title: Byla C-559/19: 2019 m. liepos 22 d. pareikštas ieškinys byloje Europos Komisija/Ispanijos Karalystė

text:
               14.10.2019

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 348/8

      2019 m. liepos 22 d. pareikštas ieškinys byloje Europos Komisija/Ispanijos Karalystė
      (Byla C-559/19)
      (2019/C 348/10)
      Proceso kalba: ispanų

         Šalys

         Ieškovė: Europos Komisija, atstovaujama C. Hermes, E. Manhaeve ir E. Sanfrutos Cano

         Atsakovė: Ispanijos Karalystė

         Ieškovės reikalavimai

                  —

                  konstatuoti, kad nesiėmusi priemonių, būtinų užkirsti kelią Donjanos regione esančių požeminio vandens telkinių būklės blogėjimui, neatlikusi papildomos charakteristikų analizės tam, kad nustatytų telkinius, kuriems gresia pavojus, taip pat nenustačiusi būtinų priemonių ir į Gvadalkivyro upės baseino valdymo planą neįtraukusi tinkamų pagrindinių ir papildomų priemonių, Ispanijos Karalystė neįvykdė įsipareigojimų pagal 2000 m. spalio 23 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2000/60/EB, nustatančios Bendrijos veiksmų vandens politikos srityje pagrindus (1), 4 straipsnio 1 dalies b punktą, siejamą su 1 straipsnio a punktu ir V priedo 2.1.2. punktu; taip pat pagal šios direktyvos 5 straipsnį, siejamą su II priedo 2 2 punktu; ir pagal šios direktyvos 11 straipsnio 1 dalį, trečios dalies a, c ir e punktus bei 4 dalį,

                  —

                  konstatuoti, kad nesiėmusi priemonių, būtinų išvengti natūralių buveinių ir tam tikrų rūšių, dėl kurių nustatytos atitinkamos teritorijos (ZEPA/LIC ES0000024 Donjana, ZEPA/LIC ES6150009 Donjanos Šiaurė ir Vakarai, ir ZEPA ES6150012 Dehesa del Estero ir Montes de Moguer), buveinių blogėjimo Ispanijos Karalystė neįvykdė įsipareigojimų pagal 1992 m. gegužės 21 d. Tarybos direktyvos 92/43/EEB dėl natūralių buveinių ir laukinės faunos bei floros apsaugos (2) 6 straipsnio 2 dalį, siejamą su 7 straipsniu,

                  —

                  priteisti iš Ispanijos Karalystės bylinėjimosi išlaidas.

         Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

                  1.

                     Įsipareigojimų neįvykdymas pagal Direktyvos 2000/60/EB 4 straipsnio 1 dalies b punktą, siejamą su tos pačios direktyvos 1 straipsnio a punktu ir V priedo 2.1.2. punktu

                  Pagal Direktyvos 2000/60/EB 4 straipsnio 1 dalies b punktą valstybės narės įpareigojamos užkirsti kelią visų požeminio vandens telkinių būklės blogėjimui. Ši nuostata turi būti siejama su tos pačios direktyvos 1 straipsniu, kuriame patikslinami aplinkos apsaugos tikslai, kurių valstybės narės turi siekti, kiek tai susiję su požeminiu vandeniu, ir tos direktyvos V priedo 2.1.2. punktu, kuriame pateiktas požeminio vandens geros kiekybinės būklės apibrėžimas. Komisija mano, kad Ispanijos Karalystė nesiėmė reikiamų priemonių, kad užkirstų kelią tokio vandens būklės pablogėjimui, kurį lėmė pernelyg didelis požeminio vandens telkinių naudojimas Donjanos regione. Taigi Komisija daro išvadą, kad Ispanijos Karalystė neįvykdė įsipareigojimų pagal Direktyvos 2000/60/EB 4 straipsnio 1 dalies b punktą, siejamą su tos pačios direktyvos 1 straipsnio a punktu ir V priedo 2.1.2. punktu.

                  2.

                     Įsipareigojimų neįvykdymas pagal Direktyvos 2000/60/EB 5 straipsnį, siejamą su tos pačios direktyvos II priedo 2.2. punktu

                  Direktyvos 2000/60/EB 5 straipsnyje numatyta procedūra, kurios reikia laikytis siekiant nustatyti upės baseino rajoną; kiekvienu atveju reikalaujama, kad būtų atlikta upės baseino charakteristikų analizė, žmogaus veiklos poveikio paviršinio vandens ir požeminio vandens telkiniams apžvalga ir vandens naudojimo ekonominė analizė. Kai atlikus pirminę charakteristikų analizę nustatoma, kad kilo pavojus kuriam nors iš požeminio vandens telkinių, pagal direktyvos II priedo 2.2 punktą valstybės narės privalo atlikti papildomą charakteristikų analizę. Komisija mano, kad Ispanijos Karalystė netinkamai taikė Direktyvos 2000/60/EB 5 straipsnio 1 dalį, siejamą su tos pačios direktyvos II priedo 2.2. punktu, nes neatliko papildomos Donjanos regione esančių požeminio vandens telkinių, kuriems kyla pavojus, charakteristikų analizės, taip pat nenustatė būtinų priemonių. Todėl Komisija daro išvadą, kad Ispanijos Karalystė neįvykdė įsipareigojimų pagal Direktyvos 2000/60/EB 5 straipsnį, siejamą su tos pačios direktyvos II priedo 2.2. punktu.

                  3.

                     Įsipareigojimų neįvykdymas pagal Direktyvos 2000/60/EB 11 straipsnio 1 dalį, 3 dalies a, c ir e punktus bei 4 dalį

                  Direktyvos 2000/60/EB 11 straipsnio 1 dalyje numatyta, kad „kiekviena valstybė narė kiekvienam upės baseino rajonui arba tarpvalstybinio upės baseino rajono daliai, esančiai jos teritorijoje, sudaro priemonių programą 4 straipsnyje nurodytiems tikslams pasiekti, atsižvelgdama į analizių, kurių reikalaujama 5 straipsnyje, rezultatus“. 3 dalies a, c ir e punktuose nurodytos tam tikros pagrindinės priemonės, kurios turi būti įtrauktos į tokias priemonių programas. To paties straipsnio 4 dalyje daroma nuoroda į papildomas priemones, kurios sukuriamos ir įgyvendinamos kaip papildomos, palyginti su pagrindinėmis priemonėmis. Komisija mano, kad Ispanijos Karalystė į Gvadalkivyro upės baseino valdymo planą neįtraukė tinkamų pagrindinių ir papildomų priemonių, taigi, neįvykdė įsipareigojimų pagal Direktyvos 2000/60/EB 11 straipsnio 1 dalį, 3 dalies a, c ir e punktus bei 4 dalį.

                  4.

                     Įsipareigojimų neįvykdymas pagal Direktyvos 92/43/EEB 6 straipsnio 2 dalį, siejamą su 7 straipsniu

                  Direktyvos 92/43/EEB 6 straipsnio 2 dalyje, remiantis prevencijos principu, nustatyta bendra apsaugos pareiga, pagal kurią turi būti išvengta bet kokio buveinių ir rūšių, kurių apsaugai buvo įsteigtos atitinkamos teritorijos, pablogėjimo ir trikdymo, galinčių turėti šia direktyva siekiamiems tikslams priešingą poveikį. Pagal tos pačios direktyvos 7 straipsnį ši apsaugos pareiga taikoma teritorijoms, kurios laikomos specialiomis paukščių apsaugos teritorijomis pagal [1979 m. balandžio 2 d. Tarybos] direktyvą 79/409/EEB dėl laukinių paukščių apsaugos (3). Komisija mano, kad nesiėmusi priemonių, būtinų išvengti natūralių buveinių ir tam tikrų rūšių, dėl kurių nustatytos atitinkamos teritorijos ZEPA/LIC ES0000024 Donjana, ZEPA/LIC ES6150009 Donjanos Šiaurė ir Vakarai, ir ZEPA ES6150012 Dehesa del Estero ir Montes de Moguer, Ispanijos Karalystė neįvykdė įsipareigojimų pagal Direktyvos 92/43/EEB 6 straipsnio 2 dalį, siejamą su 7 straipsniu.

         (1)  OL L 327, 2000, p. 1; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 15 sk., 5 t., p. 275.

         (2)  OL L 206, 1992, p. 7; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 15 sk., 2 t., p. 102.

         (3)  OL L 103, 1979 4 25, p. 1; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 15 sk., 1 t., p. 98.


title: Byla C-609/19: 2019 m. rugpjūčio 13 d. Tribunal d'instance de Lagny-sur-Marne (Prancūzija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje BNP Paribas Personal Finance SA/VE

text:
               14.10.2019

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 348/12

      2019 m. rugpjūčio 13 d. Tribunal d'instance de Lagny-sur-Marne (Prancūzija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje BNP Paribas Personal Finance SA/VE
      (Byla C-609/19)
      (2019/C 348/13)
      Proceso kalba: prancūzų

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Tribunal d'instance de Lagny-sur-Marne

         Šalys pagrindinėje byloje

         Ieškovė: BNP Paribas Personal Finance SA

         Atsakovas: VE

         Prejudiciniai klausimai

                  1.

                  Ar Direktyvos 93/13 (1) 4 straipsnio 2 dalis turi būti aiškinama taip, kad sąlygos, kuriose nustatyta, jog paskola grąžinama mokant nustatyto dydžio įmokas ir šiomis įmokomis pirmiausia dengiamos palūkanos, taip pat numatyta prailginti sutarties terminą ir padidinti įmokas, kad būtų apmokėtas sąskaitos likutis, kuris [gali] gerokai padidėti dėl valiutų pariteto pokyčių, yra pagrindinis paskolos užsienio valiuta, kuri grąžinama nacionaline valiuta, sutarties dalykas ir jų negalima vertinti atskirai?

                  2.

                  Ar Direktyvos 93/13 3 straipsnio 1 dalis turi būti aiškinama taip, kad dėl sąlygų, kuriose nustatyta, jog paskola grąžinama mokant nustatyto dydžio įmokas ir šiomis įmokomis pirmiausia dengiamos palūkanos, taip pat numatyta prailginti [sutarties] terminą ir padidinti įmokas, kad būtų apmokėtas sąskaitos likutis, kuris [gali] gerokai padidėti dėl valiutų pariteto pokyčių, atsiranda didelis sutarties šalių teisių ir pareigų neatitikimas, pirmiausia dėl to, kad dėl šių sąlygų vartotojui kyla neproporcinga valiutos kurso rizika?

                  3.

                  Ar Direktyvos 93/13 4 straipsnis turi būti aiškinamas taip, kad pagal jį paskolos, išreikštos užsienio valiuta ir grąžinamos nacionaline valiuta, sutarties sąlygų aiškumas ir suprantamumas sudarant sutartį turi būti vertinami remiantis numatomomis ekonominėmis aplinkybėmis – šiuo atveju 2007–2009 m. ekonominių sunkumų poveikiu valiutos kurso svyravimui, atsižvelgiant į profesionalaus kreditoriaus kompetenciją ir žinias bei sąžiningumą?

                  4.

                  Ar Direktyvos 93/13 4 straipsnis turi būti aiškinamas taip, kad pagal jį paskolos, išreikštos užsienio valiuta ir grąžinamos nacionaline valiuta, sutarties sąlygų aiškumas ir suprantamumas turi būti vertinami patikrinus, kad profesionalus kompetencijos ir žinių turintis kreditorius pateikė vartotojui tik objektyvią ir abstrakčią, pirmiausia išreikštą skaičiais, informaciją, kurioje neatsižvelgiama į ekonomines aplinkybes, galinčias turėti poveikį valiutos kurso svyravimui?

         (1)  1993 m. balandžio 5 d. Tarybos Direktyva 93/13/EEB dėl nesąžiningų sąlygų sutartyse su vartotojais (OL L 95, 1993, p. 29; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 15 sk., 2 t., p. 288).


title: Byla C-623/19 P: 2019 m. rugpjūčio 21 d. Alfamicro – Sistemas de computadores, Sociedade Unipessoal, L.da. pateiktas apeliacinis skundas dėl 2019 m. birželio 28 d. Bendrojo Teismo (antroji kolegija) priimto sprendimo byloje T-64/18 Alfamicro/Komisija

text:
               14.10.2019

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 348/13

      2019 m. rugpjūčio 21 d. Alfamicro – Sistemas de computadores, Sociedade Unipessoal, L.da. pateiktas apeliacinis skundas dėl 2019 m. birželio 28 d. Bendrojo Teismo (antroji kolegija) priimto sprendimo byloje T-64/18 Alfamicro/Komisija
      (Byla C-623/19 P)
      (2019/C 348/14)
      Proceso kalba: portugalų

         Šalys

         Apeliantė: Alfamicro – Sistemas de computadores, Sociedade Unipessoal, L.da
         ., atstovaujama advokatų G. Gentil Anastácio ir D. Pirra Xarepe bei advokatės stažuotojos M. Stock da Cunha

         Kita proceso šalis: Europos Komisija

         Apeliantės reikalavimai

                  —

                  Panaikinti Bendrojo Teismo sprendimą byloje T-64/18 (1).

                  —

                  Panaikinti 2017 m. gruodžio 13 d. Komisijos sprendimą C(2017) 8339 final.

                  —

                  Priteisti iš Europos Komisijos visas bylinėjimosi išlaidas.

         Apeliacinio skundo pagrindai ir pagrindiniai argumentai

      Ieškovė teigia, kad sutartinis reikalavimas atsirado dėl pačios sutarties. Vadinasi, jei Komisija turėjo galimybę pareikšti pretenzijas per patvirtinamąjį procesą, bet nieko nedarė, ji negali priėmus sprendimą išleisti vykdomųjų dokumentų dėl pereikvotų sumų.
      Komisija piktnaudžiavo įgaliojimais.
      Savo sprendime (byla T-831/14 (2)) Bendrasis Teismas nusprendė, kad Komisijos reikalavimas atsirado dėl subsidijos sutarties, o ne dėl, kaip dabar neteisingai teigia Bendrasis Teismas, išlaidų, netinkamų finansuoti ir patirtų per audito laikotarpį.
      Sprendimo (byla T-831/14) rezoliucinėje dalyje nėra nustatyta jokio apribojimo nei dėl skolinio reikalavimo, nei dėl laikotarpio, nei dėl išlaidų.
      Yra tik viena pareiga – skolinis reikalavimas pagal subsidijos sutartį atitinka vieną vykdomąjį dokumentą.
      Nelogiška, kad Bendrasis Teismas nustatė galutinai skolinį reikalavimą, o kreditorius teigia, kad galutinai visos sumos nebuvo paskaičiuotos.
      Ieškovė teigia, kad prasidėjus patvirtinamajam procesui, per kurį siekiama nustatyti Sąjungos skolinį reikalavimą, Komisijai draudžiama išleisti vykdomuosius dokumentus neatsižvelgiant į Bendrojo Teismo sprendimą.
      Jeigu patvirtinamuoju procesu siekiama nustatyti Komisijos skolinį reikalavimą skolininkui, Bendrojo Teismo kompetencija nustatyti skolinį reikalavimą atimami Komisijos įgaliojimai išleisti vykdomuosius dokumentus, kuriais viršijamas sprendimas.

