title: Byla F-74/13: 2016 m. rugpjūčio 2 d. Tarnautojų teismo (pirmoji kolegija) nutartis byloje Mommer/Komisija (Viešoji tarnyba — Pareigūnai — Pensijos — Pareigūnų tarnybos nuostatų VIII priedo 11 straipsnio 2 dalis, reglamentuojanti teisių į pensiją perkėlimą — Teisių į pensiją, įgytų pagal kitas pensijų sistemas, perkėlimas į Sąjungos pensijų sistemą — Sprendimas, kuriuo pripažįstamas pensinio stažo padidinimas taikant naujas įgyvendinimo nuostatas, susijusias su Pareigūnų tarnybos nuostatų VII priedo 11 ir 12 straipsniais — Procedūros reglamento 81 straipsnis — Ieškinys iš dalies akivaizdžiai nepriimtinas ir iš dalies akivaizdžiai nepagrįstas)

text:
               2016 10 3

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 364/45

      2016 m. rugpjūčio 2 d. Tarnautojų teismo (pirmoji kolegija) nutartis byloje Mommer/Komisija

      (Byla F-74/13) (1)

      ((Viešoji tarnyba - Pareigūnai - Pensijos - Pareigūnų tarnybos nuostatų VIII priedo 11 straipsnio 2 dalis, reglamentuojanti teisių į pensiją perkėlimą - Teisių į pensiją, įgytų pagal kitas pensijų sistemas, perkėlimas į Sąjungos pensijų sistemą - Sprendimas, kuriuo pripažįstamas pensinio stažo padidinimas taikant naujas įgyvendinimo nuostatas, susijusias su Pareigūnų tarnybos nuostatų VII priedo 11 ir 12 straipsniais - Procedūros reglamento 81 straipsnis - Ieškinys iš dalies akivaizdžiai nepriimtinas ir iš dalies akivaizdžiai nepagrįstas))
      (2016/C 364/57)
      Proceso kalba: prancūzų

         Šalys

         Ieškovė: Anne Mommer (Briuselis, Belgija), iš pradžių atstovaujama advokatų S. Orlandi, J.-N. Louis ir D. de Abreu Caldas, po to advokato S. Orlandi

         Atsakovė: Europos Komisija, iš pradžių atstovaujama C. Ehrbar ir G. Gattinara, po to J. Currall ir G. Gattinara ir, galiausiai, G. Gattinara

         Bylos dalykas

      Prašymas panaikinti sprendimą dėl ieškovės teisių į pensiją perkėlimo į Sąjungos pensijų sistemą, kuriuo taikytos Pareigūnų tarnybos nuostatų VIII priedo 11 ir 12 straipsnių naujos bendrosios įgyvendinimo nuostatos.

         Rezoliucinė dalis

                  1.

                  Atmesti ieškinį kaip iš dalies akivaizdžiai nepriimtiną ir iš dalies akivaizdžiai nepagrįstą.

                  2.

                  Kiekviena šalis padengia savo bylinėjimosi išlaidas.

         (1)  OL C 274, 2013 9 21, p. 33.


title: Byla C-224/10: 2010 m. gegužės 10 d. Landgericht Baden-Baden (Vokietija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą baudžiamojoje byloje prieš Leo Apelt

text:
               14.8.2010

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 221/16

         2010 m. gegužės 10 d.Landgericht Baden-Baden (Vokietija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą baudžiamojoje byloje prieš Leo Apelt
   (Byla C-224/10)
   ()
   2010/C 221/26
   Proceso kalba: vokiečių

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Landgericht Baden-Baden

      Šalys pagrindinėje byloje

      Ieškovė: Staatsanwaltschaft Baden-Baden

      Atsakovas: Leo Apelt

      Prejudiciniai klausimai

               1.

               Ar valstybė narė, atsižvelgdama į Direktyvos 91/439/EEB (1) 5 straipsnio 1 dalies a punktą, pagal kurį D kategorijos vairuotojo pažymėjimai gali būti išduodami tik vairuotojams, jau turintiems teisę vairuoti B kategorijai priskiriamas transporto priemones, pagal šios direktyvos 1 straipsnį ir 8 straipsnio 2 ir 4 dalis gali atsisakyti pripažinti kitos valstybės narės išduotą B ir D kategorijų pažymėjimą galiojančiu, ypač D kategorijos atžvilgiu, jei šio pažymėjimo savininkui B kategorijos vairuotojo pažymėjimas buvo išduotas prieš tai, kol pirmojoje valstybėje teismine tvarka buvo atimta teisė vairuoti, o D kategorijos — tik po to, kai teismine tvarka buvo atimta teisė vairuoti ir baigėsi terminas, per kurį buvo draudžiama iš naujo suteikti teisę vairuoti?

               2.

               Jeigu į pirmąjį klausimą turėtų būti atsakoma neigiamai:
               Ar pirmoji valstybė narė gali atsisakyti pripažinti nurodytą vairuotojo pažymėjimą galiojančiu, ypač D kategorijos atžvilgiu, taikydama Direktyvos 2006/126/EB (2) 11 straipsnio 4 dalį, pagal kurią valstybė narė atsisako pripažinti galiojančiu kitos valstybės narės išduotą vairuotojo pažymėjimą asmeniui, kurio vairuotojo pažymėjimas atimtas jį išdavusioje pirmojoje valstybėje narėje, jeigu teisė vairuoti B kategorijos transporto priemonę suteikta 2006 m. kovo 1 d., D kategorijos — 2007 m. balandžio 30 d., o vairuotojo pažymėjimas išduotas pastarąją dieną?

      (1)  1991 m. liepos 29 d. Tarybos direktyva 91/439/EEB dėl vairuotojo pažymėjimų (OL L 237, p. 1; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 7 sk., 1 t., p. 317).

      (2)  2006 m. gruodžio 20 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2006/126/EB dėl vairuotojo pažymėjimų (OL L 403, p. 18).


title: Byla C-413/14 P: 2014 m. rugpjūčio 28 d. Intel Corporation pateiktas apeliacinis skundas dėl 2014 m. birželio 12 d. Bendrojo Teismo (septintoji išplėstinė kolegija) priimto sprendimo byloje T-286/09 Intel Corporation/Europos Komisija

text:
               10.11.2014

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 395/25

      2014 m. rugpjūčio 28 d.Intel Corporation pateiktas apeliacinis skundas dėl 2014 m. birželio 12 d. Bendrojo Teismo (septintoji išplėstinė kolegija) priimto sprendimo byloje T-286/09 Intel Corporation/Europos Komisija

      (Byla C-413/14 P)
      (2014/C 395/31)
      Proceso kalba: anglų

         Šalys

         Apeliantė: Intel Corporation, atstovaujama QC D. M. Beard, solisitorių A. N. Parr ir R. W. Mackenzie

         Kitos proceso šalys: Europos Komisija,
      Association for Competitive Technology, Inc. ,
      Union fédérale des consommateurs – Que choisir (UFC – Que choisir)

         Apeliantės reikalavimai

                  —

                  Visiškai arba iš dalies panaikinti skundžiamą sprendimą.

                  —

                  Visiškai arba iš dalies pripažinti ginčijamą sprendimą negaliojančiu.

                  —

                  Panaikinti arba iš esmės sumažinti skirtą baudą.

                  —

                  Šių reikalavimų nepatenkinus, grąžinti bylą Bendrajam Teismui, kad šis priimtų sprendimą atsižvelgdamas į Teisingumo Teismo teisinius argumentus.

                  —

                  Priteisti iš Komisijos bylinėjimosi šiame teisme ir Bendrajame Teisme išlaidas.

         Apeliacinio skundo pagrindai ir pagrindiniai argumentai

      Nurodydama pirmąjį apeliacinio skundo pagrindą, kurį sudaro trys dalys, apeliantė tvirtina, kad vertindamas jos elgesio teisėtumą pagal EB 82 straipsnį ir EEE susitarimo 54 straipsnį, Bendrasis Teismas taikė neteisingus teisinius kriterijus:

                  Bendrasis Teismas klaidingai priėjo prie išvados, kad nagrinėjamu elgesiu iš esmės buvo galima riboti konkurenciją, todėl jis gali būti pripažintas pažeidžiančiu EB 82 straipsnį ir EEE susitarimo 54 straipsnį ir nėra reikalo svarstyti visų reikšmingų konkretaus atvejo faktų ir aplinkybių.

                  Bendrasis Teismas klaidingai priėjo prie išvados, kad siekiant nustatyti EB 82 straipsnio ir EEE susitarimo 54 straipsnio pažeidimą, gebėjimas riboti konkurenciją gali būti vertinamas remiantis abstrakčiais samprotavimais, o ne tikėtinu ar faktiniu poveikiu.

                  Prieidamas prie alternatyvios išvados Bendrasis Teismas klaidingai manė, kad nagrinėjamu elgesiu buvo galima riboti konkurenciją, nes Bendrasis Teismas klaidingai atsižvelgė į veiksnius, kurie negali patvirtinti tokio gebėjimo, tačiau neatsižvelgė į įvairius reikšmingus veiksnius, į kuriuos reikėjo atsižvelgti, kaip antai, į rinkoje taikytos praktikos aprėptį, tariamų praktikų trukmę, aktualius rinkos duomenis, patvirtinančius staigų kainų kritimą ir stūmimo iš rinkos nebuvimą, ir į išvadas, kurios teisingai turėjo būti padarytos pagal tiek pat produktyvaus konkurento kriterijų, Komisijos taikytą per administracinę procedūrą.

            Nurodydama antrąjį apeliacinio skundo pagrindą apeliantė tvirtina, kad Bendrasis Teismas klaidingai konstatavo, kad per pastarųjų dvejų metų tariamo pažeidimo laikotarpį buvo daromas pažeidimas, nes elgesio rinkoje aprėptis per tuos metus būtų paveikusi tik 3,5 % atitinkamos rinkos.
      Nurodydama trečiąjį apeliacinio skundo pagrindą apeliantė tvirtina, kad Bendrasis Teismas jos elgesį HP ir Lenovo atžvilgiu klaidingai kvalifikavo kaip „išimtines nuolaidas“, nors jis sudarė tik 28 % ir 42 % (arba mažiau) atitinkamo produkto bendros pirkimo apimties, tenkančios kiekvienam klientui, taigi toli gražu ne „visą arba praktišką visą“ jų paklausą.
      Nurodydama ketvirtąjį apeliacinio skundo pagrindą apeliantė tvirtina, kad Bendrasis Teismas pažeidė veiksmingos teisminės gynybos ir teisingo bylos nagrinėjimo principus, kiek tai susiję su penkias valandas trukusiu Komisijos ir svarbaus Dell vadovybės nario pokalbiu su tyrimo esme objektyvų ryšį turinčiais klausimais, per kurį svarbus Dell vadovybės narys pateikė labai išsamių paaiškinimų. Bendrasis Teismas klaidingai priėjo prie išvados, kad Komisijai pakako vien atskleisti per pokalbį aptartų temų sąrašą, užuot užfiksavus arba apibendrinus informaciją, kurią pašnekovas suteikė tomis temomis. Bendrasis Teismas taip pat klaidingai priėjo prie išvados, kad apeliantei tenka pareiga pateikti prima facie įrodymus, jog Komisija neužfiksavo kaltę paneigiančių įrodymų; iš tiesų, apeliantė privalėjo tik parodyti, kad neatmestina, jog medžiaga galėtų būti panaudota jos gynybai, tokią pareigą ji šiuo atveju aiškiai įvykdė.
      Nurodydama penktąjį apeliacinio skundo pagrindą, kurį sudaro trys dalys, apeliantė tvirtina, kad Bendrasis Teismas neteisingai nustatė, jog Bendrija turi jurisdikciją dėl Intel susitarimų su Lenovo 2006 m. ir 2007 m.:

                  Bendrasis Teismas klaidingai priėjo prie išvados, kad šis elgesys buvo „įgyvendintas“ EEE, nes Intel pagal tuos susitarimus nepardavė Lenovo jokių produktų EEE.

                  Bendrasis Teismas klaidingai prie išvados, kad „kvalifikuoto poveikio“ kriterijus yra tinkamas pagrindas Bendrijos jurisdikcijai dėl nagrinėjamo elgesio pagrįsti.

                  Bendrasis Teismas klaidingai taikė „kvalifikuoto poveikio“ kriterijų, nes nebuvo galima numatyti, kad Intel susitarimai su Lenovo dėl x86 CPUs tiekimo Kinijai turės greitą ir didelį poveikį EEE.

            Nurodydama šeštąjį apeliacinio skundo pagrindą, kurį sudaro dvi dalys, apeliantė tvirtina, kad apskaičiuodamas baudą Bendrasis Teismas padarė įvairių klaidų:

                  Bauda buvo akivaizdžiai neproporcinga.

                  2006 m. Komisijos baudų nustatymo metodo gaires taikydamas iki tos datos pasireiškusiam elgesiui, Bendrasis Teismas pažeidė pagrindinius ES teisės principus.


title: Byla T-356/08: 2012 m. rugsėjo 12 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Graikija prieš Komisiją (EŽŪOGF — Garantijų skyrius — Neatlygintinos išlaidos — Lauko kultūros — Proporcingumas — Nustatytos korekcijos normos padidinimas už kartotinį pažeidimą)

text:
               20.10.2012

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 319/6

         2012 m. rugsėjo 12 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Graikija prieš Komisiją

   (Byla T-356/08) (1)

   (EŽŪOGF - Garantijų skyrius - Neatlygintinos išlaidos - Lauko kultūros - Proporcingumas - Nustatytos korekcijos normos padidinimas už kartotinį pažeidimą)
   2012/C 319/08
   Proceso kalba: graikų

      Šalys

      Ieškovė: Graikijos Respublika, atstovaujama I. Chalkias, E. Leftheriotou ir V. Karra

      Atsakovė: Europos Komisija, atstovaujama H. Tserepa-Lacombe ir A. Markoulli

      Dalykas

   2008 m. liepos 8 d. Komisijos sprendimo dėl Bendrijos atsisakymo Europos žemės ūkio orientavimo ir garantijų fondo (EŽŪOGF) Garantijų skyriaus ir Europos žemės ūkio garantijų fondo (EŽŪGF) lėšomis finansuoti kai kurias valstybių narių patirtas išlaidas (OL L 186, p. 39), panaikinimas tiek, kiek pagal jį neleidžiama finansuoti tam tikrų Graikijos patirtų išlaidų

      Rezoliucinė dalis

               1.

