title: Byla F-43/10: 2010 m. birželio 4 d. pareikštas ieškinys byloje Cerafogli prieš ECB

text:
               31.7.2010

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 209/56

         2010 m. birželio 4 d. pareikštas ieškinys byloje Cerafogli prieš ECB

   (Byla F-43/10)
   ()
   2010/C 209/90
   Proceso kalba: anglų

      Šalys

      Ieškovė: Maria-Concetta Cerafogli (Frankfurtas prie Maino, Vokietija), atstovaujama advokatų L. Levi ir M. Vandenbussche

      Atsakovas: Europos centrinis bankas

      Ginčo dalykas bei aprašymas

   ECB sprendimo, kuriuo atmetami ieškovės skundai dėl jos vadovybės vykdomos diskriminacijos ir pasikėsinimo į jos garbę bei prašymas atlyginti žalą, panaikinimas

      Ieškovės reikalavimai

               —

               Panaikinti 2009 m. lapkričio 24 d. Europos centrinio banko sprendimą, kuriuo atmetami ieškovės skundai dėl jos vadovybės vykdomos diskriminacijos ir pasikėsinimo į jos garbę bei prašymas atlyginti žalą ir, atitinkamai, panaikinti 2010 m. kovo 24 d. sprendimą, kuriuo atmetamas specialius apeliacinis skundas;

               —

               patenkinti visus ieškovės prašymus, kurie nurodyti jos administraciniame skunde ir visų pirma:

                           —

                           sustabdyti bet kokią diskriminaciją ir psichologinę prievartą Cerafogli atžvilgiu, vykdomos tiek žodiniais pareiškimais, tiek skiriant darbo užduotis ir sudarant darbo sąlygas.

                           —

                           gauti raštišką G. atsiprašymą už užgaulius ir gąsdinančius pareiškimus;

                           —

                           bet kuriuo atveju, priteisti padarytos neturtinės ir materialinės žalos kompensaciją;

                           —

                           priteisti iš ECB visas bylinėjimosi išlaidas;

               —

               nurodyti ECB pateikti visapusišką vidaus administracinio tyrimo ataskaitą, pridedant visus priedus, įskaitant apklausų protokolus. Be to, įpareigoti ECB pateikti visus raštiško susirašinėjimo dokumentus tarp tyrimo komisijos ir vykdančiosios valdybos ir (arba) EC prezidento;

               —

               iškviesti liudininke L., buvusią atsakovės socialinių reikalų patarėją.


title: Sujungtos bylos T-492/13 ir T-493/13: 2015 m. kovo 3 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Schmidt Spiele/VRDT (Stalo žaidimų lentų vaizdavimas) (Bendrijos prekių ženklas — Vaizdinių Bendrijos prekių ženklų, vaizduojančių stalo žaidimų lentas, paraiškos — Absoliutūs atmetimo pagrindai — Nepakankamas skiriamasis požymis — Reglamento (EB) Nr. 207/2009 7 straipsnio 1 dalies b punktas ir 7 straipsnio 3 dalis)

text:
               20.4.2015

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 127/24

         2015 m. kovo 3 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Schmidt Spiele/VRDT (Stalo žaidimų lentų vaizdavimas)

   (Sujungtos bylos T-492/13 ir T-493/13) (1)

   ((Bendrijos prekių ženklas - Vaizdinių Bendrijos prekių ženklų, vaizduojančių stalo žaidimų lentas, paraiškos - Absoliutūs atmetimo pagrindai - Nepakankamas skiriamasis požymis - Reglamento (EB) Nr. 207/2009 7 straipsnio 1 dalies b punktas ir 7 straipsnio 3 dalis))
   (2015/C 127/32)
   Proceso kalba: vokiečių

      Šalys

      Ieškovė: Schmidt Spiele GmbH (Berlynas, Vokietija), atstovaujama advokato T. Sommer

      Atsakovė: Vidaus rinkos derinimo tarnyba (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui), atstovaujama A. Schifko

      Dalykas

   Ieškinys, pareikštas dėl 2013 m. liepos 3 d. VRDT pirmosios apeliacinės tarybos sprendimų (bylos R 1767/2012-1 ir R 1768/2012-1), susijusių su paraiškomis įregistruoti vaizdinius žymenis, vaizduojančius stalo žaidimų lentas, kaip Bendrijos prekių ženklus.

      Rezoliucinė dalis

               1.

               Panaikinti 2013 m. liepos 3 d. Vidaus rinkos derinimo tarnybos (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui) (VRDT) pirmosios apeliacinės tarybos sprendimus (bylos R 1767/2012-1 ir R 1768/2012-1) tiek, kiek jais buvo atmestos Schmidt Spiele GmbH apeliacijos dėl prekių ir paslaugų, kitokių nei „kompiuteriai“, „kompiuterinių žaidimų programos; videožaidimų programos, įrašytos į kasetes, diskelius, CD-ROM, juostas ir minidiskus“, „programinė įranga [įrašytos programos]; kompiuterių programos (kurias galima parsisiųsti); programinė įranga [įrašytos programos]“, priskirti prie 9 klasės, „popieriaus ir kartono gaminiai (priskirti prie 16 klasės), spalvoti spaudiniai“, priskirti prie 16 klasės, „žaidimai [įskaitant elektroninius žaidimus ir videožaidimus], sukurti kaip periferiniai prietaisai išoriniams ekranams arba monitoriams“, „žaidimų kortos“, „stalo žaidimai; kortų žaidimai“, „nešiojamieji prietaisai elektroniniams žaidimams“, „stalo žaidimai“ ir „periferiniai videožaidimai išoriniams ekranams ir monitoriams“, priskirti prie 28 klasės, „pramogos“, „pramoginių renginių organizavimas ir vedimas“ ir „paslaugos laisvalaikio srityje“, priskirti prie 41 klasės.

               2.

               Atmesti likusią ieškinių dalį.

               3.

               Schmidt Spiele padengia pusę VRDT ir pusę savo pačios patirtų bylinėjimosi išlaidų. VRDT padengia pusę Schmidt Spiele ir pusę savo pačios bylinėjimosi išlaidų.

      (1)  OL C 325, 2013 11 9.


title: Byla C-213/12: 2013 m. birželio 25 d. Teisingumo Teismo pirmininko nutartis byloje ( Supremo Tribunal de Justiça (Portugalija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Fernando Casimiro dos Santos Ferreira, Maria do Carmo Ferreira dos Santos, Rosa Fernanda Santos Ferreira prieš Companhia de Seguros Allianz Portugal SA

text:
               3.8.2013

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 225/57

         2013 m. birželio 25 d. Teisingumo Teismo pirmininko nutartis byloje (Supremo Tribunal de Justiça (Portugalija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Fernando Casimiro dos Santos Ferreira, Maria do Carmo Ferreira dos Santos, Rosa Fernanda Santos Ferreira prieš Companhia de Seguros Allianz Portugal SA

   (Byla C-213/12) (1)

   2013/C 225/113
   Proceso kalba: portugalų
   Teisingumo Teismo pirmininkas nutartimi nurodė išbraukti bylą iš registro.

      (1)  OL C 209, 2012 7 14.


title: Byla T-826/14 R: 2015 m. vasario 27 d. Bendrojo Teismo pirmininko nutartis byloje Ispanija/Komisija (Laikinųjų apsaugos priemonių taikymas — Valstybės pagalba — Pelno mokesčio sistema, pagal kurią įmonėms, reziduojančioms mokesčių tikslais Ispanijoje, leidžiama amortizuoti prestižą, netiesiogiai įsigijus įmonių, reziduojančių mokesčių tikslais užsienyje, akcijų — Sprendimas, kuriuo pagalba pripažįstama nesuderinama su vidaus rinka ir kuriuo nurodoma ją susigrąžinti — Prašymas sustabdyti vykdymą — „Fumus boni juris“ — Skubos nebuvimas)

text:
               20.4.2015

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 127/28

         2015 m. vasario 27 d. Bendrojo Teismo pirmininko nutartis byloje Ispanija/Komisija

   (Byla T-826/14 R)
   ((Laikinųjų apsaugos priemonių taikymas - Valstybės pagalba - Pelno mokesčio sistema, pagal kurią įmonėms, reziduojančioms mokesčių tikslais Ispanijoje, leidžiama amortizuoti prestižą, netiesiogiai įsigijus įmonių, reziduojančių mokesčių tikslais užsienyje, akcijų - Sprendimas, kuriuo pagalba pripažįstama nesuderinama su vidaus rinka ir kuriuo nurodoma ją susigrąžinti - Prašymas sustabdyti vykdymą - „Fumus boni juris“ - Skubos nebuvimas))
   (2015/C 127/38)
   Proceso kalba: ispanų

      Šalys

      Ieškovė: Ispanijos Karalystė, atstovaujama M. Sampol Pucurull

      Atsakovė: Europos Komisija, atstovaujama B. Stromsky, C. Urraca Caviedes ir P. Němečková

      Dalykas

   Prašymas sustabdyti 2014 m. spalio 15 d. Komisijos sprendimo C (2014) 7280 final dėl Ispanijos suteiktos valstybės pagalbos SA.35550 (2013/C) (ex 2013/NN), susijusios su finansinės prestižo vertės amortizacijos mokesčių tikslais įsigyjant užsienio bendrovės akcijų schema, vykdymą.

      Rezoliucinė dalis

               1.

               Atmesti prašymą taikyti laikinąsias apsaugos priemones.

               2.

               Panaikinti 2015 m. sausio 8 d. nutartį, priimtą byloje T-826/14 R.

               3.

               Atidėti klausimo dėl bylinėjimosi išlaidų nagrinėjimą.


title: Byla T-295/13: 2013 m. gegužės 30 d. pareikštas ieškinys byloje Italija prieš Komisiją

text:
               20.7.2013

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 207/53

         2013 m. gegužės 30 d. pareikštas ieškinys byloje Italija prieš Komisiją

   (Byla T-295/13)
   2013/C 207/88
   Proceso kalba: italų

      Šalys

      Ieškovė: Italijos Respublika, atstovaujama avvocato dello Stato P. Gentili, G. Palmieri

      Atsakovė: Europos Komisija

      Reikalavimai

   Ieškovė Bendrojo Teismo prašo:

               —

               panaikinti pranešimo apie bendrą konkursą EPSO/AD/177/10 klaidų ištaisymą, pranešimo apie bendro konkurso EPSO/AD/178/10 klaidų ištaisymą ir pranešimo apie bendro konkurso EPSO/AD/179/10 klaidų ištaisymą, paskelbtus 2013 m. kovo 21 d. Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje C 82 A,

               —

               taip pat panaikinti ištaisytus pranešimus apie konkursus,

               —

               priteisti iš Komisijos bylinėjimosi išlaidas.

      Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

   Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai panašūs į nurodytus byloje T-275/13, Italijos Respublika prieš Komisiją.


title: Byla T-205/04 2007 m. lapkričio 20 d. Pirmosios instancijos teismo sprendimas Ianniello prieš Komisiją (Viešoji tarnyba — Pareigūnai — Tarnybinės veiklos vertinimo ataskaita — Vertinimas už 2001-2002 m. laikotarpį — Ieškinys dėl panaikinimo — Ieškinys dėl žalos atlyginimo)

text:
               12.1.2008

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 8/11

         2007 m. lapkričio 20 d. Pirmosios instancijos teismo sprendimas Ianniello prieš Komisiją

   (Byla T-205/04) (1)

   (Viešoji tarnyba - Pareigūnai - Tarnybinės veiklos vertinimo ataskaita - Vertinimas už 2001-2002 m. laikotarpį - Ieškinys dėl panaikinimo - Ieškinys dėl žalos atlyginimo)
   (2008/C 8/20)
   Proceso kalba: prancūzų
   Šalys

      Ieškovas: Alessandro Ianniello (Briuselis, Belgija), atstovaujamas advokatų S. Rodrigues ir Y. Minatchy

      Atsakovė: Europos Bendrijų Komisija, atstovaujama J. Currall, padedamo advokato D. Waelbroeck
   Bylos dalykas
   Pirma, ieškovo 2001-2002 m. tarnybinės veiklos vertinimo ataskaitos ir 2004 m. vasario 18 d. Paskyrimų tarnybos sprendimo, atmetančio jo skundą, panaikinimas ir, antra, patirtos moralinės žalos atlyginimas.
   Sprendimo rezoliucinė dalis

               1.

               Atmesti ieškinį.

               2.

               Kiekviena šalis padengia savo bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 217, 2004 8 28.


title: Byla T-340/07 2007 m. rugsėjo 4 d. pareikštas ieškinys byloje Evropaïki Dynamiki prieš Komisiją

text:
               10.11.2007

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 269/57

         2007 m. rugsėjo 4 d. pareikštas ieškinys byloje Evropaïki Dynamiki prieš Komisiją

   (Byla T-340/07)
   (2007/C 269/104)
   Proceso kalba: anglų
   Šalys

      Ieškovė: Evropaïki Dynamiki (Atėnai, Graikija), atstovaujama advokato N. Korogiannakis

      Atsakovė: Europos Bendrijų Komisija
   Ieškovės reikalavimai

               —

               Priteisti ieškovei iš Komisijos 172 588,62 EUR sumą, kuri yra vykdant sutartį Nr. EDC-53007 EEBO/27873 ieškovės patirtos nepadengtos tinkamos išlaidos;

               —

               priteisti iš Komisijos simbolinę 1 000 EUR sumą žalai ieškovės geram vardui ir reputacijai atlyginti;

               —

               priteisti iš atsakovės bylinėjimosi ir kitas išlaidas, patirtas dėl šio ieškinio pareiškimo.

         Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai
   Šiuo ieškiniu pagal EB 238 ir 235 straipsnius siekiama, kad būtų atlyginta žala 2003 m. gegužės 16 d. Komisijos sprendimu nutraukus su Komisija pasirašytą sutartį Nr. EDC-53007 EEBO/27873 dėl projekto „e-Content Exposure and Business Opportunities“ („EEBO“) įgyvendinimo, padedant išoriniams konsultantams M. Fisher ir M. Marthinsen, pagal daugiametę Bendrijos programą, kuria siekiama skatinti Europos skaitmeninio turinio vystymą ir naudojimą pasauliniuose tinkluose bei kalbinę įvairovę informacinėje visuomenėje (2001-2005).
   Pagrįsdama savo ieškinį, ieškovė teigia, kad sutartį pasirašiusios institucijos (GD INFSO) sprendime ją nutraukti yra akivaizdžių vertinimo klaidų, dėl kurių laikytina, kad institucija nesilaikė savo sutartinių įsipareigojimų. Ieškovė teigia, kad ginčijamas sprendimas priimtas pažeidžiant gero administravimo ir skaidrumo principus, be to, keletu atvejų kai kurie Komisijos darbuotojai nepašalino tariamų interesų konfliktų. Ieškovė tvirtina, kad dėl to ji turi teisę į tai, kad jai būtų atlyginta už suteiktas paslaugas, bei į tinkamų išlaidų, patirtų vykdant sutartį, atlyginimą, įskaitant palūkanas nuo tos dienos, kai šios sumos turėjo būti sumokėtos.


title: Byla C-428/09: 2010 m. spalio 14 d. Teisingumo Teismo (antroji kolegija) sprendimas byloje ( Conseil d'État (Prancūzija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Union syndicale Solidaires Isère prieš Premier ministre, Ministère du travail, des relations sociales, de la famille, de la solidarité et de la ville, Ministère de la santé et des sports (Socialinė politika — Darbuotojų sauga ir sveikatos apsauga — Direktyva 2003/88/EB — Darbo laiko organizavimas — 1, 3 ir 17 straipsniai — Taikymo sritis — Sutartį dėl auklėjamojo darbo sudariusių asmenų atsitiktinė ir sezoninė veikla — Šio personalo darbo laiko atostogų ir laisvalaikio praleidimo centruose ribojimas iki 80 dienų per metus — Nacionalinės teisės aktai, kuriuose šiam personalui nenumatytas minimalus dienos poilsio laikas — 17 straipsnyje numatytos nukrypti leidžiančios nuostatos — Sąlygos — Lygiaverčio kompensuojamojo poilsio laiko arba, išskirtiniais atvejais, atitinkamos apsaugos užtikrinimas)

text:
               18.12.2010

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 346/20

         2010 m. spalio 14 d. Teisingumo Teismo (antroji kolegija) sprendimas byloje (Conseil d'État (Prancūzija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Union syndicale Solidaires Isère prieš Premier ministre, Ministère du travail, des relations sociales, de la famille, de la solidarité et de la ville, Ministère de la santé et des sports

   (Byla C-428/09) (1)

   (Socialinė politika - Darbuotojų sauga ir sveikatos apsauga - Direktyva 2003/88/EB - Darbo laiko organizavimas - 1, 3 ir 17 straipsniai - Taikymo sritis - „Sutartį dėl auklėjamojo darbo“ sudariusių asmenų atsitiktinė ir sezoninė veikla - Šio personalo darbo laiko atostogų ir laisvalaikio praleidimo centruose ribojimas iki 80 dienų per metus - Nacionalinės teisės aktai, kuriuose šiam personalui nenumatytas minimalus dienos poilsio laikas - 17 straipsnyje numatytos nukrypti leidžiančios nuostatos - Sąlygos - Lygiaverčio kompensuojamojo poilsio laiko arba, išskirtiniais atvejais, atitinkamos apsaugos užtikrinimas)
   2010/C 346/32
   Proceso kalba: prancūzų

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Conseil d'État

      Šalys pagrindinėje byloje

      Ieškovė: Union syndicale -Solidaires Isère

      Atsakovai: Premier ministre, Ministère du travail, des relations sociales, de la famille, de la solidarité et de la ville, Ministère de la santé et des sports

      Dalykas

   Prašymas priimti prejudicinį sprendimą — Conseil d'État (Prancūzija) — 2003 m. lapkričio 4 d. Europos Parlamento ir Tarybos Direktyvos 2003/88/EB dėl tam tikrų darbo laiko organizavimo aspektų (OL L 299, p. 9; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 5 sk., 4 t., p. 381) 17 straipsnio 1 ir 2 dalių bei 3 dalies b punkto aiškinimas atsižvelgiant į šios direktyvos 1 straipsnio 1 dalį — Sutartis dėl auklėjamojo darbo pasirašiusių asmenų atsitiktinė ir sezoninė veikla — Nacionalinių teisės aktų, ribojančių šių asmenų darbo laiką atostogų ir laisvalaikio praleidimo centruose iki 80 dienų per metus, tačiau neužtikrinančių minimalaus kasdienio poilsio laiko, suderinamumas su direktyva — Sąvokos „lygiavertis kompensuojamojo poilsio laikas“ ir „suinteresuotiems darbuotojams suteikiama atitinkama apsauga“

      Rezoliucinė dalis

               1)

               Tokias sutartis, kaip pagrindinėje byloje nagrinėjamos sutartys dėl auklėjamojo darbo, sudarę asmenys, atostogų ir laisvalaikio praleidimo centruose vykdantys atsitiktinę ir sezoninę veiklą ne daugiau kaip 80 darbo dienų per metus, priskirtini 2003 m. lapkričio 4 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2003/88/EB dėl tam tikrų darbo laiko organizavimo aspektų taikymo sričiai.

               2)

               Tokias sutartis, kaip pagrindinėje byloje nagrinėjamos sutartys dėl auklėjamojo darbo, sudariusiems asmenims, atostogų ir laisvalaikio praleidimo centruose vykdantiems atsitiktinę ir sezoninę veiklą, taikytina Direktyvos 2003/88 17 straipsnio 3 dalies b ir (arba) c punktuose numatyta nukrypti leidžianti nuostata.
               Nacionalinės teisės aktais, pagal kuriuos tokias sutartis sudariusių asmenų darbas ribojamas iki 80 darbo dienų per metus, neįvykdomos šios direktyvos 17 straipsnio 2 dalyje nustatytos minėtos nukrypti leidžiančios nuostatos taikymo sąlygos, pagal kurias tokiems darbuotojams suteikiamas lygiavertis kompensuojamojo poilsio laikas arba, išskirtiniais atvejais, kai dėl objektyvių priežasčių suteikti tokio poilsio laiko neįmanoma, jiems suteikiama atitinkama apsauga.

      (1)  OL C 24, 2010 1 30.


title: Byla C-529/11: 2013 m. gegužės 8 d. Teisingumo Teismo (antroji kolegija) sprendimas byloje ( Upper Tribunal (Immigration and Asylum Chamber) London (Jungtinė Karalystė) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Olaitan Ajoke Alarape, Olukayode Azeez Tijani prieš Secretary of State for the Home Department (Laisvas asmenų judėjimas — Reglamentas (EEB) Nr. 1612/68 — 12 straipsnis — Kitoje valstybėje narėje dirbusio valstybės narės piliečio išsiskyręs sutuoktinis — Priimančiojoje valstybėje narėje tęsiantis mokslus pilnametis vaikas — Vieno iš tėvų, trečiosios valstybės piliečio, teisė apsigyventi šalyje — Direktyva 2004/38/EB — 16-18 straipsniai — Sąjungos piliečio šeimos narių, kurie nėra valstybės narės piliečiai, teisė nuolat gyventi šalyje — Teisėtas gyvenimas šalyje — Gyvenimas šalyje remiantis minėtu 12 straipsniu)

text:
               3.8.2013

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 225/13

         2013 m. gegužės 8 d. Teisingumo Teismo (antroji kolegija) sprendimas byloje (Upper Tribunal (Immigration and Asylum Chamber) London (Jungtinė Karalystė) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Olaitan Ajoke Alarape, Olukayode Azeez Tijani prieš Secretary of State for the Home Department

   (Byla C-529/11) (1)

   (Laisvas asmenų judėjimas - Reglamentas (EEB) Nr. 1612/68 - 12 straipsnis - Kitoje valstybėje narėje dirbusio valstybės narės piliečio išsiskyręs sutuoktinis - Priimančiojoje valstybėje narėje tęsiantis mokslus pilnametis vaikas - Vieno iš tėvų, trečiosios valstybės piliečio, teisė apsigyventi šalyje - Direktyva 2004/38/EB - 16-18 straipsniai - Sąjungos piliečio šeimos narių, kurie nėra valstybės narės piliečiai, teisė nuolat gyventi šalyje - Teisėtas gyvenimas šalyje - Gyvenimas šalyje remiantis minėtu 12 straipsniu)
   2013/C 225/20
   Proceso kalba: anglų

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

   Upper Tribunal (Immigration and Asylum Chamber) London

      Šalys pagrindinėje byloje

      Ieškovai: Olaitan Ajoke Alarape, Olukayode Azeez Tijani

      Atsakovė: Secretary of State for the Home Department

      dalyvaujant: AIRE Centre

      Dalykas

   Prašymas priimti prejudicinį sprendimą — Upper Tribunal (Immigration and Asylum Chamber) Londonas — 1968 m. spalio 15 d. Tarybos reglamentas (EEB) Nr. 1612/68 dėl laisvo darbuotojų judėjimo Bendrijoje (OL L 257, 1968, p. 2; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 5 sk., 1 t., p. 15) 12 straipsnio aiškinimas — Trečiosios valstybės piliečio, faktiškai prižiūrinčio vaiką, kuriam suėjo 21 m. ir kuris tęsia studijas priimančiojoje valstybėje narėje, teisė gyventi šalyje, išsiskyrus su kitos valstybės narės piliečiu, pasinaudojusiu savo teise laisvai judėti — Sąvoka „vaiką faktiškai prižiūrintis vienas iš tėvų“ — Vertinimo kriterijai

      Rezoliucinė dalis

               1.

               Vienas iš pilnamečio vaiko, kuris pagal 1968 m. spalio 15 d. Tarybos reglamento (EEB) Nr. 1612/68 dėl laisvo darbuotojų judėjimo Bendrijoje, iš dalies pakeisto 2004 m. balandžio 29 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2004/38/EB, 12 straipsnį naudojasi teise į mokslą, tėvų gali toliau naudotis iš šio straipsnio kildintina teise gyventi šalyje, jeigu vaikui reikia, kad jis būtų šalia ir juo rūpintųsi tam, kad vaikas galėtų tęsti ir baigti savo mokslus, o tai atsižvelgęs į visas nagrinėjamos bylos aplinkybes turi įvertinti prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas.

               2.

               Negalima atsižvelgti į Sąjungos piliečio šeimos narių, kurie nėra valstybės narės piliečiai, gyvenimo priimančiojoje valstybėje narėje laikotarpius vien remiantis Reglamento Nr. 1612/68, iš dalies pakeisto Direktyva 2004/38, 12 straipsniu, kai netenkinami teisės apsigyventi šalyje reikalavimai pagal šią direktyvą, sprendžiant, ar šie šeimos nariai gali įgyti teisę nuolat gyventi šalyje, kaip ji pagal ją suprantama.

      (1)  OL C 370, 2011 12 17.


title: Byla T-9/07 2007 m. sausio 9 d. pareikštas ieškinys byloje Grupo Promer Mon-Graphic prieš VRDT — PepsiCo (pramoninis dizainas)

text:
               10.3.2007

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 56/35

         2007 m. sausio 9 d. pareikštas ieškinys byloje Grupo Promer Mon-Graphic prieš VRDT — PepsiCo (pramoninis dizainas)

   (Byla T-9/07)
   (2007/C 56/66)
   Kalba, kuria surašytas ieškinys: anglų
   Šalys

      Ieškovė: Grupo Promer Mon-Graphic, SA (Sabadell, Ispanija), atstovaujama advokato R. Almaraz Palmero

      Atsakovė: Vidaus rinkos derinimo tarnyba (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui) (VRDT)

      Kita procedūros Apeliacinėje taryboje šalis: PepsiCo Inc. (Niujorkas, JAV)
   Ieškovės reikalavimai

               —

               Panaikinti 2006 m. spalio 27 d. VRDT trečiosios apeliacinės tarybos sprendimą byloje R 1001/2005-3.

               —

               Priteisti iš Vidaus rinkos derinimo tarnybos (VRDT) ir įstojusios į bylą šalies, PepsiCo Inc., bylinėjimosi Pirmosios instancijos teisme išlaidas, įskaitant procedūros Trečiojoje apeliacinėje taryboje išlaidas.

         Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

      Įregistruotas Bendrijos pramoninis dizainas, dėl kurio pateikta paraiška dėl paskelbimo negaliojančiu: įregistruotas Bendrijos pramoninis dizainas, skirtas žaidimų reklaminiams gaminiams — Bendrijos pramoninis dizainas Nr. 74463-1
   Bendrijos pramoninio dizaino savininkas: PepsiCo Inc.