         (1)  EU:T:2019:453.

         (2)  Žr. bylą C-14/18 P.


title: Byla T-499/19: 2019 m. liepos 10 d. pareikštas ieškinys byloje ZU/EIVT

text:
               14.10.2019

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 348/16

      2019 m. liepos 10 d. pareikštas ieškinys byloje ZU/EIVT
      (Byla T-499/19)
      (2019/C 348/16)
      Proceso kalba: anglų

         Šalys

         Ieškovas: ZU, atstovaujamas advokato C. Bernard-Glanz

         Atsakovė: Europos išorės veiksmų tarnyba (EIVT)

         Reikalavimai

      Ieškovas Bendrojo Teismo prašo:

                  —

                  panaikinti 2018 m. rugpjūčio 31 d. ir 2019 m. sausio 10 d. EIVT sprendimus, kuriais įgyvendinamas 2018 m. rugpjūčio 30 d. medicinos tarnybos raštas, atskaitant ligos pašalpą,

                  —

                  priteisti iš atsakovės bylinėjimosi išlaidas.

         Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

      Grįsdamas ieškinį ieškovas remiasi trimis pagrindais.

                  1.

                  Pirmasis ieškinio pagrindas grindžiamas tuo, kad buvo pažeistas gero administravimo principas ir rūpestingumo pareiga, nes buvo padidintos planuojamos išlaidos, todėl ieškovui nepagrįstai buvo priskirta atsakomybė už tai, kad jis neatvyko į medicininį patikrinimą Briuselyje.

                  2.

                  Antrasis ieškinio pagrindas grindžiamas tuo, kad buvo piktnaudžiaujama įgaliojimais, esant požymių, kad sąmoningai buvo ketinama pakenkti ieškovui dėl šališkumo.

                  3.

                  Trečiasis ieškinio pagrindas grindžiamas tuo, kad buvo padaryta akivaizdi vertinimo klaida, kiek tai susiję su klausimu, ar ieškovo teisinė situacija pasikeitė, ir tuo, kad nebuvo išsamiai išnagrinėta, kodėl ieškovui buvo priskirta atsakomybė už neatvykimą į medicininį patikrinimą.


title: Byla T-566/19: 2019 m. rugpjūčio 17 d. pareikštas ieškinys byloje Scandlines Danmark ir Scandlines Deutschland/Komisija

text:
               14.10.2019

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 348/17

      2019 m. rugpjūčio 17 d. pareikštas ieškinys byloje Scandlines Danmark ir Scandlines Deutschland/Komisija
      (Byla T-566/19)
      (2019/C 348/17)
      Proceso kalba: anglų

         Šalys

         Ieškovės: Scandlines Danmark ApS (Kopenhaga, Danija), Scandlines Deutschland GmbH (Hamburgas, Vokietija), atstovaujamos advokato L. Sandberg-Mørch

         Atsakovė: Europos Komisija

         Reikalavimai

      Ieškovės Bendrojo Teismo prašo:

                  —

                  panaikinti 2019 m. liepos 22 d. Europos Komisijos sprendimą iš dalies atmesti ieškovių prašymą pratęsti iki 2019 m. rugsėjo 5 d. arba iki 2019 m. rugpjūčio mėn. pabaigos terminą pateikti pastaboms per oficialią tyrimo procedūrą byloje SA. 39078 (2019/C) (ex 2014/N) – Fėmarno juostos fiksuotos geležinkelio ir kelio jungties finansavimas,

                  —

                  priteisti iš Komisijos bylinėjimosi išlaidas.

         Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

      Grįsdamos ieškinį ieškovės remiasi dviem pagrindais.

                  1.

                  Pirmasis ieškinio pagrindas grindžiamas tuo, kad Komisija pažeidė pareigą motyvuoti savo sprendimą nepratęsti nagrinėjamo termino iki 2019 m. rugsėjo 5 d. arba iki 2019 m. rugpjūčio 31 d., nes ginčijamame sprendime nėra šį nepratęsimą pagrindžiančių motyvų ir bet kuriuo atveju jis nepakankamai motyvuotas.

                  2.

                  Antrasis ieškinio pagrindas grindžiamas tuo, kad Komisija pažeidė Procedūrinio reglamento (1) 6 straipsnio 1 dalį, taigi ir ieškovių, kaip suinteresuotųjų šalių, teisę veiksmingai dalyvauti oficialioje tyrimo procedūroje dėl valstybės pagalbos bylos SA.39078, nes ieškinys buvo tinkamai pagrįstas ir proporcingas.

         (1)  2015 m. liepos 13 d. Tarybos reglamentas (ES) 2015/1589, nustatantis išsamias Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo 108 straipsnio taikymo taisykles (OL L 248, 2015, p. 9; klaidų ištaisymas OL L 186, 2017 7 19, p. 17).


title: Byla T-582/19: 2019 m. rugpjūčio 23 d. pareikštas ieškinys byloje Victoria's Secret Stores Brand Management/EUIPO – Lacoste (LOVE PINK)

text:
               14.10.2019

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 348/17

      2019 m. rugpjūčio 23 d. pareikštas ieškinys byloje Victoria's Secret Stores Brand Management/EUIPO – Lacoste (LOVE PINK)
      (Byla T-582/19)
      (2019/C 348/18)
      Kalba, kuria surašytas ieškinys: anglų

         Šalys

         Ieškovė: Victoria's Secret Stores Brand Management, Inc. (Renoldsbergas, Ohajas, Jungtinės Valstijos), atstovaujama solisitoriaus J. Dickerson

         Atsakovė: Europos Sąjungos intelektinės nuosavybės tarnyba (EUIPO)

         Kita procedūros Apeliacinėje taryboje šalis: Lacoste SA (Paryžius, Prancūzija)

         Su procedūra EUIPO susijusi informacija

         Prekių ženklo, dėl kurio kilo ginčas, paraišką pateikęs asmuo: ieškovė.

         Prekių ženklas, dėl kurio kilo ginčas: žodinio Sąjungos prekių ženklas LOVE PINK paraiška – Registracijos paraiška Nr. 11 853 389.

         Procedūra EUIPO: protesto procedūra.

         Ginčijamas sprendimas: 2019 m. gegužės 27 d. EUIPO pirmosios apeliacinės tarybos sprendimas byloje R 1078/2018-1.

         Reikalavimai

      Ieškovė Bendrojo Teismo prašo:

                  —

                  iš dalies panaikinti ginčijamą sprendimą, konkrečiai kiek jis susijęs su Reglamento 2017/1001 8 straipsnio 1 dalies b punktu grindžiamo protesto pagrindu,

                  —

                  priimti Europos Sąjungos prekių ženklo registracijos paraišką Nr. 11 853 389,

                  —

                  priteisti iš atsakovės bylinėjimosi išlaidas.

         Pagrindas, kuriuo remiamasi

                  —

                  Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) 2017/1001 8 straipsnio 1 dalies b punkto pažeidimas.


title: Byla T-583/19: 2019 m. rugpjūčio 23 d. pareikštas ieškinys byloje Electrolux Home Products/EUIPO – D. Consult (FRIGIDAIRE)

text:
               14.10.2019

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 348/18

      2019 m. rugpjūčio 23 d. pareikštas ieškinys byloje Electrolux Home Products/EUIPO – D. Consult (FRIGIDAIRE)
      (Byla T-583/19)
      (2019/C 348/19)
      Kalba, kuria surašytas ieškinys: anglų

         Šalys

         Ieškovė: Electrolux Home Products, Inc. (Šarlotė, Šiaurės Karolina, Jungtinės Valstijos), atstovaujama solisitoriaus P. Brownlow

         Atsakovė: Europos Sąjungos intelektinės nuosavybės tarnyba (EUIPO)

         Kita procedūros Apeliacinėje taryboje šalis: D. Consult (Vatinji, Prancūzija)

         Su procedūra EUIPO susijusi informacija

         Prekių ženklo, dėl kurio kilo ginčas, paraišką pateikęs asmuo: ieškovė Bendrajame Teisme.

         Prekių ženklas, dėl kurio kilo ginčas: žodinis Sąjungos prekių ženklas FRIGIDAIRE – Sąjungos prekių ženklo registracija Nr. 71 241.

         Procedūra EUIPO: registracijos panaikinimo procedūra.

         Ginčijamas sprendimas: 2019 m. birželio 17 d. EUIPO penktosios apeliacinės tarybos sprendimas byloje R 166/2018-5.

         Reikalavimai

      Ieškovė Bendrojo Teismo prašo:

                  —

                  panaikinti ginčijamą sprendimą,

                  —

                  panaikinti 2017 m. lapkričio 23 d. Anuliavimo skyriaus sprendimą Nr. 11921 C atšaukti Europos Sąjungos prekių ženklo registraciją drabužių džiovintuvams, skalbimo mašinoms, indaplovėms ir viryklėms,

                  —

                  palikti galioti Europos Sąjungos prekių ženklo registraciją drabužių džiovintuvams, skalbimo mašinoms, indaplovėms ir viryklėms,

                  —

                  nurodyti atsakovei padengti savo pačios ir ieškovės patirtas bylinėjimosi išlaidas.

         Pagrindai, kuriais remiamasi

                  —

                  Taryba klaidingai taikė teisę nuspręsdama, kad Europos Sąjungos prekių ženklo naudojimas, kurį patvirtina tai, jog ieškovė pardavė drabužių džiovintuvų, skalbimo mašinų, indaplovių ir viryklių JAV karinėms bazėms Vokietijoje ir Belgijoje, nelaikytinas Europos Sąjungos prekių ženklo naudojimu pagal Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) 2017/1001 58 straipsnį.

                  —

                  Taryba klaidingai taikė Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) 2017/1001 58 straipsnį, kai, vertindama bendrą ieškovės atliktą Europos Sąjungos prekių ženklo naudojimą drabužių džiovintuvams, skalbimo mašinoms, indaplovėms ir viryklėms, neatsižvelgė į ieškovės pateiktus naudojimo įrodymus, patvirtinančius pardavimus Johann Fouquet GmbH.

                  —

                  Taryba klaidingai taikė Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) 2017/1001 58 straipsnį, kai, vertindama bendrą ieškovės atliktą Europos Sąjungos prekių ženklo naudojimą drabužių džiovintuvams, skalbimo mašinoms, indaplovėms ir viryklėms, neatsižvelgė į ieškovės pateiktus įrodymus, patvirtinančius naudojimą socialinėje žiniasklaidoje.


title: 2019 m. liepos 4 d. Borgartingo apeliacinio teismo (Borgarting lagmannsrett) prašymas ELPA teismui dėl patariamosios nuomonės baudžiamojoje byloje prieš F ir G (Byla E-5/19)2019/C 378/04

text:
               7.11.2019

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 378/4

      2019 m. liepos 4 d. Borgartingo apeliacinio teismo (Borgarting lagmannsrett) prašymas ELPA teismui dėl patariamosios nuomonės baudžiamojoje byloje prieš F ir G
      (Byla E-5/19)
      (2019/C 378/04)
      2019 m. liepos 4 d. raštu Borgartingo apeliacinis teismas (Borgarting lagmannsrett) ELPA teismui pateikė prašymą(jį Teismo kanceliarija gavo 2019 m. liepos 5 d.) dėl patariamosios nuomonės baudžiamojoje byloje prieš F ir G šiais klausimais:
      1.   Manipuliavimo rinka draudimo taikymas tikriems sandoriams

      Ar su Piktnaudžiavimo rinka direktyvos 1 straipsnio 2 dalies a punkto pirma įtrauka yra suderinama tai, kad tikri sandoriai, t. y. sandoriai, kuriais nepriklausomos šalys viena kitai visiškai perduoda išlaidas ir riziką, gali būti apibūdinami kaip siunčiantys arba galintys siųsti neteisingus ar klaidinančius signalus?
      2.   Sandoriai, neatitinkantys realaus intereso pirkti ir parduoti

      Ar su Piktnaudžiavimo rinka direktyvos 1 straipsnio 2 dalies a punkto pirma įtrauka yra suderinama tai, kad pateiktas pardavimo pavedimas arba sandoris, kuris yra įvykdytas ir apie kurį pranešta rinkai, nurodant teisingą kainą ir apimtį, vis tiek turi būti laikomas manipuliavimu rinka, jeigu toks pavedimas arba sandoris laikomas sukeliančiu neteisingą įspūdį arba siunčiančiu klaidinančius signalus apie realų interesą pirkti ir parduoti atitinkamus vertybinius popierius?
      3.   Neįprastos arba dirbtinės kainos sandoris

      Ar su Piktnaudžiavimo rinka direktyvos 1 straipsnio 2 dalies a punkto antra įtrauka yra suderinama tai, kad siekiant nustatyti, ar kaina yra neįprasta arba dirbtinė, turi būti atsižvelgiama į tam tikras pardavimo pavedimą arba sandorį vykdančiam investuotojui (-ams) keliamas individualias išankstines sąlygas, įskaitant, pavyzdžiui, jų strategiją, atitinkamo vertybinio popieriaus vertinimą ir (arba) rinkos padėties (pasiūlos ir paklausos) vertinimą ir bendrą lūkestį, kad kiti investuotojai nuolat parduoda ir perka geriausiomis kainomis, turėdami realų interesą parduoti ir pirkti, taigi, pavyzdžiui, neparduoda mažesne kaina nei ta, kurią jie yra pasirengę mokėti?
      Ar su Piktnaudžiavimo rinka direktyvos 1 straipsnio 2 dalies a punkto antra įtrauka yra suderinama tai, kad nustatant, ar kaina yra neįprasta arba dirbtinė, turi būti daroma prielaida, jog tokia kaina gali būti nustatyta atskiru pardavimo pavedimu arba sandoriu?
      Kokiu mastu ir kokiomis aplinkybėmis sandoris dėl aukcione (sistemoje) neparduodamo vertybinio popieriaus, kuris yra sudarytas tiesiogiai susiderėjus dviem iš kelių brokerių įmonių, gali užtikrinti kainą (žr. Piktnaudžiavimo rinka direktyvos 1 straipsnio 2 dalies a punkto antrą įtrauką)?
      4.   Teisėtos sandorio arba pardavimo pavedimo priežastys

      Ar su Piktnaudžiavimo rinka direktyvos 1 straipsnio 2 dalies a punkto antra įtrauka yra suderinama tai, kad teisėta sandorio arba pardavimo pavedimo, atitinkančio pirmoje ir antroje įtraukose nustatytus kriterijus, įvykdymo priežastimi gali būti laikomas sandorį arba pardavimo pavedimą įvykdžiusios šalies noras

                  —

                  sužinoti kitų investuotojų realų interesą pirkti arba parduoti,

                  —

                  pasinaudoti kitų investuotojų netikrumu arba informacijos apie realų interesą pirkti ir parduoti rinkoje trūkumu arba

                  —

                  nustatyti, ar yra klaidingos informacijos apie pasiūlą, paklausą ar kainas rinkoje.