               Atmesti ieškinį.

               2.

               Graikijos Respublika padengia bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 285, 2008 11 8.


title: Byla C-403/08 2008 m. rugsėjo 17 d. High Court of Justice (Chancery Division)  (Jungtinė Karalystė) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Football Association Premier League Ltd, NetMed Hellas SA, Multichoice Hellas SA prieš QC Leisure, David Richardson, AV Station plc, Malcolm Chamberlain, Michael Madden, SR Leisure Ltd, Phillip George Charles Houghton, Derek Owen

text:
               22.11.2008

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 301/19

         2008 m. rugsėjo 17 d.High Court of Justice (Chancery Division) (Jungtinė Karalystė) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Football Association Premier League Ltd, NetMed Hellas SA, Multichoice Hellas SA prieš QC Leisure, David Richardson, AV Station plc, Malcolm Chamberlain, Michael Madden, SR Leisure Ltd, Phillip George Charles Houghton, Derek Owen

   (Byla C-403/08)
   (2008/C 301/34)
   Proceso kalba: anglų
   Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas
   High Court of Justice (Chancery Division)
   Šalys pagrindinėje byloje
   Ieškovai: Football Association Premier League Ltd, NetMed Hellas SA, Multichoice Hellas SA

      Atsakovai: QC Leisure, David Richardson, AV Station plc, Malcolm Chamberlain, Michael Madden, SR Leisure Ltd, Phillip George Charles Houghton, Derek Owen
   Prejudiciniai klausimai
   A.   Dėl 1998 m. lapkričio 20 d. Europos Parlamento ir Tarybos Direktyvos 98/84/EB dėl sąlygine prieiga grindžiamų paslaugų ir sąlyginės prieigos paslaugų teisinės apsaugos aiškinimo (1)

   1.   Neteisėta priemonė

               a)

               Ar sąlyginės prieigos priemonė tampa „neteisėta priemone“ pagal Direktyvos 98/84/EB 2 straipsnio e punktą, jei ji naudojama suteikti prieigai prie apsaugotos paslaugos tokioje vietoje, tokiu būdu arba tokiam asmeniui, kurie nenurodyti paslaugos teikėjo leidime, jei tą priemonę paslaugos teikėjas arba kas nors jo sutikimu suteikia ir parduoda ją su ribotu leidimu naudoti tik tam, kad būtų galima gauti apsaugotą paslaugą konkrečiomis aplinkybėmis?

               b)

               Kokia direktyvos 2 straipsnio e punkte naudojamų terminų „sukurta ar pritaikyta“ reikšmė?

         2.   Bylos aplinkybės
   Kai pirmasis paslaugos teikėjas perduoda programos turinį koduotu būdu antrajam paslaugos teikėjui, kuris tą turinį transliuoja siūlydamas sąlyginę prieigą, į kokius rodiklius reikia atsižvelgti pagal Direktyvos 98/84/EB 5 straipsnį nustatant, ar pažeisti pirmojo apsaugotos paslaugos teikėjo interesai?
   Visų pirma:
   Kai pirmoji televizijos stotis perduoda programos turinį (įskaitant matomą vaizdą, aplinkos garsą ir komentarą anglų kalba) koduotu būdu antrajai televizijos stočiai, kuri savo ruožtu visuomenei transliuoja programos turinį (prie kurio prideda savo logotipą ir kartais papildomą garsinį komentaro takelį):

               a)

               ar pirmosios televizijos stoties atliekamas perdavimas yra apsaugota „televizijos programų transliacijos“ paslauga pagal Direktyvos 98/84/EB 2 straipsnio a punktą ir Direktyvos 89/552/EEB (2) 1 straipsnio a punktą?

               b)

               ar pirmoji televizijos stotis turi būti transliuotojas pagal Direktyvos 89/552/EEB 1 straipsnio b punktą, kad ją būtų galima laikyti teikiančia apsaugotą „televizijos programų transliavimo“ paslaugą pagal Direktyvos 98/84/EB 2 straipsnio a punkto pirmą įtrauką?

               c)

               ar Direktyvos 98/84/EB 5 straipsnis turi būti aiškinamas taip, kad juo pirmajai televizijos stočiai suteikiama civilinė teisė teikti ieškinį dėl neteisėtų priemonių, kuriomis suteikiama prieiga prie antrosios televizijos stoties transliuojamų programų dėl to, kad:

                           (i)

                           tokios priemonės turi būti laikomos per transliavimo signalą suteikiančiomis prieigą prie pirmosios televizijos stoties nuosavos paslaugos; arba

                           (ii)

                           pirmoji televizijos stotis yra apsaugotos paslaugos teikėjas, kurio interesai yra pažeidžiami dėl neteisėtos veiklos (nes tokiomis priemonėmis suteikiama neleistina prieiga prie apsaugotos paslaugos, kurią teikia antroji televizijos stotis)?

               d)

               ar atsakymas į c punkte pateiktą klausimą priklauso nuo to, ar pirmasis ir antrasis paslaugų teikėjai naudoja skirtingas dekodavimo sistemas ir sąlyginės prieigos priemones?

         3.   Komerciniai tikslai
   Ar direktyvos 4 straipsnio a punkte naudojamas žodžių junginys „valdymas komerciniais tikslais“ yra susijęs tik su valdymu komercinių sandorių, susijusių su neteisėtomis priemonėmis, tikslais (pavyzdžiui, su jų pardavimu),
   ar jis taip pat plačiau taikomas priemonę turinčiam galutiniam vartotojui, vykdančiam bet kokią su verslu susijusią veiklą?
   B.   Dėl 2001 m. gegužės 22 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2001/29/EB dėl autorių teisių ir gretutinių teisių informacinėje visuomenėje tam tikrų aspektų suderinimo aiškinimo (3)

   4.   Atgaminimo teisė
   Kai nuoseklūs filmo, muzikinio kūrinio ar garso įrašo fragmentai (šiuo atveju skaitmeninėse vaizdo ir garso laikmenose) yra sukuriami i) dekoderio atmintyje arba ii) kalbant apie filmą, televizoriaus ekrane, ir atgaminamas visas darbas, jei nuoseklūs fragmentai laikomi visuma, tačiau egzistuoja tik ribotas fragmentų kiekis bet kuriuo laiko momentu:

               a)

               ar klausimas, ar tie darbai buvo atgaminti visiškai ar iš dalies, nustatomas remiantis nacionalinėmis autorių teisių taisyklėmis reglamentuojančiomis tai, kas yra neteisėtas autoriaus teisėmis saugomų kūrinių atgaminimas, ar tai yra Direktyvos 2001/29/EB 2 straipsnio aiškinimo dalykas?

               b)

               jei tai priklauso nuo Direktyvos 2001/29/EB 2 straipsnio aiškinimo, ar nacionalinis teismas turi vertinti kaip visumą visus kiekvieno kūrinio fragmentus, ar tik tam tikrą fragmentų skaičių, kuris egzistuoja tam tikru laiko momentu? Jei tai pastarasis atvejis, kokį testą nacionalinis teismas turi taikyti atsakydamas į klausimą, ar kūriniai buvo atgaminti iš dalies remiantis to straipsnio formuluote?

               c)

               Ar 2 straipsnyje nurodyta atgaminimo teisė taikoma trumpalaikių vaizdų kūrimui televizoriaus ekrane?

         5.   Atskira ekonominė svarba

               (a)

               Ar laikinos kūrinių kopijos, sukurtos palydovinės televizijos dekoderyje arba su dekoderiu sujungtame televizoriaus ekrane, kurių vienintelis tikslas sudaryti galimybę naudotis kitaip įstatymais neapribotu kūriniu, turi būti laikomos turinčiomis „atskirą ekonominę svarbą“ pagal Direktyvos 2001/29/EB 5 straipsnio 1 dalies nuostatą dėl to, kad tokios kopijos suteikia vienintelį pagrindą, kuriuo remdamasis teisių turėtojas gali gauti atlyginimą už naudojimąsi jo teisėmis?

               (b)

               Ar atsakymas į 5 dalies a punkte pateiktą klausimą priklauso nuo to, i) ar laikinos kopijos turi tam tikrą neatskiriamą vertę; arba ii) ar laikinos kopijos sudarytos iš mažos kūrinių rinkinio dalies ir (arba) kitų objektų, kurie kitaip gali būti naudojami nepažeidžiant autorių teisių; arba iii) ar teisių turėtojo paskirtas išimtinis licencijos turėtojas kitoje valstybėje narėje jau gavo atlygį už kūrinio naudojimą toje valstybėje narėje?

         6.   Perdavimas visuomenei laidais ar bevielėmis priemonėmis

               (a)

               Ar autorių teisėmis apsaugotas kūrinys perduodamas visuomenei laidais ar bevielėmis priemonėmis kaip nurodyta Direktyvos 2001/29/EB 3 straipsnyje, kai palydovinė transliacija priimama komercinės paskirties patalpose (pavyzdžiui, bare) ir perduodama ar rodoma tose patalpose per vieną televizoriaus ekraną su garsiakalbiais tose patalpose esantiems asmenims?

               (b)

               Ar klausimas į 6 dalies a punkte pateiktą klausimą priklauso nuo to, ar:

                           (i)

                           tose patalpose esantys visuomenės nariai yra nauji transliuotojo nenumatyti asmenys (šiuo atveju dėl to, kad vienoje valstybėje narėje naudotis namuose skirta dekodavimo kortelė yra naudojama komerciniais tikslais kitoje valstybėje narėje)?

                           (ii)

                           visuomenės nariai yra mokesčio nemokanti auditorija pagal nacionalinės teisės aktus?

                           (iii)

                           televizijos transliacijos signalas priimamas išorine ar palydovine antena, esančia ant stogo ar netoli pastatų, kuriuose yra televizija?

               (c)

               Jei atsakymas į bet kurią b punkto dalį yra teigiamas, į kokius veiksnius reikia atsižvelgti nustatant, ar tai kūrinio perdavimas iš vietos, kurioje nėra auditorijos narių?

         C.   Dėl 1993 m. rugsėjo 27 d. Tarybos Direktyvos 93/83/EEB dėl tam tikrų autorių teisių ir gretutinių teisių taisyklių, taikomų palydoviniam transliavimui ir kabeliniam perdavimui (4), koordinavimo ir dėl EB 28, 30 bei 49 straipsnių aiškinimo
   7.   Draudimas pagal Direktyvą 93/83
   Ar suderinama su Direktyva 93/83/EEB arba su EB 28, 30 ar 49 straipsniais, jei nacionaliniuose autorių teisių įstatymuose nustatyta, kad kai į transliaciją palydovu įtrauktos laikinos kūrinių kopijos sukuriamos palydoviniame dekoderyje ar televizoriaus ekrane, tai laikoma autorių teisių pažeidimu pagal transliacijos priėmimo šalies teisę? Ar padėtis keičiasi, jei transliacija dekoduojama naudojantis palydovinio dekodavimo kortele, kurią išdavė palydovinės transliacijos paslaugos teikėjas kitoje valstybėje narėje su sąlyga, kad palydovinio dekodavimo kortelė gali būti naudojama tik toje kitoje valstybėje narėje?
   D.   Dėl Sutarties nuostatų dėl laisvo prekių ir paslaugų judėjimo pagal EB 28, 30 ir 49 straipsnius aiškinimo atsižvelgiant į sąlyginės prieigos direktyvą
   8.   Draudimas pagal EB 28 ir (arba) 49 straipsnius

               (a)

               Jei atsakymas į 1 klausimą yra toks, kad paslaugos teikėjo arba kieno nors jo sutikimu suteikta sąlyginės prieigos priemonė tampa „neteisėta priemone“ pagal Direktyvos 98/84/EB 2 straipsnio e punktą, jei ji naudojama už paslaugos teikėjui suteiktame leidime suteikti prieigą prie apsaugotos paslaugos nustatytų ribų, kokią konkrečią teisę atsižvelgiant į jos esminę funkciją suteikia sąlyginės prieigos direktyva?

               (b)

               Ar EB 28 ar 49 straipsniais draudžiama pirmoje valstybėje narėje įgyvendinti nacionalinės teisės nuostatą, pagal kurią yra neteisėta importuoti ar parduoti palydovinio dekodavimo kortelę, kurią išdavė palydovinės transliacijos paslaugos teikėjas kitoje valstybėje narėje su sąlyga, kad palydovinio dekodavimo kortelę galima naudoti tik toje kitoje valstybėje narėje?

               (c)

               Ar atsakymui turi įtakos tai, kad jei palydovinio dekodavimo kortelę naudoti galima tik asmeniniais ir buitiniais tikslais toje kitoje valstybėje narėje, tačiau ji naudojama komerciniais tikslais pirmojoje valstybėje narėje?

         9.   Ar himnui suteikta apsauga gali būti platesnė, nei likusiai transliacijai suteikta apsauga
   Ar EB 28, 30 ar 49 straipsniais draudžiama įgyvendinti nacionalinės autorių teisių apsaugos teisės nuostatą, pagal kurią yra neteisėta viešai rodyti ar groti muzikos kūrinį, jei tas kūrinys įtrauktas į apsaugotą paslaugą, kuri prieinama ir viešai rodoma naudojant palydovinio dekodavimo kortelę, kurią kitoje valstybėje narėje išdavė paslaugos teikėjas su sąlyga, kad dekodavimo kortelė gali būti naudojama tik toje kitoje valstybėje narėje? Ar yra skirtumas, jei muzikinis kūrinys yra nesvarbi apsaugotos paslaugos kaip visumos dalis ir kitų paslaugos dalių rodymas ar grojimas viešai nedraudžiamas nacionaliniais autorių teisių apsaugos įstatymais?
   E.   Dėl Sutarties taisyklių dėl konkurencijos aiškinimo pagal EB 81 straipsnį
   10.   Gynyba remiantis EB 81 straipsniu
   Kokį teisinį testą nacionalinis teismas turėtų taikyti ir į kokias aplinkybes turėtų atsižvelgti spręsdamas, ar sutartiniai ribojimai pažeidžia 81 straipsnio 1 dalyje nustatytą draudimą, kai programos turinio teikėjas suteikia daug išimtinių licencijų, skirtų vienos ar kelių valstybių narių teritorijai, pagal kuriuos transliuotojui leidžiama transliuoti programos turinį tik toje teritorijoje (įskaitant ir per palydovą), o kiekviename leidime nustatytas sutartinis įsipareigojimas, pagal kurį transliuotojas privalo užtikrinti, kad jo palydovinio dekodavimo kortelės, suteikiančios galimybę priimti programos turinį, nebus naudojamos už leidime nurodytos teritorijos ribų?
   Visų pirma:

               (a)

               ar 81 straipsnio 1 dalis gali būti aiškinama kaip taikytina tam įsipareigojimui dėl vienintelės priežasties, kad jį galima aiškinti taip, jog juo siekiama trukdyti, riboti ar iškreipti konkurenciją?