      Šalis, pateikusi paraišką dėl Bendrijos pramoninio dizaino paskelbimo negaliojančiu: ieškovė

      Šalies, pateikusios paraišką dėl negaliojimo paskelbimo, pramoninis dizainas: įregistruotas Bendrijos pramoninis dizainas, skirtas žaidimų metalo plokštėms — Bendrijos pramoninis dizainas Nr. 53186-1

      Panaikinimo skyriaus sprendimas: pripažinti Bendrijos pramoninį dizainą negaliojančiu

      Apeliacinės tarybos sprendimas: panaikinti Panaikinimo skyriaus sprendimą ir atmesti paraišką dėl įregistruoto Bendrijos pramoninio dizaino paskelbimo negaliojančiu

      Ieškinio pagrindai: ginčijamas Bendrijos pramoninis dizainas Nr. 74463-1, lyginant jį su įregistruotu Bendrijos pramoniniu dizainu Nr. 53186-1, įgijusiu prioritetą dėl ankstesnio Ispanijos pramoninio dizaino, nepasižymi naujumu ir neturi individualių savybių.


title: Byla C-434/09: 2009 m. lapkričio 5 d. Supreme Court of the United Kingdom (Jungtinė Karalystė) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Shirley McCarthy prieš Secretary of State for the Home Department

text:
               16.1.2010

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 11/18

         2009 m. lapkričio 5 d.Supreme Court of the United Kingdom (Jungtinė Karalystė) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Shirley McCarthy prieš Secretary of State for the Home Department

   (Byla C-434/09)
   2010/C 11/30
   Proceso kalba: anglų

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Supreme Court of the United Kingdom

      Šalys pagrindinėje byloje

      Ieškovė: Shirley McCarthy

      Atsakovas: Secretary of State for the Home Department

      Prejudiciniai klausimai

               1.

               Ar dvigubą Airijos ir Jungtinės Karalystės pilietybę turintis asmuo, visą savo gyvenimą gyvenęs Jungtinėje Karalystėje, yra „naudos gavėjas“ Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2004/38/EB (1) 3 straipsnio prasme?

               2.

               Ar toks asmuo „legaliai gyveno“ priimančioje valstybėje narėje Direktyvos 2004/38/EB 16 straipsnio prasme, jei jis neatitiko šios direktyvos 7 straipsnio reikalavimų?

      (1)  2004 m. balandžio 29 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2004/38/EB dėl Sąjungos piliečių ir jų šeimos narių teisės laisvai judėti ir gyventi valstybių narių teritorijoje, iš dalies keičianti Reglamentą (EEB) Nr. 1612/68 ir panaikinanti Direktyvas 64/221/EEB, 68/360/EEB, 72/194/EEB, 73/148/EEB, 75/34/EEB, 75/35/EEB, 90/364/EEB, 90/365/EEB ir 93/96/EEB (OL L 158, p. 77; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 5 sk., 5 t., p. 46)


title: Byla T-655/11: 2015 m. birželio 16 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje FSL Holdings ir kt./Komisija (Konkurencija — Karteliai — Europos bananų rinka Italijoje, Graikijoje ir Portugalijoje — Koordinavimas nustatant kainas — Įrodymų priimtinumas — Teisė į gynybą — Piktnaudžiavimas įgaliojimais — Pažeidimo įrodymas — Baudos dydžio apskaičiavimas)

text:
               10.8.2015

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 262/14

         2015 m. birželio 16 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje FSL Holdings ir kt./Komisija

   (Byla T-655/11) (1)

   ((Konkurencija - Karteliai - Europos bananų rinka Italijoje, Graikijoje ir Portugalijoje - Koordinavimas nustatant kainas - Įrodymų priimtinumas - Teisė į gynybą - Piktnaudžiavimas įgaliojimais - Pažeidimo įrodymas - Baudos dydžio apskaičiavimas))
   (2015/C 262/18)
   Proceso kalba: anglų

      Šalys

      Ieškovės: FSL Holdings (Antverpenas, Belgija); Firma Léon Van Parys (Antverpenas) ir Pacific Fruit Company Italy SpA (Roma, Italija), atstovaujamos advokatų P. Vlaemminck, C. Verdonck, B. Van Vooren ir B. Gielen

      Atsakovė: Europos Komisija, atstovaujama M. Kellerbauer ir A. Biolan

      Dalykas

   Pagrindinis prašymas panaikinti 2011 m. spalio 12 d. Komisijos sprendimą dėl procedūros pagal SESV 101 straipsnį (byla COMP/39.482 – Egzotiniai vaisiai (bananai)) ir papildomas prašymas sumažinti baudą.

      Rezoliucinė dalis

               1.

               Panaikinti 2011 m. spalio 12 d. Komisijos sprendimo dėl procedūros pagal SESV 101 straipsnį (byla COMP/39.482 – Egzotiniai vaisiai (bananai)) 1 straipsnį tiek, kiek jis susijęs su laikotarpiu nuo 2004 m. rugpjūčio 11 d. iki 2005 m. sausio 19 d. ir kiek taikomas FSL Holdings, Firma Léon Van Parys ir Pacific Fruit Company Italy SpA.

               2.

               Panaikinti Sprendimo C (2011) 7273 final 2 straipsnį tiek, kiek jam nustatyta 8 9 19  000 eurų dydžio bauda, skirta FSL Holdings, Firma Léon Van Parys ir Pacific Fruit Company Italy.

               3.

               Sprendimo C (2011) 7273 final 2 straipsniu bendrovėms FSL Holdings, Firma Léon Van Parys ir Pacific Fruit Company Italy skirtos baudos dydis yra 6 6 89  000 eurų.

               4.

               Atmesti likusią ieškinio dalį.

               5.

               FSL Holdings, Firma Léon Van Parys ir Pacific Fruit Company Italy padengia trečdalį savo ir pusę Europos Komisijos bylinėjimosi išlaidų.

               6.

               Komisija padengia pusę savo ir du trečdalius FSL Holdings, Firma Léon Van Parys ir Pacific Fruit Company Italy bylinėjimosi išlaidų.

      (1)  OL C 58, 2012 2 25.


title: Byla T-398/08 2008 m. rugsėjo 22 d. pareikštas ieškinys byloje Stowarzyszenie Autorów ZAIKS prieš Europos Bendrijų Komisiją

text:
               8.11.2008

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 285/53

         2008 m. rugsėjo 22 d. pareikštas ieškinys byloje Stowarzyszenie Autorów „ZAIKS“ prieš Europos Bendrijų Komisiją

   (Byla T-398/08)
   (2008/C 285/94)
   Proceso kalba: lenkų
   Šalys

      Ieškovė: Stowarzyszenie Autorów „ZAIKS“ (Varšuva, Lenkija), atstovaujama advokatų B. Borkowska, M. Bleszyński

      Atsakovė: Europos Bendrijų Komisija
   Ieškovės reikalavimai

               —

               Panaikinti 2008 m. liepos 26 d. Komisijos sprendimo, susijusio su EB 81 straipsnio ir EEE susitarimo 53 straipsnio taikymo procedūra (byla COMP/C2/38.698-CISAC) 3 straipsnį ir 4 straipsnio 2 ir 3 dalis, kiek jos susijusios su 3 straipsniu.

               —

               priteisti iš Komisijos bylinėjimosi išlaidas.

         Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai
   Šioje byloje ieškovė prašo iš dalies panaikinti 2008 m. liepos 26 d. Komisijos sprendimą, susijusį su EB 81 straipsnio ir EEE susitarimo 53 straipsnio taikymo procedūra (byla COMP/C2/38.698-CISAC), tiek, kiek jame nuspręsta dėl suderintų veiksmų nustatant muzikos kūrinių viešo atlikimo teisių administravimo sąlygas bei kolektyvinio administravimo organizacijoms išduodant atitinkamas licencijas sutartyse dėl abipusio atstovavimo nustatytų narystės apribojimų, numatytų Tarptautinės autorių ir kompozitorių bendrijų konfederacijos (Confédération Internationale des Sociétés d'Auteurs et Compositeurs - CISAC) pavyzdinėje sutartyje (CISAC pavyzdinė sutartis), forma arba tokia forma, kokia jos yra išduodamos praktikoje.
   Savo ieškinį ieškovė grindžia toliau nurodomais pagrindais.

               —

               Nevisapusiškas visų esminių prielaidų, būtinų norint tinkamai išaiškinti sąvoką „suderinti veiksmai“ vertinimas, nevisiškai atsižvelgus į bylos faktines aplinkybes ir neatsižvelgus į visus tarpusavyje glaudžiai susijusius kolektyvinio autorių teisių administravimo elementus.

               —

               Klaidingas priežasčių, kuriomis yra grindžiamas abipusio atstovavimo sutartyse numatytas teritoriškumo principas, vertinimas.

               —

               Klaidingas galimo iki šiol veikusios kolektyvinio autorių teisių administravimo sistemos pakeitimo padarinių aiškinimas ir vertinimas.

               —

               Visų byloje pateiktų įrodymų nepakankamas vertinimas, neatsižvelgus į ieškovės pateiktus faktus, susijusius su Autorių bendrijos ZAIKS veiklos ir Lenkijos teisės kolektyvinio administravimo srityje specifika.


title: Byla C-543/15: 2016 m. balandžio 12 d. Teisingumo Teismo pirmininko nutartis byloje (Conseil d'État (Prancūzija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Association nationale des opérateurs détaillants en énergie (ANODE)/Premier ministre, Ministre de l’Écologie, du Développement durable et de l'Énergie

text:
               1.8.2016

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 279/25

         2016 m. balandžio 12 d. Teisingumo Teismo pirmininko nutartis byloje (Conseil d'État (Prancūzija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Association nationale des opérateurs détaillants en énergie (ANODE)/Premier ministre, Ministre de l’Écologie, du Développement durable et de l'Énergie

   (Byla C-543/15) (1)

   (2016/C 279/36)
   Proceso kalba: prancūzų
   Teisingumo Teismo pirmininkas nutartimi nurodė išbraukti bylą iš registro.

      (1)  OL C 16, 2016 1 18.


title: Byla C-242/13: 2013 m. balandžio 29 d. Hoge Raad der Nederlanden (Nyderlandai) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Commerz Nederland NV, kita kasacinio proceso šalis: Havenbedrijf Rotterdam NV

text:
               20.7.2013

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 207/24

         2013 m. balandžio 29 d.Hoge Raad der Nederlanden (Nyderlandai) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Commerz Nederland NV, kita kasacinio proceso šalis: Havenbedrijf Rotterdam NV

   (Byla C-242/13)
   2013/C 207/38
   Proceso kalba: olandų

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Hoge Raad der Nederlanden

      Šalys pagrindinėje byloje

      Kasatorė: Commerz Nederland NV

      Kita kasacinio proceso šalis: Havenbedrijf Rotterdam NV

      Prejudiciniai klausimai

               1.

               Ar valstybės įmonės suteiktą garantiją priskirti viešosioms institucijoms — to reikia siekiant ją kvalifikuoti kaip valstybės pagalbą pagal SESV 107 ir 108 straipsnius — būtinai kliudo tai, kad garantiją, kaip yra nagrinėjamu atveju, suteikė (vienintelis) valstybės įmonės vadovas, kuris, nors pagal civilinės teisės normas ir turėjo tam įgaliojimus, veikė savavališkai, sąmoningai slėpė informaciją apie garantijos suteikimą, nesilaikė valstybės įmonės įstatų, nes nepaprašė stebėtojų tarybos pritarimo, ir, be to, manytina, kad atitinkama viešoji institucija (šiuo atveju — savivaldybė) nenorėjo suteikti garantijos?

               2.

               Ar šios aplinkybės, jeigu jos nebūtinai yra kliūtis priskirti viešosioms institucijoms, neturi reikšmės atsakant į klausimą, ar garantijos suteikimas gali būti priskirtas viešosioms institucijoms, ar teismas turi atlikti vertinimą atsižvelgdamas į kitus netiesioginius įrodymus, patvirtinančius priskyrimą viešosioms institucijoms arba jį paneigiančius?


title: Byla T-141/14 R: 2014 m. gegužės 23 d. Bendrojo Teismo pirmininko nutartis byloje SolarWorld ir kt./Taryba (Laikinųjų apsaugos priemonių taikymas — Dempingas — Kinijos kilmės arba iš Kinijos siunčiamų fotovoltinių modulių iš kristalinio silicio ir jų pagrindinių sudėtinių dalių (elementų) importas — Galutinis antidempingo muitas — Prašymas sustabdyti vykdymą — Skubos nebuvimas)

text:
               21.7.2014

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 235/18

         2014 m. gegužės 23 d. Bendrojo Teismo pirmininko nutartis byloje SolarWorld ir kt./Taryba

   (Byla T-141/14 R)
   ((Laikinųjų apsaugos priemonių taikymas - Dempingas - Kinijos kilmės arba iš Kinijos siunčiamų fotovoltinių modulių iš kristalinio silicio ir jų pagrindinių sudėtinių dalių (elementų) importas - Galutinis antidempingo muitas - Prašymas sustabdyti vykdymą - Skubos nebuvimas))
   2014/C 235/23
   Proceso kalba: anglų

      Šalys

      Ieškovės: SolarWorld AG (Bona, Vokietija), Brandoni solare SpA (Kastelfidardas, Italija) ir Solaria Energia y Medio Ambiente, SA (Madridas, Ispanija), atstovaujamos advokato L. Ruessmann ir solisitoriaus J. Beck

      Atsakovė: Europos Sąjungos Taryba, atstovaujama B. Driessen

      Dalykas

   Prašymas sustabdyti 2013 m. gruodžio 2 d. Tarybos įgyvendinimo reglamento (ES) Nr. 1238/2013, kuriuo importuojamiems Kinijos Liaudies Respublikos kilmės arba iš Kinijos Liaudies Respublikos siunčiamiems fotovoltiniams moduliams iš kristalinio silicio ir jų pagrindinėms sudėtinėms dalims (t. y. elementams) nustatomas galutinis antidempingo muitas ir laikinojo muito galutinis surinkimas (OL L 325, p. 1), 3 straipsnio vykdymą.

