title: Byla C-272/04 Tribunale di Tolmezzo 2004 m. birželio 16 d. nutartimi pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą Azienda Agricola Franco Piemonte prieš Azienda per le Erogazioni in Agricoltura (AGEA)

text:
               11.9.2004

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 228/23

         Tribunale di Tolmezzo 2004 m. birželio 16 d. nutartimi pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą Azienda Agricola Franco Piemonte prieš Azienda per le Erogazioni in Agricoltura (AGEA)
   (Byla C-272/04)
   (2004/C 228/46)
   Tribunale di Tolmezzo (apygardos teismas, Tolmezzo, Italija) 2004 m. birželio 16 d. nutartimi kreipėsi į Europos Bendrijų Teisingumo Teismą su prašymu, kurį Teisingumo Teismo sekretoriatas gavo 2004 m. birželio 25 d., priimti prejudicinį sprendimą byloje Azienda Agricola Franco Piemonte prieš Azienda per le Erogazioni in Agricoltura (AGEA) šiuo klausimu:
   Ar 1984 m. kovo 31 d. Reglamento (EEB) Nr. 856/84 (1) 1 straipsnis ir 1992 m. gruodžio 28 d. Reglamento Nr. 3950/92 (2) 1 – 4 straipsniai turi būti aiškinami kaip reiškiantys, kad papildomas mokestis pienui ir pieno produktams savo esme yra administracinė nuobauda, todėl gamintojai privalo jį mokėti tik kai jie tyčia ar neatsargiai viršijo paskirtą kiekį?

      (1)  OL 1984 L 90, p. 10.

      (2)  OL 1992 L 405, p. 1.


title: Byla C-251/12: 2013 m. rugsėjo 19 d. Teisingumo Teismo (trečioji kolegija) sprendimas byloje ( Tribunal de commerce de Bruxelles (Belgija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Christian van Buggenhout ir Ilse van de Mierop, veikiantys kaip Grontimmo SA bankroto administratoriai, prieš Banque Internationale à Luxembourg (Teismų bendradarbiavimas civilinėse bylose — Reglamentas (EB) Nr. 1346/2000 — Bankroto bylos — 24 straipsnio 1 dalis — Įsipareigojimo įvykdymas „skolininko, kuriam iškelta bankroto byla, naudai“ — Šio skolininko kreditoriui atliktas mokėjimas)

text:
               23.11.2013

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 344/29

         2013 m. rugsėjo 19 d. Teisingumo Teismo (trečioji kolegija) sprendimas byloje (Tribunal de commerce de Bruxelles (Belgija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Christian van Buggenhout ir Ilse van de Mierop, veikiantys kaip Grontimmo SA bankroto administratoriai, prieš Banque Internationale à Luxembourg

   (Byla C-251/12) (1)

   (Teismų bendradarbiavimas civilinėse bylose - Reglamentas (EB) Nr. 1346/2000 - Bankroto bylos - 24 straipsnio 1 dalis - Įsipareigojimo įvykdymas „skolininko, kuriam iškelta bankroto byla, naudai“ - Šio skolininko kreditoriui atliktas mokėjimas)
   2013/C 344/50
   Proceso kalba: prancūzų

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Tribunal de commerce de Bruxelles

      Šalys pagrindinėje byloje

      Ieškovai: Christian van Buggenhout ir Ilse van de Mierop, veikiantys kaip Grontimmo SA bankroto administratoriai

      Atsakovas: Banque Internationale à Luxembourg

      Dalykas

   Prašymas priimti prejudicinį sprendimą — Tribunal de commerce de Bruxelles — 2000 m. gegužės 29 d. Tarybos reglamento (EB) Nr. 1346/2000 dėl bankroto bylų (OL L 160, p. 1; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 19 sk., 1 t., p. 191) 24 straipsnio aiškinimas — Mokėjimas bankrutuojančio skolininko kreditoriui pirmojo prašymu, kai sprendimas dėl bankroto bylos iškėlimo kitoje valstybėje narėje nepaskelbtas — Sąžiningo įgalioto asmens atleidimas nuo atsakomybės — Taikymo rationae personae sritis — Sąvoka „įsipareigojimo įvykdymas skolininko naudai“, apimanti tik mokėjimą bankrutuojančio skolininko naudai atliktą mokėjimą arba ir mokėjimą jo kreditoriams.

      Rezoliucinė dalis

   2000 m. gegužės 29 d. Tarybos reglamento (EB) Nr. 1346/2000 dėl bankroto bylų 24 straipsnio 1 dalis aiškintina taip, kad šios nuostatos taikymo sričiai nepriklauso mokėjimas, skolininko, kuriam iškelta bankroto byla, reikalavimu atliktas šio skolininko kreditoriui.

      (1)  OL C 200, 2012 7 7.


title: Byla C-445/16: 2016 m. rugpjūčio 8 d. cour d'appel de Mons (Belgija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Docteur De Bruyne SPRL/Belgijos valstybė

text:
               7.11.2016

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 410/6

         2016 m. rugpjūčio 8 d.cour d'appel de Mons (Belgija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Docteur De Bruyne SPRL/Belgijos valstybė

   (Byla C-445/16)
   (2016/C 410/06)
   Proceso kalba: prancūzų

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Cour d'appel de Mons

      Šalys pagrindinėje byloje

      Apeliantė: Docteur De Bruyne SPRL

      Kita apeliacinio proceso šalis: Belgijos valstybė

      Prejudiciniai klausimai

   Ar su balanso sudarymo taisyklėmis, numatytomis 1978 m. liepos 25 d. Ketvirtojoje Tarybos direktyvoje dėl tam tikrų tipų bendrovių metinių atskaitomybių (Direktyva 78/660/EEB, OL L 222, 1978, p. 11; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 17 sk., 1 t., p. 21) yra suderinamos taisyklės, pagal kurias:

               —

               metinėje atskaitomybėje turi būti pateikiama tikra bendrovės turto, finansinės būklės ir pelno arba nuostolio padėtis (direktyvos 2 straipsnio 3 dalis);

               —

               įsipareigojimų ir reikalavimų padengimo atidėjiniai yra skirti aiškios kilmės būsimiems nuostoliams arba skoloms padengti, jeigu balanso sudarymo dieną atrodo aišku, kad reikės juos padengti, arba aišku, kad reikės juos padengti, tik neaišku, kokio jie dydžio arba kada juos reikės padengti (direktyvos 20 straipsnio 1 dalis);

               —

               bet kuriuo atveju turi būti laikomasi rizikos ribojimo principo, būtent:

                           —

                           galima atsižvelgti tik į iki balanso sudarymo dienos gautą pelną;

                           —

                           reikia atsižvelgti į visą numatomą riziką ir galimus nuostolius, atsiradusius aptariamaisiais arba praėjusiais finansiniais metais, net jeigu tokia rizika ar nuostoliai paaiškėja tik po balanso datos iki jo sudarymo datos (direktyvos 31 straipsnio 1 dalies c punkto aa ir bb papunkčiai);

               —

               į finansinių metų, dėl kurių pateikta atskaitomybė, pajamas ir sąnaudas turi būti atsižvelgiama nepaisant to, kokiu metu sąnaudos padarytos, o pajamos gautos (direktyvos 31 straipsnio 1 dalies d punktas);

               —

               turto ir įsipareigojimų straipsnių elementai turi būti vertinami atskirai (direktyvos 31 straipsnio 1 dalies e punktas);

         Ar akcijų pasirinkimo sandorį išleidusi bendrovė gali šio pasirinkimo sandorio perleidimo kainą į apskaitą kaip pajamas įtraukti finansiniais metais, kuriais šis pasirinkimo sandoris baigtas vykdyti, arba pasibaigus sandorio galiojimo laikotarpiui, kad būtų atsižvelgta į riziką, kurią pasirinkimo sandorio emitentas patiria prisiėmęs įsipareigojimą, o ne finansiniais metais, kuriais perleistas pasirinkimo sandoris ir galutinai gauta šio sandorio kaina, nes į apskaitą įtraukiant atidėjinį pasirinkimo sandorio emitento prisiimta rizika vertinama atskirai?


title: Byla T-433/08 2008 m. rugsėjo 30 d. pareikštas ieškinys byloje SIAE prieš Komisiją

text:
               22.11.2008

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 301/57

         2008 m. rugsėjo 30 d. pareikštas ieškinys byloje SIAE prieš Komisiją

   (Byla T-433/08)
   (2008/C 301/95)
   Proceso kalba: italų
   Šalys

      Ieškovė: Società Italiana degli Autori ed Editori — SIAE (Roma, Italija), atstovaujama advokatų M. Siragusa, M. Mandel, L. Vullo, S. Valentino

      Atsakovė: Europos Bendrijų Komisija
   Ieškovės reikalavimai

               —

               Panaikinti sprendimo 3 straipsnį ir 4 straipsnio 2 dalį.

               —

               Priteisti iš Komisijos ieškovės šiame procese patirtas bylinėjimosi išlaidas.

               —

               Įpareigoti imtis bet kokios kitos Pirmosios instancijos teismo manymu tinkamos priemonės, taip pat tyrimo.

         Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai
   Šioje byloje ginčijamas tas pats sprendimas kaip ir byloje T-392/08 AEPI prieš Komisiją.
   Pagrįsdama savo ieškinį ieškovė pateikia penkis pagrindus.
   Pirmu pagrindu ieškovė nurodo EB 81 straipsnio pažeidimą bei klaidingą taikymą ir nepakankamą parengtinį tyrimą, nes sprendime konstatuojama, kad buvo susitarta dėl suderintų veiksmų, nors tai niekaip neįrodyta — pateikiama tik aplinkybė, kad daugeliu abipusio atstovavimo susitarimų įgaliojimai suteikti licenzijas suteikiami tik teritorijos, kurioje veikia kita administruojanti bendrija, ribose. Tačiau Komisija nekreipia dėmesio į tai, kad daugelis administruojančių bendrijų mano, jog savo narių teises gali geriausiai užtikrinti, patikėdamos savo katalogus ir repertuarus bendrijoms, kurios pajėgia veiksmingai garantuoti autorių teisių apsaugą, ir gana akivaizdu, kad šį reikalavimą gali visiškai atitikti teritorijoje įsisteigusios bendrijos.
   Antru pagrindu ieškovė nurodo EB 81 straipsnio pažeidimą bei klaidingą taikymą ir sprendimo motyvų nenuoseklumą, nes pati Komisija, stengdamasi įrodyti, kad galimas muzikinių kūrinių transliavimo per palydovą, kabeliu arba internetu licenzijų, apimančių daugelį teritorijų, administravimas, galiausiai įrodo, kad administruojančios bendrijos nevykdo paralelinio elgesio. Komisijos kaltinimus panaikina jos pačios pateikiami pavyzdžiai, kai administruojančios bendrijos suteikia licenzijas, apimančias didesnę erdvę nei atskiros bendrijos veikimo teritorija.
   Trečiu pagrindu ieškovė nurodo, kad pažeistas ir klaidingai taikytas EB 81 straipsnis, nes net jei Komisija nustatytų, kad atliekami suderinti veiksmai (kurių buvimą ieškovė neigia), tokie veiksmai neribotų konkurencijos, nes teritoriniai apribojimai yra būtina autorių teisių išimtinio pobūdžio pasekmė.
   Ketvirtu pagrindu ieškovė nurodo, kad Komisija pažeidė teisę būti išklausytam ir EB 253 straipsnį, nes nepateikė pakankamų priežasčių, dėl kurių ji nepranešė bendrijoms apie pagrindinį faktinį įrodymą, kurio pakako, kad po atlikto rinkos tyrimo atsisakytų priimti SIAE pasiūlytus įsipareigojimus.
   Penktu pagrindu ieškovė nurodo EB 253 straipsnio pažeidimą, nes nepateikti pakankami sprendimo motyvai, proporcingumo principo ir teisinio saugumo principo pažeidimą, sprendimo 4 straipsnio 2 dalyje nurodytų priemonių prieštaringumą ir nenuoseklumą. Kadangi iš administravimo bendrijų reikalaujama„peržiūra“ yra visiškai neapibrėžta, SIAE neteisingai patenka į nepalankią padėtį, nes negali tiksliai nustatyti, kokių priemonių, Komisijos manymu, užtenka, kad būtų nutraukti tariami suderinti veiksmai. Be to, turint mintyje, jog Komisija pripažįsta, kad licenzijos apribojimas teritorija, kurioje veikia kita administruojanti bendrija, neriboja konkurencijos, šiai prielaidai aiškiai prieštarauja reikalavimas, kad administruojančios bendrijos atliktų visų transliavimo per palydovą, kabeliu arba internetu licenzijų teritorinio apribojimo dvišalę peržiūrą ir pateiktų Komisijai visų šių abipusių susitarimų peržiūros rezultatų kopiją. Be to, kadangi Komisija reikalauja „dvišalės“ teritorinių apribojimų peržiūros, reikalavimas, kad SIAE visiškai įvykdytų sprendimo 4 straipsnio 2 dalį, viršija pačios SIAE sprendimų priėmimo kompetenciją, nes reikia atsižvelgti į kitų 23 administruojančių bendrijų nepriklausomus sprendimus šiuo klausimu.


title: Byla T-389/06 2006 m. gruodžio 20 d. pareikštas ieškinys byloje Inter-IKEA prieš VRDT (padėklo vaizdavimas)

text:
               27.1.2007

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 20/35

         2006 m. gruodžio 20 d. pareikštas ieškinys byloje Inter-IKEA prieš VRDT (padėklo vaizdavimas)
   (Byla T-389/06)
   (2007/C 20/54)
   Proceso kalba: anglų
   Šalys

      Ieškovė: Inter-IKEA Systems BV (Delft, Nyderlandai), atstovaujama advokato J. Gulliksson

      Atsakovė: Vidaus rinkos derinimo tarnyba (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui)
   Ieškovės reikalavimai

               —

               Panaikinti 2006 m. rugsėjo 26 d. Pirmosios apeliacinės tarybos sprendimą byloje R 355/2006-1.

               —

               Priteisti iš VRDT bylinėjimosi išlaidas.

         Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

      Prašomas įregistruoti Bendrijos prekių ženklas: vaizdinis prekių ženklas, vaizduojantis padėklą, sudarytą iš prailgintos stačiakampės platformos arba pagrindo ir tiek pat prailginto apskritomis skylėmis dekoruoto krašto, su pagrindu sudarančio 90° kampą, 6, 7, 16, 20, 35, 39 ir 42 klasių prekėms ir paslaugoms — paraiška Nr. 4 073 748

      Eksperto sprendimas: Atmesti paraišką

      Apeliacinės tarybos sprendimas: Atmesti apeliaciją

      Ieškinio pagrindai: Tarybos reglamento Nr. 40/94 7 straipsnio 1 dalies b punkto pažeidimas, nes prekių ženklas turi pakankamai skiriamųjų požymių, kad būtų įregistruotas.


title: Byla C-296/04 Giudice di pace di Bitonto 2004 m. birželio 30 d. nutartimi pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Antonio Cannito prieš Fondiaria Sai SPA

text:
               9.10.2004

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 251/3

         Giudice di pace di Bitonto 2004 m. birželio 30 d. nutartimi pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Antonio Cannito prieš Fondiaria Sai SPA
   (Byla C-296/04)
   (2004/C 251/06)
   Giudice di pace di Bitonto 2004 m. birželio 30 d. nutartimi kreipėsi į Europos Bendrijų Teisingumo Teismą su prašymu, kurį Teisingumo Teismo sekretoriatas gavo 2004 m. liepos 13 d., priimti prejudicinį sprendimą byloje Antonio Cannito prieš Fondiaria Sai SPA.
   Giudice di pace di Bitonto Teisingumo Teismo prašo atsakyti į šiuos prejudicinius klausimus:

               1)

               Ar pagal EB sutarties 81 straipsnį draudimo bendrovių susitarimai arba suderinti veiksmai, kuriais abipusiškai pasikeičiama informacija, suteikiant galimybę padidinti transporto priemonių valdytojų civilinės atsakomybės draudimo poliso premijas, kuri nėra pateisinta rinkos sąlygomis, taip pat atsižvelgiant į kai kurių valstybių narių įmonių dalyvavimą susitarime ar suderintuose veiksmuose, yra negaliojantys?

               2)

               Ar pagal EB sutarties 81 straipsnį trečiosioms šalims, turinčioms teisėtą svarbų interesą, yra suteikta teisė remtis šia Bendrijos teisės norma draudžiamo susitarimo ar suderintų veiksmų negaliojimu ir reikalauti patirtos žalos atlyginimo, esant priežastiniam ryšiui tarp susitarimo arba suderintų veiksmų ir žalos?

               3)

               Ar pagal EB sutarties 81 straipsnį tokio ieškinio dėl žalos atlyginimo senatis pradedama skaičiuoti nuo susitarimo arba suderintų veiksmų sudarymo, ar nutraukimo dienos?

               4)

               Ar pagal EB sutarties 81 straipsnį tuo atveju, kai nacionalinis teismas mano, kad žalos atlyginimas, kuris gali būti priteistas remiantis nacionaline teise, yra mažesnis, nei įmonės, kuri padarė žalą, iš draudžiamų susitarimų ar suderintų veiksmų gauta ekonominė nauda, jis taip pat turi savo iniciatyva paskirti bausmę - atlyginti nukentėjusiajai trečiajai šaliai papildomą žalą, siekdamas, kad atlygintina suma būtų didesnė nei įmonės, kuri padarė žalą, gauta nauda ir atgrasinti sudaryti EB sutarties 81 straipsnyje draudžiamus susitarimus arba suderintus veiksmus?


title: Byla C-345/14: 2014 m. liepos 17 d. Augstākā tiesa (Latvija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje SIA „Maxima Latvija“ /Konkurences padome

text:
               22.9.2014

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 329/4

         2014 m. liepos 17 d.Augstākā tiesa (Latvija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje SIA „Maxima Latvija“/Konkurences padome

   (Byla C-345/14)
   2014/C 329/06
   Proceso kalba: latvių

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Augstākā tiesa

      Šalys pagrindinėje byloje

      Pareiškėja: SIA „Maxima Latvija“

      Atsakovė: Konkurences padome

      Prejudiciniai klausimai

               1.

               Ar šioje byloje nagrinėjamas komercinių patalpų nuomotojo ir mažmenininko (pagrindinis nuomininkas) sudarytas susitarimas, kuriuo ribojama nuomotojo teisė savarankiškai, be išankstinio pagrindinio nuomininko sutikimo, kitas komercines patalpas išnuomoti potencialiems pagrindinio nuomininko konkurentams, turi būti laikomas įmonių susitarimu, kurio tikslas yra konkurencijos trukdymas, ribojimas arba iškraipymas, kaip tai suprantama pagal Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo 101 straipsnio 1 dalį?

               2.

               Ar būtina įvertinti rinkos struktūrą siekiant nustatyti, ar toks susitarimas suderinamas su Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo 101 straipsnio 1 dalimi ir prireikus koks turi būti šio vertinimo tikslas?

               3.

               Ar šioje byloje nagrinėjamo susitarimo šalių galia rinkoje ir jos galimas padidėjimas yra kriterijus, į kurį būtina atsižvelgti vertinant šio susitarimo suderinamumą su Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo 101 straipsnio 1 dalimi?

               4.

               Ar siekiant nustatyti susitarimo esmę ir įrodyti draudžiamo susitarimo sudėtinius elementus, būtina įvertinti jo galimą poveikį rinkai? Ar šio galimo poveikio pakanka, kad būtų galima konstatuoti, jog susitarimas atitinka draudžiamo susitarimo sąvoką ir nebūtina nagrinėti, ar neigiamas poveikis realiai atsirado?


title: Byla T-542/08 2008 m. gruodžio 3 d. pareikštas ieškinys byloje Evropaïki Dynamiki prieš ECHA

text:
               21.2.2009

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 44/58

         2008 m. gruodžio 3 d. pareikštas ieškinys byloje Evropaïki Dynamiki prieš ECHA

   (Byla T-542/08)
   (2009/C 44/100)
   Proceso kalba: anglų
   Šalys

      Ieškovė: Evropaïki Dynamiki — Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE (Atėnai, Graikija), atstovaujama advokatų N. Korogiannakis, P. Katsimani ir M. Dermitzakis

      Atsakovė: Europos cheminių medžiagų agentūra
   Ieškovės reikalavimai

               —

               Panaikinti Europos cheminių medžiagų agentūros sprendimą atmesti ieškovės pasiūlymą, pateiktą paskelbus viešųjų pirkimų ECHA/2008/24 „Cheminio saugumo įvertinimo priemonių vystymas“ (OL 2008/S 115-152918) konkursą, apie kurį ieškovei buvo pranešta laišku, ant kurio nebuvo nurodyta data ir kurį ieškovė gavo 2008 m. rugsėjo 25 d., bei visus kitus ECHA sprendimus įskaitant ir tą, kuriuo nusprendžiama pasirašyti sutartį su konkurso laimėtoju.

               —

               Įpareigoti ECHA atlyginti ieškovės patirtus 1 500 000 EUR nuostolius dalyvaujant minėtoje viešųjų pirkimų procedūroje.

               —

               Įpareigoti ECHA atlyginti ieškovės patirtas bylinėjimosi išlaidas, susijusias su šio ieškinio pateikimu, net jei jis bus atmestas.

         Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai
   Savo ieškiniu ieškovė prašo panaikinti Europos cheminių medžiagų agentūros (toliau — ECHA) sprendimą, apie kurį jai buvo pranešta 2008 m. rugsėjo 25 d. laišku ir kuriuo ieškovė informuojama, kad jos pasiūlymas, pateiktas dėl sutarties ECHA/2008/24 „Cheminio saugumo įvertinimo priemonių vystymas“ (OL 2008/S 115-152918) pasirašymo, atmetamas ir kad sutartis bus pasirašoma su TRASYS SA.
   Ieškovė tvirtina, kad Vertinimo komitetas padarė keletą vertinimo klaidų, susijusių su konkurso nugalėtojo paskelbimo kriterijais, kai susitariančioji institucija tariamai pažeidė pagrindines viešųjų pirkimų taisykles ir principus. Be to, ji tvirtina, kad ECHA piktnaudžiavo įgaliojimais vertinant pasiūlymus, pažeidė Finansinį reglamentą ir skaidrumo bei vienodo požiūrio principus ir kad ECHA vartojo netikslias sąvokas arba nepakankamai motyvavo savo sprendimą. Galiausiai ieškovė tvirtina, kad atsakovė pažeidė pagrindinį procedūros reikalavimą, išplaukiantį iš Komisijos reglamento (EB, Eratom) Nr. 478/2007 (1) 158a straipsnio, numatančio atidėjimo laikotarpį iki sutarties pasirašymo su konkurso laimėtoju. Ieškovė tvirtina, kad atsakovė tyčia delsė susisiekti su ieškove, kad galėtų užbaigti sutarties pasirašymą su konkurso laimėtoju prieš jai gaunant ieškovės atsakymą, o tai yra priešinga atidėjimo laikotarpio esmei ir tikslui.
   Be to, ieškovė prašo atlyginti 1 500 000 EUR nuostolius, atitinkančius planuotą pelną iš minėtos viešo pirkimo procedūros, jei su ja būtų pasirašyta sutartis. Ieškovė tvirtina, kad jos reikalavimas atlyginti nuostolius grindžiamas argumentais, kad buvo pakankamai sunkus viršesnės teisės nuostatos dėl asmenų apsaugos pažeidimas ir kad susijusios institucijos akivaizdžiai ir nepateisinamai nepaisė jų įgaliojimų ribų.

      (1)  2007 m. balandžio 23 d. Komisijos reglamentas (EB, Euratomas) Nr. 478/2007, iš dalies keičiantis Reglamentą (EB, Euratomas) Nr. 2342/2002, nustatantį išsamias Tarybos reglamento (EB, Euratomas) Nr. 1605/2002 dėl Europos Bendrijų bendrajam biudžetui taikomo finansinio reglamento įgyvendinimo taisykles (OL L 111, 2007, p. 13).


title: Byla C-78/14 P: 2015 m. spalio 29 d. Teisingumo Teismo (pirmoji kolegija) sprendimas byloje Europos Komisija/ANKO AE Antiprosopeion, Emporiou kai Viomichanias (Apeliacinis skundas — Arbitražinė išlyga — Mokslinių tyrimų, technologinės plėtros ir demonstracinės veiklos septintoji bendroji programa (2007–2013 m.) — Sutartys dėl Europos Sąjungos finansinės paramos, suteiktos projektams Perform ir Oasis — Pažeidimai, nustatyti per auditus, susijusius su kitais projektais — Komisijos sprendimas sustabdyti gavėjo nurodytų sumų grąžinimą — Tinkamos finansuoti išlaidos — Bylos medžiagos iškraipymas)

text:
               21.12.2015

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 429/3

         2015 m. spalio 29 d. Teisingumo Teismo (pirmoji kolegija) sprendimas byloje Europos Komisija/ANKO AE Antiprosopeion, Emporiou kai Viomichanias

   (Byla C-78/14 P) (1)

   ((Apeliacinis skundas - Arbitražinė išlyga - Mokslinių tyrimų, technologinės plėtros ir demonstracinės veiklos septintoji bendroji programa (2007–2013 m.) - Sutartys dėl Europos Sąjungos finansinės paramos, suteiktos projektams Perform ir Oasis - Pažeidimai, nustatyti per auditus, susijusius su kitais projektais - Komisijos sprendimas sustabdyti gavėjo nurodytų sumų grąžinimą - Tinkamos finansuoti išlaidos - Bylos medžiagos iškraipymas))
   (2015/C 429/03)
   Proceso kalba: graikų

      Šalys

      Apeliantė: Europos Komisija, atstovaujama D. Triantafyllou, B. Conte ir R. Lyal

      Kita proceso šalis: ANKO AE Antiprosopeion, Emporiou kai Viomichanias, atstovaujama dikigoroi V. Christianos ir S. Paliou

      Rezoliucinė dalis

               1.

               Atmesti apeliacinį skundą.

               2.

               Priteisti iš Europos Komisijos bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 102, 2014 4 7.


title: Byla C-396/03 P Magnus Killinger 2003 m. rugsėjo 24 d. pateiktas apeliacinis skundas dėl Europos Bendrijų Pirmosios instancijos teismo 2003 m. liepos 8 d. nutarties byloje T-186/03 Magnus Killinger prieš Vokietijos Federacinę Respubliką, Europos Sąjungos Tarybą ir Europos Bendrijų Komisiją

text:
               15.10.2005

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 257/1

         Magnus Killinger 2003 m. rugsėjo 24 d. pateiktas apeliacinis skundas dėl Europos Bendrijų Pirmosios instancijos teismo 2003 m. liepos 8 d. nutarties byloje T-186/03 Magnus Killinger prieš Vokietijos Federacinę Respubliką, Europos Sąjungos Tarybą ir Europos Bendrijų Komisiją

   (Byla C-396/03 P)
   (2005/C 257/01)
   Proceso kalba: vokiečių
   2003 m. rugsėjo 24 d. Europos Bendrijų Teisingumo Teisme buvo gautas Magnus Killinger, atstovaujamo advokato T. Scheuernstuhl, Würzburger Straße 2, D-97440 Werneck, apeliacinis skundas dėl Europos Bendrijų Pirmosios instancijos teismo 2003 m. liepos 8 d. nutarties byloje T-186/03 Magnus Killinger prieš Vokietijos Federacinę Respubliką, Europos Sąjungos Tarybą ir Europos Bendrijų Komisiją.
   Europos Bendrijų Teisingumo Teismas (ketvirtoji kolegija) 2005 m. birželio 3 d. nutartimi atmetė apeliacinį skundą ir nusprendė, kad apeliantas turi padengti savo bylinėjimosi išlaidas.


title: Byla T-126/04 2008 m. rugsėjo 12 d. Pirmosios instancijos teismo nutartis byloje Goris prieš Komisiją ( Viešoji tarnyba — Pareigūnai — Tarpinis sprendimas — Nereikalingumas priimti sprendimą )

text:
               22.11.2008

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 301/34

         2008 m. rugsėjo 12 d. Pirmosios instancijos teismo nutartis byloje Goris prieš Komisiją

   (Byla T-126/04) (1)

   („Viešoji tarnyba - Pareigūnai - Tarpinis sprendimas - Nereikalingumas priimti sprendimą“)
   (2008/C 301/57)
   Proceso kalba: prancūzų
   Šalys

      Ieškovas: Willem Goris (Štrasenas, Liuksemburgas), atstovaujamas advokato N. Lhoëst

      Atsakovė: Europos Bendrijų Komisija, atstovaujama J. Currall ir H. Krämer, padedamų advokato B. Wägenbaur
   Dalykas
   Pirma, prašymas panaikinti 2003 m. gegužės 5 d. Komisijos sprendimą dėl ieškovui suteikto lygio pakeitimo tiek, kiek jis nustato pakopos suteikimą skiriant jį į pareigas į B 4 lygio antrąją pakopą, kiek jis nustato 1995 m. spalio 5 d. kaip piniginių padarinių pradžią ir kiek juo nebuvo atstatyta ieškovo karjera, bei prašymas panaikinti sprendimą, atmetantį ieškovo skundą, ir, antra, prašymas atlyginti šiuo sprendimu tariamai padarytą žalą.
   Rezoliucinė dalis

               1.