               (b)

               jei taip, ar reikia taip pat įrodyti, kad sutartiniu įsipareigojimu akivaizdžiai trukdoma, ribojama ar iškreipiama konkurencija, tam kad būtų galima taikyti 81 straipsnio 1 dalyje nustatytą draudimą?

      (1)  OL L 320, p. 54.

      (2)  1989 m. spalio 3 d. Tarybos Direktyva 89/552/EB dėl valstybių narių įstatymuose ir kituose teisės aktuose išdėstytų nuostatų, susijusių su televizijos programų transliavimu, derinimo, OL L 298, p. 23.

      (3)  OL L 167, p. 10.

      (4)  OL L 248, p. 15.


title: Byla C-198/14: 2015 m. lapkričio 12 d. Teisingumo Teismo (penktoji kolegija) sprendimas byloje (Helsingin hovioikeus (Suomija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Valev Visnapuu/Kihlakunnansyyttäjä (Helsinki), Suomen valtio – Tullihallitus (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą — SESV 34 ir 110 straipsniai — Direktyva 94/62/EB — 1 straipsnio 1 dalis, 7 ir 15 straipsniai — Nuotolinė prekyba alkoholiniais gėrimais ir jų gabenimas iš kitos valstybės narės — Tam tikroms gėrimų pakuotėms taikomas akcizas — Neapmokestinimas, kai pakuotės priklauso užstato ir grąžinimo sistemai — SESV 34, 36 ir 37 straipsniai — Mažmeninės prekybos alkoholiniais gėrimais licencijos reikalavimas — Mažmeninės prekybos alkoholiniais gėrimais monopolija — Pateisinimas — Sveikatos apsauga)

text:
               18.1.2016

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 16/8

         2015 m. lapkričio 12 d. Teisingumo Teismo (penktoji kolegija) sprendimas byloje (Helsingin hovioikeus (Suomija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Valev Visnapuu/Kihlakunnansyyttäjä (Helsinki), Suomen valtio – Tullihallitus

   (Byla C-198/14) (1)

   ((Prašymas priimti prejudicinį sprendimą - SESV 34 ir 110 straipsniai - Direktyva 94/62/EB - 1 straipsnio 1 dalis, 7 ir 15 straipsniai - Nuotolinė prekyba alkoholiniais gėrimais ir jų gabenimas iš kitos valstybės narės - Tam tikroms gėrimų pakuotėms taikomas akcizas - Neapmokestinimas, kai pakuotės priklauso užstato ir grąžinimo sistemai - SESV 34, 36 ir 37 straipsniai - Mažmeninės prekybos alkoholiniais gėrimais licencijos reikalavimas - Mažmeninės prekybos alkoholiniais gėrimais monopolija - Pateisinimas - Sveikatos apsauga))
   (2016/C 016/08)
   Proceso kalba: suomių

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Helsingin hovioikeus

      Šalys pagrindinėje byloje

      Ieškovas: Valev Visnapuu

      Atsakovai:
      Kihlakunnansyyttäjä (Helsinki), Suomen valtio – Tullihallitus

      Rezoliucinė dalis

               1.

               SESV 110 straipsnį ir 1994 m. gruodžio 20 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 94/62/EB dėl pakuočių ir pakuočių atliekų 1 straipsnio 1 dalį, 7 ir 15 straipsnius reikia aiškinti taip, kad jais nedraudžiamas valstybės narės reglamentavimas, kaip antai nagrinėjamas pagrindinėje byloje, kuriuo nustatomas akcizas tam tikroms gėrimų pakuotėms, bet numatomas neapmokestinimas tuo atveju, kai šios pakuotės priklauso veiksmingai grąžinimo sistemai.

               2.

               SESV 34 ir 36 straipsnius reikia aiškinti taip, kad jie nedraudžia tokio valstybės narės reglamentavimo, kaip nagrinėjamas pagrindinėje byloje, pagal kurį kitoje valstybėje narėje įsisteigusiam pardavėjui taikomas reikalavimas turėti mažmeninės prekybos licenciją alkoholinių gėrimų importui siekiant juos mažais kiekiais pardavinėti pirmojoje valstybėje narėje gyvenantiems vartotojams, kai šis pardavėjas užtikrina gėrimų gabenimą ar patiki jų gabenimą trečiajam asmeniui, jei šis reglamentavimas tinkamas užtikrinti tam, kad būtų pasiektas siekiamas tikslas, šiuo atveju visuomenės sveikatos ir viešosios tvarkos apsauga; šio tikslo negalima pasiekti bent jau tokio paties veiksmingumo lygmens mažiau ribojančiomis priemonėmis ir šis reglamentavimas nėra savavališka diskriminacijos priemonė ar užslėptas valstybių narių tarpusavio prekybos apribojimas, o tai turi patikrinti prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas.

      (1)  OL C 202, 2014 6 30.


title: Byla T-83/14: 2014 m. vasario 4 d. pareikštas ieškinys byloje LTJ Diffusion prieš VRDT – Arthur et Aston (ARTHUR & ASTON)

text:
               14.4.2014

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 112/51

         2014 m. vasario 4 d. pareikštas ieškinys byloje LTJ Diffusion prieš VRDT – Arthur et Aston (ARTHUR & ASTON)

   (Byla T-83/14)
   2014/C 112/65
   Kalba, kuria surašytas ieškinys: prancūzų

      Šalys

      Ieškovė: LTJ Diffusion (Kolombas, Prancūzija), atstovaujama advokato S. Lederman

      Atsakovė: Vidaus rinkos derinimo tarnyba (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui)

      Kita procedūros Apeliacinėje taryboje šalis: Arthur et Aston SAS (Žibervilis, Prancūzija)

      Reikalavimai

   Ieškovė Bendrojo Teismo prašo:

               —

               panaikinti 2013 m. gruodžio 2 d. Vidaus rinkos derinimo tarnybos pirmosios apeliacinės tarybos sprendimą byloje R 1963/2012-1 tiek, kiek juo buvo nuspręsta, kad ankstesnio prekių ženklo ARTHUR, įregistruoto numeriu 17731, naudojimas yra nesuderinamas su Reglamento Nr. 207/2009 15 straipsnio 1 dalies antros pastraipos a punktu,

               —

               jeigu Bendrasis Teismas, remdamasis savo praktika (2013 m. birželio 4 d. Sprendimas DECATHLON, T-514/11), nuspręstų, kad jis negali nuspręsti dėl bendrovės LTJ DIFFUSION2011 m. balandžio 14 d. pateikto skundo pagrįstumo, nes pati Apeliacinė taryba dėl jo dar nenusprendė, jo taip pat prašoma: grąžinti bylą kompetentingai instancijai, kad būtų nuspręsta dėl bendrovės LTJ DIFFUSION skundo, 2011 m. balandžio 14 d. pateikto dėl paraiškos įregistruoti Bendrijos prekių ženklą Nr. 9509911, kuriame yra žodinis žymuo ARTHUR & ASTON, skirtą žymėti tam tikras prie 3, 9, 14 ir 25 klasių priskirtas prekes ir, be kita ko, „avalynę, aulinius batus ir batelius“, pagrįstumo.

      Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

      Bendrijos prekių ženklo paraišką pateikęs asmuo: Arthur et Aston SAS

      Prašomas įregistruoti Bendrijos prekių ženklas: žodinis prekių ženklas ARTHUR & ASTON 3, 9, 14 ir 25 klasių prekėms (Bendrijos prekių ženklo paraiška Nr. 9 509 911)

      Prekių ženklo ar žymens, kuriuo remtasi per protesto procedūrą, savininkė: ieškovė

      Prekių ženklas ar žymuo, kuriuo remtasi: pusiau vaizdinis nacionalinis prekių ženklas, kuriame yra žodinis elementas „Arthur“, skirtas 25 klasės prekėms

      Protestų skyriaus sprendimas: atmesti protestą

      Apeliacinės tarybos sprendimas: atmesti apeliaciją

      Ieškinio pagrindai: Reglamento Nr. 207/2009 15 straipsnio 1 dalies antros pastraipos a punkto pažeidimas.


title: Byla C-255/09: 2011 m. spalio 27 d. Teisingumo Teismo (trečioji kolegija) sprendimas byloje Europos Komisija prieš Portugalijos Respubliką (Valstybės įsipareigojimų neįvykdymas — EB 49 straipsnis — Socialinė apsauga — Laisvės teikti paslaugas apribojimas — Kitoje valstybėje narėje ne ligoninėje suteiktų gydymo paslaugų išlaidos — Nekompensavimas arba kompensavimas gavus išankstinį leidimą)

text:
               17.12.2011

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 370/9

         2011 m. spalio 27 d. Teisingumo Teismo (trečioji kolegija) sprendimas byloje Europos Komisija prieš Portugalijos Respubliką

   (Byla C-255/09) (1)

   (Valstybės įsipareigojimų neįvykdymas - EB 49 straipsnis - Socialinė apsauga - Laisvės teikti paslaugas apribojimas - Kitoje valstybėje narėje ne ligoninėje suteiktų gydymo paslaugų išlaidos - Nekompensavimas arba kompensavimas gavus išankstinį leidimą)
   2011/C 370/12
   Proceso kalba: portugalų

      Šalys

      Ieškovė: Europos Komisija, atstovaujama E. Traversa ir M. França

      Atsakovė: Portugalijos Respublika, atstovaujama L. Inez Fernandes, M. L. Duarte, A. Veiga Correia ir P. Oliveira

      Kitos proceso šalies pusėje įstojusios į bylą šalys: Suomijos Respublika, atstovaujama A. Guimaraes-Purokoski, Ispanijos Karalystė, atstovaujama J. M. Rodríguez Cárcamo

      Dalykas

   Valstybės įsipareigojimų neįvykdymas — EB 49 straipsnio pažeidimas — Užsienyje patirtų ne stacionaraus gydymo išlaidų kompensavimas — Išankstinis leidimas — Ribojančios sąlygos.

      Rezoliucinė dalis

               1.

               Nenumačiusi galimybės kompensuoti kitoje valstybėje narėje ne ligoninėje suteiktų gydymo paslaugų, kurioms teikti nereikalinga nacionalinės teisės aktuose išsamiai išvardyta sudėtinga ir brangi įranga, išskyrus 1971 m. birželio 14 d. Tarybos reglamente (EEB) Nr. 1408/71 dėl socialinės apsaugos sistemų taikymo pagal darbo sutartį dirbantiems asmenims, savarankiškai dirbantiems asmenims ir jų šeimos nariams, judantiems Bendrijoje, iš dalies pakeistame ir atnaujintame 1996 m. gruodžio 2 d. Tarybos reglamentu (EB) Nr. 118/97, su pakeitimais, padarytais 2006 m. gruodžio 18 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentu (EB) Nr. 1992/2006, numatytus atvejus, arba 1992 m. rugpjūčio 13 d. Dekrete-įstatyme Nr. 177/92, nustatančiame užsienyje patirtų gydymo išlaidų kompensavimo sąlygas, numačiusi galimybę kompensuoti šias gydymo paslaugas tik gavus išankstinį leidimą, Portugalijos Respublika neįvykdė įsipareigojimų pagal EB 49 straipsnį.

               2.

               Portugalijos Respublika ir Europos Komisija padengia savo bylinėjimosi išlaidas.

               3.

               Ispanijos Karalystė ir Suomijos Respublika pačios padengia savo išlaidas.

      (1)  OL C 205, 2009 8 29.


title: Byla T-655/15: 2015 m. lapkričio 13 d. pareikštas ieškinys byloje van der Parre/Parlamentas

text:
               8.2.2016

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 48/68

         2015 m. lapkričio 13 d. pareikštas ieškinys byloje van der Parre/Parlamentas

   (Byla T-655/15)
   (2016/C 048/76)
   Proceso kalba: anglų

      Šalys

      Ieškovas: Hugo van der Parre (Heizenas, Nyderlandai), atstovaujamas advokatės N. Pirc Musar

      Atsakovas: Europos Parlamentas

      Reikalavimai

   Ieškovas Bendrojo Teismo prašo:

               —

               panaikinti 2015 m. rugsėjo 14 d. Europos Parlamento sprendimą A(2015)8334 C, kuriuo atmesta pakartotinė ieškovo paraiška dėl galimybės susipažinti su tam tikrais dokumentais, susijusiais su informacija apie Europos Parlamento narių kelionių išlaidas, pragyvenimui skirtas išmokas, bendrosioms išlaidoms padengti skirtas išmokas ir išlaidas, susijusias su personalo įdarbinimu,

               —

               remiantis Bendrojo Teismo procedūros reglamento 134 ir 140 straipsniais, priteisti iš Parlamento bylinėjimosi išlaidas, įskaitant į bylą įstojusių šalių patirtas išlaidas.

      Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

   Grįsdamas ieškinį ieškovas remiasi penkiais pagrindais.

               1.

               Pirmasis ieškinio pagrindas susijęs su Reglamento Nr. 1049/2001 (1) 4 straipsnio 1 dalies b punkto, siejamo su Reglamento Nr. 45/2001 (2) 8 straipsnio b punktu, pažeidimu, nes prašomi asmens duomenys pagal Bendrijos teisės aktus nesaugomi.

               2.

               Antrasis ieškinio pagrindas susijęs su Reglamento Nr. 1049/2001 4 straipsnio 1 dalies b punkto, siejamo su Reglamento Nr. 45/2001 8 straipsnio b punktu, pažeidimu, nes atsisakyta leisti susipažinti su prašoma informacija, nors atskleidimo sąlygos įvykdytos.

               3.

               Trečiasis ieškinio pagrindas susijęs su Reglamento Nr. 1049/2001 2 ir 4 straipsniuose, siejamuose su Reglamento Nr. 1049/2001 6 straipsnio 3 dalimi, nustatytos bendrosios pareigos išnagrinėti kiekvieną atskirą dokumentą pažeidimu.

               4.

