title: Byla C-296/11: 2011 m. birželio 14 d. pareikštas ieškinys byloje Europos Komisija prieš Prancūzijos Respubliką

text:
               27.8.2011

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 252/19

         2011 m. birželio 14 d. pareikštas ieškinys byloje Europos Komisija prieš Prancūzijos Respubliką

   (Byla C-296/11)
   2011/C 252/36
   Proceso kalba: prancūzų

      Šalys

      Ieškovė: Europos Komisija, atstovaujama, C. Soulay ir L. Lozano Palacios

      Atsakovė: Prancūzijos Respublika

      Ieškovės reikalavimai

               —

               Pripažinti, kad taikydama specialią kelionių organizatoriams skirtą schemą paslaugoms, kurios suteiktos ne keliautojams (ypač kitiems kelionių organizatoriams), Prancūzijos Respublika neįvykdė įsipareigojimų pagal 2006 m. lapkričio 28 d. Tarybos direktyvos 2006/112/EB dėl pridėtinės vertės mokesčio bendros sistemos (1) 306–310 straipsnius.

               —

               Priteisti iš Prancūzijos Respublikos bylinėjimosi išlaidas.

      Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

   Grįsdama ieškinį, Komisija nurodo vienintelį pagrindą, susijusį su klaidingu specialios schemos kelionių organizatoriams taikymu paslaugoms, kurios suteiktos ne keliautojams. Šiuo klausimu ji pabrėžia, kad ši schema taikoma tik tada, kai kelionių paslauga parduodama keliautojui. Tačiau ji netaikoma kelionių organizatorių paslaugoms, kurias jie teikia kitiems kelionių organizatoriams arba turų operatoriams. Atsižvelgdama į Bendrojo mokesčių kodekso nuostatų formuluotę, kai nurodomas ne „keliautojas“, o „klientas“, atsakovė remiasi sąvoka „klientas“ ir plačiai taiko specialią schemą kelionių organizatoriams.
   Be kita ko, Komisija atmeta Prancūzijos valdžios institucijų teiginį, kad Prancūzijos teisės aktai leidžia geriau pasiekti specialios schemos tikslus, t. y. supaprastinti administracinius kelionių organizatorių formalumus ir perduoti PVM pajamas valstybei narei, kurioje galutinai pasinaudojama kiekviena atskira paslauga.

      (1)  OL L 347, p. 1.


title: Byla C-46/07 2007 m. vasario 1 d. pareikštas ieškinys byloje Europos Bendrijų Komisija prieš Italijos Respubliką

text:
               14.4.2007

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 82/20

         2007 m. vasario 1 d. pareikštas ieškinys byloje Europos Bendrijų Komisija prieš Italijos Respubliką

   (Byla C-46/07)
   (2007/C 82/36)
   Proceso kalba: italų
   Šalys

      Ieškovė: Europos Bendrijų Komisija, atstovaujama L. Pignataro-Nolin ir M. van Beek

      Atsakovė: Italijos Respublika
   Ieškovės reikalavimai

               —

               Pripažinti, kad nepanaikinusi teisės nuostatos, pagal kurią valstybės tarnautojai, atsižvelgiant tai, ar jie yra vyrai ar moterys, teisę į senatvės pensiją įgyja nuo skirtingo amžiaus, Italijos Respublika neįvykdė įsipareigojimų pagal EB 141 straipsnį.

               —

               Priteisti iš Italijos Respublikos bylinėjimosi išlaidas.

         Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai
   Komisija tvirtina, kad INPDAP (Istituto Nazionale della Previdenza per i Dipendenti dell'Amministrazione Pubblica) (Nacionalinė valstybės tarnautojų draudimo institucija) administruojama pensijų sistema yra EB 141 straipsnį pažeidžianti diskriminuojanti profesinė sistema, nes numato, kad bendras vyrų pensijinis amžius yra 65 metai, o moterų — 60 metų.


title: Byla T-59/05 2008 m. rugsėjo 10 d. Pirmosios instancijos teismo sprendimas byloje Evropaïki Dynamiki prieš Komisiją (Viešieji paslaugų pirkimai — Bendrijos konkurso procedūra — Informacinių sistemų vystymo, priežiūros ir aptarnavimo paslaugų, skirtų Žemės ūkio generalinio direktorato finansų informacinėms sistemoms, teikimas — Vertinimo ir laimėtojo nustatymo kriterijai — Konkurso dalyvio pasiūlymo atmetimas — Pareiga motyvuoti — Akivaizdžios vertinimo klaidos nebuvimas — Rūpestingumo ir gero administravimo principai)

text:
               25.10.2008

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 272/17

         2008 m. rugsėjo 10 d. Pirmosios instancijos teismo sprendimas byloje Evropaïki Dynamiki prieš Komisiją

   (Byla T-59/05) (1)

   (Viešieji paslaugų pirkimai - Bendrijos konkurso procedūra - Informacinių sistemų vystymo, priežiūros ir aptarnavimo paslaugų, skirtų Žemės ūkio generalinio direktorato finansų informacinėms sistemoms, teikimas - Vertinimo ir laimėtojo nustatymo kriterijai - Konkurso dalyvio pasiūlymo atmetimas - Pareiga motyvuoti - Akivaizdžios vertinimo klaidos nebuvimas - Rūpestingumo ir gero administravimo principai)
   (2008/C 272/30)
   Proceso kalba: anglų
   Šalys

      Ieškovė: Evropaïki Dynamiki — Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE (Atėnai, Graikija), atstovaujama advokato N. Korogiannakis

      Atsakovė: Europos Bendrijų Komisija, atstovaujama iš pradžių K. Banks, vėliau — M. Wilderspin ir E. Manhaeve
   Dalykas
   2004 m. lapkričio 23 d. Komisijos sprendimo, kuriuo buvo atmestas ieškovės pasiūlymas konkurse dėl informacinių sistemų vystymo, priežiūros ir aptarnavimo paslaugų, skirtų Žemės ūkio generalinio direktorato finansų informacinėms sistemoms, teikimo, ir nuspręsta sudaryti sutartį su kitu rangovu, panaikinimas.
   Rezoliucinė dalis

               1.

               Atmesti ieškinį kaip nepagrįstą.

               2.

               Komisija padengia savi ir penktadalį Evropaïki Dynamiki — Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE išlaidų.

               3.

               Evropaïki Dynamiki — Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE padengia keturis penktadalius savo bylinėjimosi išlaidų.

      (1)  OL C 106, 2005 4 30.


title: Byla T-119/11: 2011 m. kovo 2 d. pareikštas ieškinys byloje Gbagbo prieš Tarybą

text:
               30.4.2011

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 130/17

         2011 m. kovo 2 d. pareikštas ieškinys byloje Gbagbo prieš Tarybą

   (Byla T-119/11)
   2011/C 130/31
   Proceso kalba: prancūzų

      Šalys

      Ieškovė: Simone Gbagbo (Abidžanas, Dramblio Kaulo Krantas), atstovaujama advokato J.-C. Tchikaya

      Atsakovė: Europos Sąjungos Taryba

      Ieškovės reikalavimai

   Ieškovė Bendrojo Teismo prašo:

               —

               Panaikinti 2011 m. sausio 14 d. Tarybos sprendimą 2011/18/BUSP, kuriuo iš dalies keičiamas Tarybos sprendimas 2010/656/BUSP, kuriuo atnaujinamos ribojamosios priemonės Dramblio Kaulo Krantui, ir 2011 m. sausio 14 d. Tarybos reglamentą (ES) Nr. 25/2011, kuriuo iš dalies keičiamas Reglamentas (EB) Nr. 560/2005, nustatantis tam tikras konkrečias ribojančias priemones, taikytinas tam tikriems asmenims ir subjektams, atsižvelgiant į padėtį Dramblio Kaulo Krante, tiek, kiek jie susiję su ieškove.

               —

               Priteisti iš Tarybos bylinėjimosi išlaidas.

      Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

   Ieškovės nurodyti ieškinio pagrindai ir pagrindiniai motyvai iš esmės yra tokie patys arba panašūs į tuos, kurie nurodyti byloje T-118/11, Attey prieš Tarybą.


title: Byla T-317/10 P: 2013 m. rugsėjo 11 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje L prieš Parlamentą (Apeliacinis skundas — Viešoji tarnyba — Laikinieji tarnautojai — Neterminuota sutartis — Sprendimas dėl atleidimo iš tarnybos — Pareiga motyvuoti — Pasitikėjimo praradimas)

text:
               19.10.2013

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 304/9

         2013 m. rugsėjo 11 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje L prieš Parlamentą

   (Byla T-317/10 P) (1)

   (Apeliacinis skundas - Viešoji tarnyba - Laikinieji tarnautojai - Neterminuota sutartis - Sprendimas dėl atleidimo iš tarnybos - Pareiga motyvuoti - Pasitikėjimo praradimas)
   2013/C 304/18
   Proceso kalba: lietuvių

      Šalys

      Apeliantas: L (Liuksemburgas, Liuksemburgas), iš pradžių atstovaujamas advokatų A. Sèbe ir V. Sviderskio, vėliau ‒ advokato A. Sèbe

      Kita proceso šalis: Europos Parlamentas, iš pradžių atstovaujamas S. Seyr, K. Zejdová ir L. Mašalaitės-Chouteau, vėliau ‒ S. Seyr, K. Zejdová ir S. Miliaus, galiausiai ‒ S. Seyr ir S. Alves

      Dalykas

   Apeliacinis skundas, pateiktas dėl Europos Sąjungos tarnautojų teismo sprendimo [konfidencialu] (2), kuriuo prašoma panaikinti šį sprendimą.

      Rezoliucinė dalis

               1.

               Panaikinti Europos Sąjungos tarnautojų teismo sprendimą [konfidencialu] tiek, kiek jame nebuvo nagrinėjamas pagrindas dėl nešališkumo principo pažeidimo, atmestas pagrindas, susijęs su faktų netikslumu ir akivaizdžia vertinimo klaida, ir nuspręsta, kad apeliantas neprašė priteisti iš Parlamento bylinėjimosi išlaidų.

               2.

               Atmesti likusią apeliacinio skundo dalį.

               3.

               Atmesti likusią L Tarnautojų teisme pareikšto ieškinio byloje [konfidencialu] dalį.

               4.

               Nurodyti kiekvienai šaliai padengti savo pirmojoje instancijoje ir apeliaciniame procese patirtas bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 340, 2011 11 19

      (2)  Neatskleidžiami konfidencialūs duomenys.


title: Byla C-227/10: 2010 m. gegužės 7 d. pareikštas ieškinys byloje Europos Komisija prieš Estijos Respubliką

text:
               31.7.2010

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 209/16

         2010 m. gegužės 7 d. pareikštas ieškinys byloje Europos Komisija prieš Estijos Respubliką

   (Byla C-227/10)
   ()
   2010/C 209/24
   Proceso kalba: estų

      Šalys

      Ieškovė: Europos Komisija, atstovaujama P. Oliver, J. B. Laignelot ir advokato A. Salumets,

      Atsakovė: Estijos Respublika

      Ieškovės reikalavimai

               —

               Pripažinti, kad nepriėmusi nuostatų, būtinų įgyvendinti 2001 m. birželio 27 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2001/42/EB dėl tam tikrų planų ir programų pasekmių aplinkai vertinimo (1) 2 straipsnio a punktą bei 6 straipsnio 1 ir 3 punktus, Estijos Respublika neįvykdė įsipareigojimų pagal šią direktyvą.

               —

               Priteisti iš Estijos Respublikos bylinėjimosi išlaidas.

      Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

      Neišsamus Direktyvos 2 straipsnio a punkto pirmos įtraukos perkėlimas

   Komisija tvirtina, kad nors keskkonnamõju hindamise ja keskkonnajuhtimise seadus (Poveikio aplinkai vertinimo ir aplinkos administravimo įstatymas, toliau — KeHJS) 31 straipsnyje įtvirtintas platesnis apibrėžimas nei tas, kuris pateiktas direktyvos 2 straipsnio a punkto antroje įtraukoje, vis dėlto jis yra siauresnis nei tas, kuris pateiktas to paties teksto pirmoje įtraukoje, nes neapima planų ir programų (galinčių daryti poveikį aplinkai), kurie yra parengti valdžios institucijos, tačiau įgyvendinami ne teisės aktu. Taigi pagal nacionalinę Estijos teisę gali būti, kad planams ir programoms, kurių reikalaujama pagal įstatymų ir kitų teisės aktų nuostatas (net jei Estijos įstatyme nėra tokios direktyvoje numatytos sąlygos), netaikoma pareiga įvertinti jų poveikį aplinkai.

      Direktyvos 6 straipsnio 1 dalies perkėlimo trūkumai

   Komisija mano, kad KeHJS 37 straipsnio 2 dalies 3 punkte įtvirtinta pareiga paskelbti plano (programos) projektą arba tik pradinę koncepciją neatitinka direktyvos. Komisija mano, kad paprastai pradinė strateginio planavimo dokumento koncepcija būna suformuluota pernelyg bendrai ir jos nepakanka, kad būtų galima išsamiai nustatyti ir įvertinti poveikį aplinkai ir žmonių sveikatai.

      Neišsamus direktyvos 6 straipsnio 3 dalies perkėlimas

   Direktyvos 6 straipsnio 3 dalyje aiškiai nurodyta pareiga paskirti valdžios institucijas, kurios gali domėtis planų ir programų įgyvendinimo poveikiu aplinkai. Apie tai kalbama ir direktyvos 3 straipsnio 6 dalyje, 5 straipsnio 4 dalyje ir 6 straipsnio 1 ir 2 dalyse. KeHJS 36 straipsnio 3 dalyje ir 35 straipsnio 4 dalyje nurodytos tos pačios valdžios institucijos (Socialinių reikalų ministerija, Kultūros ministerija, Aplinkos ministerija, vietos valdžios aplinkos tarnyba arba organas), su kuriomis reikia konsultuotis, tačiau pagal Estijos įstatymą nereikalaujama konsultuotis su jokia kita valdžios institucija. Tai reiškia, kad nėra bendros pareigos konsultuotis su visomis valdžios institucijomis, kurios dėl savo konkrečios su aplinkos apsauga susijusios atsakomybės gali domėtis planų ir programų įgyvendinimo pasekmėmis aplinkai. Taip pat iš KeHJS straipsnių nėra aišku, su kuriomis kitomis valdžios institucijomis, be tų, kurios išvardytos, reikia konsultuotis. Anot Komisijos, Estijos įstatymas nėra aiškus ir laisvė pasirinkti apibrėžiant valdžios institucijas pagal direktyvos 6 straipsnio 3 dalį yra per didelė. Gali būti, kad esama ir kitų valdžios institucijų, kurios gali domėtis planų ir programų įgyvendinimo poveikiu aplinkai. Nors Estijos įstatyme numatyta, kad prireikus reikia konsultuotis su kitomis valdžios institucijomis, gali būti, kad su jomis nebus konsultuojamasi, net jei jos gali domėtis planų ir programų įgyvendinimo poveikiu aplinkai, kadangi šiuo atveju su jomis konsultuotis neprivaloma.

