title: Byla T-86/11: 2011 m. birželio 8 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Bamba prieš Tarybą (Bendra užsienio ir saugumo politika — Ribojamosios priemonės, taikytinos atsižvelgiant į padėtį Dramblio Kaulo Krante — Lėšų įšaldymas — Pareiga motyvuoti)

text:
               23.7.2011

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 219/15

         2011 m. birželio 8 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Bamba prieš Tarybą

   (Byla T-86/11) (1)

   (Bendra užsienio ir saugumo politika - Ribojamosios priemonės, taikytinos atsižvelgiant į padėtį Dramblio Kaulo Krante - Lėšų įšaldymas - Pareiga motyvuoti)
   2011/C 219/21
   Proceso kalba: prancūzų

      Šalys

      Ieškovė: Nadiany Bamba (Abidžanas, Dramblio Kaulo Krantas), atstovaujama advokatų P. Haïk ir J. Laffont

      Atsakovė: Europos Sąjungos Taryba, atstovaujama B. Driessen ir A. Vitro

      Atsakovės pusėje į bylą įstojusi šalis: Europos Komisija, atstovaujama E. Cujo ir M. Konstantinidis

      Dalykas

   Prašymas panaikinti 2011 m. sausio 14 d. Tarybos sprendimą 2011/18/BUSP, iš dalies keičiantį Tarybos sprendimą 2010/656/BUSP, kuriuo atnaujinamos ribojamosios priemonės Dramblio Kaulo Krantui (OL L 11, p. 36), ir 2011 m. sausio 14 d. Tarybos reglamentą (ES) Nr. 25/2011, kuriuo iš dalies keičiamas Reglamentas (EB) Nr. 560/2005, nustatantis tam tikras konkrečias ribojančias priemones, taikytinas tam tikriems asmenims ir subjektams, atsižvelgiant į padėtį Dramblio Kaulo Krante (OL L 11, p. 1), tiek, kiek jie susiję su ieškove

      Sprendimo rezoliucinė dalis

               1.

               Panaikinti 2011 m. sausio 14 d. Tarybos sprendimą 2011/18/BUSP, iš dalies keičiantį Tarybos sprendimą 2010/656/BUSP, kuriuo atnaujinamos ribojamosios priemonės Dramblio Kaulo Krantui, ir 2011 m. sausio 14 d. Tarybos reglamentą (ES) Nr. 25/2011, kuriuo iš dalies keičiamas Reglamentas (EB) Nr. 560/2005, nustatantis tam tikras konkrečias ribojančias priemones, taikytinas tam tikriems asmenims ir subjektams, atsižvelgiant į padėtį Dramblio Kaulo Krante, tiek, kiek jie susiję su N. Bamba.

               2.

               Sprendimo 2011/18, kiek jis susijęs su N. Bamba, galiojimas turi būti pratęstas tol, kol įsigalios Reglamento Nr. 25/2011 panaikinimas.

               3.

               Europos Sąjungos Taryba padengia savo ir N. Bamba bylinėjimosi išlaidas.

               4.

               Europos Komisija padengia savo bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 95, 2011 3 26.


title: Byla C-134/13: 2015 m. vasario 12 d. Teisingumo Teismo (penktoji kolegija) sprendimas byloje ( First-tier Tribunal (Tax Chamber) (Jungtinė Karalystė) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Raytek GmbH, Fluke Europe BV/Commissioners for Her Majesty's Revenue and Customs (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą — Bendrasis muitų tarifas — Tarifinis klasifikavimas — Kombinuotoji nomenklatūra — Šiluminio vaizdo infraraudonųjų spindulių kameros)

text:
               13.4.2015

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 118/3

         2015 m. vasario 12 d. Teisingumo Teismo (penktoji kolegija) sprendimas byloje (First-tier Tribunal (Tax Chamber) (Jungtinė Karalystė) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Raytek GmbH, Fluke Europe BV/Commissioners for Her Majesty's Revenue and Customs

   (Byla C-134/13) (1)

   ((Prašymas priimti prejudicinį sprendimą - Bendrasis muitų tarifas - Tarifinis klasifikavimas - Kombinuotoji nomenklatūra - Šiluminio vaizdo infraraudonųjų spindulių kameros))
   (2015/C 118/03)
   Proceso kalba: anglų

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      First-tier Tribunal (Tax Chamber)

      Šalys pagrindinėje byloje

      Ieškovės: Raytek GmbH, Fluke Europe BV

      Atsakovė: Commissioners for Her Majesty's Revenue and Customs

      Rezoliucinė dalis

   Nagrinėjant prejudicinį klausimą nebuvo nustatyta nieko, kas galėtų turėti įtakos 2011 m. kovo 30 d. Komisijos reglamento (ES) Nr. 314/2011 dėl tam tikrų prekių klasifikavimo Kombinuotojoje nomenklatūroje galiojimui.

      (1)  OL C 141, 2013 5 18.


title: Byla C-487/11: 2011 m. rugsėjo 22 d. Administratīvā rajona tiesa (Latvija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Laimonis Treimanis prieš Valsts ieņēmumu dienests

text:
               26.11.2011

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 347/15

         2011 m. rugsėjo 22 d.Administratīvā rajona tiesa (Latvija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Laimonis Treimanis prieš Valsts ieņēmumu dienests

   (Byla C-487/11)
   2011/C 347/23
   Proceso kalba: latvių

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Administratīvā rajona tiesa

      Šalys pagrindinėje byloje

      Pareiškėjas: Laimonis Treimanis

      Atsakovė: Valsts ieņēmumu dienests

      Prejudicinis klausimas

   Ar pagal Reglamento Nr. 918/83 (1) 7 straipsnio 1 dalį savininkas gali į Europos Sąjungą iš trečiosios valstybės įvežtą asmeninį automobilį perduoti neatlygintinai naudoti savo šeimos nariui, kuris realiai iš trečiosios valstybės persikėlė gyventi į Europos Sąjungą ir kuris prieš įvežant automobilį į Europos Sąjungą buvo automobilio savininko namų ūkio trečiojoje valstybėje narys, jei pats automobilio savininkas po to, kai automobilis įvežtas į Europos Sąjungą, iš esmės gyvena trečiojoje valstybėje?