            5.   Informacijos sklaida

      Ar su Piktnaudžiavimo rinka direktyvos 1 straipsnio 2 dalies c punktu yra suderinama tai, kad informacija gali būti laikoma skleidžiama, kai:

                  —

                  investuotojas suteikia informaciją brokeriui, kad ji būtų perduota vienam ar keliems kitiems investuotojams rinkoje, arba

                  —

                  brokeris faktiškai perdavė informaciją vienam ar keliems kitiems investuotojams rinkoje, net jei ta informacija dar nepaskelbta arba viešai neprieinama?


title: Teismo nutartis 2019 m. liepos 26 d. Byloje E-1/17 – Bylinėjimosi išlaidos Nettbuss AS prieš Konkurrenten.no AS (Bylinėjimosi išlaidų paskirstymas – Atlygintinos bylinėjimosi išlaidos – Delspinigiai)2019/C 378/05

text:
               7.11.2019

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 378/6

      Teismo nutartis
      2019 m. liepos 26 d.
      Byloje E-1/17 – Bylinėjimosi išlaidos
      Nettbuss AS prieš Konkurrenten.no AS

         (Bylinėjimosi išlaidų paskirstymas – Atlygintinos bylinėjimosi išlaidos – Delspinigiai)

      (2019/C 378/05)
      Byloje E-1/17 Nettbuss AS prieš Konkurrenten.no AS – BYLINĖJIMOSI IŠLAIDOS dėl PRAŠYMO dėl 2017 m. gruodžio 22 d. Teismo sprendimu byloje E-1/17 Konkurrenten.no v ESA, [2017], ELPA teismo pranešimas, p. 989, įmonei Nettbuss AS priteistų bylinėjimo išlaidų paskirstymo Teismas, kurį sudaro pirmininkas Pállis Hreinssonas (pranešėjas) ir teisėjai Berndas Hammermanas ir Ola Mestadas (ad hoc teisėjas), 2019 m. liepos 26 d. priėmė nutartį, kurios rezoliucinė dalis yra tokia:

                  1.

                  Bylinėjimosi išlaidos, kurias įmonė Konkurrenten.no AS turi atlyginti įmonei Nettbuss AS, yra 351 738 NOK.

                  2.

                  Nuo tos sumos mokėtini delspinigiai skaičiuojami nuo šios nutarties įteikimo dienos iki sumokėjimo dienos; mokėtini delspinigiai apskaičiuojami remiantis Norvegijos centrinio banko taikoma palūkanų norma, galiojusia mėnesio, kurį sueina mokėjimo terminas, pirmą kalendorinę dieną, padidinus ją trimis su puse procentinio punkto.


title: Teismo sprendimas 2019 m. rugpjūčio 1 d byloje E-7/18 Fosen-Linjen AS, kurios reikalavimus palaiko Næringslivets Hovedorganisasjon (NHO) prieš AtB AS (Viešieji pirkimai – Direktyva 89/665/EEB – Ieškinys dėl netektų pajamų atlyginimo – Pažeidimo sunkumas – Ekvivalentiškumo ir veiksmingumo principai)2019/C 378/07

text:
               7.11.2019

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 378/8

      Teismo sprendimas
      2019 m. rugpjūčio 1 d
      byloje E-7/18

         Fosen-Linjen AS, kurios reikalavimus palaiko Næringslivets Hovedorganisasjon (NHO)

      prieš
      AtB AS

         (Viešieji pirkimai – Direktyva 89/665/EEB – Ieškinys dėl netektų pajamų atlyginimo – Pažeidimo sunkumas – Ekvivalentiškumo ir veiksmingumo principai)

      (2019/C 378/07)
      Byloje E-7/18 Fosen-Linjen AS, kurios reikalavimus palaiko Norvegijos pramonininkų konfederacija (Næringslivets Hovedorganisasjon), prieš AtB AS dėl Norvegijos Aukščiausiojo Teismo (Norges Høyesterett) PRAŠYMO Teismui pagal ELPA valstybių susitarimo dėl Priežiūros institucijos ir Teisingumo Teismo įsteigimo 34 straipsnį išaiškinti 1989 m. gruodžio 21 d. Tarybos direktyvą 89/665/EEB dėl įstatymų ir kitų teisės aktų, susijusių su peržiūros procedūrų taikymu sudarant viešojo prekių pirkimo ir viešojo darbų pirkimo sutartis, derinimo, visų pirma jos 2 straipsnio 1 dalies c punktą, Teismas, kurį sudaro pirmininkas Pállis Hreinssonas (pranešėjas) ir teisėjai Berndas Hammermannas ir Ola Mestadas (ad hoc teisėjas), 2019 m. rugpjūčio 1 d. priėmė sprendimą, kurio rezoliucinė dalis yra tokia:
      Pagal 1989 m. gruodžio 21 d. Tarybos direktyvos 89/665/EEB dėl įstatymų ir kitų teisės aktų, susijusių su peržiūros procedūrų taikymu sudarant viešojo prekių pirkimo ir viešojo darbų pirkimo sutartis, derinimo 2 straipsnio 1 dalies c punktą savaime nepakanka bet kokio viešųjų pirkimų taisyklių pažeidimo, kad asmenų, kurie dėl pažeidimo patyrė žalą, naudai būtų priteista atlyginti netektas pajamas.


title: Byla T-622/19: 2019 m. rugsėjo 16 d. pareikštas ieškinys byloje Ace of spades/EUIPO – Krupp ir Borrmann (Šampano „prestige“ butelio forma)

text:
               25.11.2019

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 399/76

      2019 m. rugsėjo 16 d. pareikštas ieškinys byloje Ace of spades/EUIPO – Krupp ir Borrmann (Šampano „prestige“ butelio forma)
      (Byla T-622/19)
      (2019/C 399/94)
      Kalba, kuria surašytas ieškinys: anglų

         Šalys

         Ieškovė: Ace of spades Holdings LLC (Niujorkas, Niujorkas, Jungtinės Valstijos), atstovaujama advokato A. Gómez López

         Atsakovė: Europos Sąjungos intelektinės nuosavybės tarnyba (EUIPO)

         Kitos procedūros Apeliacinėje taryboje šalys: Gerhard Ernst Krupp (Miunchenas, Vokietija) ir Elmar Borrmann (Reith, Austrija)

         Su procedūra EUIPO susijusi informacija

         Prekių ženklo, dėl kurio kilo ginčas, paraišką pateikę asmenys: kitos procedūros Apeliacinėje taryboje šalys

         Prekių ženklas, dėl kurio kilo ginčas: erdvinio Europos Sąjungos prekių ženklo (Šampano „prestige“ butelio forma) paraiška – Registracijos paraiška Nr. 16 255 821

         Procedūra EUIPO: protesto procedūra

         Ginčijamas sprendimas: 2019 m. birželio 26 d. EUIPO penktosios apeliacinės tarybos sprendimas byloje R 3/2019-5

         Reikalavimai

      Ieškovė Bendrojo Teismo prašo:

                  —

                  patenkinti šį ieškinį,

                  —

                  panaikinti ginčijamą sprendimą ir (arba) pripažinti jį negaliojančiu dėl klaidingo Reglamento dėl Europos Sąjungos prekių ženklo 8 straipsnio 1 dalies b punkto ir 5 dalies taikymo, taip pat konstatuoti, kad yra galimybė supainioti prekių ženklus, dėl kurių kilo ginčas,

                  —

                  priteisti iš atsakovės (ir į bylą įstojusios šalies (įstojimo atveju)) bylinėjimosi išlaidas.

         Pagrindai, kuriais remiamasi

                  —

                  Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) 2017/1001 8 straipsnio 1 dalies b punkto pažeidimas,

                  —

                  Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) 2017/1001 8 straipsnio 5 dalies pažeidimas.


title: Byla C-704/19: 2019 m. rugsėjo 20 d. pareikštas ieškinys byloje Europos Komisija/Ispanijos Karalystė

text:
               9.12.2019

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 413/27

      2019 m. rugsėjo 20 d. pareikštas ieškinys byloje Europos Komisija/Ispanijos Karalystė
      (Byla C-704/19)
      (2019/C 413/33)
      Proceso kalba: ispanų

         Šalys

         Ieškovė: Europos Komisija, atstovaujama B. Stromsky ir P. Němečková

         Atsakovė: Ispanijos Karalystė

         Ieškovės reikalavimai

                  —

                  pripažinti, kad per nustatytą terminą nesiėmusi priemonių, būtinų susigrąžinti iš pagrindinio gavėjo Telecom Castilla-La Mancha S.A. jam suteiktą pagalbą, kuri 2014 m. spalio 1 d. Komisijos sprendimo C(2014) 6846 final (1), dėl valstybės pagalbos SA.27408 (C 24/2010) (ex NN 37/2010, ex CP 19/2009), kurią Kastilijos-La Mančos valdžios institucijos suteikė skaitmeninės antžeminės televizijos diegimui atokiuose ir mažiau urbanizuotuose Kastilijos-La Mančos regionuose (2016 m. rugpjūčio 17 d. OLL 222, p. 52; toliau – sprendimas), 1 straipsniu buvo pripažinta neteisėta ir nesuderinama su vidaus rinka, taip pat neįrodžiusi, kad visi vykdomi minėtos pagalbos mokėjimai yra nutraukti ir per nustatytą terminą nepranešusi Komisijai, kokių priemonių ėmėsi šiam sprendimui įgyvendinti, Ispanijos Karalystė pažeidė įsipareigojimus pagal SESV 288 straipsnio ketvirtą pastraipą bei minėto sprendimo 3 ir 4 straipsnius,

                  —

                  priteisti iš Ispanijos Karalystės bylinėjimosi išlaidas.

         Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

      Ispanijos Karalystė neįgyvendino sprendimo per jo 4 straipsnio 2 ir 3 dalyse nustatytą terminą.
      Ispanijos Karalystė iš pagrindinio gavėjo Telecom Castilla-La Mancha S.A vis dar nesusigrąžino visos pagalbos sumos. Ji neįrodė, kad visi vykdomi pagalbos mokėjimai yra nutraukti priėmus sprendimą. Tai, kad nesusigrąžinta visa Telecom CLM suteikta suma ir nepateikti formalūs visų vykdomų mokėjimų nutraukimo įrodymai, yra Ispanijos Karalystės įsipareigojimų pagal sprendimo 3 straipsnį pažeidimas.
      Be to, Ispanijos Karalystė per nustatytą terminą neinformavo Komisijos apie jos sprendimo vykdymą, kaip tai nustatyta to sprendimo 4 straipsnio 3 ir 4 dalyse.

         (1)  OL L 222, 2016, p. 52.


title: Byla C-708/19: 2019 m. rugsėjo 25 d. Finanzgericht Düsseldorf (Vokietija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Von Aschenbach & Voss GmbH/Hauptzollamt Duisburg

text:
               9.12.2019

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 413/28

      2019 m. rugsėjo 25 d. Finanzgericht Düsseldorf (Vokietija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Von Aschenbach & Voss GmbH/Hauptzollamt Duisburg
      (Byla C-708/19)
      (2019/C 413/34)
      Proceso kalba: vokiečių

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Finanzgericht Düsseldorf

         Šalys pagrindinėje byloje

         Pareiškėja: Von Aschenbach & Voss GmbH

         Atsakovė: Hauptzollamt Duisburg

         Prejudiciniai klausimai

                  1.

                  Ar 2017 m. vasario 16 d. Komisijos įgyvendinimo reglamento (ES) 2017/271, kuriuo galutinio antidempingo muito, nustatyto Tarybos reglamentu (EB) Nr. 925/2009 tam tikrai importuojamai Kinijos Liaudies Respublikos kilmės aliuminio folijai (1), taikymas išplečiamas tam tikrai importuojamai nežymiai pakeistai aliuminio folijai (toliau – Įgyvendinimo reglamentas 2017/271), 1 straipsnio 1 dalis negalioja kaip prieštaraujanti 2016 m. birželio 8 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) 2016/1036 dėl apsaugos nuo importo dempingo kaina iš Europos Sąjungos narėmis nesančių valstybių (2) 13 straipsnio 1 daliai atsižvelgiant į tai, kad minėta nuostata antidempingo muito, kuris remiantis 2015 m. gruodžio 17 d. Komisijos įgyvendinimo reglamentu (ES) 2015/2384, kuriuo nustatomas galutinis antidempingo muitas tam tikrai aliuminio folijai, kurios kilmės šalis yra Kinijos Liaudies Respublika, ir nutraukiamas tyrimas dėl importuojamos tam tikros aliuminio folijos, kurios kilmės šalis yra Brazilija, atlikus priemonių galiojimo termino peržiūrą pagal Tarybos reglamento (EB) Nr. 1225/2009 (3) 11 straipsnio 2 dalį, buvo nustatytas buitinei aliuminio folijai, taikymas išplėstas aliuminio pakeistai folijai, o galimybė netaikyti antidempingo muito aliuminio pakeistai folijai numatyta tik Įgyvendinimo reglamento 2017/271 1 straipsnio 4 dalyje nustatytomis sąlygomis?