      Rezoliucinė dalis

               1.

               Atmesti prašymą taikyti laikinąsias apsaugos priemones.

               2.

               Atidėti bylinėjimosi išlaidų klausimo nagrinėjimą.


title: 2004 m. spalio 14 d. Pirmosios instancijos teismo sprendimas, Byloje T-54/02 Vereins- und Westbank AG prieš Europos Bendrijų Komisiją (Konkurencija — EB sutarties 81 straipsnis — Susitarimas, nustatantis grynųjų pinigų keitimo paslaugos kainą bei apmokestinimo tvarką — Vokietija — Bylos nagrinėjimas nedalyvaujant šaliai)

text:
               18.12.2004

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 314/13

      PIRMOSIOS INSTANCIJOS TEISMO SPRENDIMAS

   2004 m. spalio 14 d.
   Byloje T-54/02 Vereins- und Westbank AG prieš Europos Bendrijų Komisiją (1)

   (Konkurencija - EB sutarties 81 straipsnis - Susitarimas, nustatantis grynųjų pinigų keitimo paslaugos kainą bei apmokestinimo tvarką - Vokietija - Bylos nagrinėjimas nedalyvaujant šaliai)
   (2004/C 314/34)
   Proceso kalba: vokiečių
   Byloje T-54/02 Vereins- und Westbank AG, įsteigtas Hamburge (Vokietija), atstovaujamas advokatų J. Schulte, M. Ewen ir A. Neus, nurodžiusių adresą dokumentams įteikti Liuksemburge, prieš Europos Bendrijų Komisiją dėl prašymo panaikinti 2001 m. gruodžio 11 d. Komisijos sprendimą 2003/25/EB dėl procedūros pagal EB sutarties 81 straipsnį [byla COM/E-1/37.919 (ex. 37.391) – Mokesčiai už banko paslaugas keičiant euro zonos pinigus – Vokietija] (OL 2003, L 15, p. 1), Pirmosios instancijos teismas (penktoji kolegija), susidedantis iš pirmininkės P. Lindh, teisėjų R. García-Valdecasas ir J. D. Cooke; sekretorius: H. Jung, 2004 m. spalio 14 d. priėmė sprendimą, kurio rezoliucinėje dalyje nurodyta:

               1)

               Panaikinti 2001 m. gruodžio 11 d. Komisijos sprendimą 2003/25/EB dėl procedūros pagal EB sutarties 81 straipsnį, [byla COM/E-1/37.919 (ex 37.391) – Mokesčiai už banko paslaugas keičiant euro zonos pinigus – Vokietija] ta apimtimi, kuria jis yra susijęs su ieškovu.

               2)

               Priteisti iš Komisijos visas bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 97, 2002 4 20.


title: Byla T-744/15: 2016 m. gruodžio 13 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Puro Italian Style/EUIPO (smartline) (Europos Sąjungos prekių ženklas — Europos Sąjungos vaizdinio prekių ženklo „smartline“ paraiška — Absoliutus atmetimo pagrindas — Skiriamojo požymio nebuvimas — Reglamento (EB) Nr. 207/2009 7 straipsnio 1 dalies b punktas)

text:
               30.1.2017

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 30/46

         2016 m. gruodžio 13 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Puro Italian Style/EUIPO (smartline)

   (Byla T-744/15) (1)

   ((Europos Sąjungos prekių ženklas - Europos Sąjungos vaizdinio prekių ženklo „smartline“ paraiška - Absoliutus atmetimo pagrindas - Skiriamojo požymio nebuvimas - Reglamento (EB) Nr. 207/2009 7 straipsnio 1 dalies b punktas))
   (2017/C 030/51)
   Proceso kalba: italų

      Šalys

      Ieškovė: Puro Italian Style SpA (Modena, Italija), atstovaujama advokato F. Terrano

      Atsakovė: Europos Sąjungos intelektinės nuosavybės tarnyba (EUIPO), atstovaujama L. Rampini

      Dalykas

   Ieškinys dėl 2015 m. spalio 7 d. EUIPO pirmosios apeliacinės tarybos sprendimo (byla R 2258/2014-1), susijusio su paraiška įregistruoti vaizdinį žymenį „smartline“ kaip Europos Sąjungos prekių ženklą.

      Rezoliucinė dalis

               1.

               Atmesti ieškinį.

               2.

               Puro Italian Style SpA padengia savo ir Europos Sąjungos intelektinės nuosavybės tarnybos (EUIPO) patirtas bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 78, 2016 2 29.


title: Byla T-747/15: 2015 m. gruodžio 22 d. pareikštas ieškinys byloje EDF/Komisija

text:
               29.2.2016

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 78/24

         2015 m. gruodžio 22 d. pareikštas ieškinys byloje EDF/Komisija

   (Byla T-747/15)
   (2016/C 078/35)
   Proceso kalba: prancūzų

      Šalys

      Ieškovė: Électricité de France (EDF) (Paryžius, Prancūzija), atstovaujama advokato M. Debroux

      Atsakovė: Europos Komisija

      Reikalavimai

   Ieškovė Bendrojo Teismo prašo:

               —

               visų pirma panaikinti ginčijamo sprendimo 1, 2, 3, 4 ir 5 straipsnius dėl pagrindinių formos reikalavimų pažeidimo, teisės ir faktinių klaidų,

               —

               nepatenkinus šio reikalavimo, panaikinti ginčijamo sprendimo 1, 2 ir 3 straipsnius tiek, kiek suma, kurią turi grąžinti EDF, yra pernelyg didelė ir

               —

               bet kuriuo atveju, priteisti iš Komisijos visas bylinėjimosi išlaidas.

      Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

   Grįsdama ieškinį ieškovė nurodo tris pagrindinius pagrindus.

               1.

               Pirmasis ieškinio pagrindas susijęs su SESV 266 straipsnio pažeidimu.

               2.

               Antrasis ieškinio pagrindas susijęs su SESV 107 straipsnio pažeidimu. Šis pagrindas suskaidytas į dvi dalis:

                           —

                           pirmoji dalis, susijusi su privataus investuotojo kriterijaus taikymu, suskaidyta į penkis pagrindus.

                                       —

                                       Pirmasis pagrindas grindžiamas tuo, kad Komisija be jokių pateisinimų ir motyvų neatsižvelgė į daug dokumentų ir įrodymų, kuriuos jai tinkamai pateikė Prancūzija ir EDF.

                                       —

                                       Antrasis pagrindas grindžiamas tuo, kad Komisija sistemingai painiojo aplinkybes, susijusias su privataus investuotojo kriterijaus taikymu.

                                       —

                                       Trečiasis pagrindas grindžiamas tuo, kad Komisija klaidingai netaikė informuoto privataus investuotojo kriterijaus, remiantis vieninteliu motyvu, kad Prancūzija, be kita ko, nagrinėdama priemonę, atsižvelgė į jos, kaip viešojo subjekto, statusą ir neatsižvelgė į jos, kaip akcininkės, statusą.

                                       —

                                       Ketvirtasis pagrindas susijęs su tuo, kad Komisija klaidingai nustatė EDF pareigą turėti oficialų verslo planą tam, kad pateisintų informuoto privataus investuotojo kriterijaus taikymą.

                                       —

                                       Penktasis pagrindas susijęs su tuo, kad Komisija nepaisė šios priemonės pobūdžio ir objekto, jos konteksto ir šia priemone siekiamo tikslo ir taikomų taisyklių.

                           —

                           Antroji dalis, grindžiama privataus investuotojo kriterijaus taikymu, suskaidyta į tris pagrindus.

                                       —

                                       Pirmasis pagrindas susijęs su tuo, kad Komisija padarė klaidingą išvadą, kad Oxera ataskaita nėra priimtina kaip įrodymas.

                                       —

                                       Antrasis pagrindas susijęs su tuo, kad Komisijos metodologijoje yra rimtų trūkumų. Visų pirma, Komisija neatsižvelgė nei į laikotarpio kontekstą, nei į kriterijus, kuriais tuo laikotarpiu rėmėsi investuotojai. Antra, teiginyje „mokestinė dovana“, kuriuo rėmėsi Komisija, yra ne tik teisės klaida, bet ji kyla ir iš investicijų dydžio vertinimo klaidų. Trečia, Komisija padarė metodologinių klaidų, kurių kiekvienos pakaktų įrodyti, kad Komisija akivaizdžiai neįrodė, jog privataus investuotojo kriterijus nebuvo taikytas.

                                       —

                                       Trečiasis pagrindas susijęs su Komisijos padarytų metodologinių klaidų pasekmėmis.

               3.

               Trečiasis ieškinio pagrindas susijęs su ginčijamo sprendimo motyvavimo nebuvimu.

         Grįsdama ieškinį ieškovė taip pat nurodo ir subsidiarius pagrindus.

               1.

               Pirmasis subsidiariai nurodytas pagrindas susijęs su tuo, kad didžioji pagalbos dalis tariamai nustatyta. Šis pagrindas suskaidytas į dvi dalis:

                           —

                           Pirmoji dalis grindžiama tuo, kad iš esmės nurodoma esama pagalba dėl priemonės, įgyvendintos prieš Europos elektros rinkai atsiveriant konkurencijai.

                           —

                           Antroji dalis grindžiama tuo, kad didelę ginčijamos pagalbos dalį nulėmė priemonė, įgyvendinta daugiau nei dešimt metų prieš pirmuosius tyrimo veiksmus.

               2.

               Antrasis subsidiariai nurodytas pagrindas grindžiamas skaičiavimo klaidomis, kurias Komisija padarė nustatydama tariamą pagalbą. Šis pagrindas suskaidytas tris dalis:

                           —

                           Pirmoji dalis grindžiama tuo, kad Komisija padarė klaidų dėl bendros rezervų sumos.

                           —

                           Antroji dalis grindžiama tuo, kad Komisija padarė klaidų dėl taikytino mokesčio dydžio.

                           —

                           Trečioji dalis grindžiama tuo, kad tariamos pagalbos suma turėjo būti peržiūrėta remiantis šiais patikslintais duomenimis.


title: Byla C-468/13 P: 2013 m. rugpjūčio 28 d. MOL Magyar Olaj- és Gázipari Nyrt. pateiktas apeliacinis skundas dėl 2013 m. birželio 27 d. Bendrojo Teismo (septintoji kolegija) sprendimo byloje T-367/12 MOL Magyar Olaj- és Gázipari Nyrt. prieš Vidaus rinkos derinimo tarnybą (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui) (VRDT)

text:
               23.11.2013

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 344/45

         2013 m. rugpjūčio 28 d.MOL Magyar Olaj- és Gázipari Nyrt. pateiktas apeliacinis skundas dėl 2013 m. birželio 27 d. Bendrojo Teismo (septintoji kolegija) sprendimo byloje T-367/12 MOL Magyar Olaj- és Gázipari Nyrt. prieš Vidaus rinkos derinimo tarnybą (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui) (VRDT)

   (Byla C-468/13 P)
   2013/C 344/77
   Proceso kalba: anglų

      Šalys

      Apeliantė: MOL Magyar Olaj- és Gázipari Nyrt., atstovaujama advokato K. Szamosi

      Kitos proceso šalys: Vidaus rinkos derinimo tarnyba (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui) (VRDT), Banco Bilbao Vizcaya Argentaria, SA

      Apeliantės reikalavimai

   Apeliantė Teisingumo Teismo prašo:

               —

               panaikinti 2013 m. birželio 27 d. Europos Sąjungos Bendrojo Teismo sprendimą byloje T-367/12 ir panaikinti 2012 m. gegužės 30 d. Vidaus rinkos derinimo tarnybos antrosios apeliacinės tarybos sprendimą R 2532/2011-2 tiek, kiek į bylą įstojusios šalies apeliacija buvo atmesta ir patenkintas reikalavimas atmesti į bylą įstojusios šalies protestą; arba

               —

               grąžinti bylą Bendrajam Teismui, kad šis priimtų galutinį sprendimą, ir

               —

               priteisti iš atsakovės bylinėjimosi pirmojoje ir apeliacinėje instancijose išlaidas.

      Apeliacinio skundo pagrindai ir pagrindiniai argumentai

   Apeliantė tvirtina:

               —

               Bendrojo Teismo išvados dėl VRDT pateiktų apeliantės argumentų nepriimtinumo, viena vertus, yra nereikšmingos, kita vertus, nepagrįstos ir klaidingos; todėl Bendrasis Teismas pažeidė Procedūros reglamento 44 straipsnį ir Teisingumo Teismo statuto 21 straipsnį.

               —

               Nebuvo reikalo ir teisinių pagrindų neatsižvelgti į įrodymą, kurį apeliantė pateikė per procesą Bendrajame Teisme, todėl Bendrasis Teismas, nusprendęs, kad apeliantės įrodymas yra nepriimtinas, pažeidė Bendrijos prekių ženklų reglamento (1) 65 straipsnio 2 dalį ir Procedūros reglamento 135 straipsnio 4 dalį.

               —

               Apibrėždamas atitinkamą visuomenę ir jos svarbą vertinant galimybę supainioti, Bendrasis Teismas pažeidė Bendrijos prekių ženklų reglamentą.

               —

               Padaręs išvadą, kad nagrinėjamos paslaugos laikytinos identiškomis, Bendrasis Teismas pažeidė Bendrijos prekių ženklų reglamentą ir nusistovėjusią teismų praktiką.

               —

               Bendrasis Teismas neatliko aiškaus atskiro vizualinio, garsinio (fonetinio) ir koncepcinio panašumo aspektų vertinimo ir nenagrinėjo svarbių bylos aplinkybių atsižvelgiant į šį vertinimą, todėl pažeidė Bendrijos prekių ženklų reglamentą.