      (1)  1983 m. kovo 28 d. Tarybos reglamentas (EEB) Nr. 918/83, nustatantis Bendrijos atleidimo nuo muitų sistemą (OL L 105, p. 1; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k. 2 sk., 1 t., p. 419).


title: Byla C-418/08: 2009 m. kovo 27 d. Teisingumo Teismo pirmininko nutartis byloje Europos Bendrijų Komisija prieš Airiją

text:
               18.7.2009

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 167/8

         2009 m. kovo 27 d. Teisingumo Teismo pirmininko nutartis byloje Europos Bendrijų Komisija prieš Airiją
   (Byla C-418/08) (1)

   2009/C 167/17

      Proceso kalba: anglų

   Teisingumo Teismo pirmininkas nutartimi nurodė išbraukti bylą iš registro.

      (1)  OL C 301, 2008 11 22.


title: Byla T-732/16: 2016 m. spalio 20 d. pareikštas ieškinys byloje Valencia Club de Fútbol/Komisija

text:
               5.12.2016

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 454/31

      2016 m. spalio 20 d. pareikštas ieškinys byloje Valencia Club de Fútbol/Komisija

      (Byla T-732/16)
      (2016/C 454/54)
      Proceso kalba: ispanų

         Šalys

         Ieškovė: Valencia Club de Fútbol, SAD (Valensija, Ispanija), atstovaujama advokatų J. R. García-Gallardo Gil-Fournier ir A. Guerrero Righetto

         Atsakovė: Europos Komisija

         Reikalavimai

      Ieškovė Bendrojo Teismo prašo:

                  —

                  panaikinti 2016 m. liepos 4 d. Europos Komisijos sprendimą dėl valstybės pagalbos SA.36387 (2013/C) (ex 2013/CP), Ispanijos suteiktos Valencia Club de Fútbol, S.A.D. (ir kitiems futbolo klubams), visų pirmą 1 ir 4 priemones, turinčias įtakos Valencia CF,

                  —

                  priteisti iš Komisijos bylinėjimosi išlaidas.

         Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

      Grįsdama ieškinį ieškovė remiasi aštuoniais pagrindais.

                  1.

                  Pirmasis ieškinio pagrindas grindžiamas akivaizdžia klaida vertinant tris iš keturių kriterijų, leidžiančių pripažinti garantiją valstybės pagalba. Šiuo aspektu teigiama, kad Komisija, remdamasi neišsamia informacija ir neatsižvelgdama į futbolo klubų taikoma ypatinga verslo modelį, suklydo, kai padarė išvadą, jog Valencia FC finansinė padėtis buvo sunki, nes rėmėsi žaidėjų buhalterine verte, o ne jų realia rinkos verte, ir nevertino gyvybingumo plano, kuris visais aspektais buvo grindžiamas realistinėmis prielaidomis. Antra, Komisija klaidingai nusprendė, kad garantija dengė daugiau kaip 80 % paskolos, ir, trečia, Komisija suklydo vertindama bendrą paskolos palūkanų normą atsižvelgdama į rinkos kainą.

                  2.

                  Antrasis papildomai nurodytas ieškinio pagrindas grindžiamas akivaizdžiomis klaidomis, Komisijos padarytomis tikrinant atitiktį keturiems iš šešių kriterijų, nurodytų Bendrijos gairėse dėl valstybės pagalbos sunkumus patiriančioms įmonėms sanuoti ir restruktūrizuoti, konkrečiai kalbant: ilgalaikio gyvybingumo atkūrimas, nederamų konkurencijos iškraipymų vengimas kompensacinėmis priemonėmis, pagalbos apribojimas iki minimumo ir pagalbos suteikimas tik vieną kartą.

                  3.

                  Trečiasis ieškinio pagrindas grindžiamas Komisijos padaryta klaida nustatant didelę pasiūlyto atlygio vertę; konkrečiai kalbama apie akcijų užstatą ir Fundación Valencia suteiktas kitas garantijas Instituto Valenciano de Finanzas.

                  4.

                  Ketvirtasis ieškinio pagrindas grindžiamas netinkamu pagrindinės grąžintinos tariamos pagalbos sumos ir palūkanų nustatymu, nes Komisija klaidingai manė, kad palūkanos nepakito per visą priemonių galiojimo laikotarpį, taip pat netinkamai įvertino šį laikotarpį.

                  5.

                  Penktasis ieškinio pagrindas grindžiamas proporcingumo principo pažeidimu, nes sumos, kurias Komisija nurodė gražinti, neproporcingos jau sumokėtoms sumoms.

                  6.

                  Šeštasis ieškinio pagrindas grindžiamas Komisijos padaryta vertinimo klaida, nes ji nepripažino paskolos davėjo naudos gavėju ir neatsižvelgė į naujo klubo savininko buvimą.

                  7.

                  Septintasis ieškinio pagrindas grindžiamas nediskriminavimo principo pažeidimu, nes Komisija vienodai įvertino skirtingas tiriamų futbolo klubų situacijas, nors jų aplinkybės buvo visiškai skirtingos.

                  8.