      (1)  OL L 197, p. 30; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 15 sk., 6 t., p. 157.


title: Byla T-382/16: 2016 m. liepos 21 d. pareikštas ieškinys byloje Asna/EUIPO — Wings Software (ASNA WINGS)

text:
               12.9.2016

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 335/48

         2016 m. liepos 21 d. pareikštas ieškinys byloje Asna/EUIPO — Wings Software (ASNA WINGS)

   (Byla T-382/16)
   (2016/C 335/64)
   Kalba, kuria surašytas ieškinys: ispanų

      Šalys

      Ieškovė: Asna, Inc. (San Antonijus, Teksasas, Jungtinės Amerikos Valstijos), atstovaujama advokatų J. Devaureix ir J. C. Erdozain López

      Atsakovė: Europos Sąjungos intelektinės nuosavybės tarnyba (EUIPO)

      Kita procedūros Apeliacinėje taryboje šalis: Wings Software BVBA (Heist op den Bergas, Belgija)

      Su procedūra EUIPO susijusi informacija

      Pareiškėja: ieškovė

      Prekių ženklas, dėl kurio kilo ginčas: žodinis Europos Sąjungos prekių ženklas „ASNA WINGS“ – Registracijos paraiška Nr. 11 388 352

      Procedūra EUIPO: protesto procedūra

      Ginčijamas sprendimas: 2016 m. balandžio 26 d. EUIPO penktosios apeliacinės tarybos sprendimas byloje R 436/2015-5

      Reikalavimai

   Ieškovė Bendrojo Teismo prašo:

               —

               pripažinti ieškinį priimtinu su visais pridėtais dokumentais ir kopijomis,

               —

               pripažinti priimtinais pateiktus įrodymus,

               —

               panaikinti ir pripažinti neįtaikytinu ginčijamą sprendimą,

               —

               priteisti iš atsakovės bylinėjimosi išlaidas.

      Pagrindai, kuriais remiamasi

               —

               Klaida dėl kitos šalies pateikto naudojimo įrodymo.

               —

               Reglamento Nr. 207/2009 8 straipsnio 1 dalies b punkto pažeidimas.


title: 2015 m. birželio 19 d. Teismo sprendimas byloje E-19/14 – ELPA priežiūros institucija prieš Norvegijos Karalystę (Teismo sprendimo, kuriuo konstatuotas įsipareigojimų nevykdymas, neįvykdymas – ELPA valstybių susitarimo dėl Priežiūros institucijos ir Teisingumo Teismo įsteigimo 33 straipsnis – Priemonės, reikalingos Teismo sprendimui įvykdyti)

text:
               7.1.2016

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 3/4

         TEISMO SPRENDIMAS
   2015 m. birželio 19 d.
   byloje E-19/14
   ELPA priežiūros institucija prieš Norvegijos Karalystę
   (Teismo sprendimo, kuriuo konstatuotas įsipareigojimų nevykdymas, neįvykdymas – ELPA valstybių susitarimo dėl Priežiūros institucijos ir Teisingumo Teismo įsteigimo 33 straipsnis – Priemonės, reikalingos Teismo sprendimui įvykdyti)
   (2016/C 3/05)
   Byloje E-19/14 ELPA priežiūros institucija prieš Norvegijos Karalystę – PRAŠYMAS pripažinti, kad per nustatytą terminą nesiėmusi priemonių, reikalingų 2012 m. liepos 16 d. Sprendimui ELPA priežiūros institucija prieš Norvegijos Karalystę, E-9/11, įvykdyti, Norvegijos Karalystė neįvykdė įsipareigojimų pagal ELPA valstybių susitarimo dėl Priežiūros institucijos ir Teisingumo Teismo įsteigimo 33 straipsnį, – Teismas, kurį sudaro pirmininkas Carlas Baudenbacheris (teisėjas pranešėjas) ir teisėjai Peras Christiansenas bei Pállis Hreinssonas, 2015 m. birželio 19 d. priėmė sprendimą, kurio rezoliucinė dalis yra tokia:
   Teismas:

               1.

               Pripažįsta, kad iki ELPA priežiūros institucijos pagrįstoje nuomonėje, išsiųstoje remiantis ELPA valstybių susitarimo dėl Priežiūros institucijos ir Teisingumo Teismo įsteigimo 31 straipsnio 2 dalimi, nustatyto termino pabaigos nesiėmusi priemonių, reikalingų 2012 m. liepos 16 d. Sprendimui ELPA priežiūros institucija prieš Norvegijos Karalystę, E-9/11, įvykdyti, Norvegijos Karalystė neįvykdė įsipareigojimų pagal to susitarimo 33 straipsnį.

               2.

               Nurodo Norvegijos Karalystei padengti bylinėjimosi išlaidas.


title: Byla C-101/16: 2016 m. vasario 19 d. Curtea de Apel Cluj (Rumunija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje SC Paper Consult SRL/Direcția Regională a Finanțelor Publice Cluj-Napoca, Administrația Județeană a Finanțelor Publice Bistrița Năsăud

text:
               17.5.2016

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 175/9

         2016 m. vasario 19 d.Curtea de Apel Cluj (Rumunija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje SC Paper Consult SRL/Direcția Regională a Finanțelor Publice Cluj-Napoca, Administrația Județeană a Finanțelor Publice Bistrița Năsăud

   (Byla C-101/16)
   (2016/C 175/09)
   Proceso kalba: rumunų

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Curtea de Apel Cluj

      Šalys pagrindinėje byloje

      Apeliantė: SC Paper Consult SRL

      Atsakovės: Direcția Regională a Finanțelor Publice Cluj-Napoca, Administrația Județeană a Finanțelor Publice Bistrița Năsăud

      Prejudiciniai klausimai

               1.

               Ar Direktyva 2006/112/EB (1) draudžia nacionalinius teisės aktus, pagal kuriuos teisė į PVM atskaitą nesuteikiama apmokestinamajam asmeniui, kai pardavėjas, kuris išrašė sąskaitą faktūrą, kurioje nurodytos išlaidos ir PVM, mokesčius administruojančios institucijos buvo pripažintas nevykdančiu veiklos?

               2.

               Neigiamo atsakymo į pirmąjį klausimą atveju, ar Direktyva 2006/112/EB draudžia nacionalinės teisės aktus, pagal kuriuos, kad teisė į PVM atskaitą galėtų būti nesuteikta, pakanka, kad veiklos nevykdančių apmokestinamųjų asmenų sąrašas būtų paskelbtas Agenția Națională de Administrare Fiscală buveinėje ir jos interneto tinklalapyje, skyriuje „Vieša informacija – Informacija apie ūkio subjektus“?

      (1)  2006 m. lapkričio 28 d. Tarybos direktyva 2006/112/EB dėl pridėtinės vertės mokesčio bendros sistemos (OL L 347, p. 1).


title: Byla T-254/16: 2016 m. gegužės 19 d. pareikštas ieškinys byloje Steel Invest & Finance (Luxembourg)/Komisija

text:
               11.7.2016

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 251/42

         2016 m. gegužės 19 d. pareikštas ieškinys byloje Steel Invest & Finance (Luxembourg)/Komisija

   (Byla T-254/16)
   (2016/C 251/48)
   Proceso kalba: prancūzų

      Šalys

      Ieškovė: Steel Invest & Finance (Luxembourg) SA (Štrasenas, Liuksemburgas), atstovaujama advokato E. van den Broucke

      Atsakovė:

      Reikalavimai

   Ieškovė Bendrojo Teismo prašo:
   visų pirma:

               —

               pripažinti, kad Europos Komisija padarė kelias akivaizdžias vertinimo klaidas ir nesilaikė jai tenkančios pareigos motyvuoti, paskolą, kurią Foreign Strategic Investment Holding suteikė bendrovei Steel Invest & Finance (Luxembourg), kvalifikavusi kaip gautą naudą: ir vertindama Sumitomo ir Rabobank paskolų panašumą, ir kiek tai susiję su 2008 m. orientacinių normų komunikato taikymu;

         nepatenkinus pirmojo reikalavimo:

               —

               pripažinti, kad Europos Komisija padarė akivaizdžią vertinimo klaidą, susijusią su paskolos, kurią Foreign Strategic Investment Holding suteikė bendrovei Steel Invest & Finance (Luxembourg), suderinamumu, kai teigė, kad 2009 m. komunikatas, kuriuo nustatoma Bendrijos laikinoji valstybės pagalbos priemonių sistema siekiant padidinti galimybes gauti finansavimą dabartinės finansų ir ekonomikos krizės sąlygomis, netaikytinas;

         bet kuriuo atveju:

               —

               pripažinti niekiniu 2016 m. sausio 20 d. Europos Komisijos sprendimo C (2016) 94 dėl valstybės pagalbos SA.33926 2013/C, kurią Belgija suteikė Duferco, 1 straipsnio e punktą;

               —

               pripažinti niekiniais šio sprendimo 2–4 straipsnius, kiek jie susiję su Foreign Strategic Investment Holding suteikta paskola bendrovei Steel Invest & Finance (Luxembourg);

               —

               priteisti iš Komisijos bylinėjimosi išlaidas.

      Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

   Grįsdama ieškinį ieškovė remiasi dviem pagrindais.

               1.

               Pirmasis ieškinio pagrindas siejamas su tuo, kad dėl Foreign Strategic Investment Holding suteiktos paskolos bendrovei Steel Invest & Finance (Luxembourg) pastaroji negavo naudos, ir su vertinimo klaida, kurią Komisija padarė manydama, kad ši paskola yra valstybės pagalba.

               2.

               Antrasis ieškinio pagrindas siejamas su akivaizdžia vertinimo klaida, kurią Komisija padarė taikydama Komisijos komunikatą – Bendrijos laikinoji valstybės pagalbos priemonių sistema siekiant padidinti galimybes gauti finansavimą dabartinės finansų ir ekonomikos krizės sąlygomis (OL C 83, 2009, p. 1).


title: Byla T-161/13: 2015 m. rugsėjo 22 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje First Islamic Investment Bank/Taryba (Bendra užsienio ir saugumo politika — Iranui taikomos ribojamosios priemonės siekiant užkirsti kelią branduolinių ginklų platinimui — Lėšų įšaldymas — Vertinimo klaida — Pareiga motyvuoti — Teisė į gynybą — Teisė į veiksmingą teisminę gynybą — Proporcingumas)

text:
               9.11.2015

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 371/22

         2015 m. rugsėjo 22 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje First Islamic Investment Bank/Taryba

   (Byla T-161/13) (1)

   ((Bendra užsienio ir saugumo politika - Iranui taikomos ribojamosios priemonės siekiant užkirsti kelią branduolinių ginklų platinimui - Lėšų įšaldymas - Vertinimo klaida - Pareiga motyvuoti - Teisė į gynybą - Teisė į veiksmingą teisminę gynybą - Proporcingumas))
   (2015/C 371/24)
   Proceso kalba: anglų

      Šalys

      Ieškovė: First Islamic Investment Bank Ltd (Labuan, Malaizija), atstovaujama advokatų B. Mettetal ir C. Wucher-North

      Atsakovė: Europos Sąjungos Taryba, atstovaujama Á. de Elera-San Miguel Hurtado ir M. Bishop

      Dalykas

   Pirma, prašymas iš dalies panaikinti 2012 m. gruodžio 21 d. Tarybos sprendimą 2012/829/BUSP, kuriuo iš dalies keičiamas Sprendimas 2010/413/BUSP dėl ribojamųjų priemonių Iranui (OL L 356, p. 71), ir 2012 m. gruodžio 21 d. Tarybos įgyvendinimo reglamentą (ES) Nr. 1264/2012, kuriuo įgyvendinamas Reglamentas (ES) Nr. 267/2012 dėl ribojamųjų priemonių Iranui (OL L 356, p. 55), ir, antra, prašymas panaikinti Tarybos sprendimą, kuriuo ribojamosios priemonės paliekamos galioti ieškovės atžvilgiu.

      Rezoliucinė dalis

               1.

               Panaikinti, kiek jie susiję su First Islamic Investment Bank Ltd:

                           —

                           2012 m. gruodžio 21 d. Tarybos sprendimo 2012/829/BUSP, kuriuo iš dalies keičiamas Sprendimas 2010/413/BUSP dėl ribojamųjų priemonių Iranui, priedo I punktą;

                           —

                           2012 m. gruodžio 21 d. Tarybos įgyvendinimo reglamento (ES) Nr. 1264/2012, kuriuo įgyvendinamas Reglamentas (ES) Nr. 267/2012 dėl ribojamųjų priemonių Iranui, priedo I punktą.

               2.

               Atmesti likusią ieškinio dalį.

               3.

               First Islamic Investment Bank padengia pusę savo ir pusę Europos Sąjungos Tarybos bylinėjimosi išlaidų. Taryba padengia pusę savo ir pusę First Islamic Investment Bank bylinėjimosi išlaidų.