                  2.

                  Ar Įgyvendinimo reglamento 2017/271 1 straipsnio 1 dalis negalioja dėl to, kad Komisija padarė akivaizdžią vertinimo klaidą priimdama Įgyvendinimo reglamentą 2017/271, nes Komisijos prielaida, kad 80 % tiriamojo produkto sudarė nežymiai pakeistas produktas, nėra pakankamai pagrįsta?

                  3.

                  Ar Įgyvendinimo reglamento 2017/271 1 straipsnio 1 dalis negalioja dėl to, kad Komisija padarė akivaizdžią vertinimo klaidą priimdama Įgyvendinimo reglamentą 2017/271, nes nepatikrino importuojamos aliuminio folijos galutinio vartojimo Europos Sąjungoje?

         (1)  OL L 40, 2017, p. 51.

         (2)  OL L 176, 2016, p. 21.

         (3)  OL L 332, 2015, p. 63.


title: Byla C-718/19: 2019 m. rugsėjo 27 d. Cour constitutionnelle (Belgija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Ordre des barreaux francophones et germanophone, Association pour le droit des Étrangers ASBL, Coordination et Initiatives pour et avec les Réfugiés et Étrangers ASBL, Ligue des Droits de l'Homme ASBL, Vluchtelingenwerk Vlaanderen ASBL/Conseil des ministres

text:
               9.12.2019

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 413/29

      2019 m. rugsėjo 27 d. Cour constitutionnelle (Belgija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Ordre des barreaux francophones et germanophone, Association pour le droit des Étrangers ASBL, Coordination et Initiatives pour et avec les Réfugiés et Étrangers ASBL, Ligue des Droits de l'Homme ASBL, Vluchtelingenwerk Vlaanderen ASBL/Conseil des ministres
      (Byla C-718/19)
      (2019/C 413/35)
      Proceso kalba: prancūzų

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Cour constitutionnelle

         Šalys pagrindinėje byloje

      Pareiškėjos: Ordre des barreaux francophones et germanophone, Association pour le droit des Étrangers ASBL, Coordination et Initiatives pour et avec les Réfugiés et Étrangers ASBL, Ligue des Droits de l'Homme ASBL, Vluchtelingenwerk Vlaanderen ASBL
      Atsakovė: Conseil des ministres

         Prejudiciniai klausimai

                  1.

                  Ar Sąjungos teisė ir konkrečiai Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo 20 ir 21 straipsniai ir 2004 m. balandžio 29 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2004/38 dėl Sąjungos piliečių ir jų šeimos narių teisės laisvai judėti ir gyventi valstybių narių teritorijoje, iš dalies keičianti Reglamentą (EEB) Nr. 1612/68 ir panaikinanti Direktyvas 64/221/EEB, 68/360/EEB, 72/194/EEB, 73/148/EEB, 75/34/EEB, 75/35/EEB, 90/364/EEB, 90/365/EEB ir 93/96/EEB (1) turi būti aiškinami taip, kad pagal juos draudžiami nacionalinės teisės aktai, kuriais Sąjungos piliečiams ir jų šeimų nariams taikomos nuostatos, panašios į tas, kuriomis trečiųjų šalių piliečių atžvilgiu į nacionalinę teisę perkelta 2008 m. gruodžio 16 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2008/115/EB „dėl bendrų nelegaliai esančių trečiųjų šalių piliečių grąžinimo standartų ir tvarkos valstybėse narėse“ 7 straipsnio 3 dalis, t. y. nuostatos, pagal kurias leidžiama Sąjungos piliečiui arba jo šeimos nariui taikyti prevencines priemones, siekiant užkirsti kelią jam pasislėpti per išvykimo iš šalies laikotarpį, nustatytą viešosios tvarkos pagrindais priimtame sprendime panaikinti leidimą gyventi šalyje, arba šį laikotarpį pratęsus?

                  2.

                  Ar Sąjungos teisė ir konkrečiai Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo 20 ir 21 straipsniai ir 2004 m. balandžio 29 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2004/38 „dėl Sąjungos piliečių ir jų šeimos narių teisės laisvai judėti ir gyventi valstybių narių teritorijoje, iš dalies keičianti Reglamentą (EEB) Nr. 1612/68 ir panaikinanti Direktyvas 64/221/EEB, 68/360/EEB, 72/194/EEB, 73/148/EEB, 75/34/EEB, 75/35/EEB, 90/364/EEB, 90/365/EEB ir 93/96/EEB“ turi būti aiškinami taip, kad pagal juos draudžiami nacionalinės teisės aktai, pagal kuriuos Sąjungos piliečiams ir jų šeimos nariams, kurie nesilaiko viešosios tvarkos arba visuomenės saugumo pagrindais priimto sprendimo panaikinti leidimą gyventi šalyje, taikoma tokia pati nuostata, kokia taikoma trečiųjų valstybių piliečiams, esantiems tokioje pačioje padėtyje, kiek tai susiję su maksimalia, t. y. aštuonių mėnesių, sulaikymo trukme išsiuntimo iš šalies tikslu?

         (1)  OL L 158, 2004, p. 77; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 5 sk., 5 t., p. 46.


title: Byla C-724/19: 2019 m. spalio 1 d. Spetsializiran nakazatelen sad (Bulgarija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą baudžiamojoje byloje prieš HP

text:
               9.12.2019

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 413/30

      2019 m. spalio 1 d. Spetsializiran nakazatelen sad (Bulgarija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą baudžiamojoje byloje prieš HP
      (Byla C-724/19)
      (2019/C 413/36)
      Proceso kalba: bulgarų

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Spetsializiran nakazatelen sad

         Šalis pagrindinėje baudžiamojoje byloje

      HP

         Prejudiciniai klausimai

      Ar su Direktyvos 2014/41 (1) 2 straipsnio c punkto i papunkčiu ir lygiavertiškumo principu suderinama nacionalinės teisės norma (Zakon za Evropeyskata zapoved za razsledvane [Įstatymas dėl Europos tyrimo orderio] 5 straipsnio 1 dalies 1 punktas), pagal kurią ikiteisminiame baudžiamojo proceso etape prokuratūra yra kompetentinga išduoti Europos tyrimo orderį dėl srauto ir vietos nustatymo duomenų, susijusių su telekomunikacijų tinklais, suteikimo, o susiklosčius tokioms pat vidaus situacijoms kompetentinga institucija yra teismas?
      Ar tai, kad tokį Europos tyrimo orderį pripažįsta vykdančiosios valstybės kompetentinga institucija (prokuroras ar ikiteisminio tyrimo teisėjas), prilygsta teismo nurodymui, reikalaujamam pagal orderį išdavusios valstybės teisę?

         (1)  2014 m. balandžio 3 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2014/41/ES dėl Europos tyrimo orderio baudžiamosiose bylose (OL L 130, 2014, p. 1).


title: Byla C-735/19: 2019 m. spalio 7 d. Augstākā tiesa (Senāts) (Latvija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Euromin Holdings (Cyprus) Limited/Finanšu un kapitāla tirgus komisija

text:
               9.12.2019

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 413/31

      2019 m. spalio 7 d. Augstākā tiesa (Senāts) (Latvija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Euromin Holdings (Cyprus) Limited/Finanšu un kapitāla tirgus komisija
      (Byla C-735/19)
      (2019/C 413/37)
      Proceso kalba: latvių

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Augstākā tiesa (Senāts)

         Šalys pagrindinėje byloje

         Pareiškėja: Euromin Holdings (Cyprus) Limited

         Atsakovė: Finanšu un kapitāla tirgus komisija

         Prejudiciniai klausimai

                  1.

                  Ar nacionalinės teisės aktai, kuriuose numatyta, kad pateikiant privalomą akcijų išpirkimo pasiūlymą nurodoma akcijos vertė apskaičiuojama padalijant pasiūlymą gaunančios bendrovės grynąjį turtą (įskaitant nekontroliuojamą dalį – smulkiųjų akcininkų akcijas) iš išleistų akcijų skaičiaus, prieštarauja 2004 m. balandžio 21 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2004/25/EB dėl įmonių perėmimo pasiūlymų (1) 5 straipsnio teisingam taikymui?

                  2.

                  Jei atsakymas į pirmąjį klausimą neigiamas, t. y. kad į pasiūlymą gaunančios bendrovės grynąjį turtą neįtraukiama nekontroliuojama dalis arba smulkiųjų akcininkų akcijos, ar akcijos kainos nustatymo metodą, kuriam suprasti būtina taikyti vieną iš teisės vystymo metodų – siaurinamąjį teleologinį aiškinimą, galima laikyti aiškiai nustatytu pagal 2004 m. balandžio 21 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2004/25/EB dėl įmonių perėmimo pasiūlymų 5 straipsnio 4 dalies antrą pastraipą?

                  3.

                  Ar 2004 m. balandžio 21 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2004/25/EB dėl įmonių perėmimo pasiūlymų 5 straipsnio 4 dalį, t. y. teisingos kainos nustatymo reikalavimą, atitinka teisės aktai, kuriuose numatyta, kad turi būti pasirinkta didžiausia kaina iš šių trijų galimų variantų:

                              3.1.

                              kaina, už kurią siūlytojas ar kartu su juo veikiantys asmenys įsigijo pasiūlymą gaunančios bendrovės akcijų per paskutinius 12 mėnesių laikotarpį. Akcijų įsigijimo už skirtingas kainas atveju išpirkimo kaina yra didžiausia akcijų įsigijimo kaina per 12 mėnesių iki teisinės pareigos pateikti pasiūlymą išpirkti akcijas atsiradimo;

                              3.2.

                              vidutinė svertinė akcijų kaina reguliuojamoje rinkoje arba daugiašalių derybų sistemoje su didžiausiu sandorių dėl akcijų skaičiumi per paskutinius 12 mėnesių. Vidutinė svertinė akcijų kaina skaičiuojama per 12 mėnesių iki teisinės pareigos pateikti pasiūlymą išpirkti akcijas atsiradimo;

                              3.3.

                              akcijos vertė, apskaičiuota pasiūlymą gaunančios bendrovės grynąjį turtą padalijant iš išleistų akcijų skaičiaus. Grynojo turto vertė apskaičiuojama iš turto dalių bendros sumos atimant pasiūlymą gaunančiai bendrovei priklausančią jos pačios akcijas ir įsipareigojimus. Jeigu pasiūlymą gaunanti bendrovė turi kelių nominaliųjų verčių akcijų, kad galėtų apskaičiuoti akcijos vertę, ar grynasis turtas turi būti paskirstomas proporcingai procentinei daliai, kurią atitinka kiekviena akcijos nominali vertė įstatiniame kapitale?

                  4.

                  Ar pasinaudojus 2004 m. balandžio 21 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2004/25/EB dėl įmonių perėmimo pasiūlymų 5 straipsnio 4 dalies antroje pastraipoje suteikta diskrecija nacionalinėje teisėje nustatytas apskaičiavimo metodas, dėl kurio apskaičiuojama kaina yra didesnė, nei įtvirtinta 5 straipsnio 4 dalies pirmoje pastraipoje, yra suderinamas su direktyvos tikslu visada pasirinkti aukštesnę kainą?

                  5.

                  Jei privačiam asmeniui dėl neteisingo Europos Sąjungos teisės taikymo padaryta žala, ar pagal nacionalinę teisę gali būti nustatytos tokios žalos atlyginimo ribos, jei šios ribos vienodai taikomos atlyginant žalą, tiek patirtą dėl neteisingo nacionalinės teisės taikymo, tiek dėl neteisingo Sąjungos teisės taikymo?

                  6.

                  Ar šioje byloje taikytinos 2004 m. balandžio 21 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2004/25/EB dėl įmonių perėmimo pasiūlymų nuostatos suteikia teisių privatiems asmenims, t. y. ar atitinka sąlygas valstybės atsakomybei atsirasti?

         (1)  OL L 142, 2004, p. 12; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 17 sk., 2 t., p. 20.


title: Byla C-736/19: 2019 m. spalio 7 d. Augstākā tiesa (Senāts) (Latvija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje ZS „Plaukti“/Lauku atbalsta dienests

text:
               9.12.2019

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 413/32

      2019 m. spalio 7 d. Augstākā tiesa (Senāts) (Latvija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje ZS „Plaukti“/Lauku atbalsta dienests
      Byla C-736/19
      (2019/C 413/38)
      Proceso kalba: latvių

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Augstākā tiesa (Senāts)

         Šalys pagrindinėje byloje

         Kasatorė: ZS „Plaukti“

         Kita kasacinio proceso šalis: Lauku atbalsta dienests

         Prejudiciniai klausimai

                  1.

                  Ar 2011 m. sausio 27 d. Komisijos reglamento (ES) Nr. 65/2011, kuriuo nustatomos išsamios Tarybos reglamento (EB) Nr. 1698/2005 kontrolės procedūrų įgyvendinimo ir kompleksinio paramos susiejimo įgyvendinimo taisyklės, susijusios su paramos kaimo plėtrai priemonėmis (1), 16 straipsnio 5 dalies trečia pastraipa taikytina tuo atveju, kai pareiškėjas nesilaikė reikalavimų, susijusių su derliaus nuėmimu plote, dėl kurio buvo pateiktas prašymas skirti paramą už biologinės įvairovės ganyklose išsaugojimą (reikalavimo, kuris apima daugiau nei privalomi būtiniausi standartai, nustatyti pagal Reglamento Nr. 1698/2005 (2) 39 straipsnio 3 dalį), nors pasėlių grupė nebuvo pakeista?

                  2.

                  Ar už vieną pažeidimą gali būti taikoma ir 2011 m. sausio 27 d. Komisijos reglamento (ES) Nr. 65/2011 16 straipsnio 5 dalies trečioje pastraipoje nustatyta sankcija, ir Reglamento Nr. 65/2011 18 straipsnio 1 dalies a punkte numatyta sankcija?

                  3.