                  Aštuntasis ieškinio pagrindas grindžiamas aktų motyvavimo principo pažeidimu.


title: Byla C-86/05 Europos Bendrijų Komisijos 2005 m. vasario 18 d. pareikštas ieškinys Italijos Respublikai

text:
               16.4.2005

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 93/19

         Europos Bendrijų Komisijos 2005 m. vasario 18 d. pareikštas ieškinys Italijos Respublikai
   (Byla C-86/05)
   (2005/C 93/34)
   Proceso kalba: italų
   2005 m. vasario 18 d. Europos Bendrijų Teisingumo Teisme buvo pareikštas Europos Bendrijų Komisijos, atstovaujamos B. Schima ir D. Recchia, ieškinys Italijos Respublikai.
   Ieškovė Teisingumo Teismo prašo:

               —

               pripažinti, kad nepriimdama 2003 m. balandžio 23 d. Komisijos direktyvą 2003/32/EB, nustatančią išsamias Tarybos direktyva 93/42/EEB (1) nustatytų reikalavimų, taikomų naudojant gyvūninės kilmės audinius pagamintiems medicinos prietaisams specifikacijas, įgyvendinančių įstatymų ir kitų teisės aktų, ar bet kuriuo atveju nepranešdama apie šias nuostatas Komisijai, Italijos Respublika neįvykdė savo įsipareigojimų pagal šios direktyvos 8 straipsnio 1 dalį;

               —

               priteisti iš Italijos Respublikos bylinėjimosi išlaidas.

         Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai
   Direktyvos perkėlimo į nacionalinę teisę terminas baigėsi 2004 m. sausio 1 d.

      (1)  OL L 105, 2003 4 26, p. 18.


title: Byla T-650/11: 2013 m. sausio 29 d. Bendrojo Teismo nutartis byloje Dimension Data Belgium prieš Parlamentą

text:
               23.3.2013

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 86/29

         2013 m. sausio 29 d. Bendrojo Teismo nutartis byloje Dimension Data Belgium prieš Parlamentą

   (Byla T-650/11) (1)

   2013/C 86/49
   Proceso kalba: prancūzų
   Trečiosios kolegijos pirmininkas nutartimi nurodė išbraukti bylą iš registro.

      (1)  OL C 73, 2012 3 10.


title: Byla C-234/06 P 2007 m. rugsėjo 13 d. Teisingumo Teismo (ketvirtoji kolegija) sprendimas Il Ponte Finanziaria SpA prieš Vidaus rinkos derinimo tarnybą (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui) (VRDT), F.M.G. Textiles Srl, ankstesnis pavadinimas — Marine Enterprise Projects — Società Unipersonale di Alberto Fiorenzi Srl (Apeliacinis skundas — Bendrijos prekių ženklas — Prekių ženklo BAINBRIDGE registracija — Ankstesnių nacionalinių prekių ženklų, kuriuose yra tokia pati sudedamoji dalis Bridge , savininko protestas — Protesto atmetimas — Prekių ženklų šeima — Naudojimo įrodymas — Apsauginių prekių ženklų sąvoka)

text:
               10.11.2007

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 269/14

         2007 m. rugsėjo 13 d. Teisingumo Teismo (ketvirtoji kolegija) sprendimas Il Ponte Finanziaria SpA prieš Vidaus rinkos derinimo tarnybą (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui) (VRDT), F.M.G. Textiles Srl, ankstesnis pavadinimas — Marine Enterprise Projects — Società Unipersonale di Alberto Fiorenzi Srl
   (Byla C-234/06 P) (1)

   (Apeliacinis skundas - Bendrijos prekių ženklas - Prekių ženklo BAINBRIDGE registracija - Ankstesnių nacionalinių prekių ženklų, kuriuose yra tokia pati sudedamoji dalis „Bridge“, savininko protestas - Protesto atmetimas - Prekių ženklų šeima - Naudojimo įrodymas - Apsauginių prekių ženklų sąvoka)
   (2007/C 269/27)
   Proceso kalba: italų
   Šalys

      Ieškovė: Il Ponte Finanziaria SpA, atstovaujama advokatų P. Roncaglia, A. Torrigiani Malaspina ir M. Boletto

      Kitos proceso šalys: Vidaus rinkos derinimo tarnyba (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui), atstovaujama O. Montalto ir M. Buffolo, F.M.G. Textiles Srl, ankstesnis pavadinimas — Marine Enterprise Projects — Società Unipersonale di Alberto Fiorenzi Srl, atstovaujama advokato D. Marchi
   Dalykas
   Apeliacinis skundas dėl 2006 m. vasario 23 d. Pirmosios instancijos teismo (ketvirtoji kolegija) sprendimo Ponte Finanziaria SpA prieš VRDT (T-194/03), kuriuo šis teismas atmetė žodinių, vaizdinių ir erdvinių prekių ženklų „Bridge“, „Old Bridge“, „The Bridge Basket“, THE BRIDGE, „The Bridge“, FOOTBRIDGE, „The Bridge Wayfarer“ ir OVER THE BRIDGE, skirtų 18 ir 25 klasių prekėms, savininko ieškinį dėl 2003 m. kovo 17 d. Vidaus rinkos derinimo tarnybos (VRDT) ketvirtosios apelaicinės tarybos sprendimo R 1015/2001-4 atmesti apeliaciją dėl Protestų skyriaus sprendimo, kuriuo atmetamas protestas dėl paraiškos įregistruoti vaizdinį prekių ženklą „Bainbridge“ 18 ir 25 klasių prekėms, panaikinimo.
   Rezoliucinė dalis

               1.

               Atmesti apeliacinį skundą.

               2.

