title: Byla C-450/09: 2011 m. kovo 31 d. Teisingumo Teismo (antroji kolegija) sprendimas byloje ( Niedersächsisches Finanzgericht (Vokietija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Ulrich Schröder prieš Finanzamt Hameln (Laisvas kapitalo judėjimas — Tiesioginiai mokesčiai — Pajamų iš nekilnojamojo turto nuomos apmokestinimas — Galimybė atskaityti rentą, mokamą vienam iš tėvų pagal paveldėjimo inter vivos sutartį — Sąlyga būti neribotai apmokestinamam atitinkamoje valstybėje narėje)

text:
               21.5.2011

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 152/7

         2011 m. kovo 31 d. Teisingumo Teismo (antroji kolegija) sprendimas byloje (Niedersächsisches Finanzgericht (Vokietija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Ulrich Schröder prieš Finanzamt Hameln

   (Byla C-450/09) (1)

   (Laisvas kapitalo judėjimas - Tiesioginiai mokesčiai - Pajamų iš nekilnojamojo turto nuomos apmokestinimas - Galimybė atskaityti rentą, mokamą vienam iš tėvų pagal paveldėjimo inter vivos sutartį - Sąlyga būti neribotai apmokestinamam atitinkamoje valstybėje narėje)
   2011/C 152/11
   Proceso kalba: vokiečių

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Niedersächsisches Finanzgericht

      Šalys pagrindinėje byloje

      Ieškovas: Ulrich Schröder

      Atsakovė: Finanzamt Hameln

      Dalykas

   Prašymas priimti prejudicinį sprendimą — Niedersächsisches Finanzgericht — EB 12 ir 56 straipsnių aiškinimas — Pajamų iš nekilnojamojo turto nuomos apmokestinimas — Valstybės narės teisės nuostata, kurioje numatoma, jog galimybė atskaityti ankstesniam turto savininkui pagal paveldėjimo inter vivos sutartį mokamą rentą priklauso nuo to, ar asmuo toje valstybėje yra neribotai apmokestinamas

      Rezoliucinė dalis

   SESV 63 straipsnis turi būti aiškinamas taip, kad juo draudžiama valstybės narės teisės nuostata, pagal kurią mokesčių mokėtojas rezidentas gali vienam iš savo tėvų, kuris jam perdavė tos valstybės teritorijoje esantį nekilnojamąjį turtą, išmokėtą rentą atskaityti iš pajamų, gautų iš šio turto nuomos, tačiau mokesčių mokėtojas ne rezidentas to padaryti negali, jei įsipareigojimas mokėti rentą atsirado dėl to, kad buvo perduotas turtas.

      (1)  OL C 37, 2010 02 13.


title: Byla C-129/16: 2016 m. kovo 1 d. Szolnoki Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság (Vengrija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Túrkevei Tejtermelő Kft./Országos Környezetvédelmi és Természetvédelmi Főfelügyelőség

text:
               13.6.2016

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 211/25

      2016 m. kovo 1 d.Szolnoki Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság (Vengrija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Túrkevei Tejtermelő Kft./Országos Környezetvédelmi és Természetvédelmi Főfelügyelőség

      (Byla C-129/16)
      (2016/C 211/32)
      Proceso kalba: vengrų

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

         Szolnoki Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság

         Šalys pagrindinėje byloje

         Pareikškėja: Túrkevei Tejtermelő Kft.

         Atsakovė: Országos Környezetvédelmi és Természetvédelmi Főfelügyelőség

         Prejudiciniai klausimai

                  1.

                  Ar pagal Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo 191 straipsnį ir 2004 m. balandžio 21 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvą 2004/35/EB (1) dėl atsakomybės už aplinkos apsaugą siekiant išvengti žalos aplinkai ir ją ištaisyti (atlyginti) draudžiami nacionalinės teisės aktai, kuriais, viršijant tai, ko reikalaujama pagal principą „teršėjas moka“, už aplinkos apsaugą atsakingai administracinei institucijai suteikiama teisė specifine forma nustatyti pareigą savininkui atlyginti žalą aplinkai ir prieš tai ji neprivalo iš esmės įrodyti šio asmens (komercinės bendrovės) elgesio ir teršimo atvejo priežastinio ryšio buvimo?

                  2.

                  Jei atsakymas į pirmąjį klausimą yra neigiamas ir jei, atsižvelgiant į oro taršą, nebūtina atlyginti žalos aplinkai, ar pagrįsta pagal valstybės narės teisės aktus skirti griežtesnę baudą oro kokybės apsaugos srityje, nei numatyta Direktyvos 2004/35/EB 16 straipsnyje ir SESV 193 straipsnyje, ar, atvirkščiai, šie griežtesni teisės aktai niekaip negali lemti to, kad savininkui, kuris nėra atsakingas už taršą, išskirtinai kaip baudžiamoji priemonė būtų skiriama bauda?

         (1)  2004 m. balandžio 21 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2004/35/EB dėl atsakomybės už aplinkos apsaugą siekiant išvengti žalos aplinkai ir ją ištaisyti (atlyginti) (OL L 143, 2004, p. 56).


title: Byla C-268/16 P: 2016 m. gegužės 13 d. Binca Seafoods GmbH pateiktas apeliacinis skundas dėl 2016 m. kovo 11 d. Bendrojo Teismo (ketvirtoji kolegija) priimtos nutarties byloje T-94/15 Binca Seafoods GmbH/Europos Komisija

text:
               1.8.2016

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 279/16

         2016 m. gegužės 13 d.Binca Seafoods GmbH pateiktas apeliacinis skundas dėl 2016 m. kovo 11 d. Bendrojo Teismo (ketvirtoji kolegija) priimtos nutarties byloje T-94/15 Binca Seafoods GmbH/Europos Komisija

   (Byla C-268/16 P)
   (2016/C 279/22)
   Proceso kalba: vokiečių

      Šalys

      Apeliantė: Binca Seafoods GmbH, atstovaujama advokato H. Schmidt

      Kita proceso šalis: Europos Komisija

      Apeliantės reikalavimai

               1.

               Panaikinti 2016 m. kovo 11 d. Bendrojo Teismo nutartį byloje T-94/15.

               2.

               Panaikinti 2014 m. gruodžio 18 d. Komisijos įgyvendinimo reglamentą (ES) Nr. 1358/2014, kuriuo iš dalies keičiamos Reglamento (EB) Nr. 889/2008, kuriuo nustatomos išsamios Tarybos reglamento (EB) Nr. 834/2007 įgyvendinimo taisyklės, nuostatos dėl ekologiškai auginamų akvakultūros gyvūnų kilmės, akvakultūros gyvūnų auginimo praktikos, ekologiškai auginamų akvakultūros gyvūnų pašaro ir produktų bei medžiagų, kurias leidžiama naudoti ekologinėje akvakultūroje (1).

      Apeliacinio skundo pagrindai ir pagrindiniai argumentai

   Apeliaciniame skunde prašoma panaikinti 2016 m. kovo 11 d. Bendrojo Teismo nutartį byloje T-94/15, kuria ieškovės ieškinys dėl 2014 m. gruodžio 18 d. Komisijos įgyvendinimo reglamento (ES) Nr. 1358/2014, kuriuo iš dalies keičiamos Reglamento (EB) Nr. 889/2008, kuriuo nustatomos išsamios Tarybos reglamento (EB) Nr. 834/2007 įgyvendinimo taisyklės, nuostatos dėl ekologiškai auginamų akvakultūros gyvūnų kilmės, akvakultūros gyvūnų auginimo praktikos, ekologiškai auginamų akvakultūros gyvūnų pašaro ir produktų bei medžiagų, kurias leidžiama naudoti ekologinėje akvakultūroje, panaikinimo atmestas kaip nepriimtinas ir kartu atmestas prašymas panaikinti šį reglamentą.
   Apeliantė teigia, kad pažeistos su teisingumu susijusios jos pagrindinės teisės, įtvirtintos Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijos VI antraštinėje dalyje, 47 straipsnyje. Ieškinys dėl panaikinimo iš principo priimtinas remiantis Europos Sąjungos pirmine teise. 47 straipsnio pirmame sakinyje įtvirtinta pagrindinė teisė skirta tam, kad būtų galima veiksmingai pasinaudoti iš principo garantuojamomis teisių gynimo priemonėmis. Bendrojo Teismo nutartimi pažeista apeliantės teisė į veiksmingą teisinę gynybą, kaip ji suprantama užtikrinant teisę į veiksmingą teisių gynybą teisme Chartijos 47 straipsnio pirmame sakinyje.
   Apeliantė teigia, kad pažeista jos pagrindinė teisė, įtvirtinta 47 straipsnio antrame sakinyje, nes įsikišta į 21 straipsnyje įtvirtintą jos teisę į nediskriminavimą ir į 16 straipsnyje įtvirtintą laisvę užsiimti verslu, o jos ieškinys nepripažintas veiksminga teisių gynimo priemone. Bendrasis Teismas jos ieškinio tikslą apsisaugoti nuo konkurencijos netinkamai traktavo kaip kitą tikslą – pasinaudoti pratęstu pereinamuoju laikotarpiu, tačiau tai nebuvo jos ieškinio dėl panaikinimo tikslas.
   Apeliantė tvirtina, kad yra diskriminuojama kaip pangasijų akvakultūros produktų Vietname pardavėja, palyginti su akvakultūros gyvūnų produktų pardavėjais, visų pirma esančiais Europos Sąjungoje, kuriems pereinamojo laikotarpio taisyklių taikymas ginčijamu reglamentu buvo pratęstas ir šios taisyklės taikomos ir po 2015 metų, o su pangasijomis susijusių pereinamojo laikotarpio taisyklių taikymas nepratęstas.
   Apeliantė teigia, kad jos konkurentai dėl savavališko privilegijavimo gali pardavinėti savo produktus su žyma „ekologiška“, o ji to daryti negali. Ji tvirtina, kad konkurentai turi nesąžiningą ir niekaip nepateisinamą konkurencinį pranašumą, nes jiems leidžiama naudoti žymą „ekologiška“, nors jie ne visiškai atitinka ES teisės aktuose dėl ekologinių produktų nustatytus reikalavimus. Apeliantė siekia Sąjungos teisės aktų leidėjo tinkamo vienodo požiūrio į ją.
   Ji teigia, kad pažeistas Pagrindinių teisių chartijos 20 straipsnyje įtvirtintas lygybės principas ir kad tai yra diskriminacija pagal 21 straipsnį. Ji taip pat teigia, kad pažeista 16 straipsnyje įtvirtinta jos laisvė užsiimti verslu.

      (1)  OL L 365, p. 97.


title: Byla C-576/11: 2011 m. lapkričio 18 d. pareikštas ieškinys byloje Europos Komisija prieš Liuksemburgo Didžiąją Hercogystę

text:
               11.2.2012

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 39/9

         2011 m. lapkričio 18 d. pareikštas ieškinys byloje Europos Komisija prieš Liuksemburgo Didžiąją Hercogystę

   (Byla C-576/11)
   2012/C 39/16
   Proceso kalba: prancūzų

      Šalys

      Ieškovė: Europos Komisija, atstovaujama O. Beynet ir B. Simon

      Atsakovė: Liuksemburgo Didžioji Hercogystė

      Ieškovės reikalavimai

               —

               Pripažinti, kad nesiėmusi visų būtinų priemonių 2006 m. lapkričio 23 d. Teisingumo Teismo sprendimui byloje C-452/05 įgyvendinti Liuksemburgo Didžioji Hercogystė neįvykdė įsipareigojimų pagal Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo 260 straipsnio 1 dalį.

               —

               Įpareigoti Liuksemburgo Didžiąją Hercogystę sumokėti Komisijai baudą, kurios siūloma suma — 11 340 eurų už kiekvieną 2006 m. lapkričio 23 d. Teisingumo Teismo sprendimo byloje C-452/05 neįvykdymo dieną, skaičiuojant nuo sprendimo, kuris bus priimtas šioje byloje, priėmimo dienos iki dienos, kai bus įvykdytas byloje C-452/05 priimtas sprendimas.

               —

               Įpareigoti Liuksemburgo Didžiąją Hercogystę sumokėti Komisijai baudą, lygią 1 248 eurams per dieną, skaičiuojant nuo 2006 m. lapkričio 23 d. Teisingumo Teismo sprendimo byloje C-452/05 paskelbimo dienos iki šioje byloje priimto sprendimo paskelbimo dienos arba iki byloje C-452/05 priimto sprendimo įvykdymo dienos, jei tai įvyktų anksčiau.

               —

               Priteisti iš Liuksemburgo Didžiosios Hercogystės bylinėjimosi išlaidas.

      Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

   Grįsdama ieškinį Komisija tvirtina, kad, kaip matyti išnagrinėjus Liuksemburgo valdžios institucijų pateiktą informaciją, Liuksemburgas šiuo metu nėra visiškai įvykdęs Teisingumo Teismo sprendimo, nors nuo jo paskelbimo praėjo beveik penkeri metai. Taigi Liuksemburgas nesilaikė nei 5 straipsnio 4 dalies, nei 5 straipsnio 2 dalies nuostatų. Šeši Liuksemburge esantys nuotėkų valymo įrenginiai aglomeracijose, turinčiose daugiau kaip 10 000 gyventojų ekvivalentų, vis dar neatitinka Direktyvoje 91/271/EEB (1) numatytų reikalavimų.

      (1)  1991 m. gegužės 21 d. Tarybos Direktyva 91/271/EEB dėl miesto nuotėkų valymo (OL L 135, p. 40; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 15 sk., 2 t., p. 26).


title: Byla C-296/09: 2009 m. liepos 29 d. Hof van Cassatie van België (Belgija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Vlaamse Gemeenschap prieš M. Baesen

text:
               7.11.2009

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 267/31

         2009 m. liepos 29 d.Hof van Cassatie van België (Belgija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Vlaamse Gemeenschap prieš M. Baesen

   (Byla C-296/09)
   2009/C 267/57
   Proceso kalba: olandų

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Hof van Cassatie van België

      Šalys pagrindinėje byloje

      Kasatorė: Vlaamse Gemeenschap

      Kita kasacinio proceso šalis: M. Baesen

      Prejudiciniai klausimai

               1.

               Ar, taikant Reglamento Nr. 1408/71 (1) 13 straipsnio 2 dalies d punktą, sąvoka „valstybės tarnautojai ir jiems prilyginti asmenys“ turi būti aiškinama remiantis nacionaline socialinės apsaugos sistema, kuriai priklauso atitinkamas asmuo?