               Nebereikia priimti sprendimo dėl šio ieškinio.

               2.

               Komisija padengia visas bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 118, 2004 4 30.


title: Byla C-491/07 2007 m. spalio 31 d. Landesgericht für Strafsachen Wien (Austrija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą baudžiamojoje byloje prieš Vladimir Turansky

text:
               26.1.2008

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 22/26

         2007 m. spalio 31 d.Landesgericht für Strafsachen Wien (Austrija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą baudžiamojoje byloje prieš Vladimir Turansky
   (Byla C-491/07)
   (2008/C 22/49)
   Proceso kalba: vokiečių
   Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas
   Landesgericht für Strafsachen Wien
   Šalis pagrindinėje byloje
   Vladimir Turansky
   Prejudicinis klausimas
   Ar 1990 m. birželio 19 d. Šengene (Liuksemburgas) pasirašytos Konvencijos, įgyvendinančios 1985 m. birželio 14 d. Šengeno susitarimą tarp Beniliukso ekonominės sąjungos valstybių, Vokietijos Federacinės Respublikos ir Prancūzijos Respublikos vyriausybių dėl laipsniško jų bendrų sienų kontrolės panaikinimo (1), 54 straipsnyje įtvirtintas draudimas bausti asmenį už tą pačią nusikalstamą veiką antrą kartą (ne bis in idem principas) turi būti aiškinamas taip, kad jis draudžia įtariamojo baudžiamąjį persekiojimą Austrijos Respublikoje, jei Slovakijos Respublikoje po jos įstojimo į Europos Sąjungą baudžiamoji byla dėl tos pačios veikos buvo galutinai baigta policijos pareigūnui priėmus nutarimą sustabdyti procesą išnagrinėjus bylą iš esmės, netaikant jokių sankcijų?

      (1)  OL L 239, p. 19.


title: Byla T-438/07 2007 m. lapkričio 30 d. pareikštas ieškinys byloje Spa Monopole prieš VRDT

text:
               9.2.2008

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 37/26

         2007 m. lapkričio 30 d. pareikštas ieškinys byloje Spa Monopole prieš VRDT

   (Byla T-438/07)
   (2008/C 37/41)
   Kalba, kuria surašytas ieškinys: anglų
   Šalys

      Ieškovė: Spa Monopole compagnie fermiere de Spa SA/NV (Spa, Belgija), atstovaujama advokatų L. de Brouwer, E. Cornu, E. De Gryse ir D. Moreu

      Atsakovė: Vidaus rinkos derinimo tarnyba (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui) (VRDT).

      Kita procedūros Apeliacinėje taryboje šalis: De Francesco Import GmbH (Niurnbergas, Vokietija)
   Ieškovės reikalavimai

               —

               Panaikinti 2007 m. rugsėjo 13 d. VRDT antrosios apeliacinės tarybos sprendimą (byla R 1285/2006-2).

               —

               Priteisti iš atsakovės bylinėjimosi išlaidas.

         Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai
   Paraišką Bendrijos prekių ženklui pateikęs asmuo: De Francesco Import GmbH

   Prašomas įregistruoti Bendrijos prekių ženklas: Žodinis prekės ženklas „SpagO“ 33 klasės prekėms — paraiška Nr. 2 320 844
   Ženklo ar žymens, kuriuo remiamasi protesto procese, savininkas: Ieškovė

   Ženklas ar žymuo, kuriuo remiamasi protesto procese: Bendrijos, nacionalinis ir tarptautinis žodinis ir vaizdinis prekių ženklai „SPA“, „SPA Citron“, „SPA Orange“ 32 klasės prekėms
   Protestų skyriaus sprendimas: Visiškai patenkinti paraišką prekės ženklui
   Apeliacinės tarybos sprendimas: Panaikinti Protestų skyriaus sprendimą ir atmesti protestą
   Ieškinio pagrindai: Reglamento (EB) Nr. 40/94 8 straipsnio 5 dalies pažeidimas, nes Apeliacinė taryba nepakankamai įvertino „SPA“ prekių ženklo reputaciją Beneliukse ir nepakankamai atsižvelgė į šiuos veiksnius:

               —

               nagrinėjamų prekių ženklų žodinius ir vaizdinius panašumus;

               —

               į tai, kad naudojant prekių ženklą „SpagO“ alkoholiniams gėrimams būtų pakenkta mineralinio vandens „SPA“ prekių ženklo reputacijai — pastarojo prekių ženklo reputacija pagrįsta aukšta kokybe, grynumu ir teigiamu poveikiu sveikatai;

               —

               į tai, kad, kad naudojant prekių ženklą „SpagO“ gėrimams, būtų nesąžiningai pasinaudota prekių ženklo „SPA“ reputacija ir jo kokybės ir grynumo įvaizdžiu.


title: Byla C-425/12: 2012 m. rugsėjo 18 d. Tribunal Administrativo e Fiscal do Porto (Portugalija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Portgás — Sociedade de Produção e Distribuição de Gás, SA prieš Ministério do Ambiente, do Ordenamento do Território e do Desenvolvimento Regional

text:
               15.12.2012

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 389/3

         2012 m. rugsėjo 18 d.Tribunal Administrativo e Fiscal do Porto (Portugalija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Portgás — Sociedade de Produção e Distribuição de Gás, SA prieš Ministério do Ambiente, do Ordenamento do Território e do Desenvolvimento Regional

   (Byla C-425/12)
   2012/C 389/04
   Proceso kalba: portugalų

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

   Tribunal Administrativo e Fiscal do Porto

      Šalys pagrindinėje byloje

      Pareiškėja: Portgás — Sociedade de Produção e Distribuição de Gás, SA

      Atsakovė: Ministério do Ambiente, do Ordenamento do Território e do Desenvolvimento Regional

      Prejudicinis klausimas

   Ar 1993 m. birželio 14 d. Tarybos direktyvos 93/38/EEB (1) dėl subjektų, vykdančių savo veiklą vandens, energetikos, transporto ir telekomunikacijų sektoriuose, vykdomų pirkimų tvarkos derinimo su pakeitimais, padarytais 1998 m. vasario 16 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 98/4/EB (2), 4 straipsnio 1 dalies ir 14 straipsnio 1 dalies c ir i punktų nuostatos bei kitos šių direktyvų nuostatos ar taikomi bendrieji Bendrijos teisės principai gali būti aiškinami taip, kad nors šios direktyvos Portugalijos valstybė neperkėlė į nacionalinę teisę, tos nuostatos viešųjų paslaugų koncesininkais esantiems privatiems asmenims (konkrečiai kalbama apie subjektą, kuriam taikomas Direktyvos 93/38 2 straipsnio 1 dalies b punktas) sukuria pareigas, kurių nesilaikymu Portugalijos valstybė gali remtis prieš tą koncesininku esantį privatų subjektą vienos iš jos ministerijų priimtame akte?

      (1)  1993 m. birželio 14 d. Tarybos direktyva 93/38/EEB dėl subjektų, vykdančių savo veiklą vandens, energetikos, transporto ir telekomunikacijų sektoriuose, vykdomų pirkimų tvarkos derinimo (OL L 199, p. 84; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 6 sk., 2 t., p. 194).

      (2)  OL L 101, p. 1; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 6 sk., 3 t., p. 91.


title: Byla T-101/10: 2010 m. kovo 3 d. pareikštas ieškinys byloje Lenkija prieš Komisiją

text:
               1.5.2010

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 113/68

         2010 m. kovo 3 d. pareikštas ieškinys byloje Lenkija prieš Komisiją

   (Byla T-101/10)
   2010/C 113/101
   Proceso kalba: lenkų

      Šalys

      Ieškovė: Lenkijos Respublika, atstovaujama M. Szpunar

      Atsakovė: Europos Komisija

      Ieškovės reikalavimai

               —

               panaikinti 2009 m. lapkričio 3 d. Komisijos reglamento (EB) Nr. 1193/2009, kuriuo ištaisomi reglamentai (EB) Nr. 1762/2003, (EB) Nr. 1775/2004, (EB) Nr. 1686/2005 ir (EB) Nr. 164/2007 ir nustatomos 2002–2003, 2003–2004, 2004–2005 ir 2005–2006 prekybos metais cukraus sektoriuje taikomos gamybos mokesčių sumos (1) 3 straipsnį, kiek juo ištaisomas 2005 m. spalio 14 d. Komisijos reglamento (EB) Nr. 1686/2005, nustatančio 2004–2005 prekybos metams produkcijos mokesčių sumas ir papildomo mokesčio koeficientą cukraus sektoriuje (2) 2 straipsnis;

               —

               priteisti iš Komisijos bylinėjimosi išlaidas.

      Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

   Ieškovė nurodo, kad ginčijama nuostata 2004–2005 prekybos metams buvo įvesta papildomo mokesčio koeficiento cukraus sektoriuje diferenciacija, nustačius 0,25466 koeficientą naujoms valstybėms narėms ir 0,14911 koeficientą penkiolikos narių Bendrijos valstybėms.
   Dėl ginčijamos priemonės ieškovė pateikia tokius ieškinio pagrindus:

               Pirmiausia ieškovė pateikia ieškinio pagrindą dėl Komisijos kompetencijos stokos ir Tarybos reglamento (EB) Nr. 1260/2001 (3) 16 straipsnio, kuris įgaliojo Komisiją nustatyti vienintelį, visoje Bendrijoje vienodą koeficientą. Ieškovė pažymi, kad įvairios Reglamento (EB) Nr. 1260/2001 nuostatų kalbinės versijos šiuo atžvilgiu visiškai sutampa ir yra aiškios. Be to, ieškovė tvirtina, kad bendro cukraus sektoriaus organizavimo principai negali pagrįsti nukrypimo nuo lingvistinio Reglamento (EB) Nr. 1260/2001 nuostatų aiškinimo ir veikiau net neleidžia tokio nukrypimo. Ieškovės nuomone, vienodas koeficientas buvo esminis instrumentas siekiant įgyvendinti bendro cukraus sektoriaus rinkų organizavimo principus.

               Antra, ieškovė teigia, kad buvo pažeistas nedelsiamo ir visiško Bendrijos teisyno perėmimo naujosiose valstybėse narėse principas. Jos nuomone, ginčijama nuostata de facto yra pereinamojo laikotarpio nuostata, nepagrįsta 2003 m. Stojimo aktu bei jo pagrindu priimtais teisės aktais. Šiame kontekste ieškovė nurodo Stojimo akto 2 straipsnį, kuris sudaro pagrindą Lenkijos Respublikai perimti visas su naryste susijusias teises ir prisiimti visus įsipareigojimus, taigi ir teisę naudotis permokomis bei pareigą padengti nuostolius cukraus rinkoje, kurie atsirado ankstesniais ūkiniais metais.

               Trečia, ieškovė skundžia nediskriminacijos principo pažeidimą. Ieškovės teigimu, vienintelis koeficientų diferenciacijos kriterijus yra valstybių narių stojimo į Europos Sąjungą data. Ji tvirtina, kad naujos valstybės narės stojimas savaime negali būti objektyvus kriterijus, kuris galėtų pateisinti įvestą diferenciaciją, nes stojimo pasekmės išsamiai reglamentuojamos Stojimo akte ir jo pagrindu priimtuose teisės aktuose.

               Ketvirta, ieškovė teigia, kad buvo pažeistas solidarumo principas. Ieškovė teigia, kad gamintojų solidarumo principas yra pagrindinis bendro cukraus sektoriaus rinkų organizavimo principas ir reiškia, kad šios rinkos finansavimo sąnaudas padengia visi gamintojai kartu ir finansinis neutralumas pasiekiamas ne atskirų valstybių narių, o, remiantis objektyviais kriterijais, visos Bendrijos lygmenyje. Atskirų valstybių narių koeficientų diferenciacija, ieškovės nuomone, reiškia savavališką, neproporcingą ir nesolidarų cukraus rinkos finansavimo išlaidų paskirstymą.

               Penkta, ieškovė tvirtina, kad buvo pažeistas EB 253 straipsnis (dabar — SESV 296 straipsnio antra pastraipa), nes ginčijama nuostata nepakankamai motyvuota. Ieškovės nuomone, Komisija neįvardijo nei koeficientų diferenciaciją pagrindžiančių aplinkybių, nei tokia diferenciacija siekiamų tikslų.

      (1)  OL L 321, 2009 12 8, p. 1

      (2)  2005 m. spalio 14 d. Komisijos reglamentas (EB) Nr. 1686/2005, nustatantis 2004–2005 prekybos metams produkcijos mokesčių sumas ir papildomo mokesčio koeficientą cukraus sektoriuje (OL L 271, 2005 10 15, p. 12)

      (3)  2001 m. birželio 19 d. Tarybos reglamentas (EB) Nr. 1260/2001 dėl bendro cukraus sektoriaus rinkų organizavimo (OL L 178, 2001 6 30, p. 1; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 3 sk., 33 t., p. 17).


title: Byla T-208/14: 2014 m. kovo 28 d. pareikštas ieškinys byloje Richard Anton/ECHA

text:
               30.6.2014

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 202/25

         2014 m. kovo 28 d. pareikštas ieškinys byloje Richard Anton/ECHA

   (Byla T-208/14)
   2014/C 202/32
   Proceso kalba: anglų

      Šalys

      Ieškovė: Richard Anton KG (Grėfelfingas, Vokietija), atstovaujama advokatų M. Ahlhaus ir J. Schrotz

      Atsakovė: Europos cheminių medžiagų agentūra (ECHA)

      Reikalavimai

   Ieškovė Bendrojo Teismo prašo:

               —

               pripažinti 2014 m. sausio 21 d. Europos cheminių medžiagų agentūros sprendimą Nr. SME(2013) 4524 ir 2014 m. sausio 23 d. sąskaitą faktūrą Nr. 10046845 negaliojančiais ir

               —

               priteisti iš atsakovės padengti visas bylinėjimosi išlaidas.

      Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

   Grįsdama ieškinį ieškovė remiasi trimis pagrindais.

               1.

               Pirmasis ieškinio pagrindas, susijęs su atsakovės kompetencijos nebuvimu

                           —

                           Atsakovė nebuvo kompetentinga priimti ginčijamo sprendimo SME(2013) 4524. Nei Reglamentu (EB) 1907/2006 (1), nei Reglamentu (EB) 340/2008 (2) atsakovei nesuteikiama teisė priimti atskiro sprendimo dėl to, ar registruotojas atitinka MVĮ kriterijus.

               2.

               Antrasis ieškinio pagrindas, susijęs su 1958 m. balandžio 15 d. Reglamento Nr. 1 pažeidimu

                           —

                           Bendraudama su ieškove atsakovė nevykdė savo pareigos kreiptis į valstybės narės subjektą tos valstybės oficialia kalba. Dėl šio teisės pažeidimo ieškovei buvo sutrukdyta įvykdyti prašomus reikalavimus įrodant, kad ji turi mažosios įmonės statusą.

               3.

               Trečiasis ieškinio pagrindas, susijęs su tuo, kad ginčijami sprendimai yra nepagrįsti, o ieškovei taikytas administracinis mokestis – neproporcingas

                           —

                           Ginčijami sprendimai turi turinio trūkumų. Ieškovė turėjo teisę pasinaudoti mokesčio sumažinimu pagal Reglamentą (EB) 340/2008. Atsakovės sąskaita faktūra dėl administracinio mokesčio nepagrįsta, nes administracinis mokestis ieškovei taikytas remiantis klaidinga procedūra. Nėra tinkamo administracinio mokesčio teisinio pagrindo ir šis mokestis yra neproporcingas.

      (1)  2006 m. gruodžio 18 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (EB) Nr. 1907/2006 dėl cheminių medžiagų registracijos, įvertinimo, autorizacijos ir apribojimų (REACH), įsteigiantis Europos cheminių medžiagų agentūrą, iš dalies keičiantis Direktyvą 1999/45/EB bei panaikinantis Tarybos reglamentą (EEB) Nr. 793/93, Komisijos reglamentą (EB) Nr. 1488/94, Tarybos direktyvą 76/769/EEB ir Komisijos direktyvas 91/155/EEB, 93/67/EEB, 93/105/EB bei 2000/21/EB.

      (2)  2008 m. balandžio 16 d. Komisijos reglamentas (EB) Nr. 340/2008 dėl Europos cheminių medžiagų agentūrai mokėtinų mokesčių pagal Europos Parlamento ir Tarybos reglamentą (EB) Nr. 1907/2006 dėl cheminių medžiagų registracijos, įvertinimo, autorizacijos ir apribojimų (REACH).


title: Byla F-84/12: 2013 m. rugsėjo 16 d. Tarnautojų teismo (antroji kolegija) sprendimas byloje CN prieš Tarybą (Viešoji tarnyba — Pareigūnų tarnybos nuostatų 78 straipsnis — Invalidumo komisija — Medicininė išvada — Psichinio ar psichologinio pobūdžio medicininiai duomenys — Medicininė paslaptis — Galimybė susipažinti — Ieškinys dėl panaikinimo — Ieškinys dėl žalos atlyginimo)

text:
               8.3.2014

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 71/33

      2013 m. rugsėjo 16 d. Tarnautojų teismo (antroji kolegija) sprendimas byloje CN prieš Tarybą

      (Byla F-84/12) (1)

      (Viešoji tarnyba - Pareigūnų tarnybos nuostatų 78 straipsnis - Invalidumo komisija - Medicininė išvada - Psichinio ar psichologinio pobūdžio medicininiai duomenys - Medicininė paslaptis - Galimybė susipažinti - Ieškinys dėl panaikinimo - Ieškinys dėl žalos atlyginimo)
      (2014/C 71/64)
      Proceso kalba: prancūzų

         Šalys

         Ieškovas: CN (Briumatas, Prancūzija), atstovaujamas advokato M. Velardo

         Atsakovė: Europos Sąjungos Taryba, atstovaujama J. Herrmann ir M. Bauer

         Dalykas

      Prašymas panaikinti sprendimą, kuriuo atsisakoma leisti ieškovui tiesiogiai susipažinti su invalidumo komisijos išvadų galutine ataskaita ir trečiojo šios komisijos gydytojo diagnoze.

         Sprendimo rezoliucinė dalis

                  1.

                  Atmesti ieškinį.

                  2.

                  CN padengia savo ir Europos Sąjungos Tarybos patirtas bylinėjimosi išlaidas.

         (1)  OL C 295, 2012 9 29, p. 35.


title: Byla C-201/09 P: 2009 m. birželio 8 d. ArcelorMittal Luxembourg SA pateiktas apeliacinis skundas dėl 2009 m. kovo 31 d. Pirmosios instancijos teismo (septintoji kolegija) priimto sprendimo byloje T-405/06 ArcelorMittal Luxembourg ir kt. prieš Komisiją

text:
               29.8.2009

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 205/19

         2009 m. birželio 8 d.ArcelorMittal Luxembourg SA pateiktas apeliacinis skundas dėl 2009 m. kovo 31 d. Pirmosios instancijos teismo (septintoji kolegija) priimto sprendimo byloje T-405/06 ArcelorMittal Luxembourg ir kt. prieš Komisiją

   (Byla C-201/09 P)
   2009/C 205/33
   Proceso kalba: prancūzų

      Šalys

      Apeliantė: ArcelorMittal Luxembourg SA, anksčiau Arcelor Luxembourg SA, atstovaujama advokato A. Vandencasteele

      Kitos proceso šalys: Europos Bendrijos Komisija, ArcelorMittal Belval & Differdange, anksčiau Arcelor Profil Luxembourg SA, ArcelorMittal International, anksčiau Arcelor International SA

      Apeliantės reikalavimai

               —

               Panaikinti Pirmosios instancijos teismo sprendimą byloje T-405/06 tiek, kiek juo patvirtintas su ArcelorMittal Luxembourg SA atžvilgiu priimtas 2006 m. lapkričio 8 d. Komisijos sprendimas C (2006) 5342 galutinis, susijęs su (AP) 65 straipsnio taikymo procedūra dėl Europos sijelių gamintojų susitarimų ir suderintų veiksmų (byla Nr. COMP/F/38.907 — Plieno sijelės).

               —

               Priteisti iš Europos Bendrijos Komisijos bylinėjimo išlaidas, patirtas šioje instancijoje ir Pirmosios instancijos teisme.

      Apeliacinio skundo pagrindai ir pagrindiniai argumentai

   Apeliacinį skundą apeliantė pagrindžia keturiais pagrindais.
   Pirmu pagrindu, kurį sudaro dvi dalys, apeliantė tvirtina, pirma, kad Pirmosios instancijos teismas pažeidė AP 97 straipsnį ir piktnaudžiavo įgaliojimus taikydamas AP 65 straipsnį po to, kai 2003 m. liepos 23 d. EBAP sutartis nustojo galioti. Institucijų pareiga nuosekliai aiškinti įvairias sutartis jokiomis aplinkybėmis negali pateisinti nebegaliojančios sutarties nuostatų palikimo Bendrijos teisės sistemoje.
   Antroje šio pagrindo dalyje apeliantė tvirtina, kad Pirmosios instancijos teismas pažeidė Reglamentą Nr. 1/2003 (1) ir piktnaudžiavo įgaliojimais, Komisijos įgaliojimus priimti AP 65 straipsnį įgyvendinantį sprendimą pagrįsdamas reglamentu, kuriuo Komisijai suteikiami įgaliojimai tik EB 81 ir 82 straipsnių įgyvendinimo srityje. Šiuo reglamentu, priimtu EBAP sutarčiai nustojus galioti ir pagrįstu tik EB sutartimi, nebuvo galima Komisijai suteikti jokių įgaliojimų taikyti sankcijas už AP 65 straipsnio pažeidimą, vienu metu nepažeidžiant EBAP sutarties ir normų hierarchijos taisyklių.
   Antru pagrindu, kurį sudaro trys dalys, apeliantė tvirtina, kad Pirmosios instancijos teismas pažeidžia bausmių ir sankcijų individualumo principą, neatsižvelgia į Teisingumo Teismo praktiką atsakomybės priskyrimo srityje ir pažeidžia res judicata principą bei normų hierarchijos taisyklę, nuspręsdamas, kad Komisija turėjo teisę priskirti bendrovei atsakomybę už kitos grupės narės vykdytą konkurenciją pažeidžiančią veiklą, nors pirmoji bendrovė šioje veikloje nedalyvavo. Nei aplinkybės, kad įvairios nagrinėjamos tai pačiai grupei priklausančios bendrovės buvo vienas ekonominis vienetas, nei aplinkybės, kad patronuojanti įmonė 100 % kontroliavo pažeidimą įvykdžiusią dukterinę įmonę, net ir aplinkybės, kad patronuojančios įmonės įtaka dukterinei įmonei buvo lemiama, neužteko įrodyti, kad apeliantė dalyvavo darant pažeidimą, ir todėl nebuvo galima pateisinti atsakomybės už dukterinės įmonės elgesį priskyrimo patronuojančiai įmonei.
   Trečiu pagrindu apeliantė tvirtina, kad Pirmosios instancijos teismas neteisingai taikė senaties taisykles ir pažeidė res judicata principą, nes savo sprendime konstatavo, kad apeliantė atliko senaties eigą nutraukiančius veiksmus, nors iš 1994 m. priimto pirminio Komisijos sprendimo buvo visiškai aišku, kad akivaizdžiai pripažinta, jog apeliantė nedalyvavo vykdant pažeidimą.
   Galiausiai ketvirtu pagrindu apeliantė tvirtina, kad Pirmosios instancijos teismas pažeidė jos gynybos teises, nes sprendime nenurodė ypač ilgo proceso priežasčių, o dėl to ieškovė nebegalėjo pateikti įrodymų, reikalingų paneigti prezumpciją, kad atsakomybė tenka jai. Be to, Pirmosios instancijos teismo sprendimu pažeistas res judicata principas 2003 m. spalio 2 d. Sprendimo byloje C-176/99 P ARBED prieš Komisiją, kuriame pripažinta, kad Komisijos sprendimą reikia panaikinti tiek, kiek jis susijęs su apeliante, atžvilgiu.

      (1)  2002 m. gruodžio 16 d. Tarybos reglamentas (EB) Nr. 1/2003 dėl konkurencijos taisyklių, nustatytų Sutarties (EB) 81 ir 82 straipsniuose, įgyvendinimo (OL L 1, 2003, p. 1; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 8 sk., 2 t., p. 205).


title: Byla T-341/10: 2012 m. balandžio 16 d. Bendrojo Teismo nutartis byloje F91 Diddeléng ir kt. prieš Komisiją (Ieškinys dėl panaikinimo — Skundo nagrinėjimo nutraukimas — Procedūros dėl įsipareigojimų neįvykdymo nepradėjimas — Neginčytinas aktas — Nepriimtinumas)

text:
               16.6.2012

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 174/23

         2012 m. balandžio 16 d. Bendrojo Teismo nutartis byloje F91 Diddeléng ir kt. prieš Komisiją

   (Byla T-341/10) (1)

   (Ieškinys dėl panaikinimo - Skundo nagrinėjimo nutraukimas - Procedūros dėl įsipareigojimų neįvykdymo nepradėjimas - Neginčytinas aktas - Nepriimtinumas)
   2012/C 174/38
   Proceso kalba: prancūzų

      Šalys

      Ieškovai: F91 Diddeléng (Diudelanžas, Liuksemburgas), Julien Bonnetaud (Jucas, Prancūzija), Thomas Gruszczynski (Amnevilis, Prancūzija); Rainer Hauck (Maksdorfas, Vokietija), Stéphane Martine (Ešas prie Alzeto, Liuksemburgas), Grégory Molnar (Muajevr Grandas, Prancūzija) ir Yann Thibout (Algrange, Prancūzija), atstovaujami advokatų L. Misson, C. Delrée ir G. Ernes

      Atsakovė: Europos Komisija, atstovaujama G. Rozet ir P. Van Nuffel

      Atsakovės pusėje į bylą įstojusi šalis: Fédération Luxembourgeoise de Football (FLF) (Mondercange, Liuksemburgas), iš pradžių atstovaujama solisitoriaus K. Daly ir SC D. Keane, vėliau solisitoriaus K. Daly

      Dalykas

   Prašymas panaikinti 2010 m. birželio 3 d. Komisijos sprendimą, kuriuo nutarta nutraukti ieškovų pateikto skundo dėl Fédération luxembourgeoise de football (Liuksemburgo futbolo federaciją, FLF), kuriuo siekiama panaikinti FLF reglamentą, pažeidžiantį EB 39 ir EB 81 straipsnius, nagrinėjimą ir prašymas taikyti „visas tinkamas sankcijas“.

      Rezoliucinė dalis

               1.

               Atmesti ieškinį kaip nepriimtiną.

               2.

               F91 Diddeléng, Julien Bonnetaud, Thomas Gruszczynski, Rainer Hauck, Stéphane Martine, Grégory Molnar ir Yann Thibout padengia savo ir Europos Komisijos bylinėjimosi išlaidas.

               3.

               Fédération luxembourgeoise de football (FLF) padengia savo bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 301, 2010 11 6.


title: Byla T-310/14: 2014 m. balandžio 30 d. pareikštas ieškinys byloje Fritz Winter Eisengießerei/Komisija

text:
               14.7.2014

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 223/59

         2014 m. balandžio 30 d. pareikštas ieškinys byloje Fritz Winter Eisengießerei/Komisija

   (Byla T-310/14)
   2014/C 223/61
   Proceso kalba: vokiečių

      Šalys

      Ieškovė: Fritz Winter Eisengießerei GmbH & Co. KG (Stadallendorf, Vokietija), atstovaujama advokatų D. Greinacher, J. Martin ir B. Scholtka

      Atsakovė: Europos Komisija

      Reikalavimai

   Ieškovė Bendrojo Teismo prašo:

               —

               pagal SESV 263 straipsnio pirmą pastraipą panaikinti 2013 m. gruodžio 18 d. Komisijos sprendimą pradėti formalią tyrimo procedūrą dėl elektros energijos gavybos iš atsinaujinančių energijos išteklių ir kasyklų dujų finansavimo pagal Įstatymą dėl pirmenybės teikimo atsinaujinantiems energijos ištekliams (EEG) ir sumažinto EEG mokesčio daug energijos naudojančioms įmonėms byloje prieš Vokietijos Federacinę Respubliką – Valstybės pagalba SA.33995 (2013/C) (ex 2013/NN), paskelbtą 2014 m. vasario 7 d.ES oficialiajame leidinyje, Nr. C 37, p. 73, kiek jame Komisija EEG 40 ir 41 straipsnyje įtvirtintas specialiąsias nuostatas dėl kompensavimo pripažino valstybės pagalba, kaip ji suprantama pagal SESV 107 straipsnį,

               —

               pagal Bendrojo Teismo procedūros reglamento 87 straipsnio 3 dalį priteisti iš Komisijos bylinėjimosi išlaidas.

      Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

   Grįsdama ieškinį ieškovė remiasi trimis pagrindais.

               1.

               Pirmasis ieškinio pagrindas: SESV 107 straipsnio pažeidimas
               Ieškovė tvirtina, kad Komisija atsinaujinančios energijos finansavimą per mokesčio sistemą ir specialiąsias nuostatas dėl kompensavimo, pagal kurias sumažintas EEG mokestis, neteisingai pripažino pagalba, taigi negalėjo pradėti formalios tyrimo procedūros.

                           —

                           Šiuo klausimu ieškovė teigia, kad Komisija padarė teisės klaidą, kai iš anksto vertino, ar specialiosios nuostatos dėl kompensavimo yra pagalba, nes specialiosios nuostatos dėl kompensavimo, kaip nuostatos, kuriose numatyta su EEG mokesčiu susijusi išimtis, daug energijos naudojančioms įmonėms nesuteikia privilegijų, kurių jos nebūtų gavusios įprastomis rinkos sąlygomis.

                           —

                           Ieškovė taip pat teigia, kad valstybės ištekliai nenaudojami. Kadangi iš EEG mokesčio gautos pajamos nėra valstybės ištekliai, daug energijos naudojančioms įmonėms taikomos išimtinės nuostatos taip pat negali būti siejamos su valstybės ištekliais.

                           —

                           Be to, ieškovė tvirtina, kad specialiosiomis nuostatomis dėl kompensavimo neiškraipoma konkurencija. Jomis sukuriamos konkurencijos sąlygos, kurios egzistuotų nesant EEG mokesčio.

               2.

               Antrasis ieškinio pagrindas: teisėtų lūkesčių apsaugos principo pažeidimas
               Ieškovė tvirtina, kad priėmusi sprendimą Komisija pažeidė teisėtų lūkesčių apsaugos principą. Vokietijos teisės nuostatos dėl atsinaujinančios energijos finansavimo jau buvo įvertintos pagal valstybės pagalbą reglamentuojančius teisės aktus. Atlikusi tokį vertinimą, Komisija dar 2002 m. konstatavo, kad valstybės išteklių perdavimas su tuo nesusijęs. Kadangi 2012 m. EEG nepadaryta esminių pakeitimų, palyginti su anuomet buvusia teisine situacija, atitinkami ūkio subjektai neprivalėjo tikėtis, kad bus atliekamas naujas vertinimas, o galėjo pasitikėti esamomis teisės nuostatomis.

               3.

               Trečiasis ieškinio pagrindas: piktnaudžiavimas diskrecija
               Galiausiai ieškovė laikosi nuomonės, kad Komisija piktnaudžiavo jai SESV 107 ir 108 straipsniuose suteikta diskrecija. Pradėdama tyrimo procedūrą Komisija visų pirma siekia iš principo suderinti elektros energijos iš atsinaujinančių išteklių finansavimą. Šis pagrindinis tikslas matyti ir iš naujo projekto Pagalbos aplinkos ir energijos srityse gairių, kuriose Komisija pirmą kartą detaliai reglamentuoja atsinaujinančios energijos finansavimą. Tačiau tam, kad derinimas pavyktų, Komisija turi taikyti tam skirtą procedūrą, įtvirtintą SESV 116 ir 117 straipsniuose.


title: Byla T-230/10: 2012 m. kovo 6 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Ispanija prieš Komisiją (EŽŪOGF — Garantijų skyrius — Nefinansuojamos išlaidos — Vaisiai ir daržovės — Pareiga pateisinti išlaidas — Gamintojų organizacijų pripažinimo sąlygos)

text:
               21.4.2012

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 118/24

         2012 m. kovo 6 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Ispanija prieš Komisiją

   (Byla T-230/10) (1)

   (EŽŪOGF - Garantijų skyrius - Nefinansuojamos išlaidos - Vaisiai ir daržovės - Pareiga pateisinti išlaidas - Gamintojų organizacijų pripažinimo sąlygos)
   2012/C 118/40
   Proceso kalba: ispanų

      Šalys

      Ieškovė: Ispanijos Karalystė, iš pradžių atstovaujama abogados del Estado M. Muñoz Pérez ir A. Rubio González, vėliau — A. Rubio González

      Atsakovė: Europos Komisija, atstovaujama F. Jimeno Fernández

      Dalykas

   Prašymas iš dalies panaikinti 2010 m. kovo 11 d. Komisijos sprendimą 2010/152/ES Europos Sąjungos lėšomis iš Europos žemės ūkio orientavimo ir garantijų fondo (EŽŪOGF) Garantijų skyriaus, Europos žemės ūkio garantijų fondo (EŽŪGF) ir Europos žemės ūkio fondo kaimo plėtrai (EŽŪFKP) nefinansuoti tam tikrų išlaidų, kurias patyrė valstybės narės (OL L 63, p. 7), tiek, kiek į jį neįtrauktos tam tikros Ispanijos Karalystės išlaidos vaisių ir daržovių sektoriuje.

      Rezoliucinė dalis

               1.

               Atmesti ieškinį.

               2.

               Priteisti iš Ispanijos Karalystės bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 209, 2010 7 31.


title: Byla C-101/08 2008 m. kovo 5 d. Cour de cassation (Liuksemburgo Didžioji Hercogystė) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Audiolux SA, BIP Investment Partners SA, Jean-Paul Felten, Joseph Weyland, Luxiprivilège SA, Foyer SA, Investas ASBL, Claudie Stein-Lambert, Christiane Worre-Lambert, Baron Antoine de Schorlemer, Jacques Funck, Marc Meyer ir Jean Petitdidier prieš Groupe Bruxelles Lambert SA (GBL), RTL Group SA, Juan Abello Gallo, Didier Bellens, André Desmarais, Gérald Frère, Jocelyn Lefebvre, Onno Ruding, Gilles Samyn, Martin Taylor, Bertelsmann AG, Siegfried Luther, Thomas Middelhoff, Ewald Wagenbach, Rolf Schmidt-Holz, Erich Schumann, WAZ Finanzierungs-GmbH, Westdeutsche Allgemeine Zeitungsverlagsgesellschaft E. Brost & J. Funke GmbH & Co (WAZ) — Įstojusios į bylą šalys: Dexia Luxpart SA ir kt.

text:
               9.5.2008

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 116/14

         2008 m. kovo 5 d.Cour de cassation (Liuksemburgo Didžioji Hercogystė) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Audiolux SA, BIP Investment Partners SA, Jean-Paul Felten, Joseph Weyland, Luxiprivilège SA, Foyer SA, Investas ASBL, Claudie Stein-Lambert, Christiane Worre-Lambert, Baron Antoine de Schorlemer, Jacques Funck, Marc Meyer ir Jean Petitdidier prieš Groupe Bruxelles Lambert SA (GBL), RTL Group SA, Juan Abello Gallo, Didier Bellens, André Desmarais, Gérald Frère, Jocelyn Lefebvre, Onno Ruding, Gilles Samyn, Martin Taylor, Bertelsmann AG, Siegfried Luther, Thomas Middelhoff, Ewald Wagenbach, Rolf Schmidt-Holz, Erich Schumann, WAZ Finanzierungs-GmbH, Westdeutsche Allgemeine Zeitungsverlagsgesellschaft E. Brost & J. Funke GmbH & Co (WAZ) — Įstojusios į bylą šalys: Dexia Luxpart SA ir kt.

   (Byla C-101/08)
   (2008/C 116/25)
   Proceso kalba: prancūzų
   Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas
   Cour de cassation
   Šalys pagrindinėje byloje

      Ieškovės: Audiolux SA, BIP Investment Partners SA, Jean-Paul Felten, Joseph Weyland, Luxiprivilège SA, Foyer SA, Investas ASBL, Claudie Stein-Lambert, Christiane Worre-Lambert, Baron Antoine de Schorlemer, Jacques Funck, Marc Meyer ir Jean Petitdidier

      Atsakovės: Groupe Bruxelles Lambert SA (GBL), RTL Group SA, Juan Abello Gallo, Didier Bellens, André Desmarais, Gérald Frère, Jocelyn Lefebvre, Onno Ruding, Gilles Samyn, Martin Taylor, Bertelsmann AG, Siegfried Luther, Thomas Middelhoff, Ewald Wagenbach, Rolf Schmidt-Holz, Erich Schumann, WAZ Finanzierungs-GmbH, Westdeutsche Allgemeine Zeitungsverlagsgesellschaft E. Brost & J. Funke GmbH & Co (WAZ)

   Prejudiciniai klausimai

               1.

               Ar nuorodos į akcininkų lygybę ir, konkrečiau kalbant, į smulkiųjų akcininkų apsaugą;

                           a)

                           1976 m. gruodžio 13 d. Antrosios „bendrovių“ direktyvos 77/91/EB (1) 20 ir 42 straipsniuose;

                           b)

                           1976 m. gruodžio 13 d. Komisijos rekomendacijos, įtvirtinančios Europos elgesio taisykles dėl sandorių, susijusių su vertybiniais popieriais (2), „Trečiajame bendrajame principe“ ir jos „Septynioliktoje papildomoje nuostatoje“;

                           c)

                           1979 m. kovo 5 d. Tarybos direktyvos 79/279/EEB dėl vertybinių popierių įtraukimo į biržos oficialųjį prekybos sąrašą sąlygų derinimo priedo C aprašo 2 dalies a punkte, kuris atkartotas 2001 m. gegužės 28 d. konsoliduotoje direktyvoje (3);

                           d)

                           2004 m. balandžio 21 d. Europos Parlamento ir Tarybos Direktyvos 2004/25/EB dėl įmonių perėmimo pasiūlymų (4) 3 straipsnio 1 dalies a punkte, atsižvelgiant į jos aštuntą konstatuojamąją dalį;

                     kyla iš Bendrijos bendrojo principo?

               2.

               Atsakius teigiamai į pirmąjį klausimą, ar šį Bendrijos teisės bendrąjį principą reikia taikyti tik bendrovės ir jos akcininkų santykiuose ar, atvirkščiai, jis taikomas ir daugumos akcininkų, vykdančių ar įgyjančių bendrovės kontrolę, ir šios bendrovės smulkiųjų akcininkų santykiuose, ir būtent bendrovės, kurios akcijos kotiruojamos vertybinių popierių biržoje, atveju?

               3.

               Atsakius teigiamai į pirmuosius du klausimus, ar šį Bendrijos bendrąjį principą reikia, atsižvelgiant į pirmajame klausime pateiktų nuorodų pokyčius per tam tikrą laiką, vertinti kaip egzistavusį ir kaip privalomą daugumos ir smulkiųjų akcininkų santykiuose antrojo klausimo prasme prieš įsigaliojant minėtai Direktyvai 2004/24/EB ir šiuo atveju prieš tai, kai 2001 m. pusmetyje įvyko nagrinėjamos faktinės aplinkybės?

      (1)  1976 m. gruodžio 13 d. Antroji Tarybos direktyva 77/91/EEB dėl apsaugos priemonių, kurių valstybės narės, siekdamos tokias priemones suvienodinti, reikalauja iš Sutarties 58 straipsnio antroje pastraipoje apibrėžtų akcinių bendrovių, jų narių ir kitų interesų apsaugai, bendroves steigiant, palaikant ir keičiant jų kapitalą, koordinavimo (OL L 26, 1977, p. 1).

      (2)  OL L 212, p. 37.

      (3)  OL 1979 L 66, p. 21.

      (4)  OL 2004 L 142, p. 12.


title: Byla C-390/14: 2015 m. birželio 5 d. Teisingumo Teismo pirmininko nutartis (Eparchiako Dikastirio Larnakas (Kipras) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) baudžiamojoje byloje prieš Masoud Mehrabipari

text:
               28.9.2015

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 320/25

         2015 m. birželio 5 d. Teisingumo Teismo pirmininko nutartis (Eparchiako Dikastirio Larnakas (Kipras) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) baudžiamojoje byloje prieš Masoud Mehrabipari
   (Byla C-390/14) (1)

   (2015/C 320/37)
   Proceso kalba: graikų
   Teisingumo Teismo pirmininkas nutartimi nurodė išbraukti bylą iš registro.