               Priteisti iš Il Ponte Finanziaria SpA bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 178, 2006 7 29.


title: Byla T-445/12: 2014 m. rugsėjo 26 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Koscher + Würtz/VRDT – Kirchner & Wilhelm (KW SURGICAL INSTRUMENTS) (Bendrijos prekių ženklas — Protesto procedūra — Tarptautinė registracija, nurodant Europos bendriją — Vaizdinis prekių ženklas KW SURGICAL INSTRUMENTS — Ankstesnis žodinis nacionalinis prekių ženklas „Ka We“ — Santykinis atmetimo pagrindas — Galimybė supainioti — Tarybos reglamento Nr. 207/2009 8 straipsnio 1 dalies b punktas — Apskundimo procedūra — Apeliacinės tarybos atliktino vertinimo apimtis — Ankstesnio prekių ženklo naudojimo iš tikrųjų įrodymas — Protestų skyriui pateiktas prašymas — Atsisakymas įregistruoti prašomą prekių ženklą prieš tai neišnagrinėjus, ar ankstesnis prekių ženklas buvo iš tikrųjų naudojamas — Teisės klaida — Teisė pakeisti sprendimą)

text:
               10.11.2014

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 395/39

      2014 m. rugsėjo 26 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Koscher + Würtz/VRDT – Kirchner & Wilhelm (KW SURGICAL INSTRUMENTS)

      (Byla T-445/12) (1)

      ((Bendrijos prekių ženklas - Protesto procedūra - Tarptautinė registracija, nurodant Europos bendriją - Vaizdinis prekių ženklas KW SURGICAL INSTRUMENTS - Ankstesnis žodinis nacionalinis prekių ženklas „Ka We“ - Santykinis atmetimo pagrindas - Galimybė supainioti - Tarybos reglamento Nr. 207/2009 8 straipsnio 1 dalies b punktas - Apskundimo procedūra - Apeliacinės tarybos atliktino vertinimo apimtis - Ankstesnio prekių ženklo naudojimo iš tikrųjų įrodymas - Protestų skyriui pateiktas prašymas - Atsisakymas įregistruoti prašomą prekių ženklą prieš tai neišnagrinėjus, ar ankstesnis prekių ženklas buvo iš tikrųjų naudojamas - Teisės klaida - Teisė pakeisti sprendimą))
      (2014/C 395/47)
      Proceso kalba: vokiečių

         Šalys

         Ieškovė: Koscher + Würtz GmbH (Špaichingenas, Vokietija), atstovaujama advokatų P. Mes, C. Graf von der Groeben, G. Rother, J. Bühling, A. Verhauwen, J. Künzel, D. Jestaedt, M. Bergermann, J. Vogtmeier ir A. Kramer

         Atsakovė: Vidaus rinkos derinimo tarnyba (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui), atstovaujama A. Schifko

         Kita procedūros VRDT Apeliacinėje taryboje šalis: Kirchner & Wilhelm GmbH + Co. (Aspergas, Vokietija), atstovaujama advokato J. Dönch

         Dalykas

      Ieškinys, pareikštas dėl 2012 m. rugpjūčio 6 d. Vidaus rinkos derinimo tarnybos (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui) (VRDT) ketvirtosios apeliacinės tarybos sprendimo (byla R 1675/2011-4), susijusio su protesto procedūra tarp Kirchner & Wilhelm GmbH + Co. ir Koscher + Würtz GmbH.

         Rezoliucinė dalis

                  1.

                  Panaikinti 2012 m. rugpjūčio 6 d. Vidaus rinkos derinimo tarnybos (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui) (VRDT) ketvirtosios apeliacinės tarybos sprendimą (byla R 1675/2011-4), susijusį su protesto procedūra tarp Kirchner & Wilhelm GmbH + Co. ir Koscher + Würtz GmbH.

                  2.

                  Atmesti likusią ieškinio dalį.

                  3.

                  Nurodyti VRDT padengti savo bylinėjimosi išlaidas ir pusę Koscher + Würtz Apeliacinėje taryboje ir Bendrajame Teisme patirtų bylinėjimosi išlaidų.

                  4.

                  Nurodyti Koscher + Würtz padengti pusę savo Apeliacinėje taryboje ir Bendrajame Teisme patirtų bylinėjimosi išlaidų.

         (1)  OL C 379, 2012 12 8.


title: Byla F-40/08 2008 m. kovo 18 d. pareikštas ieškinys byloje Carvalhal Garcia prieš Tarybą

text:
               19.7.2008

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 183/33

         2008 m. kovo 18 d. pareikštas ieškinys byloje Carvalhal Garcia prieš Tarybą

   (Byla F-40/08)
   (2008/C 183/65)
   Proceso kalba: portugalų
   Šalys

      Ieškovė: Daniela Paula Carvalhal Garcia (Sinesas, Portugalija), atstovaujama advokato F. Antas da Cunha

      Atsakovė: Europos Sąjungos Taryba
   Ginčo dalykas bei aprašymas
   Tarybos sprendimo neskirti mokymosi išmokos ieškovės dukrai panaikinimas.
   Ieškovės reikalavimai

               —

               Panaikinti 2007 m. lapkričio 16 d. Europos Sąjungos Tarybos personalo direktorato galutinį sprendimą ir nurodyti jį pakeisti kitu sprendimu dėl mokymosi išmokos ieškovės dukrai skyrimo už 2006/2007 mokslo metus.


title: Byla C-222/08: 2010 m. spalio 6 d. Teisingumo Teismo (ketvirtoji kolegija) sprendimas byloje Europos Komisija prieš Belgijos Karalystę (Valstybės įsipareigojimų neįvykdymas — Direktyva 2002/22/EB (Universaliųjų paslaugų direktyva) — Elektroniniai ryšiai — Tinklai ir paslaugos — 12 straipsnis — Įpareigojimų teikti universaliąsias paslaugas sąnaudų apskaičiavimas — Socialinis universaliųjų paslaugų komponentas — 13 straipsnis — Įpareigojimų teikti universaliąsias paslaugas finansavimas — Pripažinimas, kad egzistuoja nepagrįstai didelė prievolė)

text:
               4.12.2010

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 328/2

         2010 m. spalio 6 d. Teisingumo Teismo (ketvirtoji kolegija) sprendimas byloje Europos Komisija prieš Belgijos Karalystę