               2.

               Jeigu atsakymas į pirmąjį klausimą būtų teigiamas: ar atitinkamas asmuo, dirbantis pas darbdavį valstybės tarnyboje pagal darbo sutartį ir kuriam pagal nacionalinę socialinės apsaugos sistemą, kalbant apie kai kurias reglamento 4 straipsnio 1 dalyje išvardytas socialinės apsaugos sritis, taikomi darbuotojams skirti socialinės apsaugos teisės aktai, kai jam, kalbant apie reglamento 4 straipsnio 1 dalies e punkte išvardytas socialinės apsaugos sritis, taikomi specialieji valstybės tarnautojams skirti teisės aktai, laikytinas valstybės tarnautojui prilygintu asmeniu Reglamento Nr. 1408/71 13 straipsnio 2 dalies d punkto prasme?

      (1)  1971 m. birželio 14 d. Tarybos reglamentas (EEB) Nr. 1408/71 dėl socialinės apsaugos sistemų taikymo pagal darbo sutartį dirbantiems asmenims ir jų šeimos nariams, judantiems Bendrijoje (OL L 149, p. 2; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 5 sk., 1 t., p. 35).


title: Byla T-487/11: 2014 m. gruodžio 12 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Banco Privado Português ir Massa Insolvente do Banco Privado Português/Komisija (Valstybės pagalba — Finansų sektorius — Valstybės garantija už banko paskolą — Pagalba, skirta dideliam valstybės narės ekonomikos sutrikimui atitaisyti — SESV 107 straipsnio 3 dalies b punktas — Sprendimas, kuriuo pagalba pripažįstama nesuderinama su vidaus rinka — Valstybės pagalbos, skirtos sunkumų patiriančioms įmonėms sanuoti ir restruktūrizuoti, gairės — Atitiktis Komisijos komunikatams dėl pagalbos finansų sektoriui finansinės krizės atveju — Teisėti lūkesčiai — Pareiga motyvuoti)

text:
               9.2.2015

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 46/43

         2014 m. gruodžio 12 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Banco Privado Português ir Massa Insolvente do Banco Privado Português/Komisija

   (Byla T-487/11) (1)

   ((Valstybės pagalba - Finansų sektorius - Valstybės garantija už banko paskolą - Pagalba, skirta dideliam valstybės narės ekonomikos sutrikimui atitaisyti - SESV 107 straipsnio 3 dalies b punktas - Sprendimas, kuriuo pagalba pripažįstama nesuderinama su vidaus rinka - Valstybės pagalbos, skirtos sunkumų patiriančioms įmonėms sanuoti ir restruktūrizuoti, gairės - Atitiktis Komisijos komunikatams dėl pagalbos finansų sektoriui finansinės krizės atveju - Teisėti lūkesčiai - Pareiga motyvuoti))
   (2015/C 046/52)
   Proceso kalba: portugalų

      Šalys

      Ieškovės: Banco Privado Português, SA (Lisabona, Portugalija) ir Massa Insolvente do Banco Privado Português, SA (Lisabona), atstovaujamos advokatų C. Fernández Vicién, F. Pereira Coutinho, M. Esperança Pina, T. Mafalda Santos, R. Leandro Vasconcelos ir A. Kéri

      Atsakovė: Europos Komisija, atstovaujama L. Flynn ir M. Afonso

      Dalykas

   Prašymas panaikinti 2010 m. liepos 20 d. Komisijos sprendimą 2011/346/ES dėl valstybės pagalbos C 33/09 (ex NN 57/09, ex CP 191/09), kurią valstybės garantijos forma Portugalija suteikė BPP (OL L 159, 2011, p. 95).

      Rezoliucinė dalis

               1.

               Atmesti ieškinį.

               2.

               Banco Privado Português, SA ir Massa Insolvente do Banco Privado Português, SA padengia savo ir Europos Komisijos bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 340, 2011 11 19.


title: Byla F-54/13: 2014 m. rugsėjo 18 d. Tarnautojų teismo (pirmoji kolegija) sprendimas byloje CV/EESRK (Viešoji tarnyba — Ieškinys dėl žalos atlyginimo — Administraciniai tyrimai — Drausminė procedūra — Psichologinis priekabiavimas)

text:
               24.11.2014

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 421/52

         2014 m. rugsėjo 18 d. Tarnautojų teismo (pirmoji kolegija) sprendimas byloje CV/EESRK

   (Byla F-54/13) (1)

   ((Viešoji tarnyba - Ieškinys dėl žalos atlyginimo - Administraciniai tyrimai - Drausminė procedūra - Psichologinis priekabiavimas))
   2014/C 421/72
   Proceso kalba: prancūzų

      Šalys

      Ieškovas: CV, atstovaujamas advokatų T. Bontinck ir A. Guillerme

      Atsakovas: Europos ekonomikos ir socialinių reikalų komitetas, iš pradžių atstovaujamas M. Arsène ir L. Camarena Januzec, advokatų F.-M. Hislaire ir M. Troncoso Ferrer, vėliau M. Pascua Mateo ir L. Camarena Januzec, advokatų F.-M. Hislaire ir M. Troncoso Ferrer

      Dalykas

   Prašymas panaikinti EESRK sprendimą atmesti prašymą, kurį ieškovas pateikė pagal Pareigūnų tarnybos nuostatų 90 straipsnio 1 dalį, siekdamas žalos, kurią jis patyrė dėl tariamo atkaklaus persekiojimo ar administracinio priekabiavimo, atlyginimo.

      Sprendimo rezoliucinė dalis

               1.

               Atmesti ieškinį.

               2.

               Kiekviena šalis padengia savo bylinėjimosi išlaidas

      (1)  OL C 207, 2013 7 20, p. 64.


title: Byla C-122/11: 2011 m. kovo 8 d. pareikštas ieškinys byloje Europos Komisija prieš Belgijos Karalystę

text:
               28.5.2011

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 160/12

         2011 m. kovo 8 d. pareikštas ieškinys byloje Europos Komisija prieš Belgijos Karalystę

   (Byla C-122/11)
   2011/C 160/13
   Proceso kalba: prancūzų

      Šalys

      Ieškovė: Europos Komisija, atstovaujama V. Kreuschitz ir G. Rozet

      Atsakovė: Belgijos Karalystė

      Ieškovės reikalavimai

               —

               Pripažinti, kad tik nuo 2004 m. rugpjūčio 1 d. panaikindama gyvenamosios vietos sąlygą, kuri kliudė Europos Sąjungos ir EEE piliečių, gyvenančių šalyje, kuri nėra sudariusi su Belgija abipusiškumo susitarimo, pensijų indeksavimui, ir nepanaikindama diskriminacijos, kurią jie patyrė per visą laikotarpį iki 2004 m. rugpjūčio 1 d., atimant dalį jų pensijos, Belgijos Karalystė neįvykdė įsipareigojimų pagal 2004 m. balandžio 29 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (EB) Nr. 883/2004 dėl socialinės apsaugos sistemų koordinavimo (1) 4 ir 7 straipsnius bei SESV 18 ir 45 straipsnius, įtvirtinančius nediskriminavimo dėl pilietybės principą.

               —

               Priteisti iš Belgijos Karalystės bylinėjimosi išlaidas.

      Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

   Komisija pabrėžia, kad nacionalinės teisės aktais buvo diskriminuojami kitų valstybių narių piliečiai, nes tik jiems buvo nustatyta gyvenamosios vietos vienoje iš valstybių narių ar valstybėje, sudariusioje su Belgija abipusiškumo susitarimą, sąlyga, norint pasinaudoti jų pensijų indeksavimu už laikotarpį iki 2004 m. rugpjūčio 1 d.
   Komisija taip pat primena, kad minėtame Reglamente (EB) Nr. 883/2004 nebenumatyta sąlyga gyventi valstybės narės teritorijoje, kad būtų galima remtis vienodo vertinimo principu. Tad asmenys, kuriems taikomas minėtas reglamentas, gali reikalauti taikyti šį principą, net jei gyvena trečiojoje valstybėje. Taigi valstybė daugiau negali paskirti pensijų indeksavimo tik savo piliečiams, bet taip pat turi taikyti ir pensininkams, gyvenantiems trečiojoje valstybėje.
   Galiausiai, Komisijos nuomone, teisėtų lūkesčių, praktinių sunkumų ir finansinio poveikio motyvai, nurodyti Belgijos institucijų, siekiant pateisinti negalimumą retroaktyviai taikyti pakeistų teisės aktų, negali būti priimti.

      (1)  OL L 166, p. 1; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 5 sk., 5 t., p. 72.


title: Byla C-4/09 P 2009 m. sausio 8 d. Gerasimos Potamianos pateiktas apeliacinis skundas dėl 2008 m. spalio 15 d. Pirmosios instancijos teismo (septintoji kolegija) priimto sprendimo byloje T-160/04 Potamianos prieš Komisiją

text:
               4.4.2009

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 82/11

         2009 m. sausio 8 d. Gerasimos Potamianos pateiktas apeliacinis skundas dėl 2008 m. spalio 15 d. Pirmosios instancijos teismo (septintoji kolegija) priimto sprendimo byloje T-160/04 Potamianos prieš Komisiją

   (Byla C-4/09 P)
   (2009/C 82/21)
   Proceso kalba: prancūzų
   Šalys

      Apeliantas: Gerasimos Potamianos, atstovaujamas advokatų S. Orlandi, A. Coolen, J.-N. Louis ir E. Marchal

      Kita proceso šalis: Europos Bendrijų Komisija
   Apelianto reikalavimai

               —

               Panaikinti 2008 m. spalio 15 d. Pirmosios instancijos teismo (septintoji kolegija) sprendimo byloje T-160/04 (Potamianos prieš Komisiją) dalį, kuria šis teismas atmetė visus 2004 m. balandžio 26 d. ieškinyje, pareikštame dėl Sudaryti tarnybos sutartis įgaliotos tarnybos sprendimo nepratęsti laikinojo tarnautojo tarnybos sutarties, nurodytus reikalavimus;

               —

               panaikinti Sudaryti tarnybos sutartis įgaliotos tarnybos sprendimą nepratęsti laikinojo tarnautojo tarnybos sutarties;

               —

               priteisti iš atsakovės bylinėjimosi abiejose instancijose išlaidas.

         Apeliacinio skundo pagrindai ir pagrindiniai argumentai
   Grįsdamas apeliacinį skundą apeliantas pareiškė keturis kaltinimus.
   Pirmasis kaltinimas susijęs su neteisingu Pirmosios instancijos teismo pateiktu išaiškinimu, kad laikinojo tarnautojo tarnybos sutarties nepratęsimas buvo grindžiamas su tarnybos interesais susijusiomis priežastimis. Iš tiesų apelianto viršininkai keletą kartu prašė pratęsti jo tarnybos sutartį. Atvirkščiai, iš objektyvių, reikšmingų ir neprieštaringų įrodymų matyti, kad nagrinėjamas sprendimas nepratęsti tarnybos sutarties buvo grindžiamas tik nesumavimo taisyklės, nustatančios maksimalų šešerių metų laikinojo tarnautojo tarnybos laikotarpį, taikymu.
   Pareikšdamas antrąjį kaltinimą apeliantas tvirtina, kad Pirmosios instancijos teismas padarė teisės klaidą nuspręsdamas, kad jis nepateikė savo kandidatūros užimti atitinkamų laisvų pareigų, nors apeliantas laiku pateikė prašymą pratęsti jo tarnybos sutartį ir, netgi paskelbus pranešimą apie laisvą darbo vietą, jis dar keletą kartų pateikė minėtą prašymą.
   Pareikšdamas trečiąjį kaltinimą apeliantas teigia, kad Pirmosios instancijos teismas įvykdė teisės klaidą, nes padarė išvadą, jog Sudaryti tarnybos sutartis įgaliota tarnyba nepiktnaudžiavo įgaliojimais. Iš tiesų priimant į tarnybą laikinuosius tarnautojus buvo siekiama sumažinti laisvų darbo vietų Komisijoje skaičių, o būtent kompensuoti tai, kad trūko konkursą laimėjusių asmenų.
   Šis tikslas buvo neįvykdytas atsisakius pratęsti apelianto tarnybos sutartį pritaikius nesumavimo taisyklę, nes apie jo darbo vietą buvo paskelbta iki konkurso sąrašų paskelbimo. Be to, į šią darbo vietą buvo priimtas laikinasis tarnautojas sudarius tarnybos sutartį ilgam terminui, nors su visais kitais tame pačiame direktorate dirbusiais laikinaisiais tarnautojais tarnybos sutartys buvo sudarytos trumpam laikotarpiui, kas pratęsiant automatiškai ir neskelbiant iš anksto apie jų darbo vietą.
   Galiausiai, kitaip nei tai buvo daroma šiuo atveju, kitų laikinųjų tarnautojų, kurių situacija buvo panaši, išskyrus darbo stažo požiūriu, tarnybos sutartys buvo pratęsto nepaskelbus pranešimo apie jų darbo vietą, todėl buvo pažeistas vienodo požiūrio principas. Tokiomis aplinkybėmis vykstant procesui Pirmosios instancijos teisme buvo klaidinga nuspręsta perkelti įrodinėjimo naštą, nes būtent apeliantas, o ne atsakovė, privalėjo įrodyti, kad pastaroji nesilaikė pačios nustatytų taisyklių.


title: Byla T-389/14: 2015 m. lapkričio 11 d. Bendrojo Teismo nutartis byloje salesforce.com/VRDT (MARKETINGCLOUD)

text:
               25.1.2016

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 27/76

         2015 m. lapkričio 11 d. Bendrojo Teismo nutartis byloje salesforce.com/VRDT (MARKETINGCLOUD)

   (Byla T-389/14) (1)

   (2016/C 027/97)
   Proceso kalba: anglų
   Antrosios kolegijos pirmininkas nutartimi nurodė išbraukti bylą iš registro.

      (1)  OL C 329, 2014 9 22.


title: Byla T-86/12: 2012 m. gruodžio 12 d. Bendrojo Teismo nutartis byloje Robert Group prieš VRDT — Hardford Sweden (Pierre Robert)

text:
               2.2.2013

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 32/27

         2012 m. gruodžio 12 d. Bendrojo Teismo nutartis byloje Robert Group prieš VRDT — Hardford Sweden (Pierre Robert)

   (Byla T-86/12) (1)

   2013/C 32/47
   Proceso kalba: anglų
   Penktosios kolegijos pirmininkas nutartimi nurodė išbraukti bylą iš registro.

