloje (Centrale Raad van Beroep (Nyderlandai) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) H. J. Mertens/Raad van bestuur van het Uitvoeringsinstituut werknemersverzekeringen
      (Byla C-655/13) (1)

      ((Prašymas priimti prejudicinį sprendimą - Socialinė apsauga - Reglamentas (EEB) Nr. 1408/71 - 71 straipsnis - „Pasienio darbuotojo, kuris iš dalies yra bedarbis“ sąvoka - Gyvenamosios vietos valstybės narės ir kompetentingos valstybės narės atsisakymas skirti bedarbio pašalpą))
      (2015/C 107/15)
      Proceso kalba: nyderlandų

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Centrale Raad van Beroep

         Šalys pagrindinėje byloje

         Ieškovas: H. J. Mertens

         Atsakovė: Raad van bestuur van het Uitvoeringsinstituut werknemersverzekeringen

         Rezoliucinė dalis

      1971 m. birželio 14 d. Tarybos reglamento (EEB) Nr. 1408/71 dėl socialinės apsaugos sistemų taikymo pagal darbo sutartį dirbantiems asmenims, savarankiškai dirbantiems asmenims ir jų šeimos nariams, judantiems Bendrijoje, iš dalies pakeisto ir atnaujinto 1996 m. gruodžio 2 d. Tarybos reglamentu (EB) Nr. 118/97 ir iš dalies pakeisto 1998 m. birželio 29 d. Tarybos reglamentu (EB) Nr. 1606/98, 71 straipsnio 1 dalies a punkto i papunktį reikia aiškinti taip, kad pasienio darbuotojas, kuris iš karto po to, kai valstybėje narėje su vienu darbdaviu pasibaigė darbo visą darbo laiką santykiai, kito darbdavio įdarbinamas dirbti dalį darbo laiko toje pačioje valstybėje narėje, yra pasienio darbuotojas, kuris iš dalies yra bedarbis, kaip jis suprantamas pagal šią nuostatą.

         (1)  OL C 78, 2014 3 15.


title: Byla C-39/12: 2012 m. sausio 27 d. Bundesgerichtshof (Vokietija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą baudžiamojoje byloje prieš Vu Thang Dang

text:
               21.4.2012

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 118/11

         2012 m. sausio 27 d.Bundesgerichtshof (Vokietija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą baudžiamojoje byloje prieš Vu Thang Dang
   (Byla C-39/12)
   2012/C 118/16
   Proceso kalba: vokiečių

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Bundesgerichtshof

      Šalis pagrindinėje baudžiamojoje byloje

   Vu Thang Dang

      Prejudicinis klausimas

   Ar Reglamento (EB) Nr. 810/2009 (1) 21 ir 34 straipsnius, reglamentuojančius bendros vizos išdavimą ir panaikinimą, reikia aiškinti taip, kad pagal juos draudžiama bausti, taikant nacionalinės teisės nuostatas, už neteisėtą užsieniečių gabenimą tais atvejais, kai įvežti asmenys nors ir turi vizas, tačiau jas gavo pateikę kitos valstybės narės kompetentingoms institucijoms apgaulingą informaciją apie tikrąjį kelionės tikslą?

      (1)  2009 m. liepos 13 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (EB) Nr. 810/2009, nustatantis Bendrijos vizų kodeksą (Vizų kodeksas) (OL L 243, p. 1).


title: Byla C-239/16 P: 2017 m. vasario 1 d. Teisingumo Teismo (dešimtoji kolegija) nutartis byloje Ante Šumelj ir kt./Europos Komisija (Apeliacinis skundas — Teisingumo Teismo procedūros reglamento 181 straipsnis — Ieškinys dėl žalos atlyginimo — Kroatijos Respublikos stojimo į Europos Sąjungą aktas — Įsipareigojimai, susiję su teismų reformos strategija — Teismo antstolio pareigybės įsteigimas, vėliau – jos panaikinimas — Asmenų, paskirtų eiti teismo antstolio pareigas, patirta žala — Tinkamas Europos Komisijos stebėjimas, kaip Kroatijos Respublika vykdo stojimo įsipareigojimus — Ieškinio atmetimas — Iš dalies akivaizdžiai nepriimtinas ir iš dalies akivaizdžiai nepagrįstas apeliacinis skundas)

text:
               24.4.2017

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 129/2

         2017 m. vasario 1 d. Teisingumo Teismo (dešimtoji kolegija) nutartis byloje Ante Šumelj ir kt./Europos Komisija

   (Byla C-239/16 P) (1)

   ((Apeliacinis skundas - Teisingumo Teismo procedūros reglamento 181 straipsnis - Ieškinys dėl žalos atlyginimo - Kroatijos Respublikos stojimo į Europos Sąjungą aktas - Įsipareigojimai, susiję su teismų reformos strategija - Teismo antstolio pareigybės įsteigimas, vėliau – jos panaikinimas - Asmenų, paskirtų eiti teismo antstolio pareigas, patirta žala - Tinkamas Europos Komisijos stebėjimas, kaip Kroatijos Respublika vykdo stojimo įsipareigojimus - Ieškinio atmetimas - Iš dalies akivaizdžiai nepriimtinas ir iš dalies akivaizdžiai nepagrįstas apeliacinis skundas))
   (2017/C 129/02)
   Proceso kalba: kroatų

      Šalys

      Apeliantai: Ante Šumelj, Dubravka Bašljan, Đurđica Crnčević, Miroslav Lovreković, Drago Burazer, Nikolina Nežić, Blaženka Bošnjak, Bosiljka Grbašić, Tea Tončić, Milica Bjelić, Marijana Kruhoberec, Davor Škugor, Ivan Gerometa, Kristina Samardžić, Sandra Cindrić, Sunčica Gložinić, Tomislav Polić, Vlatka Pižeta, atstovaujami odvjetnik M. Krmek

      Kita proceso šalis: Europos Komisija, atstovaujama S. Ječmenica ir G. Wils

      Rezoliucinė dalis

               1.

               Atmesti apeliacinį skundą.

               2.

               Ante Šumelj, Dubravka Bašljan, Đurđica Crnčević, Miroslav Lovreković, Drago Burazer, Nikolina Nežić, Blaženka Bošnjak, Bosiljka Grbašić, Tea Tončić, Milica Bjelić, Marijana Kruhoberec, Davor Škugor, Ivan Gerometa, Kristina Samardžić, Sandra Cindrić, Sunčica Gložinić, Tomislav Polić ir Vlatka Pižeta padengia bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 251, 2016 7 11.


title: Bylos T-472/09 ir T-55/10: 2014 m. gruodžio 9 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje SP/Komisija (Konkurencija — Karteliai — Gelžbetonio armatūros strypų arba ričių rinka — Sprendimas, kuriuo pagal Reglamentą (EB) Nr. 1/2003 pasibaigus EAPB sutarties galiojimo laikui konstatuojamas AP 65 straipsnio pažeidimas — Kainų ir mokėjimo terminų nustatymas — Gamybos ar pardavimo ribojimas arba kontrolė — Esminių procedūrinių reikalavimų pažeidimas — Teisinis pagrindas — Piktnaudžiavimas įgaliojimais ir procedūros pažeidimai — Baudos — Reglamento Nr. 1/2003 23 straipsnio 2 dalyje numatyta riba — Ieškinys dėl panaikinimo — Keičiantis sprendimas — Nepriimtinumas)

text:
               2.2.2015

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 34/20

         2014 m. gruodžio 9 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje SP/Komisija

   (Bylos T-472/09 ir T-55/10) (1)

   ((Konkurencija - Karteliai - Gelžbetonio armatūros strypų arba ričių rinka - Sprendimas, kuriuo pagal Reglamentą (EB) Nr. 1/2003 pasibaigus EAPB sutarties galiojimo laikui konstatuojamas AP 65 straipsnio pažeidimas - Kainų ir mokėjimo terminų nustatymas - Gamybos ar pardavimo ribojimas arba kontrolė - Esminių procedūrinių reikalavimų pažeidimas - Teisinis pagrindas - Piktnaudžiavimas įgaliojimais ir procedūros pažeidimai - Baudos - Reglamento Nr. 1/2003 23 straipsnio 2 dalyje numatyta riba - Ieškinys dėl panaikinimo - Keičiantis sprendimas - Nepriimtinumas))
   (2015/C 034/21)
   Proceso kalba: italų

      Šalys

      Ieškovė: SP SpA (Breša, Italija), atstovaujama advokato G. Belotti

      Atsakovė: Europos Komisija, atstovaujama byloje T-472/09 iš pradžių R. Sauer, V. Di Bucci ir B. Gencarelli, vėliau – R. Sauer ir R. Striani, padedamų advokato M. Moretto, ir byloje T-55/10 iš pradžių R. Sauer ir B. Gencarelli, vėliau – R. Sauer ir R. Striani, padedamų advokato M. Moretto

      Dalykas

   Prašymas byloje T-472/09 pripažinti 2009 m. rugsėjo 30 d. Komisijos sprendimą C(2002) 5087 galutinis, dėl procedūros pagal AP 65 straipsnį (byla COMP. 37.956 – Gelžbetonio armatūra, pakartotinis sprendimas) neteisingu arba panaikinti šį sprendimą, o nepatenkinus šių reikalavimų – panaikinti minėto sprendimo 2 straipsnį arba sumažinti ieškovei skirtos baudos dydį; taip pat prašymas byloje T-55/10 panaikinti 2009 m. gruodžio 8 d. Komisijos sprendimą C(2009) 9912 galutinis, kuriuo keičiamas sprendimas C(2009) 7492 galutinis.

      Rezoliucinė dalis

               1.

               Bylas T-472/09 ir T-55/10 sujungti siekiant priimti vieną sprendimą.

               2.

               Byloje SP/Komisija (T-472/09):

                           —

                           panaikinti 2009 m. rugsėjo 30 d Komisijos sprendimo C(2009) 7492 galutinis dėl procedūros pagal AP 65 straipsnį (byla COMP/37.956 – Gelžbetonio armatūra, pakartotinis sprendimas) 2 straipsnį tiek, kiek juo SP SpA solidariai skiriama 14,35 mln. EUR bauda,

                           —

                           atmesti likusią ieškinio dalį,

                           —

                           SP padengia pusę savo bylinėjimosi išlaidų,

                           —

                           Komisija padengia visas savo ir pusę SP patirtų bylinėjimosi išlaidų.