      (1)  OL C 141, 2013 5 8.


title: Byla C-20/12: 2013 m. birželio 20 d. Teisingumo Teismo (penktoji kolegija) sprendimas byloje ( Tribunal administratif (Liuksemburgas) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Elodie Giersch, Benjamin Marco Stemper, Julien Taminiaux, Xavier Renaud Hodin, Joëlle Hodin prieš État du Grand-duché de Luxembourg (Laisvas asmenų judėjimas — Vienodas požiūris — Socialinės lengvatos — Reglamentas (EEB) Nr. 1612/68 — 7 straipsnio 2 dalis — Finansinė pagalba aukštojo mokslo studijoms — Gyvenamosios vietos pagalbą suteikiančioje valstybėje sąlyga — Atsisakymas suteikti pagalbą studentams, Sąjungos piliečiams, kurie negyvena atitinkamoje valstybėje narėje ir kurių tėvas ar mama, pasienio darbuotojai, dirba minėtoje valstybėje narėje — Netiesioginė diskriminacija — Pateisinimas — Tikslas padidinti asmenų rezidentų, turinčių aukštojo mokslo diplomą, proporcinę dalį — Tinkamumas — Proporcingumas)

text:
               3.8.2013

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 225/24

         2013 m. birželio 20 d. Teisingumo Teismo (penktoji kolegija) sprendimas byloje (Tribunal administratif (Liuksemburgas) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Elodie Giersch, Benjamin Marco Stemper, Julien Taminiaux, Xavier Renaud Hodin, Joëlle Hodin prieš État du Grand-duché de Luxembourg

   (Byla C-20/12) (1)

   (Laisvas asmenų judėjimas - Vienodas požiūris - Socialinės lengvatos - Reglamentas (EEB) Nr. 1612/68 - 7 straipsnio 2 dalis - Finansinė pagalba aukštojo mokslo studijoms - Gyvenamosios vietos pagalbą suteikiančioje valstybėje sąlyga - Atsisakymas suteikti pagalbą studentams, Sąjungos piliečiams, kurie negyvena atitinkamoje valstybėje narėje ir kurių tėvas ar mama, pasienio darbuotojai, dirba minėtoje valstybėje narėje - Netiesioginė diskriminacija - Pateisinimas - Tikslas padidinti asmenų rezidentų, turinčių aukštojo mokslo diplomą, proporcinę dalį - Tinkamumas - Proporcingumas)
   2013/C 225/39
   Proceso kalba: prancūzų

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Tribunal administratif

      Šalys pagrindinėje byloje

      Ieškovai: Elodie Giersch, Benjamin Marco Stemper, Julien Taminiaux, Xavier Renaud Hodin, Joëlle Hodin

      Atsakovė: État du Grand-duché de Luxembourg

      Dalyvaujant: Didier Taminiaux

      Dalykas

   Prašymas priimti prejudicinį sprendimą — Tribunal administratif (Liuksemburgas) — 1968 m. spalio 15 d. Tarybos Reglamento (EEB) Nr. 1612/68 dėl laisvo darbuotojų judėjimo Bendrijoje (OL L 257, p. 2; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 5 sk., 1 t., p. 15) 7 straipsnio 2 dalies aiškinimas — Nacionalinės teisės aktų, pagal kuriuos finansinė pagalba aukštojo mokslo studijoms suteikiama tik su gyvenamosios vietos sąlyga, kuri taikoma tiek šalies piliečiams studentams, tiek kitos valstybės narės piliečiams, priimtinumas — Socialinė lengvata pagal minėtą reglamentą — Skirtingas požiūris į darbuotojų piliečių vaikus ir darbuotojų migrantų vaikus — Pateisinimai

      Rezoliucinė dalis

   1968 m. spalio 15 d. Tarybos reglamento (EEB) Nr. 1612/68 dėl laisvo darbuotojų judėjimo Bendrijoje, iš dalies pakeisto 2004 m. balandžio 29 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2004/38/EB, 7 straipsnio 2 dalis turi būti aiškinama taip, kad ja iš esmės draudžiami valstybės narės teisės aktai, kaip antai nagrinėjami pagrindinėse bylose, pagal kuriuos teikiant finansinę pagalbą aukštojo mokslo studijoms taikoma studento gyvenamosios vietos šioje valstybėje narėje sąlyga ir kuriais įtvirtintas nevienodas požiūris, dėl ko kyla netiesioginė diskriminacija, į asmenis, kurie gyvena šioje valstybėje narėje, ir į asmenis, kurie nors ir negyvena šioje valstybėje narėje, tačiau yra pasienio darbuotojų, vykdančių veiklą minėtoje valstybėje narėje, vaikai.
   Nors tikslas padidinti rezidentų, turinčių aukštojo mokslo diplomą, proporcinę dalį, norint paspartinti tos valstybės narės ekonomikos augimą, yra teisėtas tikslas, kuriuo galima pateisinti tokį nevienodą požiūrį, ir nors gyvenamosios vietos sąlyga, kaip antai nagrinėjama pagrindinėje byloje, yra tinkama, kad būtų užtikrintas minėto tikslo įgyvendinimas, vis dėlto šia sąlyga viršijama tai, kas būtina ja siekiamam tikslui įgyvendinti, tiek, kiek ja kliudoma atsižvelgti į kitus veiksnius, kurie potencialiai gali atspindėti realų minėtos pagalbos prašytojo prisirišimo prie atitinkamos valstybės narės visuomenės ar darbo rinkos laipsnį, pavyzdžiui, tai, kad vienas iš tėvų, kuris ir toliau išlaiko studentą, yra pasienio darbuotojas, kuris šioje valstybėje narėje turi nuolatinę darbo vietą ir jau pakankamai ilgai dirba šioje valstybėje narėje.

      (1)  OL C 98, 2012 3 31.


title: Byla T-327/14: 2015 m. gruodžio 3 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Compagnie des fromages & Richesmonts/VRDT – Grupo Lactalis Iberia (Raudonos ir baltos spalvų languoto rašto vaizdas) (Bendrijos prekių ženklas — Registracijos pripažinimo negaliojančia procedūra — Vaizdinis Bendrijos prekių ženklas, vaizduojantis raudonos ir baltos spalvų languotą raštą — Skiriamojo požymio nebuvimas — Reglamento (EB) Nr. 207/2009 7 straipsnio 1 dalies b punktas)

text:
               25.1.2016

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 27/45

         2015 m. gruodžio 3 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Compagnie des fromages & Richesmonts/VRDT – Grupo Lactalis Iberia (Raudonos ir baltos spalvų languoto rašto vaizdas)

   (Byla T-327/14) (1)

   ((Bendrijos prekių ženklas - Registracijos pripažinimo negaliojančia procedūra - Vaizdinis Bendrijos prekių ženklas, vaizduojantis raudonos ir baltos spalvų languotą raštą - Skiriamojo požymio nebuvimas - Reglamento (EB) Nr. 207/2009 7 straipsnio 1 dalies b punktas))
   (2016/C 027/55)
   Proceso kalba: prancūzų

      Šalys

      Ieškovė: Compagnie des fromages & Richesmonts (Piuto, Prancūzija), atstovaujama advokatų T. Mollet-Viéville ir T. Cuche

      Atsakovė: Vidaus rinkos derinimo tarnyba (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui), atstovaujama iš pradžių V. Melgar, vėliau – J. Crespo Carillo

      Kita procedūros VRDT apeliacinėje taryboje šalis, įstojusi į bylą Bendrajame Teisme: Grupo Lactalis Iberia SA (Madridas, Ispanija), atstovaujama advokato D. Masson

      Dalykas

   Ieškinys dėl 2014 m. kovo 3 d. VRDT ketvirtosios apeliacinės tarybos sprendimo (byla R 1295/2012-4), susijusio su registracijos pripažinimo negaliojančia procedūra tarp Grupo Lactalis Iberia SA ir Compagnie des fromages & Richesmonts.

      Rezoliucinė dalis

               1.

               Atmesti ieškinį.

               2.

               Priteisti iš Compagnie des fromages & Richesmonts bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 235, 2014 7 21.


title: Byla C-312/08: 2009 m. balandžio 2 d. Teisingumo Teismo penktosios kolegijos pirmininko nutartis byloje Europos Bendrijų Komisija prieš Jungtinę Didžiosios Britanijos ir Šiaurės Airijos Karalystę

text:
               18.7.2009

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 167/7

         2009 m. balandžio 2 d. Teisingumo Teismo penktosios kolegijos pirmininko nutartis byloje Europos Bendrijų Komisija prieš Jungtinę Didžiosios Britanijos ir Šiaurės Airijos Karalystę
   (Byla C-312/08) (1)

   2009/C 167/15

      Proceso kalba: anglų

   Penktosios kolegijos pirmininkas nutartimi nurodė išbraukti bylą iš registro.

      (1)  OL C 223, 2008 8 30.


title: Byla T-425/17: 2017 m. liepos 3 d. pareikštas ieškinys byloje Capo d’Anzio/Komisija

text:
               21.8.2017

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 277/57

         2017 m. liepos 3 d. pareikštas ieškinys byloje Capo d’Anzio/Komisija

   (Byla T-425/17)
   (2017/C 277/82)
   Proceso kalba: italų

      Šalys

      Ieškovė: Capo d’Anzio SpA (Ancijus, Italija), atstovaujama advokato S. Carloni

      Atsakovė: Europos Komisija

      Reikalavimai

   Ieškovė Bendrojo Teismo prašo:

               —

               remiantis SESV 263 straipsniu panaikinti 2017 m. balandžio 28 d. Komisijos sprendimą C (2017) 2953 final, kuriuo reikalaujama grąžinti jai pagal finansinės pagalbos susitarimą LIFE10 ENV/IT/000369 – LCA4PORTS iš pradžių avansu sumokėtus 193 120 eurų ir palūkanas.

      Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

   Ieškovė ieškinį grindžia šiais pagrindais:

               1.

               Bendrovė Società Capo d’Anzio 2011 m. spalio 14 d. pasirašė finansinės pagalbos susitarimą LIFE10 – ENV/IT/000369, pagal kurį Europos Komisija jai suteikė finansinę pagalbą (45,94 % visos sumos, bet daugiausia 485 300 eurų) Ancijaus uosto plėtros poveikio aplinkai tyrimo projektui, kuris buvo numatytas pagal kompetentingų institucijų patvirtintus vykdymo, restruktūrizavimo ir plėtros planus.

               2.

               Nors iš pradžių buvo laikomasi visų sutartinių ir įstatyminių nuostatų, vykdant šiame projekte numatytas veiklas Komisija nustatė, kad neįvykdyti keli formalūs reikalavimai, dėl kurių nusprendė sustabdyti projektą ir todėl ginčijamu sprendimu nurodė grąžinti sumokėtą sumą.

               3.

               Pažeisti Bendrųjų nuostatų 11 ir paskesni straipsniai, kuriais reglamentuojama procedūra, kurios reikia laikytis, kai sustabdomas projektas, paskui nutraukiamas finansinės pagalbos susitarimas ir reikalaujama grąžinti avansu sumokėtą sumą.

               4.

               Šiuo atveju Komisija pripažįsta, kad gavo ieškovės pranešimus, kuriuose įrodyta, kad jos ekonominiai-finansiniai sunkumai yra laikini, ir kuriuose aiškiai nurodyta, kad šie sunkumai yra neteisėtų veiksmų ir situacijų, kurio nepatenka į jos įtakos zoną, pasekmė.

               5.

               Ieškovė nuolat ir sąžiningai pranešinėjo apie jai nepriskiriamus sunkumus. Galiausia 2015 m. lapkričio 2 d. laišku ir su juo susijusiu vėlesniu 2015 m. gruodžio 7 d. laišku ji prašė atsižvelgti į šiuos sunkumus priimant su sutartimi susijusius sprendimus, ir paprašė susitikimo, kad galėtų išdėstyti savo priežastis. Šiuo atveju ji aiškiai įsipareigojo bet kokiu atveju grąžinti avansą, nes negali pateikti reikalaujamos galutinės ataskaitos apie projektą.

               6.

               Užuot atsižvelgusi į šį pateisinimą ir prašydama detalesnių paaiškinimų, kad suteiktų ieškovės prašomą teisę į gynybą, Komisija taikė Bendrąsias nuostatas ir todėl ieškovės elgesį prilygino kaltam nevykdymui.

               7.

               Ieškovė turėjo teisę į prašytą susitikimą su Komisija, kad galėtų įrodyti, jog nėra jos kalto nevykdymo, ir taip patvirtinti savo teisę nebūti baudžiamai už jai nepriskirtinas aplinkybes.

               8.

               Todėl Komisija savo veiksmais apribojo ieškovės teise ir pažeidė bendruosius teisės principus, pagal kuriuos sutarties nutraukimas buvo susietas su kaltu nevykdymu.

               9.

               Dėl procesinių ir materialinių teisės nuostatų pažeidimo ginčijamas sprendimas tapo neteisėtas ir dėl to buvo panaikintas iš dalies suteiktas finansavimas, nors ieškovė iš esmės tinkamai naudojo iš Komisijos gautas sumas, kad galėtų sumokėti šį projektą vykdantiems specialistams. Tačiau Komisija pirmiausia rėmėsi visiškai formalia aplinkybe, kad ieškovė negalėjo laiku pateikti ataskaitos apie atliktą veiklą.


title: Byla C-100/06  2006 m. vasario 21 d.  Europos Bendrijų Komisijos pareikštas ieškinys Liuksemburgo Didžiajai Hercogystei

text:
               8.4.2006

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 86/20

         2006 m. vasario 21 d. Europos Bendrijų Komisijos pareikštas ieškinys Liuksemburgo Didžiajai Hercogystei
   (Byla C-100/06)
   (2006/C 86/39)
   Proceso kalba: prancūzų
   2006 m. vasario 21 d. Europos Bendrijų Teisingumo Teisme buvo pareikštas Europos Bendrijų Komisijos, atstovaujamos B. Schima ir J. Hottiaux, nurodžiusių adresą dokumentams įteikti Liuksemburge, ieškinys Liuksemburgo Didžiajai Hercogystei.
   Europos Bendrijų Komisija Teisingumo Teismo prašo:

               1.

               Pripažinti, kad nepriimdama 2003 m. liepos 3 d. Komisijos direktyvą 2003/66/EB, iš dalies keičiančią Direktyvą 94/2/EB dėl energijos sunaudojimo ženklinimo ant buitinių elektrinių šaldytuvų, šaldiklių ir jų derinių, įgyvendinančią Tarybos direktyvą 92/75/EEB (1) įgyvendinančių įstatymų ir kitų teisės aktų arba bet kuriuo atveju apie juos nepranešdama Komisijai, Liuksemburgo Didžioji Hercogystė neįvykdė savo įsipareigojimų pagal šią direktyvą.

               2.

               Priteisti iš Liuksemburgo Didžiosios Hercogystės bylinėjimosi išlaidas.

         Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai
   2004 m. birželio 30 d. pasibaigė Direktyvos 2003/66/EB perkėlimo terminas.

      (1)  OL L 170, p. 10


title: Byla F-41/10: 2010 m. birželio 7 d. pareikštas ieškinys byloje Bermejo Garde prieš EESRK

text:
               31.7.2010

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 209/55

         2010 m. birželio 7 d. pareikštas ieškinys byloje Bermejo Garde prieš EESRK

   (Byla F-41/10)
   ()
   2010/C 209/88
   Proceso kalba: prancūzų

      Šalys

      Ieškovas: Moises Bermejo Garde (Briuselis, Belgija), atstovaujamas advokato L. Levi

      Atsakovas: Europos ekonomikos ir socialinių reikalų komitetas

      Ginčo dalykas bei aprašymas

   Keleto sprendimų, kuriais ieškovas atleistas iš Teisės tarnybos skyriaus vadovo pareigų (sprendimas įsigaliojo iš karto), perkeltas į Logistikos direktoratą ir kuriais atmestas jo formalus pagalbos prašymas bei prašymas atlyginti nuostolius, panaikinimas.