      (1)  OL C 118, 2012 4 21.


title: Byla T-79/06  2006 m. vasario 23 d.  pareikštas ieškinys byloje  Sachsa Verpackung prieš Komisiją

text:
               22.4.2006

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 96/32

         2006 m. vasario 23 d. pareikštas ieškinys byloje Sachsa Verpackung prieš Komisiją

   (Byla T-79/06)
   (2006/C 96/52)
   Proceso kalba: prancūzų
   Šalys

      Ieškovė: Sachsa Verpackung GmbH (Wieda, Vokietija), atstovaujama advokatų F. Puel ir L. François-Martin

      Atsakovė: Europos Bendrijų Komisija
   Ieškovės reikalavimai

               —

               Panaikinti sprendimo 1 straipsnio k punktą, 2 straipsnio i punktą ir 4 straipsnio 21 punktą.

               —

               Nepatenkinus pirmojo reikalavimo, pakeisti sprendimo 2 straipsnio i punktą ir sumažinti baudą.

               —

               Priteisti iš Komisijos visas bylinėjimosi išlaidas.

         Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai
   Šiuo ieškiniu ieškovė prašo iš dalies panaikinti 2005 m. lapkričio 30 d. Komisijos sprendimą K (2005) 4635 galutinis, susijusį su EB 81 straipsnio taikymo procedūra (byla COMP/F/38.354 — Pramoniniai maišai), kuriuo buvo nustatyta, kad įmonės, kurioms skirtas sprendimas, įskaitant ieškovę, dalyvaudamos susitarimuose arba suderintuose veiksmuose pramoninių maišų sektoriuje Belgijoje, Nyderlanduose, Liuksemburge, Vokietijoje, Prancūzijoje ir Ispanijoje, pažeidė EB 81 straipsnį. Su ieškove susijusioje sprendimo dalyje Komisija nustatė, kad ieškovė dalyvavo darant vienintelį ir tęstinį pažeidimą, ir paskyrė jai baudą.
   Ieškovė savo pirmą ir pagrindinį reikalavimą grindžia trimis pagrindais.
   Pirmu pagrindu ji priekaištauja Komisijai, kad ji padarė akivaizdžią klaidą, įvertindama ieškovės įtraukimo į kartelį laipsnį, nes nustatė, jog ieškovė aktyviai dalyvavo nustatant bendras kvotas, paskirstant klientus ir nustatant kainas.
   Antru pagrindu ieškovė priekaištauja, kad nenurodyti sprendimo motyvai, nes Komisija nepakankamai teisiškai pagrindė ieškovės dalyvavimą kartelio Vokietijos pogrupyje.
   Trečiu pagrindu ieškovė tvirtina, kad Komisija pažeidė Reglamento Nr. 1/2003 (1) 23 straipsnio 2 dalį ir Reglamento Nr. 17/62 (2) 15 straipsnį, neteisingai nustatydama, kad ieškovė nebuvo nepriklausoma įmonė, ir taip pat neteisingai nuspręsdama, kad jos pagrindinei įmonei Groupe Gascogne turi būti solidariai paskiriama bauda. Be to, Komisija padarė teisės klaidą, paskirdama ieškovei dalį baudos už jos dalyvavimo darant pažeidimą laikotarpį, viršijančią 10 % jos apyvartos.
   Grįsdama savo papildomą reikalavimą ieškovė teigia, kad Komisija, neteisingai įvertinusi pažeidimo sunkumą ir trukmę, neatsižvelgusi į lengvinančias aplinkybes ir ieškovės bendradarbiavimą pagal Pranešimą dėl bendradarbiavimo (3), neteisingai nustatė paskirtos baudos dydį ir dėl to pažeidė proporcingumo principą.

      (1)  2002 m. gruodžio 16 d. Tarybos reglamentas (EB) Nr. 1/2003 dėl konkurencijos taisyklių, nustatytų Sutarties 81 ir 82 straipsniuose, įgyvendinimo (OL L 1, p. 1).

      (2)  EEB Taryba: Reglamentas Nr. 17: Pirmasis reglamentas, įgyvendinantis Sutarties 85 ir 86 straipsnius (OL L 13, p. 204).

      (3)  Komisijos pranešimas apie atleidimą nuo baudų ir baudų sumažinimą kartelio atveju (OL C 45, 2002, p. 3.).


title: Byla C-177/09: 2009 m. gegužės 15 d. Conseil d'État (Belgija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Le Poumon vert de la Hulpe ASBL, Jacques Solvay de la Hulpe, Marie-Noëlle Solvay, Jean-Marie Solvay de la Hulpe, Alix Walsh prieš Valonijos regioną

text:
               1.8.2009

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 180/30

         2009 m. gegužės 15 d. Conseil d'État (Belgija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Le Poumon vert de la Hulpe ASBL, Jacques Solvay de la Hulpe, Marie-Noëlle Solvay, Jean-Marie Solvay de la Hulpe, Alix Walsh prieš Valonijos regioną
   (Byla C-177/09)
   2009/C 180/51
   Proceso kalba: prancūzų

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

   Conseil d'État

      Šalys pagrindinėje byloje

      Ieškovai: Le Poumon vert de la Hulpe ASBL, Jacques Solvay de la Hulpe, Marie-Noëlle Solvay, Jean-Marie Solvay de la Hulpe, Alix Walsh

      Atsakovas: Valonijos regionas

      Prejudiciniai klausimai

               1.

               Ar Direktyvos 85/337/EEB dėl tam tikrų valstybės ir privačių projektų poveikio aplinkai vertinimo (1) 1 straipsnio 5 punktą galima aiškinti taip, kad į jo taikymo sritį nepatenka teisės aktas, t. y. 2008 m. liepos 17 d. Valonijos regiono dekretas dėl kelių leidimų, pagrįstų viršesniais bendrojo intereso pagrindais, kuriame tik nurodoma, kad „egzistuoja viršesni bendrojo intereso pagrindai“ suteikti leidimus projektuoti, aplinkosaugos leidimus ir atskirus leidimus dėl jame išvardytų aktų ir darbų ir kuriuo „patvirtinami“ leidimai, kurių atžvilgiu „egzistuoja viršesni bendrojo intereso pagrindai?“

               2.

                           a.

                           Ar Direktyvos 85/337/EEB, iš dalies pakeistos Tarybos direktyva 97/11/EB (2) ir Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2003/35/EB (3), 1, 5, 6, 7, 8 ir 10 a straipsniai draudžia teisinę tvarką, pagal kurią teisė įgyvendinti projektą, kurio poveikį aplinkai reikia įvertinti, suteikiama teisės aktu, dėl kurio nėra galimybės kreiptis į teismą ar kitą įstatymu nustatytą nepriklausomą ir nešališką instituciją, norint ginčyti, tiek esmės, tiek vykdytos procedūros požiūriu, sprendimą, kuriuo suteikiama teisė įgyvendinti projektą?

                           b)

                           Ar 1998 m. birželio 25 d. sudarytos Orhuso konvencijos dėl teisės gauti informaciją, visuomenės dalyvavimo priimant sprendimus ir teisės kreiptis į teismus aplinkosaugos klausimais, kurią Europos Bendrija patvirtino 2005 m. vasario 17 d. Tarybos sprendimu 2005/370/EB (4), 9 straipsnį reikia aiškinti kaip įpareigojantį valstybes nares numatyti galimybę kreiptis į teismą ar kitą įstatymu nustatytą nepriklausomą ir nešališką instituciją, kad galėtų užginčyti sprendimų, veikimo ar neveikimo, kuriems taikomos 6 straipsnio nuostatos, bet kokiais esmės ar procedūriniais klausimais, susijusiais tiek su materialiniu, tiek procedūriniu leidimų vykdyti projektus, kurių poveikį aplinkai reikia įvertinti, išdavimo režimu, teisėtumą?

                           c)

                           Ar atsižvelgiant į 1998 m. birželio 25 d. sudarytos Orhuso konvenciją dėl teisės gauti informaciją, visuomenės dalyvavimo priimant sprendimus ir teisės kreiptis į teismus aplinkosaugos klausimais, kurią Europos Bendrija patvirtino 2005 m. vasario 17 d. Tarybos sprendimu 2005/370/EB, Direktyvos 85/337/EEB, iš dalies pakeistos Direktyva 2003/35/EB, 10 a straipsnis turi būti aiškinamas kaip įpareigojantis valstybes nares numatyti galimybę kreiptis į teismą ar kitą įstatymu nustatytą nepriklausomą ir nešališką instituciją, kad galėtų užginčyti sprendimų, veikimo ar neveikimo bet kokiais esmės ar procedūriniais klausimais, susijusiais tiek su materialiniu, tiek procedūriniu leidimų vykdyti projektus, kurių poveikį aplinkai reikia įvertinti, išdavimo režimu, teisėtumą?

      (1)  1985 m. birželio 27 d. Tarybos direktyva dėl tam tikrų valstybės ir privačių projektų poveikio aplinkai vertinimo (OL L 175, p. 40; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 15 sk., 1 t., p. 248).

      (2)  .1997 m. kovo 3 d. Tarybos direktyva 97/11/EB, iš dalies keičianti Direktyvą 85/337/EEB dėl tam tikrų valstybės ir privačių projektų poveikio aplinkai vertinimo (OL L 73, p. 5; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 15 sk., 3 t., p. 151).

      (3)  2003 m. gegužės 26 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2003/35/EB, nustatanti visuomenės dalyvavimą rengiant tam tikrus su aplinka susijusius planus ir programas ir iš dalies keičianti Tarybos direktyvas 85/337/EEB ir 96/61/EB dėl visuomenės dalyvavimo ir teisės kreiptis į teismus (OL L 156, p. 17; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 15 sk., 7 t., p. 466).

      (4)  2005 m. vasario 17 d. Tarybos sprendimas dėl Konvencijos dėl teisės gauti informaciją, visuomenės dalyvavimo priimant sprendimus ir teisės kreiptis į teismus aplinkosaugos klausimais sudarymo Europos bendrijos vardu (OL L 124, p. 1)


title: Byla C-1/16: 2016 m. sausio 4 d. Audiencia Provincial de A Coruña (Ispanija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Abanca Corporación Bancaria S.A./María Isabel Vázquez Rosende

text:
               14.3.2016

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 98/22

         2016 m. sausio 4 d.Audiencia Provincial de A Coruña (Ispanija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Abanca Corporación Bancaria S.A./María Isabel Vázquez Rosende

   (Byla C-1/16)
   (2016/C 098/29)
   Proceso kalba: ispanų

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Audiencia Provincial de A Coruña

      Šalys pagrindinėje byloje

      Apeliantė: Abanca Corporación Bancaria, S.A.

      Kita proceso šalis: María Isabel Vázquez Rosende

      Prejudiciniai klausimai

               1.

               Ar 1993 m. balandžio 5 d. Tarybos direktyvos 93/13/EEB dėl nesąžiningų sąlygų sutartyse su vartotojais (1) 6 ir 7 straipsnius galima aiškinti taip, kad paskolos sutartyje įtvirtintos nesąžiningos „apatinės ribos“ sąlygos pripažinimo negaliojančia restitucinės pasekmės kyla ne nuo sutarties sudarymo momento, bet nuo vėlesnės datos?

               2.

               Ar suinteresuotųjų asmenų sąžiningumo kriterijus, kuriuo remiantis gali būti ribojama grįžtamoji galia, susijusi su pripažinimu, kad nesąžininga sutarties sąlyga negalioja, yra savarankiška Sąjungos teisės sąvoka, kurią visos valstybės narės turi aiškinti vienodai?

               3.

               Jeigu atsakymas į antrąjį klausimą būtų teigiamas, į kokias aplinkybes turi būti atsižvelgiama, kad būtų galima įvertinti, ar suinteresuotieji asmenys veikė sąžiningai?

               4.

               Bet kuriuo atveju, ar 1993 m. balandžio 5 d. Tarybos direktyvos 93/13/EEB 6 ir 7 straipsnius atitinka toks suinteresuotųjų asmenų sąžiningumo sąvokos aiškinimas, kad verslininko, kuris sudarydamas sutartį veikė neskaidriai, ir tai lėmė sąlygos nesąžiningumą, elgesys gali būti pripažintas sąžiningu?

               5.

               Ar 1993 m. balandžio 5 d. Tarybos direktyvos 93/13/EEB 6 ir 7 straipsnius atitinka toks suinteresuotųjų asmenų sąžiningumo sąvokos aiškinimas, kad verslininko sąžiningumas gali būti vertinamas abstrakčiai, ar, atvirkščiai, jis turi būti vertinamas atsižvelgiant į verslininko elgesį konkrečios sutarties atveju?

               6.

               Ar didelių sunkumų rizika, kuria remiantis gali būti ribojama grįžtamoji galia pripažinus sąlygą nesąžininga, yra savarankiška Sąjungos teisės sąvoka, kurią visos valstybės narės turi aiškinti vienodai?

               7.

               Jeigu atsakymas į šeštąjį klausimą būtų teigiamas, į kokius kriterijus būtina atsižvelgti?

               8.

               Bet kuriuo atveju, ar 1993 m. balandžio 5 d. Tarybos direktyvos 93/13/EEB 6 ir 7 straipsnius atitinka tai, kad didelių sunkumų rizika būtų vertinama tik kaip rizika, kuri gali kilti verslininkui, ar taip pat būtina atsižvelgti į nuostolius, kuriuos vartotojai patiria negrąžinus visų pagal „apatinės ribos“ sąlygą sumokėtų sumų?

               9.

               Ar pagal 1993 m. balandžio 5 d. Tarybos direktyvos 93/13/EEB 6 ir 7 straipsnius, vartotojui pareiškus individualų ieškinį didelių sunkumų viešajai ekonominei tvarkai rizika turi būti vertinama atsižvelgiant tik į šio konkretaus ieškinio ekonominius padarinius, ar ir į ekonominį poveikį, kurį turėtų galimai didelio skaičiaus vartotojų pareikšti individualūs ieškiniai?