   (Byla C-222/08) (1)

   (Valstybės įsipareigojimų neįvykdymas - Direktyva 2002/22/EB (Universaliųjų paslaugų direktyva) - Elektroniniai ryšiai - Tinklai ir paslaugos - 12 straipsnis - Įpareigojimų teikti universaliąsias paslaugas sąnaudų apskaičiavimas - Socialinis universaliųjų paslaugų komponentas - 13 straipsnis - Įpareigojimų teikti universaliąsias paslaugas finansavimas - Pripažinimas, kad egzistuoja nepagrįstai didelė prievolė)
   2010/C 328/02
   Proceso kalba: olandų

      Šalys

      Ieškovė: Europos Komisija, atstovaujama H. van Vliet ir A. Nijenhuis

      Atsakovė: Belgijos Karalystė, atstovaujama T. Materne ir M. Jacobs bei advokato S. Depré

      Dalykas

   Valstybės įsipareigojimų neįvykdymas — 2002 m. kovo 7 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2002/22/EB dėl universaliųjų paslaugų ir paslaugų gavėjų teisių, susijusių su elektroninių ryšių tinklais ir paslaugomis (Universaliųjų paslaugų direktyva) (OL L 108, p. 51; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 13 sk., 29 t., p. 367), 12 straipsnio 1 dalies, 13 straipsnio 1 dalies ir IV priedo A dalies neteisingas perkėlimas — Socialinis universaliųjų paslaugų komponentas — Įmonių paskyrimas — Išskirtinių tarifinių sąlygų suteikimas — Skaidrumo trūkumas

      Rezoliucinė dalis

               1.

               Belgijos Karalystė:

                           —

                           pirma, nenumačiusi, kad apskaičiuojant socialinio universaliųjų paslaugų komponento teikimo grynąsias sąnaudas turi būti atsižvelgiama į komercinę naudą, įskaitant nematerialią naudą, kurią gauna įmonės, turinčios tokio teikimo įpareigojimą, ir,

                           —

                           antra, bendrai ir remdamasi universaliųjų paslaugų teikėjo, kuris anksčiau buvo vienintelis šių paslaugų teikėjas, grynųjų sąnaudų apskaičiavimu pripažinusi, kad visoms įmonėms, kurios nuo šiol turi teikti šias paslaugas, dėl tokio teikimo iš tiesų tenka nepagrįstai didelė prievolė, ir konkrečiai neįvertinusi grynųjų sąnaudų, tenkančių kiekvienam atitinkamam operatoriui dėl universaliųjų paslaugų tiekimo, ir visų tokio operatoriaus rodiklių, pavyzdžiui, jo įrangos lygio ar jo ekonominės ir finansinės situacijos,
                           neįvykdė įsipareigojimų pagal 2002 m. kovo 7 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2002/22/EB dėl universaliųjų paslaugų ir paslaugų gavėjų teisių, susijusių su elektroninių ryšių tinklais ir paslaugomis (Universaliųjų paslaugų direktyva), 12 straipsnio 1 dalį ir 13 straipsnio 1 dalį.

               2.

               Atmesti likusią ieškinio dalį.

               3.

               Priteisti iš Belgijos Karalystės du trečdalius bylinėjimosi išlaidų. Priteisti iš Europos Komisijos trečdalį bylinėjimosi išlaidų.

      (1)  OL C 209, 2008 8 15.


title: Byla C-304/07 2007 m. liepos 2 d. Bundesgerichtshof (Vokietija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Directmedia Publishing GmbH prieš 1. Albert-Ludwigs-Universität Freiburg, 2. prof. dr. Ulrich Knoop

text:
               8.9.2007

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 211/21

         2007 m. liepos 2 d.Bundesgerichtshof (Vokietija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Directmedia Publishing GmbH prieš 1. Albert-Ludwigs-Universität Freiburg, 2. prof. dr. Ulrich Knoop

   (Byla C-304/07)
   (2007/C 211/40)
   Proceso kalba: vokiečių
   Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas
   Bundesgerichtshof
   Šalys pagrindinėje byloje
   Ieškovė: Directmedia Publishing GmbH

      Atsakovai: 1. Albert-Ludwigs-Universität Freiburg, 2. prof. dr. Ulrich Knoop
   Prejudicinis klausimas
   Ar duomenų perėmimas iš (pagal Duomenų bazių direktyvos 7 straipsnio 1 dalį) saugomos duomenų bazės į kitą duomenų bazę gali būti perkėlimu 1996 m. kovo 11 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 96/9/EB dėl duomenų bazių teisinės apsaugos (1) (Duomenų bazių direktyva) 7 straipsnio 2 dalies a punkto prasme ir tuomet, kai jis, apsvarsčius kiekvieną konkretų atvejį, atliekamas pateikiant duomenų bazėje užklausas, ar vis dėlto perkėlimas šios nuostatos prasme reikalauja, kad būtų atliekamas (fizinio) duomenų rinkinio kopijavimo veiksmas?

