title: Byla T-246/08 R 2008 m. rugpjūčio 27 d. Pirmosios instancijos teismo pirmininko nutartis byloje Melli Bank prieš Tarybą (Laikinųjų apsaugos priemonių taikymas — Reglamentas Nr. 423/2007/EB — Ribojančios priemonės Irano Islamo Respublikai — Tarybos sprendimas — Lėšų ir ekonominių išteklių įšaldymo priemonė — Prašymas atidėti vykdymą — Skubos nebuvimas — Rimtos ir nepataisomos žalos nebuvimas)

text:
               11.10.2008

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 260/13

         2008 m. rugpjūčio 27 d. Pirmosios instancijos teismo pirmininko nutartis byloje Melli Bank prieš Tarybą

   (Byla T-246/08 R)
   (Laikinųjų apsaugos priemonių taikymas - Reglamentas Nr. 423/2007/EB - Ribojančios priemonės Irano Islamo Respublikai - Tarybos sprendimas - Lėšų ir ekonominių išteklių įšaldymo priemonė - Prašymas atidėti vykdymą - Skubos nebuvimas - Rimtos ir nepataisomos žalos nebuvimas)
   (2008/C 260/23)
   Proceso kalba: anglų
   Šalys

      Ieškovė: Melli Bank plc (Londonas, Jungtinė Karalystė), atstovaujama baristerių QC R. Gordon, J. Stratford, M. Hoskins, solisitorių R. Gwynne ir T. Din

      Atsakovė: Europos Sąjungos Taryba, atstovaujama M. Bishop ir E. Finnegan

      Atsakovės pusėje į bylą įstojusios šalys: Didžiosios Britanijos ir Šiaurės Airijos Karalystė, atstovaujama V. Jackson, padedamo baristerio S. Lee ir Prancūzijos Respublika, atstovaujama E. Belliard, G. de Bergues ir L. Butel
   Dalykas
   Prašymas atidėti 2008 m. birželio 23 d. Tarybos sprendimo, įgyvendinančio Reglamento Nr. 423/2007/EB dėl ribojančių priemonių Iranui (OL L 163, p. 29) 7 straipsnio 2 dalį, priedo B lentelės 4 dalies vykdymą ta dalimi, kuria Melli Bank įtraukiama į fizinių ir juridinių asmenų, subjektų ir organizacijų sąrašą, kurių lėšos ir ekonominiai ištekliai įšaldomi remiantis šia nuostata, vykdymą.
   Rezoliucinė dalis

               1.

               Atmesti prašymą taikyti laikinąsias apsaugos priemones.

               2.

               Atidėti klausimą dėl bylinėjimosi išlaidų.


title: Byla C-583/08 P: 2010 m. gegužės 20 d. Teisingumo Teismo (pirmoji kolegija) sprendimas byloje Christos Gogos prieš Europos Komisiją (Apeliacinis skundas — Pareigūnai — Vidaus konkursas dėl perkėlimo į kitą kategoriją — Paskyrimas — Priskyrimas lygiui — Pareigūnų tarnybos nuostatų 31 straipsnio 2 dalis — Neribota jurisdikcija — Finansinio pobūdžio ginčas — Proceso pirmosios instancijos teisme trukmė — Protingas terminas — Prašymas tinkamai atlyginti žalą)

text:
               3.7.2010

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 179/8

         2010 m. gegužės 20 d. Teisingumo Teismo (pirmoji kolegija) sprendimas byloje Christos Gogos prieš Europos Komisiją

   (Byla C-583/08 P) (1)

   (Apeliacinis skundas - Pareigūnai - Vidaus konkursas dėl perkėlimo į kitą kategoriją - Paskyrimas - Priskyrimas lygiui - Pareigūnų tarnybos nuostatų 31 straipsnio 2 dalis - Neribota jurisdikcija - Finansinio pobūdžio ginčas - Proceso pirmosios instancijos teisme trukmė - Protingas terminas - Prašymas tinkamai atlyginti žalą)
   2010/C 179/12
   Proceso kalba: graikų

      Šalys

      Apeliantas: Christos Gogos, atstovaujamas dikigoros N. Korogiannakis ir dikigoros P. Katsimani

      Kita proceso šalis: Europos Komisija, atstovaujama J. Currall ir dikigoros P. Anestis

      Dalykas

   Apeliacinis skundas dėl 2008 m. spalio 15 d. Pirmosios instancijos teismo (septintoji kolegija) sprendimo byloje T-66/04 Gogos prieš Komisiją, kuriuo Pirmosios instancijos teismas atmetė ieškinį dėl Komisijos sprendimo priskirti ieškovą A 7 kategorijai, panaikinimo

      Rezoliucinė dalis

               1.

               Atmesti apeliacinį skundą.

               2.

               Nurodyti Ch. Gogos ir Europos Komisijai padengti savo patirtas bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 44, 2009 2 21.


title: Byla F-87/14: 2015 m. birželio 30 d. Tarnautojų teismo nutartis byloje EI/Taryba

text:
               10.8.2015

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 262/44

         2015 m. birželio 30 d. Tarnautojų teismo nutartis byloje EI/Taryba

   (Byla F-87/14) (1)

   (2015/C 262/62)
   Proceso kalba: prancūzų
   Trečiosios kolegijos pirmininkas nutartimi nurodė išbraukti bylą iš registro.

      (1)  OL C 431, 2014 12 1, p. 49.


title: Byla C-518/15: 2015 m. rugsėjo 28 d. Cour du travail de Bruxelles (Belgija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Ville de Nivelles/Rudy Matzak

text:
               14.12.2015

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 414/21

         2015 m. rugsėjo 28 d.Cour du travail de Bruxelles (Belgija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Ville de Nivelles/Rudy Matzak

   (Byla C-518/15)
   (2015/C 414/26)
   Proceso kalba: prancūzų

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Cour du travail de Bruxelles

      Šalys pagrindinėje byloje

      Ieškovas: Ville de Nivelles

      Atsakovas: Rudy Matzak

      Prejudiciniai klausimai

               1.

               Ar Direktyvos 2003/88 (1) dėl tam tikrų darbo laiko organizavimo aspektų 17 straipsnio 3 dalies c punkto iii papunktį reikia aiškinti taip, kad valstybėms narėms leidžiama tam tikroms ugniagesių gelbėtojų, įdarbintų viešosiose gaisrinės ir gelbėjimo tarnybose, kategorijoms netaikyti visų šiai direktyvai perkelti skirtų nuostatų, įskaitant tas, kurios nustato darbo laiką ir poilsio trukmę?

               2.

               Kadangi Direktyvoje 2003/88 dėl tam tikrų darbo laiko organizavimo aspektų nustatomi tik minimalūs reikalavimai, ar šią direktyvą reikia aiškinti taip, kad ji nedraudžia nacionalinės teisės aktų leidėjui taikyti tokią pačią arba priimti platesnę darbo laiko apibrėžtį?

               3.

               Ar atsižvelgiant į SESV 153 straipsnio 5 dalį ir į Direktyvos 2003/88 dėl tam tikrų darbo laiko organizavimo aspektų tikslus šios direktyvos 2 straipsnį, kuriame apibrėžiamos esminės pastarojoje vartojamos sąvokos, visų pirma, darbo laikas ir poilsio trukmė, reikia aiškinti taip, kad jis nėra taikomas darbo laiko sąvokai, leidžiančiai nustatyti mokėtiną darbo užmokestį už budėjimus namuose?

               4.

               Ar pagal Direktyvą 2003/88 dėl tam tikrų darbo laiko organizavimo aspektų draudžiama budėjimo namuose laiką laikyti darbo laiku net ir tuo atveju, kai namuose budintis darbuotojas per tą laiką patiria jo galimybes imtis kitos veiklos labai apribojančių suvaržymų (įpareigojimas atsakyti į darbdavio iškvietimą per 8 minutes)?

      (1)  2003 m. lapkričio 4 d. Europos Parlamento ir tarybos Direktyva 2003/88/EB dėl tam tikrų darbo laiko organizavimo aspektų (OL L 299, p. 9; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 5 sk., 4 t., p. 381).


title: Byla C-337/12 P: 2012 m. liepos 16 d. Pi-Design AG, Bodum France ir Bodum Logistics A/S pateiktas apeliacinis skundas dėl 2012 m. gegužės 8 d. Bendrojo Teismo (ketvirtoji kolegija) priimto sprendimo byloje T-331/10 Yoshida Metal Industry Co. Ltd prieš Vidaus rinkos derinimo tarnybą (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui)

text:
               29.9.2012

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 295/19

         2012 m. liepos 16 d.Pi-Design AG, Bodum France ir Bodum Logistics A/S pateiktas apeliacinis skundas dėl 2012 m. gegužės 8 d. Bendrojo Teismo (ketvirtoji kolegija) priimto sprendimo byloje T-331/10 Yoshida Metal Industry Co. Ltd prieš Vidaus rinkos derinimo tarnybą (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui)

   (Byla C-337/12 P)
   2012/C 295/33
   Proceso kalba: anglų

      Šalys

      Apeliantės: Pi-Design AG, Bodum France ir Bodum Logistics A/S, atstovaujamos advokato H. Pernez

      Kitos apeliacinio proceso šalys: Vidaus rinkos derinimo tarnyba (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui) ir Yoshida Metal Industry Co. Ltd

      Apeliančių reikalavimai

   Apeliantės Teisingumo Teismo prašo:

               —

               panaikinti Bendrojo Teismo sprendimą,

               —

               panaikinti Bendrijos prekių ženklo Nr. 1 372 580 registraciją,

         papildomai:

               —

               grąžinti bylą Bendrajam Teismui nagrinėti iš naujo ir įpareigoti jį grąžinti ją Apeliacinei tarybai, jei jos sprendimas būtų panaikintas,

               —

               priteisti iš YOSHIDA METAL INDUSTRY CO. LTD. bylinėjimosi išlaidas.

      Apeliacinio skundo pagrindai ir pagrindiniai argumentai

   Apeliantės teigia, kad skundžiamą sprendimą reikia panaikinti, nes Bendrasis Teismas pažeidė Bendrijos prekių ženklo reglamento 7 straipsnio 1 dalies e punkto ii papunktį pritaikęs neteisingus ginčijamo žymens esminių požymių nustatymo kriterijus ir iškraipęs pateiktus įrodymus.


title: Byla C-494/09: 2011 m. vasario 17 d. Teisingumo Teismo (trečioji kolegija) sprendimas byloje ( Commissione Tributaria Provinciale di Alessandria (Italija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Bolton Alimentari SpA prieš Agenzia Dogane Ufficio delle Dogane di Alessandria (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą — Priimtinumas — Muitas — Tarifinė kvota — Muitinės kodeksas — 239 straipsnis — Reglamentas (EEB) Nr. 2454/93 — 308a, 308b ir 905 straipsniai — Reglamentas (EB) Nr. 975/2003 — Tunas — Kvotos išnaudojimas — Atidarymo diena — Sekmadienis)

text:
               2.4.2011

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 103/6

         2011 m. vasario 17 d. Teisingumo Teismo (trečioji kolegija) sprendimas byloje (Commissione Tributaria Provinciale di Alessandria (Italija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Bolton Alimentari SpA prieš Agenzia Dogane Ufficio delle Dogane di Alessandria

   (Byla C-494/09) (1)

   (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą - Priimtinumas - Muitas - Tarifinė kvota - Muitinės kodeksas - 239 straipsnis - Reglamentas (EEB) Nr. 2454/93 - 308a, 308b ir 905 straipsniai - Reglamentas (EB) Nr. 975/2003 - Tunas - Kvotos išnaudojimas - Atidarymo diena - Sekmadienis)
   2011/C 103/09
   Proceso kalba: italų

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Commissione Tributaria Provinciale di Alessandria

      Šalys pagrindinėje byloje

      Ieškovė: Bolton Alimentari SpA

      Atsakovė: Agenzia Dogane Ufficio delle Dogane di Alessandria

      Dalykas

   Prašymas priimti prejudicinį sprendimą — Commissione Tributaria Provinciale di Alessandria — 1992 m. spalio 12 d. Tarybos reglamento (EEB) Nr. 2913/92, nustatančio Bendrijos muitinės kodeksą (OL L 302, p. 1, 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 2 sk., 4 t., p. 307), 239 straipsnio išaiškinimas — 1993 m. liepos 2 d. Komisijos reglamento (EEB) Nr. 2454/93, išdėstančio Tarybos reglamento (EEB) Nr. 2913/92 įgyvendinimo nuostatas (OL L 253, p. 1; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 2 sk., 6 t., p. 3), 308a–308c straipsnių, 899 straipsnio antros pastraipos ir 905 straipsnio 1 dalies išaiškinimas — Importo muitų grąžinimas arba netaikymas — Galimybė valstybei narei savarankiškai nuspręsti dėl prašymo grąžinti muitus — Sąvoka „ypatinga situacija“ Reglamento Nr. 2913/92 (EEB) 239 straipsnio 1 dalies prasme — Bendrijos importuotojas, kuriam netaikoma sekmadienį atidaryta tarifinė kvota, dėl to, kad nacionalinės muitinės sekmadienį nedirba.

      Rezoliucinė dalis

               1.

               1993 m. liepos 2 d. Komisijos reglamento (EEB) Nr. 2454/93, išdėstančio Tarybos reglamento (EEB) Nr. 2913/92, nustatančio Bendrijos muitinės kodeksą, įgyvendinimo nuostatas, iš dalies pakeisto 2007 m. vasario 28 d. Komisijos reglamentu (EB) Nr. 214/2007, 308a–308c straipsnius reikia aiškinti taip, kad jais nedraudžiama Europos Komisijai priimti sprendimo netaikyti ūkio subjektui tarifinės kvotos dėl to, kad ši kvota išnaudota jau jos atidarymo dieną, šiuo atveju — sekmadienį, kai valstybės narės, kurioje įsteigtas šis ūkio subjektas, muitinės įstaigos nedirba.

               2.

               Reglamento Nr. 2454/93, iš dalies pakeisto Reglamentu Nr. 214/2007, 308a–308c straipsnius reikia aiškinti taip, kad jais nereikalaujama, jog valstybė narė prašytų Europos Komisijos sustabdyti tarifinę kvotą, kad importuotojai būtų vienodai traktuojami ir nebūtų diskriminuojami, jeigu šios tarifinės kvotos atidarymo diena yra sekmadienis, kai atitinkamos valstybės narės muitinės įstaigos nedirba ir kai ši kvota gali būti išnaudota jau jos atidarymo dieną, nes kitų valstybių narių muitinės įstaigos sekmadieniais dirba.