               3.

               Byloje T-55/10 SP/Komisija:

                           —

                           atmesti ieškinį;

                           —

                           SP padengia bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 24, 2010 1 30.


title: Byla C-102/08: 2009 m. birželio 4 d. Teisingumo Teismo (trečioji kolegija) sprendimas byloje (Bundesfinanzhof (Vokietija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Finanzamt Düsseldorf-Süd prieš SALIX Grundstücks-Vermietungsgesellschaft mbH & Co. Objekt Offenbach KG (Šeštoji PVM direktyva — 4 straipsnio 5 dalies antroji ir ketvirtoji pastraipos — Valstybių narių teisė viešosios teisės subjekto veiklą, atleistą nuo mokesčio pagal Šeštosios direktyvos 13 ir 28 straipsnius, laikyti veikla, kurią jos vykdo kaip valdžios institucijos — Taikymo tvarka — Teisė į atskaitą — Labai iškreipta konkurencija)

text:
               1.8.2009

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 180/15

         2009 m. birželio 4 d. Teisingumo Teismo (trečioji kolegija) sprendimas byloje (Bundesfinanzhof (Vokietija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Finanzamt Düsseldorf-Süd prieš SALIX Grundstücks-Vermietungsgesellschaft mbH & Co. Objekt Offenbach KG
   (Byla C-102/08) (1)

   (Šeštoji PVM direktyva - 4 straipsnio 5 dalies antroji ir ketvirtoji pastraipos - Valstybių narių teisė viešosios teisės subjekto veiklą, atleistą nuo mokesčio pagal Šeštosios direktyvos 13 ir 28 straipsnius, laikyti veikla, kurią jos vykdo kaip valdžios institucijos - Taikymo tvarka - Teisė į atskaitą - Labai iškreipta konkurencija)
   2009/C 180/25
   Proceso kalba: vokiečių

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

   Bundesfinanzhof

      Šalys pagrindinėje byloje

      Ieškovė: Finanzamt Düsseldorf-Süd

      Atsakovė: SALIX Grundstücks-Vermietungsgesellschaft mbH & Co. Objekt Offenbach KG

      Dalykas

   Prašymas priimti prejudicinį sprendimą — Bundesfinanzhof — 1977 m. gegužės 17 d. Šeštosios Tarybos direktyvos 77/388/EEB dėl valstybių narių apyvartos mokesčių įstatymų derinimo — Bendra pridėtinės vertės mokesčio sistema: vienodas vertinimo pagrindas (OL L 145, p. 1) 4 straipsnio 5 dalies antrosios ir ketvirtosios pastraipos bei 13 straipsnio išaiškinimas — Viešosios teisės subjekto vykdomo ilgalaikio biuro patalpų ir automobilių stovėjimo vietų išnuomavimo kvalifikavimas kaip ekonominės veiklos arba išnuomoti skirto turto valdymo — Valstybių narių naudojimosi teise viešosios teisės subjektų, atleistų nuo mokesčio pagal Direktyvos 77/388/EEB 13 arba 28 straipsnius, veiklą laikyti valdžios institucijų veikla sąlygos

      Rezoliucinė dalis

               1.

               Valstybės narės turi priimti aiškią nuostatą, kad galėtų pasinaudoti 1977 m. gegužės 17 d. Šeštosios Tarybos direktyvos 77/388/EEB dėl valstybių narių apyvartos mokesčių įstatymų derinimo — Bendra pridėtinės vertės mokesčio sistema: vienodas vertinimo pagrindas Šeštosios direktyvos 4 straipsnio 5 dalies ketvirtojoje pastraipoje numatyta teise, pagal kurią atitinkama viešosios teisės subjektų veikla, kuri pagal šios direktyvos 13 ar 28 straipsnius yra atleista nuo mokesčio, būtų laikoma veikla, kurią jie vykdo kaip valdžios institucijos.

               2.

               Šeštosios direktyvos 77/388 4 straipsnio 5 dalies antroji pastraipa turi būti aiškinama taip, kad viešosios teisės subjektus reikia laikyti PVM apmokestinamaisiais asmenimis veiklos, kurią jie vykdo, ar sandorių, kuriuos jie sudaro kaip valdžios institucijos, atžvilgiu, ne tik jeigu jų neapmokestininimas pagal šios nuostatos pirmąją ar ketvirtąją pastraipas labai iškreiptų konkurenciją ir taip apsunkintų privačių konkurentų padėtį, bet ir iškreiptų konkurenciją jų pačių nenaudai.

      (1)  OL C 142, 2008 6 7.


title: Byla T-208/06: 2011 m. lapkričio 30 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Quinn Barlo ir kt. prieš Komisiją (Konkurencija — Karteliai — Metakrilatų rinka — Sprendimas, kuriuo konstatuotas EB 81 straipsnio ir EEE susitarimo 53 straipsnio pažeidimas — Vieno pažeidimo sąvoka — Pažeidimo trukmė — Baudos — Pažeidimo sunkumas — Lengvinančios aplinkybės)

text:
               28.1.2012

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 25/46

      2011 m. lapkričio 30 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Quinn Barlo ir kt. prieš Komisiją

      (Byla T-208/06) (1)

      (Konkurencija - Karteliai - Metakrilatų rinka - Sprendimas, kuriuo konstatuotas EB 81 straipsnio ir EEE susitarimo 53 straipsnio pažeidimas - Vieno pažeidimo sąvoka - Pažeidimo trukmė - Baudos - Pažeidimo sunkumas - Lengvinančios aplinkybės)
      (2012/C 25/86)
      Proceso kalba: anglų

         Šalys

         Ieškovės: Quinn Barlo Ltd (Kavanas, Airija); Quinn Plastics NV (Gelis, Belgija) ir Quinn Plastics GmbH (Mayence, Vokietija), atstovaujamos advokatų W. Blau, F. Wijckmans ir F. Tuytschaever

         Atsakovė: Europos Komisija, iš pradžių atstovaujama V. Bottka ir S. Noë, vėliau V. Bottka ir N. Khan

         Dalykas

      Prašymas panaikinti 2006 m. gegužės 31 d. Komisijos sprendimo C(2006) 2098 galutinis dėl procedūros pagal EB 81 straipsnį ir EEE susitarimo 53 straipsnį (byla Nr. COMP/F/38.645 — Metakrilatai) 1 ir 2 straipsnius tiek, kiek jie susiję su ieškovėmis, taip pat prašymas panaikinti šio sprendimo 2 straipsnį tiek, kiek juo ieškovėms skirta bauda, arba sumažinti šios baudos dydį.

         Rezoliucinė dalis

                  1.

                  2006 m. gegužės 31 d. Komisijos sprendimo C (2006) 2098 galutinis dėl procedūros pagal EB 81 straipsnį ir EEE susitarimo 53 straipsnį (byla Nr. COMP/F/38.645 — Metakrilatai) 1 straipsnis panaikinamas, pirma, kiek juo nustatyta, kad Quinn Barlo Ltd, Quinn Plastics NV ir Quinn Plastics GmbH pažeidė EB 81 straipsnį ir Europos ekonominės erdvės (EEE) susitarimo 53 straipsnį, kai dalyvavo sudarant ir vykdant antikonkurencinius susitarimus ir derinant veiksmus ne tik dėl polimetilmetakrilato kietų lakštų, bet taip pat dėl polimetilmetakrilato liejimo gaminių ir polimetilmetakrilato sanitarinių gaminių, antra, kiek juo yra pripažinta šių bendrovių atsakomybė už dalyvavimą kartelyje nuo 1998 m. lapkričio 1 d. iki 2000 m. vasario 23 d.

                  2.

                  Pagal Sprendimo C(2006) 2098 galutinis 2 straipsnį skirtos baudos dydis, kurią Quinn Barlo, Quinn Plastics NV ir Quinn Plastics GmbH turi sumokėti solidariai, turi būti 8 250 000 EUR.

                  3.

                  Atmesti likusią ieškinio dalį.

                  4.

                  Quinn Barlo, Quinn Plastics NV ir Quinn Plastics GmbH padengia 60 % savo ir 60 % Europos Komisijos bylinėjimosi išlaidų.

                  5.

                  Komisija padengia 40 % savo ir 40 % Quinn Barlo, Quinn Plastics NV ir Quinn Plastics GmbH bylinėjimosi išlaidų.

         (1)  OL C 224, 2006 9 16.


title: Byla C-562/13: 2014 m. gruodžio 18 d. Teisingumo Teismo (didžioji kolegija) sprendimas byloje ( Cour du travail de Bruxelles (Belgija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Centre public d'action sociale d'Ottignies-Louvain-La-Neuve/Moussa Abdida (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą — Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartija — 19 straipsnio 2 dalis ir 47 straipsnis — Direktyva 2004/83/EB — Būtiniausi pabėgėlių statuso ar papildomos apsaugos statuso suteikimo standartai — Papildomą apsaugą galintis gauti asmuo — 15 straipsnio b dalis — Prašytojo kankinimas, nežmoniškas ar žeminantis elgesys arba baudimas jo kilmės šalyje — 3 straipsnis — Palankesni standartai — Sunkia liga sergantis prašytojas — Tinkamo gydymo nebuvimas kilmės šalyje — Direktyva 2008/115/EB — Neteisėtai šalyje esančių trečiųjų šalių piliečių grąžinimas — 13 straipsnis — Stabdomąjį poveikį turinti teisminė teisių gynimo priemonė — 14 straipsnis — Garantijos laukiant grąžinimo — Būtiniausi poreikiai)

text:
               23.2.2015

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 65/13

         2014 m. gruodžio 18 d. Teisingumo Teismo (didžioji kolegija) sprendimas byloje (Cour du travail de Bruxelles (Belgija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Centre public d'action sociale d'Ottignies-Louvain-La-Neuve/Moussa Abdida

   (Byla C-562/13) (1)