               —

               Nusprendęs, kad Apeliacinė taryba buvo teisi, kai padarė išvadą, jog egzistuoja galimybė supainioti, kiek tai susiję su į bylą įstojusios šalies ankstesniais prekių ženklais ir apeliantės pateikta Bendrijos prekių ženklo paraiška, Bendrasis Teismas padarė teisės pažeidimą.

      (1)  2009 m. vasario 26 d. Tarybos reglamentas (EB) Nr. 207/2009 dėl Bendrijos prekių ženklo (OL L 78, p. 1).


title: Byla T-314/11: 2011 m. birželio 17 d. pareikštas ieškinys byloje Fortress Participations prieš VRDT — Fortress Investment Group ir Fortress Investment Group (UK) (FORTRESS)

text:
               13.8.2011

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 238/32

         2011 m. birželio 17 d. pareikštas ieškinys byloje Fortress Participations prieš VRDT — Fortress Investment Group ir Fortress Investment Group (UK) (FORTRESS)

   (Byla T-314/11)
   2011/C 238/55
   Kalba, kuria surašytas ieškinys: anglų

      Šalys

      Ieškovė: Fortress Participations BV (Roterdamas, Nyderlandai), atstovaujama advokato M. L. J. van de Braak, solisitoriaus B. Ladas ir baristerio S. Malynicz

      Atsakovė: Vidaus rinkos derinimo tarnyba (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui)

      Kitos procedūros Apeliacinėje taryboje šalys: Fortress Investment Group LLC (Niujorkas, JAV) ir Fortress Investment Group (UK) Ltd (Londonas, Jungtinė Karalystė)

      Reikalavimai

               —

               Panaikinti 2011 m. balandžio 1 d. Vidaus rinkos derinimo tarnybos (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui) antrosios apeliacinės tarybos sprendimą byloje R 354/2009-2 ir

               —

               nurodyti atsakovei ir kitoms procedūros Apeliacinėje taryboje šalims padengti savo pačių ir ieškovės bylinėjimosi Tarnyboje ir Bendrajame Teisme išlaidas.

      Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

      Įregistruotas Bendrijos prekių ženklas, kurio registraciją prašoma pripažinti negaliojančia: vaizdinis prekių ženklas „FORTRESS“ su raudonos, juodos ir baltos spalvų nuoroda 35, 36 ir 42 klasių paslaugoms — Bendrijos prekių ženklo registracija Nr. 3398451

      Bendrijos prekių ženklo savininkė: ieškovė

      Šalys, prašančios pripažinti Bendrijos prekių ženklo registraciją negaliojančia: kitos procedūros Apeliacinėje taryboje šalys

      Prašymo pripažinti registraciją negaliojančia motyvai: šalys, prašančios pripažinti registraciją negaliojančia, savo prašymą motyvavo santykiniais negaliojimo pagrindais pagal Tarybos reglamento (EB) Nr. 207/2009 53 straipsnio 1 dalies c punktą ir 8 straipsnio 4 dalį. Be to, jis buvo pagrįstas Jungtinėje Karalystėje neįregistruotais prekių ženklais „FORTRESS“, „FORTRESS INVESTMENTS“ ir „FORTRESS INVESTMENT GROUP“, kurie naudojami prekyboje.

      Anuliavimo skyriaus sprendimas: atmesti prašymą pripažinti prekių ženklo registraciją negaliojančia

      Apeliacinės tarybos sprendimas: panaikinti ginčijamą sprendimą

      Ieškinio pagrindai: Tarybos reglamento (EB) Nr. 207/2009 8 straipsnio 4 dalies pažeidimas, nes Apeliacinė taryba tinkamai neišnagrinėjo su prestižu susijusio klausimo pagal Jungtinės Karalystės teisės nuostatas dėl prisidengimo svetimu vardu (passing off) ir tinkamai neįvertino klaidinimo galimybės bei dėl to atsirandančios žalos.


title: Byla T-94/08: 2010 m. kovo 18 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Centre de coordination Carrefour prieš Komisiją (Ieškinys dėl panaikinimo — Valstybės pagalba — Pagalbos schema, skirta Belgijoje įsteigtiems koordinavimo centrams — Naujas Komisijos sprendimas, priimtas Teisingumo Teismui priėmus sprendimą dėl dalinio panaikinimo — Suinteresuotumo pareikšti ieškinį nebuvimas — Nepriimtinumas)

text:
               1.5.2010

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 113/41

         2010 m. kovo 18 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Centre de coordination Carrefour prieš Komisiją

   (Byla T-94/08) (1)

   (Ieškinys dėl panaikinimo - Valstybės pagalba - Pagalbos schema, skirta Belgijoje įsteigtiems koordinavimo centrams - Naujas Komisijos sprendimas, priimtas Teisingumo Teismui priėmus sprendimą dėl dalinio panaikinimo - Suinteresuotumo pareikšti ieškinį nebuvimas - Nepriimtinumas)
   2010/C 113/65
   Proceso kalba: prancūzų

      Šalys

      Ieškovas: Centre de coordination Carrefour SNC (Briuselis, Belgija), atstovaujamas advokatų X. Clarebout ir K. Platteau

      Atsakovė: Europos Komisija, atstovaujama J.-P. Keppenne

      Dalykas

   Prašymas panaikinti 2007 m. lapkričio 13 d. Komisijos sprendimą 2008/283/EB dėl valstybės pagalbos, kurią Belgija suteikė Belgijoje įsteigtiems koordinavimo centrams, iš dalies keičiantį Sprendimą 2003/757/EB (OL L 90, 2008, p. 7), tiek, kiek juo nenumatytas tinkamas pereinamasis laikotarpis

      Rezoliucinė dalis

               1.

               Atmesti ieškinį kaip nepriimtiną.

               2.

               Centre de coordination Carrefour SNC padengia bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 92, 2008 4 12.


title: Byla C-121/12 P: 2012 m. kovo 5 d. Bernhard Rintisch pateiktas apeliacinis skundas dėl 2011 m. gruodžio 16 d. Bendrojo Teismo (septintoji kolegija) priimto sprendimo byloje T-109/09 Bernhard Rintisch prieš Vidaus rinkos derinimo tarnybą (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui) (VRDT)

text:
               9.6.2012

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 165/10

         2012 m. kovo 5 d.Bernhard Rintisch pateiktas apeliacinis skundas dėl 2011 m. gruodžio 16 d. Bendrojo Teismo (septintoji kolegija) priimto sprendimo byloje T-109/09 Bernhard Rintisch prieš Vidaus rinkos derinimo tarnybą (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui) (VRDT)

   (Byla C-121/12 P)
   2012/C 165/16
   Proceso kalba: anglų

      Šalys

      Apeliantas: Bernhard Rintisch, atstovaujamas Rechtsanwalt A. Dreyer

      Kitos proceso šalys: Vidaus rinkos derinimo tarnyba (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui), Valfleuri Pâtes alimentaires SA

      Apelianto reikalavimai

   Apeliantas Teisingumo Teismo prašo:

               —

               panaikinti 2011 m. gruodžio 16 d. Bendrojo Teismo (septintoji kolegija) sprendimą byloje T-109/09,

               —

               priteisti iš VRDT bylinėjimosi išlaidas.

      Apeliacinio skundo pagrindai ir pagrindiniai argumentai

   Apeliantas nurodo, kad skundžiamas sprendimas turi būti panaikintas, nes Bendrasis Teismas pažeidė Tarybos reglamento (EB) Nr. 40/94 (1) 74 straipsnio 2 dalį (dabar — Tarybos reglamento (EB) Nr. 207/2009 (2) 76 straipsnio 2 dalis) ir viršijo savo įgaliojimus. Anot apelianto, Bendrasis teismas neteisingai aiškino Reglamento Nr. 40/94 74 straipsnio 2 dalį nuspręsdamas, kad Apeliacinė taryba, neatsižvelgusi į apelianto pateiktus dokumentus ir įrodymus, buvo teisi. Bendrasis Teismas neteisingai nusprendė, kad Taryba teisėtai atsisakė vykdyti savo diskreciją, kai atsisakė atsižvelgti į minėtus dokumentus.

      (1)  1993 m. gruodžio 20 d. Tarybos reglamentas (EB) Nr. 40/94 dėl Bendrijos prekių ženklo (OL L 11, p. 1; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 17 sk., 1 t., p. 146.

      (2)  2009 m. vasario 26 d. Tarybos reglamentas (EB) Nr. 207/2009 dėl Bendrijos prekių ženklo (OL L 78, p. 1).


title: Byla T-282/14: 2015 m. birželio 9 d. Bendrojo Teismo nutartis byloje Bayer MaterialScience/Komisija (Valstybės pagalba — Vokietijos priimtos priemonės, skirtos iš atsinaujinančių energijos išteklių pagamintai elektros energijai ir daug energijos naudojančioms įmonėms remti — Sprendimas pradėti procedūrą pagal SESV 108 straipsnio 2 dalį — Galutinio sprendimo priėmimas po ieškinio pareiškimo — Poreikio priimti sprendimą nebuvimas)

text:
               7.9.2015

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 294/66

         2015 m. birželio 9 d. Bendrojo Teismo nutartis byloje Bayer MaterialScience/Komisija

   (Byla T-282/14) (1)

   ((Valstybės pagalba - Vokietijos priimtos priemonės, skirtos iš atsinaujinančių energijos išteklių pagamintai elektros energijai ir daug energijos naudojančioms įmonėms remti - Sprendimas pradėti procedūrą pagal SESV 108 straipsnio 2 dalį - Galutinio sprendimo priėmimas po ieškinio pareiškimo - Poreikio priimti sprendimą nebuvimas))
   (2015/C 294/80)
   Proceso kalba: vokiečių

      Šalys

      Ieškovė: Bayer MaterialScience AG (Leverkuzenas, Vokietija), atstovaujama advokatų C. Arhold, L. Petersen, F.–A. Wesche, N. Wimmer ir T. Woltering

      Atsakovė: Europos Komisija, atstovaujama T. Maxian Rusche ir R. Sauer, padedamų advokatų C. von Donat ir G. Quardt

      Dalykas

   Prašymas iš dalies panaikinti 2013 m. gruodžio 18 d. Komisijos sprendimą C(2013) 4424 final pagal SESV 108 straipsnio 2 dalį pradėti oficialią tyrimo procedūrą dėl Vokietijos Federacinės Respublikos priimtų priemonių, skirtų iš atsinaujinančių energijos išteklių pagamintai elektros energijai ir daug energijos naudojančioms įmonėms remti [valstybės pagalba SA.33995 (2013/C) (ex 2013/NN)]

      Rezoliucinė dalis

               1.

               Nebereikia priimti sprendimo dėl šio ieškinio.

               2.

               Nebereikia priimti sprendimo dėl ELPA priežiūros institucijos pateikto prašymo leisti įstoti į bylą.

               3.

               Bayer MaterialScience AG padengia savo ir Europos Komisijos patirtas bylinėjimosi išlaidas.

               4.

               ELPA priežiūros institucija padengia savo bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 223, 2014 7 14.


title: Byla C-403/04 P Sumitomo Metal Industries Ltd 2004 m. rugsėjo 22 d. pateiktas apeliacinis skundas dėl Europos Bendrijų Pirmosios instancijos teismo (antroji kolegija) 2004 m. liepos 8 d. priimto sprendimo sujungtose bylose T-67/00, T-68/00, T-71/00 ir T-78/00 JFE Engineering Corp., Nippon Steel Corp., JFE Steel Corp. ir Sumitomo Metal Industries Ltd prieš Europos Bendrijų Komisiją

text:
               20.11.2004

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 284/9

         Sumitomo Metal Industries Ltd 2004 m. rugsėjo 22 d. pateiktas apeliacinis skundas dėl Europos Bendrijų Pirmosios instancijos teismo (antroji kolegija) 2004 m. liepos 8 d. priimto sprendimo sujungtose bylose T-67/00, T-68/00, T-71/00 ir T-78/00 JFE Engineering Corp., Nippon Steel Corp., JFE Steel Corp. ir Sumitomo Metal Industries Ltd prieš Europos Bendrijų Komisiją
   (Byla C-403/04 P)
   (2004/C 284/19)
   2004 m. rugsėjo 22 d. Europos Bendrijų Teisingumo Teisme buvo gautas Sumitomo Metal Industries Ltd, įsteigtos Osaka (Japonija), atstovaujamos QC C. Vajda ir solicitor G. Sproul, apeliacinis skundas dėl Europos Bendrijų Pirmosios instancijos teismo (antroji kolegija) 2004 m. liepos 8 d. priimto sprendimo sujungtose bylose T-67/00, T-68/00, T-71/00 ir T-78/00 JFE Engineering Corp., Nippon Steel Corp., JFE Steel Corp. ir Sumitomo Metal Industries Ltd prieš Europos Bendrijų Komisiją.
   Apeliantas Teisingumo Teismo prašo:

               (i)

               patenkinti visiškai arba iš dalies apeliacinį skundą dėl sprendimo sujungtose bylose T-67/00, T-68/00, T-71/00 ir T-78/00 ir panaikinti visiškai arba iš dalies minėtą sprendimą;

               (ii)

               panaikinti visiškai ar iš dalies Sprendimo 1 ir 3–6 straipsnius, kiek jie susiję su apeliantu;

               (iii)

               prireikus nurodyti Komisijai sumokėti apeliantui ne mažesnę kaip 1 012 232 eurų dydžio kompensaciją, kuri lygi 217 183 eurų (papildomos išlaidos, susijusios su banko garantija), 620 249 eurų (papildomos išlaidos, susijusios su palūkanų praradimu) ir 175 000 eurų sumai, už EŽTK 6 straipsnio 1 dalies pažeidimą;

               (iv)

               priteisti iš Komisijos apeliantui bylinėjimosi Teisingumo Teisme ir Pirmosios instancijos teisme išlaidas.