      (1)  OL L 95, p. 29; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 15 sk., 2 t., p. 288.


title: Byla T-200/14: 2016 m. balandžio 14 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Ben Ali/Taryba (Bendra užsienio ir saugumo politika — Ribojamosios priemonės, taikytinos tam tikriems asmenims ir subjektams atsižvelgiant į padėtį Tunise — Lėšų įšaldymas — Teisinis pagrindas — Naujais motyvais pagrįstas ieškovo įtraukimas į sąrašą po to, kai buvo panaikintos ankstesnės priemonės dėl lėšų įšaldymo — Pareiga motyvuoti — Nuosavybės teisė — Proporcingumas — Fakto klaida — Teisė į gynybą — Teisė į veiksmingą teisminę gynybą — Piktnaudžiavimas įgaliojimais — Teisė į gyvenimą — Teisė į pagarbą šeimos gyvenimui — Deliktinė atsakomybė)

text:
               30.5.2016

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 191/23

         2016 m. balandžio 14 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Ben Ali/Taryba

   (Byla T-200/14) (1)

   ((Bendra užsienio ir saugumo politika - Ribojamosios priemonės, taikytinos tam tikriems asmenims ir subjektams atsižvelgiant į padėtį Tunise - Lėšų įšaldymas - Teisinis pagrindas - Naujais motyvais pagrįstas ieškovo įtraukimas į sąrašą po to, kai buvo panaikintos ankstesnės priemonės dėl lėšų įšaldymo - Pareiga motyvuoti - Nuosavybės teisė - Proporcingumas - Fakto klaida - Teisė į gynybą - Teisė į veiksmingą teisminę gynybą - Piktnaudžiavimas įgaliojimais - Teisė į gyvenimą - Teisė į pagarbą šeimos gyvenimui - Deliktinė atsakomybė))
   (2016/C 191/29)
   Proceso kalba: prancūzų

      Šalys

      Ieškovas: Mehdi Ben Tijani Ben Haj Hamda Ben Haj Hassen Ben Ali (Sent Etjen diu Ruvrė, Prancūzija), atstovaujamas advokato A. de Saint Remy

      Atsakovė: Europos Sąjungos Taryba, atstovaujama G. Étienne ir A. de Elera-San Miguel Hurtado

      Dalykas

   Prašymas panaikinti 2014 m. sausio 30 d. Europos Sąjungos Tarybos sprendimą 2014/49/BUSP, kuriuo iš dalies keičiamas Sprendimas 2011/72/BUSP dėl ribojamųjų priemonių, taikytinų tam tikriems asmenims ir subjektams atsižvelgiant į padėtį Tunise (OL L 28, p. 38), ir 2014 m. sausio 30 d. Europos Sąjungos Tarybos įgyvendinimo reglamentą (ES) Nr. 81/2014, kuriuo įgyvendinamas Reglamentas (ES) Nr. 101/2011 dėl ribojamųjų priemonių, taikytinų tam tikriems asmenims, subjektams ir įstaigoms atsižvelgiant į padėtį Tunise (OL L 28, p. 2), kiek šie aktai yra susiję su ieškovu ir prašymas atlyginti žalą.

      Rezoliucinė dalis

               1.

               Atmesti ieškinį.

               2.

               Mehdi Ben Tijani Ben Haj Hamda Ben Haj Hassen Ben Ali padengia savo ir Europos Sąjungos Tarybos patirtas bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 202, 2014 6 30.


title: Byla F-2/14: 2014 m. sausio 9 d. pareikštas ieškinys byloje ZZ ir ZZ prieš Audito Rūmus

text:
               1.3.2014

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 61/22

         2014 m. sausio 9 d. pareikštas ieškinys byloje ZZ ir ZZ prieš Audito Rūmus
   (Byla F-2/14)
   2014/C 61/39
   Proceso kalba: prancūzų

      Šalys

      Ieškovai: ZZ ir ZZ, atstovaujami advokatų D. de Abreu Caldas ir J.-N. Louis

      Atsakovas: Audito Rūmai

      Ginčo dalykas bei aprašymas

   Audito Rūmų sprendimo nepatenkinti ieškovų skundų dėl dviejų jų kolegų šmeižikiškų teiginių ir manyti, kad nereikia imtis priemonių, kurių reiktų imtis vykdant pareigą padėti, panaikinimas.

      Ieškovų reikalavimai

               —

               Panaikinti 2012 m. gruodžio 13 d. Audito Rūmų sprendimą nepatenkinti ieškovų skundo pagal 24 straipsnį dėl dviejų jų kolegų.

               —

               Priteisti iš Audito Rūmų sumokėti ieškovams iš anksto vieną eurą neturtinei žalai atlyginti, įvertintai 100 000 eurų.

               —

               Priteisti iš Audito Rūmų bylinėjimosi išlaidas.


title: Byla C-575/10: 2010 m. gruodžio 9 d. pareikštas ieškinys byloje Europos Komisija prieš Vengrijos Respubliką

text:
               5.3.2011

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 72/6

         2010 m. gruodžio 9 d. pareikštas ieškinys byloje Europos Komisija prieš Vengrijos Respubliką

   (Byla C-575/10)
   2011/C 72/09
   Proceso kalba: vengrų

      Šalys

      Ieškovė: Europos Komisija, atstovaujama D. Kukovec ir A. Sipos

      Atsakovė: Vengrijos Respublika

      Ieškovės reikalavimai

               —

               Pripažinti, kad Vengrijos Respublika neįvykdė įsipareigojimų pagal Direktyvos 2004/18/EB (1) 47 straipsnio 2 dalį ir 48 straipsnio 3 dalį bei Direktyvos 2004/17/EB (2) 54 straipsnio 5 ir 6 dalis neužtikrinusi, kad per viešųjų pirkimų procedūras ūkio subjektai galėtų nurodyti kitų įmonių pajėgumus, neatsižvelgiant į jų ryšių su šiomis įmonėmis teisinį pobūdį.

               —

               Priteisti iš Vengrijos Respublikos bylinėjimosi išlaidas.

      Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

   Direktyvoje 2004/17 ir Direktyvoje 2004/18 konkurso dalyviams per viešųjų pirkimų procedūras suteikiama galimybė siekiant įrodyti savo pajėgumą ir atitikimą atrankos kriterijams nurodyti kitų įmonių pajėgumus, neatsižvelgiant į jų ryšių su šiomis įmonėmis teisinį pobūdį.
   Komisijos teigimu, minėtų direktyvų atitinkamų nuostatų neatitinka Vengrijos teisės normos, pagal kurias nustatytų pajėgumo kriterijų atveju konkurso dalyviams leidžiama naudoti kitų įmonių, kurios tiesiogiai nedalyvauja vykdant sutartį, išteklius tik jei šiose įmonėse konkurso dalyviai turi pakankamai didelę kapitalo dalį, dėl kurios jie gali daryti įtaką šioms įmonėms. Taip įmonių, kurios nedalyvauja vykdant sutartį kaip subrangovės, ginčijamose nacionalinėse normose nustatomas papildomas reikalavimas tam, kad per viešųjų pirkimų procedūras konkurso dalyvis galėtų nurodyti ir šių įmonių pajėgumus.
   Direktyvos nuostatos yra vienareikšmiškos — jose nereikalaujant, kad įmonės, kurios derina savo išteklius, tiesiogiai dalyvautų vykdant sutartį, numatyta, jog nacionalinėse teisės normose turi būti užtikrinta galimybė nurodyti šių įmonių išteklius neatsižvelgiant į konkurso dalyvio ryšių su šiomis įmonėmis teisinį pobūdį. Vienintelis reikalavimas — kad konkurso dalyvis galėtų įrodyti perkančiosioms organizacijoms, jog faktiškai gali įvykdyti sutartį.
   Komisija tęsia, kad vis dėlto šiuo ieškiniu ginčijamomis Vengrijos teisės normomis šiuo atžvilgiu apribojamos konkurso dalyvių galimybės, nes jiems faktiškai nepaliekama kito pasirinkimo, kaip tik įtraukti į sutarties vykdymą šias įmones, į kurios išteklius atsižvelgiama, subrangovėmis, nebent nuo pat pradžių konkurso dalyvis turėtų pakankamai didelę šių įmonių kapitalo dalį, dėl kurios galėtų joms daryti įtaką.
   Komisija tvirtina, kad ginčijamos nacionalinės teisės normos negali būti pateisinamos tikslu, kuriuo siekiama užkirsti kelią praktikai, skirtai apeiti viešųjų pirkimų normas, nes tokiu tikslu negalima remtis siekiant pateisinti su viešaisiais pirkimais susijusioms Sąjungos teisės normoms prieštaraujančią nuostatą, kurioje neproporcingai apribojamos direktyvose numatytos procedūrinės teisės ir pareigos. Be abejo, valstybės narės, laikydamosi direktyvose nustatytų ribų, gali nuspręsti kaip konkurso dalyviai turi patvirtinti faktiškai disponuojantys kitų įmonių ištekliais, tačiau jos tai turi padaryti nedarydamos skirtumo atsižvelgiant į ryšių su šiomis įmonėmis teisinį pobūdį.
   Komisija atmetė Vengrijos Respublikos teiginį, kad įmonė, kuri nedalyvauja vykdant sutartį negali įrodyti atitinkanti minimalius atrankos kriterijus, susijusius su faktiniu būtinų išteklių disponavimu vykdant sutartį. Šiuo atžvilgiu Komisija rėmėsi tuo, kad Direktyvos 2044/18/EB 48 straipsnio 3 dalyje numatyta, jog konkurso dalyvis gali įrodyti, kad kitos įmonės ištekliai jam bus prieinami „pateikdamas <…> tų ūkio subjektų įsipareigojimą jam suteikti būtinus išteklius“. Darytina išvada, kad įmonė, kuri teikia savo išteklius, gali įrodyti turinti išteklius, kuriuos reikės suteikti vykdant sutartį, neturėdama tiesiogiai dalyvauti įgyvendinant sutartį.
   Galiausiai Komisija nurodo, kad dėl ginčijamų nacionalinės teisės normų gali atsirasti pasekmės, kuriomis diskriminuojami užsienio konkurso dalyviai. Nors šios Vengrijos teisės normos taikomos visiems konkurso dalyviams, iš tikrųjų jomis apribojamos galimybės dalyvauti konkurse, ypač užsienio konkurso dalyviams, nes paprastai jie neturi sutarties vykdymo vietoje visų tam būtinų išteklių, todėl per viešųjų pirkimų procedūras privalo gerokai dažniau nei Vengrijos konkurso dalyviai atsižvelgti į vietinių, nuo jų nepriklausomų ūkio subjektų pajėgumus.

      (1)  2004 m. kovo 31 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2004/18/EB dėl viešojo darbų, prekių ir paslaugų pirkimo sutarčių sudarymo tvarkos derinimo (OL L 134, p. 114; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 6 sk., 7 t., p. 132).

      (2)  2004 m. kovo 31 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2004/17/EB dėl subjektų, vykdančių veiklą vandens, energetikos, transporto ir pašto paslaugų sektoriuose, vykdomų pirkimų tvarkos derinimo (OL L 134, p. 1; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 6 sk., 7 t., p. 19).


title: Byla C-110/15: 2015 m. kovo 2 d. Consiglio di Stato (Italija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Nokia Italia SpA ir kt./Ministero per i beni e le attività culturali (MiBAC) ir kt.

text:
               1.6.2015

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 178/7

         2015 m. kovo 2 d.Consiglio di Stato (Italija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Nokia Italia SpA ir kt./Ministero per i beni e le attività culturali (MiBAC) ir kt.
   (Byla C-110/15)
   (2015/C 178/07)
   Proceso kalba: italų

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Consiglio di Stato

      Šalys pagrindinėje byloje

      Apeliantės: Nokia Italia SpA, Hewlett-Packard Italiana srl, Telecom Italia SpA, Samsung Electronics Italia SpA, Dell SpA, Fastweb SpA, Sony Mobile Communications Italy SpA, Wind Telecomunicazioni SpA

      Kitos apeliacinio proceso šalys: Ministero per i beni e le attività culturali (MiBAC), Società italiana degli autori ed editori (SIAE), Istituto per la tutela dei diritti degli artisti interpreti esecutori (IMAIE), in liquidazione, Associazione nazionale industrie cinematografiche audiovisive e multimediali (Anica), Associazione produttori televisivi (Apt)

      Prejudiciniai klausimai

               1)

               Ar pagal Bendrijos teisę – konkrečiai pagal Direktyvos 2001/29/EB (1) 31 konstatuojamąją dalį ir 5 straipsnio 2 dalies b punktą – draudžiama nacionalinės teisės norma (konkrečiai Legge sul diritto d’autore (Autorių teisių įstatymas, toliau – LDA) 71-sexies straipsnis, taikomas kartu su 2009 m. gruodžio 30 d. dekreto 4 straipsniu), kurioje numatyta, jog tais atvejais, kai akivaizdu, kad laikmenos ir įtaisai įsigyjami ne kopijavimui asmeniniam naudojimui, bet išimtinai komerciniam naudojimui, atleidimo ex ante nuo mokesčio kriterijai nustatomi privačiu susitarimu arba „laisvomis derybomis“ pagal minėtame 4 straipsnyje nurodytus „įgyvendinimo protokolus“, nesant bendrųjų nuostatų ir jokių vienodo požiūrio garantijų tarp SIAE ir subjektų, privalančių mokėti kompensaciją, arba jų asociacijų?

               2)

               Ar pagal Bendrijos teisę – konkrečiai pagal Direktyvos 2001/29/EB 31 konstatuojamąją dalį ir 5 straipsnio 2 dalies b punktą – draudžiama nacionalinės teisės norma (konkrečiai LDA 71-sexies straipsnis, taikomas kartu su 2009 m. gruodžio 30 d. dekretu ir SIAE nurodymais dėl grąžinimo), kurioje numatyta, jog tais atvejais, kai akivaizdu, kad laikmenos ir įtaisai įsigyjami ne kopijavimui asmeniniam naudojimui, bet išimtinai komerciniam naudojimui, prašymą grąžinti sumokėtas sumas gali pateikti tik galutinis naudotojas, bet ne laikmenų ir įtaisų gamintojas?