      (1)  OL L 77, p. 20.


title: Byla T-221/05 Huvis Corporation 2005 m. birželio 10 d. pareikštas ieškinys Europos Sąjungos Tarybai

text:
               6.8.2005

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 193/38

         Huvis Corporation 2005 m. birželio 10 d. pareikštas ieškinys Europos Sąjungos Tarybai
   (Byla T-221/05)
   (2005/C 193/64)
   Proceso kalba: anglų
   2005 m. birželio 10 d. Europos Bendrijų Pirmosios instancijos teisme buvo pareikštas Huvis Corporation, įsteigtos Seule (Korėjos Respublika), atstovaujamos advokatų J.-F. Bellis, F. Di Gianni ir R. Antonini, ieškinys Europos Sąjungos Tarybai.
   Ieškovas Pirmosios instancijos teismo prašo:

               —

               panaikinti 2005 m. kovo 10 d. Tarybos reglamento (EB) Nr. 428/2005, įvedančio importuojamiems poliesterių štapelio pluoštams, kurių kilmės šalys — Kinijos Liaudies Respublika ir Saudo Arabija, galutinį antidempingo muitą ir iš dalies keičiantį Tarybos reglamentą (EB) Nr. 2852/2000, įvedantį galutinį antidempingo muitą importuojamiems poliesterių štapelio pluoštams, kurių kilmės šalys — Indija ir Korėjos Respublika, ir nutraukiantį antidempingo procedūrą dėl tokio importo, kurio kilmės šalis yra Taivanis, 2 straipsnį tiek, kiek juo nustatomas galutinis antidempingo muitas importuojamiems Huvis Corporation gaminiams, pagamintiems Korėjos Respublikoje, ir, jei būtina, pripažinti pagrindinio reglamento nuostatas, kuriomis remiantis ginčijamajame sprendime buvo nustatyti klaidingi apskaičiavimai, netaikytinomis; ir

               —

               priteisti iš Europos Sąjungos Tarybos bylinėjimosi išlaidas.

         Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai
   Ieškovė yra Korėjoje įsikūrusi bendrovė, kuri specializuojasi poliesterių gijinių siūlų, poliesterių štapelio pluoštų ir polietileno tereftalato gamyba. Tarybos reglamentu (EB) Nr. 428/2005 (1) Taryba nustatė 5.7 % galutinį antidempingo muitą ieškovės gaminamiems importuojamiems poliesterių štapelio pluoštams, kurių kilmės šalis — Korėja.
   Ieškovė teigia, kad metodologija, kuria Taryba remėsi apskaičiuodama ieškovės dempingo dydį ir, visų pirma, apskaičiuodama ieškovės prašomą muito grąžinimo pataisą, prieštarauja PPO antidempingo susitarimo 2 straipsnio 4 daliai, kadangi ji neatliko teisingo ieškovės eksporto kainos ir normalios vertės palyginimo bei nepagrįstai ieškovei perkėlė įrodinėjimo pareigą.
   Ieškovė taip pat teigia, kad metodologija, kuri buvo taikyta apskaičiuojant ieškovės dempingo dalį taip pat prieštarauja teisinio tikrumo, teisėtų lūkesčių, gero administravimo ir proporcingumo principams, kadangi ją taikydama Taryba neteisėtai padidino ieškovės dempingo dydį. Be to, Taryba pažeidė pagrindinio antidempingo reglamento 11 straipsnio 9 dalį, kadangi nagrinėjamoje peržiūros procedūroje ji apskaičiuodama muito grąžinimo pataisą, ji taikė skirtingą metodologiją nuo tos, kuri buvo taikoma pirminiame tyrime. Metodologija taip pat pažeidžiamas nediskriminavimo principas, kadangi Taryba kitais panašiais atvejais taikė palankesnę metodologiją.
   Be to, ieškovė teigia, kad kredito kainų, kurių ieškovė prašė pagal peržiūros procedūrą, atmetimas prieštaraujama PPO Antidempingo susitarimo 2 straipsnio 4 daliai, atsižvelgiant į tai, kad jame nepateikiamas teisingas ieškovės eksporto kainos ir normalios vertės palyginimas, o Tarybos prašymas įrodyti kredito kainų pataisos pagrįstumą prilygsta nepagrįstai ieškovei tenkančiai įrodinėjimo naštai.
   Atmetus ieškovės prašomas kredito kainas taip pat buvo pažeistas gero administravimo principas, kadangi šis apskaičiavimas buvo paremtas išvada, jog ieškovė nepateikė savo prašymo rašytinio įrodymo, atsižvelgiant į tai, kad ieškovės suteiktos mokėjimo sąlygos buvo suderintos remiantis Korėjos Respublikoje galiojančiomis nusistovėjusiomis verslo taisyklėmis.

      (1)  2005 m. kovo 10 d. Tarybos reglamento (EB) Nr. 428/2005, įvedančio importuojamiems poliesterių štapelio pluoštams, kurių kilmės šalys – Kinijos Liaudies Respublika ir Saudo Arabija, galutinį antidempingo muitą ir iš dalies keičiantis Tarybos reglamentą (EB) Nr. 2852/2000, įvedantį galutinį antidempingo muitą importuojamiems poliesterių štapelio pluoštams, kurių kilmės šalys – Indija ir Korėjos Respublika, ir nutraukiantis antidempingo procedūrą dėl tokio importo, kurio kilmės šalis yra Taivanis (OL L 71, p. 1)


title: Byla C-167/10: 2010 m. balandžio 2 d. Tribunale Amministrativo Regionale del Lazio (Italija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Andrea Palomba prieš Ministero dell’Interno

text:
               19.6.2010

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 161/30

      2010 m. balandžio 2 d.Tribunale Amministrativo Regionale del Lazio (Italija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Andrea Palomba prieš Ministero dell’Interno