      Ieškovo reikalavimai

               —

               Panaikinti 2010 m. kovo 3 d. EESRK Pirmininko sprendimą Nr. 88/10 A, kuriuo buvo atmestas 2009 m. gruodžio 7 d. ieškovo prašymas ir nuspręsta jį perkelti į kitas pareigas.

               —

               Panaikinti 2010 m. kovo 25 d. Sprendimo Nr. 88/10 priedą.

               —

               Panaikinti iš karto įsigaliojusį 2010 m. kovo 24 d. Sprendimą Nr. 133/10 A, kuriuo ieškovas atleistas iš Teisės tarnybos skyriaus vadovo pareigų ir kuriuo jis perkeltas nuo 2010 m balandžio 6 d. eiti kito skyriaus vadovo pareigas.

               —

               Panaikinti 2010 m. balandžio 13 d. EESRK pirmininko Sprendimą Nr. 84/10 A, įsigaliojusį nuo 2010 m. balandžio 6 d., kuriuo ieškovas perkeltas į Logistikos direktoratą.

               —

               Priteisti nuostolių atlyginimą.

               —

               Priteisti iš Europos ekonomikos ir socialinių reikalų komiteto bylinėjimosi išlaidas.


title: Byla C-172/09: 2010 m. kovo 10 d. Teisingumo Teismo šeštosios kolegijos pirmininko nutartis byloje Europos Komisija prieš Lenkijos Respubliką

text:
               5.6.2010

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 148/23

         2010 m. kovo 10 d. Teisingumo Teismo šeštosios kolegijos pirmininko nutartis byloje Europos Komisija prieš Lenkijos Respubliką

   (Byla C-172/09) (1)

   2010/C 148/37

      Proceso kalba: lenkų

   Šeštosios kolegijos pirmininkas nutartimi nurodė išbraukti bylą iš registro.

      (1)  OL C 167, 2009 7 18.


title: Sujungtos bylos C-131/13, C-163/13 ir C-164/13: 2014 m. gruodžio 18 d. Teisingumo Teismo (pirmoji kolegija) sprendimas byloje ( Hoge Raad der Nederlanden (Nyderlandai) prašymai priimti prejudicinį sprendimą) Staatssecretaris van Financiën/Schoenimport „Italmoda“ Mariano Previti vof (C-131/13), Turbu.com BV (C-163/13) ir Turbu.com Mobile Phone’s BV (C-164/13)/Staatssecretaris van Financiën (Prašymai priimti prejudicinį sprendimą — PVM — Šeštoji direktyva — Valstybių narių tarpusavio prekybos pereinamojo laikotarpio sistema — Europos Sąjungos viduje siunčiamos arba vežamos prekės — Sukčiavimas atvykimo valstybėje narėje — Atsižvelgimas į sukčiavimą siuntimo valstybėje narėje — Atsisakymas suteikti teisę į atskaitą, teisę į atleidimą nuo mokesčio arba teisę į mokesčio grąžinimą — Nacionalinės teisės nuostatų nebuvimas)

text:
               23.2.2015

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 65/4

         2014 m. gruodžio 18 d. Teisingumo Teismo (pirmoji kolegija) sprendimas byloje (Hoge Raad der Nederlanden (Nyderlandai) prašymai priimti prejudicinį sprendimą) Staatssecretaris van Financiën/Schoenimport „Italmoda“ Mariano Previti vof (C-131/13), Turbu.com BV (C-163/13) ir Turbu.com Mobile Phone’s BV (C-164/13)/Staatssecretaris van Financiën

   (Sujungtos bylos C-131/13, C-163/13 ir C-164/13) (1)

   ((Prašymai priimti prejudicinį sprendimą - PVM - Šeštoji direktyva - Valstybių narių tarpusavio prekybos pereinamojo laikotarpio sistema - Europos Sąjungos viduje siunčiamos arba vežamos prekės - Sukčiavimas atvykimo valstybėje narėje - Atsižvelgimas į sukčiavimą siuntimo valstybėje narėje - Atsisakymas suteikti teisę į atskaitą, teisę į atleidimą nuo mokesčio arba teisę į mokesčio grąžinimą - Nacionalinės teisės nuostatų nebuvimas))
   (2015/C 065/05)
   Proceso kalba: nyderlandų

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Hoge Raad der Nederlanden

      Šalys pagrindinėje byloje

      Ieškovai: Staatssecretaris van Financiën (C-131/13), Turbu.com BV (C-163/13) ir Turbu.com Mobile Phone’s BV (C-164/13)

      Atsakovai: Schoenimport „Italmoda“ Mariano Previti vof (C-131/13), Staatssecretaris van Financiën (C-163/13 ir C-164/13)

      Rezoliucinė dalis

               1.

               Hoge Raad der Nederlanden bylose C-163/13 ir C-164/13 pateikti prejudiciniai klausimai yra nepriimtini.

               2.

               1977 m. gegužės 17 d. Šeštosios Tarybos direktyvos 77/388/EEB dėl valstybių narių apyvartos mokesčių įstatymų derinimo – Bendra pridėtinės vertės mokesčio sistema: vienodas vertinimo pagrindas, iš dalies pakeistos 1995 m. balandžio 10 d. Tarybos direktyva 95/7/EB, turi būti aiškinama taip, kad nacionalinės institucijos ir teismai gali tiekimo Bendrijos viduje atveju atsisakyti suteikti teisę į atskaitą, teisę į atleidimą nuo mokesčio ir teisę į pridėtinės vertės mokesčio grąžinimą apmokestinamajam asmeniui, kuris žinojo ar turėjo žinoti, kad sandoriu, kuriuo grindžiama atitinkama teisė, jis dalyvavo sukčiaujant pridėtinės vertės mokesčio srityje naudojant tiekimų grandinę, net jei nacionalinėje teisėje šiuo klausimu nėra nuostatų, kuriose numatytas toks atsisakymas.

               3.

               Šeštoji direktyva 77/388, iš dalies pakeista Direktyva 95/7, turi būti aiškinama taip, kad apmokestinamajam asmeniui, kuris žinojo arba turėjo žinoti, jog sandoriu, kuriuo grindžiama teisė į atskaitą, teisė į atleidimą nuo mokesčio arba teisė į pridėtinės vertės mokesčio grąžinimą, jis dalyvavo sukčiaujant pridėtinės vertės mokesčio srityje naudojant tiekimų grandinę, gali būti atsisakyta leisti pasinaudoti šiomis teisėmis, neatsižvelgiant į tai, kad sukčiauta kitoje valstybėje narėje, nei prašoma suteikti šias teises, ir kad pastarojoje valstybėje narėje šis apmokestinamasis asmuo laikėsi nacionalinės teisės aktuose numatytų formalių reikalavimų minėtoms teisėms gauti.

      (1)  OL C 171, 2013 6 15.


title: 2005 m. gegužės 26 d. Teisingumo Teismo sprendimas (trečioji kolegija), Byloje C-43/04 (dėl Bundesfinanzhof prašymo priimti prejudicinį sprendimą): Finanzamt Arnsberg prieš Stadt Sundern (Šeštoji PVM direktyva — 25 straipsnis — Bendra vienodo tarifo schema, taikoma ūkininkams — Medžioklės plotų nuoma savivaldybei vykdant miškininkystės veiklą — „Žemės ūkio paslaugų“ sąvoka)

text:
               23.7.2005

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 182/14

      TEISINGUMO TEISMO SPRENDIMAS

   (trečioji kolegija)
   2005 m. gegužės 26 d.
   Byloje C-43/04 (dėl Bundesfinanzhof prašymo priimti prejudicinį sprendimą): Finanzamt Arnsberg prieš Stadt Sundern
       (1)

   (Šeštoji PVM direktyva - 25 straipsnis - Bendra vienodo tarifo schema, taikoma ūkininkams - Medžioklės plotų nuoma savivaldybei vykdant miškininkystės veiklą - „Žemės ūkio paslaugų“ sąvoka)
   (2005/C 182/27)
   Proceso kalba: vokiečių
   Byloje C-43/04 dėl Bundesfinanzhof (Vokietija) 2003 m. lapkričio 27 d. sprendimu, kurį Teisingumo Teismas gavo 2004 m. vasario 4 d., pagal EB sutarties 234 straipsnį pateikto prašymo priimti prejudicinį sprendimą byloje Finanzamt Arnsberg prieš Stadt Sundern, Teisingumo Teismas (trečioji kolegija), kurį sudaro kolegijos pirmininkas A. Rosas (pranešėjas), teisėjai A. Borg Barthet, A. La Pergola, J. Malenovský ir A. Ó. Caoimh; generalinis advokatas P. Léger, sekretorius R. Grass, 2005 m. gegužės 26 d. priėmė sprendimą, kurio rezoliucinėje dalyje nurodyta:

               1.

               1977 m. gegužės 17 d. Šeštosios Tarybos direktyvos 77/388/EEB dėl valstybių narių apyvartos mokesčių įstatymų derinimo — Bendra pridėtinės vertės mokesčio sistema: vienodas vertinimo pagrindas 25 straipsnis turi būti aiškinamas taip, kad bendra vienodo tarifo schema, taikoma ūkininkams, taikoma tik žemės ūkio produktų tiekimui ir žemės ūkio paslaugų teikimui, apibrėžtiems šio straipsnio 2 dalyje, ir kad kitiems ūkininkų, kuriems taikomas vienodas tarifas, sudarytiems sandoriams yra taikoma Šeštosios direktyvos įprastinė schema.

               2.

               Šeštosios direktyvos 25 straipsnio 2 dalies penkta įtrauka kartu su jos B priedu turi būti aiškinama taip, kad ūkininko, kuriam taikomas vienodas tarifas, medžioklės plotų nuoma nėra žemės ūkio paslauga šios direktyvos prasme.

      (1)  OL C 85, 2004 4 3.


title: Byla C-303/16: 2016 m. gegužės 30 d. Conseil d'État (Prancūzija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Solar Electric Martinique/Ministre des finances et des comptes publics

text:
               8.8.2016

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 287/16

         2016 m. gegužės 30 d.Conseil d'État (Prancūzija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Solar Electric Martinique/Ministre des finances et des comptes publics

   (Byla C-303/16)
   (2016/C 287/19)
   Proceso kalba: prancūzų

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Conseil d'État

      Šalys pagrindinėje byloje

      Kasatorė: Solar Electric Martinique

      Kita kasacinio proceso šalis: Ministre des finances et des comptes publics

      Prejudicinis klausimas

   Ar fotovoltinių plokščių ir saulės energijos vandens šildytuvų pardavimas ir montavimas ant pastatų arba siekiant į pastatus tiekti elektrą ar karštą vandenį yra vienas sandoris, kurio pobūdis yra kaip statybos darbų, kaip tai suprantama pagal 1977 m. gegužės 17 d. Šeštosios direktyvos dėl valstybių narių apyvartos mokesčių įstatymų derinimo (1) 5 straipsnio 5 dalį ir 6 straipsnio 1 dalį, tapusias 2006 m. lapkričio 28 d. Direktyvos dėl pridėtinės vertės mokesčio bendros sistemos (2) 14 straipsnio 3 dalimi ir 24 straipsnio 1 dalimi?

      (1)  1977 m. gegužės 17 d. Šeštoji Tarybos direktyva 77/388/EEB dėl valstybių narių apyvartos mokesčių įstatymų derinimo – Bendra pridėtinės vertės mokesčio sistema: vienodas vertinimo pagrindas (OL L 145, p. 1; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 9 sk., 1 t., p. 23).

      (2)  2006 m. lapkričio 28 d. Tarybos direktyva 2006/112/EB dėl pridėtinės vertės mokesčio bendros sistemos (OL L 347, p. 1).


title: Byla C-433/05  Handens Tingsrätt 2005 m. lapkričio 21 d.  nutartimi pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje  Åklagaren prieš Lars Sandström

text:
               11.2.2006

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 36/23

      Handens Tingsrätt2005 m. lapkričio 21 d. nutartimi pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Åklagaren prieš Lars Sandström

   (Byla C-433/05)
   (2006/C 36/48)
   Proceso kalba: švedų

      Handens Tingsrätt (Švedija) 2005 m. lapkričio 21 d. nutartimi kreipėsi į Europos Bendrijų Teisingumo Teismą su prašymu, kurį Teisingumo Teismo sekretoriatas gavo 2005 m. gruodžio 5 d., priimti prejudicinį sprendimą byloje Åklagaren prieš Lars Sandström.

      Handens Tingsrätt prašo Teisingumo Teismo atsakyti į šiuos klausimus:

               1.

                           a)

                           Ar Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2003/44/EB, iš dalies keičianti Direktyvą 94/25/EB dėl valstybių narių įstatymų ir kitų teisės aktų, susijusių su pramoginiais laivais, suderinimo, draudžia nacionalines nuostatas, draudžiančias greitaeigių katerių naudojimą kitur, ne bendruose vandens keliuose ir vandenyse, kuriems vietos valdžios institucijos išdavė leidimą pagal Greitaeigių katerių reglamento (1993:1053, pakeistas 2004:607) 3 dalies 1 punktą?

                           b)

                           Ar 1a klausime nurodytas draudimas leistinas tik jei vietos valdžios institucijos, vertindamos, ar leidimas turi būti išduotas pagal 3 dalies 1 punktą, nepažeidžia reikalavimo, jog 3 dalies 1–3 punktus atitinkančioms teritorijoms leidimas visuomet turi būti išduotas?

               2.

               Ar EB 28–30 straipsniai draudžia nacionalinės teisės nuostatas, draudžiančias 1a klausime nurodytų asmeninių laivų naudojimą apskritai, ar tik 1b klausime nurodytomis aplinkybėmis?

               3.