      (1)  OL C 372, 2014 10 20.


title: Byla C-242/13: 2014 m. rugsėjo 17 d. Teisingumo Teismo (antroji kolegija) sprendimas byloje ( Hoge Raad der Nederlanden (Nyderlandai) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Commerz Nederland NV/Havenbedrijf Rotterdam NV (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą — Konkurencija — Valstybės pagalba — SESV 107 straipsnio 1 dalis — Pagalbos sąvoka — Bankui suteiktos valstybės įmonės garantijos siekiant, kad būtų išduotos paskolos tretiesiems paskolos gavėjams — Šios valstybės įmonės direktoriaus sąmoningai, pažeidžiant šios įmonės įstatų nuostatas, suteiktos garantijos — Viešojo subjekto, kuris yra tos įmonės savininkas, prieštaravimo prezumpcija — Garantijų priskirtinumas valstybei)

text:
               24.11.2014

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 421/11

         2014 m. rugsėjo 17 d. Teisingumo Teismo (antroji kolegija) sprendimas byloje (Hoge Raad der Nederlanden (Nyderlandai) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Commerz Nederland NV/Havenbedrijf Rotterdam NV

   (Byla C-242/13) (1)

   ((Prašymas priimti prejudicinį sprendimą - Konkurencija - Valstybės pagalba - SESV 107 straipsnio 1 dalis - Pagalbos sąvoka - Bankui suteiktos valstybės įmonės garantijos siekiant, kad būtų išduotos paskolos tretiesiems paskolos gavėjams - Šios valstybės įmonės direktoriaus sąmoningai, pažeidžiant šios įmonės įstatų nuostatas, suteiktos garantijos - Viešojo subjekto, kuris yra tos įmonės savininkas, prieštaravimo prezumpcija - Garantijų priskirtinumas valstybei))
   2014/C 421/14
   Proceso kalba: nyderlandų

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Hoge Raad der Nederlanden

      Šalys pagrindinėje byloje

      Kasatorė: Commerz Nederland NV

      Kita kasacinio proceso šalis: Havenbedrijf Rotterdam NV

      Rezoliucinė dalis

   SESV 107 straipsnio 1 dalis turi būti aiškinama taip, kad, siekiant nustatyti, ar valstybės įmonės suteiktos garantijos priskirtinos ją kontroliuojančiai valdžios institucijai, kartu su visais įrodymais, susijusiais su pagrindinės bylos aplinkybėmis ir garantijų suteikimo kontekstu, yra svarbu tai, kad, viena vertus, vienintelis tos įmonės vadovas, kuris suteikė šias garantijas, veikė neteisėtai, sąmoningai slėpė informaciją apie tai, kad jos buvo suteiktos, ir pažeidė savo įmonės įstatus ir, kita vertus, minėta valdžios institucija būtų prieštaravusi dėl šių garantijų suteikimo, jeigu būtų buvusi apie jas informuota. Šios aplinkybės tokiu atveju, kaip nagrinėjamasis pagrindinėje byloje, gali būti tokio priskyrimo kliūtis tik tuomet, jei iš jų matyti, kad nagrinėjamos garantijos suteiktos šiai valdžios institucijai nedalyvaujant.

      (1)  OL C 207, 2013 7 20.


title: Byla C-424/06 2008 m. balandžio 7 d. Teisingumo Teismo pirmininko nutartis byloje Europos Bendrijų Komisija prieš Italijos Respubliką

text:
               5.7.2008

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 171/30

         2008 m. balandžio 7 d. Teisingumo Teismo pirmininko nutartis byloje Europos Bendrijų Komisija prieš Italijos Respubliką

   (Byla C-424/06) (1)

   (2008/C 171/49)

      Proceso kalba: italų

   Teisingumo Teismo pirmininkas nutartimi nurodė išbraukti bylą iš registro.

      (1)  OL C 310, 2006 12 16.


title: Byla C-298/13: 2013 m. gegužės 30 d. Tribunal d'instance d'Orléans (Prancūzija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Facet SA, BNP Paribas Personal Finance SA prieš Saïda Bouchelaghem, Nathalie Cousin, Clémentine Benoni, Hili Aziz, Mohamed Zouhir, Jean Morel, Jalid Anissa, Marine Bourreau, Anthony Cartier, Patrick Rousselière, Karine Lenfant

text:
               27.7.2013

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 215/11

         2013 m. gegužės 30 d.Tribunal d'instance d'Orléans (Prancūzija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Facet SA, BNP Paribas Personal Finance SA prieš Saïda Bouchelaghem, Nathalie Cousin, Clémentine Benoni, Hili Aziz, Mohamed Zouhir, Jean Morel, Jalid Anissa, Marine Bourreau, Anthony Cartier, Patrick Rousselière, Karine Lenfant

   (Byla C-298/13)
   2013/C 215/15
   Proceso kalba: prancūzų

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

   Tribunal d'instance d'Orléans

      Šalys pagrindinėje byloje

      Ieškovės: Facet SA, BNP Paribas Personal Finance SA

      Atsakovai: Saïda Bouchelaghem, Nathalie Cousin, Clémentine Benoni, Hili Aziz, Mohamed Zouhir, Jean Morel, Jalid Anissa, Marine Bourreau, Anthony Cartier, Patrick Rousselière, Karine Lenfant

      Prejudiciniai klausimai

               1.

               Ar 2008 m. balandžio 23 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvą 2008/48/EB dėl vartojimo kredito sutarčių (1) reikia aiškinti taip, kad teismas turi ex officio įvertinti, ar buvo laikomasi jos nuostatų ir iš jos kylančių nacionalinės teisės nuostatų?

               2.

               Ar 2008 m. balandžio 23 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvą 2008/48 dėl vartojimo kredito sutarčių reikia aiškinti taip, kad pripažįstama, jog kreditorius įvykdė direktyvą perkeliančiose nacionalinės teisės nuostatose įtvirtintas prieš sudarant sutartį jam kylančias pareigas, jei jis teismui pateikia tik taikant direktyvos 10 straipsnį sudarytą kredito sutartį, bet nepateikia jokių prieš sudarant sutartį kylančių pareigų įvykdymo įrodymų?

               3.

               Ar 2008 m. balandžio 23 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvą 2008/48 dėl vartojimo kredito sutarčių reikia aiškinti taip, kad direktyvą perkeliančiose nacionalinės teisės nuostatose įtvirtintų kreditoriaus pareigų vartotojui įvykdymas nėra įrodytas, jei kreditorius teismui nepateikia įrodymų, patvirtinančių vartotojui suteiktos informacijos turinį ir jo kreditingumui įvertinti surinktos informacijos, ir nereikia šių pažeidimų įrodinėjimo naštos perkelti vartotojui?

               4.

               Ar atvejai, kai kreditorius neįvykdo 2008 m. balandžio 23 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvą 2008/48 dėl vartojimo kredito sutarčių įgyvendinančiose nacionalinės teisės nuostatose įtvirtintų prieš sudarant sutartį kylančių informavimo arba kredito gavėjo kreditingumo patikrinimo pareigų, nėra klaidinantis informacijos neatskleidimas, kaip tai suprantama pagal 2005 m. gegužės 11 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvą 2005/29/EB dėl nesąžiningos įmonių komercinės veiklos vartotojų atžvilgiu vidaus rinkoje (2)?

               5.

               Ar 2008 m. balandžio 23 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvą 2008/48 dėl vartojimo kredito sutarčių, prireikus, kartu su 2005 m. gegužės 11 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2005/29/EB dėl nesąžiningos įmonių komercinės veiklos vartotojų atžvilgiu vidaus rinkoje, reikia aiškinti taip, kad direktyvą perkeliančiose nacionalinės teisės nuostatose įtvirtintų pareigų pateikti informaciją prieš sudarant sutartį arba įvertinti vartotojo kreditingumą neįvykdymas užkerta kelią kreditoriui atgauti likusias kredito gavėjo nesumokėtas sumas, jei kredito gavėjas nesilaiko įsipareigojimų, nes kreditorius neįvykdė savo pareigų?

      (1)  2008 m. balandžio 23 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2008/48/EB dėl vartojimo kredito sutarčių ir panaikinanti Tarybos direktyvą 87/102/EEB (OL L 133, p. 66).

      (2)  2005 m. gegužės 11 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2005/29/EB dėl nesąžiningos įmonių komercinės veiklos vartotojų atžvilgiu vidaus rinkoje ir iš dalies keičianti Tarybos direktyvą 84/450/EEB, Europos Parlamento ir Tarybos direktyvas 97/7/EB, 98/27/EB bei 2002/65/EB ir Europos Parlamento ir Tarybos reglamentą (EB) Nr. 2006/2004 („Nesąžiningos komercinės veiklos direktyva“) (OL L 149, p. 22).


title: Byla T-537/17: 2017 m. rugpjūčio 11 d. pareikštas ieškinys byloje De Loecker/EIVT

text:
               16.10.2017

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 347/40

         2017 m. rugpjūčio 11 d. pareikštas ieškinys byloje De Loecker/EIVT

   (Byla T-537/17)
   (2017/C 347/53)
   Proceso kalba: prancūzų

      Šalys

      Ieškovas: Stéphane De Loecker (Briuselis, Belgija), atstovaujamas advokatų J.-N. Louis ir N. de Montigny

      Atsakovė: Europos išorės veiksmų tarnyba

      Reikalavimai

   Ieškovas Bendrojo Teismo prašo:

               —

               panaikinti du 2016 m. spalio 10 d. sprendimą, kuriuo Europos išorės veiksmų tarnyba atmetė S. De Loecker pagalbos prašymą pagal Europos pareigūnų tarnybos nuostatų 12a ir 24 straipsnius;

               —

               priteisti iš Europos išorės veiksmų tarnybos sumokėti ieškovui 250 000 eurų patirtos neturtinės žalos atlyginimą;

               —

               nurodyti Europos išorės veiksmų tarnybai padengti savo ir ieškovo patirtas bylinėjimosi išlaidas.

      Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

   Grįsdamas ieškinį ieškovas remiasi dviem pagrindais.

               1.

               Pirmasis ieškinio pagrindas susijęs su SESV 266 straipsniu, nes atsakovė, priimdama 2016 m. spalio 10 d. sprendimą, kuriuo atmetė ieškovo pagalbos prašymą (toliau – skundžiamas sprendimas), nesilaikė 2015 m. gruodžio 16 d. Tarnautojų teismo sprendime De Loecker/EIVT (F-34/15, EU:F:2015:153) išdėstytų motyvų. Ieškovas taip pat mano, kad atsakovė nesilaikė Komisijos tyrimų ir drausmės tarnybos (IDOC) procedūros, nustatytos priėmus 2017 m. vasario 14 d. Sprendimą Kerstens/Komisija (T-270/16 P, nepaskelbtas Rink., EU:T:2017:74).

               2.

               Antrasis ieškinio pagrindas, susijęs su gynybos teisių pažeidimu, ypač teisės būti išklausytam ir teisės susipažinti su bylos medžiaga pagal Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijos 41 straipsnį.


title: Byla T-477/08 2008 m. lapkričio 3 d. pareikštas ieškinys byloje Mundipharma prieš VRDT — ALK-Abelló (AVANZALENE)

text:
               10.1.2009

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 6/39

         2008 m. lapkričio 3 d. pareikštas ieškinys byloje Mundipharma prieš VRDT — ALK-Abelló (AVANZALENE)

   (Byla T-477/08)
   (2009/C 6/77)
   Kalba, kuria surašytas ieškinys: anglų
   Šalys

      Ieškovė: Mundipharma AG (Bazelis, Šveicarija), atstovaujama advokato F. Nielsen

      Atsakovė: Vidaus rinkos derinimo tarnyba (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui)

      Kita procedūros Apeliacinėje taryboje šalis: ALK-Abelló A/S (Hiorsholmas, Danija)
   Ieškovės reikalavimai

               —

               Panaikinti 2008 m. rugpjūčio 28 d. Vidaus rinkos derinimo tarnybos (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui) ketvirtosios apeliacinės tarybos sprendimą byloje R 1694/2007-4.

               —

               Priteisti iš VRDT bylinėjimosi išlaidas.

         Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

      Bendrijos prekių ženklo paraišką pateikęs asmuo: ieškovė

      Prašomas įregistruoti Bendrijos prekių ženklas: žodinis prekių ženklas AVANZALENE 5 klasės prekėms — paraiška Nr. 4 632 501

      Prekių ženklo ar žymens, kuriuo grindžiamas protestas, savininkas: kita procedūros Apeliacinėje taryboje šalis

      Prekių ženklas ar žymuo, kuriuo grindžiamas protestas: žodinis Bendrijos prekių ženklas AVANZ 5 klasės prekėms, registracijos Nr. 3 331 444

      Protestų skyriaus sprendimas: visiškai patenkinti protestą

      Apeliacinės tarybos sprendimas: atmesti apeliaciją

      Ieškinio pagrindai: Tarybos reglamento Nr. 40/94 8 straipsnio 1 dalies b punkto pažeidimas, nes Apeliacinė taryba suklydo nuspręsdama, kad yra galimybė supainioti nagrinėjamus prekių ženklus.


title: Byla T-169/06 2007 m. lapkričio 8 d. Pirmosios instancijos teismo sprendimas Charlott prieš VRDT — Charlo (Charlott France Entre Luxe et Tradition) (Bendrijos prekių ženklas — Protesto procesas — Prašymas įregistruoti vaizdinį Bendrijos prekių ženklą Charlott France Entre Luxe et Tradition — Ankstesnis nacionalinis vaizdinis prekių ženklas Charlot — Ankstesnio prekių ženklo naudojimas iš tiesų — Reglamento (EB) Nr. 40/94 43 straipsnio 2 ir 3 dalis)

text:
               22.12.2007

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 315/38

         2007 m. lapkričio 8 d. Pirmosios instancijos teismo sprendimas Charlott prieš VRDT — Charlo (Charlott France Entre Luxe et Tradition)

   (Byla T-169/06) (1)

   (Bendrijos prekių ženklas - Protesto procesas - Prašymas įregistruoti vaizdinį Bendrijos prekių ženklą „Charlott France Entre Luxe et Tradition“ - Ankstesnis nacionalinis vaizdinis prekių ženklas „Charlot“ - Ankstesnio prekių ženklo naudojimas iš tiesų - Reglamento (EB) Nr. 40/94 43 straipsnio 2 ir 3 dalis)
   (2007/C 315/72)
   Proceso kalba: prancūzų
   Šalys

      Ieškovė: Charlott SARL (Chaponost, Prancūzija), atstovaujama advokatų L. Conrad, T. Parisot ir L. Tremeaud,

      Atsakovė: Vidaus rinkos derinimo tarnyba (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui) (VRDT), atstovaujama A. Folliard-Monguiral
   Kita proceso VRDT Apeliacinėje taryboje šalis, įstojusi į bylą Pirmosios instancijos teisme: Charlo — Confecções para Homens, Artigos de Lã e Outros SA
   Dalykas
   Ieškinys pareikštas dėl 2006 m. balandžio 24 d. VRDT Antrosios apeliacinės tarybos sprendimo (byla R 223/2005-2), susijusio su protesto procesu tarp Charlot — Confecções para Homens, Artigos de Lã e Outros SA ir Charlott SARL.

   Rezoliucinė dalis

               1.

               Atmesti ieškinį.

               2.

               Priteisti iš Charlott SARL bylinėjimosi išlaidas, išskyrus įstojusios į bylą šalies bylinėjimosi išlaidas.

               3.