                  Ar pagal 2009 m. sausio 19 d. Tarybos Reglamento (EB) Nr. 73/2009 (3) 4 ir 6 straipsnius, siejamus su 2005 m. rugsėjo 20 d. Tarybos reglamento (EB) Nr. 1698/2005 39 straipsnio 3 dalimi, draudžiama nacionalinė nuostata, pagal kurią vienas reikalavimas gali būti ir būtiniausias reikalavimas, ir apimti daugiau nei būtiniausi reikalavimai (reikalavimas siekiant išmokėti agrarinės aplinkosaugos paramą)?

         (1)  OL L 25, 2011, p. 5.

         (2)  2005 m. rugsėjo 20 d. Tarybos reglamentas (EB) Nr. 1698/2005 dėl Europos žemės ūkio fondo kaimo plėtrai (EŽŪFKP) paramos kaimo plėtrai (OL L 277, 2005, p. 1).

         (3)  2009 m. sausio 19 d. Tarybos reglamentas (EB) Nr. 73/2009, nustatantis bendrąsias tiesioginės paramos schemų ūkininkams pagal bendrą žemės ūkio politiką taisykles ir nustatantis tam tikras paramos schemas ūkininkams, iš dalies keičiantis Reglamentus (EB) Nr. 1290/2005, (EB) Nr. 247/2006, (EB) Nr. 378/2007 ir panaikinantis Reglamentą (EB) Nr. 1782/2003 (OL L 30, 2009, p. 16).


title: Byla C-737/19: 2019 m. spalio 7 d. Tribunal administratif de Montreuil (Prancūzija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Bank of China Limited/Ministre de l'Action et des Comptes publics

text:
               9.12.2019

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 413/33

      2019 m. spalio 7 d. Tribunal administratif de Montreuil (Prancūzija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Bank of China Limited/Ministre de l'Action et des Comptes publics
      (Byla C-737/19)
      (2019/C 413/39)
      Proceso kalba: prancūzų

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Tribunal administratif de Montreuil

         Šalys pagrindinėje byloje

         Pareiškėja: Bank of China Limited

         Atsakovas: Ministre de l'Action et des Comptes publics

         Prejudiciniai klausimai

                  1.

                  Ar 2019 m. sausio 24 d. Sprendime Morgan Stanley & Co International plc/Ministre de l’Économie et des Finances (C-165/17) pateiktos išeitys yra taikytinos tuo atveju, kai filialas valstybėje narėje, pirma, vykdo PVM apmokestinamus sandorius ir, antra, teikia paslaugas trečiojoje šalyje įsteigtai savo buveinei ir filialams?

                  2.

                  Ar tuo atveju, kai valstybėje narėje įsteigtas filialas reikalauja teisės į atskaitą, pagrįstos išlaidomis, kurių jis patyrė siekdamas teikti paslaugas savo buveinei trečiojoje šalyje, t. y. eksportuoti finansines ir banko paslaugas, apmokestinamasis asmuo gali atskaityti pridėtinės vertės mokestį taikant 169 straipsnio a arba c punktą?

                  3.

                  Jeigu į pirmąjį klausimą būtų atsakyta teigiamai, tuo atveju, kai filialas gali prašyti atskaityti PVM taikant 169 straipsnio a punktą, kokiomis sąlygomis banko sandoriai, atlikti trečiojoje šalyje įsteigtos buveinės, gali būti laikomi suteikiančiais teisę į atskaitą, jeigu jie buvo įvykdyti valstybėje narėje, kurioje patirta pridėtinės vertės mokesčiu apmokestinamų išlaidų? Jeigu į pirmąjį klausimą būtų atsakyta teigiamai, tuo atveju, kai filialas gali prašyti atskaityti PVM taikant 169 straipsnio c punktą, kokiomis sąlygomis vartotojas gali būti laikomas įsisteigusiu už Europos Sąjungos ribų, kai filialas yra Europos Sąjungoje ir kartu su buveine yra vienas juridinis asmuo?


title: Byla C-739/19: 2019 m. spalio 7 d. Supreme Court (Airija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje VK/An Bord Pleanála

text:
               9.12.2019

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 413/34

      2019 m. spalio 7 d. Supreme Court (Airija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje VK/An Bord Pleanála
      (Byla C-739/19)
      (2019/C 413/40)
      Proceso kalba: anglų

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Supreme Court

         Šalys pagrindinėje byloje

         Apeliantas: VK

         Kita apeliacinio proceso šalis: An Bord Pleanála

         Prejudiciniai klausimai

                  1.

                  Ar valstybei narei draudžiama pasinaudoti 1977 m. kovo 22 d. Direktyvos 77/249/EEB (1) su pakeitimais 5 straipsnyje numatyta galimybe nustatyti teisininkui, kuris vykdo veiklą, susijusią su kliento atstovavimu teisiniuose procesuose, reikalavimą „dirbt[i] drauge su teisininku, kuris praktikuoja atitinkamoje teismo įstaigoje“ visais atvejais, kai šalis, kuriai vizituojantis teisininkas ketina atstovauti tokiame procese, turi teisę pati sau atstovauti?

                  2.

                  Jei į pirmąjį klausimą būtų atsakyta neigiamai, į kokius veiksnius nacionalinis teismas turėtų atsižvelgti vertindamas, ar leidžiama nustatyti reikalavimą „praktikuoti drauge su“?

                  3.

                  Konkrečiai kalbant, ar nustačius šiame prašyme priimti prejudicinį sprendimą aprašytą ribotą įpareigojimą praktikuoti „drauge su“, teisininkų laisvės teikti paslaugas apribojimas būtų proporcingas ir todėl pagrįstas, atsižvelgiant į tai, kad atitinkamas viešasis interesas yra ir būtinybė apsaugoti teisinių paslaugų vartotojus, ir būtinybė užtikrinti gerą teisingumo vykdymą?

                  4.

                  Jei į trečiąjį klausimą būtų atsakyta teigiamai, ar toks požiūris taikomas visais atvejais, o, jei ne, į kokius veiksnius nacionalinis teismas turėtų atsižvelgti vertindamas, ar tokį reikalavimą galima nustatyti konkrečiu atveju?

         (1)  1977 m. kovo 22 d. Komisijos direktyva 77/249/EEB, skirta padėti teisininkams veiksmingai naudotis laisve teikti paslaugas (OL L 78, 1977, p. 17; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 6 sk., 1 t., p. 52).


title: Byla C-741/19: 2019 m. spalio 8 d. Cour d'appel de Paris (Prancūzija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Moldovos Respublika/Bendrovė Komstroy, perėmusi bendrovės Energoalians teises

text:
               9.12.2019

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 413/34

      2019 m. spalio 8 d. Cour d'appel de Paris (Prancūzija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Moldovos Respublika/Bendrovė Komstroy, perėmusi bendrovės Energoalians teises
      (Byla C-741/19)
      (2019/C 413/41)
      Proceso kalba: prancūzų

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Cour d'appel de Paris

         Šalys pagrindinėje byloje

         Apeliantė: Moldovos Respublika

         Atsakovė apeliaciniame procese: Bendrovė Komstroy, perėmusi bendrovės Energoalians teises

         Prejudiciniai klausimai

                  —

                  Ar Energetikos chartijos sutarties 1 straipsnio 6 punktas turi būti aiškinamas taip, kad su elektros energijos pardavimo sutartimi, kuri nereiškia jokio investuotojo įnašo priimančioje valstybėje, susijęs skolinis reikalavimas gali būti „investicija“, kaip ji suprantama pagal šį straipsnį?

                  —

                  Ar Energetikos chartijos sutarties 26 straipsnio 1 dalis turi būti aiškinama taip, kad susitariančiosios šalies investuotojo įgytas užsienio ekonominės veiklos vykdytojo skolinis reikalavimas yra investicija sutarties šalyse?

                  —

                  Ar Energetikos chartijos sutarties 26 straipsnio 1 dalis turi būti aiškinama taip, kad investuotojo skolinis reikalavimas, susijęs su iki priimančios valstybės sienos tiekiamos elektros energijos pardavimo sutartimi, gali būti investicija kitos susitariančiosios šalies teritorijoje, jeigu tos šalies teritorijoje investuotojas nesiverčia jokia ekonomine veikla?


title: Byla C-745/19: 2019 m. spalio 10 d. Sofiyski rayonen sad (Bulgarija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje PH, OI/„Еurobank Bulgaria“ АD

text:
               9.12.2019

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 413/35

      2019 m. spalio 10 d. Sofiyski rayonen sad (Bulgarija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje PH, OI/„Еurobank Bulgaria“ АD
      (Byla C-745/19)
      (2019/C 413/42)
      Proceso kalba: bulgarų

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Sofiyski rayonen sad

         Šalys pagrindinėje byloje

         Ieškovai: PH, OI

         Atsakovas:„Еurobank Bulgaria“ АD

         Prejudiciniai klausimai

                  1.

                  Jei paaiškėja, kad verslininko ir vartotojo sudarytos paskolos sutarties sąlyga, pagal kurią numatytas vienašališkas palūkanų normos keitimas, yra nesąžininga, ar nacionalinis teismas gali daryti prielaidą, kad sutartyje yra įtvirtintas (nepaisant priešingo susitarimo pradinėje sutartyje) toks mokėtinų palūkanų dydis, koks buvo nustatytas paskolos išmokėjimo momentu?

                  2.

                  Jei į pirmąjį klausimą būtų atsakyta neigiamai: ar, esant nesąžiningai sutarties sąlygai, pagal kurią sutartyje numatytų kintamųjų palūkanų norma apskaičiuojama taikant nesąžiningą metodą, nacionalinis teismas apskritai gali priteisti palūkanas?

                  3.

                  Kokią įtaką atsakymui į pirmuosius du klausimus turi aplinkybė, kad vykstant paskolos grąžinimui vartotojas sutiko, kad būtų taikomas palūkanų normos nustatymo metodas, kuriame nesąžiningų sąlygų nėra?


title: Byla C-787/19: 2019 m. spalio 23 d. pareikštas ieškinys byloje Europos Komisija/Austrijos Respublika

text:
               9.12.2019

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 413/36

      2019 m. spalio 23 d. pareikštas ieškinys byloje Europos Komisija/Austrijos Respublika
      (Byla C-787/19)
      (2019/C 413/43)
      Proceso kalba: vokiečių

         Šalys

         Ieškovė: Europos Komisija, atstovaujama J. Jokubauskaitės ir M. Wasmeier

         Atsakovė: Austrijos Respublika

         Ieškovės reikalavimai

      Ieškovė prašo priimti tokį sprendimą:

                  —

                  Netaikydama kelionių agentūroms skirtos pridėtinės vertės mokesčio schemos kelionių paslaugoms, teikiamomis apmokestinamiesiems asmenims, kurie jomis naudojasi verslo tikslais, ir leisdama kelionių agentūroms tiek, kiek joms taikoma ši speciali schema, nustatyti bendrai paslaugų grupių ir visų per mokestinį laikotarpį suteiktų paslaugų pridėtinės vertės mokesčio apmokestinamąją vertę, Austrijos Respublika neįvykdė įsipareigojimų pagal 2006 m. lapkričio 28 d. Tarybos direktyvos 2006/112/EB (1) dėl pridėtinės vertės mokesčio bendros sistemos 73 ir 306–310 straipsnius.

                  —

                  Priteisti iš Austrijos Respublikos bylinėjimosi išlaidas.

         Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

      Ieškovė tvirtina, kad Austrijoje numatyta kelionių paslaugų pridėtinės vertės mokesčio apskaičiavimo schema neatitinka Direktyvos 2006/112. Šios direktyvos 306–310 straipsniuose numatyta speciali schema, pagal kurią kelionių agentūrų klientui suteiktos kelionių paslaugos laikomos viena paslauga. Austrijos teisėje nuo šios schemos neleistinai nukrypstama.
      Pirma, neleistina šios specialios schemos netaikyti apmokestinamiesiems asmenims, kurie kelionių paslaugomis naudojasi verslo tikslais. Dar 2013 m. rugsėjo 26 d. Sprendime Komisija/Ispanija (C-189/11, EU:C:2013:587) Teisingumo Teismas konstatavo, kad minėta speciali schema turi būti taikoma ne tik privatiems galutiniams vartotojams, bet ir verslininkams mokesčio mokėtojams teikiamoms paslaugoms. Valstybės narės negali laisvai pasirinkti šią schemą taikyti tik privatiems galutiniams vartotojams. Tai Teisingumo Teismas dar kartą patvirtino 2018 m. vasario 18 d. Sprendime Komisija/Vokietija (C-380/16, EU:C:2018:76).
      Antra, Austrijos teisės aktuose, reglamentuojančiuose apyvartos mokestį, nustatytas apskaičiavimo metodas neatitinka Direktyvos 2006/112. Kaip nurodyta jos 73 ir 306–310 straipsniuose, turi būti atskirai nustatyta kiekvienos kelionės apmokestinamoji vertė. Austrijos teisėje vis dėlto leidžiama bendrai apskaičiuoti „paslaugų grupių“ arba visų kelionių per tam tikrą laikotarpį pelno maržą. Teisingumo Teismas pirma minėtuose sprendimuose taip pat konstatavo, kad toks bendras nustatymas neatitinka pridėtinės vertės mokesčio bendros sistemos.

         (1)  OL L 347, 2006, p. 1.


title: Byla T-586/14 RENV: 2019 m. rugsėjo 24 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Xinyi PV Products (Anhui) Holdings/Komisija (Dempingas – Iš Kinijos importuojamas soliarinis stiklas – Reglamento (EB) 1225/2009 2 straipsnio 7 dalies b ir c punktai (dabar – Reglamento (ES) 2016/1036 2 straipsnio 7 dalies b ir c punktai) – Rinkos ekonomikos sąlygomis veikiančios įmonės statusas – Sąvoka „dideli iškraipymai, likę iš ankstesnės planinės ekonomikos sistemos“ – Mokesčių paskatos – Akivaizdi vertinimo klaida)

text:
               9.12.2019

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 413/38

      2019 m. rugsėjo 24 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje
      Xinyi PV Products (Anhui) Holdings/Komisija
      (Byla T-586/14 RENV) (1)

      (Dempingas - Iš Kinijos importuojamas soliarinis stiklas - Reglamento (EB) 1225/2009 2 straipsnio 7 dalies b ir c punktai (dabar – Reglamento (ES) 2016/1036 2 straipsnio 7 dalies b ir c punktai) - Rinkos ekonomikos sąlygomis veikiančios įmonės statusas - Sąvoka „dideli iškraipymai, likę iš ankstesnės planinės ekonomikos sistemos“ - Mokesčių paskatos - Akivaizdi vertinimo klaida)
      (2019/C 413/45)
      Proceso kalba: anglų

         Šalys

         Ieškovė: Xinyi PV Products (Anhui) Holdings (Anhui, Kinija), atstovaujama advokato Y. Melin

         Atsakovė: Europos Komisija, atstovaujama L. Flynn ir T. Maxian Rusche

         Atsakovės pusėje į bylą įstojusi šalis: GMB Glasmanufaktur Brandenburg GmbH (Černicas, Vokietija), atstovaujama advokato R. MacLean

         Dalykas

      SESV 263 straipsniu grindžiamas prašymas panaikinti 2014 m. gegužės 13 d. Komisijos įgyvendinimo reglamentą (ES) Nr. 470/2014, kuriuo importuojamam Kinijos Liaudies Respublikos kilmės soliariniam stiklui nustatomas galutinis antidempingo muitas ir jam nustatytas laikinojo muito galutinis surinkimas (OL L 142, 2014, p. 1, klaidų ištaisymas OL L 253, 2014, p. 4).