               Nepriklausomai nuo to, kas pirmiau išdėstyta, ar nepranešimas Europos Bendrijų Komisijai apie 2004 m. birželio 20 d. nustatytą naują greitaeigių katerių draudimą pagal Direktyvą 83/189/EEB ir Direktyvą 98/34/EB draudžia pirmiau nurodytas nacionalines nuostatas?


title: Byla C-196/16: 2016 m. balandžio 7 d. Tribunale Amministrativo Regionale per le Marche (Italija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Comune di Corridonia/Provincia di Macerata, Provincia di Macerata Settore 10 – Ambiente

text:
               11.7.2016

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 251/5

         2016 m. balandžio 7 d.Tribunale Amministrativo Regionale per le Marche (Italija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Comune di Corridonia/Provincia di Macerata, Provincia di Macerata Settore 10 – Ambiente

   (Byla C-196/16)
   (2016/C 251/06)
   Proceso kalba: italų

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Tribunale Amministrativo Regionale per le Marche

      Šalys pagrindinėje byloje

      Ieškovė: Comune di Corridonia

      Atsakovės: Provincia di Macerata, Provincia di Macerata Settore 10 – Ambiente

      Prejudicinis klausimas

   Ar atsižvelgiant į SESV 191 straipsnio ir Direktyvos 2011/92/ES (1) 2 straipsnio nuostatas patikrinimo procedūros dėl poveikio aplinkai vertinimo taikymo (ir galbūt paties PAV) vykdymas jau pastačius įrenginį yra suderinamas su Bendrijos teise, jeigu nacionalinis teismas panaikino leidimą dėl to, kad nebuvo atliktas patikrinimas dėl poveikio aplinkai vertinimo taikymo, nes patikrinimo reikalavimas buvo panaikintas remiantis su Bendrijos teise nesuderinamais vidaus teisės aktais?

      (1)  2011 m. gruodžio 13 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2011/92/ES dėl tam tikrų valstybės ir privačių projektų poveikio aplinkai vertinimo (OL L 26, 2012, p. 1)


title: Byla C-589/14: 2015 m. spalio 29 d. Teisingumo Teismo (šeštoji kolegija) sprendimas byloje Europos Komisija/Belgijos Karalystė (Valstybės įsipareigojimų neįvykdymas — Laisvė teikti paslaugas — Laisvas kapitalo judėjimas — Palūkanos už reikalavimus, neįtvirtintus vertybiniais popieriais — Kilnojamojo turto mokestis — Tokias palūkanas gavusios Belgijoje įsteigtos investicinės bendrovės — Tokias palūkanas gavusios kitoje valstybėje narėje ar trečiojoje valstybėje, EEE susitarimo šalyje, įsteigtos investicinės bendrovės — Skirtingas vertinimas — Įrodinėjimo pareiga — Palūkanos už reikalavimus, įtvirtintus Belgijos vertybiniais popieriais — Tokių palūkanų apmokestinimas, jei vertybiniai popieriai saugomi arba laikomi nematerialiu pavidalu kitoje valstybėje narėje ar trečiojoje valstybėje, EEE susitarimo šalyje, įsteigtoje finansų įstaigoje — Atleidimas nuo mokesčio, jei vertybiniai popieriai saugomi arba laikomi nematerialiu pavidalu Belgijoje įsteigtoje finansų įstaigoje)

text:
               21.12.2015

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 429/6

         2015 m. spalio 29 d. Teisingumo Teismo (šeštoji kolegija) sprendimas byloje Europos Komisija/Belgijos Karalystė

   (Byla C-589/14) (1)

   ((Valstybės įsipareigojimų neįvykdymas - Laisvė teikti paslaugas - Laisvas kapitalo judėjimas - Palūkanos už reikalavimus, neįtvirtintus vertybiniais popieriais - Kilnojamojo turto mokestis - Tokias palūkanas gavusios Belgijoje įsteigtos investicinės bendrovės - Tokias palūkanas gavusios kitoje valstybėje narėje ar trečiojoje valstybėje, EEE susitarimo šalyje, įsteigtos investicinės bendrovės - Skirtingas vertinimas - Įrodinėjimo pareiga - Palūkanos už reikalavimus, įtvirtintus Belgijos vertybiniais popieriais - Tokių palūkanų apmokestinimas, jei vertybiniai popieriai saugomi arba laikomi nematerialiu pavidalu kitoje valstybėje narėje ar trečiojoje valstybėje, EEE susitarimo šalyje, įsteigtoje finansų įstaigoje - Atleidimas nuo mokesčio, jei vertybiniai popieriai saugomi arba laikomi nematerialiu pavidalu Belgijoje įsteigtoje finansų įstaigoje))
   (2015/C 429/08)
   Proceso kalba: prancūzų

      Šalys

      Ieškovė: Europos Komisija, atstovaujama J.-F. Brakeland ir W. Roels

      Atsakovė: Belgijos Karalystė, atstovaujama J.-C. Halleux ir M. Jacobs

      Rezoliucinė dalis

               1.

               Palikusi galioti nuostatas, pagal kurias palūkanoms už reikalavimus, įtvirtintus Belgijos vertybiniais popieriais, taikomas kilnojamojo turto mokestis, jei vertybiniai popieriai saugomi arba laikomi nematerialiu pavidalu kitoje Europos Sąjungos valstybėje narėje nei Belgijos Karalystė ar trečiojoje valstybėje, 1992 m. gegužės 2 d. Europos ekonominės erdvės susitarimo šalyje, įsteigtoje finansų įstaigoje, tačiau šios palūkanos atleidžiamos nuo kilnojamojo turto mokesčio, jei vertybiniai popieriai saugomi arba laikomi nematerialiu pavidalu Belgijoje įsteigtoje finansų įstaigoje, Belgijos Karalystė neįvykdė įsipareigojimų pagal SESV 56 straipsnį ir Europos ekonominės erdvės susitarimo 36 straipsnį.

               2.

               Atmesti likusią ieškinio dalį

               3.

               Europos Komisija ir Belgijos Karalystė padengia savo bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 73, 2015 3 2.


title: Byla T-247/11: 2013 m. kovo 7 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje FairWild Foundation prieš VRDT — Wild (FAIRWILD) (Bendrijos prekių ženklas — Protesto procedūra — Tarptautinė registracija nurodant Europos bendriją — Žodinis prekių ženklas FAIRWILD — Ankstesnis žodinis Bendrijos prekių ženklas WILD — Santykinis atmetimo pagrindas — Galimybė supainioti — Reglamento (EB) Nr. 207/2009 8 straipsnio 1 dalies b punktas)

text:
               20.4.2013

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 114/33

         2013 m. kovo 7 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje FairWild Foundation prieš VRDT — Wild (FAIRWILD)

   (Byla T-247/11) (1)

   (Bendrijos prekių ženklas - Protesto procedūra - Tarptautinė registracija nurodant Europos bendriją - Žodinis prekių ženklas FAIRWILD - Ankstesnis žodinis Bendrijos prekių ženklas WILD - Santykinis atmetimo pagrindas - Galimybė supainioti - Reglamento (EB) Nr. 207/2009 8 straipsnio 1 dalies b punktas)
   2013/C 114/53
   Proceso kalba: vokiečių

      Šalys

      Ieškovė: FairWild Foundation (Veinfeldenas, Šveicarija), atstovaujama advokatų P. Neuwald ir S. Müller

      Atsakovė: Vidaus rinkos derinimo tarnyba (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui), atstovaujama K. Klüpfel

      Kita procedūros VRDT Apeliacinėje taryboje šalis, įstojusi į bylą Bendrajame Teisme: Rudolf Wild GmbH & Co. KG (Epelheimas, Vokietija), atstovaujama advokato A. Franke

      Dalykas

   Ieškinys dėl 2011 m. kovo 3 d. VRDT pirmosios apeliacinės tarybos sprendimo (byla R 1014/2010-1), susijusio su protesto procedūra tarp Rudolf Wild GmbH & Co. KG ir FairWild Foundation

      Rezoliucinė dalis

               1.

               Atmesti ieškinį.

               2.

               Priteisti iš FairWild Foundation bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 238, 2011 8 13.


title: Byla C-322/11: 2013 m. lapkričio 7 d. Teisingumo Teismo (pirmoji kolegija) sprendimas byloje ( Korkein hallinto-oikeus (Suomija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą), kurią inicijavo K (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą — SESV 63 ir 65 straipsniai — Laisvas kapitalo judėjimas — Valstybės narės mokesčių teisės aktai, pagal kuriuos negalima atskaityti nuostolių, patirtų pardavus kitoje valstybėje narėje esantį nekilnojamąjį turtą, iš pajamų, gautų perleidus kilnojamąjį turtą apmokestinimo valstybėje)

text:
               11.1.2014

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 9/3

         2013 m. lapkričio 7 d. Teisingumo Teismo (pirmoji kolegija) sprendimas byloje (Korkein hallinto-oikeus (Suomija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą), kurią inicijavo K
   (Byla C-322/11) (1)

   (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą - SESV 63 ir 65 straipsniai - Laisvas kapitalo judėjimas - Valstybės narės mokesčių teisės aktai, pagal kuriuos negalima atskaityti nuostolių, patirtų pardavus kitoje valstybėje narėje esantį nekilnojamąjį turtą, iš pajamų, gautų perleidus kilnojamąjį turtą apmokestinimo valstybėje)
   2014/C 9/03
   Proceso kalba: suomių

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Korkein hallinto-oikeus

      Šalis pagrindinėje byloje

   K

      Dalykas

   Prašymas priimti prejudicinį sprendimą — Korkein hallinto-oikeus — SESV 63 ir 65 straipsnių išaiškinimas — Laisvas kapitalo judėjimas — Nacionalinės mokesčių teisės aktai, pagal kuriuos neribotai apmokestinamas asmuo negali atskaityti nuostolių, patirtų pardavus kitoje valstybėje narėje esantį nekilnojamąjį turtą, iš pajamų, gautų perleidus turtą valstybėje, kurioje tas asmuo apmokestinamas.

      Rezoliucinė dalis

   SESV 63 ir 65 straipsniais nedraudžiamos valstybės narės mokesčių teisės normos, kaip antai nagrinėjamos pagrindinėje byloje, pagal kurias toje valstybėje narėje gyvenantis ir joje neribotai pajamų mokesčiu apmokestinamas asmuo negali atskaityti nuostolių, patirtų pardavus kitoje valstybėje narėje esantį nekilnojamąjį turtą, iš pirmojoje valstybėje narėje apmokestinamų pajamų, gautų iš kilnojamojo turto, tačiau tam tikromis sąlygomis tai būtų įmanoma, jei nekilnojamasis turtas būtų buvęs pirmojoje valstybėje narėje.

      (1)  OL C 252, 2011 8 27.


title: Byla C-426/05  2005 m. lapkričio 22 d. Verwaltungsgerichtshof  nutartimi pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje  Tele2 UTA Telecommunication GmbH prieš Telekom-Control-Kommission

text:
               28.1.2006

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 22/9

         2005 m. lapkričio 22 d.Verwaltungsgerichtshof nutartimi pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Tele2 UTA Telecommunication GmbH prieš Telekom-Control-Kommission

   (Byla C-426/05)
   (2006/C 22/17)
   Proceso kalba: vokiečių
   2005 m. lapkričio 22 d. nutartimi Verwaltungsgerichtshof kreipėsi į Europos Bendrijų Teisingumo Teismą su prašymu, kurį Teisingumo Teismo sekretoriatas gavo 2005 m. gruodžio 1 d., priimti prejudicinį sprendimą byloje Tele2 UTA Telecommunication GmbH prieš Telekom-Control-Kommission.

      Verwaltungsgerichtshof prašo Teisingumo Teismo atsakyti į šiuos klausimus:

               1.

               Ar pagal 2002 m. kovo 7 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2002/21/EB dėl elektroninių ryšių tinklų ir paslaugų bendrosios reguliavimo sistemos (Pagrindų direktyva) (1) 4 ir 16 straipsniai aiškintini taip, kad šalys, „kurioms turi įtakos“, arba „atitinkamos“ šalys taip pat reiškia ir atitinkamojoje rinkoje veikiančias konkuruojančias bendroves, kurioms, atsižvelgiant į rinkos analizę, specifiniai įpareigojimai nėra skiriami, paliekami galioti ar pakeičiami?

               2.

               Jei atsakymas į pirmą klausimą teigiamas:
               Ar Direktyvos 2002/21/EB 4 straipsnis draudžia nacionalinės teisės nuostatą, kurioje nustatyta, kad šalių statusą pagal rinkos analizės tvarką turi tik bendrovės, kurioms skiriami, pakeičiami ar panaikinami specifiniai įpareigojimai?

      (1)  OL L 108, p. 33.


title: Byla T-2/05 ReckittBenckiser N. V. 2005 m. sausio 4 d. pareikštas ieškinys Vidaus rinkos derinimo tarnybai (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui) (VRDT)

text:
               19.3.2005

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 69/22

         ReckittBenckiser N. V. 2005 m. sausio 4 d. pareikštas ieškinys Vidaus rinkos derinimo tarnybai (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui) (VRDT)
   (Byla T-2/05)
   (2005/C 69/40)
   Proceso kalba: anglų
   2005 m. sausio 4 d. Europos Bendrijų Pirmosios instancijos teisme buvo pareikštas ReckittBenckiser N. V., įsteigto Hoofddorp (Olandija), atstovaujamo G. S. P. Vos, ieškinys Vidaus rinkos derinimo tarnybai (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui).
   Ieškovas Pirmosios instancijos teismo prašo:

               —

               panaikinti ginčijamą Vidaus rinkos derinimo tarnybos (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui) apeliacinės tarybos sprendimą;

               —

               leisti registruoti Bendrijos prekių ženklo paraišką Nr. 1 155 712;

               —

               priteisti iš VRDT bylinėjimosi išlaidas pagal Pirmosios instancijos teismo darbo reglamento 87 straipsnio 2 dalį.

         Teisiniai pagrindai ir pagrindiniai argumentai

               Prašomas registruoti Bendrijos prekių ženklas:

               Trimatis baltos ir mėlynos stačiakampio formos tabletės su ovaliu baltu centru prekių ženklas 1 ir 3 klasėms (chemijos produktai, naudojami pramonės reikmėms; balinimo preparatai ir kitos skalbimo medžiagos,...) – paraiška Nr. 1 155 712

               Eksperto sprendimas:

               Atmesti paraišką

               Apeliacinės tarybos sprendimas:

               Atmesti apeliacinį skundą

               Teisiniai pagrindai:

               Tarybos reglamento (EB) Nr. 40/94 7 straipsnio 1 dalies b punkto pažeidimas


title: Byla T-718/14: 2015 m. lapkričio 30 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Hong Kong Group/VRDT – WE Brand (W E) (Bendrijos prekių ženklas — Protesto procedūra — Vaizdinio Bendrijos prekių ženklo „W E“ paraiška — Ankstesnis žodinis Bendrijos prekių ženklas WE — Santykinis atmetimo pagrindas — Galimybės supainioti nebuvimas — Reglamento (EB) Nr. 207/2009 8 straipsnio 1 dalies b punktas)

text:
               25.1.2016

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 27/53

         2015 m. lapkričio 30 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Hong Kong Group/VRDT – WE Brand (W E)

   (Byla T-718/14) (1)

   ((Bendrijos prekių ženklas - Protesto procedūra - Vaizdinio Bendrijos prekių ženklo „W E“ paraiška - Ankstesnis žodinis Bendrijos prekių ženklas WE - Santykinis atmetimo pagrindas - Galimybės supainioti nebuvimas - Reglamento (EB) Nr. 207/2009 8 straipsnio 1 dalies b punktas))
   (2016/C 027/68)
   Proceso kalba: anglų

      Šalys

      Ieškovė: Hong Kong Group Oy (Vanta, Suomija), atstovaujama advokato J.-H. Spåre

      Atsakovė: Vidaus rinkos derinimo tarnyba (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui), atstovaujama S. Bonne

      Kita procedūros VRDT Apeliacinėje taryboje šalis, įstojusi į bylą Bendrajame Teisme: WE Brand Sàrl (Liuksemburgas, Liuksemburgas), atstovaujama advokatų R. van Oerle ir E. de Groot,

      Dalykas

   Ieškinys dėl 2014 m. rugpjūčio 4 d. VRDT antrosios apeliacinės tarybos sprendimo (byla R 2305/2013-2), susijusio su protesto procedūra tarp WE Brand Sàrl ir Hong Kong Group Oy.