               3.

               Kitais nei numatytieji Reglamento Nr. 2454/93, iš dalies pakeisto Reglamentu Nr. 214/2007, 899 straipsnio 1 dalyje atvejais valstybės narės muitinė gali pati priimti sprendimą dėl prašymo grąžinti muitus, numatyto 1992 m. spalio 12 d. Tarybos reglamento (EEB) Nr. 2913/92, nustatančio Bendrijos muitinės kodeksą, iš dalies pakeisto 2006 m. lapkričio 20 d. Tarybos reglamentu (EB) Nr. 1791/2006, 239 straipsnio 2 dalyje, kai mano, jog Komisijos negalima kaltinti jokiu pažeidimu, ir kai atitinkamas prašymas nepatenka nė į vieną atvejį, numatytą minėto Reglamento Nr. 2454/93 905 straipsnio 1 dalyje.

               4.

               Reglamento Nr. 2913/92, iš dalies pakeisto Reglamentu Nr. 1791/2006, 239 straipsnį reikia aiškinti taip, kad jame gali būti numatyta netaikyti Europos Sąjungos importuotojui tarifinės kvotos, kurios atidarymo diena yra sekmadienis, dėl to, kad valstybės narės, kurioje įsteigtas šis importuotojas, muitinės įstaigos sekmadieniais nedirba.

      (1)  OL C 24, 2010 1 30.


title: Byla C-31/11: 2012 m. liepos 19 d. Teisingumo Teismo (antroji kolegija) sprendimas byloje ( Bundesfinanzhof (Vokietija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Marianne Scheunemann prieš Finanzamt Bremerhaven (Įsisteigimo laisvė — Laisvas kapitalo judėjimas — Tiesioginiai mokesčiai — Paveldimo turto mokestis — Mokesčio apskaičiavimo būdas — Trečiojoje šalyje įsteigtos kapitalo bendrovės vienintelio akcininko akcijų įgijimas paveldint — Nacionalinės teisės aktas, pagal kurį mokesčių lengvatos tokių bendrovių akcijoms netaikomos)

text:
               29.9.2012

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 295/6

         2012 m. liepos 19 d. Teisingumo Teismo (antroji kolegija) sprendimas byloje (Bundesfinanzhof (Vokietija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Marianne Scheunemann prieš Finanzamt Bremerhaven

   (Byla C-31/11) (1)

   (Įsisteigimo laisvė - Laisvas kapitalo judėjimas - Tiesioginiai mokesčiai - Paveldimo turto mokestis - Mokesčio apskaičiavimo būdas - Trečiojoje šalyje įsteigtos kapitalo bendrovės vienintelio akcininko akcijų įgijimas paveldint - Nacionalinės teisės aktas, pagal kurį mokesčių lengvatos tokių bendrovių akcijoms netaikomos)
   2012/C 295/09
   Proceso kalba: vokiečių

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Bundesfinanzhof

      Šalys pagrindinėje byloje

      Ieškovė: Marianne Scheunemann

      Atsakovė: Finanzamt Bremerhaven

      Dalykas

   Prašymas priimti prejudicinį sprendimą — Bundesfinanzhof — EB 56 ir 58 straipsnių išaiškinimas — Akcijų, priklausančių privačiam mirusiojo, vienintelio trečiojoje šalyje įsteigtos kapitalo bendrovės akcininko, turtui, įgijimas paveldėjimo būdu — Paveldimo turto mokestis — Nacionalinė teisės norma, kurioje numatytos mokesčio lengvatos bendrovėms, kurių buveinės arba administracijos yra nacionalinėje teritorijoje.

      Rezoliucinė dalis

   Valstybės narės teisės aktas, kaip antai nagrinėjamas pagrindinėje byloje, pagal kurį apskaičiuojant paveldimojo turto mokestį tam tikros mokesčių lengvatos netaikomos palikimui, kurį sudaro trečiojoje valstybėje įsteigtos kapitalo bendrovės akcijos, bet tokios pačios lengvatos taikomos palikimui, kai bendrovės buveinė yra valstybėje narėje, daro didelį poveikį naudojantis įsisteigimo laisve, kaip ji suprantama pagal SESV 49 ir paskesnius straipsnius, nes šios akcijos suteikia jų turėtojui teisę daryti tam tikrą įtaką šios bendrovės sprendimams ir lemti jos veiksmus. Šių straipsnių negalima taikyti esant situacijai, susijusiai su turimomis bendrovės, kurios buveinė yra trečiojoje valstybėje, akcijomis.

      (1)  OL C 113, 2011 4 9.


title: Byla C-146/08 P 2008 m. balandžio 3 d. Efkon AG pateiktas apeliacinis skundas dėl 2008 m. sausio 22 d. Pirmosios instancijos (penktoji kolegija) nutarties byloje T-298/04 Efkon AG prieš Europos Parlamentą ir Europos Sąjungos Tarybą

text:
               5.7.2008

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 171/14

         2008 m. balandžio 3 d.Efkon AG pateiktas apeliacinis skundas dėl 2008 m. sausio 22 d. Pirmosios instancijos (penktoji kolegija) nutarties byloje T-298/04 Efkon AG prieš Europos Parlamentą ir Europos Sąjungos Tarybą

   (Byla C-146/08 P)
   (2008/C 171/25)
   Proceso kalba: vokiečių
   Šalys

      Apeliantė: Efkon AG, atstovaujama advokato M. Novak

      Kitos proceso šalys: Europos Parlamentas, Europos Sąjungos Taryba, Europos Bendrijų Komisija
   Apeliantės reikalavimai

               —

               Panaikinti skundžiamą 2008 m. sausio 22 d. Pirmosios instancijos teismo nutartį (T-298/04) kaip prieštaraujančią teisei ir pavesti Pirmosios instancijos teismui, laikantis numatytos procedūros, išnagrinėti bylą ir priimti sprendimą iš esmės.

               —

               Pripažinti ginčijamą direktyvos nuostatą kaip prašyta pirminiame ieškinyje negaliojančia ir priteisti iš atsakovių bylinėjimosi išlaidas.

               —

               Pripažinti, kad 2008 m. sausio 22 d. nutartis, kuria buvo baigtas 2004 m. liepos 21 d. pateikto ieškinio nagrinėjimas, dėl pernelyg ilgai užsitęsusio bylos nagrinėjimo pažeidžia EŽTK 6 straipsnį ir jau vien dėl to ieškovei turi būti suteikta teisinė apsauga.

         Apeliacinio skundo pagrindai ir pagrindiniai argumentai
   Apeliantė grindžia savo apeliacinį skundą dėl minėtos Pirmosios instancijos teismo nutarties neteisingu EB 230 straipsnio ketvirtos pastraipos išaiškinimu ir procedūrinėmis klaidomis nagrinėjant bylą.
   Pirmosios instancijos teismas atmetė ieškinį kaip nepriimtiną motyvuodamas tuo, kad ginčijamas teisės aktas nėra tiesiogiai ir konkrečiai susijęs su ieškove EB 230 straipsnio ketvirtos pastraipos prasme.
   Jos manymu, toks požiūris teisiškai neteisingas. Pirmosios instancijos teismas neatsižvelgė į tai, kad įsikišimas į intelektinę nuosavybę savaime lemia tiesioginę ir konkrečią sąsają, dėl kurios atsiranda tiesioginė ir konkreti sąsaja EB 230 straipsnio ketvirtos pastraipos prasme. Esminį patento bruožą sudaro tai, kad tam tikram teisės subjektui suteikiama išimtinė, laiko atžvilgiu ribota teisė. Tokia teisė neišvengiamai gali būti suteikiama tik tam tikram teisės subjektui. Tokių teisių neturi nė vienas kitas asmuo, o dėl to Bendrijos teisės akto įsikišimas į šią teisę būtinai lemia tiesioginę ir konkrečią sąsają.
   Pirmosios instancijos teismo argumentas, kad greta apeliantės yra ir kitų elektroninių kelių mokesčio surinkimo sistemų pardavėjų, kurie galimai susiję su teisės aktu taip pat kaip ir apeliantė, ir dėl to negalima konstatuoti tiesioginės ir konkrečios sąsajos, apeliantės nuomone, yra nelogiškas. Tiesioginė ir konkreti sąsaja EB 230 straipsnio ketvirtos pastraipos prasme negali būti paneigta dėl to, kad yra ir kitų su ginčijamu teisės aktu susijusių asmenų, jeigu šie asmenys neturi patento.
   Apeliantės pranešimo, iš kurio matyti, kad ji sukūrė ISO-CALM infraraudonųjų spindulių standartą ir gavo už tai valstybės premiją, atmetimas, nurodomas kaip teisės būti išklausytam pažeidimas. Galiausiai, apeliantės nuomone, taip pat nepriimtinas ketverių metų bylos nagrinėjimo laikotarpis, kuris savaime yra šiurkštus procedūrinis trūkumas.


title: Byla T-491/15: 2016 m. liepos 14 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Volkswagen/EUIPO (ConnectedWork) (Europos Sąjungos prekių ženklas — Žodinio Europos Sąjungos prekių ženklo „ConnectedWork“ paraiška — Absoliutus atmetimo pagrindas — Skiriamojo požymio nebuvimas — Reglamento (EB) Nr. 207/2009 7 straipsnio 1 dalies b punktas ir 75 straipsnis — Pareiga motyvuoti)

text:
               29.8.2016

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 314/23

         2016 m. liepos 14 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Volkswagen/EUIPO (ConnectedWork)

   (Byla T-491/15) (1)

   ((Europos Sąjungos prekių ženklas - Žodinio Europos Sąjungos prekių ženklo „ConnectedWork“ paraiška - Absoliutus atmetimo pagrindas - Skiriamojo požymio nebuvimas - Reglamento (EB) Nr. 207/2009 7 straipsnio 1 dalies b punktas ir 75 straipsnis - Pareiga motyvuoti))
   (2016/C 314/31)
   Proceso kalba: vokiečių

      Šalys

      Ieškovė: Volkswagen AG (Volfsburgas, Vokietija), atstovaujama advokato U. Sander

      Atsakovė: Europos Sąjungos intelektinės nuosavybės tarnyba, atstovaujama M. Eberl ir A. Schifko

      Dalykas

   Ieškinys dėl 2015 m. birželio 29 d. EUIPO penktosios apeliacinės tarybos sprendimo (byla R 160/2015-5), susijusio su paraiška įregistruoti žodinį žymenį „ConnectedWork“ kaip Europos Sąjungos prekių ženklą.

      Rezoliucinė dalis

               1.

               Atmesti ieškinį.

               2.

               Priteisti iš Volkswagen AG bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 337, 2015 10 12.


title: Byla C-633/11 P: 2011 m. gruodžio 8 d. Grand Hotel Abi d’Oru SpA pateiktas apeliacinis skundas dėl 2011 m. rugsėjo 20 d. Bendrojo Teismo (ketvirtoji kolegija) priimto sprendimo sujungtose bylose T-394/08, T-404/08, T-453/08 ir T-454/08 Regione autonoma della Sardegna ir kt. prieš Komisiją

text:
               21.4.2012

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 118/10

         2011 m. gruodžio 8 d.Grand Hotel Abi d’Oru SpA pateiktas apeliacinis skundas dėl 2011 m. rugsėjo 20 d. Bendrojo Teismo (ketvirtoji kolegija) priimto sprendimo sujungtose bylose T-394/08, T-404/08, T-453/08 ir T-454/08 Regione autonoma della Sardegna ir kt. prieš Komisiją

   (Byla C-633/11 P)
   2012/C 118/15
   Proceso kalba: italų

      Šalys

      Apeliantė: Grand Hotel Abi d’Oru SpA, atstovaujama advokatų D. Dodaro ir R. F. Masuri

      Kitos proceso šalys: Europos Komisija, Regione autonoma della Sardegna, Selene di Alessandra Cannas Sas ir kt.

      Apeliantės reikalavimai

               —

               Panaikinti 2011 m. rugsėjo 20 d. Europos Sąjungos Bendrojo Teismo sprendimą sujungtose bylose T-394/08, T-408/08, T-453/08 ir T-454/08 tiek, kiek juo:

                           a)

                           atmetamas apeliantės pareikštas ieškinio pagrindas dėl EB 254 straipsnio 3 dalyje ir Reglamento (EB) Nr. 659/99 (1) 20 straipsnio 1 dalyje numatytos pareigos pranešti apie sprendimą dėl klaidų ištaisymo pažeidimo (sprendimo 103–112 punktai);

                           b)

                           atmetamas apeliantės pateiktas ieškinio pagrindas dėl motyvacijos stokos vertinant ginčijamos pagalbos skatinamąjį poveikį (sprendimo 136–145 ir 218–228 punktai), ir

                     dėl ieškinio pagrindų iškraipymo, teisės klaidos, nelogiškos ir prieštaringos motyvacijos.

               —

               Panaikinti 2008 m. liepos 2 d. Europos Komisijos sprendimą 2008/854/EB dėl pagalbos schemos „1998 m. regiono įstatymas Nr. 9 — neteisėtas [netinkamas] pagalbos N 272/98 taikymas“ C 1/04 (ex NN 158/03 ir CP 15/2003) (OL L 302, p. 9).

               —

               Priteisti iš Europos Komisijos bylinėjimosi pirmojoje ir šioje instancijose patirtas išlaidas.