         Rezoliucinė dalis

                  1.

                  Panaikinti 2014 m. gegužės 13 d. Komisijos įgyvendinimo reglamentą (ES) Nr. 470/2014, kuriuo importuojamam Kinijos Liaudies Respublikos kilmės soliariniam stiklui nustatomas galutinis antidempingo muitas ir jam nustatyto laikinojo muito galutinis surinkimas.

                  2.

                  Europos Komisija, be savo bylinėjimosi išlaidų, padengia Xinyi PV Products (Anhui) Holdings Ltd bylinėjimosi išlaidas, išskyrus tas, kurios susijusios su įstojimu į bylą.

                  3.

                  GMB Glasmanufaktur Brandenburg GmbH, be savo bylinėjimosi išlaidų, padengia Xinyi PV Products (Anhui) Holdings išlaidas, susijusias su jos įstojimu bylą.

         (1)  OL C 372, 2014 10 20.


title: Bylos T-755/15 ir T-759/15: 2019 m. rugsėjo 24 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Liuksemburgas ir Fiat Chrysler Finance Europe/Komisija (Valstybės pagalba – Liuksemburgo teikiama pagalba – Sprendimas, kuriuo pagalba pripažinta nesuderinama su vidaus rinka ir neteisėta ir kuriuo nurodyta ją susigrąžinti – Išankstinis sprendimas (tax ruling) – Pranašumas – Įprastų rinkos sąlygų principas – Atrankinis pobūdis – Prezumpcija – Konkurencijos apribojimas – Susigrąžinimas)

text:
               9.12.2019

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 413/39

      2019 m. rugsėjo 24 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Liuksemburgas ir Fiat Chrysler Finance Europe/Komisija
      (Bylos T-755/15 ir T-759/15) (1)

      (Valstybės pagalba - Liuksemburgo teikiama pagalba - Sprendimas, kuriuo pagalba pripažinta nesuderinama su vidaus rinka ir neteisėta ir kuriuo nurodyta ją susigrąžinti - Išankstinis sprendimas (tax ruling) - Pranašumas - Įprastų rinkos sąlygų principas - Atrankinis pobūdis - Prezumpcija - Konkurencijos apribojimas - Susigrąžinimas)
      (2019/C 413/46)
      Proceso kalbos: prancūzų ir anglų

         Šalys

         Ieškovė byloje T-755/15: Liuksemburgo Didžioji Hercogystė, iš pradžių atstovaujama D. Holderer ir T. Uri, vėliau – T. Uri, iš pradžių padedamų advokatų D. Waelbroeck, S. Naudin ir A. Steichen, vėliau – D. Waelbroeck ir A. Steichen

         Ieškovė byloje T-759/15: Fiat Chrysler Finance Europe (Liuksemburgas, Liuksemburgas), atstovaujama solisitoriaus J. Rodríguez, advokatų G. Maisto ir M. Engel

         Atsakovė: Europos Komisija, atstovaujama P.-J. Loewenthal ir B. Stromsky

         Ieškovių pusėje į bylą įstojusi šalis: Airija, atstovaujama byloje T-755/15: iš pradžių – E. Creedon, G. Hodge ir A. Joyce, vėliau – G. Hodge, M. Browne ir A. Joyce, ir galiausiai – A. Joyce ir J. Quaney, padedamų SC P. Gallagher, M. Collins, baristerių B. Doherty ir S. Kingston, ir byloje T-759/15: iš pradžių – E. Creedon, G. Hodge, K. Duggan ir A. Joyce, vėliau – G. Hodge, K. Duggan, M. Browne ir A. Joyce, ir galiausiai – A. Joyce ir J. Quaney, padedamų SC M. Collins, P. Gallagher, baristerių S. Kingston ir B. Doherty

         Dalykas

      Pagal SESV 263 straipsnį pateikti prašymai panaikinti 2015 m. spalio 21 d. Komisijos sprendimą (ES) 2016/2326 dėl valstybės pagalbos SA.38375 (2014/C, ex 2014/NN), kurią Liuksemburgas suteikė bendrovei „Fiat“ (OL L 351, 2016, p. 1).

         Rezoliucinė dalis

                  1.

                  Sujungti bylas T-755/15 ir T-759/15 tam, kad būtų priimtas šis sprendimas.

                  2.

                  Atmesti ieškinius.

                  3.

                  Liuksemburgo Didžioji Hercogystė padengia savo ir Europos Komisijos byloje T-755/15 patirtas bylinėjimosi išlaidas.

                  4.

                  Fiat Chrysler Finance Europe padengia savo ir Europos Komisijos byloje T-759/15 patirtas bylinėjimosi išlaidas.

                  5.

                  Airija padengia savo bylinėjimosi išlaidas.

         (1)  OL C 59, 2016 2 15.


title: Bylos T-760/15 ir T-636/16: 2019 m. rugsėjo 24 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Nyderlandai ir kt./Komisija (Valstybės pagalba – Nyderlandų suteikta pagalba – Sprendimas, kuriuo pagalba pripažinta nesuderinama su vidaus rinka ir neteisėta ir kuriuo nurodyta ją susigrąžinti – Galutinis išankstinis sprendimas (tax ruling) – Perkėlimo kaina – Mokesčių bazės apskaičiavimas – Įprastų rinkos sąlygų principas – Pranašumas – Referencinė sistema – Valstybių narių mokestinė ir procedūrinė autonomija)

text:
               9.12.2019

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 413/40

      2019 m. rugsėjo 24 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Nyderlandai ir kt./Komisija
      (Bylos T-760/15 ir T-636/16) (1)

      (Valstybės pagalba - Nyderlandų suteikta pagalba - Sprendimas, kuriuo pagalba pripažinta nesuderinama su vidaus rinka ir neteisėta ir kuriuo nurodyta ją susigrąžinti - Galutinis išankstinis sprendimas (tax ruling) - Perkėlimo kaina - Mokesčių bazės apskaičiavimas - Įprastų rinkos sąlygų principas - Pranašumas - Referencinė sistema - Valstybių narių mokestinė ir procedūrinė autonomija)
      (2019/C 413/47)
      Proceso kalba: anglų

         Šalys

         Ieškovė byloje T-760/15: Nyderlandų Karalystė, atstovaujama iš pradžių M. Bulterman, B. Koopman, M. de Ree ir M. Noort, vėliau M. Bulterman, M. de Ree ir M. Noort

         Ieškovės byloje T-636/16: Starbucks Corp. (Sietlas, Vašingtonas, Jungtinės Valstijos), Starbucks Manufacturing Emea BV (Amsterdamas, Nyderlandai), atstovaujamos advokatų S. Verschuur, M. Petite ir M. Stroungi

         Atsakovė: Europos Komisija, atstovaujama byloje T-760/15: iš pradžių P-J. Loewenthal ir B. Stromsky, vėliau P-J. Loewenthal ir F. Tomat, o byloje T-636/16: P-J. Loewenthal ir F. Tomat

         Ieškovės pusėje į bylą T-760/15 įstojusi šalis: Airija, iš pradžių atstovaujama E. Creedon, G. Hodge, K. Duggan ir A. Joyce, vėliau – G. Hodge, A. Joyce, K. Duggan, M. Browne ir J. Quaney, padedamų SC M. Collins, P. Gallagher, ir baristerių B. Doherty ir S. Kingston

         Dalykas

      Pagal SESV 263 straipsnį pateikti prašymai panaikinti 2015 m. spalio 21 d. Komisijos sprendimą (ES) 2017/502 dėl valstybės pagalbos SA.38374 (2014/C ex 2014/NN), kurią Nyderlandai suteikė bendrovei „Starbucks“ (OL L 83, 2017, p. 38).

         Rezoliucinė dalis

                  1.

                  Sujungti bylas T-760/15 ir T-636/16 tam, kad būtų priimtas šis sprendimas.

                  2.

                  Panaikinti 2015 m. spalio 21 d. Komisijos sprendimą (ES) 2017/502 dėl valstybės pagalbos SA.38374 (2014/C ex 2014/NN), kurią Nyderlandai suteikė bendrovei „Starbucks“.

                  3.

                  Europos Komisija padengia savo, Nyderlandų Karalystės, Starbucks Corp. ir Starbucks Manufacturing Emea BV patirtas bylinėjimosi išlaidas.

                  4.

                  Airija padengia savo bylinėjimosi išlaidas.

         (1)  OL C 59, 2016 2 15.


title: Byla T-105/17: 2019 m. rugsėjo 24 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje HSBC Holdings ir kt./Komisija (Konkurencija – Karteliai – Palūkanų, išreikštų eurais, išvestinių priemonių sektorius – Sprendimas, kuriuo konstatuojamas SESV 101 straipsnio ir EEE susitarimo 53 straipsnio pažeidimas – Manipuliavimas tarpbankinėmis referencinėmis normomis Euribor – Keitimasis konfidencialia informacija – Konkurencijos ribojimas dėl tikslo – Vienas ir tęstinis pažeidimas – Baudos – Bazinis dydis – Pardavimų vertė – Reglamento Nr. 1/2003 23 straipsnio 2 dalis – Pareiga motyvuoti)

text:
               9.12.2019

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 413/41

      2019 m. rugsėjo 24 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje HSBC Holdings ir kt./Komisija
      (Byla T-105/17) (1)

      (Konkurencija - Karteliai - Palūkanų, išreikštų eurais, išvestinių priemonių sektorius - Sprendimas, kuriuo konstatuojamas SESV 101 straipsnio ir EEE susitarimo 53 straipsnio pažeidimas - Manipuliavimas tarpbankinėmis referencinėmis normomis Euribor - Keitimasis konfidencialia informacija - Konkurencijos ribojimas dėl tikslo - Vienas ir tęstinis pažeidimas - Baudos - Bazinis dydis - Pardavimų vertė - Reglamento Nr. 1/2003 23 straipsnio 2 dalis - Pareiga motyvuoti)
      (2019/C 413/48)
      Proceso kalba: anglų

         Šalys

         Ieškovės: HSBC Holdings plc (Londonas, Jungtinė Karalystė), HSBC Bank plc (Londonas), HSBC France (Paryžius, Prancūzija) (Londonas, Jungtinė Karalystė), atstovaujamos QC K. Bacon, baristerio D. Bailey, solisitoriaus M. Simpson, advokatų Y. Anselin ir C.Angeli

         Atsakovė: Europos Komisija, atstovaujama M. Farley, B. Mongin ir F. van Schaik, padedamų baristerio B. Lask

         Dalykas

      SESV 263 straipsniu grindžiamas prašymas, kuriuo siekiama, pirma, iš dalies panaikinti 2016 m. gruodžio 7 d. Komisijos sprendimą C (2016) 8530 final, susijusį su SESV 101 straipsnio ir EEE susitarimo 53 straipsnio taikymo procedūra (byla AT.39914 – Euro Interest Rate Derivatives) ir, antra, pakeisti ieškovėms skirtos baudos dydį.

         Rezoliucinė dalis

                  1.

                  Panaikinti 2016 m. gruodžio 7 d. Sprendimo C (2016) 8530 final, susijusio su SESV 101 straipsnio ir EEE susitarimo 53 straipsnio taikymo procedūra (byla AT.39914 – Euro Interest Rate Derivatives), 2 straipsnio b punktą.

                  2.

                  Atmesti likusią ieškinio dalį.

                  3.

                  HSBC Holdings plc, HSBC Bank plc ir HSBC France padengia savo bylinėjimosi išlaidas.

                  4.

                  Europos Komisija padengia savo bylinėjimosi išlaidas.

         (1)  OL C 112, 2017 4 10.


title: Byla T-628/18: 2019 m. spalio 17 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje E.I. Papadopoulos/EUIPO – Europastry (fripan VIENNOISERIE CAPRICE Pur Beurre) (Europos Sąjungos prekių ženklas – Protesto procedūra – Vaizdinio Europos Sąjungos prekių ženklo „fripan VIENNOISERIE CAPRICE Pur Beurre“ paraiška – Ankstesnis vaizdinis Europos Sąjungos prekių ženklas „Caprice“ – Santykinis atmetimo pagrindas – Galimybė supainioti – Reglamento (EB) Nr. 207/2009 8 straipsnio 1 dalies b punktas (dabar – Reglamento (ES) 2017/1001 8 straipsnio 1 dalies b punktas))

text:
               23.12.2019

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 432/50

      2019 m. spalio 17 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje E.I. Papadopoulos/EUIPO – Europastry (fripan VIENNOISERIE CAPRICE Pur Beurre)
      (Byla T-628/18) (1)

      (Europos Sąjungos prekių ženklas - Protesto procedūra - Vaizdinio Europos Sąjungos prekių ženklo „fripan VIENNOISERIE CAPRICE Pur Beurre“ paraiška - Ankstesnis vaizdinis Europos Sąjungos prekių ženklas „Caprice“ - Santykinis atmetimo pagrindas - Galimybė supainioti - Reglamento (EB) Nr. 207/2009 8 straipsnio 1 dalies b punktas (dabar - Reglamento (ES) 2017/1001 8 straipsnio 1 dalies b punktas))
      (2019/C 432/58)
      Proceso kalba: anglų

         Šalys

         Ieškovė: Viomichania mpiskoton kai eidon diatrofis E.I. Papadopoulos SA (Moschato-Tavros, Graikija), atstovaujama advokatų C. Chrysanthis, P. V. Chardalia ir A. Vasilogamvrou

         Atsakovė: Europos Sąjungos intelektinės nuosavybės tarnyba, atstovaujama L. Lapinskaitės, S. Palmero Cabezas ir H. O’Neill

         Kita procedūros EUIPO apeliacinėje taryboje šalis, įstojusi į bylą Bendrajame Teisme: Europastry, SA (Sant Kugat del Valjesas, Ispanija), atstovaujama advokato L. Estropá Navarro

         Dalykas

      Ieškinys dėl 2018 m. rugpjūčio 8 d. EUIPO penktosios apeliacinės tarybos sprendimo (byla R 493/2018-5), susijusio su protesto procedūra tarp Viomichania mpiskoton kai eidon diatrofis E.I. Papadopoulos ir Europastry.