   ((Prašymas priimti prejudicinį sprendimą - Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartija - 19 straipsnio 2 dalis ir 47 straipsnis - Direktyva 2004/83/EB - Būtiniausi pabėgėlių statuso ar papildomos apsaugos statuso suteikimo standartai - Papildomą apsaugą galintis gauti asmuo - 15 straipsnio b dalis - Prašytojo kankinimas, nežmoniškas ar žeminantis elgesys arba baudimas jo kilmės šalyje - 3 straipsnis - Palankesni standartai - Sunkia liga sergantis prašytojas - Tinkamo gydymo nebuvimas kilmės šalyje - Direktyva 2008/115/EB - Neteisėtai šalyje esančių trečiųjų šalių piliečių grąžinimas - 13 straipsnis - Stabdomąjį poveikį turinti teisminė teisių gynimo priemonė - 14 straipsnis - Garantijos laukiant grąžinimo - Būtiniausi poreikiai))
   (2015/C 065/18)
   Proceso kalba: prancūzų

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Cour du travail de Bruxelles

      Šalys pagrindinėje byloje

      Ieškovas: Centre public d'action sociale d'Ottignies-Louvain-La-Neuve

      Atsakovas: Moussa Abdida

      Rezoliucinė dalis

   2008 m. gruodžio 16 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2008/115/EB dėl bendrų nelegaliai esančių trečiųjų šalių piliečių grąžinimo standartų ir tvarkos valstybėse narėse 5 ir 13 straipsnius, siejamus su Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijos 19 straipsnio 2 dalimi ir 47 straipsniu, taip pat šios direktyvos 14 straipsnio 1 dalies b punktą reikia aiškinti taip, kad jais draudžiami nacionalinės teisės aktai, pagal kuriuos:

               —

               neturi stabdomojo poveikio skundas, pateiktas dėl sprendimo, kuriuo sunkiai sergančiam trečiosios šalies piliečiui nurodoma išvykti iš valstybės narės teritorijos, kai įvykdžius šį sprendimą šiam trečiosios šalies piliečiui gali kilti rimta grėsmė, kad smarkiai ir nepataisomai pablogės jo sveikatos būklė, ir

               —

               nenumatyta, kad kiek įmanoma bus užtikrinti būtiniausi to trečiosios šalies piliečio poreikiai siekiant garantuoti, kad jis iš tikrųjų gaus neatidėliotiną medicininę pagalbą ir būtiną gydymą laikotarpiu, per kurį ši valstybė narė privalo atidėti šio trečiosios šalies piliečio išsiuntimą, jam pasinaudojus teisių gynimo priemone dėl jo atžvilgiu priimto sprendimo grąžinti.

      (1)  OL C 9, 2014 1 11.


title: Byla C-218/05  2006 m. vasario 15 d.  Teisingumo Teismo pirmininko nutartis byloje  Europos Bendrijų Komisija prieš Italijos Respubliką

text:
               1.7.2006

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 154/14

         2006 m. vasario 15 d. Teisingumo Teismo pirmininko nutartis byloje Europos Bendrijų Komisija prieš Italijos Respubliką

   (Byla C-218/05) (1)

   (2006/C 154/35)

      Proceso kalba: italų

   Teisingumo Teismo pirmininkas nutartimi nurodė išbraukti bylą iš registro.

      (1)  OL C 182, 2005 7 23.


title: Byla F-133/06 2007 m. liepos 11 d. pareikštas ieškinys byloje Marcuccio prieš Komisiją

text:
               22.9.2007

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 223/18

         2007 m. liepos 11 d. pareikštas ieškinys byloje Marcuccio prieš Komisiją

   (Byla F-133/06)
   (2007/C 223/32)
   Proceso kalba: italų
   Šalys

      Ieškovas: Luigi Marcuccio (Trikazė, Italija), atstovaujamas advokato G. Cipressa

      Atsakovė: Europos Bendrijų Komisija
   Ieškovo reikalavimai

               —

               Pripažinti teisiškai nepagrįstą Paskyrimų tarnybos sprendimą atmesti ieškovo 2005 m. rugpjūčio 31 d. prašymą grąžinti jo buvusiame tarnybiniame bute Angoloje esantį ir pirmiau Komisijos neteisėtai pasisavintą turtą arba, nepatenkinus šio reikalavimo, šį sprendimą panaikinti,

               —

               pripažinti teisiškai nepagrįstą 2006 m. liepos 20 d. Paskyrimų tarnybos sprendimą atmesti ieškovo skundą dėl ginčijamo sprendimo arba, nepatenkinus šio reikalavimo, šį sprendimą panaikinti,

               —

               nurodyti atsakovei grąžinti ieškovui jo turtą,

               —

               nurodyti atsakovei sumokėti ieškovui 1 000 000 EUR ar kitą sumą, kurią Pirmosios instancijos teismas pripažins teisinga ir tinkama atlyginti ginčijamo sprendimo padarytą žalą, skaičiuojamą nuo prašymo pateikimo dienos, t. y. nuo 2005 m. rugpjūčio 31 d., arba, nepatenkinus šio reikalavimo, nuo ginčijamo sprendimo priėmimo dienos iki šios dienos,

               —

               nurodyti atsakovei nuo šios dienos iki tos dienos, kai atsakovė įgyvendins sprendimą visiškai ir be jokių išimčių patenkinti ieškovo 2005 m. rugpjūčio 31 d. prašymą, mokėti ieškovui kiekvieno mėnesio pirmą dieną už praėjusį mėnesį įgytas teises — 300 EUR už kiekvieną dieną arba kitą sumą, kurią Pirmosios instancijos teismas pripažins teisinga ir tinkama — atlyginti ginčijamu sprendimu padarytą ir per nurodytą laikotarpį atsiradusią žalą,

               —

               priteisti iš atsakovės bylinėjimosi išlaidas.

         Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai
   Grįsdamas savo reikalavimus, ieškovas nurodo šiuos tris pagrindus:

               1.

               Sprendimo motyvacijos stoką, remdamasis tuo, kad atsakovės argumentai yra nelogiški, nenuoseklūs, prieštaringi ir neįtikinami;

               2.

               Rimtą ir akivaizdų įstatymo pažeidimą;

               3.

               Rūpinimosi ir gero administravimo pareigų pažeidimą.


title: Byla T-579/13 R: 2013 m. gruodžio 18 d. Bendrojo Teismo pirmininko nutartis byloje Istituto di Vigilanza dell’Urbe prieš Komisiją (Laikinųjų apsaugos priemonių taikymas — Viešojo paslaugų pirkimo sutartys — Konkurso procedūra — Apsaugos ir priėmimo paslaugų teikimas „Europos Sąjungos namuose“ Romoje ir Milane — Sutarties sudarymas su kitu kandidatu — Prašymas sustabdyti vykdymą — Formalių reikalavimų nesilaikymas — Nepriimtinumas)

text:
               8.2.2014

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 39/21

         2013 m. gruodžio 18 d. Bendrojo Teismo pirmininko nutartis byloje Istituto di Vigilanza dell’Urbe prieš Komisiją

   (Byla T-579/13 R)
   (Laikinųjų apsaugos priemonių taikymas - Viešojo paslaugų pirkimo sutartys - Konkurso procedūra - Apsaugos ir priėmimo paslaugų teikimas „Europos Sąjungos namuose“ Romoje ir Milane - Sutarties sudarymas su kitu kandidatu - Prašymas sustabdyti vykdymą - Formalių reikalavimų nesilaikymas - Nepriimtinumas)
   2014/C 39/35
   Proceso kalba: italų

      Šalys

      Ieškovė: Istituto di Vigilanza dell’Urbe SpA (Roma, Italija), atstovaujama advokatų D. Dodaro ir S. Cianciullo

      Atsakovė: Europos Komisija, atstovaujama F. Moro ir L. Cappelletti

      Dalykas

   Prašymas sustabdyti 2013 m. rugpjūčio 27 d. Komisijos sprendimo sudaryti sutartį, susijusio su viešojo pirkimo procedūra dėl „Europos Sąjungos namų“ Romoje ir Milane (Italija) apsaugos ir priėmimų paslaugų, vykdymą.

      Rezoliucinė dalis

               1.

               Atmesti prašymą taikyti laikinąsias apsaugos priemones.

               2.

               Atidėti bylinėjimosi išlaidų klausimo nagrinėjimą.


title: Byla F-74/08: 2009 m. spalio 21 d. Tarnautojų teismo (trečioji kolegija) sprendimas byloje Ramaekers-Jørgensen prieš Komisiją (Pareigūnai — Bendrijos mokestis — Skaičiavimas — Darbo užmokesčio ir maitintojo netekimo pensijos sumavimas — Apmokestinimo tvarka — Apmokestinimo data)

text:
               5.12.2009

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 297/36

         2009 m. spalio 21 d. Tarnautojų teismo (trečioji kolegija) sprendimas byloje Ramaekers-Jørgensen prieš Komisiją

   (Byla F-74/08) (1)

   (Pareigūnai - Bendrijos mokestis - Skaičiavimas - Darbo užmokesčio ir maitintojo netekimo pensijos sumavimas - Apmokestinimo tvarka - Apmokestinimo data)
   2009/C 297/55
   Proceso kalba: prancūzų

      Šalys

      Ieškovė: Dominique Ramaekers-Jørgensen (Genvalis, Belgija), atstovaujama advokato L. Vogel

      Atsakovė: Europos Bendrijų Komisija, atstovaujama J. Currall ir D. Martin

      Atsakovės pusėje į bylą įstojusi šalis: Europos Sąjungos Taryba, atstovaujama K. Zieleśkiewicz ir M. Bauer

      Dalykas

   Pirma, Paskyrimų tarnybos sprendimo apskaičiuojant ieškovės mokėtiną Bendrijos mokestį susumuoti jos darbo užmokestį ir maitintojo netekimo pensiją bei sprendimo atmesti jos prašymą, kad Bendrijos mokestis, kuriuo apmokestinama jos maitintojo netekimo pensija, nebūtų išskaičiuojamas iš atlyginimo iš anksto, t. y. iki ją sumokant, panaikinimas. Antra, Reglamento Nr. 260/68 3 ir 4 straipsnių pripažinimas neteisėtais.

      Sprendimo rezoliucinė dalis

               1.

               Atmesti ieškinį.

               2.