      Rezoliucinė dalis

               1.

               Panaikinti 2014 m. rugpjūčio 4 d. Vidaus rinkos derinimo tarnybos (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui) (VRDT) antrosios apeliacinės tarybos sprendimą (byla R 2305/2013-2), susijusį su protesto procedūra tarp WE Brand Sàrl ir Hong Kong Group Oy, ir 2013 m. rugsėjo 30 d. VRDT protestų skyriaus sprendimą.

               2.

               Atmesti protestą.

               3.

               VRDT ir WE Brand padengia savo pačių ir Hong Kong Group patirtas išlaidas, įskaitant Hong Kong Group VRDT apeliacinėje taryboje patirtas būtinąsias išlaidas.

      (1)  OL C 431, 2014 12 1.


title: Byla T-661/11: 2011 m. gruodžio 21 d. pareikštas ieškinys byloje Italija prieš Komisiją

text:
               18.2.2012

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 49/32

         2011 m. gruodžio 21 d. pareikštas ieškinys byloje Italija prieš Komisiją

   (Byla T-661/11)
   2012/C 49/57
   Proceso kalba: italų

      Šalys

      Ieškovė: Italijos Respublika, atstovaujama avvocato dello Stato advokato G. Aiello

      Atsakovė: Europos Komisija

      Reikalavimai

   Ieškovė Bendrojo Teismo prašo:

               —

               Panaikinti 2011 m. spalio 14 d. Komisijos sprendimą C(2011) 7105 galutinis, tiek, kiek atsisakoma Europos Sąjungos lėšomis iš Europos žemės ūkio orientavimo ir garantijų fondo (EŽŪOGF) Garantijų skyriaus, Europos žemės ūkio garantijų fondo (EŽŪGF) ir Europos žemės ūkio fondo kaimo plėtrai (EŽŪFKP) finansuoti tam tikras Italijos Respublikos patirtas išlaidas ir nurodoma jas padengti iš šios biudžeto.

      Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

   Šioje byloje ginčijamas sprendimas buvo priimtas Komisijai atlikus du tyrimus, susijusius su 2003–2004, 2004–2005, 2005–2006 ir 2006–2007 pieno prakybos metais, ir jame nustatytas Italijai taikomas 85 625 455 eurų finansinis koregavimas.
   Grįsdama savo ieškinį ieškovė nurodo:

               a)

               2006 m. birželio 21 d. Reglamento (EB) Nr. 885/2006 (1) 11 straipsnio ir Gairių dėl finansinių pasekmių apskaičiavimo, rengiant sprendimą dėl EŽŪOGF Garantijų skyriaus sąskaitų patvirtinimo (Dokumentas IV/5330/97, priimtas 1997 m. gruodžio 23 d.), pažeidimą ir (arba) klaidingą taikymą bei EB sutarties 230 straipsnio pažeidimą dėl įgaliojimų viršijimo.
               Šiuo klausimu ji teigia, kad šioje byloje vienodo dydžio korekcijos nustatymas yra ginčytinas, nes atlikus kontrolę, nors kai kuriais atvejais ir pavėluotai, buvo galima nustatyti kai kuriuos galimus „nepakankamus paaiškinimus“ ir skirti sankcijas asmenims, pateikusiems neteisingą informaciją, bei taip išieškoti turimą sumokėti papildomą mokestį ir užkirsti kelią ekonominei žalai Bendrijos fondams atsirasti dėl nepakankamų įplaukų.

               b)

               2004 m. kovo 30 d. Reglamento (EB) 595/2004 (2) 21 straipsnio ir 22 straipsnio 1 dalies b punkto pažeidimą ir (arba) klaidingą taikymą.
               Šiuo klausimu ji teigia, kad taikomi teisės aktuose tiek, kiek tai susiję su pirkėjų kontrole, nustatytas sąryšis ne su kontrolės skaičiumi, bet su procentine pieno, kuriam taikoma kontrolė, dalimi, kuri turi atitikti mažiausiai 40 % už tam tikrą laikotarpį iki pataisymų deklaruoto pieno kiekio. Iš tiesų akivaizdu, kad EŽŪOGF finansavimo sistema glaudžiai susijusi su bendru kiekvienoje valstybėje pagaminamo pieno kiekiu. Atsižvelgiant būtent į šį kiekį turi būti vertinama žala Bendrijos fondams, kuri gali atsirasti nesumokėjus papildomo mokesčio.

               c)

               2006 m. birželio 21 d. minėto Reglamento (EB) Nr. 885/2006 11 straipsnio ir Gairių dėl finansinių pasekmių apskaičiavimo, rengiant sprendimą dėl EŽŪOGF Garantijų skyriaus sąskaitų patvirtinimo (Dokumentas IV/5330/97, priimtas 1997 m. gruodžio 23 d.), pažeidimą ir (arba) klaidingą taikymą bei proporcingumo principo ir EB sutarties 230 straipsnio pažeidimą dėl įgaliojimų viršijimo.
               Valstybės ieškovės nuomone, Komisija naudojo procentinę finansinio koregavimo dalį, kad nustatytų galimą kvotos viršijimą ir atitinkamą mokestį, pridėdama jį prie nacionalinę gamybos kvotą viršijančios dalies bei atskirdama, kad suteiktų atskiriems regionams, kuriems taikoma kontrolė uždarant sąskaitas. Taigi laikantis tokios pozicijos finansinė korekcija taikoma savavališkai ir dėl to pažeidžiamas proporcingumo principas.

               d)

               Galiausiai ji taip pat nurodo EB sutarties 253 straipsnio pažeidimą ir (arba) klaidingą taikymą dėl motyvavimo stokos ar nepakankamo motyvavimo.

      (1)  2006 m. birželio 21 d. Komisijos reglamentas (EB) Nr. 885/2006, nustatantis išsamias Tarybos reglamento (EB) Nr. 1290/2005 nuostatų dėl mokėjimo agentūrų ir kitų įstaigų akreditavimo bei EŽŪGF ir EŽŪFKP sąskaitų patikrinimo ir patvirtinimo taikymo taisykles (OL L 171, p. 90).

      (2)  2004 m. kovo 30 d. Komisijos reglamentas (EB) Nr. 595/2004, nustatantis išsamias Tarybos reglamento (EB) Nr. 1788/2003, nustatančio mokestį pieno ir pieno produktų sektoriuje, taikymo taisykles (OL L 94, p. 22; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 3 sk., 43 t., p. 333).


title: Byla T-656/14: 2016 m. birželio 28 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Peri/EUIPO – Klojinio užrakto forma (Europos Sąjungos prekių ženklas — Europos Sąjungos erdvinio prekių ženklo paraiška — Klojinio užrakto forma — Absoliutus atmetimo pagrindas — Žymuo, kurį sudaro tik produkto, būtino techniniam rezultatui gauti, forma — Reglamento (EB) Nr. 207/2009 7 straipsnio 1 dalies e punkto ii papunktis)

text:
               8.8.2016

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 287/20

         2016 m. birželio 28 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Peri/EUIPO – Klojinio užrakto forma

   (Byla T-656/14) (1)

   ((Europos Sąjungos prekių ženklas - Europos Sąjungos erdvinio prekių ženklo paraiška - Klojinio užrakto forma - Absoliutus atmetimo pagrindas - Žymuo, kurį sudaro tik produkto, būtino techniniam rezultatui gauti, forma - Reglamento (EB) Nr. 207/2009 7 straipsnio 1 dalies e punkto ii papunktis))
   (2016/C 287/24)
   Proceso kalba: vokiečių

      Šalys

      Ieškovė: Peri GmbH (Veisenhornas, Vokietija), atstovaujama advokatų A. Bognár ir M. Eck

      Atsakovė: Europos Sąjungos intelektinės nuosavybės tarnyba, atstovaujama D. Walicka

      Dalykas

   Ieškinys dėl 2014 m. birželio 26 d. EUIPO pirmosios apeliacinės tarybos sprendimo (byla R 1178/2013-1), susijusio su paraiška įregistruoti erdvinį žymenį, kurį sudaro klojinio užrakto forma, kaip Europos Sąjungos prekių ženklą.

      Rezoliucinė dalis

               1.

               Atmesti ieškinį.

               2.

               Priteisti iš Peri GmbH bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 388, 2014 11 3.


title: Byla T-587/10: 2010 m. gruodžio 29 d. pareikštas ieškinys byloje Interspeed prieš Komisiją

text:
               19.3.2011

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 89/17

         2010 m. gruodžio 29 d. pareikštas ieškinys byloje Interspeed prieš Komisiją

   (Byla T-587/10)
   2011/C 89/40
   Proceso kalba: slovėnų

      Šalys

      Ieškovė: Interspeed Holding Kompanija, A.D. (Belgradas, Serbijos Respublika), atstovaujama advokato Marko Bošnjak

      Atsakovė: Europos Komisija

      Ieškovės reikalavimai

               —

               Priteisti iš atsakovės atlyginti nuostolius dėl ieškovės negauto pelno ir jos turto vertės sumažėjimo, kurių suma siekia 131 879 601 EUR, kartu su papildomomis palūkanomis už prašomą atlyginti sumą skaičiuojant nuo ieškinio pareiškimo iki realaus sumokėjimo dienos;

               —

               priteisti iš atsakovės bylinėjimosi išlaidas.

      Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

   Šiuo ieškiniu, pareikštu vadovaujantis Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo 256 ir 268 straipsniais, ieškovė prašo Bendrojo Teismo priteisti iš atsakovės atlyginti nuostolius dėl negauto pelno ir turto vertės sumažėjimo, kurių suma siekia 131 879 601 EUR, kartu su papildomomis palūkanomis už prašomą atlyginti sumą skaičiuojant nuo ieškinio pareiškimo iki realaus sumokėjimo dienos, apskaičiuotomis pagal palūkanų normą, kurią atitinkamu laikotarpiu Europos centrinis bankas taiko pagrindiniams finansavimo sandoriams, padidintą dviem procentiniais punktais, taip pat atlyginti advokato ir kitas ieškovės per šį procesą patirtas bylinėjimosi išlaidas.
   Jeigu Bendrasis Teismas nuspręs nepatenkinti ieškinio, ieškovė prašo, kad, vadovaudamasis Procedūros reglamento 87 straipsnio 3 dalimi, teismas nurodytų kiekvienai šaliai padengti savo bylinėjimosi išlaidas.
   Ieškiniui pagrįsti ieškovė nurodo tokius pagrindus.
   Pirmiausia ieškovė tvirtina, kad Europos rekonstrukcijos agentūra (toliau — ERA) ėmėsi neteisėtų veiksmų, kai:

               —

               2006 m. gruodžio 19 d. paskelbė konkursą;

               —

               gruodžio 22 d. paskelbė pranešimą apie darbų Preševo pasienio parėjimo punkte vykdytojo atranką;

               —

               2007 m. gegužės 10 d. sudarė darbų Preševo pasienio parėjimo punkte vykdymo sutartį Nr. 04SERO 1105004;

               —

               apmokėjo Preševo pasienio parėjimo punkto rekonstrukcijos darbų planavimą;

               —

               atrinko Putevi Užice A..D. ir sumokėjo jai už darbų vykdymą;

               —

               rekonstrukcijos darbų vykdymo priežiūros įstaiga atrinko ir paskyrė E GIS BCEOM International s.a., kuriai sumokėjo 180 850 EUR už suteiktą rekonstrukcijos ir priežiūros sutarties Nr. 06SERO 1102/008-1713 81, sudarytos 2008 m. gruodžio 16 d., ir sutarties Nr. 04SERO 1105/00 1-162954, sudarytos 2004 m. rugsėjo 24 d., kurių bendra vertė — 606 276,39 EUR, priežiūros paslaugą;

               —

               nupirko reikiamą įrangą pasienio perėjimo punktui (konteinerius, užkardus ir pan.);

               —

               investuotojos teisėmis dalyvavo rekonstrukcijos darbų vykdyme, tiesiogiai koordinavo ir investavo per savo biurą Belgrade.

         Be to, ieškovė tvirtina, kad šiais veiksmais ERA neteisėtai nuvylė teisėtus lūkesčius ir pažeidė saugomas teises, kurias ieškovė galėjo įgyvendinti iki 2007 m. gruodžio mėn. (kiek tai susiję su pardavimo punktu) arba iki 2009 m. gegužės 7 d. (kiek tai susiję su teisėmis, susijusiomis su prekių ir muitinės terminalu). Šie lūkesčiai ir teisės yra nuosavybės apsaugos principo, vienos iš, be kita ko, pagrindinių pagal Europos žmogaus teisių ir pagrindinių laisvių apsaugos konvencijos Protokolo Nr. 1 1 straipsnį saugomų teisių, išraiška.
   Ieškovė taip pat teigia, kad tokie ERA veiksmai yra rimtas ir akivaizdus bendrųjų teisės principų, šioje byloje — teisėtų lūkesčių apsaugos, teisės į nuosavybės apsaugą, proporcingumo principo ir skaidrumo principo, pažeidimas. Tai, kad rimtas pažeidimas yra akivaizdus visų pirma liudija ieškovės patirtos žalos dydis.
   Antra, ieškovė tvirtina, kad ERA veiksmais padaryta turtinė žala dėl:

               —

               negauto pelno, nes negautos pajamos iš prekių ir muitinės termino veiklos; ši žala siekia 56 838 141 EUR;

               —

               negauto pelno, nes negautos pajamos iš pardavimo punkto Preševo pasienio parėjimo punkte; ši žala siekia 46 800 000 EUR;

               —

               negauto pelno, nes nebuvo galima imti nuomos ir gauti kitų pajamų iš prekybos centro, esančio šalia Preševo pasienio parėjimo punkto; ši žala siekia 42 681 600 EUR.