         Rezoliucinė dalis

                  1.

                  Atmesti ieškinį.

                  2.

                  Priteisti iš Viomichania mpiskoton kai eidon diatrofis E. I. Papadopoulos SA bylinėjimosi išlaidas.

         (1)  OL C 455, 2018 12 17.


title: Byla T-764/19: 2019 m. lapkričio 8 d. pareikštas ieškinys byloje Keller Holdings/Komisija

text:
               10.2.2020

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 45/40

      2019 m. lapkričio 8 d. pareikštas ieškinys byloje Keller Holdings/Komisija
      (Byla T-764/19)
      (2020/C 45/38)
      Proceso kalba: anglų

         Šalys

         Ieškovė: Keller Holdings Ltd (Londonas, Jungtinė Karalystė), atstovaujama solisitorių M. Whitehouse ir P. Halford

         Atsakovė: Europos Komisija

         Reikalavimai

      Ieškovė Bendrojo Teismo prašo:

                  —

                  panaikinti 2019 m. balandžio 2 d. Komisijos sprendimą (ES) 2019/1352 dėl valstybės pagalbos SA.44896, kurią Jungtinė Karalystė suteikė dėl kontroliuojamųjų užsienio bendrovių grupės finansavimo išimties (OL L 216, 2019, p. 1),

                  —

                  nepatenkinus šio reikalavimo, panaikinti ginčijamo sprendimo 2 straipsnį tiek, kiek jis pažeidžia ieškovės įsisteigimo laisvę, numatytą SESV 49 straipsnyje, ir

                  —

                  priteisti iš Komisijos ieškovės patirtas bylinėjimosi išlaidas.

         Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

      Grįsdama ieškinį ieškovė remiasi vienuolika pagrindų.

                  1.

                  Pirmasis ieškinio pagrindas grindžiamas tuo, kad Komisija padarė teisės ir (arba) akivaizdžią vertinimo klaidą, nuspręsdama, kad grupės finansavimo išimties schema (toliau – ginčijama priemonė) suteikė ekonominį pranašumą pagal SESV 107 straipsnio 1 dalies prasmę ir apimtį.

                  2.

                  Antrasis ieškinio pagrindas grindžiamas tuo, kad Komisija padarė teisės ir (arba) akivaizdžią vertinimo klaidą, nurodydama atskaitos sistemą atrankumo analizei atlikti.

                  3.

                  Trečiasis ieškinio pagrindas grindžiamas tuo, kad Komisija padarė teisės ir (arba) akivaizdžias vertinimo klaidas, neteisingai ar nekompetentingai nurodydama bei neteisingai suprasdama savo pasirinktos atskaitos sistemos atitinkamus tikslus.

                  4.

                  Ketvirtasis ieškinio pagrindas grindžiamas tuo, kad Komisija padarė teisės ir (arba) akivaizdžias vertinimo klaidas, nustatydama, kad ginčijama priemonė lemia nukrypimą nuo jos pasirinktos atskaitos sistemos.

                  5.

                  Penktasis ieškinio pagrindas grindžiamas tuo, kad Komisija padarė teisės ir (arba) akivaizdžias vertinimo klaidas, neteisingai nustatydama, kad ginčijama priemonė yra prima facie atrankioji, klaidingai nurodydama, kad faktiškai ir teisiškai panašiose situacijose bendrovės buvo vertinamos skirtingai.

                  6.

                  Šeštasis ieškinio pagrindas grindžiamas tuo, kad Komisija padarė teisės klaidą ginčijamos priemonės atrankumo vertinime remdamasi Tarybos direktyva (ES) 2016/1164 (1), kuomet šis dokumentas įsigaliojo tik po to, kai Komisija nusprendė, kad ginčijama priemonė yra valstybės pagalba.

                  7.

                  Septintasis ieškinio pagrindas grindžiamas tuo, kad ginčijamas sprendimas parodo Komisijos piktnaudžiavimą įgaliojimais prieš JK fiskalinį suverenitetą.

                  8.

                  Aštuntasis ieškinio pagrindas grindžiamas tuo, kad Komisija padarė akivaizdžias vertinimo klaidas, nes nusprendė, kad tariama leidžianti nukrypti nuostata nėra pagrįsta remiantis ne prekybos finansinės veiklos pelno iš reikalavimus atitinkančių paskolos santykių, kuris prima facie patenka į Taxation (International and Other Provisions) Act 2010 [2010 m. Apmokestinimo įstatymas (tarptautinės ir kitos nuostatos)] 371EB straipsnio „JK veikla“ taikymo sritį, apmokestinimu. Dėl „reikalavimus atitinkančių išteklių“ ir „suderintų palūkanų“ išimties, Komisijos sprendime nepateikta arba pateikta nepakankamai išimties pagrįstumo motyvų.

                  9.

                  Devintasis ieškinio pagrindas grindžiamas tuo, kad Komisija pažeidė SESV 108 straipsnio 2 dalį, Reglamento (ES) 2015/1589 (2) 6 straipsnį ir gero administravimo pareigą, įtvirtintą Pagrindinių teisių chartijos 41 straipsnyje. Konkrečiai, sprendime pradėti procedūrą Komisija nenurodė turėjusi abejonių dėl to, ar pagrįstas „75 % atleidimas nuo mokesčių“ pagal Taxation (International and Other Provisions) Act 2010 [2010 m. Apmokestinimo įstatymas (tarptautinės ir kitos nuostatos)] 371ID straipsnį, tam, kad išvengtų praktinių sunkumų įvykdyti vadovaujančių asmenų funkcijų analizę, susijusią su skolinimo veikla grupės viduje, tokių kaip suteikti tinkamą galimybę suinteresuotoms šalims pareikšti savo nuomonę šiuo klausimu; vykdydama tyrimą Komisija nepasiūlė suinteresuotoms šalims pateikti nuomonę šiuo klausimu, o ginčijamame sprendime nusprendė neatsižvelgti į nuomonę, kurią šiuo klausimu suinteresuotos šalys visgi pateikė. Atsižvelgiant į tai, ginčijamas sprendimas yra niekinis.

                  10.

                  Dešimtasis ieškinio pagrindas grindžiamas tuo, kad Komisija padarė teisės klaidą nuspręsdama, kad JK bendrovės apmokestinimas dėl užsienio patronuojamųjų bendrovių pelno, „atsižvelgiant į šalyje esantį turtą ir vykdomą veiklą“, nelaikomas įsisteigimo laisvės apribojimu ir kad ginčijama priemonė nereikalinga Sutarties laisvių laikymuisi užtikrinti.
                  Grįsdama ieškinį dėl alternatyvaus reikalavimo panaikinti ginčijamo sprendimo 2 straipsnį ieškovė remiasi šiuo pagrindu:

                  11.

                  Vienuoliktasis ieškinio pagrindas grindžiamas tuo, kad net jeigu ginčijama priemonė yra valstybės pagalbos schema (o tai yra neigiama), Komisija padarė teisės klaidą nuspręsdama, kad pagalbos susigrąžinimas nepažeis pagrindinių ES teisės principų, ir nurodydama vykdyti susigrąžinimą, nepaisant to, ar kontroliuojamųjų užsienio bendrovių įsteigimas ir paskolų grupei priklausančioms užsienyje įsteigtoms bendrovėms suteikimas iš tikrųjų yra įsisteigimo laisvės ar laisvo kapitalo judėjimo įgyvendinimas. Konkrečiai šioje byloje pagalbos susigrąžinimas pažeistų ieškovės įsisteigimo laisvę, įtvirtintą SESV 49 straipsnyje, ir laisvą kapitalo judėjimą, įtvirtintą SESV 63 straipsnyje. Dėl šio pažeidimo ginčijamo sprendimo 2 straipsnyje esantis nurodymas susigrąžinti turi būti panaikintas.

         (1)  2016 m. liepos 12 d. Tarybos direktyva (ES) 2016/1164, kuria nustatomos kovos su mokesčių vengimo praktika, tiesiogiai veikiančia vidaus rinkos veikimą, taisyklės (OL L 193, 2016, p. 1).

         (2)  2015 m. liepos 13 d. Tarybos reglamentas (ES) 2015/1589, nustatantis išsamias Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo 108 straipsnio taikymo taisykles (OL L 248, 2015, p. 9; klaidų ištaisymas OL L 186, 2017, p. 17).


title: Byla T-778/19: 2019 m. lapkričio 12 d. pareikštas ieškinys byloje RDI Reit/Komisija

text:
               10.2.2020

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 45/60

      2019 m. lapkričio 12 d. pareikštas ieškinys byloje RDI Reit/Komisija
      (Byla T-778/19)
      (2020/C 45/51)
      Proceso kalba: anglų

         Šalys

         Ieškovė: RDI Reit plc (Londonas, Jungtinė Karalystė), atstovaujama baristerio C. McDonnell, solsisitoriaus B. Goren, advokato M. Peristeraki ir solisitoriaus K. Desai

         Atsakovė: Europos Komisija

         Reikalavimai

      Ieškovė Bendrojo Teismo prašo:

                  —

                  pripažinti, kad nebuvo neteisėtos valstybės pagalbos, panaikinti 2019 m. balandžio 2 d. Sprendimo C(2019) 2526 final dėl valstybės pagalbos SA.44896, kurią Jungtinė Karalystė suteikė dėl kontroliuojamųjų užsienio bendrovių grupės finansavimo išimties, 1 straipsnį, tiek, kiek pagal jį nuspręsta, kad būta neteisėtos valstybės pagalbos, ir panaikinti JK reikalavimą susigrąžinti tariamai neteisėtą valstybės pagalbą, kurią gavo ieškovės šiuo pagrindu (ginčijamo sprendimo 2 ir 3 straipsniai),

                  —

                  papildomai panaikinti ginčijamo sprendimo 2 ir 3 straipsnius tiek, kiek pagal juos reikalaujama iš JK susigrąžinti iš ieškovės tariamą valstybės pagalbą, ir

                  —

                  bet kuriuo atveju priteisti iš Komisijos ieškovės bylinėjimosi išlaidas.

         Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

      Grįsdama ieškinį ieškovė remiasi devyniais pagrindais.

                  1.

                  Pirmasis ieškinio pagrindas grindžiamas tuo, kad Komisija nesupranta JK kontroliuojamųjų užsienio bendrovių (KUB) taisyklių konteksto, tikslo ir veikimo, kiek tai susiję su ne prekybos finansinės veiklos pelno vertinimu. Komisijos išvados ginčijamame sprendime yra pagrįstos keliomis akivaizdžiomis klaidomis. Konkrečiai kalbant, padarė akivaizdžių klaidų suprasdama JK bendrą mokesčių sistemą, KUB sistemos tikslus, specialią grupės finansavimo atleidimo nuo mokesčio apimtį ir tinkamos paskolos santykių apibrėžimą.

                  2.

                  Antrasis ieškinio pagrindas grindžiamas tuo, kad Komisija neteisingai grupės finansavimo atleidimą nuo mokesčio laiko atleidimu nuo mokesčio ir todėl pranašumu. Ne prekybos finansinės veiklos pelno atveju grupės finansavimo atleidimas nuo mokesčio yra naštos paskirstymo nuostata ir iš dalies apriboja KUB taisykles, bet nėra atrankinis pranašumas. Komisija nepateikė skaičiais pagrįstos analizės įrodyti, kad tai yra pranašumas; todėl nesant pagrįstų įrodymų, kad aptariama priemonė yra pranašumas, ginčijamas sprendimas negali būti paliktas galioti.

                  3.

                  Trečiasis ieškinio pagrindas grindžiamas tuo, kad Komisija neteisingai nustatė referencinį pagrindą KUB taisyklių poveikiui įvertinti ir neteisingai nustatė, kad KUB taisyklės yra atskira taisyklių grupė bendroje JK pelno mokesčio sistemoje. Komisija neteisingai suprato KUB taisyklių tikslą ir atsisakė atsižvelgti į JK turimą diskreciją.

                  4.

                  Ketvirtasis ieškinio pagrindas grindžiamas tuo, kad Komisija padarė akivaizdžių klaidų valstybės pagalbos analizėje ir neteisingai taikė kriterijus palyginamumo klausimais. Komisija nepripažino, kad JK mokesčių bazei kyla skirtinga rizika, kai skolinama JK apmokestinamos grupės viduje ir kai skolinama ne JK apmokestinamos grupės viduje, ir nepagrįstai nusprendė, kad skolinimas grupės viduje yra panašus į trečiųjų šalių skolinimą.

                  5.

                  Penktasis ieškinio pagrindas grindžiamas tuo, kad net darant prielaidą, jog prima facie KUB taisyklės yra valstybės pagalba, kaip tai suprantama pagal SESV 107 straipsnio 1 dalį, ginčijamame sprendime neteisingai padaryta išvada, kad nėra pateisinančių pagrindų, galinčių pagrįsti aptariamų priemonių suderinamumą su Sąjungos valstybės pagalbos taisyklėmis. Be to, ginčijamas sprendimas yra neracionalus ir dviprasmis, nes nors Komisija teisingai padarė išvadą, kad Taxation (International and Other Provisions) Act 2010 9 skyriaus 9A straipsnis yra pateisinamas, kai vienintelis pagrindas taikyti KUB mokestį pagal 5 skyrių būtų „JK susijusio kapitalo“ testas, tačiau remdamasi tuo, kad tai labai sudėtinga įgyvendinti praktiškai, ir be jokių pagrįstų priežasčių Komisija nurodė, kad 9 skyrius niekada nėra pateisinamas, kai reikšmingų žmonių funkcijų testas lemtų KUB mokesčio taikymą pagal 5 skyrių. Iš tiesų, reikšmingų žmonių funkcijų testą yra labai sudėtinga taikyti praktiškai, todėl Komisija turėjo padaryti išvadą, kad 9 skyrius yra pateisinamas šio testo atveju taip pat, ir todėl turėjo nuspręsti, kad nėra valstybės pagalbos.