               Ketvirtasis ieškinio pagrindas susijęs su Reglamento Nr. 1049/2001 4 straipsnio 6 dalies pažeidimu, nes atsisakymas leisti iš dalies susipažinti su prašomais dokumentais buvo nepagrįstas.

               5.

               Penktasis ieškinio pagrindas susijęs su pareigos motyvuoti, nustatytos Reglamento Nr. 1049/2001 7 straipsnio 1 dalyje ir 8 straipsnio 1 dalyje, pažeidimu, nes Parlamentas pasisakė ne dėl visų ieškovo argumentų.

      (1)  2001 m. gegužės 30 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (EB) Nr. 1049/2001 dėl galimybės visuomenei susipažinti su Europos Parlamento, Tarybos ir Komisijos dokumentais (OL L 145, 2001, p. 43; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 1 sk., 3 t., p. 331).

      (2)  2000 m. gruodžio 18 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (EB) Nr. 45/2001 dėl asmenų apsaugos Bendrijos institucijoms ir įstaigoms tvarkant asmens duomenis ir laisvo tokių duomenų judėjimo (OL L 8, 2001, p. 1; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 13 sk., 26 t., p. 102).


title: Byla T-156/03 2006 m. birželio 8 d. Pirmosios instancijos teismo sprendimas Pérez-Díaz prieš Komisiją (Pareigūnai — Atsisakymo įrašyti kandidatą į laikinų darbuotojų rezervo sąrašą panaikinimas — Suinteresuotos šalies naujo testo žodžiu organizavimas vykdant sprendimą dėl panaikinimo — Antras atsisakymas įrašyti į sąrašą — Ieškinys dėl panaikinimo — Ieškinys dėl žalos atlyginimo)

text:
               12.8.2006

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 190/18

         2006 m. birželio 8 d. Pirmosios instancijos teismo sprendimas Pérez-Díaz prieš Komisiją

   (Byla T-156/03) (1)

   (Pareigūnai - Atsisakymo įrašyti kandidatą į laikinų darbuotojų rezervo sąrašą panaikinimas - Suinteresuotos šalies naujo testo žodžiu organizavimas vykdant sprendimą dėl panaikinimo - Antras atsisakymas įrašyti į sąrašą - Ieškinys dėl panaikinimo - Ieškinys dėl žalos atlyginimo)
   (2006/C 190/30)
   Proceso kalba: prancūzų
   Šalys

      Ieškovas: Orlando Perez-Diaz (Briuselis, Belgija), atstovaujamas advokato M.-A. Lucas

      Atsakovė: Europos Bendrijų Komisija, atstovaujama F. Clotuche-Duvieusart ir H. Tserepa-Lacombe
   Bylos dalykas
   Pirma, prašymas panaikinti atrankos procedūros COM/R/A/01/1999 komiteto atsisakymą įrašyti ieškovą į laikinų darbuotojų rezervo sąrašą po naujo testo žodžiu, kuris buvo suorganizuotas vykdant 2002 m. rugsėjo 24 d. Pirmosios instancijos teismo sprendimą Pérez-Díaz prieš Komisiją (T-102/01, RinkVT p. I-A-165 ir II-871)ir, antra, prašymas atlyginti tariamai šiuo neteisėtu atsisakymu padarytą žalą.
   Sprendimo rezoliucinė dalis

               1)

               Panaikinti 2003 m. sausio 21 d. laišku ieškovui pateiktą atrankos komiteto sprendimą neįrašyti jo į darbuotojų rezervo sąrašą pagal atrankos procedūrą COM/R/A/01/1999.

               2)

               Atmesti likusią ieškinio dalį.

               3)

               Priteisti iš Komisijos bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 171, 2003 7 19.


title: Byla C-433/10 P: 2010 m. rugsėjo 3 d. Volker Mauerhofer pateiktas apeliacinis skundas dėl 2010 m. birželio 29 d. Bendrojo Teismo (trečioji kolegija) priimtos nutarties byloje T-515/08 Volker Mauerhofer prieš Europos Komisiją

text:
               6.11.2010

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 301/17

         2010 m. rugsėjo 3 d. Volker Mauerhofer pateiktas apeliacinis skundas dėl 2010 m. birželio 29 d. Bendrojo Teismo (trečioji kolegija) priimtos nutarties byloje T-515/08 Volker Mauerhofer prieš Europos Komisiją

   (Byla C-433/10 P)
   ()
   2010/C 301/24
   Proceso kalba: anglų

      Šalys

      Apeliantas: Volker Mauerhofer, atstovaujamas advokato J. Schartmüller

      Kita proceso šalis: Europos Komisija

      Apelianto reikalavimai

               —

               panaikinti skundžiamą nutartį;

               —

               išspręsti ginčą iš esmės ir panaikinti ginčijamą priemonę arba grąžinti bylą Bendrajam Teismui; ir

               —

               taikyti savo neribotą kompetenciją ir priteisti jam 5 500 EUR kompensacijos už dėl priimtos neteisėtos priemonės ir tinkamų nurodymų grupės vadovui (1 ekspertas) nebuvimo patirtus finansinius nuostolius;

               —

               nurodyti, kad pagrindų sutarties paramos grupė pateiktų su ginčijamu projektu susijusią sutartį sudariusio asmens vertinimo ataskaitą;

               —

               priteisti iš atsakovės pirmoje ir šiose instancijose patirtas bylinėjimosi išlaidas.

      Apeliacinio skundo pagrindai ir pagrindiniai argumentai

   Apeliantas teigia, kad skundžiama nutartis turi būti panaikinta remiantis šiais pagrindais:

               —

               Bendrasis Teismas iškraipė faktus, susijusius su apelianto darbo peržiūrėjimu kalbos atžvilgiu.

               —

               Netinkama skundžiamos nutarties pagrindų analizė, susijusi su peržiūrėjimu kalbos atžvilgiu.

               —

               Netinkama klausimo, susijusio su apelianto atliktu darbu, analizė.

               —

               Neteisėtas teiginys, kad ginčijamas sprendimas nedaro poveikio apelianto, kaip trečiosios šalies, situacijai.

               —

               Neteisėtas teiginys, kad ginčijama priemonė nepadarė žymaus poveikio Apelianto teisinei padėčiai.

               —

               Neteisėtas teiginys, kad atsakovė ginčijamą priemonę priėmė neviršijusi savo su viešąja valdžia susijusius įgaliojimų.

               —

               Neteisėtas teiginys, kad ginčijama priemonė buvo laiku ir tinkamai įforminta.

               —

               Neteisėtas apelianto interesų pažeidimas, nes nebuvo laikytasi nustatytos procedūros.

               —

               Bendrijos bendrojo vienodo požiūrio teisės principo ir apelianto pagrindinių teisių pažeidimas.

               —

               Neteisėtas teiginys dėl „neesminio ekspertų dienų perskirstymo“.

               —

               Bendrijos bendrųjų teisingo teismo principų pažeidimas.


title: Byla C-359/15 P: 2016 m. birželio 1 d. Teisingumo Teismo septintosios kolegijos pirmininko nutartis byloje The National Iranian Gas Company/Europos Sąjungos Taryba

text:
               5.9.2016

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 326/19

         2016 m. birželio 1 d. Teisingumo Teismo septintosios kolegijos pirmininko nutartis byloje The National Iranian Gas Company/Europos Sąjungos Taryba

   (Byla C-359/15 P) (1)

   (2016/C 326/33)
   Proceso kalba: prancūzų
   Septintosios kolegijos pirmininkas nutartimi nurodė išbraukti bylą iš registro.

      (1)  OL C 294, 2015 9 7.


title: Byla C-482/07 2007 m. lapkričio 2 d. Rechtbank's Gravenhage (Nyderlandai) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje AHP Manufacturing BV prieš Bureau voor de Industiële Eigendom , taip pat žinomą ir kitu pavadinimu — Octrooicentrum Nederland

text:
               12.1.2008

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 8/6

         2007 m. lapkričio 2 d.Rechtbank's Gravenhage (Nyderlandai) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje AHP Manufacturing BV prieš Bureau voor de Industiële Eigendom, taip pat žinomą ir kitu pavadinimu — Octrooicentrum Nederland

   (Byla C-482/07)
   (2008/C 8/12)
   Proceso kalba: olandų
   Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas
   Rechtbank's Gravenhage
   Šalys pagrindinėje byloje
   Ieškovė: AHP Manufacturing BV

      Atsakovė: Bureau voor de Industiële Eigendom, taip pat žinoma ir kitu pavadinimu — Octrooicentrum Nederland

   Prejudiciniai klausimai

               1)

               Ar atitinkamos redakcijos 1992 m. birželio 18 d. Tarybos reglamentas (EEB) Nr. 1768/92 dėl medicinos produktų papildomos apsaugos liudijimo sukūrimo (1), visų pirma jo 3 straipsnio 1 dalies c punktas draudžia pagrindinio patento turėtojui išduoti liudijimą produktui, dėl kurio paduodant paraišką liudijimui gauti jau buvo išduotas vienas ar keli liudijimai vienam ar keliems pagrindinių patentų turėtojams?

               2)

               Ar, atsižvelgiant į atitinkamos redakcijos 1996 m. liepos 23 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentą (EB) Nr. 1610/96 dėl augalų apsaugos priemonių papildomos apsaugos liudijimo sukūrimo (2), visų pirma į jo 17 konstatuojamąją dalį ir 3 straipsnio 2 dalies antrą sakinį, į pirmą klausimą turėtų būti atsakyta kitaip?

               3)

               Ar atsakant į pirmiau pateiktus klausimus svarbu, ar vėliausiai paduota paraiška, kaip ir ankstesnė paraiška (ankstesnės paraiškos), buvo paduota per Reglamento (EEB) Nr. 1768/92 7 straipsnio 1 dalyje arba Reglamento (EEB) Nr. 1768/92 7 straipsnio 2 dalyje nustatytą terminą?

               4)

               Ar atsakant į pirmiau pateiktus klausimus svarbu, ar išduodant liudijimą pagal Reglamento (EEB) Nr. 1768/92 13 straipsnį suteiktos apsaugos laikotarpis pasibaigia tuo pačiu ar vėlesniu momentu, kaip tai yra vieno ar kelių liudijimų, išduotų tam pačiam produktui, atveju?

               5)

               Ar atsakant į pirmiau pateiktus klausimus svarbu tai, kad Reglamentas (EEB) Nr. 1768/92 nenustato, per kokį terminą kompetentinga institucija reglamento 9 straipsnio 1 dalies prasme turi išnagrinėti paraišką liudijimui gauti ir galiausiai jį išduoti, dėl ko skirtinga nagrinėjimo sparta kompetentingose valstybių narių institucijose gali lemti atitinkamus galimybės gauti liudijimą skirtumus?

      (1)  OL L 182, p. 1.

      (2)  OL L 198, p. 30.


title: Byla C-525/15: 2017 m. vasario 9 d. Teisingumo Teismo pirmininko nutartis byloje (Audiencia Provincial de Álava (Ispanija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Laboral Kutxa/Esmeralda Martínez Quesada

text:
               24.4.2017

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 129/12

         2017 m. vasario 9 d. Teisingumo Teismo pirmininko nutartis byloje (Audiencia Provincial de Álava (Ispanija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Laboral Kutxa/Esmeralda Martínez Quesada

   (Byla C-525/15) (1)

   (2017/C 129/15)
   Proceso kalba: ispanų
   Teisingumo Teismo pirmininkas nutartimi nurodė išbraukti bylą iš registro.

      (1)  OL C 414, 2015 12 14.


title: Byla F-30/09: 2011 m. balandžio 13 d. Tarnautojų teismo (trečioji kolegija) sprendimas byloje Chaouch prieš Komisiją (Viešoji tarnyba — Darbo užmokestis — Įsikūrimo išmoka — Teisių nustatymas — Darbas, prasidedantis pareigūnui taikomu bandomuoju laikotarpiu — Atsižvelgimas į gyvenamosios vietos pakeitimą po pareigūno statuso suteikimo — Pagal Tarnybos nuostatų 20 straipsnį pareigūnui tenkanti gyvenamosios vietos pareiga)

text:
               27.8.2011

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 252/49

         2011 m. balandžio 13 d. Tarnautojų teismo (trečioji kolegija) sprendimas byloje Chaouch prieš Komisiją

   (Byla F-30/09) (1)

   (Viešoji tarnyba - Darbo užmokestis - Įsikūrimo išmoka - Teisių nustatymas - Darbas, prasidedantis pareigūnui taikomu bandomuoju laikotarpiu - Atsižvelgimas į gyvenamosios vietos pakeitimą po pareigūno statuso suteikimo - Pagal Tarnybos nuostatų 20 straipsnį pareigūnui tenkanti gyvenamosios vietos pareiga)
   2011/C 252/105
   Proceso kalba: prancūzų

      Šalys

      Ieškovė: Dhikra Chaouch (Oetrange, Liuksemburgas), atstovaujama advokatų F. Moyse ir A. Salerno

      Atsakovė: Europos Komisija, atstovaujama D. Martin ir J. Baquero Cruz

      Dalykas

   Paskyrimų tarnybos sprendimo nesuteikti ieškovei įsikūrimo išmokos panaikinimas.

      Sprendimo rezoliucinė dalis

               1.

               Atmesti D. Chaouch ieškinį.

               2.

               D. Chaouch padengia savo bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 129, 2009 6 6, p. 21.


title: Byla T-725/15 R: 2016 m. vasario 29 d. Bendrojo Teismo pirmininko nutartis byloje Chematura Netherlands/EFSA (Laikinųjų apsaugos priemonių taikymas — Augalų apsaugos produktų teikimas į rinką — Dokumentų dėl aktyviosios medžiagos įtraukimo skelbimas — Prašymo tam tikrą informaciją laikyti konfidencialia atmetimas — Prašymas taikyti laikinąsias apsaugos priemones — Skubos nebuvimas)

text:
               30.5.2016

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 191/32

         2016 m. vasario 29 d. Bendrojo Teismo pirmininko nutartis byloje Chematura Netherlands/EFSA

   (Byla T-725/15 R)
   ((Laikinųjų apsaugos priemonių taikymas - Augalų apsaugos produktų teikimas į rinką - Dokumentų dėl aktyviosios medžiagos įtraukimo skelbimas - Prašymo tam tikrą informaciją laikyti konfidencialia atmetimas - Prašymas taikyti laikinąsias apsaugos priemones - Skubos nebuvimas))
   (2016/C 191/43)
   Proceso kalba: anglų

      Šalys

      Ieškovė: Chematura Netherlands BV (Amsterdamas, Nyderlandai), atstovaujama advokatų C. Mereu ir K. Van Maldegem

      Atsakovė: Europos maisto saugos tarnybos (EFSA), atstovaujama D. Detken ir S. Gabbi, padedamų advokatų R. van der Hout ir C. Wagner

      Dalykas

   Prašymas sustabdyti 2015 m. gruodžio 10 d. EFSA sprendimą dėl kai kurių EFSA išvados dėl veikliosios medžiagos diflubenzurono ryšium su metabolitu 4-chloranilinu patvirtinimo peržiūros tarpusavio vertinimo, kurios dalį ieškovė prašė laikyti konfidencialia, dalių paskelbimo vykdymą.