      Apeliacinio skundo pagrindai ir pagrindiniai argumentai

   Skundžiamame sprendime netiksliai taikomi EB 254 straipsnis ir Reglamentas (EB) Nr. 659/99, motyvacija yra nelogiška ir prieštaringa tiek, kiek jame tvirtinama, kad „sprendimas dėl klaidų ištaisymo buvo skirtas tik Italijos Respublikai, o ne pagalbos pagal ginčijamą schemą gavėjams. Taigi EB 254 straipsnio 3 dalis neįpareigojo Komisijos išsiųsti [pranešti] Grand Hotel Abi d’Oru sprendimo [apie sprendimą] dėl klaidų ištaisymo“ (sprendimo 107 punktas). Apeliantės nuomone, ši motyvacija prieštarauja to paties sprendimo 71 ir 72 punktams.
   Sprendime negalima rasti funkcinio skirtumo tarp sprendimo pradėti formalią tyrimo procedūrą ir sprendimo dėl klaidų ištaisymo, kurio ryšys su jau pasibaigusia procedūra, apeliantės nuomone, suponuoja pareigą atkreipti šalių, kurios praktiškai jau dalyvavo pačioje procedūroje, dėmesį. Dėl Bendrojo Teismo padarytos klaidos sprendimą dėl klaidų ištaisymo laikant panašiu į sprendimą pradėti formalią tyrimo procedūrą netiksliai įvertinta Reglamento Nr. 659/1999 20 straipsnio 1 dalies taikymo sritis.
   Skundžiamame sprendime iškraipyti ieškinio pagrindai, padaryta teisės klaida, motyvacija yra nelogiška ir prieštaringa, nes Bendrasis Teismas nemotyvavo, net implicitiškai, kodėl atmeta kaltinimą Komisijai dėl akivaizdžios klaidos vertinant pagalbos skatinamąjį poveikį.
   Galiausiai kaip Komisija ginčijamame sprendime, o Bendrasis Teismas — skundžiamame sprendime iškraipė apeliantės ketinimus, priskyrę jai tikslą pagal individualų planą pakeisti sprendimą, kuriame nurodyta bendroji tvarka, ir dėl šios dviprasmybės neteisingai atsisakė atsižvelgti į įtaką, kurią apeliantės jiems pateikti duomenys galėjo apskritai turėti vertinant pagalbos schemos apimtį.

      (1)  OL L 83, p. 1; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 8 sk., 1 t., p. 339.


title: Byla T-357/12: 2012 m. rugpjūčio 7 d. pareikštas ieškinys byloje Sachi Premium-Outdoor Furniture prieš VRDT — Gandia Blasco (Foteliai)

text:
               13.10.2012

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 311/13

         2012 m. rugpjūčio 7 d. pareikštas ieškinys byloje Sachi Premium-Outdoor Furniture prieš VRDT — Gandia Blasco (Foteliai)

   (Byla T-357/12)
   2012/C 311/17
   Kalba, kuria surašytas ieškinys: anglų

      Šalys

      Ieškovė: Sachi Premium — Outdoor Furniture, Lda
       (Estareža, Portugalija), atstovaujama advokato M. Oehen Mendes

      Atsakovė: Vidaus rinkos derinimo tarnyba (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui)

      Kita procedūros Apeliacinėje taryboje šalis: Gandia Blasco, SA (Valensija, Ispanija)

      Ieškovės reikalavimai

               —

               Panaikinti 2012 m. balandžio 27 d. Vidaus rinkos derinimo tarnybos (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui) sprendimą (byla R 969/2011-3).

               —

               Pripažinti ginčijamo Bendrijos pramoninio dizaino Nr. 1512633-0003 registraciją negaliojančia.

               —

               Priteisti iš atsakovės bylinėjimosi išlaidas.

      Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

      Įregistruotas Bendrijos pramoninis dizainas, dėl kurio pateiktas prašymas pripažinti jo registraciją negaliojančia: pramoninis dizainas „foteliams, kušetėms“ — registruotas Bendrijos pramoninis dizainas Nr. 1512633-0003

      Bendrijos prekių ženklo savininkė: ieškovė

      Šalis, prašanti pripažinti Bendrijos pramoninio dizaino registraciją negaliojančia: kita procedūros Apeliacinėje taryboje šalis

      Prašymo pripažinti registraciją negaliojančia motyvai: kita procedūros Apeliacinėje taryboje šalis prašo pripažinti Bendrijos pramoninio dizaino registraciją negaliojančia remiantis Tarybos reglamento Nr. 6/2002 4–9 straipsniais; Bendrijos pramoninio dizaino registracija Nr. 52113-0001 „foteliams“

      Anuliavimo skyriaus sprendimas: atmesti prašymą dėl registracijos pripažinimo negaliojančia

      Apeliacinės tarybos sprendimas: atmesti ginčijamą sprendimą ir pripažinti ginčijamo Bendrijos pramoninio dizaino registraciją negaliojančia

      Ieškinio pagrindai: Tarybos reglamento Nr. 6/2002 4–9 straipsnių pažeidimas.


title: Byla F-46/08 2008 m. gegužės 6 d. pareikštas ieškinys byloje Thoss prieš Audito Rūmus

text:
               5.7.2008

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 171/51

         2008 m. gegužės 6 d. pareikštas ieškinys byloje Thoss prieš Audito Rūmus

   (Byla F-46/08)
   (2008/C 171/103)
   Proceso kalba: prancūzų
   Šalys

      Ieškovė: Nicole Thoss (Dommeldange, Liuksemburgo Didžioji Hercogystė), atstovaujama advokato P. Goergen

      Atsakovė: Europos Audito Rūmai
   Ginčo dalykas bei aprašymas
   Prašymas panaikinti 2006 m. kovo 20 d. Audito rūmų sprendimą, kuriuo atsisakoma ieškovei skirti našlės pensiją mirus jos sutuoktiniui.
   Ieškovės reikalavimai

               —

               Panaikinti 2006 m. kovo 20 d. Audito rūmų sprendimą, kuriuo atsisakoma ieškovei skirti našlės pensiją mirus jos sutuoktiniui pagal Reglamento 2290/77 16 straipsnio 1 dalį ir vėlesnį 2006 m. rugsėjo 28 d. sprendimą.

               —

               Nurodyti Europos Audito Rūmams atgaline data nuo 2003 m. gruodžio 1 d. paskirti ieškovei našlės pensiją pagal Reglamento 2290/77 16 straipsnio 1 dalį.

               —

               Priteisti iš Europos Audito Rūmų bylinėjimosi išlaidas.


title: Byla C-456/15: 2015 m. rugpjūčio 28 d. Verwaltungsgericht Berlin (Vokietija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje BASF SE/Vokietijos Federacinė Respublika

text:
               23.11.2015

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 389/16

         2015 m. rugpjūčio 28 d.Verwaltungsgericht Berlin (Vokietija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje BASF SE/Vokietijos Federacinė Respublika

   (Byla C-456/15)
   (2015/C 389/18)
   Proceso kalba: vokiečių

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Verwaltungsgericht Berlin

      Šalys pagrindinėje byloje

      Pareiškėja: BASF SE

      Atsakovė: Vokietijos Federacinė Respublika

      Prejudiciniai klausimai

               1.

               Ar Sprendimas 2013/448/ES (1) yra niekinis ir prieštarauja Direktyvos 2003/87/EB tikslams tiek, kiek bendras įvairius sektorius apimantis pataisos koeficientas juo nustatytas taip, kad apskaičiuojant Direktyvos 2003/87/EB (Industrie-Cap) 10a straipsnio 5 dalyje nustatytą didžiausią metinį apyvartinių taršos leidimų skaičių neatsižvelgta į dujų atliekų, naudojamų gaminant elektros energiją, emisiją ir emisiją, susijusią su šilumos gamyba termofikacijos būdu?

               2.

               Ar Sprendimas 2013/448/ES yra niekinis ir prieštarauja Direktyvos 2003/87/EB tikslams tiek, kiek pusiausvyra juo sugriaunama dėl to, kad emisijos, susijusios su dujų atliekų deginimu ir termofikacijos būdu pagaminta šiluma, neįtraukiamos į 10a straipsnio 5 dalies antros įtraukos a ir b punktuose numatytą apskaičiavimo bazę, nors dėl tokių emisijų į Direktyvos 2003/87/EB 10a straipsnio 3 dalies taikymo sritį nepatenkantys įrenginiai įgyja teisę į nemokamus apyvartinius taršos leidimus pagal Direktyvos 2003/87/EB 10a straipsnio 1 dalį ir 10a straipsnio 4 dalį ir Sprendimą 2011/278/ES (2)?

               3.

               Ar Sprendimas 2013/448/ES yra niekinis ir prieštarauja Direktyvos 2003/87/EB tikslams tiek, kiek bendras įvairius sektorius apimantis pataisos koeficientas juo nustatytas taip, kad apskaičiuojant Direktyvos 2003/87/EB (Industrie-Cap) 10a straipsnio 5 dalyje nustatytą didžiausią metinį apyvartinių taršos leidimų skaičių neatsižvelgta į įrenginių, kuriems dujų emisijos leidimų sistemą buvo taikytina tik antruoju veiklos laikotarpiu, ir įrenginių, įtrauktų į šią sistemą pasirinktinai (opt-in), emisijas?

               4.

               Ar Sprendimas 2013/448/ES yra niekinis ir prieštarauja Direktyvos 2003/87/EB tikslams tiek, kiek bendras įvairius sektorius apimantis pataisos koeficientas juo nustatytas taip, kad apskaičiuojant Direktyvos 2003/87/EB (Industrie-Cap) 10a straipsnio 5 dalyje nustatytą didžiausią metinį apyvartinių taršos leidimų skaičių į iki 2011 m. birželio 30 d. uždarytų įrenginių emisijas atsižvelgta kaip į atskaitymus, o į įrenginių, kurie pradėjo veikti tik antruoju veiklos laikotarpiu, emisijas neatsižvelgta?

               5.

               Ar Sprendimas 2013/448/ES yra niekinis ir prieštarauja teisinės valstybės principui, susijusiam su SESV 298 straipsnyje ir Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijos 41 straipsnyje įtvirtintą teisę į gerą administravimą, tiek, kiek šiuo sprendimu nustatytas bendras įvairius sektorius apimantis pataisos koeficientas, dėl to, kad nepateiktas pataisos koeficiento apskaičiavimas?

      (1)  2013 m. rugsėjo 5 d. Komisijos sprendimas 2013/448/ES dėl nacionalinių įgyvendinimo priemonių, susijusių su nemokamų šiltnamio efektą sukeliančių dujų apyvartinių taršos leidimų suteikimu pereinamuoju laikotarpiu laikantis Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2003/87/EB 11 straipsnio 3 dalies (OL L 240, p. 27).

      (2)  2011 m. balandžio 27 d. Komisijos sprendimas 2011/278/ES, kuriuo nustatomos suderinto nemokamo apyvartinių taršos leidimų suteikimo pagal Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2003/87/EB 10a straipsnį pereinamojo laikotarpio Sąjungos taisyklės (OL L 130, p. 1).


title: Byla C-165/08 2008 m. balandžio 17 d. pareikštas ieškinys byloje Europos Bendrijų Komisija prieš Lenkijos Respubliką

text:
               19.7.2008

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 183/11

         2008 m. balandžio 17 d. pareikštas ieškinys byloje Europos Bendrijų Komisija prieš Lenkijos Respubliką

   (Byla C-165/08)
   (2008/C 183/20)
   Proceso kalba: lenkų
   Šalys

      Ieškovė: Europos Bendrijų Komisija, atstovaujama B. Doherty ir A. Szmytkowska

      Atsakovė: Lenkijos Respublika
   Ieškovės reikalavimai

               —

               Pripažinti, kad nustačiusi genetiškai modifikuotų veislių sėklų laisvos apyvartos draudimą ir drausdama įtraukti genetiškai modifikuotas veisles į nacionalinį veislių katalogą, Lenkijos Respublika neįvykdė įsipareigojimų, kylančių iš Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2001/18/EB (1) ir visų pirma iš jos 22 bei 23 straipsnių ir Tarybos direktyvos 2002/53/EB (2) ir visų pirma iš jos 4 straipsnio 4 dalies bei 16 straipsnio.

               —

               Priteisti iš Lenkijos Respublikos bylinėjimosi išlaidas.

         Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai
   Nacionalinė nuostata, kurioje numatyta, kad „genetiškai modifikuotų veislių sėklos negali būti paleidžiamos į laisvą apyvartą Lenkijos Respublikos teritorijoje“, prieštarauja Direktyvai 2001/18/EB, kurioje apibrėžiamos genetiškai modifikuotų organizmų paleidimo į laisvą apyvartą sąlygos. Šios direktyvos 22 straipsnis draudžia valstybėms narėms nustatyti papildomas sąlygas organizmų, kuriuos leidžiama pateikti į rinką Bendrijos lygmeniu, apyvartai, o 23 straipsnyje numatyti tik tokie apribojimai ir draudimai, kurie gali būti taikomi konkretiems genetiškai modifikuotiems organizmams ypatingomis sąlygomis. Nė viena direktyvos nuostata neleidžia valstybei narei savo teritorijoje bendrai ir be jokios priežasties uždrausti visos genetiškai modifikuotų organizmų kategorijos, šiuo atveju — sėklų, apyvartą. Aptariama nuostata taip pat prieštarauja Direktyvai 2002/53/EB ir visų pirma jos 16 straipsniui, nes joje nustatyti prekybos apribojimai bendrajame žemės ūkio augalų veislių kataloge nurodytų veislių sėkloms.
   Nacionalinė nuostata, kurioje numatyta, kad „gentiškai modifikuotos veislės neįtraukiamos į nacionalinį registrą“, prieštarauja Direktyvai 2002/53/EB. Šios direktyvos 4 straipsnio 4 dalis neleidžia valstybėms narėms bendrai uždrausti genetiškai modifikuotų veislių įtraukimą į nacionalinį registrą ir tik įpareigoja jas, įtraukiant tokias veisles į nacionalinį registrą, įsitikinti, kad kiekviena veislė buvo aprobuota pagal genetiškai modifikuotoms veislėms taikomus Bendrijos teisės aktus.

      (1)  OL L 106, 2001 4 17, p. 1–39.