         Teisiniai pagrindai ir pagrindiniai argumentai
   Apeliantas teigia, kad Pirmosios instancijos teismo sprendimas turėtų būti panaikintas dėl to, kad:

               a)

               Pirmosios instancijos teismas padarė teisės klaidą taikydamas netinkamą įrodymų pakankamumo standartą byloje, kurioje apeliantas įrodė, jog Komisijos tvirtinimas yra nesuderinamas su apelianto komerciniais interesais ir yra iracionalus;

               b)

               Pirmosios instancijos teismas padarė teisės klaidą taikydamas netinkamą įrodymų pakankamumo standartą byloje, kurioje rašytiniai įrodymai yra dviprasmiški ir apeliantas pasiūlė tikėtiną alternatyvų ginčijamo elgesio paaiškinimą;

               c)

               Pirmosios instancijos teismas padarė teisės klaidą taikydamas netinkamą įrodymų pakankamumo standartą dėl ginčijamiems teiginiams, kuriuos Komisija naudoja kaip pagrindinius įrodymus, bet kurie yra neįtikėtini, ypač dviprasmiški ir prieštaraujantys kitam įrodymui, pagrįsti reikalingo lygio;

               d)

               Pirmosios instancijos teismas padarė teisės klaidą prieštaringai ir neadekvačiai motyvuodamas išvadą, kad p. Becher (Mannesmann darbuotojas) 1997 m. balandžio 21 d. pareiškimas galėtų patvirtinti Vallourec Oil & Gas vadovo p. Verluca teiginius apie tariamą pažeidimą, susijusį su specialiai projektuojamais vamzdynais.


title: Byla C-539/07 2007 m. lapkričio 30 d. pareikštas ieškinys byloje Europos Bendrijų Komisija prieš Italijos Respubliką

text:
               9.2.2008

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 37/17

         2007 m. lapkričio 30 d. pareikštas ieškinys byloje Europos Bendrijų Komisija prieš Italijos Respubliką

   (Byla C-539/07)
   (2008/C 37/23)
   Proceso kalba: italų
   Šalys

      Ieškovė: Europos Bendrijų Komisija, atstovaujama E. Montaguti ir A. Nijenhuis

      Atsakovė: Italijos Respublika
   Ieškovės reikalavimai

               —

               Pripažinti, kad neužtikrinusi, kad informacija apie tai, iš kur skambinama vienu Europos skubaus iškvietimo telefono numeriu „112“, būtų prieinama pagalbos tarnyboms, kiek techniškai įmanoma, Italijos Respublika neįvykdė įsipareigojimų pagal Direktyvos 2002/22/EB (1) 26 straipsnio 3 dalį.

               —

               Priteisti iš Italijos Respublikos bylinėjimosi išlaidas.

         Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai
   Terminas perkelti Direktyvą 2002/22/EB baigėsi 2003 m. liepos 24 dieną.

      (1)  2002 m. kovo 7 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva dėl universaliųjų paslaugų ir paslaugų gavėjų teisių, susijusių su elektroninių ryšių tinklais ir paslaugomis (OL L 108, p. 51).


title: Byla C-288/15: 2015 m. birželio 15 d. Finanzgericht München (Vokietija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Medical Imaging Systems GmbH (MIS)/Hauptzollamt München

text:
               7.9.2015

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 294/32

         2015 m. birželio 15 d.Finanzgericht München (Vokietija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Medical Imaging Systems GmbH (MIS)/Hauptzollamt München

   (Byla C-288/15)
   (2015/C 294/39)
   Proceso kalba: vokiečių

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Finanzgericht München

      Šalys pagrindinėje byloje

      Pareiškėja: Medical Imaging Systems GmbH (MIS)

      Atsakovė: Hauptzollamt München

      Prejudicinis klausimas

   Ar siekiant priskirti prekę prie Kombinuotosios nomenklatūros (1) 6211 33 10 00 0 subpozicijos „Darbo ir specialieji drabužiai“ lemiančiu veiksniu yra tik išorės vaizdas arba paskirtis, ar pagal 3 bendrosios aiškinimo taisyklės b punktą reikia atsižvelgti ir į tai, kurios prekės sudedamosios dalys nulemia jos esminius požymius?

      (1)  1987 m. liepos 23 d. Tarybos reglamentas (EEB) Nr. 2658/87 dėl tarifų ir statistinės nomenklatūros bei dėl Bendrojo muitų tarifo (OL L 256, p. 1; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 2 sk., 2 t., p. 382), iš dalies pakeistas 2012 m. spalio 9 d. Komisijos įgyvendinimo reglamentu (ES) Nr. 927/2012 (OL L 304, p. 1).


title: Byla T-294/07 2008 m. rugsėjo 25 d. Pirmosios instancijos teismo nutartis byloje Stepek prieš VRDT — Masters Golf Company (GOLF-FASHION MASTERS THE CHOICE TO WIN) (Bendrijos prekių ženklas — Protesto procedūra — Vaizdinio Bendrijos prekių ženklo GOLF-FASHION MASTERS THE CHOICE TO WIN paraiška — Ankstesnis nacionalinis vaizdinis prekių ženklas The Masters ir ankstesnis vaizdinis Bendrijos prekių ženklas The Masters GOLF COMPANY — Apeliacinei tarybai pateiktos apeliacijos atsiėmimas — Apeliacinėje taryboje patirtos bylinėjimosi išlaidos)

text:
               22.11.2008

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 301/39

         2008 m. rugsėjo 25 d. Pirmosios instancijos teismo nutartis byloje Stepek prieš VRDT — Masters Golf Company (GOLF-FASHION MASTERS THE CHOICE TO WIN)

   (Byla T-294/07) (1)

   (Bendrijos prekių ženklas - Protesto procedūra - Vaizdinio Bendrijos prekių ženklo GOLF-FASHION MASTERS THE CHOICE TO WIN paraiška - Ankstesnis nacionalinis vaizdinis prekių ženklas „The Masters“ ir ankstesnis vaizdinis Bendrijos prekių ženklas „The Masters GOLF COMPANY“ - Apeliacinei tarybai pateiktos apeliacijos atsiėmimas - Apeliacinėje taryboje patirtos bylinėjimosi išlaidos)
   (2008/C 301/67)
   Proceso kalba: vokiečių
   Šalys

      Ieškovas: Wilhelm Stepek (Stadl-Paura, Austrija), atstovaujamas advokatų H. Heigl, W. Berger ir G. Lehner

      Atsakovė: Vidaus rinkos derinimo tarnyba (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui), atstovaujama G. Schneider

      Kita procedūros VRDT apeliacinėje taryboje šalis: The Masters Golf Company Ltd (Veston Super Meras, Jungtinė Karalystė)
   Dalykas
   Ieškinys, pateiktas dėl 2007 m. gegužės 23 d. VRDT pirmosios apeliacinės tarybos sprendimo (byla E 95/2007-1), susijusio su protesto procedūra tarp The Masters Golf Company Ltd ir Wilhelm Stepek
   Rezoliucinė dalis

               1.

               Atmesti apeliaciją.

               2.

               Wilhelm Stepek padengia bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 235, 2007 10 6.


title: Byla C-43/09 P: 2010 m. sausio 22 d. Teisingumo Teismo nutartis byloje Graikijos Respublika prieš Europos Komisiją (Apeliacinis skundas — Komisijos sprendimas dėl finansinės paramos, iš pradžių Sanglaudos fondo skirtos naujo Atėnų tarptautinio oro uosto Spatoje projektui, sumažinimo — Ieškinys dėl panaikinimo — Negaliojimo atgal, teisinio saugumo ir proporcingumo principai — Iš dalies akivaizdžiai nepriimtinas ir iš dalies akivaizdžiai nepagrįstas apeliacinis skundas)

text:
               22.5.2010

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 134/13

         2010 m. sausio 22 d. Teisingumo Teismo nutartis byloje Graikijos Respublika prieš Europos Komisiją

   (Byla C-43/09 P) (1)

   (Apeliacinis skundas - Komisijos sprendimas dėl finansinės paramos, iš pradžių Sanglaudos fondo skirtos naujo Atėnų tarptautinio oro uosto Spatoje projektui, sumažinimo - Ieškinys dėl panaikinimo - Negaliojimo atgal, teisinio saugumo ir proporcingumo principai - Iš dalies akivaizdžiai nepriimtinas ir iš dalies akivaizdžiai nepagrįstas apeliacinis skundas)
   2010/C 134/19
   Proceso kalba: graikų

      Šalys

      Apeliantė: Graikijos Respublika, atstovaujama C. Meïdanis ir M. Tassopoulou

      Kita proceso šalis: Europos Komisija, atstovaujama D. Triantafyllou ir B. Conte

      Dalykas

   Apeliacinis skundas dėl 2008 m. lapkričio 19 d. Pirmosios instancijos teismo (aštuntoji kolegija) sprendimo Graikija prieš Komisiją (T-404/05), kuriuo šis teismas atmetė ieškinį dėl 2005 m. rugsėjo 1 d. Komisijos sprendimo Nr. E(2005) 3243, kuriuo buvo sumažinta iš Sanglaudos fondo iš pradžių skirta finansinė parama projektui Nr. 95/09/65/040, susijusiam su nauju tarptautiniu Atėnų oro uostu Spatoje, panaikinimo.

      Rezoliucinė dalis

               1.

               Atmesti apeliacinį skundą.

               2.

               Graikijos Respublika padengia bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 69, 2009 3 21.


title: Byla C-614/16 P: 2016 m. lapkričio 28 d. Merck KGaA pateiktas apeliacinis skundas dėl 2016 m. rugsėjo 8 d. Bendrojo Teismo (devintoji kolegija) priimto sprendimo byloje T-470/13 Merck KGaA/Europos Komisija

text:
               30.1.2017

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 30/40

         2016 m. lapkričio 28 d.Merck KGaA pateiktas apeliacinis skundas dėl 2016 m. rugsėjo 8 d. Bendrojo Teismo (devintoji kolegija) priimto sprendimo byloje T-470/13 Merck KGaA/Europos Komisija

   (Byla C-614/16 P)
   (2017/C 030/44)
   Proceso kalba: anglų

      Šalys

      Apeliantė: Merck KGaA, atstovaujama advokato B. Bär-Bouyssière, solisitoriaus S. Smith, baristerio R. Kreisberger, advokato D. Mackersie

      Kitos proceso šalys: Europos Komisija, Generics (UK) Ltd

      Apeliantės reikalavimai

               —

               Panaikinti teismo sprendimo rezoliucinės dalies 1 punktą.

               —

               Panaikinti administracinio sprendimo 1 straipsnio 1 dalį, 2 straipsnio1 dalį, 3 ir 4 straipsnius tiek, kiek jie susiję su Merck.

               —

               Šių reikalavimų netenkinus – panaikinti arba sumažinti Merck skirtą baudą.

               —

               Panaikinti teismo sprendimo rezoliucinės dalies 2 punktą ir nurodyti Komisijai padengti savo ir Merck bylinėjimosi išlaidas, patirtas pirmosios instancijos teisme ir nagrinėjant šį apeliacinį skundą.

      Apeliacinio skundo pagrindai ir pagrindiniai argumentai

               1.

               Pirmąjį apeliacinio skundo pagrindą apeliantė grindžia tuo, kad Bendrasis Teismas padarė teisės klaidą pripažinęs, kad taikos sutartimis dėl patentų, kurias sudarė Generics (UK) (toliau – GUK) ir Lundbeck, siekta apriboti konkurenciją pagal SESV 101 straipsnio 1 dalį:

                           i.

                           Pirma, apeliantė tvirtina, kad Bendrasis Teismas suklydo dėl taikytino teisinio kriterijaus ir teisingo metodo siekdamas nustatyti, ar taikos sutartys dėl patentų galėjo būti kvalifikuojamos kaip konkurencijos apribojimai pagal tikslą, visų pirma atsižvelgiant į byloje C-67/13 P, Cartes Bancaires, suformuluotus teisinius principus.

                           ii.

                           Antra, apeliantė tvirtina, kad Bendrasis Teismas padarė klaidą, nes neišnagrinėjo, ar taikos sutarčių dėl patentų tekstas sukėlė pakankamą žalą.

                           iii.

                           Trečia, apeliantė tvirtina, kad Bendrasis Teismas padarė klaidą, nes pripažino, jog taikos sutartys dėl patentų sukėlė pakankamą žalą dėl to, kad prilygo susitarimams dėl pašalinimo iš rinkos.

                           iv.

                           Ketvirta, apeliantė tvirtina, kad Bendrasis Teismas padarė klaidą, nes pripažino, jog taikos sutartys dėl patentų sukėlė pakankamą žalą dėl to, kad jomis siekta išvengti bylinėjimosi, kurio baigtis buvo neaiški.

                           v.

                           Penkta, apeliantė tvirtina, kad Bendrasis Teismas padarė klaidą, nes GUK naudai pagal taikos sutartį dėl patentų atliktą mokėjimą laikė vienu iš pagrindinių konkurencijos apribojimo pagal tikslą elementu.

                           vi.

                           Šešta, apeliantė tvirtina, kad Bendrasis Teismas padarė klaidą, nes rėmėsi faktiniais samprotavimais, nesusijusiais su taikos sutarčių dėl patentų tekstu, siekdamas pagrįsti savo išvadą dėl konkurencijos apribojimo pagal tikslą.