                  Charlot — Confecções para Homens, Artigos de Lã e Outros SA padengia savo bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 212, 2006 9 2.


title: Byla C-163/09: 2009 m. gegužės 8 d. First-tier Tribunal (Tax) (Jungtinė Karalystė) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Repertoire Culinaire Ltd prieš The Commissioners for Her Majesty's Revenue & Customs

text:
               1.8.2009

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 180/27

         2009 m. gegužės 8 d. First-tier Tribunal (Tax) (Jungtinė Karalystė) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Repertoire Culinaire Ltd prieš The Commissioners for Her Majesty's Revenue & Customs
   (Byla C-163/09)
   2009/C 180/47
   Proceso kalba: anglų

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      First-tier Tribunal (Tax) (Jungtinė Karalystė)

      Šalys pagrindinėje byloje

      Ieškovė: Repertoire Culinaire Ltd

      Atsakovai: The Commissioners for Her Majesty's Revenue & Customs

      Prejudiciniai klausimai

               1.

               Ar maisto produktų gamybai skirtam vynui ir maisto produktų gamybai skirtam portveinui taikytinas akcizas pagal Direktyvą 92/83/EEB valstybėje narėje, į kurią importuojama, remiantis tuo, kad jie patenka į „etilo alkoholio“ apibrėžtį pagal Direktyvos 92/83/EEB 20 straipsnio pirmąją pastraipą?

               2.

               Ar neprieštaraujama valstybių narių įsipareigojimui įgyvendinti Direktyvos 92/83/EEB 27 straipsnio 1 dalies f punkte, skaitomame kartu su 27 straipsnio 6 dalimi ir (arba) su EB 28 straipsniu, numatytą atleidimą nuo mokesčio, ir (arba) tiesioginiam tų įsipareigojimų poveikiui ir (arba) vienodo požiūrio ir proporcingumo principams, kai atleidimą nuo mokesčio maisto produktų gamybai skirto vyno, maisto produktų gamybai skirto portveino ir maisto produktų gamybai skirto konjako atžvilgiu taikyti leidžiama tik tais atvejais, kai alkoholiniai gėrimai buvo panaudoti kaip sudedamoji dalis, o galimybė prašyti taikyti atleidimą nuo mokesčio suteikiama tik tiems asmenims, kurie naudojo alkoholinius gėrimus kaip produktų sudedamąsias dalis ir (arba) tiems asmenims, kurie užsiima didmenine tokių produktų prekyba ir (arba) jie pagamino tokius produktus tokio verslo tikslais su sąlyga, kad prašymai pateikiami per bendrą keturių mėnesių nuo mokesčio sumokėjimo dienos laikotarpį, o grąžinama suma negali būti mažesnė nei 250 GBP?

               3.

               Ar maisto produktų gamybai skirtą vyną ir maisto produktų gamybai skirtą portveiną, jei jiems taikytini mokesčiai pagal Direktyvos 92/83/EEB 20 straipsnio pirmąją pastraipą, ir (arba) šiame skunde nagrinėjamą maisto produktų gamybai skirtą konjaką reikėtų laikyti produktais, kurie atleidžiami nuo akcizo nuo pagaminimo momento pagal Direktyvos 92/83/EEB 27 straipsnio 1 dalies f punktą arba pagal 27 straipsnio 1 dalies e punktą?

               4.

               Atsižvelgiant į EB 10 ir 28 straipsnius, koks poveikis daromas (jei iš viso daromas) valstybių narių įsipareigojimams pagal Direktyvos 92/83/EEB 20 straipsnį ir 27 straipsnio 1 dalies f punktą, arba pagal 27 straipsnio 1 dalies e punktą, jei valstybė narė gamintoja maisto produktų gamybai skirtą vyną, maisto produktų gamybai skirtą portveiną ir maisto produktų gamybai skirtą konjaką pašalina iš akcizais apmokestinamų prekių gabenimo sistemos pagal Direktyvą 92/12/EEB ir taip užtikrina jų laisvą cirkuliaciją Europos Sąjungoje?


title: Byla C-299/10: 2010 m. birželio 17 d. Tribunal Judicial de Amares (Portugalija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Cristiano Marques Vieira prieš Companhia de Seguros Tranquilidade SA

text:
               28.8.2010

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 234/25

         2010 m. birželio 17 d.Tribunal Judicial de Amares (Portugalija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Cristiano Marques Vieira prieš Companhia de Seguros Tranquilidade SA

   (Byla C-299/10)
   ()
   2010/C 234/41
   Proceso kalba: portugalų

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Tribunal Judicial de Amares

      Šalys pagrindinėje byloje

      Ieškovas: Cristiano Marques Vieira

      Atsakovė: Companhia de Seguros Tranquilidade SA

      Prejudicinis klausimas

   Ar dviejų transporto priemonių susidūrimo atveju, kai nustatyta, kad dėl jo nekaltas nė vienas vairuotojas, tačiau vienas vairuotojas patyrė fizinių sužalojimų ir turtinę žalą (nukentėjęs asmuo, kuris prašo atlyginti žalą, yra nepilnametis), galimybė taikyti atsakomybės už didesnio pavojaus šaltinių padarytą žalą paskirstymą (CK 506 straipsnio 1 ir 2 dalys), kuris turi tiesioginės įtakos nukentėjusiam asmeniui išmokėtino turtinės ir neturtinės žalos dėl jo patirtų fizinių sužalojimų atlyginimo dydžiui (iš tikrųjų taikant tokį atsakomybės už didesnio pavojaus šaltinių padarytą žalą padalijimą reikia proporcingai sumažinti žalos atlyginimo sumą), prieštarauja Bendrijos teisei, visų pirma Pirmosios direktyvos (72/166/EEB (1)) 3 straipsnio 1 daliai, Antrosios direktyvos (84/5/EEB (2) 2 straipsnio 1 daliai ir Trečiosios direktyvos (90/232/EEB (3)) 1 straipsniui, remiantis Europos Bendrijų Teisingumo Teismo pateikiamu šių nuostatų aiškinimu?

      (1)  1972 m. balandžio 24 d. Tarybos direktyva 72/166/EEB dėl valstybių narių įstatymų, susijusių su motorinių transporto priemonių valdytojų civilinės atsakomybės draudimu ir privalomojo tokios atsakomybės draudimo įgyvendinimu, suderinimo (OL L 103, p. 1; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 6 sk., 1 t., p. 10).

      (2)  1983 m. gruodžio 30 d. Antroji Tarybos direktyva 84/5/EEB dėl valstybių narių teisės aktų, susijusių su motorinių transporto priemonių valdytojų civilinės atsakomybės draudimu, suderinimo (OL L 8, p. 17; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 6 sk., 7 t., p. 3).

      (3)  1990 m. gegužės 14 d. Trečioji Tarybos direktyva 90/232/EEB dėl valstybių narių įstatymų, susijusių su motorinių transporto priemonių valdytojų civilinės atsakomybės draudimu, suderinimo (OL L 129, p. 33; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 6 sk., 1 t., p. 249).


title: Byla F-44/15: 2015 m. kovo 18 d. pareikštas ieškinys byloje ZZ/Komisija

text:
               6.7.2015

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 221/27

         2015 m. kovo 18 d. pareikštas ieškinys byloje ZZ/Komisija

   (Byla F-44/15)
   (2015/C 221/36)
   Proceso kalba: italų

      Šalys

      Ieškovas: ZZ, atstovaujamas advokato G. Bellotti

      Atsakovė: Europos Komisija

      Ginčo dalykas bei aprašymas

   Sprendimo paskirti kitą asmenį į OLAF.C4 (Teisės konsultacijos) skyriaus vadovo pareigas, bet ne ieškovą, kuris ėjo šio skyriaus vadovo pareigas išėjus ankstesniam skyriaus vadovui, ir kuris savo kandidatūrą pateikė pagal pranešimą apie konkursą užimti šią laisvą darbo vietą, panaikinimas

      Ieškovo reikalavimai

               —

               Panaikinti 2015 m. sausio 7 d. Sprendimą Ares (2015) 43686, kuriuo atmetamas 2014 m. rugsėjo 30 d. skundas (Nr. R/994/14), remiantis Statuto 90 straipsnio 2 dalimi;

               —

               panaikinti 2014 m. birželio 30 d. OLAF generalinio direktoriaus, veikiančio kaip Paskyrimų tarnyba, Sprendimą dėl OLAF.C4 (Teisės konsultacijos) skyriaus vadovo paskyrimo;

               —

               pripažinti, kad remiantis dviejų anksčiau nurodytų sprendimų panaikinimu, OLAF.C4 (Teisės konsultacijos) skyriaus vadovo atrankos procedūra yra neteisėta nuo to momento, kai buvo konstatuotas pažeidimas;

               —

               priteisti iš Europos Komisijos žalos, kurio dydis nustatytinas ex aequo et bono, susijusios su ieškovo prarastomis galimybėmis, ir kurią sudaro ne mažesnė kaip 10  000 eurų suma, atlyginimą;

               —

               priteisti iš Komisijos bylinėjimosi išlaidas.


title: Byla T-6/09: 2010 m. kovo 24 d. Bendrojo Teismo nutartis byloje Hansen prieš Komisiją (Ieškinys dėl žalos atlyginimo — Branduolinės avarijos Tulyje (Grenlandija) pasekmės visuomenės sveikatai — Direktyva 96/29/Euratomas — Komisijos priemonių prieš valstybę narę nepriėmimas — Akivaizdžiai teisiškai nepagrįstas ieškinys)

text:
               22.5.2010

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 134/35

         2010 m. kovo 24 d. Bendrojo Teismo nutartis byloje Hansen prieš Komisiją

   (Byla T-6/09) (1)

   (Ieškinys dėl žalos atlyginimo - Branduolinės avarijos Tulyje (Grenlandija) pasekmės visuomenės sveikatai - Direktyva 96/29/Euratomas - Komisijos priemonių prieš valstybę narę nepriėmimas - Akivaizdžiai teisiškai nepagrįstas ieškinys)
   2010/C 134/60
   Proceso kalba: anglų

      Šalys

      Ieškovas: Bent Hansen (Aarslev, Danija), atstovaujamas advokato I. Anderson

      Atsakovė: Europos Komisija, atstovaujama E. White ir M. Patakia

      Dalykas

   Ieškinys dėl žalos, patirtos dėl to, kad Komisija tariamai nepriėmė būtinų priemonių, kad įpareigotų Danijos Karalystę priimti įstatymus ir kitus teisės aktus 1996 m. gegužės 13 d. Tarybos direktyvai 96/29/Euratomas, nustatančiai pagrindinius darbuotojų ir gyventojų sveikatos apsaugos nuo jonizuojančiosios spinduliuotės saugos standartus (OL L 159, p. 1; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 5 sk., 2 t., p. 291), įgyvendinti ir taikyti šias nuostatas nuo branduolinės avarijos Tulyje (Grenlandija) nukentėjusiems darbuotojams, atlyginimo.

      Rezoliucinė dalis

               1.

               Atmesti ieškinį.

               2.

               Priteisti iš Bent Hansen bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 69, 2009 3 21.


title: Byla C-603/11: 2011 m. lapkričio 25 d. Juridiction de Proximité de Chartres (Prancūzija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Hervé Fontaine prieš Mutuelle Générale de l'Éducation Nationale

text:
               11.2.2012

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 39/10

         2011 m. lapkričio 25 d.Juridiction de Proximité de Chartres (Prancūzija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Hervé Fontaine prieš Mutuelle Générale de l'Éducation Nationale

   (Byla C-603/11)
   2012/C 39/19
   Proceso kalba: prancūzų

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Juridiction de Proximité de Chartres

      Šalys pagrindinėje byloje

      Ieškovas: Hervé Fontaine

      Atsakovė: Mutuelle Générale de l'Éducation Nationale

      Prejudicinis klausimas

   Ar 2007 m. gruodžio 13 d. Lisabonoje pasirašytos ir 2009 m. gruodžio 1 d. Prancūzijoje įsigaliojusios Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo 101 ir 102 straipsniais draudžiama nacionalinės teisės nuostata, kaip antai Prancūzijos Code de la Mutualité L 112-1 straipsnis, kurią aiškinant papildomą sveikatos draudimą siūlomoms savitarpio pagalbos kasoms draudžiama keisti išmokas atsižvelgiant į darbų atlikimo ar paslaugų teikimo sąlygas, nors šis apribojimas netaikomas kitoms įmonėms, kurios taip pat siūlo papildomą sveikatos draudimą ir kurių veikla reglamentuojama Code des Assurances ar Code de la Sécurité Sociale?


title: Sujungtos bylos T-102/11 ir T-369/12–T-371/12: 2014 m. kovo 12 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje American Express Marketing & Development/VRDT (IP ZONE) (Bendrijos prekių ženklas — Žodinių Bendrijos prekių ženklų IP ZONE, EUROPE IP ZONE, IP ZONE EUROPE ir EUROPEAN IP ZONE paraiškos — Absoliutus atmetimo pagrindas — Apibūdinamasis pobūdis — Reglamento (EB) Nr. 207/2009 7 straipsnio 1 dalies c punktas)

text:
               28.4.2014

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 129/17

         2014 m. kovo 12 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje American Express Marketing & Development/VRDT (IP ZONE)

   (Sujungtos bylos T-102/11 ir T-369/12–T-371/12) (1)

   ((Bendrijos prekių ženklas - Žodinių Bendrijos prekių ženklų IP ZONE, EUROPE IP ZONE, IP ZONE EUROPE ir EUROPEAN IP ZONE paraiškos - Absoliutus atmetimo pagrindas - Apibūdinamasis pobūdis - Reglamento (EB) Nr. 207/2009 7 straipsnio 1 dalies c punktas))
   2014/C 129/21
   Proceso kalba: anglų

      Šalys

      Ieškovė: American Express Marketing & Development Corp. (Niujorkas, Jungtinės Amerikos Valstijos), atstovaujama advokatų V. Spitz, A. Gaul, T. Golda ir S. Kirschstein-Freund

      Atsakovė: Vidaus rinkos derinimo tarnyba (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui), atstovaujama J. Crespo Carrillo ir P. Bullock

      Dalykas

   Ieškiniai dėl 2010 m. gruodžio 1 d. Vidaus rinkos derinimo tarnybos (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui) antrosios apeliacinės tarybos sprendimo (byla R 1125/2010-2) ir 2012 m. birželio 12 d. sprendimo (bylos R 1451/2011-2, R 1452/2011-2 ir R 1453/2011-2) dėl prašymų įregistruoti atitinkamai žymenį IP ZONE ir žymenis EUROPE IP ZONE, IP ZONE EUROPE ir EUROPEAN IP ZONE kaip Bendrijos prekių ženklus.

      Rezoliucinė dalis

               1.

               Atmesti ieškinį.