         Trečia, ieškovė tvirtina, kad žala neabejotinai patirta dėl „rekonstrukcijos“ darbų Preševo pasienio parėjimo punkte, kuriuos suplanavo ir pradėjo ERA.
   Be to, ieškovė tvirtina, kad ERA žinojo, jog ieškovė turėjo minėtas teises Preševo pasienio parėjimo punkto teritorijoje, ir sąmoningai jas pažeidė.


title: Byla C-516/15 P: 2015 m. rugsėjo 24 d. Akzo Nobel NV, Akzo Nobel Chemicals GmbH, Akzo Nobel Chemicals BV pateiktas apeliacinis skundas dėl 2015 m. liepos 15 d. Bendrojo Teismo (ketvirtoji kolegija) priimto sprendimo byloje T-47/10 Akzo Nobel NV, Akzo Nobel Chemicals GmbH, Akzo Nobel Chemicals BV, Akcros Chemicals Ltd/Europos Komisija

text:
               7.12.2015

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 406/22

         2015 m. rugsėjo 24 d.Akzo Nobel NV, Akzo Nobel Chemicals GmbH, Akzo Nobel Chemicals BV pateiktas apeliacinis skundas dėl 2015 m. liepos 15 d. Bendrojo Teismo (ketvirtoji kolegija) priimto sprendimo byloje T-47/10 Akzo Nobel NV, Akzo Nobel Chemicals GmbH, Akzo Nobel Chemicals BV, Akcros Chemicals Ltd/Europos Komisija

   (Byla C-516/15 P)
   (2015/C 406/23)
   Proceso kalba: anglų

      Šalys

      Apeliantės: Akzo Nobel NV, Akzo Nobel Chemicals GmbH, Akzo Nobel Chemicals BV, atstovaujamos advocaten C. Swaak, R. Wesseling

      Kitos proceso šalys: Europos Komisija, Akcros Chemicals Ltd

      Apeliančių reikalavimai

   Apeliantės Teisingumo Teismo prašo:

               —

               panaikinti 2015 m. liepos 15 d. Bendrojo Teismo sprendimą byloje T–47/10 tiek, kiek jame nuspręsta, kad už Akzo Nobel Chemicals GmbH ir Akzo Nobel Chemicals B.V. baudų, iš pradžių skirtų už dalyvavimą darant pažeidimą, bet paskui Bendrojo Teismo panaikintų, sumokėjimą vis dėlto atsako Akzo Nobel N.V. ir

               —

               panaikinti 2009 m. sprendimą tiek, kiek jame nustatyta, kad Akzo Nobel Chemicals GmbH ir AkzoNobel Chemicals B.V. dalyvavo darant pažeidimą, konkrečiai sprendimo 1 straipsnio 1 dalies 1 punktą ir 1 straipsnio 2 dalies b punktą ir

               —

               panaikinti 2009 m. sprendimą tiek, kiek jame Akzo Nobel N.V. pripažinta atsakinga už Akzo Nobel Chemicals GmbH ir AkzoNobel Chemicals B.V neteisėtą elgesį, ir (arba) jai skirta bauda, konkrečiai 1 straipsnio 1 dalies a punktą, kiek tai susiję su laikotarpiu nuo 1987 m. vasario 24 d. iki 1993 m. birželio 28 d., ir 1 straipsnio 2 dalies a punktą, kiek tai susiję su laikotarpiu nuo 1991 m. rugsėjo 11 d. iki 1993 m. birželio 28 d., taip pat 2 straipsnio 6 ir 23 punktus arba, nepatenkinus ankstesnių reikalavimų,

               —

               panaikinti 2015 m. liepos 15 d. Bendrojo Teismo sprendimą byloje T–47/10 ir grąžinti bylą Bendrajam Teismui, kad šis išspręstų ją iš esmės ir

               —

               priteisti iš Komisijos bylinėjimosi apeliacinėje instancijoje išlaidas.

      Apeliacinio skundo pagrindai ir pagrindiniai argumentai

   Grįsdamos apeliacinį skundą apeliantės teigia, kad taikydamas taisykles dėl patronuojančiųjų bendrovių atsakomybės Bendrasis Teismas padarė klaidą, kai nusprendė, jog už baudų, iš pradžių skirtų patronuojančiosioms bendrovėms, bet panaikintų Bendrojo Teismo, vis dėlto atsako Akzo Nobel N.V.
   Tuo atveju, kai, kaip nagrinėjamoje byloje, patronuojančiosios bendrovės atsakomybė kyla tik dėl jos dukterinių bendrovių atsakomybės, patronuojančiosios bendrovės atsakomybė galiausiai negali viršyti dukterinės bendrovės atsakomybės. Todėl panaikinus Akzo Nobel Chemicals GmbH ir Akzo Nobel Chemicals B.V. skirtas baudas reikia panaikinti ir baudą, skirtą Akzo Nobel N.V.
   Šiuo atveju tai svarbu dar ir todėl, kad panaikinus Akzo Nobel Chemicals GmbH ir Akzo Nobel Chemicals B.V. skirtas baudas reikia panaikinti ir visą sprendimą, tiek kiek jis susijęs su šiais dviem juridiniais asmenimis.
   2011 m. priėmus sprendimą ArcelorMittal byloje paaiškėjo, kad suėjo Komisijos teisės skirti baudas Elementis ir Ciba/BASF senaties terminas. Tada Komisija nusprendė panaikinti visą savo 2009 m. sprendimą tiek, kiek jis susijęs su šioms dviem įmonių grupėms priklausančiais juridiniais asmenimis.
   Jei Komisija taikytų tokį požiūrį taip pat Akzo Nobel Chemicals GmbH ir Akzo Nobel Chemicals B.V., kurių situacija yra tapati, ji turėtų panaikinti savo sprendimą, kuriame iš pradžių konstatavo, kad šios dvi įmonės dalyvavo darant pažeidimą. Jei šios situacijos būtų vertinamos vienodai, atsakomybės priskyrimo klausimas niekada nebūtų kilęs, nes nebūtų nei poreikio, nei teisinio pagrindo priskirti atsakomybę Akzo Nobel N.V.


title: Byla C-349/13: 2013 m. birželio 25 d. Naczelny Sąd Administracyjny (Lenkija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Minister Finansów prieš Oil Trading Poland sp. z o.o. w Szczecinie

text:
               21.9.2013

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 274/4

         2013 m. birželio 25 d.Naczelny Sąd Administracyjny (Lenkija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Minister Finansów prieš Oil Trading Poland sp. z o.o. w Szczecinie

   (Byla C-349/13)
   2013/C 274/07
   Proceso kalba: lenkų

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Naczelny Sąd Administracyjny

      Šalys pagrindinėje byloje

      Pareiškėjas: Minister Finansów

      Kita šalis: Oil Trading Poland sp. z o.o. w Szczecinie

      Prejudicinis klausimas

   Ar 1992 m. vasario 25 d. Tarybos direktyvos 92/12/EEB dėl bendros tvarkos, susijusios su akcizais apmokestinamais produktais, jų laikymu, judėjimu ir kontrole (1), 3 straipsnio 3 dalis ir atitinkamai dabar galiojančios 2008 m. gruodžio 16 d. Tarybos direktyvos 2008/118/EB dėl bendros akcizų tvarkos, panaikinančios direktyvą 92/12/EEB (2), 1 straipsnio 3 dalies a punktas ir (antra) pastraipa turi būti aiškinamos kaip nedraudžiančios valstybei narei apmokestinti akcizais tepalines alyvas, žymimas KN kodais 2710 19 71 iki 2710 19 99, kurios naudojamos ne variklių degalams ar krosnių kurui, o kitiems tikslams, remiantis suderinto akcizo, kuriuo apmokestinamas energetikos produktų vartojimas, reikalavimais?

      (1)  OL L 76, p. 1; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 9 sk., 1 t., p. 179.

      (2)  OL L 9, p. 12.


title: Byla C-487/07: 2009 m. birželio 18 d. Teisingumo Teismo (pirmoji kolegija) sprendimas byloje (Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division) (Jungtinė Karalystė) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) L'Oréal SA, Lancôme parfums et beauté & Cie SNC, Laboratoire Garnier & Cie prieš Bellure NV, Malaika Investments Ltd, veikiančią komerciniu pavadinimu Honey pot cosmetic & Perfumery Sales ), Starion International Ltd (Direktyva 89/104/EEB — Prekių ženklai — 5 straipsnio 1 ir 2 dalys — Naudojimas lyginamojoje reklamoje — Teisė uždrausti šį naudojimą — Nesąžiningas pasinaudojimas ankstesnio prekių ženklo geru vardu — Kenkimas prekių ženklo funkcijoms — Direktyva 84/450/EEB — Lyginamoji reklama — 3a straipsnio 1 dalies g ir h punktai — Lyginamosios reklamos teisėtumo sąlygos — Nesąžiningas pasinaudojimas prekių ženklo žinomumu — Prekės pateikimas kaip imitacijos ar reprodukcijos)

text:
               1.8.2009

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 180/6

         2009 m. birželio 18 d. Teisingumo Teismo (pirmoji kolegija) sprendimas byloje (Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division) (Jungtinė Karalystė) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) L'Oréal SA, Lancôme parfums et beauté & Cie SNC, Laboratoire Garnier & Cie prieš Bellure NV, Malaika Investments Ltd, veikiančią komerciniu pavadinimu „Honey pot cosmetic & Perfumery Sales“), Starion International Ltd
   (Byla C-487/07) (1)

   (Direktyva 89/104/EEB - Prekių ženklai - 5 straipsnio 1 ir 2 dalys - Naudojimas lyginamojoje reklamoje - Teisė uždrausti šį naudojimą - Nesąžiningas pasinaudojimas ankstesnio prekių ženklo geru vardu - Kenkimas prekių ženklo funkcijoms - Direktyva 84/450/EEB - Lyginamoji reklama - 3a straipsnio 1 dalies g ir h punktai - Lyginamosios reklamos teisėtumo sąlygos - Nesąžiningas pasinaudojimas prekių ženklo žinomumu - Prekės pateikimas kaip imitacijos ar reprodukcijos)
   2009/C 180/09
   Proceso kalba: anglų

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

   Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division)

      Šalys pagrindinėje byloje

      Ieškovės: L'Oréal SA, Lancôme parfums et beauté & Cie SNC, Laboratoire Garnier & Cie

      Atsakovės: Bellure NV, Malaika Investments Ltd, veikianti komerciniu pavadinimu „Honey pot cosmetic & Perfumery Sales“, Starion International Ltd

      Dalykas

   Prašymas priimti prejudicinį sprendimą — Court of Appeal, Civil Division — 1988 m. gruodžio 21 d. Direktyvos 89/104/EEB: Pirmoji tarybos direktyva valstybių narių įstatymams, susijusiems su prekių ženklais, suderinti (OL L 40, p. 1; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., sk. 17, t. 1, p. 92) 5 straipsnio 1 dalies a ir b punktų bei 1984 m. rugsėjo 10 d. Tarybos direktyvos 84/450/EEB dėl valstybių narių įstatymų ir kitų teisės aktų dėl klaidinančios reklamos suderinimo (OL L 250, p. 17; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., sk. 15, t. 1, p. 227) su pakeitimais, padarytais 1997 m. spalio 6 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva (OL L 290, p. 18; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., sk. 15, t. 3, p. 365), 3a straipsnio 1 dalies g ir h punktų aiškinimas — Prekybininko vykdomas konkurentui priklausančio įregistruoto prekių ženklo naudojimas savo prekių ar paslaugų reklamoje tam, kad palygintų jų charakteristikas su konkurento parduodamų prekių charakteristikomis, visų pirma — kvapu.

      Rezoliucinė dalis

               1.

               1988 m. gruodžio 21 d. Pirmosios Tarybos direktyvos 89/104/EEB valstybių narių įstatymams, susijusiems su prekių ženklais, suderinti 5 straipsnio 2 dalis turi būti aiškinama taip, jog nesąžiningas naudojimasis prekių ženklo skiriamuoju požymiu ar jo geru vardu šios nuostatos prasme neleidžia manyti, kad egzistuoja galimybė supainioti ir galimybė pakenkti šiam skiriamajam požymiui ar geram vardui arba, bendrai tariant, prekių ženklo savininkui. Nauda, kurią trečiasis asmuo gauna naudodamas žymenį, panašų į gerą vardą turintį prekių ženklą, yra gauta nesąžiningai iš šio skiriamojo požymio ar gero vardo, jeigu trečiasis asmuo taip bando pasinaudoti gerą vardą turinčio prekių ženklo sėkme tam, kad gautų naudos iš pastarojo patrauklumo, reputacijos bei prestižo, be jokios finansinės kompensacijos bei neįdėdamas pastangų šiuo atžvilgiu prekių ženklo savininko komercinio pobūdžio pastangomis šio prekių ženklo įvaizdžiui sukurti ir išlaikyti.

               2.

               Direktyvos 89/104 5 straipsnio 1 dalies a punktas turi būti aiškinamas ta prasme, jog registruoto prekių ženklo savininkas turi teisę uždrausti tretiesiems asmenims lyginamojoje reklamoje, kuri neatitinka visų 1984 m. rugsėjo 10 d. Tarybos direktyvos 84/450/EEB dėl klaidinančios ir lyginamosios reklamos, iš dalies pakeistos 1997 m. spalio 6 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 97/55/EB, 3a straipsnio 1 dalyje išvardytų teisėtumo sąlygų, naudoti šiam prekių ženklui tapatų žymenį prekėms ar paslaugoms, tapačioms prekėms ar paslaugoms, kurioms minėtas prekių ženklas įregistruotas, net jeigu šiuo naudojimu negalima pakenkti esminei prekių ženklo funkcijai — nurodyti prekių ar paslaugų kilmę, su sąlyga, kad minėtas naudojimas kenkia arba gali pakenkti kitoms prekių ženklo funkcijoms.

               3.

               Direktyvos 84/450, iš dalies pakeistos Direktyva 97/55, 3a straipsnio 1 dalis turi būti aiškinama taip, jog reklamuotojas, kuris lyginamojoje reklamoje tiesiogiai ar netiesiogiai nurodo, jog prekės, kuriomis jis prekiauja, yra prekių, žymimų plačiai žinomu prekių ženklu, imitacijos, pateikia „prekes ar paslaugas kaip imitacijas ar reprodukcijas“ šio 3a straipsnio 1 dalies h punkto prasme. Nauda, kurią reklamuotojas gauna iš tokios neteisėtos lyginamosios reklamos, turi būti laikoma „nesąžiningai gauta“ iš šio prekių ženklo žinomumo minėto 3a straipsnio 1 dalies g punkto prasme.