                           vii.

                           Septinta, apeliantė tvirtina, kad Bendrasis Teismas padarė klaidą, nes priėjo prie išvados, kad su EEE susijusios taikos sutartys dėl patentų viršijo Lundbeck patentų galiojimo ribas.

               2.

               Antrąjį apeliacinio skundo pagrindą apeliantė grindžia tuo, kad Bendrasis Teismas padarė teisės klaidą, nes pripažino, kad taikos sutarčių dėl patentų sudarymo momentu GUK ir Lundbeck buvo potencialios konkurentės:

                           viii.

                           Aštunta, apeliantė tvirtina, kad Bendrasis Teismas padarė klaidą, nes neatsižvelgė į tai, ar Komisijos nurodyti aštuoni GUK patekimo į rinką būdai per pakankamai trumpą laiką ekonomiškai pasiteisina arba yra praktiškai įgyvendinami.

                           ix.

                           Devinta, apeliantė tvirtina, kad Bendrasis Teismas padarė klaidą, nes perkėlė įrodinėjimo naštą dėl potencialios konkurencijos.

                           x.

                           Dešimta, apeliantė tvirtina, kad Bendrasis Teismas padarė klaidą, nes pripažino, jog aplinkybė, kad šalys sudarė taikos sutartis dėl patentų, buvo reikšminga potencialios konkurencijos vertinimui.

                           xi.

                           Vienuolikta, apeliantė tvirtina, kad Bendrasis Teismas padarė klaidą, nes neįžvelgė, kad atliekant konkurencijos apribojimo „pagal tikslą“ vertinimą nebuvo tinkama atsižvelgti į potencialios konkurencijos vertinimą.

               3.

               Trečiąjį apeliacinio skundo pagrindą apeliantė grindžia tuo, kad Bendrasis Teismas padarė teisės klaidą, nes patvirtinto Komisijos apeliantei skirtą baudą:

                           xii.

                           Dvylikta, apeliantė tvirtina, kad Bendrasis Teismas padarė klaidą, nes pripažino, jog Komisija turėjo teisę skirti apeliantei baudą arba, subsidiariai, skirti daugiau nei simbolinę baudą.


title: Byla C-274/12 P: 2012 m. birželio 1 d. Telefónica SA pateiktas apeliacinis skundas dėl 2012 m. kovo 21 d. Bendrojo Teismo (aštuntoji kolegija) priimtos nutarties byloje T-228/10 Telefónica prieš Komisiją

text:
               28.7.2012

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 227/15

         2012 m. birželio 1 d.Telefónica SA pateiktas apeliacinis skundas dėl 2012 m. kovo 21 d. Bendrojo Teismo (aštuntoji kolegija) priimtos nutarties byloje T-228/10 Telefónica prieš Komisiją

   (Byla C-274/12 P)
   2012/C 227/21
   Proceso kalba: ispanų

      Šalys

      Apeliantė: Telefónica SA, atstovaujama advokato J. Ruiz Calzado, Rechtsanwalt M. Núñez-Müller, advokato J. Domínguez Pérez

      Kita proceso šalis: Europos Komisija

      Apeliantės reikalavimai

               —

               Panaikinti skundžiamą nutartį;

               —

               pripažinti priimtinu ieškinį dėl panaikinimo byloje T-228/10 ir grąžinti bylą Bendrajam Teismui, kad priimtų sprendimą dėl bylos esmės;

               —

               priteisti iš Komisijos visas bylinėjimosi išlaidas, patirtas per procesus, susijusius su priimtinumu dviejose instancijose.

      Apeliacinio skundo pagrindai ir pagrindiniai argumentai

               1.

               Bendrasis Teismas padarė teisės klaidą, kai priėmė nutartį, kuria pažeista teisė į veiksmingą teisminę apsaugą. Bendrai nusprendęs, kad prašymo priimti prejudicinį sprendimą alternatyva yra visada tinkama ir įmanoma, Bendrasis Teismas pažeidė ieškovės pirmojoje instancijoje teisę į veiksmingą teisminę apsaugą, numatytą Europos žmogaus teisių ir pagrindinių laisvių apsaugos konvencijos 6 ir 13 straipsniais ir aiškiai pripažįstamą Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijos 47 straipsniu.

               2.

               Bendrasis Teismas padarė teisės klaidą, kai klaidingai išaiškino teismo praktiką, susijusią su ieškinių dėl sprendimų, susijusių su valstybės pagalba, kuriais pagalbos schema pripažįstama neteisėta ir nesuderinama, priimtinumu.

               3.

               Bendrasis Teismas padarė teisės klaidą, kai SESV 263 straipsnio ketvirtą pastraipą aiškino in fine. Bendrasis Teismas padarė teisės klaidą, kai nurodė, kad sprendimams dėl valstybės pagalbos, kaip antai ginčijamas sprendimas, reikia įgyvendinamųjų priemonių, kaip jos suprantamos pagal naują Sutarties nuostatą. Bendrasis Teismas savo nutartyje ignoravo tai, kad sprendimas dėl valstybės pagalbos nesuderinamumo veikia tiesiogiai, suteikta pagalba iš karto pripažįstama neteisėta ir paprastai valstybės narės turi pareigą ją susigrąžinti.


title: Sujungtos bylos C-316/07, C-358/07–C-360/07, C-409/07 ir C-410/07: 2010 m. rugsėjo 8 d. Teisingumo Teismo (didžioji kolegija) sprendimas byloje ( Verwaltungsgericht Giessen, Verwaltungsgericht Stuttgart (Vokietija) prašymai priimti prejudicinį sprendimą) Markus Stoß (C-316/07), Avalon Service-Online-Dienste GmbH (C-409/07), Olaf Amadeus Wilhelm Happel (C-410/07), Kulpa Automatenservice Asperg GmbH (C-358/07), SOBO Sport & Entertainment GmbH (C-359/07), Andreas Kunert (C-360/07) prieš Wetteraukreis (C-316/07, C-409/07, C-410/07), Land Baden-Württemberg (C-358/07, C-359/07, C-360/07) (EB 43 ir 49 straipsniai — Įsisteigimo laisvė — Laisvė teikti paslaugas — Lažybų dėl sporto varžybų organizavimas, kuriam federalinėje žemėje nustatytas valstybės monopolis — Tikslas užkirsti kelią skatinimui pernelyg išlaidauti lošiant ir kovoti su priklausomybe nuo lošimų — Proporcingumas — Ribojamoji priemonė, kuria iš tikrųjų turi būti sumažinta progų lošti ir nuosekliai ir sistemiškai apribota azartinių lošimų veikla — Reklama, kuria monopolio turėtojas drąsina dalyvauti loterijose — Kiti azartiniai lošimai, kuriuos gali siūlyti privatūs ūkio subjektai — Kitų azartinių lošimų pasiūlos padidėjimas — Kitoje valstybėje narėje suteikta licencija — Abipusio pripažinimo pareigos nebuvimas)

text:
               23.10.2010

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 288/7

      2010 m. rugsėjo 8 d. Teisingumo Teismo (didžioji kolegija) sprendimas byloje (Verwaltungsgericht Giessen, Verwaltungsgericht Stuttgart (Vokietija) prašymai priimti prejudicinį sprendimą) Markus Stoß (C-316/07), Avalon Service-Online-Dienste GmbH (C-409/07), Olaf Amadeus Wilhelm Happel (C-410/07), Kulpa Automatenservice Asperg GmbH (C-358/07), SOBO Sport & Entertainment GmbH (C-359/07), Andreas Kunert (C-360/07) prieš Wetteraukreis (C-316/07, C-409/07, C-410/07), Land Baden-Württemberg (C-358/07, C-359/07, C-360/07)

      (Sujungtos bylos C-316/07, C-358/07–C-360/07, C-409/07 ir C-410/07) (1)

      (EB 43 ir 49 straipsniai - Įsisteigimo laisvė - Laisvė teikti paslaugas - Lažybų dėl sporto varžybų organizavimas, kuriam federalinėje žemėje nustatytas valstybės monopolis - Tikslas užkirsti kelią skatinimui pernelyg išlaidauti lošiant ir kovoti su priklausomybe nuo lošimų - Proporcingumas - Ribojamoji priemonė, kuria iš tikrųjų turi būti sumažinta progų lošti ir nuosekliai ir sistemiškai apribota azartinių lošimų veikla - Reklama, kuria monopolio turėtojas drąsina dalyvauti loterijose - Kiti azartiniai lošimai, kuriuos gali siūlyti privatūs ūkio subjektai - Kitų azartinių lošimų pasiūlos padidėjimas - Kitoje valstybėje narėje suteikta licencija - Abipusio pripažinimo pareigos nebuvimas)
      (2010/C 288/12)
      Proceso kalba: anglų

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

         Verwaltungsgericht Giessen, Verwaltungsgericht Stuttgart

         Šalys pagrindinėse bylose

         Ieškovai: Markus Stoß (C-316/07), Avalon Service-Online-Dienste GmbH (C-409/07), Olaf Amadeus Wilhelm Happel (C-410/07), Kulpa Automatenservice Asperg GmbH (C-358/07), SOBO Sport & Entertainment GmbH (C-359/07), Andreas Kunert (C-360/07)

         Atsakovai: Wetteraukreis (C-316/07, C-409/07, C-410/07), Land Baden-Württemberg (C-358/07, C-359/07, C-360/07)

         Dalykas

      Prašymas priimti prejudicinį sprendimą — EB 43 ir 49 straipsnių išaiškinimas — Nacionalinės teisės aktas, draudžiantis rinkti statymus sporto renginiams be kompetentingos institucijos išduoto leidimo ir nustatantis už tai baudžiamąsias ir administracines sankcijas, bet dėl valstybės monopolio sukūrimo praktiškai nesudarantis galimybės gauti šį leidimą

         Rezoliucinė dalis

                  1.

                  EB 43 ir 49 straipsniai turi būti aiškinami taip:

                              a)

                              siekdamos pateisinti lažybų dėl sporto varžybų ir loterijų valstybės monopolį, kaip antai nagrinėjamasis pagrindinėse bylose, kuriuo siekiama užkirsti kelią skatinimui per daug išlaidauti lošiant ir kovoti su priklausomybe nuo lošimų, atitinkamos nacionalinės valdžios institucijos neprivalo pateikti minėtos priemonės proporcingumą patvirtinančio tyrimo, kuris būtų atliktas iki jos priėmimo;

                              b)

                              aplinkybė, kad valstybė narė teikia tokiam monopoliui pirmenybę, palyginti su tvarka, pagal kurią vykdyti veiklą leidžiama privatiems ūkio subjektams, kurie gali ja verstis pagal neišimtinio pobūdžio teisės aktus, gali atitikti proporcingumo reikalavimą, jeigu, siekiant aukšto vartotojų apsaugos lygio, minėtas monopolis nustatomas kartu priimant teisės aktus, užtikrinančius, kad šio monopolio turėtojas iš tikrųjų galės nuosekliai ir sistemiškai siekti nustatyto tikslo, teikdamas šio tikslo atžvilgiu kiekybiškai apskaičiuotą ir kokybiškai pritaikytą pasiūlymą, kurį griežtai kontroliuoja viešosios valdžios institucijos;

                              c)

                              aplinkybė, kad valstybės narės kompetentingoms valdžios institucijoms gali kilti tam tikrų sunkumų, siekiant, kad kitose valstybėse narėse įsisteigę lošimų ir lažybų organizatoriai, kurie pažeisdami šį monopolį internetu sudaro lažybas su minėtų valdžios institucijų kompetencijai priklausančioje teritorijoje esančiais asmenimis, laikytųsi minėto monopolio, savaime neturi reikšmės galimai tokio monopolio atitikčiai minėtoms Sutarties nuostatoms;

                              d)

                              tuo atveju, jei nacionalinis teismas nustato:

                                          —

                                          kad tokio monopolio turėtojo įgyvendinamos kitų jo siūlomų azartinių lošimų reklamos priemonės nėra ribojamos tuo, kas būtina, norint, kad vartotojai loštų šio turėtojo siūlomus lošimus ir atsisakytų kitų neteisėtų lošimo būdų, atvirkščiai, jomis siekiama sukelti natūralų žmonių polinkį lošti ir paskatinti juos aktyviai dalyvauti lošimuose, kad padidėtų iš tokios veiklos gaunamos pajamos,

                                          —

                                          kad leidimus turintiems privatiems ūkio subjektams leidžiama verstis kitų azartinių lošimų veikla ir

                                          —

                                          kad kitų azartinių lošimų, kuriems netaikomas minėtas monopolis ir kurie kelia didesnį priklausomybės pavojų nei lošimai, kuriems monopolis nustatytas, atžvilgiu kompetentingos valdžios institucijos vykdo arba toleruoja ekspansinę pasiūlos politiką, siekdamos visų pirma padidinti pajamas iš jų,

                                    jis gali teisėtai daryti išvadą, jog tokiu monopoliu negalima pasiekti tikslo užkirsti kelią skatinimui pernelyg išlaidauti lošiant ir kovoti su priklausomybe nuo lošimų, dėl kurio jis buvo nustatytas, kad būtų sumažinta galimybių lošti bei nuosekliai ir sistemingai apribota šios srities veikla.

                  2.

                  EB 43 ir 49 straipsniai turi būti aiškinami taip, kad pagal dabartinę Sąjungos teisę aplinkybė, jog privatus ūkio subjektas turi jo įsisteigimo valstybės narės suteiktą leidimą siūlyti azartinius lošimus, nekliudo kitai valstybei narei, nepažeidžiant Sąjungos teisės reikalavimų, reikalauti, kad toks ūkio subjektas, norėdamas siūlyti tokias paslaugas jos teritorijoje esantiems vartotojams, gautų jos valdžios institucijos išduodamą leidimą.