      Rezoliucinė dalis

               1.

               Atmesti prašymą taikyti laikinąsias apsaugos priemones.

               2.

               Panaikinti 2015 m. gruodžio 15 d. nutartį, priimtą byloje T-725/15 R.

               3.

               Atidėti klausimo dėl bylinėjimosi išlaidų nagrinėjimą.


title: Byla C-274/09: 2011 m. kovo 10 d. Teisingumo Teismo (trečioji kolegija) sprendimas byloje ( Oberlandesgericht München (Vokietija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Privater Rettungsdienst und Krankentransport Stadler prieš Zweckverband für Rettungsdienst und Feuerwehralarmierung Passau (Viešieji pirkimai — Direktyva 2004/18/EB — Viešųjų paslaugų koncesija — Gelbėjimo paslaugos — „Viešojo paslaugų pirkimo“ ir „viešosios paslaugų koncesijos“ atskyrimas)

text:
               7.5.2011

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 139/3

         2011 m. kovo 10 d. Teisingumo Teismo (trečioji kolegija) sprendimas byloje (Oberlandesgericht München (Vokietija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Privater Rettungsdienst und Krankentransport Stadler prieš Zweckverband für Rettungsdienst und Feuerwehralarmierung Passau

   (Byla C-274/09) (1)

   (Viešieji pirkimai - Direktyva 2004/18/EB - Viešųjų paslaugų koncesija - Gelbėjimo paslaugos - „Viešojo paslaugų pirkimo“ ir „viešosios paslaugų koncesijos“ atskyrimas)
   2011/C 139/04
   Proceso kalba: vokiečių

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Oberlandesgericht München

      Šalys pagrindinėje byloje

      Ieškovė: Privater Rettungsdienst und Krankentransport Stadler

      Atsakovas: Zweckverband für Rettungsdienst und Feuerwehralarmierung Passau

      dalyvaujant: Malteser Hilfsdienst eV, Bayerisches Rotes Kreuz

      Dalykas

   Prašymas priimti prejudicinį sprendimą — Oberlandesgericht München — 2004 m. kovo 31 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2004/18/EB dėl viešojo darbų, prekių ir paslaugų pirkimo sutarčių sudarymo tvarkos derinimo OL L 134, p. 114; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 6 sk., 7 t., p. 132) 1 straipsnio 2 dalies a ir d punktų bei 4 dalies aiškinimas — Sąvokos: „viešasis paslaugų pirkimas“ ir „viešoji paslaugų koncesija“ — Perkančiosios organizacijos ir gelbėjimo organizacijų sudaryta sutartis dėl medicininių gelbėjimo paslaugų teikimo, kurioje numatyta, kad atlygis už suteiktas paslaugas priklauso nuo derybų tarp šių organizacijų ir trečiųjų asmenų, pavyzdžiui, socialinio draudimo įstaigų

      Rezoliucinė dalis

   2004 m. kovo 31 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2004/18/EB dėl viešojo darbų, prekių ir paslaugų pirkimo sutarčių sudarymo tvarkos derinimo 1 straipsnio 2 dalies d punktą ir 4 dalį reikia aiškinti taip, kad kai atlyginimą atrinktam ūkio subjektui visiškai užtikrina kiti nei sutartį dėl gelbėjimo paslaugų sudariusi perkančioji organizacija asmenys ir kai šiam ūkio subjektui, be kita ko, dėl to, jog naudojimosi nagrinėjamomis jo paslaugomis atlygio dydis priklauso nuo kasmetinių derybų su trečiaisiais asmenimis rezultato ir jam neužtikrinama, kad bus padengtos visos vykdant veiklą pagal nacionalinės teisės principus patirtos išlaidos, atsiranda nors ir labai ribota eksploatavimo rizika, ši sutartis turi būti kvalifikuojama kaip „viešoji paslaugų koncesija“ pagal šios direktyvos 1 straipsnio 4 dalį.

      (1)  OL C 267, 2009 11 7.


title: Byla C-511/11 P: 2011 m. spalio 4 d. pateiktas Polimeri Europa SpA apeliacinis skundas dėl 2011 m. liepos 13 d. Bendrojo Teismo (pirmoji kolegija) sprendimo byloje T-59/07 Polimeri Europa prieš Komisiją

text:
               19.11.2011

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 340/13

         2011 m. spalio 4 d. pateiktas Polimeri Europa SpA apeliacinis skundas dėl 2011 m. liepos 13 d. Bendrojo Teismo (pirmoji kolegija) sprendimo byloje T-59/07 Polimeri Europa prieš Komisiją

   (Byla C-511/11 P)
   2011/C 340/23
   Proceso kalba: italų

      Šalys

      Apeliantė: Polimeri Europa SpA, atstovaujama advokatų M. Siragusa, F. M. Moretti, L. Nascimbene

      Kita proceso šalis: Europos Komisija

      Apeliantės reikalavimai

               —

               Panaikinti visą arba iš dalies Bendrojo Teismo sprendimą tiek, kiek juo buvo atmestas Polimeri ieškinys byloje T-59/07, taigi:

                           i)

                           panaikinti visą arba iš dalies 2006 m. lapkričio 29 d. Komisijos sprendimą C(2006) 5700 galutinis dėl procedūros pagal [EB] 81 straipsnį ir EEE susitarimo 53 straipsnį (byla COMP/F/38.638 — Butadieno kaučiukas ir stireno-butadieno kaučiukas, gautas emulsinės polimerizacijos būdu; toliau — Komisijos sprendimas),

                           ii)

                           ir (arba) panaikinti arba bent jau sumažinti Komisijos sprendimu įmonei Polimeri skirtą baudą.

               —

               Nepatenkinus pirmojo reikalavimo, panaikinti visą arba iš dalies teismo sprendimą tiek, kiek juo buvo atmestas Polimeri ieškinys byloje T-59/07, ir grąžinti bylą nagrinėti Bendrajam Teismui, kad šis priimtų sprendimą atsižvelgdamas į Teisingumo Teismo pateiktas gaires.

               —

               Priteisti iš Komisijos šio proceso ir proceso byloje T-59/07 bylinėjimosi išlaidas.

      Apeliacinio skundo pagrindai ir pagrindiniai argumentai

   Skaitydamas 2006 m. balandžio 6 d. pranešimą apie kaltinimus, Bendrasis Teismas padarė didelę klaidą ir todėl Polimeri ieškinio trečiojo pagrindo, susijusio su gynybos teisių pažeidimu, išplaukiančiu iš skirtumo tarp 2006 m. balandžio 6 d. pranešimo apie kaltinimus ir Komisijos sprendimo, kiek tai susiję su atsakomybės paskirstymu tarp Polimeri ir Syndial, atmetimą pagrindė klaidingomis prielaidomis.
   Priskirdamas pažeidimą įmonei Polimeri ir neįtraukdamas įmonės Syndial į Komisijos sprendimo adresatų sąrašą, Bendrasis Teismas klaidingai taikė Bendrijos teismų praktiką ir nepakankamai motyvavo įmonės Polimeri nurodytų kaltinimų šiuo atžvilgiu atmetimą.
   Vertindamas įmonės Polimeri kaltinimus, susijusius su skirtumais tarp įmonių, kurios pačios bendradarbiavo atleidimo nuo baudų programoje, atskirų darbuotojų pareiškimų, susijusių su tam tikrais tariamo pažeidimo aspektais, Bendrasis Teismas klaidingai taikė Bendrijos teismų praktiką. Neatsižvelgęs į svarbius įrodymus, susijusius su atleidimu nuo atsakomybės, Bendrasis Teismas neatliko visiškos teisminės Komisijos pateiktų įrodymų kontrolės.
   Bendrasis Teismas nenurodė didelių klaidų, kurias Komisija padarė taikydama Baudų apskaičiavimo gaires ir kvalifikuodama Komisijos sprendime konstatuotą pažeidimą kaip „labai sunkų“, be to, nepakankamai motyvavo įmonės Polimeri nurodytų kaltinimų šiuo atžvilgiu atmetimą. Bendrasis Teismas neatliko visiškos teisminės įmonei Polimeri skirtos baudos nustatymo kontrolės.
   Bendrasis Teismas nenurodė didelių klaidų, kurias Komisija padarė nustatydama dauginimo koeficientą, ir nepakankamai motyvavo įmonės Polimeri nurodytų kaltinimų šiuo atžvilgiu atmetimą. Be to, Bendrasis Teismas nenurodė, kad nustatydama dauginimo koeficientą Komisija nesilaikė vienodo požiūrio principo, ir, be to, nepakankamai motyvavo įmonės Polimeri nurodytų kaltinimų šiuo atžvilgiu atmetimą.
   Taikydamas Bendrijos teismų praktiką ir vertindamas įmonės Polimeri nurodytus kaltinimus, susijusius su kai kurių ieškinio priedų nepriimtinumu, Bendrasis Teismas padarė didelę klaidą ir nepateikė pakankamai motyvų šiuo klausimu. Taip Bendrasis Teismas neatsižvelgė į įmonės Polimeri pateiktus gynybos argumentus dėl kaltinimų, susijusių su kartelio egzistavimu ir jos dalyvavimu jame, ir neteisėtai atsisakė pareigos vykdyti visišką teisminę Komisijos nurodytų faktinių aplinkybių kontrolę.


title: Byla F-12/10: 2010 m. vasario 9 d. pareikštas ieškinys byloje Kerstens prieš Komisiją

text:
               1.5.2010

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 113/79

         2010 m. vasario 9 d. pareikštas ieškinys byloje Kerstens prieš Komisiją

   (Byla F-12/10)
   2010/C 113/117
   Proceso kalba: prancūzų

      Šalys

      Ieškovas: Petrus Kerstens (Overeisė, Belgija), atstovaujamas C. Mourato

      Atsakovė: Europos Komisija

      Ginčo dalykas bei aprašymas

   Sprendimo, kuriuo ieškovui skiriama drausminė nuobauda — rašytinis įspėjimas, panaikinimas.

      Ieškovo reikalavimai

               —

               Panaikinti 2009 m. balandžio 23 d. Paskyrimų tarnybos sprendimą, kuriuo ieškovui skiriama drausminė nuobauda — rašytinis įspėjimas.

               —

               Priteisti iš Europos Komisijos bylinėjimosi išlaidas.


title: Byla F-127/11: 2011 m. lapkričio 29 d. pareikštas ieškinys byloje ZZ prieš Komisiją

text:
               3.3.2012

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 65/21

         2011 m. lapkričio 29 d. pareikštas ieškinys byloje ZZ prieš Komisiją

   (Byla F-127/11)
   2012/C 65/39
   Proceso kalba: prancūzų

      Šalys

      Ieškovas: ZZ, atstovaujamas advokatų P. Nelissen Grade ir G. Leblanc

      Atsakovė: Europos Komisija

      Ginčo dalykas bei aprašymas

   Konkurso komisijos sprendimo neįtraukti ieškovo į bendrojo konkurso EPSO/AD/177/10 rezervo sąrašą panaikinimas.

      Ieškovo reikalavimai

               —

               Panaikinti 2011 m. vasario 3 d. konkurso komisijos sprendimą neįtraukti ieškovo į bendrojo konkurso EPSO/AD/177/10 rezervo sąrašą.

               —

               Panaikinti 2011 m. balandžio 4 d. konkurso komisijos sprendimą, kuriuo patvirtinamas jos 2011 m. vasario 3 d. sprendimas neįtraukti ieškovo į bendrojo konkurso EPSO/AD/177/10 rezervo sąrašą.

               —

               Panaikinti 2011 m. rugpjūčio 29 d. EPSO sprendimą atmesti skundą, ieškovo pateiktą pagal Pareigūnų tarnybos nuostatų 90 straipsnio 2 dalį.

               —

               Priteisti iš Komisijos bylinėjimosi išlaidas.


title: Byla T-310/12: 2012 m. liepos 12 d. pareikštas ieškinys byloje Yuanping Changyuan Chemicals prieš Tarybą

text:
               8.9.2012

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 273/20

         2012 m. liepos 12 d. pareikštas ieškinys byloje Yuanping Changyuan Chemicals prieš Tarybą

   (Byla T-310/12)
   2012/C 273/34
   Proceso kalba: anglų

      Šalys

      Ieškovė: Yuanping Changyuan Chemicals Co. Ltd (Yuan Ping City, Xin Zhou, Kinija), atstovaujama advokato V. Akritidis

      Atsakovė: Europos Sąjungos Taryba

      Reikalavimai

               —

               Panaikinti 2012 m. balandžio 12 d. Tarybos įgyvendinimo reglamentą (ES) Nr. 325/2012, kuriuo importuojamai Indijos ir Kinijos Liaudies Respublikos kilmės oksalo rūgščiai nustatomas galutinis antidempingo muitas ir jai nustatyto laikinojo muito galutinis surinkimas (OL L 106, 2012, p. 1).

               —

               Priteisti iš atsakovo visas bylinėjimosi išlaidas.

      Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

   Grįsdama ieškinį ieškovė remiasi keturiais pagrindais.

               1.

               Kaip pirmasis ieškinio pagrindas nurodomas 2009 m. lapkričio 30 d. Tarybos reglamento (EB) Nr. 1225/2009 dėl apsaugos nuo importo dempingo kaina iš Europos bendrijos narėmis nesančių valstybių (OL L 343, 2009, p. 51; toliau — Pagrindinis reglamentas) 3 straipsnio, kuriame nurodyta, kad žala suprantama kaip Bendrijos pramonei padaryta žala, pažeidimas ir Pagrindinio reglamento 4 straipsnio 1 dalies, kurioje apibrėžta Bendrijos pramonės sąvoka, pažeidimas prie šios pramonės priskyrus du nebendradarbiavusius gamintojus, kurių vienas nutraukė gamybą kelis metus iki tiriamojo laikotarpio pradžios.