      (1)  OL C 8, 2008 1 12.


title: Byla T-46/17: 2017 m. sausio 26 d. pareikštas ieškinys byloje TDH Group/EUIPO – Comercial de Servicios Agrigan (Pet Cuisine)

text:
               13.3.2017

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 78/39

         2017 m. sausio 26 d. pareikštas ieškinys byloje TDH Group/EUIPO – Comercial de Servicios Agrigan (Pet Cuisine)

   (Byla T-46/17)
   (2017/C 078/54)
   Kalba, kuria surašytas ieškinys: anglų

      Šalys

      Ieškovė: TDH Group (Briuselis, Belgija), atstovaujama advokato D. Chen

      Atsakovė: Europos Sąjungos intelektinės nuosavybės tarnyba (EUIPO)

      Kita procedūros Apeliacinėje taryboje šalis: Comercial de Servicios Agrigan, SA (Hueska, Ispanija)

      Su procedūra EUIPO susijusi informacija

      Pareiškėja: ieškovė

      Prekių ženklas, dėl kurio kilo ginčas: tarptautinis vaizdinis prekių ženklas su žodiniais elementais „Pet Cuisine“ Nr. 1 203 373, kurio registracija galioja Europos Sąjungoje

      Procedūra EUIPO: protesto procedūra

      Ginčijamas sprendimas: 2016 m. lapkričio 10 d. EUIPO antrosios apeliacinės tarybos sprendimas byloje R 685/2016-2

      Reikalavimai

   Ieškovė Bendrojo Teismo prašo:

               —

               panaikinti ginčijamą sprendimą,

               —

               priteisti iš EUIPO bylinėjimosi išlaidas.

      Pagrindas, kuriuo remiamasi

               —

               Reglamento Nr. 207/2009 8 straipsnio 1 dalies b punkto pažeidimas.


title: Byla T-213/12: 2013 m. birželio 4 d. Bendrojo Teismo nutartis byloje Elitaliana prieš Eulex Kosovo (Ieškinys dėl panaikinimo — Viešasis paslaugų pirkimas — Konkurso procedūra — Pagalba sraigtasparniu „Eulex“ misijoje Kosove — Dalyvio pasiūlymo atmetimas — Atsakovo statuso neturėjimas — Nepriimtinumas)

text:
               3.8.2013

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 225/80

         2013 m. birželio 4 d. Bendrojo Teismo nutartis byloje Elitaliana prieš Eulex Kosovo

   (Byla T-213/12) (1)

   (Ieškinys dėl panaikinimo - Viešasis paslaugų pirkimas - Konkurso procedūra - Pagalba sraigtasparniu „Eulex“ misijoje Kosove - Dalyvio pasiūlymo atmetimas - Atsakovo statuso neturėjimas - Nepriimtinumas)
   2013/C 225/178
   Proceso kalba: italų

      Šalys

      Ieškovė: Elitaliana SpA (Roma, Italija), atstovaujama advokato R. Colagrande

      Atsakovė: Eulex Kosovo (Priština, Kosovas), atstovaujama solisitoriaus G. Brosadola Pontotti

      Dalykas

   Prašymas, pirma, panaikinti aktus, kuriuos priėmė Eulex Kosovo, kiek jie susiję su sutarties „EuropeAid/131516/D/SER/XK — Pagalba sraigtasparniu Eulex misijoje Kosove (PROC/272/11)“ su kitu dalyviu sudarymu, ir, antra, priteisti iš Eulex Kosovo atlyginti žalą, patirtą dėl to, kad minėta sutartis nebuvo sudaryta su ieškove.

      Rezoliucinė dalis

               1.

               Atmesti ieškinį.

               2.

               Priteisti iš Elitaliana SpA bylinėjimosi išlaidas, įskaitant tas, kurios susijusios su laikinųjų apsaugos priemonių taikymo procedūra.

      (1)  OL C 200, 2012 7 7.


title: Byla T-434/11: 2013 m. rugsėjo 6 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Europäisch-Iranische Handelsbank AG prieš Tarybą (Bendra užsienio ir saugumo politika — Iranui taikomos ribojamosios priemonės siekiant užkirsti kelią branduolinių ginklų platinimui — Lėšų įšaldymas — Pareiga motyvuoti — Teisė į gynybą — Teisė į veiksmingą teisminę gynybą — Akivaizdi vertinimo klaida — Nuosavybės teisė — Proporcingumas)

text:
               19.10.2013

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 304/16

         2013 m. rugsėjo 6 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Europäisch-Iranische Handelsbank AG prieš Tarybą

   (Byla T-434/11) (1)

   (Bendra užsienio ir saugumo politika - Iranui taikomos ribojamosios priemonės siekiant užkirsti kelią branduolinių ginklų platinimui - Lėšų įšaldymas - Pareiga motyvuoti - Teisė į gynybą - Teisė į veiksmingą teisminę gynybą - Akivaizdi vertinimo klaida - Nuosavybės teisė - Proporcingumas)
   2013/C 304/26
   Proceso kalba: anglų

      Šalys

      Ieškovas: Europäisch-Iranische Handelsbank AG (Hamburgas, Vokietija), iš pradžių atstovaujamas solisitorių S. Ashley, S. Gadhia, advokato H. Hohmann, QC D. Wyatt ir baristerio R. Blakeley, vėliau — S. Ashley, H. Hohmann, D. Wyatt, R. Blakeley, solisitorių S. Jeffrey ir A. Irvine

      Atsakovė: Europos Sąjungos Taryba, atstovaujama F. Naert ir R. Liudvinavičiūtės-Cordeiro

      Atsakovės pusėje į bylą įstojusios šalys: Europos Komisija, iš pradžių atstovaujama E. Paasivirta ir S. Boelaert, vėliau — E. Paasivirta ir M. Konstantinidis, ir Jungtinė Didžiosios Britanijos ir Šiaurės Airijos Karalystė, atstovaujama S. Behzadi-Spencer, A. Robinson ir C. Murrell, padedamų baristerių J. Swift ir R. Palmer

      Dalykas

   Prašymas panaikinti, pirma, 2011 m. gegužės 23 d. Tarybos sprendimą 2011/299/BUSP, kuriuo iš dalies keičiamas Sprendimas 2010/413/BUSP dėl ribojamųjų priemonių Iranui (OL L 136, p. 65), antra, 2011 m. gegužės 23 d. Tarybos įgyvendinimo reglamentą (ES) Nr. 503/2011, kuriuo įgyvendinamas Reglamentas (ES) Nr. 961/2010 dėl ribojamųjų priemonių Iranui (OL L 136, p. 26), trečia, 2011 m. gruodžio 1 d. Tarybos sprendimą 2011/783/BUSP, kuriuo iš dalies keičiamas Sprendimas 2010/413/BUSP dėl ribojamųjų priemonių Iranui (OL L 319, p. 71), ketvirta, 2011 m. gruodžio 1 d. Tarybos įgyvendinimo reglamentą (ES) Nr. 1245/2011, kuriuo įgyvendinamas Reglamentas (ES) Nr. 961/2010 dėl ribojamųjų priemonių Iranui (OL L 319, p. 11), ir, penkta, 2012 m. kovo 23 d. Tarybos reglamentą (ES) Nr. 267/2012 dėl ribojamųjų priemonių Iranui, kuriuo panaikinamas Reglamentas (ES) Nr. 961/2010 (OL L 88, p. 1), kiek šie aktai susiję su ieškovu.

      Rezoliucinė dalis

               1.

               Panaikinti 2011 m. gegužės 23 d. Tarybos įgyvendinimo reglamentą (ES) Nr. 503/2011, kuriuo įgyvendinamas Reglamentas (ES) Nr. 961/2010 dėl ribojamųjų priemonių Iranui, ir 2011 m. gegužės 23 d. Tarybos sprendimą 2011/299/BUSP, kuriuo iš dalies keičiamas Sprendimas 2010/413/BUSP dėl ribojamųjų priemonių Iranui, kiek šie aktai susiję su Europäisch-Iranische Handelsbank AG.

               2.

               Atmesti likusią ieškinio dalį.

               3.

               Europäisch-Iranische Handelsbank padengia tris penktadalius savo bylinėjimosi išlaidų ir tris penktadalius Europos Sąjungos Tarybos patirtų bylinėjimosi išlaidų.

               4.

               Taryba padengia du penktadalius savo bylinėjimosi išlaidų ir du penktadalius Europäisch-Iranische Handelsbank patirtų bylinėjimosi išlaidų.

               5.

               Jungtinė Didžiosios Britanijos ir Šiaurės Airijos Karalystė ir Europos Komisija padengia savo bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 282, 2011 9 24.


title: Byla T-304/04 Italijos Respublikos 2004 m. liepos 22 d. pareikštas ieškinys Europos Bendrijų Komisijai

text:
               9.10.2004

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 251/27

         Italijos Respublikos 2004 m. liepos 22 d. pareikštas ieškinys Europos Bendrijų Komisijai
   (Byla T-304/04)
   (2004/C 251/51)
   Bylos kalba: italų
   2004 m. liepos 22 d. Europos Bendrijų Pirmosios instancijos teisme buvo pareikštas Italijos Respublikos, atstovaujamos avvocato dello Stato Antonio Cingolo, ieškinys Europos Bendrijų Komisijai.
   Pareiškėjas Pirmosios instancijos teismo prašo:

               —

               panaikinti 2000 m. gegužės 19 d. Komisijos sprendimą C(2004) 1812, kuriuo Italijos valstybės pagalba (pagal 1981 m. įstatymą Nr. 394) WAM SpA suteikiant paskolą 1996 m. balandžio 24 d. 103313,20 EUR ir 2000 m. lapkričio 9 d. 106366,60 EUR sumažintomis palūkanomis (valstybės pagalba Nr. C 4/2003/(ex NN 102/2002), pripažįstama neteisėta;

               —

               panaikinti bet kokias kitas susijusias ar numanomas priemones, kurios gali egzistuoti ir priteisti iš Europos Bendrijų Komisijos bylinėjimosi išlaidas.

         Teisiniai pagrindai ir pagrindiniai argumentai
   Italijos Respublika kreipėsi į Pirmosios instancijos teismą, ginčydama 2004 m. gegužės 19 d. Europos Bendrijų Komisijos sprendimą C(2004) 1812, kuriuo Italijos suteikta valstybės pagalba (pagal 1981 m. įstatymą Nr. 394) WAM SpA suteikiant paskolą 1996 m. balandžio 24 d. 103313,20 EUR ir 2000 m. lapkričio 9 d. 106366,60 EUR sumažintomis palūkanomis (valstybės pagalba Nr. C 4/2003/(ex NN 102/2002), pripažįstama neteisėta, nurodant ją išieškoti. 1981 m. įstatymas Nr. 394 remia, inter alia, Italijos įmones steigiančias dukterines bendroves, atstovybes, parduotuves ir sandėlius.
   Italijos Respublika savo reikalavimus grindžia:

               A.

               Pagrindinių procedūros reikalavimų dėl teisės į gynybą, skaidrumo principo, teisės būti išklausytam principo, kadangi Komisija, vykstant nagrinėjimo procedūrai, neišsiuntė Italijai skundo kopijos, pažeidimu.

               B.

               Pagrindinių procedūros reikalavimų dėl teisės į gynybą ir motyvavimo trūkumas dėl preliminaraus tyrimo nepradėjimo pažeidimu, kadangi Komisija neatliko būtino tyrimo dėl skundo ir vėlesnių priemonių, naudodamasi jai reglamento Nr. 659/1999 (1) suteiktais įgaliojimais.

               C.

               Komisija padaryta klaida kvalifikuojant faktines aplinkybe ir pažeidė Reglamento Nr. 69/2001 (2) bei Reglamento 70/2001 (3) 1 straipsnio b punkto pažeidimu, kadangi nagrinėjama pagalba buvo kvalifikuota kaip „pagalba veiklai, susijusiai su eksportu“.

               D.

               Teisėtų lūkesčių bei geros valios principų pažeidimu, kadangi Komisija ginčijo atsisakymą pranešti apie valstybės pagalbą, nors tai atitiko nacionalinį įstatymą Nr. 394/81. Kita vertus, nagrinėjamos pagalbos tikslas nėra tiesiogiai susijęs su eksportu, net jei jos pagrindinis tikslas yra internacionalizacija kuriant gamyklas užsienyje.

               E.

               EB sutarties 87 ir kitų straipsnių ir nepakankamo motyvavimo pažeidimu. Tvirtinama, kad ginčijamame sprendime Komisija nepaaiškina, kodėl ir kokia apimtimi teikiama nagrinėjama pagalba, kuri yra asmeninė ir pakankamai mažos sumos, kad galėtų paveikti valstybių narių tarpusavio prekybą. Taip pat atsakovas nepaaiškina kokiais įrodymais grindžia savo tvirtinimą, kad iškraipoma konkurencija Bendrijos viduje, visų pirma atsižvelgiant į pagalbą, kuri yra pakankamai riboto mąsto.

               F.

               Reglamento Nr. 69/2001 4 straipsnio ir taip pat nepakankamo motyvavimo pažeidimu, kadangi Komisija taikė šią nuostatą atgaline data faktinėms aplinkybėms, kurioms buvo taikomos anksčiau galioję taisyklės.

               G.

               Nepakankamu motyvavimu, nelogiškumu, nešališkumo principo pažeidimu ir Reglamento Nr. 69/2001 bei Reglamento Nr. 70/2001 neteisingu taikymu, kadangi Komisija pakoregavo pagalbos mąstą, pagal požymius, kurie turi būti vertinami kaip nesvarbūs ir klaidingi.

      (1)  1999 m. kovo 22 d. Tarybos reglamentas (EB) Nr. 659/1999 nustatantis išsamias EB Sutarties 93 straipsnio taikymo taisykles (OL L 83, 1999 3 27, p. 1).

      (2)  2001 m. sausio 12 d. Komisijos reglamentas (EB) Nr. 69/2001 dėl EB sutarties 87 ir 88 straipsnių taikymo de minimis valstybės pagalbai (OL L 10, 2001 1 13, p. 30).

      (3)  2001 m. sausio 12 d. Komisijos reglamentas Nr 70/2001 dėl EB sutarties 87 ir 88 straipsnių taikymo valstybės pagalbai mažoms ir vidutinėms įmonėms (2001 m. sausio 13 d. OL L 10, p. 30)