      (1)  2001 m. gegužės 22 d. Europos Parlamento ir Tarybos Direktyva 2001/29/EB dėl autorių teisių ir gretutinių teisių informacinėje visuomenėje tam tikrų aspektų suderinimo (OL L 167, p. 10; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 17 sk., 1 t., p. 230).


title: Byla C-122/13: 2013 m. kovo 15 d. Tribunale Ordinario di Firenze (Italija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Paola C prieš Presidenza del Consiglio dei Ministri

text:
               18.5.2013

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 141/15

         2013 m. kovo 15 d.Tribunale Ordinario di Firenze (Italija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Paola C prieš Presidenza del Consiglio dei Ministri

   (Byla C-122/13)
   2013/C 141/28
   Proceso kalba: italų

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Tribunale Ordinario di Firenze

      Šalys pagrindinėje byloje

      Ieškovė: Paola C

      Atsakovė: Presidenza del Consiglio dei Ministri

      Prejudiciniai klausimai

   Ar Direktyvos 2004/80/EB (1) 12 straipsnį reikia aiškinti taip, kad jis leidžia valstybėms narėms numatyti kompensaciją kai kurių smurtinių ar tyčinių nusikaltimų kategorijų aukoms ar įpareigoja valstybes nares įgyvendinant minėtą direktyvą priimti kompensacijos visų smurtinių ar tyčinių nusikaltimų aukoms schemas?

      (1)  2004 m. balandžio 29 d. Tarybos direktyva 2004/80/EB dėl kompensacijos nusikaltimų aukoms (OL L 261, p. 15; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 19 sk., 7 t., p. 65).


title: Byla C-342/06 P 2006 m. rugpjūčio 7 d. La Poste pateiktas apeliacinis skundas dėl 2006 m. birželio 7 d. Pirmosios instancijos teismo (trečioji išplėstinė kolegija) priimto sprendimo byloje T-613/97 Union française de l'express (Ufex) ir kt. prieš Europos Bendrijų Komisiją

text:
               14.10.2006

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 249/5

         2006 m. rugpjūčio 7 d.La Poste pateiktas apeliacinis skundas dėl 2006 m. birželio 7 d. Pirmosios instancijos teismo (trečioji išplėstinė kolegija) priimto sprendimo byloje T-613/97 Union française de l'express (Ufex) ir kt. prieš Europos Bendrijų Komisiją

   (Byla C-342/06 P)
   (2006/C 249/10)
   Proceso kalba: prancūzų
   Šalys

      Ieškovė: La Poste, atstovaujama advokato H. Lehman

      Kitos proceso šalys: Europos Bendrijų Komisija, Prancūzijos Respublika, Chronopost SA, Union française de l'express (Ufex), DHL International SA, Federal express international (France) SNC, CRIE SA

   Ieškovės reikalavimai
   Ieškovė Teisingumo Teismo prašo:

               —

               Panaikinti 2006 m. birželio 7 d. Pirmosios instancijos teismo sprendimą tiek, kiek jis panaikina 1997 m. spalio 1 d. Komisijos sprendimą 98/365/EB dėl valstybės pagalbos, kurią Prancūzija suteikė SFMI–Chronopost
                   (1) tiek, kiek jame pripažįstama, kad La Post dukterinei įmonei SFMI–Chronopost suteikta logistinė ir komercinė parama ir Postadex perleidimas nėra SFMI–Chronopost suteikta valstybės pagalba.

               —

               Priteisti iš Union française de l'express, DHL International, Federal express international ir CRIE bylinėjimosi Pirmosios instancijos teisme ir Teisingumo Teisme La Post patirtas išlaidas.

         Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai
   Ieškovė nurodo tris apeliacinio skundo pagrindus.
   Pirmajame pagrinde ieškovė teigia, kad Pirmosios instancijos teismas pažeidė ES 6 straipsnį ir Žmogaus teisių ir pagrindinių laisvių konvencijos 6 straipsnio 1 dalį, tiek, kiek šis teismas nesuteikė visų nešališkumo užtikrinimui reikalingų priemonių, nes teisėjas, kuris buvo pranešėjas 2006 m. birželio 7 d. byloje, taip pat buvo kolegijos, priėmusios 2000 m. gruodžio 14 d. Sprendimą (Ufex ir kt. prieš Komisiją, T–613/97, Rink. p. II–4055), kurį panaikino Teisingumo Teismas, pirmininkas.
   Antruoju pagrindu, kurį sudaro dvi dalys, ieškovė teigia, kad Pirmosios instancijos teismas padarė keletą teisės ir procedūros klaidų. Pirma, Pirmosios instancijos teismas nepripažino nepriimtinais tam tikrų pirminiame ieškinyje nenurodytų pagrindų ir juos nagrinėjo, pažeisdamas Pirmosios instancijos teismo Procedūros reglamento 48 straipsnio 2 dalį. Antra, šis teismas padarė teisės klaidą neteisingai nuspręsdamas, kad ekonominės veiklos perleidimas dukterinei įmonei iš esmės yra valstybės pagalba. Būtent Pirmosios instancijos teismas neteisingai aiškino šią sąvoką neatsižvelgdamas į konkrečią situaciją, kai ekonominė veikla, kurią pirmiau vykdė valstybė, perleidžiama dukterinei įmonei, ir nenustatydamas, kaip nagrinėjama priemonė paveiks rinką.
   Galiausiai trečiuoju pagrindu ieškovė tvirtina, kad Pirmosios instancijos teismas, pažeisdamas EB 88 straipsnį, suteikiantį Komisijai plačią diskreciją, atliekant sudėtinius ekonominius vertinimus, ir EB 253 straipsnį, nereikalaujantį, jog sprendimo atmesti skundą motyvai būtų tokie pat išsamūs kaip buhalterio ataskaita, nustatė Komisijai perdėtą pareigą motyvuoti.

      (1)  OL L 164, 1998, p. 37.


title: Byla T-188/12: 2015 m. vasario 27 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Breyer/Komisija (Galimybė susipažinti su dokumentais — Reglamentas (EB) Nr. 1049/2001 — Austrijos Respublikos pateikti pareiškimai Teisingumo Teisme vykstant procesui dėl įsipareigojimų neįvykdymo — Atsisakymas leisti susipažinti)

text:
               20.4.2015

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 127/19

         2015 m. vasario 27 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Breyer/Komisija

   (Byla T-188/12) (1)

   ((Galimybė susipažinti su dokumentais - Reglamentas (EB) Nr. 1049/2001 - Austrijos Respublikos pateikti pareiškimai Teisingumo Teisme vykstant procesui dėl įsipareigojimų neįvykdymo - Atsisakymas leisti susipažinti))
   (2015/C 127/26)
   Proceso kalba: vokiečių

      Šalys

      Ieškovas: Patrick Breyer, atstovaujamas advokato M. Starostik

      Atsakovė: Europos Komisija, iš pradžių atstovaujama P. Costa de Oliveira ir H. Krämer, vėliau H. Krämer ir M. Konstantinidis, iš pradžių padedamų advokatų A. Krämer ir R. Van der Hout, vėliau advokato R. Van der Hout

      Ieškovės pusėje į bylą įstojusios šalys: Suomijos Respublika, atstovaujama J. Heliskoski ir S. Hartikainen, ir Švedijos Karalystė, iš pradžių atstovaujama A. Falk, C. Meyer-Seitz, C. Stege, S. Johannesson, U. Persson, K. Ahlstrand-Oxhamre ir H. Karlsson, vėliau A. Falk, C. Meyer-Seitz, U. Persson, L. Swedenborg, N. Otte Widgren, E. Karlsson ir F. Sjövall

      Dalykas

   Prašymas panaikinti, pirma, 2012 m. kovo 16 d. Komisijos sprendimą atmesti ieškovo prašymą leisti susipažinti su jos teisine išvada dėl 2006 m. kovo 15 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2006/24/EB dėl duomenų, generuojamų arba tvarkomų teikiant viešai prieinamas elektroninių ryšių paslaugas arba viešuosius ryšių tinklus, saugojimo ir iš dalies keičiančios Direktyvą 2002/58/EB (OL L 105, p. 54), ir, antra, 2012 m. balandžio 3 d. Komisijos sprendimą atsisakyti leisti ieškovui susipažinti su visais dokumentais, susijusiais su tuo, kaip Austrijos Respublika perkėlė Direktyvą 2006/24, ir dokumentais, susijusiais su byla, kurioje priimtas 2010 m. liepos 29 d. Sprendimas Komisija/Austrija (C-189/09, EU:C:2010:455), kiek, kalbant apie pastarąjį sprendimą, buvo atsisakyta leisti susipažinti su Austrijos Respublikos šioje byloje pateiktais pareiškimais.

      Rezoliucinė dalis

               1.

               Panaikinti 2012 m. balandžio 3 d. Europos Komisijos sprendimą atsisakyti leisti Patrick Breyer susipažinti su visais dokumentais, susijusiais su tuo, kaip Austrijos Respublika perkėlė 2006 m. kovo 15 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvą 2006/24/EB dėl duomenų, generuojamų arba tvarkomų teikiant viešai prieinamas elektroninių ryšių paslaugas arba viešuosius ryšių tinklus, saugojimo ir iš dalies keičiančią Direktyvą 2002/58/EB, ir dokumentais, susijusiais su byla, kurioje priimtas 2010 m. liepos 29 d. Sprendimas Komisija/Austrija (C-189/09), kiek juo atsisakyta leisti susipažinti su Austrijos Respublikos minėtoje byloje pateiktais pareiškimais.

               2.

               Nebėra poreikio nuspręsti dėl prašymo panaikinti 2012 m. kovo 16 d. Komisijos sprendimą atmesti P. Breyer prašymą leisti susipažinti su jos teisine išvada dėl Direktyvos 2006/24.

               3.

               Komisija padengia savo ir pusę P. Breyer patirtų bylinėjimosi išlaidų.

               4.

               Suomijos Respublika ir Švedijos Karalystė padengia savo bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 194, 2012 6 30.


title: Byla T-804/14: 2014 m. gruodžio 4 d. pareikštas ieškinys byloje Ogrodnik/VRDT – Aviário Tropical (Tropical)

text:
               23.2.2015

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 65/39

         2014 m. gruodžio 4 d. pareikštas ieškinys byloje Ogrodnik/VRDT – Aviário Tropical (Tropical)

   (Byla T-804/14)
   (2015/C 065/54)
   Kalba, kuria surašytas ieškinys: anglų

      Šalys

      Ieškovas: Tadeusz Ogrodnik (Chožuvas, Lenkija), atstovaujamas advokatų A. von Mühlendahl ir H. Hartwig

      Atsakovė: Vidaus rinkos derinimo tarnyba (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui) (VRDT)

      Kita procedūros Apeliacinėje taryboje šalis: Aviário Tropical, SA (Loresas, Portugalija)

      Su procedūra VRDT susijusi informacija

      Prekių ženklo, dėl kurio kilo ginčas, savininkas: ieškovas

      Atitinkamas prekių ženklas, dėl kurio kilo ginčas: juodai baltas vaizdinis prekių ženklas, kuriame yra žodinis elementas „Tropical“ – Bendrijos prekių ženklas Nr. 3 435 773

      Procedūra VRDT: registracijos pripažinimo negaliojančia procedūra

      Ginčijamas sprendimas: 2014 m. rugsėjo 22 d. VRDT ketvirtosios apeliacinės tarybos sprendimas byloje R 1948/2013-4

      Reikalavimai

   Ieškovas Bendrojo Teismo prašo:

               —

               panaikinti ginčijamą sprendimą,

               —

               nurodyti VRDT ir kitai proceso šaliai, jeigu ji įstos į bylą, padengti bylinėjimosi išlaidas.

      Pagrindas, kuriuo remiamasi

               —

               Reglamento Nr. 207/2009 8 straipsnio 1 dalies b punkto, siejamo su 53 straipsnio 1 dalies a punktu ir 75 straipsniu, pažeidimas.


title: Byla T-349/09: 2009 m. rugsėjo 3 d. pareikštas ieškinys byloje PAGO International GmbH prieš VRDT — Tirol Milch (Pago)

text:
               7.11.2009

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 267/76

         2009 m. rugsėjo 3 d. pareikštas ieškinys byloje PAGO International GmbH prieš VRDT — Tirol Milch (Pago)

   (Byla T-349/09)
   2009/C 267/136
   Kalba, kuria surašytas ieškinys: vokiečių

      Šalys

      Ieškovė: PAGO International GmbH (Klagenfurtas, Austrija), atstovaujama advokatų C. Hauer ir C. Schumacher

      Atsakovė: Vidaus rinkos derinimo tarnyba (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui)

      Kita procedūros Apeliacinėje taryboje šalis: Tirol Milch reg.Gen.mbH (Insbrukas, Austrija)

      Ieškovės reikalavimai

               —

               Pakeisti 2009 m. liepos 1 d. Vidaus rinkos derinimo tarnybos (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui) (VRDT) ketvirtosios apeliacinės tarybos sprendimą, susijusį su panaikinimo procedūra Nr. 2025 (Bendrijos prekių ženklas Nr. 915 488), taip, kad būtų atmesta Tirol Milch registrierte Genossenschaft mit beschränkter Haftung apeliacija dėl 2008 m. rugpjūčio 4 d. Anuliavimo skyriaus sprendimo, ir priteisti iš Tirol Milch registrierte Genossenschaft mit beschränkter Haftung apeliacinės procedūros išlaidas;

               —

               Jei pirmasis reikalavimas nebūtų patenkintas, panaikinti VRDT ketvirtosios apeliacinės tarybos sprendimą ir grąžinti bylą VRDT, kad ši priimtų naują sprendimą.

      Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

      Įregistruotas Bendrijos prekių ženklas, dėl kurio pateiktas prašymas pripažinti jo registraciją negaliojančia: spalvotas vaizdinis Bendrijos prekių ženklas „Pago“ 32 klasės prekėms (Registracijos Nr. 915 488)

      Bendrijos prekių ženklo savininkas: ieškovė

      Šalis, prašanti pripažinti Bendrijos prekių ženklo registraciją negaliojančia: Tirol Milch registrierte Genossenschaft mit beschränkter Haftung

      Anuliavimo skyriaus sprendimas: iš dalies pripažinti Bendrijos prekių ženklo savininko teises panaikintomis

      Apeliacinės tarybos sprendimas: iš dalies panaikinti Anuliavimo skyriaus sprendimą bei pripažinti Bendrijos prekių ženklo savininko teises panaikintomis

      Ieškinio pagrindai:

               —

               Reglamento (EB) Nr. 207/2009 51 straipsnio, skaitomo kartu su 15 straipsnio 1 dalies a punktu, pažeidimas, nes prekių ženklų, dėl kurių kilo ginčas, naudojimas, kad būtų išlaikytos savininko teisės, neteisingai pripažintas neįrodytu.