               2.

               Kaip antrasis ieškinio pagrindas nurodomas Pagrindinio reglamento 3 straipsnio 2 dalies ir 3 straipsnio 5 dalies, kuriomis žalą Bendrijos pramonei reikalaujama vertinti ištiriant visus svarbius veiksnius, pažeidimas, nes atsakovė padarė akivaizdžią vertinimo klaidą, kai žalą lėmusius veiksnius nagrinėjo remdamasi dviem selektyviai pasirinktais skirtingais ir vienas kitam prieštaraujančiais duomenų rinkiniais (makroekonominiais ir makroekonominiais rodikliais).

               3.

               Kaip trečiasis ieškinio pagrindas nurodomi Pagrindinio reglamento 9 straipsnio 4 dalies, kuria reikalaujama, kad nustatomo antidempingo muito suma neviršytų dempingu padarytai žalai pašalinti, Pagrindinio reglamento 14 straipsnio 1 dalies, kuria reikalaujama, kad antidempingo muitai būtų renkami atskirai nuo kitų muitų, mokesčių ir rinkliavų, ir Pagrindinio reglamento 20 straipsnio 1 bei 2 dalių, kuriomis reikalaujama atskleisti esminius laikinųjų priemonių nustatymo faktus ir motyvus, pažeidimai, nes skaičiuodama dempingo skirtumą atsakovė padarė keletą akivaizdžių klaidų ir nenurodė motyvų.

               4.

               Kaip ketvirtasis ieškinio pagrindas nurodomas Pagrindinio reglamento 20 straipsnio 5 dalies, kurioje numatytas minimalaus 10 dienų terminas pastaboms dėl galutinai atskleidžiamos informacijos teikti, ir bendrojo nediskriminavimo principo, taip pat gero administravimo pareigos pažeidimai, nes atsakovė ieškovei nustatė trumpesnį terminą pastaboms dėl galutinai atskleidžiamos tyrimo informacijos pateikti nei visoms kitoms procedūros šalims.


title: Byla C-175/15: 2016 m. kovo 17 d. Teisingumo Teismo (šeštoji kolegija) sprendimas byloje (Înalta Curte de Casaţie şi Justiţie (Rumunija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Taser International Inc./SC Gate 4 Business SRL, Cristian Mircea Anastasiu (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą — Laisvės, saugumo ir teisingumo erdvė — Teismų bendradarbiavimas civilinėse bylose — Reglamentas (EB) Nr. 44/2001 — Sutartys, kuriose numatyta Rumunijoje įsteigtos įmonės pareiga perleisti prekių ženklus įmonei, kurios buveinė yra trečiojoje valstybėje — Atsisakymas — Susitarimas suteikti jurisdikciją trečiajai valstybei — Atsakovo atvykimas į Rumunijos teismus nepateikiant prieštaravimo — Taikomos jurisdikcijos taisyklės)

text:
               2.5.2016

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 156/19

         2016 m. kovo 17 d. Teisingumo Teismo (šeštoji kolegija) sprendimas byloje (Înalta Curte de Casaţie şi Justiţie (Rumunija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Taser International Inc./SC Gate 4 Business SRL, Cristian Mircea Anastasiu

   (Byla C-175/15) (1)

   ((Prašymas priimti prejudicinį sprendimą - Laisvės, saugumo ir teisingumo erdvė - Teismų bendradarbiavimas civilinėse bylose - Reglamentas (EB) Nr. 44/2001 - Sutartys, kuriose numatyta Rumunijoje įsteigtos įmonės pareiga perleisti prekių ženklus įmonei, kurios buveinė yra trečiojoje valstybėje - Atsisakymas - Susitarimas suteikti jurisdikciją trečiajai valstybei - Atsakovo atvykimas į Rumunijos teismus nepateikiant prieštaravimo - Taikomos jurisdikcijos taisyklės))
   (2016/C 156/26)
   Proceso kalba: rumunų

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Înalta Curte de Casaţie şi Justiţie

      Šalys pagrindinėje byloje

      Ieškovė: Taser International Inc.

      Atsakovai: SC Gate 4 Business SRL, Cristian Mircea Anastasiu

      Rezoliucinė dalis

               1.

               2000 m. gruodžio 22 d. Tarybos reglamento (EB) Nr. 44/2001 dėl jurisdikcijos ir teismo sprendimų civilinėse ir komercinėse bylose pripažinimo ir vykdymo 23 straipsnio 5 dalį ir 24 straipsnį reikia aiškinti taip, kad nagrinėjant ginčą dėl sutartinio įsipareigojimo neįvykdymo, dėl kurio ieškovas kreipėsi į valstybės narės, kurios teritorijoje atsakovas turi buveinę, teismus, šių teismų jurisdikcija gali būti kildinama iš šio reglamento 24 straipsnio, jeigu atsakovas neginčija jurisdikcijos, nors abiejų šalių sudarytoje sutartyje įtvirtintas susitarimas suteikti jurisdikciją trečiosios valstybės teismams.

               2.

               Reglamento Nr. 44/2001 24 straipsnis turi būti aiškinamas taip, kad pagal jį, nagrinėjant ginčą tarp sutarties, kurioje įtvirtintas susitarimas suteikti jurisdikciją trečiosios valstybės teismams, šalių, valstybės narės, kurios teritorijoje atsakovas turi buveinę, teismui, į kurį kreiptasi, draudžiama savo iniciatyva pasiskelbti neturinčiu jurisdikcijos, nors šis atsakovas jo jurisdikcijos neginčija.

      (1)  OL C 236, 2015 7 20.


title: Byla T-674/13: 2016 m. sausio 28 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Gugler France/VRDT – Gugler (GUGLER) (Bendrijos prekių ženklas — Registracijos pripažinimo negaliojančia procedūra — Vaizdinis Bendrijos prekių ženklas GUGLER — Absoliutus atmetimo pagrindas — Reglamento (EB) Nr. 207/2009 52 straipsnio 1 dalies b punktas — Santykinis atmetimo pagrindas — Reglamento Nr. 207/2009 8 straipsnio 4 dalis ir 53 straipsnio 1 dalies c punktas — Pareiga motyvuoti — Reglamento Nr. 207/2009 75 straipsnis — Nagrinėjimas teismo iniciatyva)

text:
               7.3.2016

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 90/14

         2016 m. sausio 28 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Gugler France/VRDT – Gugler (GUGLER)

   (Byla T-674/13) (1)

   ((Bendrijos prekių ženklas - Registracijos pripažinimo negaliojančia procedūra - Vaizdinis Bendrijos prekių ženklas GUGLER - Absoliutus atmetimo pagrindas - Reglamento (EB) Nr. 207/2009 52 straipsnio 1 dalies b punktas - Santykinis atmetimo pagrindas - Reglamento Nr. 207/2009 8 straipsnio 4 dalis ir 53 straipsnio 1 dalies c punktas - Pareiga motyvuoti - Reglamento Nr. 207/2009 75 straipsnis - Nagrinėjimas teismo iniciatyva))
   (2016/C 090/19)
   Proceso kalba: anglų

      Šalys

      Ieškovė: Gugler France (Bezansonas, Prancūzija), atstovaujama advokato A. Grolée

      Atsakovė: Vidaus rinkos derinimo tarnyba (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui), atstovaujama A. Folliard-Monguiral

      Kita procedūros VRDT Apeliacinėje taryboje šalis, įstojusi į bylą Bendrajame Teisme: Alexander Gugler (Maksdorfas, Vokietija)

      Dalykas

   Ieškinys dėl 2013 m. spalio 16 d. VRDT ketvirtosios apeliacinės tarybos sprendimo (byla R 356/2012-4), susijusio su registracijos pripažinimo negaliojančia procedūra tarp Gugler France ir Alexander Gugler.

      Rezoliucinė dalis

               1.

               Panaikinti 2013 m. spalio 16 d. Vidaus rinkos derinimo tarnybos (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui) (VRDT) ketvirtosios apeliacinės tarybos sprendimą (byla R 356/2012-4).

               2.

               Atmesti likusią ieškinio dalį.

               3.

               VRDT padengia savo ir Gugler France per procedūrą Bendrajame Teisme patirtas bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 61, 2014 3 1.


title: Byla T-790/14: 2016 m. liepos 21 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Hassan/Taryba (Bendra užsienio ir saugumo politika — Sirijai taikomos ribojamosios priemonės — Lėšų įšaldymas — Atvykimo į šalį ribojimas — Ankstesnių aktų panaikinimas Bendrojo Teismo sprendimu — Nauji aktai, kuriais į sąrašus įtraukta ieškovo pavardė — Akivaizdi vertinimo klaida — Nuosavybės teisė — Proporcingumas — Nekaltumo prezumpcija — Deliktinė atsakomybė)

text:
               5.9.2016

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 326/23

         2016 m. liepos 21 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Hassan/Taryba

   (Byla T-790/14) (1)

   ((Bendra užsienio ir saugumo politika - Sirijai taikomos ribojamosios priemonės - Lėšų įšaldymas - Atvykimo į šalį ribojimas - Ankstesnių aktų panaikinimas Bendrojo Teismo sprendimu - Nauji aktai, kuriais į sąrašus įtraukta ieškovo pavardė - Akivaizdi vertinimo klaida - Nuosavybės teisė - Proporcingumas - Nekaltumo prezumpcija - Deliktinė atsakomybė))
   (2016/C 326/41)
   Proceso kalba: prancūzų

      Šalys

      Ieškovas: Samir Hassan (Damaskas, Sirija), atstovaujamas advokato L. Pettiti

      Atsakovė: Europos Sąjungos Taryba, atstovaujama S. Kyriakopoulou ir G. Étienne

      Dalykas

   Pirma, pagal SESV 263 straipsnį pateiktas prašymas panaikinti 2014 m. rugsėjo 26 d. Tarybos įgyvendinimo sprendimą 2014/678/BUSP, kuriuo įgyvendinamas Sprendimas 2013/255/BUSP dėl ribojamųjų priemonių Sirijai (OL L 283, 2014, p. 59), 2014 m. rugsėjo 26 d. Tarybos įgyvendinimo reglamentą (ES) Nr. 1013/2014, kuriuo įgyvendinamas Reglamentas (ES) Nr. 36/2012 dėl ribojamųjų priemonių, atsižvelgiant į padėtį Sirijoje (OL L 283, 2014, p. 9), 2015 m. gegužės 28 d. Tarybos sprendimą (BUSP) 2015/837, kuriuo iš dalies keičiamas Sprendimas 2013/255/BUSP dėl ribojamųjų priemonių Sirijai (OL L 132, 2015, p. 82), ir 2015 m. gegužės 28 d. Tarybos įgyvendinimo reglamentą (ES) 2015/828, kuriuo įgyvendinamas Reglamentas (ES) Nr. 36/2012 dėl ribojamųjų priemonių, atsižvelgiant į padėtį Sirijoje (OL L 132, 2015, p. 3), tiek, kiek šie aktai susiję su ieškovu, ir, antra, pagal SESV 268 straipsnį pateiktas prašymas atlyginti žalą, kurią ieškovas tariamai patyrė dėl šių aktų.

      Rezoliucinė dalis

               1.

               Atmesti ieškinį.

               2.

               Priteisti iš Samir Hassan bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 34, 2015 2 2.


title: Byla T-703/15: 2015 m. lapkričio 30 d. pareikštas ieškinys byloje Groupe Go Sport/VRDT – Design Go (GO SPORT)

text:
               8.2.2016

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 48/86

         2015 m. lapkričio 30 d. pareikštas ieškinys byloje Groupe Go Sport/VRDT – Design Go (GO SPORT)

   (Byla T-703/15)
   (2016/C 048/95)
   Kalba, kuria surašytas ieškinys: anglų

      Šalys

      Ieškovė: Groupe Go Sport (Sasnažas, Prancūzija), atstovaujama advokatų G. Arbant ir E. Henry-Mayer

      Atsakovė: Vidaus rinkos derinimo tarnyba (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui) (VRDT)

      Kita procedūros Apeliacinėje taryboje šalis: Design Go Ltd (Londonas, Jungtinė Karalystė)

      Su procedūra VRDT susijusi informacija

      Prekių ženklo, dėl kurio kilo ginčas, savininkė: ieškovė

      Prekių ženklas, dėl kurio kilo ginčas: žodinis Bendrijos prekių ženklas GO SPORT – Bendrijos prekių ženklo registracijos paraiška Nr. 5 144 811

      Procedūra VRDT: protesto procedūra

      Ginčijamas sprendimas: 2015 m. rugsėjo 22 d. VRDT antrosios apeliacinės tarybos sprendimas byloje R 569/2015-2

      Reikalavimai

   Ieškovė Bendrojo Teismo prašo:

               —

               panaikinti ginčijamą sprendimą,

               —

               pripažinti, kad apeliacija R 569/2015-2 yra priimtina,

               —

               grąžinti bylą Apeliacinei tarybai,

               —

               nurodyti VRDT padengti savo ir ieškovės patirtas bylinėjimosi išlaidas.