      (2)  OL L 193, 2002 7 20, p. 1–11.


title: Byla T-681/14: 2014 m. rugsėjo 18 d. pareikštas ieškinys byloje El-Qaddafi/Taryba

text:
               1.12.2014

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 431/31

         2014 m. rugsėjo 18 d. pareikštas ieškinys byloje El-Qaddafi/Taryba

   (Byla T-681/14)
   (2014/C 431/54)
   Proceso kalba: anglų

      Šalys

      Ieškovė: Aisha Muammer Mohamed El-Qaddafi (Maskatas, Omanas), atstovaujama baristerio J. Jones

      Atsakovė: Europos Sąjungos Taryba

      Reikalavimai

   Ieškovė Bendrojo Teismo prašo:

               —

               pagal Procedūros reglamento 64 straipsnį imtis proceso organizavimo priemonių, pagal kurias reikalaujama, kad Taryba atskleistų visą informaciją, pagrindžiančią ieškovės įtraukimą į ginčijamų teisės aktų sąrašą,

               —

               panaikinti visiškai ar iš dalies Tarybos sprendimą 2011/137/BUSP dėl ribojamųjų priemonių atsižvelgiant į padėtį Libijoje su pakeitimais, padarytais 2014 m. birželio 23 d. Tarybos sprendimu 2014/380/BUSP, tiek, kiek jis susijęs su ieškove,

               —

               panaikinti visiškai ar iš dalies 2011 m. kovo 2 d. Tarybos reglamentą (ES) Nr. 204/2011, kuris įgyvendinamas 2014 m. birželio 23 d. Tarybos įgyvendinimo reglamentu (ES) Nr. 689/2014, kuriuo įgyvendinama Reglamento (ES) Nr. 204/2011 dėl ribojamųjų priemonių atsižvelgiant į padėtį Libijoje 16 straipsnio 2 dalis, tiek, kiek jis susijęs su ieškove,

               —

               nurodyti Tarybai padengti ieškovės bylinėjimosi išlaidas.

      Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

   Grįsdama ieškinį ieškovė remiasi penkiais pagrindais.

               1.

               Pirmajame ieškinio pagrinde teigiama, kad Bendrasis Teismas turi kompetenciją peržiūrėti Europos Sąjungos Tarybos ieškovei skirtų ribojamųjų priemonių, priimtų siekiant įgyvendinti Jungtinių Tautų Saugumo Tarybos nustatytą sankcijų režimą Libijos atžvilgiu, teisėtumą. Ieškovė tvirtina, kad ES priemonės, įgyvendinančios tarptautiniu lygiu priimtas ribojamąsias priemones, neturi imuniteto nuo jurisdikcijos vien dėl to, kad jomis įgyvendinamos Jungtinių Tautų Saugumo Tarybos pagal Jungtinių Tautų Chartijos VII skyrių priimtas rezoliucijas.

               2.

               Antrajame ieškinio pagrinde teigiama, kad Bendrasis Teismas turi kompetenciją visapusiškai ir iš esmės peržiūrėti ginčijamų ES priemonių, įgyvendinančių Jungtinių Tautų Saugumo Tarybos rezoliucijas, kuriomis ieškovei nustatomos ribojamosios priemonės, teisėtumą. Tai apima ir tai, ar motyvai, kuriais remiasi Taryba savo sprendime siekdama patvirtinti ieškovės įtraukimą į sąrašą, yra pagrįsti, pakankamai išsamūs ir konkretūs.

               3.

               Trečiajame ieškinio pagrinde teigiama, kad ginčijamomis ES priemonėmis pažeidžiama ieškovės teisės į gynybą ir jos teisė į veiksmingą teisminę gynybą. Ieškovė tvirtina, kad Taryba nepateikė motyvų ar konkrečių įrodymų, kurie galėtų pagrįsti jos tolesnį palikimą sąraše.

               4.

               Ketvirtajame ieškinio pagrinde teigiama, kad ginčijamomis ES priemonėmis pažeidžiamas proporcingumo principas ir ieškovės pagrindinės teisės, įskaitant jos teisę į nuosavybę ir teisę į privatų ir šeimos gyvenimą.

               5.

               Penktajame ieškinio pagrinde teigiama, kad ieškovės įtraukimas į sąrašą yra nepagrįstas, klaidingas, nepateisinamas ir nepakankamai išsamus, nes ieškovė nekelia jokios grėsmės tarptautinei taikai ir saugumui. Ieškovė teigia, kad jos tolesnis palikimas sąraše vien dėl jos šeiminio ryšio su nuversto Kadafio režimo mirusiu lyderiu prieštarauja ES teisei. Be to, ieškovė teigia, kad ji Libijoje nedalyvavo jokiuose įvykiuose, kurie keltų grėsmę tarptautinei taikai ir saugumui.


title: Byla C-225/16: 2017 m. liepos 26 d. Teisingumo Teismo (antroji kolegija) sprendimas (Hoge Raad der Nederlanden (Nyderlandai) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) baudžiamojoje byloje prieš Mossa Ouhrami (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą — Laisvės, saugumo ir teisingumo erdvė — Neteisėtai esančių trečiųjų šalių piliečių grąžinimas — Direktyva 2008/115/EB — 11 straipsnio 2 dalis — Sprendimas dėl draudimo atvykti, priimtas prieš įsigaliojant direktyvai ir ilgesniam laikotarpiui, negu numatyta šioje direktyvoje — Draudimo atvykti laikotarpio pradžia)

text:
               18.9.2017

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 309/12

         2017 m. liepos 26 d. Teisingumo Teismo (antroji kolegija) sprendimas (Hoge Raad der Nederlanden (Nyderlandai) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) baudžiamojoje byloje prieš Mossa Ouhrami
   (Byla C-225/16) (1)

   ((Prašymas priimti prejudicinį sprendimą - Laisvės, saugumo ir teisingumo erdvė - Neteisėtai esančių trečiųjų šalių piliečių grąžinimas - Direktyva 2008/115/EB - 11 straipsnio 2 dalis - Sprendimas dėl draudimo atvykti, priimtas prieš įsigaliojant direktyvai ir ilgesniam laikotarpiui, negu numatyta šioje direktyvoje - Draudimo atvykti laikotarpio pradžia))
   (2017/C 309/15)
   Proceso kalba: nyderlandų

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Hoge Raad der Nederlanden

      Šalis pagrindinėje baudžiamojoje byloje

   Mossa Ouhrami

      Rezoliucinė dalis

   2008 m. gruodžio 16 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2008/115/EB dėl bendrų nelegaliai esančių trečiųjų šalių piliečių grąžinimo standartų ir tvarkos valstybėse narėse 11 straipsnio 2 dalis turi būti aiškinama taip, kad šioje nuostatoje numatytas draudimo atvykti laikotarpis, kuris iš principo neviršija penkerių metų, turi būti skaičiuojamas nuo datos, kai suinteresuotasis asmuo faktiškai išvyko iš valstybių narių teritorijos.

      (1)  OL C 232, 2016 6 27.


title: Byla C-577/13: 2013 m. lapkričio 14 d. High Court of Justice (Chancery Division) (Jungtinė Karalystė) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Actavis Group PTC EHF, Actavis UK Ltd prieš Boehringer Ingelheim Pharma GmbH & Co. KG

text:
               1.2.2014

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 31/2

         2013 m. lapkričio 14 d. High Court of Justice (Chancery Division) (Jungtinė Karalystė) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Actavis Group PTC EHF, Actavis UK Ltd prieš Boehringer Ingelheim Pharma GmbH & Co. KG
   (Byla C-577/13)
   2014/C 31/03
   Proceso kalba: anglų

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

   High Court of Justice (Chancery Division), Patents Court

      Šalys pagrindinėje byloje

      Ieškovės: Actavis Group PTC EHF, Actavis UK Ltd

      Atsakovė: Boehringer Ingelheim Pharma GmbH & Co. KG

      Prejudiciniai klausimai

               1.

                           a)

                           Jeigu išduotame patente nėra apibrėžties punkto, kuriame aiškiai nurodomas dviejų veikliųjų sudedamųjų dalių derinys, tačiau patentą būtų galima pakeisti jame nurodant tokį apibrėžties punktą, ar būtų galima šiuo patentu, nepaisant to, toks pakeitimas padarytas ar ne, remtis kaip produkto, kurį sudaro šios sudedamosios dalys, „galiojančiu pagrindiniu patentu“ pagal Reglamento Nr. 469/2009/EB (1) (toliau — reglamentas) 3 straipsnio a punktą?

                           b)

                           Ar galima patentu, kuris, jį išdavus, buvo pakeistas, ir kuris buvo išduotas i) prieš ir (arba) ii) po papildomos apsaugos liudijimo (toliau — PAL) išdavimo, remtis kaip „galiojančiu pagrindiniu patentu“ siekiant įgyvendinti reglamento 3 straipsnio a punkte nustatytą sąlygą?

                           c)

                           Kai pareiškėjas išduoti PAL dėl produkto, kurį sudaro A ir B veikliosios sudedamosios dalys, prašo

                                       i)

                                       po PAL paraiškos padavimo dienos, tačiau prieš išduodant PAL, o galiojantis pagrindinis patentas, t. y. Europos patentas (Jungtinė Karalystė) (toliau — patentas), yra pakeičiamas į jį įtraukiant apibrėžties punktą, kuriame aiškiai nurodomos A ir B veikliosios sudedamosios dalys;
                                       ir

                                       ii)

                                       kai pagal nacionalinę teisę pakeitimas laikomas įsigaliojusiu nuo patento išdavimo dienos;

                                 ar šiuo atveju PAL pareiškėjas, siekdamas įgyvendinti 3 straipsnio a punkte nustatytą sąlygą, turi teisę remtis pakeistu patentu?

               2.

               Siekiant nustatyti, ar PAL paraiškos dėl produkto, kurį sudaro A ir B veikliųjų sudedamųjų dalių derinys, padavimo dieną tenkinamos 3 straipsnyje nustatytos sąlygos, kai i) į galiojantį pagrindinį patentą įtrauktas apibrėžties punktas dėl produkte esančios A veikliosios sudedamosios dalies ir papildomas apibrėžties punktas dėl produkte esančio A ir B veikliųjų sudedamųjų dalių derinio, ir ii) dėl produkto, kuriame yra A veiklioji sudedamoji dalis (toliau — X produktas), jau išduotas PAL, būtina išnagrinėti, ar A ir B veikliųjų sudedamųjų dalių derinys, atsižvelgiant tik į A veikliosios sudedamosios dalies naudojimą, yra atskiras ir savarankiškas išradimas?

               3.

               Kai galiojančiu pagrindiniu patentu pagal 3 straipsnio a punktą apsaugomas:

                           a)

                           produktas, kurį sudaro A veiklioji sudedamoji dalis (toliau –X produktas); taip pat

                           b)

                           produktas, kurį sudaro A ir B veikliųjų sudedamųjų dalių derinys (toliau — Y produktas);
                           ir kai:

                           c)

                           išduotas leidimas pateikti į rinką X produktą kaip medicinos produktą;

                           d)

                           X produktui išduotas PAL; taip pat

                           e)

                           vėliau išduotas atskiras leidimas pateikti į rinką Y produktą kaip medicinos produktą.

                     Ar reglamente, visų pirma jo 3 straipsnio c ir d punktuose ir (arba) reglamento 13 straipsnio 1 dalyje, draudžiama patento savininkui išduoti Y produkto PAL? Kita vertus, jeigu Y produktui išduotas PAL, jo galiojimo laikas turėtų būti nustatomas atsižvelgiant į leidimą pateikti į rinką X produktą ar leidimą pateikti į rinką Y produktą?

               4.

               Jei į 1 klausimo a punktą būtų atsakyta neigiamai, į 1 klausimo b punkto i papunktį teigiamai, o į 1 klausimo b punkto ii papunktį neigiamai, tuomet, kai:

                           i)

                           pagal reglamento 7 straipsnio 1 dalį PAL paraiška dėl produkto paduodama per šešis mėnesius nuo dienos, kai galiojantis leidimas pateikti produktą į rinką kaip medicinos produktą buvo išduotas pagal Direktyvą 2001/83/EB (2) arba Direktyvą 2001/82/EB (3);

                           ii)

                           padavus PAL paraišką kompetentinga pramoninės nuosavybės tarnyba pareiškia potencialų prieštaravimą pagal reglamento 3 straipsnio a punktą išduotam PAL;

                           iii)

                           atsižvelgdamas į ii papunktyje nurodytą kompetentingos pramoninės nuosavybės tarnybos pareikštą potencialų prieštaravimą ir siekdamas ištaisyti trūkumus, PAL pareiškėjas pateikia prašymą pakeisti galiojantį pagrindinį patentą, kuriuo remiasi, ir šis prašymas patenkinamas;

                           iv)

                           pakeistas galiojantis pagrindinis patentas atitinka 3 straipsnio a punkto sąlygas;

                     ar PAL reglamente draudžiama kompetentingai pramoninės nuosavybės tarnybai taikyti nacionalines procedūrines nuostatas siekiant sudaryti sąlygas a) sustabdyti PAL paraiškos nagrinėjimą, kad PAL pareiškėjas galėtų pateikti prašymą pakeisti pagrindinį patentą, ir b) vėliau, pritarus pakeitimui, atnaujinti minėtos paraiškos nagrinėjimo procedūrą, kai paraiškos nagrinėjimas atnaujinamas:

                           —

                           praėjus šešiems mėnesiams nuo galiojančio leidimo pateikti į rinką tą produktą kaip medicinos produktą išdavimo dienos, tačiau

                           —

                           ne vėliau kaip per šešis mėnesius nuo prašymo pakeisti galiojantį pagrindinį patentą patenkinimo dienos?

      (1)  2009 m. gegužės 6 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (EB) Nr. 469/2009 dėl medicinos produktų papildomos apsaugos liudijimo (kodifikuota redakcija) (OL L 152, p. 1).

      (2)  2001 m. lapkričio 6 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2001/83/EB dėl Bendrijos kodekso, reglamentuojančio žmonėms skirtus vaistus (OL L 311, p. 67; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 13 sk., 27 t., p. 69).