               2.

               Priteisti iš American Express Marketing & Development Corp. bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 130, 2011 4 30.


title: Byla T-111/14: 2014 m. vasario 17 d. pareikštas ieškinys byloje Unitec Bio prieš Tarybą

text:
               14.4.2014

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 112/55

         2014 m. vasario 17 d. pareikštas ieškinys byloje Unitec Bio prieš Tarybą

   (Byla T-111/14)
   2014/C 112/71
   Proceso kalba: anglų

      Šalys

      Ieškovė: Unitec Bio SA (Buenos Airės, Argentina), atstovaujama advokatų J.-F. Bellis ir R. Luff

      Atsakovė: Europos Sąjungos Taryba

      Reikalavimai

   Ieškovė Bendrojo Teismo prašo:

               —

               panaikinti 2013 m. lapkričio 19 d. Tarybos įgyvendinimo reglamentą (ES) Nr. 1194/2013, kuriuo importuojamam Argentinos ir Indonezijos kilmės biodyzelinui nustatomas galutinis antidempingo muitas ir galutinai surenkamas laikinasis muitas (OL L 315, 2013, p. 2), tiek, kiek juo ieškovei nustatomas antidempingo muitas, ir

               —

               priteisti iš atsakovės bylinėjimosi išlaidas.

      Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

   Grįsdama ieškinį ieškovė remiasi trimis pagrindais.

               1.

               Pirmasis ieškinio pagrindas, susijęs su tuo, kad institucijos padarė akivaizdžią faktinių aplinkybių vertinimo klaidą, kai priėjo prie išvados, kad sojų pupelių ir sojų aliejaus kainos buvo iškraipytos, tuo pateisinant pagrindinio antidempingo reglamento (1) 2 straipsnio 5 dalies antros pastraipos taikymą.

               2.

               Antrasis ieškinio pagrindas, susijęs su tuo, kad pagrindinio antidempingo reglamento 2 straipsnio 5 dalies antra pastraipa, kaip šioje byloje ją aiškina institucijos, negali būti taikoma importui iš PPO narės, nes ji nesuderinama su PPO antidempingo susitarimu.

               3.

               Trečiasis ieškinio pagrindas, susijęs su tuo, kad vertinant žalą neatsižvelgiama į veiksnius, dėl kurių nutrūksta tariamos žalos ir importo tariamai dempingo kaina priežastinis ryšys pažeidžiant pagrindinio antidempingo reglamento 3 straipsnio 7 dalį.

      (1)  2009 m. lapkričio 30 d. Tarybos reglamentas (EB) Nr. 1225/2009 dėl apsaugos nuo importo dempingo kaina iš Europos bendrijos narėmis nesančių valstybių (OL L 343, 2009, p. 51).


title: Byla T-126/14: 2015 m. lapkričio 24 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Nyderlandai/Komisija (EŽŪOGF — Garantijų skyrius — EŽŪGF ir EŽŪFKP — Finansinė korekcija, taikyta dėl palūkanų nenurodymo — Pareiga motyvuoti — Pareiga apskaičiuoti palūkanas — Reglamento (EB) Nr. 1290/2005 32 straipsnio 5 dalis — Lygiavertiškumo principas — Rūpestingumo pareiga)

text:
               18.1.2016

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 16/30

         2015 m. lapkričio 24 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Nyderlandai/Komisija

   (Byla T-126/14) (1)

   ((EŽŪOGF - Garantijų skyrius - EŽŪGF ir EŽŪFKP - Finansinė korekcija, taikyta dėl palūkanų nenurodymo - Pareiga motyvuoti - Pareiga apskaičiuoti palūkanas - Reglamento (EB) Nr. 1290/2005 32 straipsnio 5 dalis - Lygiavertiškumo principas - Rūpestingumo pareiga))
   (2016/C 016/36)
   Proceso kalba: nyderlandų

      Šalys

      Ieškovė: Nyderlandų Karalystė, atstovaujama M. K. Bulterman, J. Langer ir M. Noort

      Atsakovė: Europos Komisija, atstovaujama H. Kranenborg ir P. Rossi

      Dalykas

   Prašymas iš dalies panaikinti 2013 m. gruodžio 12 d. Komisijos įgyvendinimo sprendimą 2013/763/ES dėl valstybių narių patirtų tam tikrų išlaidų nefinansavimo Europos Sąjungos lėšomis iš Europos žemės ūkio orientavimo ir garantijų fondo (EŽŪOGF) Garantijų skyriaus, Europos žemės ūkio garantijų fondo (EŽŪGF) ir Europos žemės ūkio fondo kaimo plėtrai (EŽŪFKP) (OL L 338, p. 81).

      Rezoliucinė dalis

               1.

               Panaikinti 2013 m. gruodžio 12 d. Komisijos įgyvendinimo sprendimą 2013/763/ES dėl valstybių narių patirtų tam tikrų išlaidų nefinansavimo Europos Sąjungos lėšomis iš Europos žemės ūkio orientavimo ir garantijų fondo (EŽŪOGF) Garantijų skyriaus, Europos žemės ūkio garantijų fondo (EŽŪGF) ir Europos žemės ūkio fondo kaimo plėtrai (EŽŪFKP), kiek juo Nyderlandų Karalystei taikyta 4 703 231,78 euro finansinė korekcija dėl nenurodytų palūkanų už skolas dėl iki 1993 m. balandžio 1 d. per vėlai sumokėtų papildomų mokesčių ir už skolas dėl iki 1995 m. balandžio 1 d. nepagrįstai išmokėtų grąžinamųjų eksporto išmokų.

               2.

               Europos Komisija padengia savo ir Nyderlandų Karalystės patirtas bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 112, 2014 4 14.


title: 2005 m. gruodžio 15 d.  Teisingumo Teismo sprendimas (penktoji kolegija), Byloje C-144/05 Europos Bendrijų Komisija prieš Belgijos Karalystę (Valstybės įsipareigojimų neįvykdymas — Direktyva 2002/59/EB — Neperkėlimas per nustatytą terminą)

text:
               25.2.2006

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 48/10

      TEISINGUMO TEISMO SPRENDIMAS

   (penktoji kolegija)
   2005 m. gruodžio 15 d.
   Byloje C-144/05 Europos Bendrijų Komisija prieš Belgijos Karalystę (1)

   (Valstybės įsipareigojimų neįvykdymas - Direktyva 2002/59/EB - Neperkėlimas per nustatytą terminą)
   (2006/C 48/20)
   Proceso kalba: olandų
   Byloje C-144/05 dėl 2005 m. kovo 30 d. pagal EB 226 straipsnį pareikšto ieškinio dėl įsipareigojimų neįvykdymo, Europos Bendrijų Komisija, atstovaujama K. Simonsson ir W. Wils, prieš Belgijos Karalystę, atstovaujamą M. Wimmer, Teisingumo Teismas (penktoji kolegija), kurį sudaro kolegijos pirmininkas J. Makarczyk, teisėjai R. Silva de Lapuerta ir J. Klučka (pranešėjas), generalinė advokatė C. Stix-Hackl, sekretorius R. Grass, 2005 m. gruodžio 15 d. priėmė sprendimą, kurio rezoliucinėje dalyje nurodyta:

               1.

               Nepriimdama įstatymų ir kitų teisės aktų, reikalingų perkelti 2002 m. birželio 27 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvą 2002/59/EB, įdiegiančią Bendrijos laivų stebėsenos ir informacijos sistemą ir panaikinančią Tarybos direktyvą 93/75/EEB, Belgijos Karalystė neįvykdė įsipareigojimų, kylančių iš šios direktyvos.

               2.

               Priteisti iš Belgijos Karalystės bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 143, 2005 6 11.


title: Byla C-545/13: 2013 m. spalio 21 d. Stockholms tingsrätt (Švedija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Abcur AB prieš Apoteket AB ir Apoteket Farmaci AB

text:
               18.1.2014

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 15/7

         2013 m. spalio 21 d.Stockholms tingsrätt (Švedija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Abcur AB prieš Apoteket AB ir Apoteket Farmaci AB

   (Byla C-545/13)
   2014/C 15/09
   Proceso kalba: švedų

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Stockholms tingsrätt

      Šalys pagrindinėje byloje

      Ieškovė: Abcur AB

      Atsakovės: Apoteket AB ir Apoteket Farmaci AB

      Prejudiciniai klausimai

               1.

               Ar tik pagal receptus parduodamą žmonėms skirtą vaistą, kuris pagamintas ir tiekiamas tokiomis aplinkybėmis, kokias byloje nagrinėja Stockholms tingsrätt (Stokholmo apygardos teismas), ir kuriam valstybės narės kompetentinga institucija neišdavė leidimo pateikti į rinką arba jis nebuvo išduotas pagal Reglamentą (EEB) Nr. 2309/93 (1), galima pripažinti vaistu, kaip jis suprantamas pagal Direktyvos 2001/83 (2) dėl Bendrijos kodekso, reglamentuojančio žmonėms skirtus vaistus, 3 straipsnio 1 arba 2 dalį, ypač tuo atveju, kai egzistuoja kitas vaistas, kuriam išduotas leidimas ir kurio veiklioji medžiaga, dozės ir forma yra tokios pačios?

               2.

               Ar tariamoms reklamos priemonėms, tuo atveju, jei pagal receptus parduodamas žmonėms skirtas vaistas, pagamintas ir tiekiamas tokiomis aplinkybėmis, kokias byloje nagrinėja Stockholms tingsrätt, patenka į Direktyvos 2001/83 taikymo sritį, galima kartu su Direktyva 2001/83 taikyti Direktyvą 2005/29 (3) dėl nesąžiningos įmonių komercinės veiklos vartotojų atžvilgiu vidaus rinkoje?

               3.

               Ar tuo atveju, jei pagal receptus parduodamas žmonėms skirtas vaistas, pagamintas ir tiekiamas tokiomis aplinkybėmis, kokias byloje nagrinėja Stockholms tingsrätt, patenka į Direktyvos 2001/83 3 straipsnio 1 dalies, 3 straipsnio 2 dalies ar 5 straipsnio 1 dalies taikymo sritį, teisės aktus dėl vaistų reklamos priemonių galima laikyti nesuderintais, ar tai yra priemonės, kurios, kaip teigiama šioje byloje, yra reklama, reglamentuojama 1) Direktyvoje 2006/114 (4) dėl klaidinančios ir lyginamosios reklamos ir (arba) 2) Direktyvoje 2005/29 dėl nesąžiningos įmonių komercinės veiklos vartotojų atžvilgiu vidaus rinkoje?

               4.

               Jei į 3 klausimą būtų atsakyta taip, kad reikia taikyti Direktyvą 2006/114 dėl klaidinančios ir lyginamosios reklamos, kokios pagrindinės sąlygos turi būti tenkinamos, kad Stockholms tingsrätt nagrinėjamos priemonės (produkto pavadinimo, numerio ir ATC kodo naudojimas ar priskyrimas vaistui, fiksuotos kainos taikymas vaistui, informacijos apie vaistą teikimas Nacionaliniam medžiagų registrui, skirtam vaistams (NPL), NPL identifikacinio numerio suteikimas vaistui, informacinio biuletenio apie vaistą ir su juo susijusių duomenų platinimas naudojant elektroninę sveikatos priežiūros paslaugų užsisakymo paslaugą ir pačios įmonės tinklalapį, informacijos apie vaistą teikimas nacionalinės prekybos organizacijos leidinyje, informacijos apie vaistą teikimas Centriniame vaistinių produktų registre ir susijusiame registre (JACA), informacijos apie vaistą teikimas kitoje nacionalinėje duomenų bazėje, skirtoje vaistams (SIL), informacijos teikimas naudojantis vaistinių terminalo sistema (ATS) ar panašia paskirstymo sistema, informacijos apie pačios įmonės ar konkuruojančio tiekėjo vaistą teikimas susirašinėjant gydytojų chirurgų ir pacientų organizacijoms, vaisto marketingas, priemonės, susijusios su tam tikro vaisto ir su juo konkuruojančių vaistų farmaciniais patikrinimais, nepranešimas apie dokumentuose nustatytus svarbius skirtumus tarp produktų, nepranešimas apie pačios įmonės vaisto turinį ir apie Läkemedelsverket (Švedijos vaistų agentūra) pateiktą vaisto įvertinimą, sveikatos priežiūros tarnybos neinformavimas apie Läkemedelsverket patariamosios mokslinės tarybos atliktą konkuruojančių produktų vertinimą, fiksuotos vaisto kainos išlaikymas, 3 (trijų) mėnesių receptų galiojimo termino nustatymas, vaisto išdavimas vaistinėje vietoje konkuruojančio vaisto, nepaisant to, kad pacientas turi to konkuruojančio vaisto receptą, ir kliudymas rinkoje perduoti standartizuotus preparatus, skirtus konkuruojantiems vaistams, įskaitant tai, kad vietos vaistinės atsisako tiekti konkuruojantį vaistą ir tai, kad taikoma fiksuota kaina kaip dalis sistemos, pagal kurią už vaistus galima gauti kompensacijas be išankstinio nacionalinės institucijos sprendimo) būtų reklama, kaip ji suprantama pagal Direktyvą 2006/114?

      (1)  1993 m. liepos 22 d. Tarybos reglamentas 2309/93/EEB, nustatantis Bendrijos leidimų dėl žmonėms skirtų ir veterinarinių vaistų išdavimo bei priežiūros tvarką ir įsteigiantis Europos vaistų vertinimo agentūrą (OL L 214, p. 1; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 13 sk., 12 t., p. 151)

      (2)  2001 m. lapkričio 6 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2001/83/EB dėl Bendrijos kodekso, reglamentuojančio žmonėms skirtus vaistus (OL L 311, p. 67; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 13 sk., 27 t., p. 69)

      (3)  2005 m. gegužės 11 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2005/29/EB dėl nesąžiningos įmonių komercinės veiklos vartotojų atžvilgiu vidaus rinkoje ir iš dalies keičianti Tarybos direktyvą 84/450/EEB, Europos Parlamento ir Tarybos direktyvas 97/7/EB, 98/27/EB bei 2002/65/EB ir Europos Parlamento ir Tarybos reglamentą (EB) Nr. 2006/2004 („Nesąžiningos komercinės veiklos direktyva“) (OL L 149, 2005, p. 22)

      (4)  2006 m. gruodžio 12 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2006/114/EB dėl klaidinančios ir lyginamosios reklamos (OL L 376, p. 21)