      (Byla C-167/10)
      (2010/C 161/41)
      Proceso kalba: italų

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

         Tribunale Amministrativo Regionale del Lazio

         Šalys pagrindinėje byloje

         Pareiškėjas: Andrea Palomba

         Atsakovė: Ministero dell’Interno

         Prejudiciniai klausimai

      Ar nacionalinės teisės normos (priimtos po Bersani dekreto, 2006 m. liepos 4 d. Dekreto įstatymo Nr. 223, pertvarkyto į 2006 m. rugpjūčio 4 d. Įstatymą Nr. 248) atitinka EB sutarties 43 ir 49 straipsnius, kai „nacionalinė sistema, kurioje, be kita ko:

                  a)

                  bendrai užtikrinama ankstesniu laikotarpiu, pasibaigus konkursui, kuriame kai kuriems lošimų operatoriams buvo neteisėtai uždrausta dalyvauti, suteiktų koncesijų turėtojų apsauga;

                  b)

                  įtvirtintos nuostatos, kurios faktiškai garantuoja, kad bus išsaugotos įgytos komercinės pozicijos (pavyzdžiui, draudimas naujiems koncesininkams savo punktus įrengti arčiau nei per nustatytą atstumą nuo jau esančių);

                  c)

                  numatyta, kad koncesija gali būti panaikinta, jei, pavyzdžiui, koncesininkas tiesiogiai ar netiesiogiai administruoja tarpvalstybinę lošimų veiklą, panašią į tą, dėl kurios suteikta koncesija.“


title: 2004 m. rugsėjo 23 d. Teisingumo Teismo sprendimas (antroji kolegija), Byloje C-280/02 Europos Bendrijų Komisija prieš Prancūzijos Respubliką (Valstybės įsipareigojimų neįvykdymas — Direktyva 91/271/EEB — Miesto nuotėkų valymas — 5 straipsnio 1 ir 2 dalis ir II priedas — Jautrių zonų nenustatymas — „Eutrofikacijos“ sąvoka — Griežtesnių valymo reikalavimų į jautrias zonas išleidžiamoms nuotekoms nenustatymas)

text:
               20.11.2004

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 284/1

      TEISINGUMO TEISMO SPRENDIMAS

   (antroji kolegija)
   2004 m. rugsėjo 23 d.
   Byloje C-280/02 Europos Bendrijų Komisija prieš Prancūzijos Respubliką (1)

   (Valstybės įsipareigojimų neįvykdymas - Direktyva 91/271/EEB - Miesto nuotėkų valymas - 5 straipsnio 1 ir 2 dalis ir II priedas - Jautrių zonų nenustatymas - „Eutrofikacijos“ sąvoka - Griežtesnių valymo reikalavimų į jautrias zonas išleidžiamoms nuotekoms nenustatymas)
   (2004/C 284/02)
   Proceso kalba: prancūzų
   Byloje C-280/02, Europos Bendrijų Komisija, atstovaujama M. Nolin, po to – G. Valero Jordana ir F. Simonetti, prieš Prancūzijos Respubliką, atstovaujamą G. de Bergues, D. Petrausch ir E. Puisais, dėl 2002 m. liepos 30 d. pareikšto ieškinio dėl įsipareigojimų neįvykdymo pagal EB sutarties 226 straipsnį, Teisingumo Teismas (antroji kolegija), susidedantis iš kolegijos pirmininko C. W. A. Timmermans, teisėjų J.-P. Puissochet, R. Schintgen, F. Macken (pranešėja) ir N. Colneric; generalinis advokatas: L. A. Geelhoed, sekretorius: R. Grass, 2004 m. rugsėjo 23 d. priėmė sprendimą, kurio rezoliucinėje dalyje nurodyta:

               1)

                           —

                           nelaikydama Senos įlankos, Senos pasroviui nuo santakos su Andelle, Artois-Picardie baseino pakrantės vandenų, Vilaine įlankos, Lorient prieuosčio, Elorn estuarijos, Douarnenez įlankos, Concarneau įlankos, Morbihan įlankos, Vistre pasroviui nuo Nîmes bei Thau lagūnos eutrofikacijai jautriomis zonomis ir

                           —

                           nenustatydama griežtesnių valymo reikalavimų išleidžiamoms miesto nuotekoms iš kitų nei Vichy, Aix-en-Provence, Mâcon, Créhange, Saint-Avold, Bailleul, Aurillac, Montauban, Châtillon-sur-Seine ir Gray aglomeracijų, nurodytų 2000 m. gruodžio 12 d. Prancūzijos valdžios institucijų laiške, ir iš Montpellier aglomeracijos bei išleidžiamoms miesto nuotekoms iš aglomeracijų, kurių gyventojų ekvivalentas Senos įlankoje, Senos pasroviui nuo santakos su Andelle, Artois-Picardie baseino pakrantės vandenyse, Vilaine įlankoje, Lorient prieuostyje, Elorn estuarijoje, Douarnenez įlankoje, Concarneau įlankoje, Morbihan įlankoje, Vistre pasroviui nuo Nîmes bei Thau lagūnoje viršija 10 000,

                     Prancūzijos Respublika neįvykdė savo įsipareigojimų pagal 1991 m. gegužės 21 d. Tarybos direktyvos 91/271/EEB dėl miesto nuotekų valymo 5 straipsnio 1 ir 2 dalies bei II priedą.

               2)

               Atmesti likusią ieškinio dalį.