      (3)  2001 m. lapkričio 6 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2001/82/EB dėl Bendrijos kodekso, reglamentuojančio veterinarinius vaistus (OL L 311, p. 1; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 13 sk., 27 t., p. 3).


title: Byla C-447/13 P: 2013 m. rugpjūčio 6 d. Riccardo Nencini pateiktas apeliacinis skundas dėl 2013 m. birželio 4 d. Bendrojo Teismo (trečioji kolegija) priimto sprendimo byloje T-431/10 Nencini prieš Parlamentą

text:
               19.10.2013

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 304/7

         2013 m. rugpjūčio 6 d. Riccardo Nencini pateiktas apeliacinis skundas dėl 2013 m. birželio 4 d. Bendrojo Teismo (trečioji kolegija) priimto sprendimo byloje T-431/10 Nencini prieš Parlamentą

   (Byla C-447/13 P)
   2013/C 304/13
   Proceso kalba: italų

      Šalys

      Apeliantas: Riccardo Nencini, atstovaujamas advokato M. Chiti

      Kita proceso šalis: Europos Parlamentas

      Apelianto reikalavimai

               —

               Panaikinti, prieš tai pripažinus, jei būtina, 2002 m. gruodžio 23 d. Komisijos reglamento (EB, Euratomas) Nr. 2342/2002 (1) 85b straipsnį ir 2002 m. birželio 25 d. Tarybos reglamento (EB, Euratomas) Nr. 1605/2002 (2) 73a straipsnį negaliojančiais ir (ar) neteisėtais, 2013 m. birželio 4 d. Europos Sąjungos Bendrojo Teismo sprendimą sujungtose bylose T-431/10 ir T-560/10 Nencini prieš Europos Parlamentą ir priimti naują sprendimą pritarti Europos Sąjungos Bendrajame Teisme pareikštame ieškinyje nurodytiems pagrindams, pripažįstant, kad pirmojoje instancijoje ginčijami aktai yra neteisėti.

               —

               Papildomai, jei būtų patvirtinta, jog R. Nencini turi grąžinti išmokėtas sumas, o tai yra ginčijama, — panaikinus skundžiamą sprendimą ir priėmus naują sprendimą — tinkamai perskaičiuoti aptariamas sumas arba persiųsti dokumentus Europos Parlamento Generaliniam sekretoriatui, kad iš naujo tinkamai perskaičiuotų ginčytiną sumą.

               —

               Panaikinti sprendimo dalį, susijusią su bylinėjimosi išlaidomis ir nurodyti, kad Parlamentui būtų priteistos bylinėjimosi išlaidos bylose T-431/10 bei T-560/10 arba bent kompensuotos pastarojoje byloje patirtos išlaidos.

               —

               Bet kuriuo atveju priteisti iš Europos Parlamento šioje instancijoje patirtas bylinėjimosi išlaidas.

      Apeliacinio skundo pagrindai ir pagrindiniai argumentai

   Pirma, apeliantas nurodo, kad buvo pažeisti senaties tvarka, teisinio saugumo, veiksmingumo ir pagrįstumo principai. Bendrasis Teismas atmetė apelianto ieškinius, nusprendęs, kad senaties terminas pradedamas skaičiuoti nuo pranešimo apie sprendimą grąžinti ir skolą, nors praėjo vienuolika metų, kai R. Nencini nebėra Parlamento narys.
   Antra, apeliantas nurodo teisės klaidą, susijusią su rungimosi ir veiksmingos gynybos principų pažeidimu, nes įrodymai, kuriais pagrįstas sprendimas, iš dalies skyrėsi nuo ginčytų.
   Trečia, nurodyta, kad buvo klaidingai taikytos nuostatos dėl Parlamento deputatų išlaidų ir išmokų („DII tvarka“) tiek, kiek tai susiję su ginčytomis kelionės išlaidų kompensavimo sumomis, ir tiek, kiek tai susiję su ginčytomis išmokų sekretorių paslaugų išlaidoms kompensuoti sumomis. Konkrečiai kalbant, tvirtinama, kad pirma, sąvoka „nuolatinė gyvenamoji vieta“ buvo aiškinta neteisingai, ji negali būti tapatinama su formalia „gyvenamąja vieta“; antra, atsižvelgiant į įvarius aspektus nebuvo piktnaudžiavimo, be to, prieštaringa visų asmenų, gavusių išmokas sekretorių paslaugų išlaidoms kompensuoti,, pavardžių nenurodymą laikyti tik „formaliu pažeidimu“, tačiau vertinti jį kaip pažeidimą, kurio negalima ištaisyti dėl tuo metu galiojusių painių taisyklių.
   Ketvirta, apeliacinis skundas grindžiamas proporcingumo principo pažeidimu, nustatant grąžintiną sumą. Absurdiška priteisti sumokėti visą gautą sumą.
   Galiausiai, apeliantas tvirtina, kad buvo padaryta klaida nustatant R. Nencini mokėtinas bylinėjimosi išlaidas. Pirmo sprendimo, kuris vėliau buvo panaikintas, apskundimo išlaidos atsirado dėl kitos šalies netinkamų veiksmų, kuri pati tai pripažino ir pakeitė tą sprendimą — po pranešimo apie pirmąjį ieškinį — kitu sprendimu italų kalba.

      (1)  2002 m. gruodžio 23 d. Komisijos reglamentas (EB, Euratomas) Nr. 2342/2002, nustatantis išsamias Tarybos reglamento (EB, Euratomas) Nr. 1605/2002 dėl Europos Bendrijų bendrajam biudžetui taikomo finansinio reglamento įgyvendinimo taisykles (OL L 357, p. 1; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 1 sk., 4 t., p. 145).

      (2)  2002 m. birželio 25 d. Tarybos reglamentas (EB, Euratomas) Nr. 1605/2002 dėl Europos Bendrijų bendrajam biudžetui taikomo finansinio reglamento (OL L 248, p. 1; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 1 sk., 4 t., p. 74).


title: Bylos C-454/02 išbraukimas iš registro

text:
               11.9.2004

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 228/35

         Bylos C-454/02 (1) išbraukimas iš registro
   (2004/C 228/75)
   Europos Bendrijų Teisingumo Teismo pirmininkas 2004 m. birželio 8 d. nutartimi nurodė išbraukti iš registro bylą C-454/02 (Bundessozialgericht prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Karin Bautz prieš AOK Baden-Württemberg.

      (1)  OL C 70, 2003 3 22.


title: Byla C-631/11: 2011 m. gruodžio 8 d. Regione autonoma della Sardegna pateiktas apeliacinis skundas dėl 2011 m. rugsėjo 20 d. Bendrojo Teismo (ketvirtoji kolegija) priimto sprendimo sujungtose bylose T-394/08, T-408/08, T-453/08 ir T-454/08 Regione autonoma della Sadegna ir kt. prieš Komisiją

text:
               21.4.2012

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 118/8

         2011 m. gruodžio 8 d.Regione autonoma della Sardegna pateiktas apeliacinis skundas dėl 2011 m. rugsėjo 20 d. Bendrojo Teismo (ketvirtoji kolegija) priimto sprendimo sujungtose bylose T-394/08, T-408/08, T-453/08 ir T-454/08 Regione autonoma della Sadegna ir kt. prieš Komisiją

   (Byla C-631/11)
   2012/C 118/13
   Proceso kalba: italų

      Šalys

      Apeliantas: Regione autonoma della Sardegna, atstovaujama advokato A. Fantozzi

      Kitos proceso šalys: Europos Komisija, Selene di Alessandra Cannas Sas ir kt.

      Apelianto reikalavimai

               —

               Panaikinti ir (arba) pakeisti 2011 m. rugsėjo 20 d. Bendrojo Teismo sprendimą sujungtose bylose T-394/08, T-408/08, T-453/08 ir T-454/08;

               —

               panaikinti 2008 m. liepos 3 d. Komisijos sprendimą (Valstybės pagalba C 1/2004 Italija — SG Greffe (2008) D204339), dėl pagalbos schemos „1998 m. regionų įstatymas Nr. 9 — neteisėtas pagalbos N 272/98 taikymas“.

      Apeliacinio skundo pagrindai ir pagrindiniai argumentai

   Apeliantas savo skundą grindžia dviem pagrindais.
   Pirmasis pagrindas susijęs su SESV 107 straipsnio 3 dalies pažeidimu. Visų pirmą apeliantas pabrėžia, kad buvo pažeistas ir netinkamai taikyti pagalbos reikalingumo ir pagalbos skatinamojo pobūdžio principai, nes vertinimas buvo atliktas pernelyg formaliai, pažeidžiant turinio viršenybės formos atžvilgiu principą ir neatsižvelgiant į nagrinėjamai bylos ypatybes, susijusias su normos taikymo laiko atžvilgiu aspektus.
   Antrasis pagrindas susijęs su teisinio saugumo ir teisėtų lūkesčių apsaugos principų bei Reglamento (EB) Nr. 659/1999 (1) 14 straipsnio pažeidimu. Kaltinimuose remiamasi bylos ypatybėmis, susijusiomis su teisės taikymu laiko atžvilgiu, į kurias skundžiamame sprendime neatsižvelgiama. Bendrasis Teismas nesilaikė teisės praktikai šioje srityje keliamų reikalavimų, iš ūkio subjekto reikalaudamas tokio rūpestingumo lygio, kokio neįmanoma tinkamai pasiekti, nes sąlyga, kad pagalbos paraiška turi būti pateikta prieš pradedant vykdyti darbus, yra Bendrijos kriterijus, kuris buvo įtvirtintas tuo metu, kai įvyko bylos aplinkybės, ir apie kurį negalėjo būti žinoma tuo momentu, kai atitinkama įmonė išreiškė norą pasinaudoti pagalba.

      (1)  OL L 83, p. 1.


title: Byla F-57/12 R: 2013 m. spalio 7 d. Tarnautojų teismo (pirmoji kolegija) nutartis byloje Marcuccio prieš Komisiją (Viešoji tarnyba — Pareigūnai — Invalidumo pašalpa — Išskaičiavimas iš institucijai mokėtinos sumos — Iš dalies akivaizdžiai nepriimtinas ir iš dalies akivaizdžiai neturintis jokio teisinio pagrindo ieškinys)

text:
               11.1.2014

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 9/29

         2013 m. spalio 7 d. Tarnautojų teismo (pirmoji kolegija) nutartis byloje Marcuccio prieš Komisiją

   (Byla F-57/12 R) (1)

   (Viešoji tarnyba - Pareigūnai - Invalidumo pašalpa - Išskaičiavimas iš institucijai mokėtinos sumos - Iš dalies akivaizdžiai nepriimtinas ir iš dalies akivaizdžiai neturintis jokio teisinio pagrindo ieškinys)
   2014/C 9/48
   Proceso kalba: italų

      Šalys

      Ieškovas: Luigi Marcuccio (Trikazė, Italija), atstovaujamas advokato G. Cipressa

      Atsakovė: Europos Komisija, atstovaujama C. Berardis-Kayser ir G. Gattinara, padedamų advokato A. Dal Ferro

      Dalykas

   Prašymas panaikinti implicitinius Komisijos sprendimus sumažinti ieškovui priklausančios invalidumo pašalpos už 2011 m. birželio–rugsėjo mėnesius sumą ir 15 % metinių palūkanų bei 500 EUR sumos sumokėjimas

      Rezoliucinė dalis

               1.

               Atmesti ieškinį iš dalies kaip akivaizdžiai nepriimtiną ir iš dalies kaip akivaizdžiai neturintį jokio teisinio pagrindo.

               2.

               L. Marcuccio padengia savo bylinėjimosi išlaidas ir Europos Komisijos bylinėjimosi išlaidas, įskaitant tas, kurios susijusios su procedūra dėl laikinųjų apsaugos priemonių taikymo bylose F-57/12 R ir T-464/12 P(R).

               3.

               Įpareigoti L. Marcuccio sumokėti Tarnautojų teismui 2 000 EUR sumą.

      (1)  OL C 227, 2012 7 28, p. 37.


title: Byla C-646/11 P: 2011 m. gruodžio 16 d. 3F, anksčiau — Specialarbejderforbundet i Danmark (SID), pateiktas apeliacinis skundas dėl 2011 m. rugsėjo 27 d. Bendrojo Teismo (antroji išplėstinės sudėties kolegija) priimto sprendimo byloje T-30/03 RENV 3F, anksčiau — Specialarbejderforbundet i Danmark (SID) prieš Europos Komisiją

text:
               3.3.2012

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 65/6

         2011 m. gruodžio 16 d. 3F, anksčiau — Specialarbejderforbundet i Danmark (SID), pateiktas apeliacinis skundas dėl 2011 m. rugsėjo 27 d. Bendrojo Teismo (antroji išplėstinės sudėties kolegija) priimto sprendimo byloje T-30/03 RENV 3F, anksčiau — Specialarbejderforbundet i Danmark (SID) prieš Europos Komisiją

   (Byla C-646/11 P)
   2012/C 65/11
   Proceso kalba: anglų

      Šalys

      Apeliantė: 3F, anksčiau — Specialarbejderforbundet i Danmark (SID), atstovaujama advokato P. Torbøl, V. Edwards

      Kitos proceso šalys: Europos Komisija, Danijos Karalystė

      Apeliantės reikalavimai

   Apeliantė Teisingumo Teismo prašo:

               —

               Visiškai panaikinti Bendrojo Teismo sprendimą.

               —

               Byloje priimti galutinį sprendimą.

               —

               Priteisti iš Europos Komisijos bylinėjimosi išlaidas.

      Apeliacinio skundo pagrindai ir pagrindiniai argumentai

   Apeliantė teigia, kad ginčijamas sprendimas turėtų būti panaikintas dėl šių priežasčių:

               —

               Bendrasis Teismas padarė teisės klaidą aiškindamas ir taikydamas teismo praktiką, susijusią su preliminarios tyrimo procedūros pagal SESV 108 straipsnio 3 dalį trukmės vertinimu.

               —

               Bendrasis Teismas padarė teisės klaidą aiškindamas ir taikydamas teismo praktiką dėl „didelių sunkumų“ reikšmės ir nustatymo, ar tokių sunkumų yra.

               —

               Bendrasis Teismas padarė teisės klaidą, nes neatsakė į apeliantės nurodytą pagrindą, susijusį su gero administravimo principo pažeidimu; be to, Bendrasis Teismas padarė teisės klaidą neteisingai aiškindamas ir taikydamas su gero administravimo principu susijusią teismo praktiką.


title: Byla F-53/14: 2014 m. birželio 12 d. pareikštas ieškinys byloje ZZ/Komisija

text:
               24.11.2014

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 421/58

         2014 m. birželio 12 d. pareikštas ieškinys byloje ZZ/Komisija

   (Byla F-53/14)
   2014/C 421/84
   Proceso kalba: anglų

      Šalys

      Ieškovė: ZZ, atstovaujama advokato V. Simeons

      Atsakovė: Europos Komisija

      Ginčo dalykas bei aprašymas

   Sprendimų atšaukti tiek išlaikomo vaiko išmoką, kuri ieškovei buvo mokama už jos motiną, tiek Europos institucijų bendrojo sveikatos draudimo sistemos (BSDS) išmokas panaikinimas ir sprendimų išieškoti ieškovei sumokėtas sumas panaikinimas.