               D. Ramaekers-Jørgensen padengia savo ir Europos Bendrijų Komisijos bylinėjimosi išlaidas.

               3.

               Europos Sąjungos Taryba padengia savo bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 272, 2008 10 25, p. 52.


title: Byla C-252/09: 2009 m. liepos 7 d. pareikštas ieškinys byloje Europos Bendrijų Komisija prieš Portugalijos Respubliką

text:
               29.8.2009

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 205/28

         2009 m. liepos 7 d. pareikštas ieškinys byloje Europos Bendrijų Komisija prieš Portugalijos Respubliką

   (Byla C-252/09)
   2009/C 205/49
   Proceso kalba: portugalų

      Šalys

      Ieškovė: Europos Bendrijų Komisija, atstovaujama G. Zavvos ir G. Braga da Cruz

      Atsakovė: Portugalijos Respublika

      Ieškovės reikalavimai

               —

               pripažinti, kad nepriėmusi 2007 m. kovo 19 d. Komisijos direktyvą 2007/16/EB (1), įgyvendinančią Tarybos direktyvą 85/611/EEB dėl įstatymų ir kitų teisės aktų, susijusių su kolektyvinio investavimo į perleidžiamus vertybinius popierius subjektais (KIPVPS), derinimo, patikslinant tam tikrus apibrėžimus, įgyvendinančių įstatymų ir kitų teisės aktų arba bet kokiu atveju apie juos nepranešusi Komisijai, Portugalijos Respublika neįvykdė įsipareigojimų pagal šią direktyvą;

               —

               priteisti iš Portugalijos Respublikos bylinėjimosi išlaidas.

      Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

   Terminas direktyvai perkelti baigėsi 2008 m. kovo 23 dieną.

      (1)  OL L 79, p. 11


title: Byla C-308/04 P 2006 m. birželio 29 d. Teisingumo Teismo (antroji kolegija) sprendimas SGL Carbon AG prieš Europos Bendrijų Komisiją (Apeliacinis skundas — Konkurencija — Kartelis — Grafito elektrodai — EB 81 straipsnio 1 dalis — Baudos — Baudų dydžio apskaičiavimo gairės — Pranešimas dėl bendradarbiavimo — Non bis in idem principas)

text:
               2.9.2006

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 212/3

         2006 m. birželio 29 d. Teisingumo Teismo (antroji kolegija) sprendimas SGL Carbon AG prieš Europos Bendrijų Komisiją

   (Byla C-308/04 P) (1)

   (Apeliacinis skundas - Konkurencija - Kartelis - Grafito elektrodai - EB 81 straipsnio 1 dalis - Baudos - Baudų dydžio apskaičiavimo gairės - Pranešimas dėl bendradarbiavimo - Non bis in idem principas)
   (2006/C 212/05)
   Proceso kalba: vokiečių
   Šalys

      Ieškovė: SGL Carbon AG, atstovaujama advokatų M. Klusmann ir K. Beckmann

      Kitos proceso šalys: Europos Bendrijų Komisija, atstovaujama A. Bouquet, M. Schneider ir H. Gading, Tokai Carbon Co. Ltd, įsteigta Tokijuje (Japonija), Nippon Carbon Co. Ltd, įsteigta Tokijuje, Showa Denko KK, įsteigta Tokijuje, GrafTech international Ltd, buvusi UCAR International Inc, įsteigta Vilmingtone (Jungtinės Amerikos Valstijos), SEC Corp., įsteigta Amagasaki (Japonija), The Carbide/Graphite Group Inc., įsteigta Pitsburge (Jungtinės Amerikos Valstijos)
   Dalykas
   Apeliacinis skundas dėl 2004 m. balandžio 29 d. Pirmosios instancijos teismo (antroji kolegija) sprendimo Tokai ir kt. prieš Komisiją (sujungtos bylos T-236/01, T-239/01, nuo T-244/01 iki T-246/01, T-251/01 ir T-252/01) dėl bylos T-239/01 — Komisijos 2001 m. liepos 18 d. sprendimo Nr. 2002/271/EB dėl EB 81 straipsnio ir EEE susitarimo 53 straipsnio taikymo procedūros — Byla COMP/E-1/36.490 — Grafito elektrodai (OL L 10, p. 1), panaikinimas
   Rezoliucinė dalis

               1.

               Atmesti apeliacinį skundą.

               2.

               Priteisti iš SGL Carbon AG bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 262, 2004 10 23.


title: Byla C-582/12 P: 2012 m. gruodžio 12 d. El Corte Inglés, S.A. pateiktas apeliacinis skundas dėl 2012 m. rugsėjo 27 d. Bendrojo Teismo (šeštoji kolegija) priimto sprendimo byloje T-373/09 El Corte Inglés prieš VRDT — Pucci International (Emidio Tucci)

text:
               2.3.2013

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 63/9

         2012 m. gruodžio 12 d.El Corte Inglés, S.A. pateiktas apeliacinis skundas dėl 2012 m. rugsėjo 27 d. Bendrojo Teismo (šeštoji kolegija) priimto sprendimo byloje T-373/09 El Corte Inglés prieš VRDT — Pucci International (Emidio Tucci)

   (Byla C-582/12 P)
   2013/C 63/16
   Proceso kalba: ispanų

      Šalys

      Apeliantė: El Corte Inglés, S.A., atstovaujama advokatų J. L. Rivas Zurdo ir E. Seijo Veiguela

      Kitos proceso šalys: Vidaus rinkos derinimo tarnyba (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui) (VRDT) ir Emilio Pucci International BV

      Apeliantės reikalavimai

               —

               Panaikinti 2012 m. rugsėjo 27 d. Bendrojo Teismo sprendimą byloje T-373/09 tiek, kiek juo atmetamas ieškinys,

               —

               nurodyti VRDT padengti El Corte Inglés, S.A. bylinėjimosi išlaidas,

               —

               nurodyti Emilio Pucci International BV padengti El Corte Inglés, S.A. bylinėjimosi išlaidas.

      Apeliacinio skundo pagrindai ir pagrindiniai argumentai

   Protestą pateikusi šalis nepateikė viso brošiūrų, žurnalų ar kitų dokumentų, kuriais rėmėsi, originalo teksto. Todėl nagrinėjant konkrečią klasę į jos pateiktus įrodymus negalima atsižvelgti. Tačiau savo sprendimo 26 ir 27 punktuose Bendrasis Teismas nagrinėjo klausimą, ar dokumentai turi būti pateikti tik originalo forma, ir nusprendė, kad veiksmuose nėra apgaulės elementų, nors iš tiesų tokie teiginiai nebuvo pateikti.
   2 priede pateiktus dokumentus reikia atmesti, nes akivaizdu, kad datas ir nuorodas su paskelbimo duomenimis įterpė protestą pateikusi šalis. Kadangi į šiuos klausimus sprendime nebuvo tinkamai atsakyta, apeliantė taip pat mano, kad antrąjį įrodymą sudarantys dokumentai turi būti atmesti ir šių žurnalų negalima laikyti 25 klasei skirto vieno iš prekių ženklų, dėl kurių kilo ginčas, naudojimo ar gero vardo įrodymu.
   Kalbant apie ginčijamų prekių ir paslaugų palyginimą pažymėtina, kad iš viso to, kas išdėstyta, matyti, jog protestą pateikusi šalis Emilio Pucci International, B.V. neįrodė, kad jai priklausantys ankstesni Italijoje registruoti prekių ženklai buvo naudojami, todėl prašomas įregistruoti prekių ženklas turėjo būti lyginamas, tik kiek tai susiję su Bendrijos prekių ženklo registracijos paraiškoje Nr. 203570 nurodytomis 18 ir 24 klasėms.
   Protestą pateikusi šalis pripažino, kad prekių ženklas „Emilio Pucci“ nuo 1970–ųjų metų vis mažiau naudojamas. Taip pat vėl reikia pabrėžti, kad prekių ženklas „Emidio Tucci“ turi gerą vardą Ispanijoje, kur yra labai populiarus, ir kad jis sudarytas iš dviejų iš tiesų egzistuojančių asmenų vardo ir pavardės, t. y. Emidio Tucci ir Emilio Pucci. Šie klausimai buvo nurodyti pateikiant motyvus per VRDT vykusią procedūrą.
   Iš įrodymų dėl nesąžiningo naudojimosi protestą pateikusios šalies prekių ženklo skiriamuoju požymiu arba geru vardu turi būti aišku, kad šio prekių ženklo geras vardas naudojamas siekiant gauti komercinės naudos (žr. Sprendimo Spa-Finders
       (1) 51 punktą). Tačiau šiuo atžvilgiu protestą pateikusi šalis nenurodė jokio argumento.
   Todėl pabrėžtina, kad tuo atveju, kai protestą pateikusi šalis nurodo, kad padaryta faktinė žala arba nesąžiningai gauta naudos, dėl tariamai patirtos žalos arba dėl prekių ženklo paraišką pateikusio asmens nepagrįstai gautos naudos ji turi pateikti nuorodas ir įrodymus arba išanalizuoti tikimybes ir pateikti įrodymus, kurie leistų padaryti išvadą, kad nesąžiningos naudos rizika nėra hipotetinė (minėto sprendimo 64 punktas); šiuo tikslu neužtenka bendros nuorodos į Reglamento Nr. 40/94 (2) 8 straipsnio 5 dalį.
   Taigi protestą pateikusi šalis Emilio Pucci International neįvykdė savo pareigos nurodyti šiais klausimais motyvų. Ji tik pateikė bendrą pagrindimą ir jo nedetalizavo. Apeliantės nuomone, Bendrasis Teismas, neatsižvelgęs į tokį protesto šalies pareigos neįvykdymą (žr. sprendimo 65 punktą) ir savo sprendime nusprendęs, kad nėra jokio trūkumo, padarė klaidą.
   Pasekmės bylos baigčiai matyti iš sprendimo 66–68 punktų, kurie grindžiami, kaip minėta, neegzistuojančia prielaida: jeigu protestą pateikusi šalis, kuriai tenka įrodymo pareiga, neįrodo, kad nesąžiningai gauta naudos arba padaryta žala geram prekių ženklo vardui, tokiu atveju negalima nustatyti prekių, kurioms daro įtaką Reglamento Nr. 40/94 8 straipsnio 5 dalyje nurodyti atsisakymo registruoti pagrindai.