         (1)  OL C 269, 2007 11 10.

         OL C 283, 2007 11 24.


title: Byla T-329/13: 2014 m. spalio 16 d. Bendrojo Teismo nutartis byloje Chatzithoma/Komisija ir ECB (Ieškinys dėl panaikinimo — Paramos stabilumui Kipre programa — Euro grupės deklaracija dėl bankų sektoriaus restruktūrizacijos Kipre — Ieškinyje klaidingai nurodytas atsakovas — Nepriimtinumas)

text:
               15.12.2014

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 448/23

         2014 m. spalio 16 d. Bendrojo Teismo nutartis byloje Chatzithoma/Komisija ir ECB

   (Byla T-329/13) (1)

   ((Ieškinys dėl panaikinimo - Paramos stabilumui Kipre programa - Euro grupės deklaracija dėl bankų sektoriaus restruktūrizacijos Kipre - Ieškinyje klaidingai nurodytas atsakovas - Nepriimtinumas))
   (2014/C 448/30)
   Proceso kalba: graikų

      Šalys

      Ieškovai: Petros Chatzithoma (Makedonija, Kipras) ir Elenitsa Chatzithoma (Makedonitissa, Kipras), atstovaujami advokatų E. Efstathiou, K. Efstathiou ir K. Liasidou,

      Atsakovė: Europos Komisija, atstovaujama B. Smulders, J.-P. Keppenne ir M. Konstantinidis, Europos Centrinis Bankas, atstovaujamas A. Sáinz de Vicuña Barroso, N. Lenihan ir F. Athanasiou, padedamų advokatų W. Bussian, W. Devroe ir D. Arts

      Dalykas

   Prašymas panaikinti 2013 m. kovo 25 d. Euro grupės deklaraciją, susijusią, be kita ko, su bankų sektoriaus restruktūrizacija Kipre.

      Rezoliucinė dalis

               1.

               Atmesti ieškinį kaip nepriimtiną.

               2.

               Įpareigoti Petros Chatzithoma ir Elenitsa Chatzithoma padengti savo, Europos Komisijos ir Europos Centrinio Banko (ECB) patirtas bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 252, 2013 8 31.


title: Byla C-39/14: 2014 m. sausio 27 d. Bundesgerichtshof (Vokietija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Bodenverwertungs- und -verwaltungs GmbH (BVVG) ir kt.

text:
               7.4.2014

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 102/19

         2014 m. sausio 27 d. Bundesgerichtshof (Vokietija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Bodenverwertungs- und -verwaltungs GmbH (BVVG) ir kt.
   (Byla C-39/14)
   2014/C 102/26
   Proceso kalba: vokiečių

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Bundesgerichtshof

      Šalys pagrindinėje byloje

      Ieškovė ir kasatorė: Bodenverwertungs- und -verwaltungs GmbH (BVVG)

      Kiti proceso dalyviai: Thomas Erbs, Ursula Erbs

      Leidimus išduodanti institucija: Landkreis Jerichower Land

      Prejudicinis klausimas

   Ar SESV 107 straipsnio 1 daliai prieštarauja tokia nacionalinės teisės nuostata, kaip antai Nekilnojamojo turto sandorių įstatymo (Grundstücksverkehrsgesetz) 9 straipsnio 1 dalies 3 punktas, pagal kurį žemės ūkio struktūros pagerinimo sumetimais valstybės vardu veikiančiam subjektui, kaip antai BVVG, iš esmės draudžiama parduodamą žemės ūkio sklypą parduoti asmeniui, per viešą aukcioną pasiūliusiam daugiausia, jei didžiausias pasiūlymas yra itin neproporcingas žemės sklypo vertei?


title: Byla T-245/11: 2011 m. gegužės 6 d. pareikštas ieškinys byloje ClientEarth ir International Chemical Secretariat prieš ECHA

text:
               2.7.2011

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 194/20

         2011 m. gegužės 6 d. pareikštas ieškinys byloje ClientEarth ir International Chemical Secretariat prieš ECHA

   (Byla T-245/11)
   2011/C 194/33
   Proceso kalba: anglų

      Šalys

      Ieškovės: ClientEarth (Londonas, Jungtinė Karalystė) ir The International Chemical Secretariat (Gioteburgas, Švedija), atstovaujamos advokato P. Kirch

      Atsakovė: Europos cheminių medžiagų agentūra (ECHA)

      Reikalavimai

               —

               Pripažinti, kad atsakovė pažeidė Orhuso konvenciją dėl teisės gauti informaciją, visuomenės dalyvavimo priimant sprendimus ir teisės kreiptis į teismus aplinkosaugos klausimais;

               —

               pripažinti, kad atsakovė pažeidė Reglamentą (EB) Nr. 1367/2006 (1);

               —

               pripažinti, kad atsakovė pažeidė Reglamentą (EB) Nr. 1049/2001 (2);

               —

               panaikinti 2011 m. kovo 4 d. atsakovės kartotiniame atsakyme išdėstytą sprendimą atsisakyti pateikti prašomus dokumentus; ir

               —

               nurodyti atsakovei padengti ieškovių išlaidas, įskaitant bet kurios į bylą įstojusios šalies išlaidas.

      Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

   Ieškiniu ieškovės, remdamosi SESV 263 straipsniu, prašo panaikinti 2011 m. kovo 4 d. atsakovės kartotiniame atsakyme išdėstytą sprendimą neleisti susipažinti su dokumentais, kuriuose yra nurodyti didelio skaičiaus medžiagų, tariamai pavojingų žmonių sveikatai ir aplinkai, registruotojų (gamintojų ir (arba) importuotojų) pavadinimai bei kontaktiniai duomenys ir koks šių medžiagų kiekis pateikiamas į ES rinką.
   Grįsdamos ieškinį, ieškovės nurodo penkis pagrindus.

               1.

               Pirmuoju ieškinio pagrindu teigiama, kad per nustatytus terminus neatsakius į ieškovių kartotinę paraišką ir nenurodžius išsamių to priežasčių ginčijamu sprendimu pažeista Reglamento (EB) Nr. 1049/2001 8 straipsnio 2 dalis.

               2.

               Antruoju ieškinio pagrindu teigiama, kad ginčijamu sprendimu buvo pažeistos Reglamento Nr. 1049/2001 4 straipsnio 4 ir 6 dalys, nes nebuvo konsultuotasi su registruotojais siekiant įvertinti, ar egzistuoja komercinis interesas neatskleisti dokumentų, ir nebuvo nurodytos pakankamos priežastys, įrodančios, jog buvo akivaizdu, kad dokumentai neturėjo būti atskleisti.

               3.

               Trečiuoju ieškinio pagrindu teigiama, kad ginčijamu sprendimu buvo pažeistos Orhuso konvencijos 4 straipsnio 1-4 dalys, nes ieškovėms nebuvo leista susipažinti su prašoma informacija. Ginčijamu sprendimu taip pat pažeista Reglamento Nr. 1367/2006 6 straipsnio 1 dalis, nes Reglamento Nr. 1049/2001 4 straipsnyje numatytos išimtys nebuvo aiškinamos siaurai atsižvelgiant į tai, jog atskleidus dokumentus būtų tenkinamas visuomenės interesas, ir į tai, ar prašoma informacija yra susijusi su teršalų išmetimu į aplinką.

               4.

               Ketvirtuoju ieškinio pagrindu teigiama, kad ginčijamu sprendimu buvo pažeistos Reglamento Nr. 1049/2001 4 straipsnio 3 dalies pirmoji pastraipa, nes nebuvo parodyta, jog dėl prašomų dokumentų atskleidimo rimtai nukentėtų ECHA vidaus sprendimų priėmimo procesas, ir to paties reglamento 4 straipsnio 2 dalies pirmoji įtrauka, nes nebuvo parodyta, kad egzistuoja neatskleidimą pateisinantis komercinis interesas.

               5.

               Penktuoju ieškinio pagrindu teigiama, kad ginčijamu sprendimu buvo pažeistos Reglamento Nr. 1049/2001 4 straipsnio 3 dalies antroji pastraipa ir 2 dalies pirmoji pastraipa, nes nebuvo įvertinta, ar atskleidimo reikalauja viršesnis viešasis interesas, ir nebuvo išsamiai išdėstytos tokio atsisakymo priežastys.

      (1)  2006 m. rugsėjo 6 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (EB) Nr. 1367/2006 dėl Orhuso konvencijos dėl teisės gauti informaciją, visuomenės dalyvavimo priimant sprendimus ir teisės kreiptis į teismus aplinkosaugos klausimais nuostatų taikymo Bendrijos institucijoms ir organams (OL L 264, p. 13).

      (2)  2001 m. gegužės 30 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (EB) Nr. 1049/2001 dėl galimybės visuomenei susipažinti su Europos Parlamento, Tarybos ir Komisijos dokumentais (OL L 145, p. 43; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 1 sk., 3 t., p. 331).


title: Byla C-397/07 2007 m. rugpjūčio 27 d. pareikštas ieškinys byloje Europos Bendrijų Komisija prieš Ispanijos Karalystę

text:
               10.11.2007

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 269/31

         2007 m. rugpjūčio 27 d. pareikštas ieškinys byloje Europos Bendrijų Komisija prieš Ispanijos Karalystę

   (Byla C-397/07)
   (2007/C 269/54)
   Proceso kalba: ispanų
   Šalys

      Ieškovė: Europos Bendrijų Komisija, atstovaujama E. Gippini Fournier ir M. Afonso

      Atsakovė: Ispanijos Karalystė
   Ieškovės reikalavimai

               —

               Pripažinti, kad:

                           —

                           privalomo atleidimo nuo kapitalo mokesčio taikymui numatydama tam tikras išimtis,

                           —

                           bendrovių faktinės arba registruotos buveinės perkėlimą, kuriam netaikytas panašus mokestis kilmės valstybėje, apmokestindama netiesioginiu mokesčiu,

                           —

                           netiesioginiu mokesčiu apmokestindama kapitalą, kuris naudojamas prekybai per bendrovių filialus ar nuolatines įsisteigimo vietas valstybėje narėje, kuri netaiko Ispanijos mokesčiui analogiško mokesčio,

                     Ispanijos Karalystė neįvykdė savo įsipareigojimų pagal 1969 m. liepos 17 d. Tarybos direktyvą 69/335/EEB (1).

               —

               Priteisti iš Ispanijos Karalystės bylinėjimosi išlaidas.

         Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

               —

               Direktyva 69/335 įpareigoja išlaikyti status quo valstybių narių teisės iš naujo nustatyti kapitalo mokestį arba vėl šiuo mokesčiu apmokestinti nuo jo atleistas operacijas atžvilgiu. Todėl Ispanija negali panaikinti šių atleidimų ir apmokestinti visų operacijų, kurioms taikomas specialus Karališkojo dekreto-įstatymo Nr. 4/2004 režimas, bet kurioms netaikomi buvusio 7 straipsnio 1 dalies b ir b bis punktai. Ispanija privalo taikyti Karališkojo dekreto-įstatymo Nr. 1/1993 45 straipsnio 1 dalies B punkto 10 papunkčio išimtis visoms operacijoms, kurioms galioja specialus Karališkojo dekreto-įstatymo Nr. 4/2004 režimas, nesvarbu ar jis realiai taikomas.

               —

               Direktyvos 69/335 4 straipsnis pateikia baigtinį operacijų, kurios apmokestinamos kapitalo mokesčiu, sąrašą. Pagal 4 straipsnio 1 dalies g punktą kapitalo mokesčiu apmokestinamas bendrovės, asociacijos arba juridinio asmens faktinio valdymo centro perkėlimas iš valstybės narės, kurioje kapitalo mokesčio atžvilgiu jis nėra laikomas kapitalo bendrove, į valstybę narę, kurioje jis tokiu yra laikomas. Todėl Ispanijoje kapitalo mokesčiu negali būti apmokestinamas faktinės arba registruotos kapitalo bendrovės, kuri panašiu mokesčiu neapmokestinama kilmės valstybėje, buveinės perkėlimas. Kapitalo bendrovei perkeliant buveinę į kitą valstybę narę pareiga mokėti kapitalo mokestį nekyla, nors valstybė narė, kurioje ši bendrovė buvo įsteigta, šis mokestis nebuvo sumokėtas. Be to, nėra duomenų, kad Ispanijos teisės aktai taikomi tik mokesčių vengimo ar slėpimo atveju.

               —

               Ispanija negali kapitalo mokesčiu apmokestinti kapitalo dalies, kuri naudojama prekybinėms operacijoms Ispanijos teritorijoje vykdyti per filialus arba nuolatines įsisteigimo vietas. Kaip aiškiai matyti iš Direktyvos 69/335 2 straipsnio 1 dalies, Ispanija negali kapitalo mokesčio taikyti bendrovėms, kurių faktinė buveinė yra kitoje valstybėje narėje. Direktyvos 69/335 2 straipsnio 3 dalis tokias priemones, kokias taiko Ispanija, numato specifiniu bendrovės, kurios registruota ir faktinė buveinė yra trečiojoje valstybėje, atveju. Kalbant apie mokesčių vengimą ar slėpimą, Komisija pabrėžia, kad Ispanijos nuostatos taikomos neskiriant mokesčių vengimo ar slėpimo atvejų. Todėl Ispanija negali pagrįstai remtis tokiu paaiškinimu.

      (1)  1969 m. liepos 17 d. Tarybos direktyva 69/335/EEB dėl netiesioginių mokesčių, taikomų kapitalui pritraukti (OL L 249, p. 25).