      Ieškovės reikalavimai

               —

               Panaikinti tris 2013 m. rugpjūčio 20 d. PMO.1 sprendimus, kuriais atšaukti sprendimai, kuriais iš pradžių buvo suteikta išmoka už ieškovės motinos išlaikymą laikotarpiu nuo 2010 m. kovo 1 d. iki 2013 m. vasario 28 d. (2010 m. gegužės 11 d., 2011 m. gegužės 5 d. ir 2012 m. sausio 16 d. sprendimai).

               —

               Panaikinti 2013 m. rugsėjo 25 d. PMO.3 sprendimą, kuriuo atšauktos BSDS draudiminės išmokos už jos motiną ir kuriuo ji informuota apie atlygintų medicininių išlaidų išieškojimą.

               —

               Panaikinti 2013 m. spalio 23 d. PMO.l sprendimą dėl permokėtų sumų išieškojimo pagal Pareigūnų tarnybos nuostatų 85 straipsnį.

               —

               Prireikus panaikinti 2014 m. kovo 12 d. sprendimą atmesti skundą.

               —

               Priteisti iš atsakovės bylinėjimosi išlaidas.


title: Byla C-78/12: 2013 m. liepos 18 d. Teisingumo Teismo (antroji kolegija) sprendimas byloje ( Administrativen sad Sofia-grad (Bulgarija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) „Evita K“ EOOD prieš Direktor na Direktsia „Obzhalvane i upravlenie na izpalnenieto“ — Sofia pri Tsentralno upravlenie na Natsionalnata agentsia za prihodite (Direktyva 2006/112/EB — Bendra pridėtinės vertės mokesčio sistema — Prekių tiekimas — Sąvoka — Teisė į atskaitą — Atsisakymas — Faktinis apmokestinamojo sandorio įvykdymas — Reglamentas (EB) Nr. 1760/2000 — Galvijų identifikavimo bei registravimo sistema — Įsagai gyvuliui į ausis)

text:
               7.9.2013

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 260/11

         2013 m. liepos 18 d. Teisingumo Teismo (antroji kolegija) sprendimas byloje (Administrativen sad Sofia-grad (Bulgarija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) „Evita K“ EOOD prieš Direktor na Direktsia „Obzhalvane i upravlenie na izpalnenieto“ — Sofia pri Tsentralno upravlenie na Natsionalnata agentsia za prihodite

   (Byla C-78/12) (1)

   (Direktyva 2006/112/EB - Bendra pridėtinės vertės mokesčio sistema - Prekių tiekimas - Sąvoka - Teisė į atskaitą - Atsisakymas - Faktinis apmokestinamojo sandorio įvykdymas - Reglamentas (EB) Nr. 1760/2000 - Galvijų identifikavimo bei registravimo sistema - Įsagai gyvuliui į ausis)
   2013/C 260/19
   Proceso kalba: bulgarų

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Administrativen sad Sofia-grad

      Šalys pagrindinėje byloje

      Pareiškėja: „Evita K“ EOOD

      Atsakovas: Direktor na Direktsia „Obzhalvane i upravlenie na izpalnenieto“ — Sofia pri Tsentralno upravlenie na Natsionalnata agentsia za prihodite

      Dalykas

   Prašymas priimti prejudicinį sprendimą — Administrativen sad Sofia-grad — 2006 m. lapkričio 28 d. Tarybos direktyvos 2006/112/EB dėl pridėtinės vertės mokesčio bendros sistemos (OL L 347, p. 1) 14 straipsnio 1 dalies, 178 straipsnio a punkto, 185 straipsnio 1 dalies, 226 straipsnio 6 punkto ir 242 straipsnio išaiškinimas — Teisė į PVM, sumokėto perkant gyvūnus, atskaitą — Įrodymas, kad prekių tiekimas įvykdytas — Pareiga sąskaitose faktūrose nurodyti gyvulių, kurie turi būti identifikuojami pagal Sąjungos veterinarijos teisės aktus, įsagus į ausis arba tokios pareigos nebuvimas — Pareiga įrodyti tiekėjo nuosavybės teisę arba tokios pareigos nebuvimas.

      Rezoliucinė dalis

               1.

               2006 m. lapkričio 28 d. Tarybos direktyvą 2006/112/EB dėl pridėtinės vertės mokesčio bendros sistemos reikia aiškinti taip, kad naudojantis teise į pridėtinės vertės mokesčio atskaitą „prekių tiekimo“ sąvoka, kaip ji suprantama pagal šią direktyvą, ir tokio tiekimo faktinio įvykdymo įrodymas nėra susiję su nuosavybės teisės į atitinkamas prekes įgijimo forma. Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas pagal nacionalinės teisės įrodymo taisykles turi bendrai įvertinti visus įrodymus ir faktines aplinkybes byloje, siekdamas nustatyti, ar pagrindinėje byloje nagrinėjami prekių tiekimai buvo faktiškai įvykdyti, ir prireikus — ar gali būti pasinaudota teise į atskaitą remiantis šiais prekių tiekimais.

               2.

               Direktyvos 2006/112 242 straipsnį reikia aiškinti taip, kad pagal jį apmokestinamieji asmenys, kurie nėra ūkininkai, neprivalo apskaitoje nurodyti prekių tiekimų dalyko, kai kalbama apie gyvulius, ir įrodyti, kad jie patikrinti pagal tarptautinį apskaitos standartą 41 „Žemės ūkis“.

               3.

               Direktyvos 2006/112 226 straipsnio 6 punktą reikia aiškinti taip, kad pagal jį apmokestinamasis asmuo, tiekiantis gyvulius, kuriems taikoma 2000 m. liepos 17 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamente (EB) Nr. 1760/2000, nustatančiame galvijų identifikavimo bei registravimo sistemą, reglamentuojančiame jautienos bei jos produktų ženklinimą ir panaikinančiame Tarybos reglamentą (EB) Nr. 820/97, iš dalies pakeistame 2006 m. lapkričio 20 d. Tarybos reglamentu (EB) Nr. 1791/2006, įtvirtinta identifikavimo ir registravimo sistema, neprivalo su tiekimais susijusiose sąskaitose faktūrose nurodyti šių gyvulių įsagų į ausis.

               4.

               Direktyvos 2006/112 185 straipsnio 1 dalį reikia aiškinti taip, kad ja leidžiama patikslinti pridėtinės vertės mokesčio atskaitą tik kai atitinkamas apmokestinamasis asmuo anksčiau pasinaudojo teise į pridėtinės vertės mokesčio atskaitą remdamasis šios direktyvos 168 straipsnio a punkte numatytomis sąlygomis.

      (1)  OL C 133, 2012 5 5.


title: Byla T-222/13: 2014 m. rugsėjo 26 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje B&S Europe/Komisija (Viešasis paslaugų pirkimas — Konkurso procedūra — Trumpalaikis paslaugų teikimas išimtinai trečiosioms šalims, gaunančioms Sąjungos pagalbą — Kandidatūros atmetimas — Atrankos kriterijai — Sutartys, suskirstytos į dalis — Referencinis projektas — Pareiga motyvuoti — Gero administravimo principas — Teisėti lūkesčiai — Nešališkumo principas — Rungimosi principas)

text:
               10.11.2014

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 395/43

      2014 m. rugsėjo 26 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje B&S Europe/Komisija

      (Byla T-222/13) (1)

      ((Viešasis paslaugų pirkimas - Konkurso procedūra - Trumpalaikis paslaugų teikimas išimtinai trečiosioms šalims, gaunančioms Sąjungos pagalbą - Kandidatūros atmetimas - Atrankos kriterijai - Sutartys, suskirstytos į dalis - Referencinis projektas - Pareiga motyvuoti - Gero administravimo principas - Teisėti lūkesčiai - Nešališkumo principas - Rungimosi principas))
      (2014/C 395/53)
      Proceso kalba: prancūzų

         Šalys

         Ieškovė: Business and Strategies in Europe (B&S Europe) SA (Briuselis, Belgija), atstovaujama advokatų L. Bihain ir S. Pâques

         Atsakovė: Europos Komisija, atstovaujama iš pradžių A. Bordes ir R. Tricot, vėliau – R. Tricot, padedamų advokatų A. M. Vandromme ir J. Stuyck

         Dalykas

      Prašymas panaikinti 2013 m. vasario 15 d. ir balandžio 2 d. Komisijos sprendimus neįrašyti ieškovės į kandidatų, pakviestų dalyvauti riboto konkurso procedūroje dėl daugiašalės pagrindų sutarties, susijusios su trumpalaikiu paslaugų teikimu išimtinai trečiosioms šalims, gaunančioms Europos Sąjungos pagalbą, sudarymo (7 dalis), sąrašą (OL 2012/S 105-174077).

         Rezoliucinė dalis

                  1.

                  Atmesti ieškinį.

                  2.

                  Business and Strategies in Europe (B&S Europe) SA padengia bylinėjimosi išlaidas.

         (1)  OL C 164, 2013 6 8.


title: Byla F-18/12: 2012 m. vasario 9 d. pareikštas ieškinys byloje ZZ ir ZZ prieš Komisiją

text:
               12.5.2012

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 138/34

         2012 m. vasario 9 d. pareikštas ieškinys byloje ZZ ir ZZ prieš Komisiją

   (Byla F-18/12)
   2012/C 138/78
   Proceso kalba: prancūzų

      Šalys

      Ieškovės: ZZ ir ZZ, atstovaujamos advokatų D. Abreu Caldas, A. Coolen, J.-N. Louis, É. Marchal ir S. Orlandi

      Atsakovė: Europos Komisija

      Ginčo dalykas bei aprašymas

   Sprendimų perkelti pensines teises, įgytas prieš įsidarbinant Komisijoje, remiantis Individualių išmokų administravimo ir mokėjimo biuro (PMO) perskaičiuotu pasiūlymu, panaikinimas.

      Ieškovių reikalavimai

               —

               Panaikinti sprendimus panaikinti ir pakeisti ieškovių pensinių teisių perkėlimo pasiūlymus, priimtus remiantis jų prašymu pagal Pareigūnų tarnybos nuostatų VIII priedo 11 straipsnio 2 dalį, kuriuose išdėstytas naujas pasiūlymas, apskaičiuotas pagal 2011 m. kovo 3 d. priimtas Bendrąsias įgyvendinimo taisykles.

               —

               Priteisti iš Komisijos bylinėjimosi išlaidas.


title: Byla F-24/09: 2012 m. vasario 13 d. Tarnautojų teismo nutartis byloje Wagner-Leclercq prieš Tarybą

text:
               12.5.2012

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 138/39

         2012 m. vasario 13 d. Tarnautojų teismo nutartis byloje Wagner-Leclercq prieš Tarybą

   (Byla F-24/09) (1)

   2012/C 138/93
   Proceso kalba: prancūzų
   Antrosios kolegijos pirmininkas nutartimi nurodė išbraukti bylą iš registro.

      (1)  OL C 113, 2009 5 16, p. 47.


title: Byla T-386/10: 2010 m. rugsėjo 8 d. pareikštas ieškinys byloje Dornbracht prieš Komisiją

text:
               6.11.2010

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 301/44

         2010 m. rugsėjo 8 d. pareikštas ieškinys byloje Dornbracht prieš Komisiją

   (Byla T-386/10)
   ()
   2010/C 301/71
   Proceso kalba: vokiečių

      Šalys

      Ieškovė: Aloys F. Dornbracht GmbH & Co. KG (Izerlonas, Vokietija), atstovaujama advokatų H. Janssen, T. Kapp ir M. Franz

      Atsakovė: Europos Komisija

      Ieškovės reikalavimai

               —

               Panaikinti ginčijamą sprendimą tiek, kiek jis skirtas ieškovei.

               —

               Nepatenkinus pirmojo reikalavimo, atitinkamai sumažinti ieškovei ginčijamu sprendimu paskirtą baudą.

               —

               Priteisti iš atsakovės bylinėjimosi išlaidas.

      Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

   Ieškovė ginčija 2010 m. birželio 23 d. Komisijos sprendimą C(2010) 4185 galutinis byloje COMP/39092 — Vonios kambario įranga. Ginčijamu sprendimu ieškovei ir kitoms įmonėms buvo skirtos baudos dėl SESV 101 straipsnio ir EEE susitarimo 53 straipsnio pažeidimo. Komisijos nuomone, ieškovė dalyvavo tęstiniame susitarime arba suderintuose veiksmuose vonios kambario įrangos sektoriuje Vokietijoje ir Austrijoje.
   Grįsdama ieškinį ieškovė pateikia aštuonis ieškinio pagrindus.
   Pirmu ieškinio pagrindu ieškovė teigia, kad buvo pažeista Reglamento (EB) Nr. 1/2003 (1) 23 straipsnio 2 dalis, nes atsakovė neatsižvelgė į daugelį ieškovei naudingų švelninančių aplinkybių.
   Antru ieškinio pagrindu ieškovė nurodo, kad buvo pažeista Reglamento Nr. 1/2003 23 straipsnio 3 dalis, nes atsakovė, aiškindama šio reglamento 23 straipsnio 2 dalies antrą sakinį kaip didinimo ribą, praranda galimybę įvertinti pažeidimo, kuriuo kaltinama ieškovė, sunkumą.
   Be to, trečiu ieškinio pagrindu ieškovė nurodo vienodo požiūrio principo pažeidimą, nes atsakovė, nustatydama fiksuotas sumas, neatsižvelgia į individualų ieškovės prisidėjimą prie pažeidimo.
   Ketvirtu ieškinio pagrindu ieškovė teigia, kad nustatydama baudos dydį atsakovė nepalygina pažeidimo su pažeidimais kitose bylose, kuriose ji priėmė sprendimus, ir tuo pažeidžia vienodo požiūrio principą.
   Penktu ieškinio pagrindu ieškovė nurodo baudos dydžio neproporcingumą, nes atsakovė neatsižvelgė į ribotus ieškovės pajėgumus.
   Šeštu ieškinio pagrindu teigiama, kad ginčijamu sprendimu pažeidžiamas negaliojimo atgal principas, nes atsakovė baudas apskaičiavo pagal 2006 m. Baudų apskaičiavimo gaires (2).
   Septintu ieškinio pagrindu ieškovė nurodo, kad Reglamento Nr. 1/2003 23 straipsnio 3 dalis pažeidžia tikslingumo principą.
   Galiausiai aštuntu ieškinio pagrindu ieškovė teigia, kad baudos apskaičiavimas yra neteisėtas, nes bauda buvo apskaičiuota remiantis Baudų apskaičiavimo gairėmis, kuriomis atsakovei suteikiama per didelė diskrecija.