      (1)  2005 m. gegužės 25 d. Bendrojo Teismo sprendimas Spa Monopole prieš VRDT — Spa — Finders Travel Arrangements (SPA — FINDERS), T-67/04, Rink. p. II-1825.

      (2)  1993 m. gruodžio 20 d. Tarybos reglamentas (EB) Nr. 40/94 dėl Bendrijos prekių ženklo (OL L 11, p. 11; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 17 sk., 1 t., p. 146).


title: Byla C-524/11: 2012 m. rugsėjo 6 d. Teisingumo Teismo (šeštoji kolegija) sprendimas byloje ( Hoge Raad der Nederlanden (Nyderlandai) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Lowlands Design Holding BV prieš Minister van Financiën (Bendrasis muitų tarifas — Kombinuotoji nomenklatūra — Tarifinis klasifikavimas — Miegmaišiai kūdikiams ir mažiems vaikams — 62092000 arba 62114290 subpozicija)

text:
               27.10.2012

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 331/12

      2012 m. rugsėjo 6 d. Teisingumo Teismo (šeštoji kolegija) sprendimas byloje (Hoge Raad der Nederlanden (Nyderlandai) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Lowlands Design Holding BV prieš Minister van Financiën

      (Byla C-524/11) (1)

      (Bendrasis muitų tarifas - Kombinuotoji nomenklatūra - Tarifinis klasifikavimas - Miegmaišiai kūdikiams ir mažiems vaikams - 6209 20 00 arba 6211 42 90 subpozicija)
      (2012/C 331/19)
      Proceso kalba: olandų

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

         Hoge Raad der Nederlanden

         Šalys pagrindinėje byloje

         Ieškovė: Lowlands Design Holding BV

         Atsakovas: Minister van Financiën

         Dalykas

      Prašymas priimti prejudicinį sprendimą — Hoge Raad der Nederlanden — 1987 m. liepos 23 d. Tarybos reglamento (EEB) Nr. 2658/87 dėl tarifų ir statistinės nomenklatūros bei dėl Bendrojo muitų tarifo (OL L 256, p. 1; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 2 sk., 2 t., p. 382) I priedo ir 2007 m. birželio 8 d. Komisijos reglamento (EB) Nr. 651/2007 dėl tam tikrų prekių klasifikavimo Kombinuotojoje nomenklatūroje (OL L 153, p. 3) išaiškinimas — Miegmaišiai kūdikiams ir vaikams

         Rezoliucinė dalis

      1987 m. liepos 23 d. Tarybos reglamento (EEB) Nr. 2658/87 dėl tarifų ir statistinės nomenklatūros bei dėl Bendrojo muitų tarifo I priede pateikta Kombinuotoji nomenklatūra su pakeitimais, padarytais 2005 m. spalio 27 d. Komisijos reglamentu (EB) Nr. 1719/2005, turi būti aiškinama taip, kad tokie miegmaišiai, kaip nagrinėjamieji pagrindinėje byloje, turi būti klasifikuojami 6209 20 00 subpozicijoje kaip „kūdikių drabužėliai ir drabužėlių priedai iš medvilnės“, jeigu dėl savo dydžio tinka vaikams, kurių ūgis neviršija 86 cm. Jeigu taip nėra, šios prekės turi būti klasifikuojamos 6211 42 90 pozicijoje kaip „kiti moteriški arba mergaičių drabužiai iš medvilnės“.

         (1)  OL C 25, 2011 1 28.


title: Byla C-202/06  2006 m. gegužės 4 d. Cementbouw Handel & Industrie  BV pateiktas apeliacinis skundas dėl Pirmosios instancijos teismo (ketvirtoji išplėstinė kolegija)  2006 m. vasario 23 d.  priimto sprendimo byloje T-282/02  Cementbouw Handel & Industrie B.V. prieš Europos Bendrijų Komisiją

text:
               29.7.2006

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 178/17

         2006 m. gegužės 4 d.Cementbouw Handel & Industrie BV pateiktas apeliacinis skundas dėl Pirmosios instancijos teismo (ketvirtoji išplėstinė kolegija) 2006 m. vasario 23 d. priimto sprendimo byloje T-282/02 Cementbouw Handel & Industrie B.V. prieš Europos Bendrijų Komisiją

   (Byla C-202/06)
   (2006/C 178/27)
   Proceso kalba: anglų
   Šalys

      Ieškovė: Cementbouw Handel & Industrie BV, atstovaujama W. Knibbeler, O. Brouwer ir P. J. Kreijger

      Kita proceso šalis: Europos Bendrijų Komisija
   Ieškovės reikalavimai

               —

               Panaikinti 2006 m. vasario 23 d. Europos Bendrijų Pirmosios instancijos teismo sprendimą tiek, kiek juo:

                           a)

                           Atmetamas apeliantės ieškinys;

                           b)

                           Priteisiamos iš apeliantės bylinėjimosi išlaidas.

               —

               Prireikus perduoti bylą Pirmosios instancijos teismui.

               —

               Priteisti iš Komisijos bylinėjimosi išlaidas, įskaitant patirtas šalių, kurios gali įstoti į bylą.

         Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai
   Apeliantė teigia, kad 2006 m. vasario 23 d. sprendime Pirmosios instancijos teismas:

               a)

               netinkamai aiškino ir taikė 1989 m. gruodžio 21 d. Tarybos reglamento (EEB) Nr. 4064/89 dėl koncentracijų tarp įmonių kontrolės, iš dalies pakeisto 1997 m. birželio 30 d. Tarybos reglamentu (EB) NR. 1310/97 (1), 1 ir 2 straipsnius, ir 3 straipsnio 1 dalį;

               b)

               pažeidė proporcingumo principą, netinkamai aiškino ir taikė minėto reglamento 8 straipsnio 2 dalį;

         dėl to jis suklydo atmesdamas apeliantės ieškinį ir patvirtindamas Komisijos sprendimą, kuriuo ji kaip nepakankamą atmetė pirmąjį apeliantės ir Haniel įsipareigojimų pasiūlymą.

      (1)  OL L 180, p. 1.


title: Byla C-45/07 2009 m. vasario 12 d. Teisingumo Teismo (antroji kolegija) sprendimas byloje Europos Bendrijų Komisija prieš Graikijos Respubliką (Valstybės įsipareigojimų neįvykdymas — EB 10, EB 71 straipsniai ir EB 80 straipsnio 2 dalis — Jūrų saugumas — Laivų ir uostų įrenginių kontrolė — Tarptautiniai susitarimai — Atitinkama Bendrijos ir valstybių narių kompetencija)

text:
               4.4.2009

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 82/3

         2009 m. vasario 12 d. Teisingumo Teismo (antroji kolegija) sprendimas byloje Europos Bendrijų Komisija prieš Graikijos Respubliką

   (Byla C-45/07) (1)

   (Valstybės įsipareigojimų neįvykdymas - EB 10, EB 71 straipsniai ir EB 80 straipsnio 2 dalis - Jūrų saugumas - Laivų ir uostų įrenginių kontrolė - Tarptautiniai susitarimai - Atitinkama Bendrijos ir valstybių narių kompetencija)
   (2009/C 82/04)
   Proceso kalba: graikų
   Šalys

      Ieškovė: Europos Bendrijų Komisija, atstovaujama K. Simonsson, M. Konstantinidis, F. Hoffmeister ir I. Zervas

      Atsakovė: Graikijos Respublika, atstovaujama A. Samoni-Rantou ir S. Chala

      Atsakovės pusėje į bylą įstojusi šalis: Jungtinė Didžiosios Britanijos ir Šiaurės Airijos Karalystė, atstovaujama I. Rao, padedamos QC M. D. Anderson
   Dalykas
   Valstybės įsipareigojimų neįvykdymas — EB sutarties 10, 71 ir 80 straipsnio 2 dalies pažeidimas — Pasiūlymo, kuris kyla iš išimtinės Bendrijos išorės kompetencijos (jūrinis saugumas) pateikimas tarptautinei organizacijai — Pasiūlymas dėl laivų ir uostų įrenginių atitikties SOLAS XI-2 skyriaus ir ISPS kodekso reikalavimams kontrolės
   Rezoliucinė dalis

               1.

               Graikijos Respublika, pateikusi Tarptautinei jūrų organizacijai (TJO) pasiūlymą (MSC 80/5/11) dėl laivų ir uostų įrenginių atitikties 1974 m. lapkričio 1 d. Londone sudarytos Tarptautinės konvencijos dėl žmogaus gyvybės apsaugos jūroje XI-2 skyriuje numatytiems reikalavimams bei Tarptautiniam laivų ir uostų įrenginių apsaugos kodeksui kontrolės, neįvykdė savo įsipareigojimų pagal EB 10 ir 71 straipsnius bei EB 80 straipsnio 2 dalį.

               2.

               Graikijos Respublika padengia bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 82, 2007 4 14.


title: Byla T-714/14: 2015 m. spalio 23 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Bonney/VRDT – Bruno (ATHEIST) (Bendrijos prekių ženklas — Protesto procedūra — Žodinio Bendrijos prekių ženklo ATHEIST paraiška — Ankstesnis nacionalinis žodinis prekių ženklas „athé“ — Santykinis atmetimo pagrindas — Reglamento (EB) Nr. 207/2009 8 straipsnio 1 dalies b punktas ir 2 dalis)

text:
               14.12.2015

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 414/31

         2015 m. spalio 23 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Bonney/VRDT – Bruno (ATHEIST)

   (Byla T-714/14) (1)

   ((Bendrijos prekių ženklas - Protesto procedūra - Žodinio Bendrijos prekių ženklo ATHEIST paraiška - Ankstesnis nacionalinis žodinis prekių ženklas „athé“ - Santykinis atmetimo pagrindas - Reglamento (EB) Nr. 207/2009 8 straipsnio 1 dalies b punktas ir 2 dalis))
   (2015/C 414/40)
   Proceso kalba: anglų

      Šalys

      Ieškovas: David Bonney (Londonas, Jungtinė Karalystė), atstovaujamas solisitoriaus D. Farnsworth

      Atsakovė: Vidaus rinkos derinimo tarnyba (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui), atstovaujama iš pradžių L. Rampini, vėliau D. Walicka

      Kita procedūros VRDT Apeliacinėje taryboje šalis: Vanessa Bruno (Paryžius, Prancūzija)

      Dalykas

   Ieškinys dėl 2015 m. rugpjūčio 5 d. VRDT ketvirtosios apeliacinės tarybos sprendimo (byla R 803/2013-4), susijusio su protesto procedūra tarp Vanessa Bruno ir David Bonney.