      Pagrindai, kuriais remiamasi

               —

               Reglamento Nr. 207/2009 60 straipsnio pažeidimas,

               —

               Reglamento Nr. 2868/95 49 straipsnio 1 dalies pažeidimas.


title: 2004 m. spalio 5 d. Teisingumo teismo sprendimas (didžioji kolegija), Sujungtose bylose C-397/01 – C-403/01 (Arbeitsgericht Lörrach prašymai priimti prejudicinį sprendimą): Bernhard Pfeiffer (C-397/01), Wilhelm Roith (C-398/01), Albert Süß (C-399/01), Michael Winter (C-400/01), Klaus Nestvogel (C-401/01), Roswitha Zeller (C-402/01), Matthias Döbele (C-403/01) prieš Deutsches Rotes Kreuz, Kreisverband Waldshut eV (Socialinė politika — Darbuotojų sauga ir sveikatos apsauga — Direktyva 93/104/EB — Taikymo sritis — Felčeriai, lydintys greitosios pagalbos automobilius Vokietijos Raudonojo kryžiaus pagalbos tarnyboje — Sąvokos „kelių transportas“ prasmė — Maksimalus savaitės darbo laikas — Principas — Tiesioginis veikimas — Leidžianti nukrypti nuostata — Sąlygos)

text:
               4.12.2004

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 300/2

      TEISINGUMO TEISMO SPRENDIMAS

   (didžioji kolegija)
   2004 m. spalio 5 d.
   Sujungtose bylose C-397/01 – C-403/01 (Arbeitsgericht Lörrach prašymai priimti prejudicinį sprendimą): Bernhard Pfeiffer (C-397/01), Wilhelm Roith (C-398/01), Albert Süß (C-399/01), Michael Winter (C-400/01), Klaus Nestvogel (C-401/01), Roswitha Zeller (C-402/01), Matthias Döbele (C-403/01) prieš Deutsches Rotes Kreuz, Kreisverband Waldshut eV (1)

   (Socialinė politika - Darbuotojų sauga ir sveikatos apsauga - Direktyva 93/104/EB - Taikymo sritis - Felčeriai, lydintys greitosios pagalbos automobilius Vokietijos Raudonojo kryžiaus pagalbos tarnyboje - Sąvokos „kelių transportas“ prasmė - Maksimalus savaitės darbo laikas - Principas - Tiesioginis veikimas - Leidžianti nukrypti nuostata - Sąlygos)
   (2004/C 300/03)
   Proceso kalba: vokiečių
   Sujungtose bylose C-397/01 – C-403/01 dėl Arbeitsgericht Lörrach (Vokietija) 2001 m. rugsėjo 26 d. sprendimais, gautais Teisingumo Teisme 2001 m. spalio 12 d., pagal EB sutarties 234 straipsnį pateiktų prašymų priimti prejudicinį sprendimą bylose Bernhard Pfeiffer (C-397/01), Wilhelm Roith (C-398/01), Albert Süß (C-399/01), Michael Winter (C-400/01), Klaus Nestvogel (C-401/01), Roswitha Zeller (C-402/01), Matthias Döbele (C-403/01) prieš Deutsches Rotes Kreuz, Kreisverband Waldshut eV Teisingumo Teismas (didžioji kolegija), susidedantis iš pirmininko V. Skouris, kolegijos pirmininkų P. Jann, C. W. A. Timmermans, C. Gulman, J.-P. Puissochet ir J. N. Cunha Rodrigues, teisėjų R. Schintgen (pranešėjas), F. Macken, N. Colneric, S. von Bahr ir K. Lenaerts; generalinis advokatas: D. Ruiz-Jarabo Colomer, sekretorius: sekretoriaus pavaduotojas H. von Holstein, 2004 m. spalio 5 d. priėmė sprendimą, kurio rezoliucinėje dalyje nurodyta:

               1)

                           a)

                           1989 m. birželio 12d. Tarybos direktyvos 89/391/EEB dėl priemonių darbuotojų saugai ir sveikatos apsaugai darbe gerinti nustatymo 2 straipsnis ir 1993 m. lapkričio 23 d. Tarybos direktyvos 93/104/EEB dėl tam tikrų darbo laiko organizavimo aspektų 1 straipsnio 3 dalis turi būti aiškinami, kad felčerių veikla greitosios medicininės pagalbos tarnyboje tokia, kaip nagrinėjama pagrindinėje byloje, patenka į minėtų direktyvų taikymo sritį.

                           b)

                           „Kelių transporto“ sąvoka Direktyvos 93/104 1 straipsnio 3 dalies prasme turi būti aiškinama, kad ji neapima greitosios medicininės pagalbos tarnybos veiklos, nors tokią veiklą bent iš dalies sudaro automobilio naudojimas ir ligonio lydėjimas kelionėje į ligoninę.

               2)

               Direktyvos 93/104 18 straipsnio 1 dalies b punkto i papunkčio pirmoji įtrauka turi būti aiškinama, kad ji reikalauja kiekvieno darbuotojo individualaus bei aiškiai ir laisvai išreikšto sutikimo tam, kad būtų teisėtai viršytas direktyvos 6 straipsnyje nustatytas maksimalus 48 valandų savaitės darbo laikas. Šiuo atveju suinteresuoto darbuotojo darbo sutarties, kurioje daroma nuoroda į kolektyvinę sutartį, leidžiančią tokį viršijimą, nepakanka.

               3)

               Direktyvos 93/104 6 straipsnio 2 dalis turi būti aiškinama, kad pagrindinių bylų aplinkybėmis ji draudžia valstybės narės teisės aktus, kurie nepertraukiamų laikotarpių (Arbeitsbereitschaft), užtikrinamų felčerių, dirbančių tokios organizacijos kaip Vokietijos Raudonojo kryžiaus greitosios medicininės pagalbos paslaugų tarnyboje, atžvilgiu leidžia, prireikus, remiantis kolektyvine sutartimi arba jos pagrindu sudaryta darbo sutartimi viršyti šioje nuostatoje nustatytą maksimalų 48 valandų savaitės darbo laiką;

                           —

                           minėta nuostata patenkina visas tiesioginio veikimo sąlygas;

                           —

                           nacionalinis teismas, nagrinėdamas bylą, kurios šalys yra privatūs asmenys, taikydamas nacionalinės teisės nuostatas, priimtas dėl direktyvoje nustatytų įpareigojimų perkėlimo [į nacionalinę teisę], turi atsižvelgti į visas nacionalinės teisės normas ir visomis įmanomomis priemonėmis jas aiškinti remdamiesi direktyvos tekstu ir atsižvelgdami į jos paskirtį, siekdami priimti jos tikslą atitinkantį sprendimą. Pagrindinėse bylose prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas turi pagal savo jurisdikciją daryti viską, kad nebūtų viršytas Direktyvos 93/104 6 straipsnio 2 dalyje nustatytas maksimalus 48 valandų savaitės darbo laikas.

      (1)  OL C 3, 2002 1 5.


title: Byla C-537/16: 2016 m. spalio 24 d. Corte suprema di cassazione (Italija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Garlsson Real Estate SA, likviduojama bendrovė, Stefano Ricucci, Magiste International SA/Commissione Nazionale per le Società e la Borsa (Consob)

text:
               23.1.2017

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 22/7

         2016 m. spalio 24 d.Corte suprema di cassazione (Italija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Garlsson Real Estate SA, likviduojama bendrovė, Stefano Ricucci, Magiste International SA/Commissione Nazionale per le Società e la Borsa (Consob)

   (Byla C-537/16)
   (2017/C 022/11)
   Proceso kalba: italų

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Corte suprema di cassazione

      Šalys pagrindinėje byloje

      Kasatoriai: Garlsson Real Estate SA, likviduojama bendrovė, Stefano Ricucci, Magiste International SA

      Kita proceso šalis: Commissione Nazionale per le Società e la Borsa (Consob)

      Prejudiciniai klausimai

               1.

               Ar pagal Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijos 50 straipsnį, aiškinamą atsižvelgiant į EŽTK protokolo Nr. 7 4 straipsnį, į su juo susijusią Europos Žmogaus Teisių Teismo praktiką ir nacionalinės teisės aktus, draudžiama vykdyti administracinį procesą dėl veikos (neteisėtų veiksmų, apimančių manipuliavimą rinka), dėl kurios tas pats asmuo buvo nubaustas galutiniu apkaltinamuoju nuosprendžiu?

               2.

               Ar nacionalinis teismas gali tiesiogiai taikyti Sąjungos principus, susijusius su ne bis in idem principu, remdamasis Chartijos 50 straipsniu, aiškinamu atsižvelgiant į EŽTK protokolo Nr. 7 4 straipsnį, į su juo susijusią Europos žmogaus teisių teismo praktiką ir nacionalinės teisės aktus?


title: Byla T-21/14: 2015 m. spalio 29 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje NetMed/VRDT – Sander chemisch-pharmazeutische Fabrik (SANDTER 1953) (Bendrijos prekių ženklas — Protesto procedūra — Žodinio Bendrijos prekių ženklo SANDTER 1953 paraiška — Ankstesnis nacionalinis žodinis prekių ženklas Sander — Santykinis atmetimo pagrindas — Dalinis atsisakymas įregistruoti — Ankstesnio prekių ženklo naudojimas iš tikrųjų — Reglamento (EB) Nr. 207/2009 42 straipsnio 2 ir 3 dalys — Galimybė supainioti — Reglamento Nr. 207/2009 8 straipsnio 1 dalies b punktas)

text:
               21.12.2015

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 429/18

         2015 m. spalio 29 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje NetMed/VRDT – Sander chemisch-pharmazeutische Fabrik (SANDTER 1953)

   (Byla T-21/14) (1)

   ((Bendrijos prekių ženklas - Protesto procedūra - Žodinio Bendrijos prekių ženklo SANDTER 1953 paraiška - Ankstesnis nacionalinis žodinis prekių ženklas Sander - Santykinis atmetimo pagrindas - Dalinis atsisakymas įregistruoti - Ankstesnio prekių ženklo naudojimas iš tikrųjų - Reglamento (EB) Nr. 207/2009 42 straipsnio 2 ir 3 dalys - Galimybė supainioti - Reglamento Nr. 207/2009 8 straipsnio 1 dalies b punktas))
   (2015/C 429/24)
   Proceso kalba: vokiečių

      Šalys

      Ieškovė: NetMed Sàrl (Vaserbiligas, Liuksemburgas), atstovaujama advokato S. Schafhaus

      Atsakovė: Vidaus rinkos derinimo tarnyba (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui), atstovaujama M. Fischer

      Kita procedūros VRDT Apeliacinėje taryboje šalis, įstojusi į bylą Bendrajame Teisme: Sander chemisch-pharmazeutische Fabrik GmbH (Baden Badenas, Vokietija)

      Dalykas

   Ieškinys dėl 2013 m. spalio 24 d. VRDT pirmosios apeliacinės tarybos sprendimo (byla R 1846/2012-1), susijusio su protesto procedūra tarp NetMed Sàrl ir Sander chemisch-pharmazeutische Fabrik GmbH.

      Rezoliucinė dalis

               1.

               Atmesti ieškinį.

               2.

               Priteisti iš NetMed Sàrl bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 61, 2014 3 1.


title: Byla C-40/15: 2016 m. kovo 17 d. Teisingumo Teismo (pirmoji kolegija) sprendimas byloje (Naczelny Sąd Administracyjny (Lenkija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Minister Finansów/Aspiro SA, anksčiau – BRE Ubezpieczenia sp. z o.o. (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą — Apmokestinimas — Pridėtinės vertės mokestis — Direktyva 2006/112/EB — 135 straipsnio 1 dalies a punktas — Neapmokestinimas draudimo srityje — Sąvokos „draudimo“ sandoriai ir „su jais susijusios paslaugos, kurias teikia draudimo brokeriai ir draudimo agentai“ — Žalos reguliavimo paslaugos, suteiktos draudiko vardu ir jo naudai)

text:
               2.5.2016

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 156/13

         2016 m. kovo 17 d. Teisingumo Teismo (pirmoji kolegija) sprendimas byloje (Naczelny Sąd Administracyjny (Lenkija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Minister Finansów/Aspiro SA, anksčiau – BRE Ubezpieczenia sp. z o.o.

   (Byla C-40/15) (1)

   ((Prašymas priimti prejudicinį sprendimą - Apmokestinimas - Pridėtinės vertės mokestis - Direktyva 2006/112/EB - 135 straipsnio 1 dalies a punktas - Neapmokestinimas draudimo srityje - Sąvokos „draudimo“ sandoriai ir „su jais susijusios paslaugos, kurias teikia draudimo brokeriai ir draudimo agentai“ - Žalos reguliavimo paslaugos, suteiktos draudiko vardu ir jo naudai))
   (2016/C 156/18)
   Proceso kalba: lenkų

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Naczelny Sąd Administracyjny

      Šalys pagrindinėje byloje

      Ieškovas: Minister Finansów

      Atsakovė: Aspiro SA, anksčiau – BRE Ubezpieczenia sp. z o.o.

      Rezoliucinė dalis

   2006 m. lapkričio 28 d. Tarybos direktyvos 2006/112/EB dėl pridėtinės vertės mokesčio bendros sistemos 135 straipsnio 1 dalies a punktą reikia aiškinti taip, kad tokioms žalos reguliavimo paslaugoms, kaip nagrinėjamos šioje byloje, kurias draudimo bendrovės vardu ir naudai teikia trečiasis asmuo, netaikomas minėtoje nuostatoje numatytas neapmokestinimas.

      (1)  OL C 155, 2015 5 11.


title: Byla C-605/13 P: 2013 m. lapkričio 25 d. Issam Anbouba pateiktas apeliacinis skundas dėl 2013 m. rugsėjo 13 d. Bendrojo Teismo (šeštoji kolegija) priimto sprendimo byloje T-563/11 Anbouba prieš Tarybą

text:
               15.2.2014

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 45/19

         2013 m. lapkričio 25 d. Issam Anbouba pateiktas apeliacinis skundas dėl 2013 m. rugsėjo 13 d. Bendrojo Teismo (šeštoji kolegija) priimto sprendimo byloje T-563/11 Anbouba prieš Tarybą

   (Byla C-605/13 P)
   2014/C 45/34
   Proceso kalba: prancūzų

      Šalys

      Apeliantas: Issam Anbouba, atstovaujamas advokatų J.-M. Salva ir M.-A. Bastin

      Kita proceso šalis: Europos Sąjungos Taryba

      Apelianto reikalavimai

               —

               Panaikinti 2013 m. rugsėjo 13 d. Europos Sąjungos Bendrojo Teismo (šeštoji kolegija) sprendimą byloje T-563/11 Issam Anbouba prieš Europos Sąjungos Tarybą.

               —

               Pripažinti, kad apelianto pavardė neteisėtai įtraukta į sąrašą asmenų ir subjektų, kuriems taikomos ekonominės sankcijos.

               —

               Panaikinti sprendimus ir reglamentus, ginčytus byloje T-563/11.

               —

               Priteisti iš Tarybos bylinėjimosi abiejose instancijose išlaidas.