               —

               Reglamento (EB) Nr. 207/2009 75 straipsnio ir Bendrijos teisės principų, ypač teisės į teisingą teismą, pažeidimas.


title: Byla T-273/17: 2017 m. gegužės 8 d. pareikštas ieškinys byloje Quadri di Cardano/Komisija

text:
               10.7.2017

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 221/35

         2017 m. gegužės 8 d. pareikštas ieškinys byloje Quadri di Cardano/Komisija

   (Byla T-273/17)
   (2017/C 221/50)
   Proceso kalba: prancūzų

      Šalys

      Ieškovas: Alessandro Quadri di Cardano (Scharbekas, Belgija), atstovaujamas advokatų N. De Montigny ir J.-N. Louis

      Atsakovė: Europos Komisija

      Reikalavimai

   Ieškovas Bendrojo Teismo prašo:

               —

               panaikinti 2016 m. liepos 9 d. PMO sprendimą, kuriuo nustatomos ieškovo individualios teisės jam pradėjus eiti pareigas Inovacijų ir tinklų programų vykdomojoje įstaigoje (INEA), kiek šiuo sprendimu PMO atsisako ieškovui suteikti 16 % dydžio gyvenimo užsienyje išmokas pagal Pareigūnų tarnybos nuostatų VII priedo 4 straipsnį ir atitinkamai nesuteikia su tuo susijusių teisių, konkrečiai teisių į kasmetinės kelionės išlaidų kompensavimą;

               —

               priteisti iš atsakovės bylinėjimosi išlaidas.

      Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

   Grįsdamas ieškinį ieškovas remiasi dviem pagrindais.

               1.

               Pirmasis ieškinio pagrindas grindžiamas konsultacijų ir derybų, susijusių su laikotarpiu iki Pareigūnų tarnybos nuostatų reformos, nesilaikymu ir ypač su ieškovo teisėtų lūkesčių, teisinio saugumo principų ir jo įgytų teisių pažeidimu, padarytu dėl netikėtai pasikeitusios ieškovo individualių teisių bylos analizės.

               2.

               Antrasis ieškinio pagrindas susijęs su laikinąja sutartimi pagal Belgijos teisę, kurią Komisija pateikė siekdama pateisinti ieškovo gyvenamosios vietos Belgijoje nustatymą, jam dirbant pas privatų darbdavį. Šį pagrindą sudaro trys dalys.

                           —

                           Pirmoji dalis grindžiama Komisijos vykdytu piktnaudžiavimu įgaliojimais, siekiant atmesti bet kokį pavaldumo santykį, kurį ji turėjo ieškovo atžvilgiu jam dirbant laikinuoju darbuotoju, tam, kad būtų atsiribota nuo darbo tarptautinėje organizacijoje, iš esmės atidedant sąlygų, reikalaujamų Pareigūnų tarnybos nuostatų VII priedo 4 straipsnyje, analizės vykdymą.

                           —

                           Antroji dalis grindžiama Komisijos padaryta teisės klaida, Belgijos teisės nuostatų dėl laikinųjų darbo sutarčių pažeidimu, taip pat piktnaudžiavimu teise.

                           —

                           Trečioji dalis grindžiama akivaizdžia vertinimo klaida, proporcingumo principo ir gero administravimo principo pažeidimu.


title: Byla F-87/12 RENV: 2015 m. balandžio 21 d. Tarnautojų teismo (pirmoji kolegija) sprendimas byloje Alsteens/Komisija (Viešoji tarnyba — Grąžinimas po panaikinimo — Laikinasis tarnautojas — Laikinasis tarnautojas — Šešerių metų taisyklė)

text:
               8.6.2015

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 190/32

         2015 m. balandžio 21 d. Tarnautojų teismo (pirmoji kolegija) sprendimas byloje Alsteens/Komisija

   (Byla F-87/12 RENV)
   ((Viešoji tarnyba - Grąžinimas po panaikinimo - Laikinasis tarnautojas - Laikinasis tarnautojas - Šešerių metų taisyklė))
   (2015/C 190/36)
   Proceso kalba: prancūzų

      Šalys

      Ieškovas: Geoffroy Alsteens (Marcinelle, Belgija), atstovaujamas advokato S. Orlandi

      Atsakovė: Europos Komisija, atstovaujama J. Currall

      Bylos dalykas

   Grąžinimas po panaikinimo – Viešoji tarnyba – Prašymas panaikinti Komisijos sprendimą apriboti laikotarpį, kuriam pratęsiamas ieškovo sutarties galiojimas.

      Sprendimo rezoliucinė dalis

               1.

               Atmesti ieškinį.

               2.

               G. Alsteens padengia savo bylinėjimosi išlaidas, atitinkamai patirtas bylose F-87/12, T-373/13 P ir F-87/12 RENV, ir Europos Komisijos bylinėjimosi išlaidas, patirtas F-87/12.

               3.

               Europos Komisija padengia savo bylinėjimosi išlaidas, patirtas bylose T-373/13 P ir F-87/12 RENV.


title: Bylos T-362/05 ir T-363/05 2008 m. gruodžio 2 d. Pirmosios instancijos teismo sprendimas byloje Nuova Agricast ir Cofra prieš Komisiją (Deliktinė Bendrijos atsakomybė — Italijos teisės aktuose numatyta valstybės pagalbos schema — Schema, pripažinta suderinama su bendrąja rinka — Pereinamojo laikotarpio priemonės — Netaikymas tam tikroms įmonėms — Teisėtų lūkesčių apsaugos principas — Pakankamai akivaizdus teisės normos, suteikiančios asmenims — Nebuvimas)

text:
               24.1.2009

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 19/24

         2008 m. gruodžio 2 d. Pirmosios instancijos teismo sprendimas byloje Nuova Agricast ir Cofra prieš Komisiją

   (Bylos T-362/05 ir T-363/05) (1)

   (Deliktinė Bendrijos atsakomybė - Italijos teisės aktuose numatyta valstybės pagalbos schema - Schema, pripažinta suderinama su bendrąja rinka - Pereinamojo laikotarpio priemonės - Netaikymas tam tikroms įmonėms - Teisėtų lūkesčių apsaugos principas - Pakankamai akivaizdus teisės normos, suteikiančios asmenims - Nebuvimas)
   (2009/C 19/44)
   Proceso kalba: italų
   Šalys

      Ieškovės: Nuova Agricast Srl (Čerinjola, Italija) ir Cofra Srl (Barleta, Italija), atstovaujamos advokato M. A. Calabrese

      Atsakovė: Europos Bendrijų Komisija, atstovaujama V. Di Bucci ir E. Righini
   Dalykas
   Prašymas atlyginti ieškovių tariamai patirtą žalą dėl 2000 m. liepos 12 d. Komisijos sprendimo, kuriuo Italijos teisės aktuose numatyta pagalbos schema investicijoms atsilikusiuose Italijos regionuose pripažinta suderinama su bendrąja rinka (valstybės pagalba Nr. 715/99 — Italija (SG 2000 D/105754) ir dėl Komisijos elgesio procedūros, per kurią buvo priimtas šis sprendimas, metu.
   Sprendimo rezoliucinė dalis

               1.

               Sujungti bylas T–362/05 ir T–363/05 bendram sprendimui priimti.

               2.

               Atmesti ieškinius.

               3.

                  Nuova Agricast Srl padengia savo ir Komisijos bylinėjimosi išlaidas byloje T–362/05.

               4.

               Cofra Srl padengia savo ir Komisijos bylinėjimosi išlaidas byloje T–363/05.

      (1)  OL C 296, 2005 11 26.


title: Byla T-105/10: 2010 m. kovo 1 d. pareikštas ieškinys byloje BASF prieš Komisiją

text:
               1.5.2010

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 113/70

         2010 m. kovo 1 d. pareikštas ieškinys byloje BASF prieš Komisiją

   (Byla T-105/10)
   2010/C 113/104
   Proceso kalba: anglų

      Šalys

      Ieškovė: BASF SE (Liudvigshafenas prie Reino, Vokietija), atstovaujama advokatų F. Montag, J. Blockx ir T. Wilson

      Atsakovė: Europos Komisija

      Ieškovės reikalavimai

               —

               Panaikinti ginčijamą sprendimą.

               —

               Priteisti iš Komisijos bylinėjimosi išlaidas.

      Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

   Ieškovė prašo panaikinti 2009 m. gruodžio 18 d. Komisijos sprendimą C(2009) 10568 byloje Nr. COMP/M.5355 — BASF prieš Ciba, kuriuo atmetamas 2009 m. lapkričio 6 d. pasiūlymas patvirtinti Roquette Frères Divestment Business SDA įgijėja ir kuriuo atmetamas prašymas iš dalies pakeisti įsipareigojimus, pagal kuriuos 2009 m. kovo 12 d. Sprendimu C(2009) 1961 Komisija pripažino, kad sandoris, pagal kurį ieškovė įgyja viso CIBA Holding AG (Ciba) kontrolę, yra suderinamas su bendrąja rinka.
   Ieškinį dėl panaikinimo ieškovė grindžia toliau nurodytais teisės pagrindais.
   Pirma, ji tvirtina, kad atmesdama siūlomą įgijėją atsakovė pažeidė Reglamento Nr. 139/2004 (1) 6 straipsnio 2 dalį, sprendimo, kuriuo patvirtinama, kad BASF įgijo Ciba, 418 ir 419 punktus, prie šio sprendimo pridėtų įsipareigojimų 4 straipsnio a ir b punktus, 13, 14 bei 34 straipsnius ir B priedą, o taip pat pranešimo dėl gynimo priemonių 31, 48, 73 ir 102 punktus (2).
   Ieškovė tvirtina, kad atsakovė atmetė siūlomą įgijėją remdamasi klaidingais faktais ir padarė akivaizdžią vertinimo klaidą, kiek tai susiję su Roquette Frères stimulu išlaikyti ir vystyti Divestment Business. Taip pat ieškovė tvirtina, kad atsakovė rėmėsi klaidingais faktais ir padarė akivaizdžią vertinimo klaidą, kiek tai susiję su ieškovės prašymu iš dalies pakeisti įsipareigojimus pagal išlygą, kuria leidžiama šiuos įsipareigojimus peržiūrėti.
   Antra, ieškovė teigia, kad ginčijamu sprendimu pažeidžiamas proporcingumo principas, nes, jos manymu, norint pasiekti įsipareigojimais keliamą tikslą — išvengti dominuojančios padėties sukūrimo ar sustiprinimo, nebuvo būtina atmesti jos pasiūlymą.
   Trečia, ieškovė teigia, kad atsakovė pažeidė gero administravimo principą ir SESV 296 straipsnį, nes prieš priimdama ginčijamą sprendimą ji neišklausė ieškovės ir nenurodė priežasčių, dėl kurių buvo priimtas ginčijamas sprendimas.

      (1)  2004 m. sausio 20 d. Tarybos reglamentas (EB) Nr. 139/2004 dėl koncentracijų tarp įmonių kontrolės (EB Susijungimų reglamentas) (OL 2004, L 24, p. 1; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 8 sk., 3 t., p. 40).

      (2)  2004 m. balandžio 21 d. Komisijos reglamentas (EB) Nr. 802/2004, įgyvendinantis Tarybos reglamentą (EB) Nr. 139/2004 dėl koncentracijų tarp įmonių kontrolės (OL 2004, L 133, p. 1; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 8 sk., 3 t., p. 88).


title: Bylos C-345/03 išbraukimas iš registro

text:
               19.2.2005

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 45/19

         Bylos C-345/03 (1) išbraukimas iš registro
   (2005/C 45/39)

      (Proceso kalba: prancūzų)

   Europos Bendrijų Teisingumo Teismo pirmininkas 2004 m. lapkričio 29 d. nutartimi nurodė išbraukti iš registro bylą C-345/03 Europos Bendrijų Komisija prieš Belgijos Karalystę.

      (1)  OL C 226, 2003 09 20.


title: Byla C-74/14: 2014 m. vasario 10 d. Lietuvos vyriausiojo administracinio teismo pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje UAB „Eturas“ e.a. prieš Lietuvos Respublikos konkurencijos tarybą

text:
               12.5.2014

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 142/16

         2014 m. vasario 10 d. Lietuvos vyriausiojo administracinio teismo pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje UAB „Eturas“ e.a. prieš Lietuvos Respublikos konkurencijos tarybą

   (Byla C-74/14)
   2014/C 142/22
   Proceso kalba: lietuvių

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

   Lietuvos vyriausiasis administracinis teismas

      Šalys pagrindinėje byloje

      Pareiškėja: UAB „Eturas“ ir kt.

      Atsakovė: Lietuvos Respublikos konkurencijos taryba

      Tretieji suinteresuotieji asmenys: UAB „Aviaeuropa“, UAB „Grand Voyage“, UAB „Kalnų upė“, UAB „Keliautojų klubas“, UAB „Smaragdas travel“, UAB „700LT“, UAB „Aljus ir Ko“, UAB „Gustus vitae“, UAB „Tropikai“, UAB „Vipauta“, UAB „Vistus“,

      Prejudiciniai klausimai

               1.

               Ar Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo 101 straipsnio 1 dalis turėtų būti aiškinama taip, kad ūkio subjektams dalyvaujant tokioje, kaip apibūdinta šioje byloje, bendroje informacinėje sistemoje, Konkurencijos tarybai įrodžius, kad šioje sistemoje buvo patalpintas sisteminis pranešimas apie nuolaidų ribojimą ir nustatytas techninis ribojimas įvesti nuolaidos dydį, gali būti taikoma prezumpcija, kad šie ūkio subjektai žinojo ar privalėjo žinoti apie informacinėje sistemoje patalpintą sisteminį pranešimą, ir, neprieštaraudami taikomam nuolaidos ribojimui, išreiškė nebylų sutikimą apriboti kainų nuolaidas, todėl jiems gali būti taikoma atsakomybė dėl veiksmų derinimo pagal Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo 101 straipsnio 1 dalį?

               2.