      Rezoliucinė dalis

               1.

               Atmesti ieškinį.

               2.

               David Bonney padengia savo ir Vidaus rinkos derinimo tarnybos (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui) (VRDT) patirtas bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 431, 2014 12 1.


title: Informacinis pranešimas apie viešas konsultacijas – Pietų Afrikos Respublikos geografinė nuoroda

text:
               7.2.2015

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 45/3

         INFORMACINIS PRANEŠIMAS APIE VIEŠAS KONSULTACIJAS
   Pietų Afrikos Respublikos geografinė nuoroda
   (2015/C 45/03)
   Baigiantis deryboms su Pietų Afrikos Respublika dėl protokolo forma sudaryto Susitarimo dėl geografinių nuorodų apsaugos (toliau – Protokolas), Pietų Afrikos institucijos pateikė papildomos informacijos apie geografinę žemės ūkio produkto nuorodą, saugotiną pagal protokolą ir pridėtiną prie pranešime 2014/C051/09 (1) paskelbto sąrašo. Europos Komisija šiuo metu svarsto, ar ši priede nurodyta geografinė nuoroda turi būti saugoma pagal Protokolą kaip TRIPS sutarties 22 straipsnio 1 dalyje apibrėžta geografinė nuoroda.
   Komisija ragina visas valstybes nares ar trečiąsias šalis, visus fizinius ar juridinius asmenis, turinčius teisėtų interesų ir gyvenančius arba įsisteigusius kurioje nors valstybėje narėje arba trečiojoje šalyje, pareikšti prieštaravimus dėl tokios apsaugos pateikiant tinkamai pagrįstą pareiškimą.
   Prieštaravimo pareiškimai Komisijai turi būti pateikti per du mėnesius nuo šio pranešimo paskelbimo. Prieštaravimo pareiškimai turėtų būti siunčiami e. pašto adresu
   AGRI-A3-GI@ec.europa.eu
   Prieštaravimo pareiškimai bus nagrinėjami tik tuo atveju, jeigu bus gauti per pirmiau nurodytą laikotarpį ir jeigu juose bus įrodyta, kad siūlomas apsaugoti pavadinimas:

               a)

               prieštarautų gyvūno veislės pavadinimui, ir todėl vartotojams galėtų kilti abejonių dėl tikrosios produkto kilmės;

               b)

               būtų visiškai arba iš dalies homonimiškas Sąjungoje pagal 2012 m. lapkričio 21 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentą (ES) Nr. 1151/2012 dėl žemės ūkio ir maisto produktų kokybės sistemų (2) jau saugomam pavadinimui arba būtų įrašytas susitarimuose, kuriuos Sąjunga sudarė su šiomis šalimis:

                           —

                           Šveicarija (3),

                           —

                           Korėja (4),

                           —

                           Centrine Amerika (5),

                           —

                           Kolumbija ir Peru (6),

                           —

                           Juodkalnija (7),

                           —

                           Bosnija ir Hercegovina (8),

                           —

                           Serbija (9),

                           —

                           Moldova (10),

                           —

                           Gruzija (11);

               c)

               atsižvelgiant į gerą prekės ženklo vardą, žinomumą ir laikotarpį, kurį jis yra naudojamas, gali vartotojams sudaryti klaidingą įspūdį apie tikrąjį produkto tapatumą;

               d)

               pakenktų visiškai ar iš dalies tapačiam pavadinimui ar prekės ženklui arba produktams, kurie iki šio pranešimo paskelbimo dienos teisėtai tiekiami rinkai ne trumpiau kaip penkerius metus;

               e)

               arba jei prieštaravimo pareiškimuose pateikiama išsami informacija, kuria remiantis būtų galima daryti išvadą, kad pavadinimas, kurį siekiama apsaugoti, yra bendrinis.

         Pirmiau nurodyti kriterijai vertinami Sąjungos teritorijos atžvilgiu. Intelektinės nuosavybės teisių atveju tai yra tik ta teritorija ar teritorijos, kuriose saugomos minėtos teisės.

      (1)  OL C 51, 2014 2 22, p. 22.

      (2)  OL L 343, 2012 12 14, p. 1.

      (3)  2002 m. balandžio 4 d. Tarybos ir Komisijos sprendimas 2002/309/EB, Euratomas dėl bendradarbiavimo mokslo ir technologijų srityje susitarimo, dėl septynių susitarimų sudarymo su Šveicarijos Konfederacija (OL L 114, 2002 4 30, p. 1), ypač Europos bendrijos ir Šveicarijos Konfederacijos susitarimas dėl prekybos žemės ūkio produktais (7 priedas).

      (4)  2010 m. rugsėjo 16 d. Tarybos sprendimas 2011/265/EB dėl Europos Sąjungos bei jos valstybių narių ir Korėjos Respublikos laisvosios prekybos susitarimo pasirašymo Europos Sąjungos vardu ir laikino taikymo (OL L 127, 2011 5 14, p. 1).

      (5)  Susitarimas, kuriuo steigiama Europos Sąjungos bei jos valstybių narių ir Centrinės Amerikos asociacija (OL L 346, 2012 12 15, p. 3).

      (6)  Europos Sąjungos bei jos valstybių narių ir Kolumbijos bei Peru prekybos susitarimas (OL L 354, 2012 12 21, p. 3).

      (7)  2007 m. spalio 15 d. Tarybos sprendimas 2007/855/EB dėl Europos bendrijos ir Juodkalnijos Respublikos laikinojo susitarimo dėl prekybos ir su prekyba susijusių klausimų pasirašymo ir sudarymo (OL L 345, 2007 12 28, p. 1).

      (8)  2008 m. birželio 16 d. Tarybos sprendimas 2008/474/EB dėl Europos bendrijos bei Bosnijos ir Hercegovinos laikinojo susitarimo dėl prekybos ir su prekyba susijusių klausimų pasirašymo ir sudarymo (OL L 169, 2008 6 30, p. 10) 6 protokolas.

      (9)  2008 m. balandžio 29 d. Tarybos sprendimas 2010/36/EB dėl Europos bendrijos ir Serbijos Respublikos laikinojo susitarimo dėl prekybos ir su prekyba susijusių klausimų pasirašymo ir sudarymo (OL L 28, 2010 1 30, p. 1).

      (10)  2012 m. gruodžio 3 d. Tarybos sprendimas 2013/7/ES dėl Europos Sąjungos ir Moldovos Respublikos susitarimo dėl žemės ūkio ir maisto produktų geografinių nuorodų apsaugos sudarymo (OL L 10, 2013 1 15, p. 3).

      (11)  2012 m. vasario 14 d. Tarybos sprendimas 2012/164/ES dėl Europos Sąjungos ir Gruzijos susitarimo dėl žemės ūkio ir maisto produktų geografinių nuorodų apsaugos sudarymo (OL L 93, 2012 3 30, p. 1).

      PRIEDAS

                  Produkto rūšis

                  Pietų Afrikoje saugomas pavadinimas

                  Mėsos produktas

                     Karoo meat of origin


title: Byla T-65/14: 2016 m. lapkričio 30 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Bank Refah Kargaran/Taryba (Bendra užsienio ir saugumo politika — Iranui taikomos ribojamosios priemonės — Lėšų įšaldymas — Naujas ieškovo pavardės įtraukimas į sąrašą po to, kai Bendrasis Teismas panaikino pradinį įtraukimą — Teisės klaida — Fakto klaida — Pareiga motyvuoti — Teisė į gynybą — Teisė į veiksmingą teisminę gynybą — Proporcingumas)

text:
               23.1.2017

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 22/21

         2016 m. lapkričio 30 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Bank Refah Kargaran/Taryba

   (Byla T-65/14) (1)

   ((Bendra užsienio ir saugumo politika - Iranui taikomos ribojamosios priemonės - Lėšų įšaldymas - Naujas ieškovo pavardės įtraukimas į sąrašą po to, kai Bendrasis Teismas panaikino pradinį įtraukimą - Teisės klaida - Fakto klaida - Pareiga motyvuoti - Teisė į gynybą - Teisė į veiksmingą teisminę gynybą - Proporcingumas))
   (2017/C 022/27)
   Proceso kalba: prancūzų

      Šalys

      Ieškovas: Bank Refah Kargaran (Teheranas, Iranas), atstovaujamas advokato J.-M. Thouvenin

      Atsakovė: Europos Sąjungos Taryba, atstovaujama V. Piessevaux, M. Bishop ir B. Driessen

      Atsakovės pusėje į bylą įstojusi šalis: Europos Komisija, atstovaujama A. Aresu ir D. Gauci

      Dalykas

   SESV 263 straipsniu grindžiamas prašymas panaikinti 2013 m. lapkričio 15 d. Tarybos sprendimą 2013/661/BUSP, kuriuo iš dalies keičiamas Sprendimas 2010/413/BUSP dėl ribojamųjų priemonių Iranui (OL L 303, 2013, p. 18), ir 2013 m. lapkričio 15 d. Tarybos įgyvendinimo reglamentą (ES) Nr. 1154/2013, kuriuo įgyvendinamas Reglamentas (ES) Nr. 267/2012 dėl ribojamųjų priemonių Iranui (OL 306, 2013, p. 3), kiek šie aktai susiję su ieškovu, ir subsidiariai panaikinti Sprendimą 2013/661 ir Įgyvendinimo reglamentą Nr. 1154/2013, kiek šie aktai susiję su ieškovu nuo 2014 m. sausio 20 d.

      Rezoliucinė dalis

               1.

               Atmesti ieškinį.

               2.

               Bank Refah Kargaran padengia savo ir Europos Sąjungos Tarybos bylinėjimosi išlaidas.

               3.