                  6.

                  Šeštasis ieškinio pagrindas grindžiamas tuo, kad jei ginčijamas sprendimas bus paliktas galioti, tariamas valstybės pagalbos susigrąžinimas iš ieškovės pažeis Sąjungos teisės pagrindinius principus, įskaitant įsisteigimo laisvę ir laisvą paslaugų teikimą, turint omenyje, kad ieškovės atveju KUB yra įsteigtos kitose valstybėse narėse.

                  7.

                  Septintasis ieškinio pagrindas grindžiamas tuo, kad nurodymas susigrąžinti pagalbą yra be pagrindo ir prieštarauja Sąjungos pagrindiniams principams.

                  8.

                  Aštuntasis ieškinio pagrindas grindžiamas tuo, kad Komisija nepateikė pagrįstų priežasčių esminiams ginčijamo sprendimo elementams, pavyzdžiui, išvadai, kad KUB mokestis pagal 5 skyrių galėtų būti taikomas remiantis reikšmingų žmonių funkcijų testu be jokių sunkumų ir neproporcingos naštos.

                  9.

                  Devintasis ieškinio pagrindas grindžiamas tuo, kad ginčijamu sprendimu taip pat pažeidžiamas gero administravimo principas, pagal kurį reikalaujama, kad Komisijos administracinės procedūros būtų skaidrios ir numanomos ir kad sprendimai būtų priimti per protingą laiką. Nepagrįsta tai, kad Komisija priėmė sprendimą pradėti tyrimą po ketverių metų šioje byloje ir priėmė sprendimą po šešerių metų įsigaliojus ginčijamai priemonei.


title: Byla T-779/19: 2019 m. lapkričio 12 d. pareikštas ieškinys byloje Ashtead Financing/Komisija

text:
               10.2.2020

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 45/62

      2019 m. lapkričio 12 d. pareikštas ieškinys byloje Ashtead Financing/Komisija
      (Byla T-779/19)
      (2020/C 45/52)
      Proceso kalba: anglų

         Šalys

         Ieškovė: Ashtead Financing Ltd (Londonas, Jungtinė Karalystė), atstovaujama solisitorių M. Whitehouse ir P. Halford

         Atsakovė: Europos Komisija

         Reikalavimai

      Ieškovė Bendrojo Teismo prašo:

                  —

                  panaikinti ginčijamą 2019 m. balandžio 2 d. Sprendimą (ES) 2019/1352 dėl valstybės pagalbos SA.44896, kurią Jungtinė Karalystė suteikė dėl kontroliuojamųjų užsienio bendrovių grupės finansavimo išimties (OL L 216, 2019, p. 1),

                  —

                  nepatenkinus šio reikalavimo, panaikinti ginčijamo sprendimo 2 straipsnį tiek, kiek jis pažeidžia ieškovės įsisteigimo laisvę, numatytą SESV 49 straipsnyje, ir

                  —

                  priteisti iš Komisijos ieškovės patirtas bylinėjimosi išlaidas.

         Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

      Grįsdama ieškinį ieškovė remiasi vienuolika pagrindų.

                  1.

                  Pirmasis ieškinio pagrindas grindžiamas tuo, kad Komisija padarė teisės ir (arba) akivaizdžią vertinimo klaidą, nuspręsdama, kad grupės finansavimo išimties schema (toliau – ginčijama priemonė) suteikė ekonominį pranašumą pagal SESV 107 straipsnio 1 dalies prasmę ir apimtį.

                  2.

                  Antrasis ieškinio pagrindas grindžiamas tuo, kad Komisija padarė teisės ir (arba) akivaizdžią vertinimo klaidą, nurodydama atskaitos sistemą atrankumo analizei atlikti.

                  3.

                  Trečiasis ieškinio pagrindas grindžiamas tuo, kad Komisija padarė teisės ir (arba) akivaizdžias vertinimo klaidas, neteisingai ar nekompetentingai nurodydama bei neteisingai suprasdama savo pasirinktos atskaitos sistemos atitinkamus tikslus.

                  4.

                  Ketvirtasis ieškinio pagrindas grindžiamas tuo, kad Komisija padarė teisės ir (arba) akivaizdžias vertinimo klaidas, nustatydama, kad ginčijama priemonė lemia nukrypimą nuo jos pasirinktos atskaitos sistemos.

                  5.

                  Penktasis ieškinio pagrindas grindžiamas tuo, kad Komisija padarė teisės ir (arba) akivaizdžias vertinimo klaidas, neteisingai nustatydama, kad ginčijama priemonė yra prima facie atrankioji, klaidingai nurodydama, kad faktiškai ir teisiškai panašiose situacijose bendrovės buvo vertinamos skirtingai.

                  6.

                  Šeštasis ieškinio pagrindas grindžiamas tuo, kad Komisija padarė teisės klaidą ginčijamos priemonės atrankumo vertinime remdamasi Tarybos direktyva (ES) 2016/1164 (1), kuomet šis dokumentas įsigaliojo tik po to, kai Komisija nusprendė, kad ginčijama priemonė yra valstybės pagalba.

                  7.

                  Septintasis ieškinio pagrindas grindžiamas tuo, kad ginčijamas sprendimas parodo Komisijos piktnaudžiavimą įgaliojimais prieš JK fiskalinį suverenitetą.

                  8.

                  Aštuntasis ieškinio pagrindas grindžiamas tuo, kad Komisija padarė akivaizdžias vertinimo klaidas, nes nusprendė, kad tariama leidžianti nukrypti nuostata nėra pagrįsta remiantis ne prekybos finansinės veiklos pelno iš reikalavimus atitinkančių paskolos santykių, kuris prima facie patenka į Taxation (International and Other Provisions) Act 2010 [2010 m. Apmokestinimo įstatymas (tarptautinės ir kitos nuostatos)] 371EB straipsnio „JK veikla“ taikymo sritį, apmokestinimu. Dėl „reikalavimus atitinkančių išteklių“ ir „suderintų palūkanų“ išimties, Komisijos sprendime nepateikta arba pateikta nepakankamai išimties pagrįstumo motyvų.

                  9.

                  Devintasis ieškinio pagrindas grindžiamas tuo, kad Komisija pažeidė SESV 108 straipsnio 2 dalį, Reglamento (ES) 2015/1589 (2) 6 straipsnį ir gero administravimo pareigą, įtvirtintą Pagrindinių teisių chartijos 41 straipsnyje. Konkrečiai, sprendime pradėti procedūrą Komisija nenurodė turėjusi abejonių dėl to, ar pagrįstas „75 % atleidimas nuo mokesčių“ pagal Taxation (International and Other Provisions) Act 2010 [2010 m. Apmokestinimo įstatymas (tarptautinės ir kitos nuostatos)] 371ID straipsnį, tam, kad išvengtų praktinių sunkumų įvykdyti vadovaujančių asmenų funkcijų analizę, susijusią su skolinimo veikla grupės viduje, tokių kaip suteikti tinkamą galimybę suinteresuotoms šalims pareikšti savo nuomonę šiuo klausimu; vykdydama tyrimą Komisija nepasiūlė suinteresuotoms šalims pateikti nuomonę šiuo klausimu, o ginčijamame sprendime nusprendė neatsižvelgti į nuomonę, kurią šiuo klausimu suinteresuotos šalys visgi pateikė. Atsižvelgiant į tai, ginčijamas sprendimas yra niekinis.

                  10.

                  Dešimtasis ieškinio pagrindas grindžiamas tuo, kad Komisija padarė teisės klaidą nuspręsdama, kad JK bendrovės apmokestinimas dėl užsienio patronuojamųjų bendrovių pelno, „atsižvelgiant į šalyje esantį turtą ir vykdomą veiklą“, nelaikomas įsisteigimo laisvės apribojimu ir kad ginčijama priemonė nereikalinga Sutarties laisvių laikymosi užtikrinimui.
                  Grįsdama ieškinį dėl alternatyvaus reikalavimo panaikinti ginčijamo sprendimo 2 straipsnį ieškovė remiasi šiuo pagrindu:

                  11.

                  Vienuoliktasis ieškinio pagrindas grindžiamas tuo, kad net jeigu ginčijama priemonė yra valstybės pagalbos schema (o tai yra neigiama), Komisija padarė teisės klaidą nuspręsdama, kad pagalbos susigrąžinimas nepažeis pagrindinių ES teisės principų, ir nurodydama vykdyti susigrąžinimą, nepaisant to, ar kontroliuojamųjų užsienio bendrovių įsteigimas ir paskolų grupei priklausančioms užsienyje įsteigtoms bendrovėms suteikimas iš tikrųjų yra įsisteigimo laisvės ar laisvo kapitalo judėjimo įgyvendinimas. Konkrečiai šioje byloje pagalbos susigrąžinimas pažeistų ieškovės įsisteigimo laisvę, įtvirtintą SESV 49 straipsnyje, ir laisvą kapitalo judėjimą, įtvirtintą SESV 63 straipsnyje. Dėl šio pažeidimo ginčijamo sprendimo 2 straipsnyje esantis nurodymas susigrąžinti turi būti panaikintas.

         (1)  2016 m. liepos 12 d. Tarybos direktyva (ES) 2016/1164, kuria nustatomos kovos su mokesčių vengimo praktika, tiesiogiai veikiančia vidaus rinkos veikimą, taisyklės (OL L 193, 2016, p. 1).

         (2)  2015 m. liepos 13 d. Tarybos reglamentas (ES) 2015/1589, nustatantis išsamias Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo 108 straipsnio taikymo taisykles (OL L 248, 2015, p. 9; klaidų ištaisymas OL L 186, 2017, p. 17).


title: Byla C-582/18 P: 2019 m. gruodžio 19 d. Teisingumo Teismo (septintoji kolegija) sprendimas byloje Viscas Corp./Europos Komisija, Furukawa Electric Co. Ltd (Apeliacinis skundas – Konkurencija – Karteliai – Europos požeminių ir povandeninių elektros kabelių rinka – Rinkos pasidalijimas vykdant projektus – Baudos – 2006 m. baudų dydžio apskaičiavimo gairės – Kartelio dalyvių iš Europos šalių ir ne iš Europos šalių santykinės svarbos nustatymas – Įmonių iš Europos šalių dalyvavimas kartelyje keletu lygmenų – Vienodo požiūrio principas)

text:
               24.2.2020

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 61/13

      2019 m. gruodžio 19 d. Teisingumo Teismo (septintoji kolegija) sprendimas byloje Viscas Corp./Europos Komisija, Furukawa Electric Co. Ltd
      (Byla C-582/18 P) (1)

      (Apeliacinis skundas - Konkurencija - Karteliai - Europos požeminių ir povandeninių elektros kabelių rinka - Rinkos pasidalijimas vykdant projektus - Baudos - 2006 m. baudų dydžio apskaičiavimo gairės - Kartelio dalyvių iš Europos šalių ir ne iš Europos šalių santykinės svarbos nustatymas - Įmonių iš Europos šalių dalyvavimas kartelyje keletu lygmenų - Vienodo požiūrio principas)
      (2020/C 61/15)
      Proceso kalba: anglų

         Šalys

         Apeliantė: Viscas Corp., atstovaujama advokato J.-F. Bellis

         Kitos proceso šalys: Europos Komisija, atstovaujama H. van Vliet, A. Biolan ir I. Zaloguin, Furukawa Electric Co. Ltd, iš pradžių atstovaujama solisitorių A. Luke ir C. Pouncey, vėliau – solisitorių A. Luke ir K. Fountoukakos-Kyriakakos

         Rezoliucinė dalis

                  1.

                  Atmesti apeliacinį skundą.

                  2.

                  Viscas Corp. padengia savo ir Europos Komisijos patirtas bylinėjimosi išlaidas.

                  3.

                  Furukawa Electric Co. Ltd padengia savo bylinėjimosi išlaidas.

         (1)  OL C 427, 2018 11 26.


title: Byla C-589/18 P: 2019 m. gruodžio 19 d. Teisingumo Teismo (septintoji kolegija) sprendimas byloje Furukawa Electric Co. Ltd/Europos Komisija, Viscas Corp. (Apeliacinis skundas – Konkurencija – Karteliai – Europos požeminių ir povandeninių elektros kabelių rinka – Rinkos pasidalijimas vykdant projektus – Baudos – 2006 m. baudų dydžio apskaičiavimo gairės – Pardavimų vertės nustatymas – Vienodo požiūrio principas)

text:
               24.2.2020

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 61/14

      2019 m. gruodžio 19 d. Teisingumo Teismo (septintoji kolegija) sprendimas byloje Furukawa Electric Co. Ltd/Europos Komisija, Viscas Corp.
      (Byla C-589/18 P) (1)

      (Apeliacinis skundas - Konkurencija - Karteliai - Europos požeminių ir povandeninių elektros kabelių rinka - Rinkos pasidalijimas vykdant projektus - Baudos - 2006 m. baudų dydžio apskaičiavimo gairės - Pardavimų vertės nustatymas - Vienodo požiūrio principas)
      (2020/C 61/16)
      Proceso kalba: anglų

         Šalys

         Apeliantė: Furukawa Electric Co. Ltd, iš pradžių atstovaujama solisitorių A. Luke ir C. Puncery, vėliau – solisitorių A. Luke ir K. Fountoukakos-Kyriakakos

         Kitos proceso šalys: Europos Komisija, atstovaujama H. van Vliet, A. Biolan ir I. Zaloguin, Viscas Corp., atstovaujama advokato J.-F. Bellis

         Rezoliucinė dalis

                  1.

                  Atmesti apeliacinį skundą.

                  2.

                  Furukawa Electric Co. Ltd padengia savo ir Europos Komisijos patirtas bylinėjimosi išlaidas.

                  3.

                  Viscas Corp. padengia savo bylinėjimosi išlaidas.

         (1)  OL C 427, 2018 11 26.