               Jei atsakymas į pirmąjį klausimą yra neigiamas, į kokius faktorius turėtų būti atsižvelgiama sprendžiant, ar ūkio subjektai, dalyvaujantys bendroje informacinėje sistemoje tokiomis aplinkybėmis, kaip pagrindinėje byloje, suderino savo veiksmus SESV 101 straipsnio 1 dalies prasme?


title: Byla T-106/13: 2013 m. vasario 20 d. pareikštas ieškinys byloje Synergy Hellas prieš Komisiją

text:
               18.5.2013

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 141/21

         2013 m. vasario 20 d. pareikštas ieškinys byloje Synergy Hellas prieš Komisiją

   (Byla T-106/13)
   2013/C 141/38
   Proceso kalba: graikų

      Šalys

      Ieškovė: d.d. Synergy Hellas Anonymi Emporiki Etaireia Parochis Ypiresion Pliroforikis (Atėnai, Graikija), atstovaujama advokatų M. Angelopoulos ir Κ. Damis

      Atsakovė: Europos Komisija

      Reikalavimai

   Ieškovė Bendrojo Teismo prašo:

               —

               pripažinti, kad Europos Komisijos sprendimas neleisti dalyvauti bendrovei programoje ARTreat yra Komisijos sutartinių įsipareigojimų pažeidimas, atsižvelgiant į proporcingumo ir teisėtų lūkesčių principus, ir nurodyti Komisijai sumokėti ieškovei tris šimtus keturiasdešimt tris tūkstančius aštuonis šimtus dvidešimt aštuonis eurus ir aštuoniasdešimt aštuonis centus (343 828,88 EUR), kuriuos Europos Komisija turėjo jai sumokėti pagal programą ARTreat, kartu su palūkanomis, apskaičiuojamomis nuo šio ieškinio pateikimo dienos;

               —

               nurodyti Europos Komisijai sumokėti ieškovei aštuoniasdešimt devynis tūkstančius devynis šimtus trisdešimt tris eurus ir šešiolika centų (89 933,16 EUR) ieškovės patirtos turtinės žalos ir žalos jos profesinei reputacijai atlyginimą dėl piktnaudžiavimo įgaliojimais ir konfidencialumo pažeidimo kartu su palūkanomis, skaičiuojamomis nuo 2012 m. birželio 14 d. iki sprendimo šioje byloje paskelbimo ir delspinigiais nuo sprendimo šioje byloje paskelbimo iki kol bus sumokėta visa suma; ir

               —

               priteisti iš Europos Komisijos padengti ieškovės patirtas bylinėjimosi išlaidas.

      Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

   Šiuo ieškiniu ieškovė pateikia su ieškinio pagrindus.
   Pirmasis ieškinio pagrindas pateiktas dėl Komisijos atsakomybės pagal sutartį FP7-224297 dėl sprendimo neleisti dalyvauti programoje „Multi-level patient — specific artery and artherogenesis model for outcome prediction, decision support treatement, and virtual hand-on training (ARTreat)“, kuri kyla pagal SESV 272 straipsnį. Konkrečiai ieškovė tvirtina, kad nors ji visiškai ir tinkamai vykdė savo sutartinius įsipareigojimus, Komisija neturėdama teisinio pagrindo ir pažeisdama teisėtų lūkesčių ir proporcingumo principus sustabdė jai skirtus mokėjimus.
   Antrasis ieškinio pagrindas susijęs su Komisijos deliktine atsakomybe pagal SESV 340 straipsnio antrą pastraipą. Konkrečiai ieškovė tvirtina, kad Komisija savo neteisėtais veiksmais pakenkė ieškovės profesinei reputacijai.


title: Byla T-349/12: 2013 m. rugsėjo 6 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Leiner prieš VRDT — Recaro (REVARO) (Bendrijos prekių ženklas — Protesto procedūra — Vaizdinio Bendrijos prekių ženklo REVARO paraiška — Ankstesnis tarptautinis žodinis prekių ženklas RECARO — Santykinis atmetimo pagrindas — Galimybė supainioti — Reglamento (EB) Nr. 207/2009 8 straipsnio 1 dalies b punktas)

text:
               19.10.2013

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 304/19

         2013 m. rugsėjo 6 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Leiner prieš VRDT — Recaro (REVARO)

   (Byla T-349/12) (1)

   (Bendrijos prekių ženklas - Protesto procedūra - Vaizdinio Bendrijos prekių ženklo REVARO paraiška - Ankstesnis tarptautinis žodinis prekių ženklas RECARO - Santykinis atmetimo pagrindas - Galimybė supainioti - Reglamento (EB) Nr. 207/2009 8 straipsnio 1 dalies b punktas)
   2013/C 304/33
   Proceso kalba: vokiečių

      Šalys

      Ieškovė: Rudolf Leiner GmbH (Sankt Peltenas, Austrija), atstovaujama advokatų W. Emberger, I. Rudnay ir L. Emberger

      Atsakovė: Vidaus rinkos derinimo tarnyba (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui), atstovaujama A. Poch

      Kita procedūros VRDT apeliacinėje taryboje šalis, įstojusi į bylą Bendrajame Teisme: Recaro Holding GmbH, buvusi Recaro Beteiligungs-GmbH (Štutgartas, Vokietija), atstovaujama advokato J. Weiser

      Dalykas

   Ieškinys dėl 2012 m. gegužės 16 d. Vidaus rinkos derinimo tarnybos (VRDT) pirmosios apeliacinės tarybos sprendimo (byla R 482/2011-1), susijusio su protesto procedūra tarp Recaro Beteiligungs-GmbH ir Rudolf Leiner GmbH.

      Rezoliucinė dalis

               1.

               Atmesti ieškinį.

               2.

               Priteisti iš Rudolf Leiner GmbH bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 287, 2012 9 22.


title: Byla C-106/11: 2012 m. birželio 7 d. Teisingumo Teismo (aštuntoji kolegija) sprendimas byloje ( Hoge Raad der Nederlanden (Nyderlandai) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) M. J. Bakker prieš Minister van Financiën (Darbuotojų migrantų socialinė apsauga — Taikytini teisės aktai — Darbuotojas, Nyderlandų pilietis, dirbantis žemsiurbėje, plaukiojančioje ne Europos Sąjungos teritoriniuose vandenyse su Nyderlandų vėliava, Nyderlanduose įsisteigusiam darbdaviui — Gyvenamoji vieta kitos valstybės narės teritorijoje — Priklausymas Nyderlandų socialinės apsaugos sistemai)

text:
               21.7.2012

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 217/4

         2012 m. birželio 7 d. Teisingumo Teismo (aštuntoji kolegija) sprendimas byloje (Hoge Raad der Nederlanden (Nyderlandai) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) M. J. Bakker prieš Minister van Financiën

   (Byla C-106/11) (1)

   (Darbuotojų migrantų socialinė apsauga - Taikytini teisės aktai - Darbuotojas, Nyderlandų pilietis, dirbantis žemsiurbėje, plaukiojančioje ne Europos Sąjungos teritoriniuose vandenyse su Nyderlandų vėliava, Nyderlanduose įsisteigusiam darbdaviui - Gyvenamoji vieta kitos valstybės narės teritorijoje - Priklausymas Nyderlandų socialinės apsaugos sistemai)
   2012/C 217/07
   Proceso kalba: olandų

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Hoge Raad der Nederlanden

      Šalys pagrindinėje byloje

      Ieškovas: M. J. Bakker

      Atsakovė: Minister van Financiën

      Dalykas

   Prašymas priimti prejudicinį sprendimą — Hoge Raad der Nederlanden — 1971 m. birželio 14 d. Tarybos reglamento (EEB) Nr. 1408/71 dėl socialinės apsaugos sistemų taikymo pagal darbo sutartį dirbantiems asmenims ir jų šeimos nariams, judantiems Bendrijoje (OL L 149, p. 2; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 5 sk., 1 t., p. 35) 1 straipsnio a punkto, 2 straipsnio ir 13 straipsnio 2 dalies c punkto išaiškinimas — Darbuotojas, Nyderlandų pilietis, dirbantis Nyderlanduose įsisteigusio darbdavio žemsiurbėje, kuri plaukioja su Nyderlandų vėliava ne Europos Sąjungos teritorijoje — Kitos valstybės narės teritorijoje reziduojantis darbuotojas — Nepriklausymas Nyderlandų socialinio draudimo sistemai.

      Rezoliucinė dalis

   1971 m. birželio 14 d. Tarybos reglamento (EEB) Nr. 1408/71 dėl socialinės apsaugos sistemų taikymo pagal darbo sutartį dirbantiems asmenims, savarankiškai dirbantiems asmenims ir jų šeimos nariams, judantiems Bendrijoje, iš dalies pakeisto ir atnaujinto 1996 m. gruodžio 2 d. Tarybos reglamentu (EB) Nr. 118/97, iš dalies pakeisto 1999 m. vasario 8 d. Reglamentu (EB) Nr. 307/1999, 13 straipsnio 2 dalies c punktą reikia aiškinti taip, kad pagal jį draudžiama valstybės narės teisės aktuose numatyti, kad asmeniui, esančiam tokioje situacijoje, kaip antai ieškovas pagrindinėje byloje, kuris yra šios valstybės narės pilietis, bet joje negyvena, ir dirba su šios valstybės narės vėliava plaukiojančioje žemsiurbėje, kuri vykdo veiklą ne Europos Sąjungos teritorijoje, netaikoma šios valstybės socialinės apsaugos sistema.

      (1)  OL C 160, 2011 5 28.


title: Byla C-558/08 2008 m. gruodžio 17 d. Hoge Raad der Nederlanden (Nyderlandai) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Portakabin Limited ir Portakabin BV prieš Primakabin BV

text:
               7.3.2009

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 55/10

         2008 m. gruodžio 17 d.Hoge Raad der Nederlanden (Nyderlandai) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Portakabin Limited ir Portakabin BV prieš Primakabin BV

   (Byla C-558/08)
   (2009/C 55/17)
   Proceso kalba: olandų
   Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas
   Hoge Raad der Nederlanden
   Šalys pagrindinėje byloje

      Kasatorės: Portakabin Limited ir Portakabin BV

   Kita kasacinio proceso šalis: Primakabin BV
   Prejudiciniai klausimai

               1.

                           a)

                           Jei prekybininkas, prekiaujantis atitinkamomis prekėmis ar paslaugomis, (toliau — reklamuotojas) pasinaudoja galimybe interneto paieškos sistemos tiekėjui pateikia raktinį žodį (Reklamuojantis internete paieškos sistemose, pavyzdžiui Google, galima už atlygį užsisakyti raktinių žodžių. Tokį raktinį žodį įvedus į paieškos sistemą atsiranda nuoroda į reklamuotojo interneto svetainę, rastų svetainių sąrašas arba paieškos rezultatus pateikiančio puslapio dešinėje atsiranda nuoroda su užrašu „Rėmėjų nuorodos“), kuris tapatus kito asmens (toliau — prekių ženklo savininkas) įregistruotam prekių ženklui panašioms prekėms ar paslaugoms, o raktinis žodis leidžia internautui, įvedusiam šį raktinį žodį, jam nepastebint, paieškos sistemos rezultatų sąraše rasti nuorodą į reklamuotojo interneto svetainę, ar reklamuotojas naudoja įregistruotą prekių ženklą Direktyvos 89/104/EEB (1) 5 straipsnio 1 dalies a punkto prasme?

                           b)

                           Ar yra skirtumas, jei nuoroda yra

                                       —

                                       įprastame rastų interneto svetainių sąraše arba

                                       —

                                       taip vadinamoje reklaminėje dalyje?

                           c)

                           Ar yra skirtumas,

                                       —

                                       jei net su nuoroda paieškos sistemoje į tiekėjo interneto svetainę, reklamuotojas iš tiesų siūlo tapačias prekes ar paslaugas, kaip prekių ženklu pažymėtos prekės ar paslaugos; ar

                                       —

                                       jei reklamuotojas iš tiesų siūlo prekes ar paslaugas, tapačias prekėms ar paslaugoms, kurioms įregistruotas prekių ženklas, savo interneto svetainėje, kurią internautas (1 klausimo a punktas) gali rasti paspaudęs nuorodą (hyperlinking) tiekėjo interneto svetainės paieškoje?

               2.

               Jei ir tiek, kiek atsakymas į 1 klausimą yra teigiamas, ar gali Direktyvos 6 straipsnis, būtent jo 1 dalies b ir c punktai, reikšti, kad prekių ženklo savininkas negali drausti 1 klausime aprašyto vartojimo ir jei taip, kokiomis aplinkybėmis?

               3.

               Jei atsakymas į 1 klausimą yra teigiamas, ar Direktyvos 7 straipsnis taikomas, jei reklamuotojo pasiūla, kaip nurodyta 1 klausime, susijusi su prekėmis, kurios 1 klausime nurodyto prekių ženklo savininko ar su jo leidimu išleistos į laisvą apyvartą Bendrijoje?

               4.

               Ar atsakymai į minėtus klausimus galioja ir 1 klausime minėtų raktiniams žodžiams, kuriuos užsisakė reklamuotojas, kuriuose sąmoningai prekių ženklas perteiktas su nedidelėmis rašytinėmis klaidomis, tam, kad paieška internautams būtų veiksmingesnė, žinant, kad prekių ženklas reklamuotojo interneto svetainėje perteiktas teisingai?

               5.

               Jei ir tiek kiek atsakymas į pirmiau pateiktus klausimus reiškia, kad prekių ženklas nebuvo vartojamas Direktyvos 5 straipsnio 5 dalies prasme, ar valstybės narės gali raktinių žodžių, kaip antai šioje byloje, vartojimo atžvilgiu pagal Direktyvos 5 straipsnio 5 dalį pagal šiose valstybėse galiojančias nuostatas suteikti apsaugą prieš žymens vartojimą kitais tikslais, nei atskirti prekes ar paslaugas be tolesnės apsaugos nuo šio žymens naudojimo, kai šių valstybių narių teismų nuomone prekių ženklo skirtingas pobūdis ar vertės apsauga be teisėto pagrindo neteisėtu būdu naudojama ar jiems daroma žala, arba nacionaliniams teismas galioja Bendrijos nustatytos ribos, susijusios su atsakymais į pateiktus klausimus?

      (1)  1988 m. gruodžio 21 d. Pirmosios Tarybos direktyva 89/104/EEB valstybių narių įstatymams, susijusiems su prekių ženklais, suderinti (OL L 40, p. 1; 2004 m. Specialusis leidimas lietuvių k., 17 sk., 1 t., p. 92).


title: Byla C-332/05 Bundessozialgericht (Vokietija) 2005 m. liepos 5 d. nutartimi pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Aldo Celozzi prieš Innungskrankenkasse Baden-Württemberg

text:
               12.11.2005

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 281/8

         Bundessozialgericht (Vokietija) 2005 m. liepos 5 d. nutartimi pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Aldo Celozzi prieš Innungskrankenkasse Baden-Württemberg
   (Byla C-332/05)
   (2005/C 281/15)
   Proceso kalba: vokiečių

      Bundessozialgericht (Vokietija) 2005 m. liepos 5 d. nutartimi kreipėsi į Europos Bendrijų Teisingumo Teismą su prašymu, kurį Teisingumo Teismo sekretoriatas gavo 2005 m. rugsėjo 12 d., priimti prejudicinį sprendimą byloje Aldo Celozzi prieš Innungskrankenkasse Baden-Württemberg.