      Apeliacinio skundo pagrindai ir pagrindiniai argumentai

   Grįsdamas apeliacinį skundą apeliantas remiasi dviem pagrindais.
   Pirma, apeliantas teigia, jog Bendrasis Teismas padarė teisės klaidą nusprendęs, kad Taryba negalėjo pateikti įrodymų, jog apeliantas rėmė Sirijos režimą, ir tiesiog taikė prielaidą, kad pagrindinių Sirijos įmonių vadovai rėmė Sirijos režimą. Pirmoji apeliacinio skundo pagrindo dalis siejama su tokios prielaidos teisinio pagrindo nebuvimu. Kadangi ribojamosios priemonės itin rimtos ir griežtos, jos negali būti taikomos remiantis prielaida, nenumatyta jokiame teisės akte. Antroji apeliacinio skundo pagrindo dalis siejama su šios prielaidos neproporcingumu, palyginti su siekiamu tikslu, visų pirma dėl to, kad ji pernelyg bendra. Trečioji apeliacinio skundo pagrindo dalis siejama su tuo, kad ši prielaida yra nenuginčijama. Neįmanoma pateikti įrodymų, kad parama režimui nebuvo teikiama, o pateikti nepritarimo režimui įrodymai negali būti pagrįstai laikomi vienintele priemone sąsajos su režimu nebuvimui patvirtinti.
   Antra, apeliantas teigia, kad Bendrasis Teismas priėmė sprendimą Tarybai nepateikus įrodymų. Apeliacinio skundo antrojo pagrindo pirmojoje dalyje apeliantas teigia, kad Bendrasis Teismas padarė teisės klaidą, kai, pirma, nevykdė įprastos ginčijamų sprendimų kontrolės ir, antra, priėmė sprendimą, nors Taryba jam nepateikė įrodymų. Apeliacinio skundo antrojo pagrindo antrojoje dalyje apeliantas tvirtina, kad Bendrasis Teismas skundžiamame sprendime nepripažino akivaizdaus rungtyniškumo principo ir apelianto teisės į gynybą pažeidimo. Bendrasis Teismas leido Tarybai nepateikti įrodymų arba motyvų, pateisinančių jų nepateikimą, ir pripažino, kad Taryba gali savo sprendimą grįsti vien prielaida, kuria ši vis dėlto negalėjo teisėtai remtis.


title: Byla C-325/17 P: 2017 m. gegužės 31 d. Windrush Aka LLP pateiktas apeliacinis skundas dėl 2017 m. kovo 22 d. Bendrojo Teismo (pirmoji kolegija) priimto sprendimo byloje T-336/15 Windrush Aka LLP/EUIPO

text:
               16.10.2017

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 347/2

         2017 m. gegužės 31 d.Windrush Aka LLP pateiktas apeliacinis skundas dėl 2017 m. kovo 22 d. Bendrojo Teismo (pirmoji kolegija) priimto sprendimo byloje T-336/15 Windrush Aka LLP/EUIPO

   (Byla C-325/17 P)
   (2017/C 347/02)
   Proceso kalba: anglų

      Šalys

      Apeliantė: Windrush Aka LLP, atstovaujama solisitoriaus S. Britton, QC S. Malynicz, solisitoriaus S. Tregear

      Kitos proceso šalys: Europos Sąjungos intelektinės nuosavybės tarnyba (EUIPO), Jerry Dammers

      Apeliantės reikalavimai

   Apeliantė Teisingumo Teismo prašo:

               —

               panaikinti 2017 m. kovo 22 d. Bendrojo Teismo sprendimą byloje T-366/15,

               —

               nurodyti EUIPO ir Jerry Dammers (Europos Sąjungos prekių ženklo savininkui) padengti savo ir apeliantės patirtas bylinėjimosi išlaidas.

      Apeliacinio skundo pagrindai ir pagrindiniai argumentai

               1.

               Pirma, Bendrasis Teismas iškraipė įrodymus ir neteisingai įvertino faktines aplinkybes, o jo sprendimuose pateiktos išvados yra netikslios dėl jam pateiktų dokumentų.

               2.

               Antra, Bendrasis Teismas pažeidė 2015 m. kovo 4 d. Bendrojo Teismo procedūros reglamento 113 straipsnį (OL L 105, 2015, p. 1), kai atsisakė surengti posėdį Europos Sąjungos prekių ženklo savininkui po posėdžio atsisakius esminių jo paties pateiktų ginčijamo Europos Sąjungos prekių ženklo naudojimo įrodymų.

               3.

               Trečia, Bendrasis Teismas klaidingai nusprendė, kad apeliantė pirmą kartą per posėdį pateikė naują pagrindą.

               4.

               Ketvirta, Bendrasis Teismas neįvertino teisės į vardą perleidimo teisinių pasekmių, t. y. kad dėl perleidimo perleidėjas (Europos Sąjungos prekių ženklo savininkas) praranda teisę vėliau leisti arba uždrausti naudoti vardą (arba ginčijamą Europos Sąjungos prekių ženklą), o tai reiškia, kad po perleidimo pagal Sąjungos teisę leidimo nebelieka.


title: Byla C-384/10: 2011 m. gruodžio 15 d. Teisingumo Teismo (ketvirtoji kolegija) sprendimas byloje ( Hof van Cassatie van België (Belgija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) J Jan Voogsgeerd prieš Navimer SA (Romos konvencija dėl sutartinėms prievolėms taikytinos teisės — Darbo sutartis — Šalių pasirinkimas — Teisės, taikytinos nesant šalių pasirinkimo, privalomos normos — Šios teisės nustatymas — Darbuotojas, dirbantis keliose susitariančiosiose valstybėse)

text:
               11.2.2012

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 39/4

         2011 m. gruodžio 15 d. Teisingumo Teismo (ketvirtoji kolegija) sprendimas byloje (Hof van Cassatie van België (Belgija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) J Jan Voogsgeerd prieš Navimer SA

   (Byla C-384/10) (1)

   (Romos konvencija dėl sutartinėms prievolėms taikytinos teisės - Darbo sutartis - Šalių pasirinkimas - Teisės, taikytinos nesant šalių pasirinkimo, privalomos normos - Šios teisės nustatymas - Darbuotojas, dirbantis keliose susitariančiosiose valstybėse)
   2012/C 39/06
   Proceso kalba: olandų

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Hof van Cassatie van België

      Šalys pagrindinėje byloje

      Ieškovas: Jan Voogsgeerd

      Atsakovė: Navimer SA

      Dalykas

   Prašymas priimti prejudicinį sprendimą — Hof van Cassatie van België — Konvencijos dėl sutartinėms prievolėms taikytinos teisės, pasirašytos Romoje 1980 m. birželio 19 d. (OL L 226, 1980, p. 1), 6 straipsnio 2 dalies b punkto išaiškinimas — Nesant pasirinkimo taikoma teisė — Darbo sutartis — Darbuotojas, paprastai dirbantis ne vienoje šalyje — Vyriausiasis laivo mechanikas.

      Rezoliucinė dalis

               1.

               Konvencijos dėl sutartinėms prievolėms taikytinos teisės, pateiktos pasirašyti 1980 m. birželio 19 d. Romoje, 6 straipsnio 2 dalis turi būti aiškinama taip, kad bylą nagrinėjantis nacionalinis teismas visų pirma turi nustatyti, ar valstybė, kurioje darbuotojas, vykdydamas sutartį, paprastai dirba, yra valstybė, kurioje arba iš kurios, atsižvelgiant į visas tą darbą apibūdinančias aplinkybes, darbuotojas faktiškai vykdo pagrindinius įsipareigojimus darbdaviui.

               2.

               Jei prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas nuspręstų, kad negali priimti sprendimo nagrinėjamoje byloje pagal minėtos konvencijos 6 straipsnio 2 dalies a punktą, Romos konvencijos 6 straipsnio 2 dalies b punktą reikia aiškinti taip:

                           —

                           sąvoką „darbdavio verslo vieta“ reikia suprasti tik kaip verslo vietą, kur darbuotojas buvo įdarbintas, o ne vietą, kur jis faktiškai dirba,

                           —

                           teisinio subjektiškumo turėjimas nėra reikalavimas, kurį turi atitikti darbdavio verslo vieta, kaip ji suprantama pagal šią nuostatą,

                           —

                           kitos įmonės, su kuria įmonė, formaliai nurodyta kaip darbdavė, turi santykių, verslo vieta gali būti laikoma „verslo vieta“, jei objektyvūs duomenys leidžia nustatyti, kad reali padėtis skiriasi nuo tos, kuri nurodyta sutartyje, net jei įgaliojimai duoti nurodymus tai kitai įmonei formaliai nebuvo perleisti.

      (1)  OL C 317, 2010 11 20.


title: Byla C-393/15: 2015 m. liepos 21 d. Naczelny Sąd Administracyjny (Lenkija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Dyrektor Izby Skarbowej w Krakowie/ESET spol. s r.o. sp. z o.o. Oddział w Polsce

text:
               12.10.2015

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 337/5

         2015 m. liepos 21 d.Naczelny Sąd Administracyjny (Lenkija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Dyrektor Izby Skarbowej w Krakowie/ESET spol. s r.o. sp. z o.o. Oddział w Polsce

   (Byla C-393/15)
   (2015/C 337/07)
   Proceso kalba: lenkų

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Naczelny Sąd Administracyjny

      Šalys pagrindinėje byloje

      Kasatorius: Dyrektor Izby Skarbowej w Krakowie

      Kita kasacinio proceso šalis: ESET spol. s r.o. sp. z o.o. Oddział w Polsce

      Prejudicinis klausimas

   Ar pagal 2006 m. lapkričio 28 d. Tarybos direktyvos 2006/112/EB dėl pridėtinės vertės mokesčio bendros sistemos (1), 168 straipsnį ir 169 straipsnio a punktą nedraudžiama tai, kad vienoje valstybėje narėje PVM tikslais įregistruoto filialo, daugiausia vykdančio veiklą bendrovės viduje kitoje valstybėje narėje įsisteigusio patronuojančiojo subjekto naudai ir kartais vykdančio apmokestinamąją veiklą filialo registracijos valstybėje, atveju apmokestinamasis asmuo turėjo teisę atskaityti pirkimo PVM valstybėje, kurioje yra įregistruotas filialas, nors šis mokestis yra susijęs su patronuojančiojo subjekto kitoje valstybėje narėje vykdoma veikla?

      (1)  OL L 347, p. 1.


title: Byla T-82/09: 2009 m. vasario 20 d. pareikštas ieškinys byloje Dennekamp prieš Parlamentą

text:
               1.5.2009

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 102/29

         2009 m. vasario 20 d. pareikštas ieškinys byloje Dennekamp prieš Parlamentą

   (Byla T-82/09)
   2009/C 102/44
   Proceso kalba: anglų

      Šalys

      Ieškovas: G.-J. Dennekamp (Giethoorn, Nyderlandai), atstovaujamas O. Brouwer ir A. Stoffer

      Atsakovas: Europos Parlamentas

      Ieškovo reikalavimai

               —

               Panaikinti skundžiamą sprendimą;

               —

               nurodyti Parlamentui sumokėti ieškovo išlaidas pagal Pirmosios instancijos teismo darbo reglamento 87 straipsnį, įskaitant visų į bylą įstojusių šalių išlaidas ir išlaidas, susijusias su prašymu priimti sprendimą pagreitinta tvarka.

      Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

   2008 m. spalio 20 d. ieškovas, besiremdamas Reglamentu (EB) Nr. 1049/2001 (1) prašė Europos Parlamento leisti susipažinti su a) visus dokumentus, rodančius, kurie Parlamento nariai (PN) yra papildomo pensijų draudimo nariai, b) PN, kurie buvo papildomo pensijų draudimo nariai 2005 m. rugsėjo 1 d., sąrašu ir c) dabartinio papildomo pensijų draudimo, kuriam Parlamentas moka mėnesines įmokas, narių sąrašu. Parlamentas atmetė ieškovo prašymą ir patvirtino savo atsisakymą 2008 m. gruodžio 17 d. Sprendime.
   Šiuo ieškiniu ieškovas nori, kad būtų panaikintas 2008 m. gruodžio 17 d. Europos Parlamento sprendimas A(2008)22050, susijęs su atsisakymu leisti susipažinti su dokumentais, kurių ieškovas prašo besiremdamas Reglamentu (EB) Nr. 1049/2001.
   Ieškovas teigia, kad atsisakymas pagrįstas vertinimo klaida ir akivaizdžiai pažeidžia susipažinimo su dokumentais tvarką ir principus, nustatytus Reglamente (EB) Nr. 1049/2001, ir Reglamento (EB) Nr. 45/2001 (2) nuostatas. Todėl Parlamentas pažeidė ieškovo teisę susipažinti su Bendrijos institucijų dokumentais, kuri numatyta EB 255 straipsnyje, Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijos 42 straipsnyje ir Reglamente (EB) Nr. 1049/2001.
   Paremdamas ieškinį ieškovas tvirtina, kad sprendime yra šios teisės ir vertinimo klaidos.

               a)

               Ieškovo teigimu, Parlamentas pažeidė Reglamento (EB) Nr. 1049/2001 2 straipsnio 1 dalį ir klaidingai pagrindė atsisakymą minėto reglamento 4 straipsnio 1 dalimi, nes galimybė susipažinti su prašomais dokumentais nenukentėtų atitinkamų PN asmeninis gyvenimas.

               b)

               Be to, Parlamentas tariamai neteisingai pritaikė Reglamentą (EB) Nr. 45/2001, nes klaidingai nusprendė, kad ieškovo prašymas turi būti vertinamas pagal Reglamentą (EB) Nr. 45/2001.

               c)

               Taip pat ieškovas teigia, kad Parlamentas nenustatė teisingos pusiausvyros tarp viešojo intereso dėl kurio turi būti leidžiama susipažinti, ir privataus intereso, kuriam tariamai padaroma įtaka. Taip pat jis neįvertino kokia apimtimi iš tiesų ir konkrečiai nukentėtų tariamas privatus interesas.

               d)

               Ieškovo teigimu Parlamentas pažeidė EB 235 straipsnį, nes nepateikė tinkamų atsisakymo priežasčių. Galiausiai jis teigia, kad sprendimas neįrodo, jog Parlamentas atliko atskirų dokumentų, su kuriais prašo susipažinti ieškovas, vertinimo.

      (1)  2001 m. gegužės 30 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (EB) Nr. 1049/2001 dėl galimybės visuomenei susipažinti su Europos Parlamento, Tarybos ir Komisijos dokumentais (OL L 145, 2001, p. 43; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 1 sk., 3 t., p. 331)

      (2)  2000 m. gruodžio 18 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (EB) Nr. 45/2001 dėl asmenų apsaugos Bendrijos institucijoms ir įstaigoms tvarkant asmens duomenis ir laisvo tokių duomenų judėjimo (OL L 8, 2001, p. 1; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 13 sk., 26 t., p. 102)