               Europos Komisija padengia savo bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 135, 2014 5 5.


title: Byla F-146/15 R: 2016 m. birželio 8 d. Tarnautojų teismo (pirmoji kolegija) nutartis byloje Massoulié/Parlamentas (Viešoji tarnyba — Pareigūnai — Parlamentas — Perkėlimas iš vienos institucijos į kitą — 2014 m. pareigų paaukštinimo procedūra — Prašymas dėl vertinimo ataskaitų konvertavimo į nuopelnų balus — Skundo perkvalifikavimas prašymu — Pareigūnų tarnybos nuostatų 90 straipsnis — Akivaizdus nepriimtinumas)

text:
               18.7.2016

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 260/52

         2016 m. birželio 8 d. Tarnautojų teismo (pirmoji kolegija) nutartis byloje Massoulié/Parlamentas

   (Byla F-146/15 R) (1)

   ((Viešoji tarnyba - Pareigūnai - Parlamentas - Perkėlimas iš vienos institucijos į kitą - 2014 m. pareigų paaukštinimo procedūra - Prašymas dėl vertinimo ataskaitų konvertavimo į nuopelnų balus - Skundo perkvalifikavimas prašymu - Pareigūnų tarnybos nuostatų 90 straipsnis - Akivaizdus nepriimtinumas))
   (2016/C 260/65)
   Proceso kalba: prancūzų

      Šalys

      Ieškovas: François Massoulié (Briuselis, Belgija), atstovaujamas S. Orlandi ir T. Martin

      Atsakovas: Europos Parlamentas, atstovaujamas V. Montebello-Demogeot ir M. Dean

      Bylos dalykas

   Prašymas panaikinti Parlamento sprendimą atmesti prašymą konvertuoti vertinimo ataskaitas, kurios buvo priimtos po ieškovo pareigų paaukštinimo į AD 12 lygį, į nuopelnų balus.

      Rezoliucinė dalis

               1.

               Atmesti François Massoulié ieškinį kaip akivaizdžiai nepriimtiną.

               2.

               F. Massoulié padengia savo bylinėjimosi išlaidas ir iš jo priteisiamos Europos Parlamento patirtos bylinėjimosi išlaidos.

      (1)  OL C 68, 2016 2 22, p. 45.


title: Byla C-459/14: 2014 m. spalio 3 d. Fővárosi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság (Vengrija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Fadil Cocaj/Bevándorlási és Állampolgársági Hivatal

text:
               12.1.2015

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 7/12

         2014 m. spalio 3 d.Fővárosi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság (Vengrija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Fadil Cocaj/Bevándorlási és Állampolgársági Hivatal

   (Byla C-459/14)
   (2015/C 007/17)
   Proceso kalba: vengrų

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Fővárosi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság

      Šalys pagrindinėje byloje

      Pareiškėjas: Fadil Cocaj

      Atsakovė: Bevándorlási és Állampolgársági Hivatal

      Prejudiciniai klausimai

               1.

               Koks būtent yra 2004 m. balandžio 29 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2004/38/EB (1) 2 straipsnio 2 dalies b punkte nurodytos registracijos turinys ir formalūs bei materialūs reikalavimai?

               2.

               Kokiu būdu, kokia forma ir kokioje institucijoje turi būti atliekama 2004 m. balandžio 29 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2004/38/EB 2 straipsnio 2 dalies b punkte nurodyta registracija? Jeigu registraciją turi atlikti institucija, kokius formalius ir materialius kriterijus turi atitikti ši institucija atitinkamoje valstybėje narėje?

               3.

               Ar minėta šios direktyvos nuostata – atsižvelgiant į tai, kas nustatyta 37 straipsnyje – aiškintina taip, kad su partneryste susijusios nuostatos taikomos tik skirtingos lyties partneriams, ar ir tos pačios lyties partneriams?

               4.

               Jeigu registruotiems partneriams direktyvos taikymo tikslais valstybės narės teisės aktais suteikiamas šeimos nario statusas, ar direktyva aiškintina taip, kad ji taikoma tik skirtingos lyties partneriams?

               5.

               Ar direktyva aiškintina taip, kad jos taikymo tikslais laikytina, jog registruota partnerystė egzistuoja tuomet, kai jos šalis nurodyta valstybės narės partnerystės deklaracijų registre?

               6.

               Ar minėta direktyvos nuostata aiškintina taip, kad tuo atveju, jei pagal valstybės narės teisės aktus registruota partnerystė visais atžvilgiais neprilyginama santuokai, tokia partnerystė jokiais atvejais nesuteikia šeimos nario statuso, net ir atsižvelgiant į šios direktyvos 37 straipsnio nuostatas?

               7.

               Ar minėta direktyvos nuostata aiškintina taip, kad prilyginimas santuokai turi apimti bet kokią teisinę situaciją ar pasekmę? Jeigu prilyginimas neturi būti visiškas, kuriais aspektais šie du statusai bet kuriuo atveju turi būti identiški?

               8.

               Ar taikant minėtą šios direktyvos nuostatą svarbu ar gali būti svarbu tai, kad valstybės narės teisės aktuose skiriamos įtraukimo (vengrų k. „bejegyzés“) ir įregistravimo (vengrų k. „regisztrácio“) sąvokos, arba tai, kad jos vartojamos nedarant jokio skirtumo?

               9.

               Ar šios direktyvos 37 straipsnis aiškintinas taip, kad laikytina, jog nacionalinės teisės akte įtvirtintos palankesnės nuostatos, kaip tai suprantama pagal šį straipsnį, jei valstybės narės teisės akte nenustatyta, kad nesantuokinės sąjungos turi būti prilyginamos santuokai?

      (1)  2004 m. balandžio 29 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2004/38/EB dėl Sąjungos piliečių ir jų šeimos narių teisės laisvai judėti ir gyventi valstybių narių teritorijoje, iš dalies keičianti Reglamentą (EEB) Nr. 1612/68 ir panaikinanti Direktyvas 64/221/EEB, 68/360/EEB, 72/194/EEB, 73/148/EEB, 75/34/EEB, 75/35/EEB, 90/364/EEB, 90/365/EEB ir 93/96/EEB (OL L 158, p. 77; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 5 sk., 5 t., p. 46).


title: Byla C-221/06 2007 m. lapkričio 8 d. Teisingumo Teismo (pirmoji kolegija) sprendimas ( Verwaltungsgerichtshof (Austrija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Stadtgemeinde Frohnleiten, Gemeindebetriebe Frohnleiten GmbH prieš Bundesminister für Land- und Forstwirtschaft, Umwelt und Wasserwirtschaft (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą — Mokestis už ilgalaikį atliekų kaupimą sąvartyne — Mokestis, kurį turi mokėti sąvartyno operatorius ir kuris apskaičiuojamas pagal iškrautų atliekų svorį bei sąvartyno būklę — Atliekų, susidariusių Austrijos užterštose teritorijose, kaupimo atleidimas nuo mokesčio — Atliekų, susidariusių kitose valstybėse narėse esančiose užterštose teritorijose, kaupimo neatleidimas nuo mokesčio — EB 90 straipsnis — Vidaus mokesčiai — Diskriminacija)

text:
               22.12.2007

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 315/16

         2007 m. lapkričio 8 d. Teisingumo Teismo (pirmoji kolegija) sprendimas (Verwaltungsgerichtshof (Austrija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Stadtgemeinde Frohnleiten, Gemeindebetriebe Frohnleiten GmbH prieš Bundesminister für Land- und Forstwirtschaft, Umwelt und Wasserwirtschaft

   (Byla C-221/06) (1)

   (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą - Mokestis už ilgalaikį atliekų kaupimą sąvartyne - Mokestis, kurį turi mokėti sąvartyno operatorius ir kuris apskaičiuojamas pagal iškrautų atliekų svorį bei sąvartyno būklę - Atliekų, susidariusių Austrijos užterštose teritorijose, kaupimo atleidimas nuo mokesčio - Atliekų, susidariusių kitose valstybėse narėse esančiose užterštose teritorijose, kaupimo neatleidimas nuo mokesčio - EB 90 straipsnis - Vidaus mokesčiai - Diskriminacija)
   (2007/C 315/25)
   Proceso kalba: vokiečių
   Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas
   Verwaltungsgerichtshof
   Šalys pagrindinėje byloje
   Ieškovės: Stadtgemeinde Frohnleiten, Gemeindebetriebe Frohnleiten GmbH
   Atsakovas: Bundesminister für Land- und Forstwirtschaft, Umwelt und Wasserwirtschaft

      Į bylą įstojusi šalis: Austrijos Respublika
   Dalykas
   Prašymas priimti prejudicinį sprendimą — Verwaltungsgerichtshof — EB sutarties 10, 12, 23, 25, 49 ir 90 straipsnių išaiškinimas — Atliekų, susidariusių sanuojant senomis atliekomis (Altlasten) užterštas teritorijas, atleidimas nuo mokesčio už atliekų išvertimą, su sąlyga, jei šios teritorijos įtrauktos į viešąjį registrą — Netaikymas atliekoms, susidariusioms senomis atliekomis užterštoje teritorijoje kitoje valstybėje narėje
   Rezoliucinė dalis
   EB 90 straipsnio pirmoji pastraipa draudžia tokią nacionalinės mokesčių teisės nuostatą, kokia yra 1989 m. birželio 7 d. Užterštų teritorijų sanavimo įstatymo (Altlastensanierungsgesetz) 3 straipsnio 2 dalies 1 punktas, kuri nuo mokesčio už ilgalaikį atliekų kaupimą vidaus sąvartynuose atleidžia atliekų, susidariusių sanuojant arba apsaugant vidaus užterštas teritorijas arba teritorijas, kurios įtariamos esančios užterštos, kaupimą, bet neatleidžia atliekų, susidariusių sanuojant arba apsaugant kitose valstybėse narėse esančias teritorijas, kaupimo.