      Bundessozialgericht prašo Teisingumo Teismo atsakyti į šį klausimą:
   Ar tai, kad Vokietijoje dirbantis susituokęs migruojantis darbuotojas, kurio sutuoktinis gyvena kitoje valstybėje narėje, gauna ligos pašalpą, kurios dydis visuomet susietas su išmokėto darbo užmokesčio dydžiu, apskaičiuojamu remiantis darbuotojo pajamų mokesčio kortelėje („Lohnsteuerkarte“) nurodyta pajamų mokesčio klase, neatsižvelgiant į vėlesnius jam palankius atgaline tvarka galiojančius nuo jo šeiminės padėties priklausančius mokestinių aplinkybių pasikeitimus, neprieštarauja Europos Bendrijos pirminės ir (arba) antrinės teisės nuostatoms (ypač EB 39 straipsniui (buvusiam EB sutarties 48 straipsniui), Reglamento (EEB) Nr. 1408/71 3 straipsnio 1 daliai ir 23 straipsnio 3 daliai bei Reglamento (EEB) Nr. 1612/68 (1) 7 straipsnio 2 daliai)?

      (1)  OL L 257, p. 2.


title: Byla C-326/07 2007 m. liepos 13 d. pareikštas ieškinys byloje Europos Bendrijų Komisija prieš Italijos Respubliką

text:
               20.10.2007

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 247/3

         2007 m. liepos 13 d. pareikštas ieškinys byloje Europos Bendrijų Komisija prieš Italijos Respubliką

   (Byla C-326/07)
   (2007/C 247/05)
   Proceso kalba: italų
   Šalys

      Ieškovė: Europos Bendrijų Komisija, atstovaujama L. Pignataro-Nolin ir H. Støvlbæk

      Atsakovė: Italijos Respublika
   Ieškovės reikalavimai

               —

               Pripažinti, kad įtraukdama tokias nuostatas, kaip 2004 m. birželio 10 d. Ministrų Tarybos pirmininko dekreto dėl 1994 m. gegužės 31 d. Įstatyminio dekreto Nr. 332, 1994 m. liepos 30 d. Įstatymu Nr. 474 pakeisto į įstatymą su daliniais pakeitimais, iš dalies pakeisto Finansų įstatymo Nr. 350/2004 4 straipsnio 227 dalies a, b ir c punktais, 2 straipsnyje nurodytų specialių įgaliojimų vykdymo kriterijų apibrėžimo 1.2 straipsnio nuostatos, Italijos Respublika neįvykdė įsipareigojimų pagal EB Sutarties 43 ir 56 straipsnius.

               —

               Priteisti iš Italijos Respublikos bylinėjimosi išlaidas.

         Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai
   Komisija mano, jog 2004 m. birželio 10 d. Dekreto 1.2 straipsnyje nurodyti specialių įgaliojimų, išdėstytų Įstatymo Nr. 350/2004 4 straipsnio 227 dalies a, b ir c punktuose, vykdymo kriterijai nėra tiek tikslūs ar konkretūs, kad kitos valstybės narės investuotojas žinotų, kada bus pasinaudota specialiais įgaliojimais pagal Įstatymo Nr. 350/2004 4 straipsnio 227 dalies a, b ir c punktus.
   Specialūs įgaliojimai pagal Įstatymo Nr. 350/2004 4 straipsnio 227 dalies a, b ir c punktus yra šie: neleisti investuotojams įsigyti didelio akcijų paketo, suteikiančio bent 5 % arba Ekonomikos ir finansų ministro nustatytą mažesnę procentinę balso teisių dalį, neleisti sudaryti sutarčių ir susitarimų tarp akcininkų, turinčių 5 % arba Ekonomikos ir finansų ministro nustatytą mažesnę procentinę balso teisių dalį ir teisė vetuoti nutarimus dėl bendrovių panaikinimo, akcijų perleidimo, susiliejimo, išskyrimo, bendrovės buveinės perkėlimo į užsienį arba bendrovės tikslų pakeitimo. Šie kriterijai taikomi visoms įstatymo 4 straipsnio 227 dalies pirmojoje pastraipoje paminėtoms sritims (saugumo, transporto, telekomunikacijų, energijos šaltinių ir kitos viešosios paslaugos).
   Atsižvelgdama į Teisingumo Teismo praktiką (Komisija prieš Ispaniją, C-463/00, Komisija prieš Prancūziją, C-483/99, Komisija prieš Belgiją, C-503/99, ir Komisija prieš Nyderlandus, C-282/04 ir C-293/04), Komisija mano, kad nagrinėjama teisės nuostata viršija tai, kas būtina 2004 m. birželio 10 d. Dekreto 1.2 straipsnyje numatytiems viešiesiems interesams užtikrinti ir pažeidžia EB 56 ir 43 straipsnius. Komisija mano, kad taip reglamentuojamose srityse, pavyzdžiui, energetikos, dujų ir telekomunikacijų, tikslą apsaugoti valstybės gyvybiškai svarbius interesus galima pasiekti priimant mažiau griežtas su šiomis sritimis susijusia priemones, tokias, kaip numatytos Direktyvose 2003/54/EB (1), 2003/55/EB (2), 2002/21/EB (3), 2002/19/EB (4), 2002/20/EB (5), 2002/22/EB (6) ir 2002/58/EB (7). Komisija mano, kad šie aktai taip pat užtikrina minimalų nacionalinį aprūpinimą ir kad nėra jokio priežastinio ryšio tarp būtinybės užtikrinti energijos tiekimą, viešųjų paslaugų teikimo ir bendrovės nuosavybės struktūros arba administravimo priežiūros.

      (1)  OL L 176, p. 37.

      (2)  OL L 176, p. 57.

      (3)  OL L 108, p. 33.

      (4)  OL L 108, p. 7.

      (5)  OL L 108, p. 21.

      (6)  OL L 108, p. 51.

      (7)  OL L 201, p. 37.


title: Byla T-12/10 P: 2010 m. sausio 15 d. Luigi Marcuccio pateiktas apeliacinis skundas dėl 2009 m. spalio 29 d. Tarnautojų teismo nutarties byloje F-94/08, Marcuccio prieš Komisiją

text:
               13.3.2010

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 63/49

         2010 m. sausio 15 d.Luigi Marcuccio pateiktas apeliacinis skundas dėl 2009 m. spalio 29 d. Tarnautojų teismo nutarties byloje F-94/08, Marcuccio prieš Komisiją

   (Byla T-12/10 P)
   2010/C 63/86
   Proceso kalba: italų

      Šalys

      Apeliantas: Luigi Marcuccio (Trikazė, Italija), atstovaujamas advokato G. Cipressa

      Kita proceso šalis: Europos Komisija

      Apelianto reikalavimai

               —

               Bet kuriuo atveju panaikinti visą skundžiamą nutartį ir be jokių išimčių.

               —

               Pripažinti, jog pirmąja instancija bylą nagrinėjusiame teisme pareikštas ieškinys, dėl kurio priimta skundžiama nutartis, buvo visiškai priimtinas visas ir be jokių išimčių.

               —

               Visų pirma priimti visą ir be jokių išimčių pirmąja instancija bylą nagrinėjusiame teisme pareikštame ieškinyje pateiktą ieškovo reikalavimą.

               —

               Nurodyti atsakovei atlyginti ieškovui visas išlaidas, mokesčius ir atlyginimus, sumokėtus nagrinėjant šią bylą pirmąja instancija ir šiame procese.

               —

               Nepatenkinus pirmesnių reikalavimų, grąžinti nagrinėjamą bylą Tarnautojų teismui, kad šis, kitos sudėties, priimtų naują sprendimą.

      Apeliacinio skundo pagrindai ir pagrindiniai argumentai

   Šis apeliacinis skundas pateiktas dėl 2009 m. spalio 29 d. Tarnautojų teismo nutarties, priimtos byloje F-94/08. Šia nutartimi atmestas kaip akivaizdžiai nepriimtinas ieškinys dėl 2008 m. kovo 28 d. pranešimo, kuriuo Europos Komisija informavo apie savo ketinimą bylinėjimosi išlaidas pirmojoje instancijoje išskaičiuoti iš ieškovui mokamos invalidumo pensijos, panaikinimo.
   Grįsdamas savo reikalavimus apeliantas remiasi faktinių aplinkybių pakeitimu ir iškraipymu skundžiamoje nutartyje, visišku motyvavimo nebuvimu, taip pat klaidingu tempus regis actum principo ir asmens nenaudai priimto sprendimo sąvokos taikymu ir aiškinimu.


title: Byla C-19/11: 2011 m. sausio 14 d. Bundesgerichtshof (Vokietija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Markus Geltl prieš Daimler AG

text:
               9.4.2011

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 113/3

         2011 m. sausio 14 d. Bundesgerichtshof (Vokietija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Markus Geltl prieš Daimler AG
   (Byla C-19/11)
   2011/C 113/05
   Proceso kalba: vokiečių

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Bundesgerichtshof

      Šalys pagrindinėje byloje

      Ieškovas: Markus Geltl

      Atsakovė: Daimler AG

      Prejudiciniai klausimai

               1.

               Ar, taikant Direktyvos 2003/6/EB (1) 1 straipsnio 1 dalį ir Direktyvos 2003/124/EB (2) 1 straipsnio 1 dalį, laike apibrėžto proceso atveju, per kelis tarpinius etapus atsirandant tam tikroms aplinkybėms arba įvykstant tam tikriems įvykiams, reikia atsižvelgti tik į tai, ar šios būsimos aplinkybės arba būsimi įvykiai turi būti laikomi tikslia informacija pagal šias direktyvų nuostatas, ir ar reikia, atsižvelgiant į tai, išnagrinėti, ar šios būsimos aplinkybės gali pagrįstai atsirasti arba įvykiai gali pagrįstai įvykti, arba ar, tokio laike apibrėžto proceso atveju, jau egzistuojantys ar įvykę tarpiniai etapai, susiję su būsimų aplinkybių arba įvykių atsiradimu, yra tiksli informacija minėtų direktyvos nuostatų prasme?

               2.

               Ar sąvoka „pagrįstai“ Direktyvos 2003/124/EB 1 straipsnio 1 dalies prasme reikalauja, kad tikimybė būtų laikoma dominuojančia ar didele, arba ar aplinkybes, kurios gali būti pagrįstai laikomos galinčiomis atsirasti, arba įvykiai, kurie gali būti pagrįstai laikomi galinčiais įvykti, reikia suprasti taip, kad tikimybės lygis priklauso nuo poveikio investuotojui ir kad, esant didelei tikimybei, bus padaryta įtaka akcijų kainai, pakanka to, jog būsimų aplinkybių arba įvykių atsiradimas būtų neaiškus, bet ne neįtikėtinas?

      (1)  2003 m. sausio 28 d. Europos Parlamento ir tarybos Direktyva 2003/6/EB dėl prekybos vertybiniais popieriais, pasinaudojant viešai neatskleista informacija, ir manipuliavimo rinka (piktnaudžiavimo rinka); (OL L 96, p. 16; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 6 sk., 4 t., p. 367).

      (2)  2003 m. gruodžio 22 d. Komisijos Direktyva 2003/124/EB įgyvendinanti Europos Parlamento ir Tarybos Direktyvą 2003/6/EB dėl viešai neatskleistos informacijos ir viešo jos atskleidimo bei manipuliavimo rinka apibrėžimo (tekstas svarbus EEE) (OL L 339, p. 70; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 6 sk., 6 t., p. 348).


title: Byla T-542/14: 2014 m. liepos 21 d. pareikštas ieškinys byloje Grupo Bimbo/VRDT (Apvalios sumuštinio duonos forma)

text:
               29.9.2014

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 339/21

         2014 m. liepos 21 d. pareikštas ieškinys byloje Grupo Bimbo/VRDT (Apvalios sumuštinio duonos forma)

   (Byla T-542/14)
   2014/C 339/25
   Proceso kalba: ispanų

      Šalys

      Ieškovė: Grupo Bimbo, SAB de CV (Meksikas, Meksika), atstovaujama advokato N. Fernández Fernández-Pacheco

      Atsakovė: Vidaus rinkos derinimo tarnyba (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui)

      Reikalavimai

   Ieškovė Bendrojo Teismo prašo:

               —

               panaikinti 2014 m. gegužės 19 d. Vidaus rinkos derinimo tarnybos (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui) ketvirtosios apeliacinės tarybos sprendimą byloje R 1911/2013-4, nes šis sprendimas neatitinka teisės nuostatų, ir tinkamai pritaikyti galiojančias teisės nuostatas dėl Bendrijos prekių ženklo; atitinkamai priimti sprendimą, kuriame būtų patenkinti ieškinyje nurodyti prašymai remiantis tuo, kad prašomas įregistruoti erdvinis prekių ženklas turi jam būdingų skiriamųjų požymių ar tuo, kad įgijo skiriamųjų požymių dėl naudojimo, patenkinti ieškinį ir nurodyti įregistruoti erdvinį Bendrijos prekių ženklą (paraiškos Nr. 1 1 7 47  987), skirtą Tarptautinės klasifikacijos 30 klasei, remiantis tuo, kad jis atitinka teisės nuostatas,

               —

               patenkinus šį ieškinį ir įregistravus nurodytą prekių ženklą, priteisti iš šiam ieškiniui prieštaraujančių šalių dėl šio proceso patirtas bylinėjimosi išlaidas ir nurodyti jiems padengti VRDT sumokėtus su apeliacija susijusius mokesčius.

      Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

      Bendrijos prekių ženklas, su kuriuo susijęs ieškinys: erdvinis apvalios sumuštinio duonos formos prekių ženklas 30 klasės prekėms – Bendrijos prekių ženklo paraiškos Nr. 1 1 7 47  987.

      Eksperto sprendimas: atmesti paraišką.

      Apeliacinės tarybos sprendimas: atmesti apeliaciją.

      Ieškinio pagrindai: Reglamento Nr. 207/2009 7 straipsnio 1 dalies b punkto pažeidimas.