      (1)  2002 m. gruodžio 16 d. Tarybos reglamentas (EB) Nr. 1/2003 dėl konkurencijos taisyklių, nustatytų Sutarties 81 ir 82 straipsniuose, įgyvendinimo (OL L 1, p. 1; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 8 sk., 2 t., p. 205).

      (2)  Pagal Reglamento Nr. 1/2003 23 straipsnio 2 dalies a punktą skirtų baudų apskaičiavimo gairės (OL C 210, 2006, p. 2).


title: Byla C-134/14: 2014 m. kovo 21 d. pareikštas ieškinys byloje Europos Komisija/Europos Sąjungos Taryba

text:
               10.6.2014

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 175/26

         2014 m. kovo 21 d. pareikštas ieškinys byloje Europos Komisija/Europos Sąjungos Taryba

   (Byla C-134/14)
   2014/C 175/32
   Proceso kalba: prancūzų

      Šalys

      Ieškovė: Europos Komisija, atstovaujama R. Lyal, W. Mölls ir D. Martin

      Atsakovė: Europos Sąjungos Taryba

      Ieškovės reikalavimai

               —

               Panaikinti 2013 m. gruodžio 17 d. Tarybos direktyvą 2013/62/ES, kuria dėl Majoto statuso dalinio pakeitimo Europos Sąjungos atžvilgiu iš dalies keičiama Direktyva 2010/18/ES, įgyvendinanti patikslintą BUSINESSEUROPE, UEAPME, CEEP ir ETUC sudarytą Bendrąjį susitarimą dėl vaiko priežiūros atostogų (1);

               —

               palikti galioti Direktyvą 2013/62/ES iki naujos direktyvos, pagrįstos tinkamu teisiniu pagrindu, įsigaliojimo;

               —

               priteisti iš Europos Sąjungos Tarybos bylinėjimosi išlaidas.

      Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

   Komisija prašo panaikinti Direktyvą 2013/62/ES, kurią Taryba priėmė remdamasi SESV 349 straipsnio teisiniu pagrindu.
   Komisija kaltina Tarybą priėmus šią direktyvą, nors ji siūlė šį teisės aktą grįsti sektoriaus teisiniu pagrindu, būtent SESV 155 straipsnio 2 dalimi.
   Komisija mano, kad remiantis ginčijamos direktyvos paskirtimi ir tikslu SESV 349 straipsnis negali būti pagrįstai naudojamas kaip teisinis pagrindas. Šis SESV 349 straipsnis taikomas tik tuomet, kai reikia nukrypti nuo pirminės teisės taikymo atokiausiems regionams principo, kaip antai nustatyto SESV 355 straipsnio 1 dalyje. Nagrinėjama direktyva, nenukrypstant nuo sutarčių, tik priderinama antrinė teisė atsižvelgiant į situaciją, susidariusią pakeitus Majoto statusą. Šis aiškinimas patvirtinamas ne tik SESV 349 straipsnio formuluote, bet taip pat sutarties teisinių pagrindų sistema ir šio straipsnio istorine kilme.

      (1)  OL L 353, p. 7.


title: Byla C-168/15: 2015 m. balandžio 14 d. Okresný súd Prešov (Slovakija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Milena Tomášová/Ministerstvo spravodlivosti SR; Pohotovosť s.r.o.

text:
               27.7.2015

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 245/3

         2015 m. balandžio 14 d.Okresný súd Prešov (Slovakija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Milena Tomášová/Ministerstvo spravodlivosti SR; Pohotovosť s.r.o.

   (Byla C-168/15)
   (2015/C 245/04)
   Proceso kalba: slovakų

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Okresný súd Prešov

      Šalys pagrindinėje byloje

      Ieškovė: Milena Tomášová

      Atsakovės: Ministerstvo spravodlivosti SR

      POHOTOVOSŤ, s.r.o.

      Ieškovės pusėje įstojusi į bylą šalis: Združenie na ochranu spotrebiteľa HOOS

      Prejudiciniai klausimai

               1.

               Ar sumos, susidariusios pagal nesąžiningą sąlygą, išieškojimas per vykdymo procesą, vykdomą pagal arbitražo sprendimą, yra sunkus Europos Sąjungos teisės pažeidimas, nes prieštarauja Europos Sąjungos Teisingumo Teismo praktikai?

               2.

               Ar valstybei narei gali kilti atsakomybė už Bendrijos teisės pažeidimą iki tol kol proceso šalis išnaudos visas teisių gynimo priemones, kurias ji turi sprendimo vykdymo procese pagal valstybės narės teisės sistemą? Atsižvelgiant į faktines bylos aplinkybes, ar ši valstybės narės atsakomybė tokiu atveju gali kilti dar iki vykdymo proceso pabaigos ir iki tol kol ieškovė pasinaudos galimybe prašyti grąžinti nepagrįstai sumokėtas sumas?

               3.

               Jeigu atsakymas būtų teigiamas, ar ieškovės apibūdintas įstaigos elgesys sudaro pakankamai akivaizdų ir sunkų Bendrijos teisės pažeidimą atsižvelgiant į faktines aplinkybes, visų pirma į absoliutų ieškovės pasyvumą ir į tai, kad ji neišnaudojo visų teisių gynimo priemonių, kurias ji turi pagal valstybės narės teisę?

               4.

               Jeigu šioje byloje buvo padarytas pakankamai sunkus Bendrijos teisės pažeidimas, ar ieškovės reikalaujama suma atitinka žalą, už kurią atsakinga valstybė narė? Ar šitaip aiškinamą žalą galima prilyginti išieškotai skolai, kuri atitinka nepagrįstą praturtėjimą?

               5.

               Ar ieškinys dėl nepagrįstai sumokėtų sumų grąžinimo, kaip teisių gynimo priemonė, yra viršesnis už ieškinį dėl žalos atlyginimo?


title: Byla C-532/11: 2011 m. spalio 19 d. Oberlandesgericht Köln (Vokietija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Susanne Leichenich prieš Ansbert Peffekoven, Ingo Horeis

text:
               28.1.2012

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 25/28

      2011 m. spalio 19 d.Oberlandesgericht Köln (Vokietija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Susanne Leichenich prieš Ansbert Peffekoven, Ingo Horeis

      (Byla C-532/11)
      (2012/C 25/50)
      Proceso kalba: vokiečių

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

         Oberlandesgericht Köln

         Šalys pagrindinėje byloje

         Ieškovė: Susanne Leichenich

         Atsakovai: Ansbert Peffekoven, Ingo Horeis

         Prejudiciniai klausimai

                  1.

                  Ar 1977 m. gegužės 17 d. Šeštosios Tarybos direktyvos 77/388/EEB dėl valstybių narių apyvartos mokesčių įstatymų derinimo 13 straipsnio B skirsnio b punktas aiškintinas taip, kad nekilnojamojo turto nuomos sąvoka apima laivo namo, skirto nuolat naudoti tik vienoje vietoje restorano ir (arba) diskotekos veiklai apribotoje ir identifikuojamoje švartavimosi vandenyje vietoje, įskaitant šiam laivui namui priklausančią švartavimosi vietą ir lieptus, nuomą? Ar vertinant turi reikšmės laivo namo susiejimo su žeme būdas arba su laivo išlaisvinimu susijusios sąnaudos?

                  2.

                  Jeigu į pirmojo prejudicinio klausimo pirmąjį sakinį būtų atsakyta teigiamai: Ar 1977 m. gegužės 17 d. Šeštosios Tarybos direktyvos 77/388/EEB (1) 13 straipsnio B skirsnio b punktas aiškintinas taip, kad „transporto priemonių“ sąvoka, kuri pagal 2005 m. kovo 3 d. Teisingumo Teismo sprendimą C-428/02 apima ir laivus, yra netaikytina išnuomotam laivui-namui, kuris yra nesavaeigis (neturi variklio) ir buvo išnuomotas nuolatos naudoti tik konkrečioje vietoje, o ne plaukioti? Ar laivo namo ir lieptų, įskaitant jiems priklausančius žemės plotus ir vandens paviršių, nuoma yra viena neapmokestinama paslauga, ar tam tikrais atvejais, remiantis apyvartos mokestį reglamentuojančiais teisės aktais, reikia atskirti laivo namo ir lieptų nuomą?

         (1)  1977 m. gegužės 17 d. Šeštoji Tarybos direktyva dėl valstybių narių apyvartos mokesčių įstatymų derinimo — Bendra pridėtinės vertės mokesčio sistema: vienodas vertinimo pagrindas (OL L 145, p. 1; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 9 sk., 1 t., p. 23).


title: Byla T-352/06 2006 m. gruodžio 5 d. pareikštas ieškinys byloje Dura Vermeer Infra prieš Komisiją

text:
               27.1.2007

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 20/21

         2006 m. gruodžio 5 d. pareikštas ieškinys byloje Dura Vermeer Infra prieš Komisiją

   (Byla T-352/06)
   (2007/C 20/31)
   Proceso kalba: olandų
   Šalys

      Ieškovė: Dura Vermeer Infra BV, atstovaujama advokato M. Slotboom

      Atsakovė: Europos Bendrijų Komisija
   Ieškovės reikalavimai

               —

               panaikinti sprendimo 1 straipsnio d punktą ir 2 straipsnio d punktą tiek, kiek jie susiję su Dura Vermeer Infra atsakomybe;

               —

               priteisti iš atsakovės bylinėjimosi išlaidas.

         Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai
   Ieškovė ginčija 2006 m. rugsėjo 13 d. Komisijos sprendimą, susijusį su EB 81 straipsnio taikymo procedūra (byla Nr. COMP/38.456 — Bitumas — NL), kuriuo ieškovei buvo paskirta bauda dėl EB 81 straipsnio pažeidimo.
   Savo ieškiniui pagrįsti ieškovė nurodo tuos pačius teisinius pagrindus ir argumentus, kaip ir ieškovė byloje T-351/06 Dura Vermeer Groep NV prieš Komisiją.


title: Byla C-44/13: 2013 m. sausio 28 d. Bundesfinanzhof (Vokietija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Hauptzollamt Krefeld prieš Rhein-Ruhr Beschichtungs-Service GmbH

text:
               27.4.2013

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 123/10

         2013 m. sausio 28 d.Bundesfinanzhof (Vokietija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Hauptzollamt Krefeld prieš Rhein-Ruhr Beschichtungs-Service GmbH

   (Byla C-44/13)
   2013/C 123/15
   Proceso kalba: vokiečių

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Bundesfinanzhof

      Šalys pagrindinėje byloje

      Atsakovė ir kasatorė: Hauptzollamt Krefeld

      Pareiškėja ir kita kasacinio proceso šalis: Rhein-Ruhr Beschichtungs-Service GmbH

      Prejudicinis klausimas

   Ar pagal Direktyvos 2003/96/EB (1), pakeičiančios Bendrijos energetikos produktų ir elektros energijos mokesčių struktūrą, 2 straipsnio 3 dalį apmokestinant kitus energetikos produktus nei tie, kuriems direktyvoje nustatyta mokesčio suma, reikalaujama taikyti nacionalinėje teisėje už energetikos produktų naudojimą kaip krosnių kuras nustatytą mokesčio sumą, kai kiti energetikos produktai taip pat naudojami kaip krosnių kuras? O gal, kai energetikos produktai, naudojami kaip krosnių kuras, yra ekvivalentiški konkrečiam energetikos produktui, gali būti taikoma šiam produktui nacionalinėje teisėje nustatyta mokesčio suma net ir tuo atveju, kai mokesčio suma yra tokia pati, neatsižvelgiant į naudojimą kaip variklių degalai ar krosnių kuras?

      (1)  OL L 283, p. 51; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 9 sk., 1 t., p. 405.


               20.11.2010

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 317/3

         Paskirtas pirmasis generalinis advokatas
   2010/C 317/05
   Teisingumo Teismas pagal Procedūros reglamento 10 straipsnio 1 dalies trečią pastraipą vienų metų laikotarpiui iki 2011 m. spalio 6 d. paskyrė Y. Bot pirmuoju generaliniu advokatu.


title: Byla T-607/11: 2011 m. lapkričio 30 d. pareikštas ieškinys byloje Henkel ir Henkel France prieš Komisiją

text:
               28.1.2012

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 25/64

      2011 m. lapkričio 30 d. pareikštas ieškinys byloje Henkel ir Henkel France prieš Komisiją

      (Byla T-607/11)
      (2012/C 25/123)
      Proceso kalba: anglų

         Šalys

         Ieškovės: Henkel AG & Co. KGaA (Diuseldorfas, Vokietija), Henkel France (Bulonė-Bijankūras, Prancūzija), atstovaujamos advokatų R. Polley, T. Kuhn, F. Brunet ir E. Paroche

         Atsakovė: Europos Komisija

         Reikalavimai

                  —

                  Panaikinti 2011 m. rugsėjo 30 d. Komisijos sprendimą neperduoti Prancūzijos konkurencijos tarnybai penkiolika dokumentų, esančių byloje COMP/39.579 (vartotojams skirti plovikliai).

                  —

                  Įpareigoti Komisiją leisti ieškovėms remtis prašomais dokumentais Konkurencijos tarnyboje vykstančiame procese.

                  —

                  Įpareigoti Komisiją padengti ieškovių bylinėjimosi ir kitas išlaidas, susijusias su šiuo ieškiniu; ir

                  —

                  imtis visų kitų priemonių, kurių Bendrasis Teismas mano esą būtina imtis.

         Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

      Ieškinyje nurodytas vienas pagrindas. Pagal šį vienintelį pagrindą Komisija neteisėtai atmetė Prancūzijos konkurencijos tarnybos prašymą perduoti prašomus penkiolika dokumentų ir todėl pažeidė ES sutarties 4 straipsnio 3 dalį bei ieškovių pagrindines teises į gynybą ir procesinio lygiateisiškumo principą.


title: 2005 m. kovo 10 d. Teisingumo Teismo sprendimas (pirmoji kolegija), Byloje C-336/03 (dėl High Court of Justice (England &Wales), Chancery Division prašymo priimti prejudicinį sprendimą): easyCar (UK) Ltd prieš Office of Fair Trading (Vartotojų apsauga nuotolinių sutarčių srityje — Direktyva 97/7/EB — Transporto paslaugų teikimo sutartys — Sąvoka — Automobilių nuomos sutartys)

text:
               14.5.2005

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 115/4

      TEISINGUMO TEISMO SPRENDIMAS

   (pirmoji kolegija)
   2005 m. kovo 10 d.
   Byloje C-336/03 (dėl High Court of Justice (England &Wales), Chancery Division prašymo priimti prejudicinį sprendimą): easyCar (UK) Ltd prieš Office of Fair Trading
       (1)

   (Vartotojų apsauga nuotolinių sutarčių srityje - Direktyva 97/7/EB - Transporto paslaugų teikimo sutartys - Sąvoka - Automobilių nuomos sutartys)
   (2005/C 115/08)
   Proceso kalba: anglų
   Byloje C-336/03 dėl High Court of Justice (England &Wales), Chancery Division (Jungtinė Karalystė) 2003 m. liepos 21 d. sprendimu, kurį Teisingumo Teismas gavo 2003 m. liepos 30 d., pagal EB sutarties 234 straipsnį pateikto prašymo priimti prejudicinį sprendimą byloje easyCar (UK) Ltd prieš Office of Fair Trading, Teisingumo Teismas (pirmoji kolegija), kurį sudaro kolegijos pirmininkas P. Jann, teisėjai K. Lenaerts, J. N. Cunha Rodrigues, K. Schiemann ir M. Ilešič (pranešėjas); generalinė advokatė C. Stix-Hackl, sekretorė: administratorė K. Sztranc, 2005 m. kovo 10 d. priėmė sprendimą, kurio rezoliucinėje dalyje nurodyta:
   1997 m. gegužės 20 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 97/7/EB dėl vartotojų apsaugos, susijusios su nuotolinės prekybos sutartimis, 3 straipsnio 2 dalis aiškintina taip, jog automobilių nuomos paslaugų teikimo sutartys patenka į „sutarčių dėl transporto paslaugų suteikimo“ sąvoką.

      (1)  OL C 226, 2003 9 20.


title: Byla C-170/07 2007 m. kovo 30 d. pareikštas ieškinys byloje Europos Bendrijų Komisija prieš Lenkijos Respubliką

text:
               4.8.2007

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 183/16

         2007 m. kovo 30 d. pareikštas ieškinys byloje Europos Bendrijų Komisija prieš Lenkijos Respubliką

   (Byla C-170/07)
   (2007/C 183/26)
   Proceso kalba: lenkų
   Šalys

      Ieškovė: Europos Bendrijų Komisija, atstovaujama J. Hottiaux, K. Herrmann

      Atsakovė: Lenkijos Respublika
   Ieškovės reikalavimai

               —

               Pripažinti, kad numačiusi reikalavimą atlikti importuotų naudotų transporto priemonių techninę apžiūrą prieš jų registraciją, nenustačius tokio reikalavimo vietinėms transporto priemonėms, esančioms tokioje pačioje situacijoje, Lenkijos Respublika neįvykdė įsipareigojimų pagal EB 28 straipsnį.

               —

               Priteisti iš Lenkijos Respublikos bylinėjimosi išlaidas.

         Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai
   EB 28 straipsnis draudžia tarp valstybių narių kiekybinius importo apribojimus ir visas lygiaverčio poveikio priemones. Remiantis Teisingumo Teismo praktika, nesant suderinimo „bet kokios valstybės narės nustatytos prekybos taisyklės, galinčios tiesiogiai ar netiesiogiai, iš tikrųjų ar potencialiai riboti Bendrijos vidaus prekybą, laikytinos kiekybiniam apribojimui lygiaverčio poveikio priemone“.
   Kiekybiniam apribojimui lygiaverčio poveikio priemonė pažeidžia EB 28 straipsnį, jei ji nėra pateisinama pagal EB 30 straipsnį arba, remiantis Teisingumo Teismo praktika, dėl privalomų bendrojo intereso pagrindų.
   Lenkijos Kelių eismo įstatymas nustato reikalavimą atlikti techninę apžiūrą prieš pirmą kartą įregistruojant transporto priemonę Lenkijoje. Kadangi naujiems automobiliams šis reikalavimas netaikomas, praktikoje privaloma techninė apžiūra prieš pirmąją registraciją Lenkijoje taikoma tik iš kitų valstybių narių įvežtiems naudotiems automobiliams. Todėl šis reikalavimas yra iš kitų valstybių narių įvežtų transporto priemonių diskriminavimas nacionalinių transporto priemonių atžvilgiu. Be to, šis ieškinio pagrindas paremtas aplinkybe, kad Lenkijos institucijos už atliekamą techninę apžiūrą renka gana didelę rinkliavą, kuri yra beveik du kartus didesnė už eilinę tos pačios kategorijos nacionalinės transporto priemonės apžiūrą. Komisijos nuomone, Lenkijos institucijos nepateikė tinkamo tokio skirstymo pagrindimo. Pagal nusistovėjusią Teisingumo Teismo praktiką nacionalinės taisyklės, nustatančios papildomas išlaidas importuotoms prekėms, palyginti su panašiomis nacionalinėmis prekėmis, riboja Bendrijos vidaus prekybą EB 28 straipsnio prasme.
   Kad pateisintų tokią priemonę, valstybė narė turi įrodyti, kad ji yra būtina ir proporcinga atsižvelgiant į siekiamą tikslą. Remiantis EB 30 straipsniu, tokia priemonė negali būti savavališka diskriminacijos priemone ar užslėptu valstybių narių tarpusavio prekybos apribojimu.
   Šiuo požiūriu Komisija mano, kad aplinkybė, jog po paskutinės eilinės techninės apžiūros transporto priemonė buvo naudojama viešuose keliuose, atsižvelgiant į žmonių sveikatos ir gyvybės apsaugą, gali pateisinti apžiūrą, atliekamą per transporto priemonės registraciją ir patvirtinančią, kad transporto priemonė nebuvo patyrusi avarijos ir yra geros techninės būklės. Todėl valstybės narės gali numatyti transporto priemonių techninę apžiūrą prieš registraciją, tačiau su sąlyga, kad toks reikalavimas nesudaro savavališkos diskriminacijos, t. y. nustatomas ieškovės iš kitų valstybių narių įvežamoms transporto priemonėms ir panašioje situacijoje esančioms nacionalinėms transporto priemonėms. Tačiau, jeigu nacionalinės teisės nuostatos nereikalauja transporto priemonių, registruojamų tokiomis pačiomis aplinkybėmis kaip ir iš kitų valstybių narių įvežtos transporto priemonės, techninės apžiūros, tokios nuostatos pripažintinos savavališkos diskriminacijos priemone.
   Be to, Komisija teigia, kad Lenkijos taisyklės, ribojančios Bendrijos vidaus prekybą, negali būti pateisinamos žmonių sveikatos ir gyvybės apsauga, nes jos neatitinka būtinumo ir proporcingumo reikalavimų.
   Visų pirma, jeigu transporto priemonė praėjo techninę apžiūrą kurioje nors valstybėje narėje, iš Tarybos direktyvos 96/96/EB 3 straipsnio 2 dalies išplaukiantis lygiavertiškumo ir abipusio pripažinimo principas įpareigoja visas valstybes nares pripažinti dėl to išduotą patvirtinimą, tarsi šios valstybės būtų pačios jį išdavusios. Komisija negali pritarti Lenkijos institucijų argumentui dėl eilinių kitoje valstybėje narėje atliktų techninių apžiūrų negaliojimo. Komisijos nuomone, registracijos dokumentuose esanti žyma apie transporto priemonės išregistravimą neturi panaikinti visų techninių apžiūrų ir kitų transporto priemonės techninės būklės patvirtinimų galiojimo, o transporto priemonės išregistravimas veikiau neturi nieko bendra su jos technine būkle. Antra, selektyvi kontrolė būtų labiau proporcinga saugumui keliuose užtikrinti, nes būtų taikoma tik toms iš kitų valstybių narių įvežtoms transporto priemonėms, kurių atveju gali būti daroma pagrįsta prielaida, jog jos kelia grėsmę saugumui keliuose arba aplinkai. Trečia, Komisija nepritaria Lenkijos vyriausybės argumentui, kad techninė apžiūra būtina transporto priemonių identifikavimui ir kovai su nusikalstamumu. Komisijos nuomone, speciali techninė apžiūra, kuri kainuoja beveik dvigubai daugiau nei eilinė techninė apžiūra, nėra būtina transporto priemonės kategorijai, subkategorijai, paskirčiai ar tipui nustatyti. Paprastai ši informacija nurodoma transporto priemonės dokumentuose, kurie pateikiami Lenkijos registracijos institucijoms. Ketvirta, Komisija nepritaria Lenkijos institucijų argumentui dėl Vienos konvencijos. Komisijos nuomone, tai, kad tarptautiniu lygiu nėra atitinkamų taisyklių, neturi jokios įtakos Lenkijos Respublikos įsipareigojimams Bendrijos atžvilgiu.


title: Byla T-305/14: 2014 m. balandžio 29 d. pareikštas ieškinys byloje Vestolit/Komisija

text:
               14.7.2014

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 223/54

         2014 m. balandžio 29 d. pareikštas ieškinys byloje Vestolit/Komisija

   (Byla T-305/14)
   2014/C 223/56
   Proceso kalba: vokiečių

      Šalys

      Ieškovė: Vestolit GmbH (Marlis, Vokietija), atstovaujama advokatų J. Martin ir B. Scholtka

      Atsakovė: Europos Komisija

      Reikalavimai

   Ieškovė Bendrojo Teismo prašo:

               —

               pagal SESV 263 straipsnio pirmą pastraipą panaikinti 2013 m. gruodžio 18 d. Komisijos sprendimą pradėti oficialią tyrimo procedūrą prieš Vokietijos Federacinę Respubliką dėl paramos iš atsinaujinančių energijos išteklių ir kasyklinių dujų pagamintai elektros energijai pagal Įstatymą dėl pirmenybės teikimo atsinaujinantiems energijos ištekliams (Gesetz für den Vorrang Erneuerbarer Energien, EEG) ir sumažinto EEG papildomo mokesčio daug energijos naudojančioms įmonėms – valstybės pagalba SA.33995 (2013/C) (ex 2013/NN) (paskelbta ES oficialiajame leidinyje C 37, 2014 2 7, p. 73) – tiek, kiek Komisija specialią kompensavimo tvarką pagal EEG 40 ir 41 straipsnius kvalifikavo kaip valstybės pagalbą, kaip ji suprantama pagal SESV 107 straipsnį,

               —

               pagal Bendrojo Teismo procedūros reglamento 87 straipsnio 3 dalį priteisti iš Komisijos bylinėjimosi išlaidas.

      Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

   Grįsdama ieškinį ieškovė remiasi trimis pagrindais.

               1.

               Pirmasis ieškinio pagrindas: SESV 107 straipsnio pažeidimas
               Ieškovė teigia, kad Komisija paramą atsinaujinančiai energijai, kuri teikiama taikant papildomo mokesčio sistemą ir specialią kompensavimo tvarką EEG papildomam mokesčiui sumažinti, neteisingai kvalifikavo kaip valstybės pagalbą, ir todėl neturėjo pradėti formalios tyrimo procedūros.

                           —

                           Šiuo klausimu ieškovė tvirtina, kad atlikdama pirminį vertinimą, ar speciali kompensavimo tvarka yra pagalba, Komisija padarė akivaizdžią vertinimo klaidą, nes speciali kompensavimo tvarka, kaip EEG papildomo mokesčio išimtis, nesuteikia pranašumo, kurio daug energijos naudojančios įmonės nebūtų įgijusios įprastomis rinkos sąlygomis.

                           —

                           Be to, ieškovė teigia, kad nėra sąsajos su valstybinėms lėšomis. Kadangi pajamos iš EEG papildomo mokesčio nėra valstybinės lėšos, daug energijos naudojančioms įmonėms taikoma išimtis taip pat negali turėti sąsajos su valstybinėmis lėšomis.

                           —

                           Ieškovė toliau teigia, kad speciali kompensavimo tvarka taip pat neiškraipo konkurencijos. Bet kuriuo atveju ja sukuriamos tokios konkurencijos sąlygos, kurios egzistuotų ir nesant EEG papildomo mokesčio.

               2.

               Antrasis ieškinio pagrindas: teisėtų lūkesčių apsaugos principo pažeidimas
               Ieškovė teigia, kad priėmusi sprendimą Komisija taip pat pažeidė teisėtų lūkesčių apsaugos principą. Vokietijos paramos atsinaujinantiems energijos ištekliams reglamentavimo tvarka jau buvo išsamiai patikrinta valstybės pagalbos normų požiūriu. 2002 m. Komisija priėjo prie išvados, kad valstybinių lėšų suteikimas su ja nesusijęs. Kadangi 2012 m. EEG šiuo klausimu nepadaryta esminių pakeitimų, palyginti su tuo metu galiojusia teisine padėtimi, atitinkami ūkio subjektai neturėjo tikėtis, kad bus atliekamas naujas patikrinimas, tačiau galėjo tikėtis, kad reglamentavimas tebebus taikomas.

               3.

               Trečiasis ieškinio pagrindas: piktnaudžiavimas įgaliojimais
               Galiausiai, ieškovė mano, kad Komisija piktnaudžiavo pagal SESV 107 ir 108 straipsnius suteiktais įgaliojimais. Pradėdama oficialią tyrimo procedūrą, Komisija pirmiausiai siekia iš esmės suderinti paramą iš atsinaujinančių energijos išteklių pagamintai elektros energijai. Šis pagrindinis tikslas matyti ir iš naujo pagalbos aplinkos apsaugai ir energetikai gairių projekto, kuriame Komisija pirmą kartą nustatė išsamią paramos atsinaujinantiems energijos ištekliams tvarką. Tačiau norėdama pasiekti suderinimą, Komisija turėtų taikyti SESV 116 ir 117 straipsniuose tam numatytą teisės aktų derinimo tvarką.