      (1)  OL C 178, 2006 7 29.


title: Byla T-113/13 P: 2013 m. rugsėjo 20 d. Bendrojo Teismo nutartis byloje Van Neyghem prieš Tarybą (Apeliacinis skundas — Viešoji tarnyba — Pareigūnai — Pareigų paaukštinimas — 2007 m. pareigų paaukštinimo procedūra — Sprendimas nepaaukštinti apelianto pareigų priskiriant prie AST 7 lygio — Ieškinio atmetimas pirmojoje instancijoje — Pareiga motyvuoti — SESV 266 straipsnis — Iš dalies akivaizdžiai nepriimtinas ir iš dalies akivaizdžiai nepagrįstas apeliacinis skundas)

text:
               16.11.2013

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 336/25

         2013 m. rugsėjo 20 d. Bendrojo Teismo nutartis byloje Van Neyghem prieš Tarybą

   (Byla T-113/13 P) (1)

   (Apeliacinis skundas - Viešoji tarnyba - Pareigūnai - Pareigų paaukštinimas - 2007 m. pareigų paaukštinimo procedūra - Sprendimas nepaaukštinti apelianto pareigų priskiriant prie AST 7 lygio - Ieškinio atmetimas pirmojoje instancijoje - Pareiga motyvuoti - SESV 266 straipsnis - Iš dalies akivaizdžiai nepriimtinas ir iš dalies akivaizdžiai nepagrįstas apeliacinis skundas)
   2013/C 336/54
   Proceso kalba: prancūzų

      Šalys

      Apeliantas: Kris Van Neyghem (Tinenas, Belgija), atstovaujamas advokato M. Velardo

      Kita proceso šalis: Europos Sąjungos Taryba atstovaujama M. Bauer ir A. Bisch

      Dalykas

   Apeliacinis skundas dėl 2012 m. gruodžio 12 d. Tarnautojų teismo (trečioji kolegija) sprendimo Van Neyghem prieš Tarybą (F-77/11, dar nepaskelbtas Rinkinyje), kuriuo prašoma panaikinti šį sprendimą.

      Rezoliucinė dalis

               1)

               Atmesti apeliacinį skundą.

               2)

               Kris Van Neyghem padengia savo ir Europos Sąjungos Tarybos bylinėjimosi šioje instancijoje išlaidas.

      (1)  OL C 147, 2013 5 25.


title: Byla C-220/11: 2011 m. gegužės 11 d. Nejvyšší Správní Soud (Čekijos Respublika) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Star Coaches, s.r.o. prieš Finanční ředitelství pro hlavní město Prahu

text:
               23.7.2011

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 219/8

         2011 m. gegužės 11 d.Nejvyšší Správní Soud (Čekijos Respublika) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Star Coaches, s.r.o. prieš Finanční ředitelství pro hlavní město Prahu

   (Byla C-220/11)
   2011/C 219/10
   Proceso kalba: čekų

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Nejvyšší Správní Soud

      Šalys pagrindinėje byloje

      Ieškovė: Star Coaches, s.r.o.

      Atsakovė: Finanční ředitelství pro hlavní město Prahu

      Prejudiciniai klausimai

               1.

               Ar 2006 m. lapkričio 28 d. Tarybos direktyvos 2006/112/EB (1) dėl pridėtinės vertės mokesčio bendros sistemos 306 straipsnis taikomas tik kelionių agentūrų paslaugoms, teikiamoms galutiniams kelionių paslaugų naudotojams (keleiviams), ar taip pat ir kitiems asmenims (klientams) teikiamoms paslaugoms?

               2.

               Ar vežimo bendrovė, kuri užtikrina žmonių vežimą tik tuo, kad teikia kelionių agentūroms (ne tiesiogiai keleiviams) pervežimo autobusais paslaugas, ir kuri neteikia jokių kitų (apgyvendinimo, informavimo, konsultavimo ir panašių) paslaugų, turėtų būti laikoma kelionių agentūra, kaip nurodyta 2006 m. lapkričio 28 d. Tarybos direktyvos 2006/112/EB dėl pridėtinės vertės mokesčio bendros sistemos 306 straipsnyje?

      (1)  OL L 347, 2006, p. 1.


title: Byla F-101/07 2007 m. spalio 3 d. pareikštas ieškinys byloje Cova prieš Komisiją

text:
               10.11.2007

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 269/73

         2007 m. spalio 3 d. pareikštas ieškinys byloje Cova prieš Komisiją

   (Byla F-101/07)
   (2007/C 269/134)
   Proceso kalba: anglų
   Šalys

      Ieškovas: Philippe Cova (Briuselis, Belgija), atstovaujamas advokato S. Pappas

      Atsakovė: Europos Bendrijų Komisija
   Ieškovo reikalavimai

               —

               Panaikinti 2007 m. birželio 29 d. Paskyrimų tarnybos sprendimą tiek, kiek jame nesuteikiama Pareigūnų tarnybos nuostatų 7 straipsnio 2 dalyje numatyta priemoka už vadovavimą už ilgesnį kaip vienerių metų laikotarpį.

               —

               Priteisti iš Europos Komisijos bylinėjimosi išlaidas.

         Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai
   1.   Paskyrimų tarnybos padarytas Pareigūnų tarnybos nuostatų 7 straipsnio 2 dalies pažeidimas:

               —

               Pareigūnų tarnybos nuostatų 7 straipsnio 2 dalies tikslas yra užtikrinti sklandų tarnybos tęstinumą, atsiradus laisvoms pareigoms; pagal teisingą nuostatos aiškinimą darbas laikinose pareigose turėtų būti kuo trumpesnis, todėl administracija, remdamasi teisės aktais, turi nedelsdama nutraukti darbą laikinose pareigose, paskirdama skyriaus vadovą.

               —

               „Darbo laikinose pareigose trukmė yra ne ilgesnė kaip vieneri metai“ pateikia nuorodą tik į darbo laikinose pareigose trukmę ir neturi poveikio atitinkamam darbo užmokesčiui, jei darbas laikinose pareigose truktų ilgiau nei vienerius metus.

               —

               Vienerių metų terminas nėra absoliutaus pobūdžio ypač todėl, kad jis taikomas ne tarnautojams, o administracijai, tačiau be jokių papildomų sąlygų, t. y. privalomumo, įpareigojančio pobūdžio ar imperatyvumo; vadinasi, jis turi būti suprantamas, kaip aiškus priminimas administracijai kuo greičiau užpildyti laisvą darbo vietą.

         2.   Rūpinimosi pareigos ir gero administravimo principo pažeidimas

               —

               Minėta pareiga reiškia, kad kai institucija priima sprendimą dėl pareigūno posto, ji turėtų atsižvelgti į visus jos sprendimą paveikti galinčius faktorius ir turėti omeny ne tik tarnybos, bet ir atitinkamo pareigūno interesus.

               —

               Šia prasme gero administravimo principas yra dažnai siejamas su rūpinimosi pareiga.

               —

               Šioje byloje Komisija neįvykdė savo pareigų, nes žinojo, kad ankstesnis skyriaus vadovas turėtų būti paskirtas į kitas pareigas ir sutiko su P. Cova paskyrimu ad interim ilgesniam kaip vienerių metų laikotarpiui. Komisijos aiškinimas sukuria paradoksalią situaciją, kad nors pareigos, atliktos nustatytu laikotarpiu, buvo didesnės, ieškovui galėjo būti suteikta priemoka už vadovavimą tik už vienerius metus.


title: Byla C-188/14: 2014 m. balandžio 15 d. Juzgado de Primera Instancia n ° 58 de Madrid (Ispanija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Juan Pedro Ludeña Hormigos/Banco de Santander, S.A.

text:
               14.7.2014

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 223/3

         2014 m. balandžio 15 d.Juzgado de Primera Instancia no 58 de Madrid (Ispanija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Juan Pedro Ludeña Hormigos/Banco de Santander, S.A.

   (Byla C-188/14)
   2014/C 223/04
   Proceso kalba: ispanų

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Juzgado de Primera Instancia no 58 de Madrid

      Šalys pagrindinėje byloje

      Ieškovas: Juan Pedro Ludeña Hormigos

      Atsakovas: Banco de Santander, S.A.

      Prejudiciniai klausimai

               1.

               Ar 2009 m. lapkričio 13 d. Įstatymo Nr. 16/09 dėl mokėjimo paslaugų 22 straipsnio 1 dalis, kurioje numatyta, kad bankas gali nustatyti ir (arba) padidinti paslaugų įkainius pakeisdamas anksčiau sutartas sąlygas, suderinama su [Sąjungos] teisės aktais?

               2.

               Ar numačius, kad vartotojas turi galimybę nutraukti sutartį nepatirdamas išlaidų, užtikrinama pakankama jo apsauga?

               3.

               Ar sutarties sąlygos, dėl kurių susitarė šalys ir kuriose įtvirtinamos pirmajame klausime nurodytame straipsnyje numatytos galimybės, yra teisėtos?

               4.

               Galiausiai, tuo atveju, jeigu į pirmesnius klausimus būtų atsakyta teigiamai, ar dviejų mėnesių įspėjimo terminas suderinamas su [Sąjungos] teisės aktais?


title: Byla C-340/11: 2011 m. liepos 4 d. Tribunal administratif de Montreuil (Prancūzija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Kapitalanlagegesellschaft mbH, veikianti Alltri Inka vardu, prieš Ministre du budget, des comptes publics, de la fonction publique et de la réforme de l'État

text:
               10.9.2011

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 269/34

         2011 m. liepos 4 d.Tribunal administratif de Montreuil (Prancūzija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Kapitalanlagegesellschaft mbH, veikianti Alltri Inka vardu, prieš Ministre du budget, des comptes publics, de la fonction publique et de la réforme de l'État

   (Byla C-340/11)
   2011/C 269/66
   Proceso kalba: prancūzų

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Tribunal administratif de Montreuil

      Šalys pagrindinėje byloje

      Pareiškėja: Kapitalanlagegesellschaft mbH, veikianti Alltri Inka vardu

      Atsakovas: Ministre du budget, des comptes publics, de la fonction publique et de la réforme de l'État

      Prejudiciniai klausimai

               1.

               Ar, be kolektyvinio investavimo į perleidžiamus vertybinius popierius subjektų (KIPVPS), turi būti atsižvelgta ir į dalininkų situaciją?

               2.

               Jeigu taip, kokiomis sąlygomis ginčijamas mokestis prie šaltinio galėtų būti laikomas atitinkančiu laisvo kapitalo judėjimo principą?