               3)

               Priteisti iš Prancūzijos Respublikos bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 219, 2002 9 14.


title: Byla T-670/16: 2016 m. rugsėjo 16 d. pareikštas ieškinys byloje Digital Rights Ireland/Komisija

text:
               7.11.2016

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 410/26

         2016 m. rugsėjo 16 d. pareikštas ieškinys byloje Digital Rights Ireland/Komisija

   (Byla T-670/16)
   (2016/C 410/37)
   Proceso kalba: anglų

      Šalys

      Ieškovė: Digital Rights Ireland Ltd (Bennettsbridge, Airija), atstovaujama solisitoriaus E. McGarr

      Atsakovė: Europos Komisija

      Reikalavimai

   Ieškovė Bendrojo Teismo prašo:

               —

               pripažinti ieškinį priimtinu,

               —

               pripažinti, kad 2016 m. liepos 12 d. Komisijos įgyvendinimo sprendimas (ES) 2016/1250 dėl ES ir JAV „privatumo skydo“ užtikrinamos apsaugos tinkamumo pagal Europos Parlamento ir Tarybos direktyvą 95/46/EB yra akivaizdi Komisijos vertinimo klaida tiek, kiek juo asmeninių duomenų apsaugos Jungtinėse Amerikos Valstijose lygis pripažintas tinkamu pagal Direktyvą 95/46/EB (1),

               —

               pripažinti ginčijamą sprendimą dėl ES ir JAV „privatumo skydo“ suteikiamos apsaugos tinkamumo negaliojančiu ir jį panaikinti,

               —

               priteisti iš Komisijos bylinėjimosi išlaidas.

      Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

   Grįsdama ieškinį ieškovė remiasi dešimčia pagrindų.

               1.

               Pirmasis ieškinio pagrindas grindžiamas tuo, kad ginčijamas sprendimas prieštarauja Direktyvos 95/46 25 straipsnio 6 daliai, aiškinamai atsižvelgiant į Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijos 7, 8 ir 47 straipsnius.

               2.

               Antrasis ieškinio pagrindas grindžiamas tuo, kad ginčijamas sprendimas prieštarauja Direktyvos 95/46 25 straipsnio 6 daliai, aiškinamai atsižvelgiant į Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijos 7, 8 ir 47 straipsnius ir Europos Sąjungos Teisingumo Teismo sprendimą byloje C-362/14, Schrems.

               3.

               Trečiasis ieškinio pagrindas grindžiamas tuo, kad „privatumo principai“ ir/arba oficialūs (JAV) „pareiškimai ir įsipareigojimai“, įtvirtinti ginčijamo sprendimo I, III–VII prieduose, nėra „tarptautiniai įsipareigojimai“, kaip tai suprantama pagal Direktyvos 95/46 25 straipsnio 6 dalį.

               4.

               Ketvirtasis ieškinio pagrindas grindžiamas tuo, kad 1978 m. Užsienio žvalgybos stebėsenos akto 2008 m. pakeitimų akto (2008 m. FISA pakeitimų aktas) nuostatos leidžia valdžios institucijoms apibendrintu pagrindu turėti priėjimą prie elektroninių ryšių turinio ir todėl yra nesuderinamos su Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijos 7 straipsniu.

               5.

               Penktasis ieškinio pagrindas grindžiamas tuo, kad 2008 m. FISA pakeitimų akto nuostatos leidžia valdžios institucijoms apibendrintu pagrindu turėti slaptą priėjimą prie elektroninių ryšių turinio ir todėl yra nesuderinamos su Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijos 47 straipsniu.

               6.

               Šeštasis ieškinio pagrindas grindžiamas tuo, kad ginčijamu sprendimu nėra visiškai perkeliamos Direktyvos 95/46 nuostatos (konkrečiai 28 straipsnio 3 dalis), todėl iš pirmo žvilgsnio atrodo, kad juo nėra tinkamai užtikrinama visiška Europos Sąjungos piliečių teisių pagal ES teisę apsauga, kai jų duomenys yra perduodami į Jungtines Amerikos Valstijas.

               7.

               Septintasis ieškinio pagrindas grindžiamas tuo, kad ginčijamas sprendimas yra nesuderinamas su Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijos 7, 8 straipsniais ir 52 straipsnio 1 dalimi.

               8.

               Aštuntasis ieškinio pagrindas grindžiamas tuo, kad, kiek ginčijamas sprendimas leidžia, arba neapsaugo nei dabar, nei anksčiau, nuo užsienio valstybių teisėsaugos institucijų masinio priėjimo prie elektroninių ryšių, jis negalioja dėl teisės į privatumą, duomenų apsaugos, saviraiškos laisvės, susirinkimų ir asociacijos laisvės, įtvirtintų Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijoje ir ES teisės bendruosiuose principuose, pažeidimų.

               9.

               Devintasis ieškinio pagrindas grindžiamas tuo, kad kiek ginčijamas sprendimas leidžia, arba neapsaugo nei dabar, nei anksčiau, nuo užsienio valstybių teisėsaugos institucijų masinio priėjimo prie elektroninių ryšių ir nesuteikia ES piliečiams, prie kurių duomenų buvo tokiu būdu prieita, tinkamos teisių gynimo priemonės, jis, priešingai Pagrindinių teisų chartijai ir ES bendriesiems principams, paneigia asmens teisę į veiksmingą teisinę gynybą ir teisę į gerą administravimą.

               10.

               Dešimtasis ieškinio pagrindas grindžiamas tuo, kad ginčijamu sprendimu nebuvo visiškai perkeltos Direktyvoje 95/46 (konkrečiai 14 ir 15 straipsniuose) įtvirtintos teisės, todėl iš pirmo žvilgsnio atrodo, kad juo nėra tinkamai užtikrinama visiška Europos Sąjungos piliečių teisių pagal ES teisę apsauga, kai jų duomenys yra perduodami į Jungtines Amerikos Valstijas.

      (1)  1995 m. spalio 24 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 95/46/EB dėl asmenų apsaugos tvarkant asmens duomenis ir dėl laisvo tokių duomenų judėjimo (OL L 281, 1995, p. 31; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 13 sk., 15 t., p. 355).


title: Byla T-470/15: 2016 m. rugsėjo 14 d. Bendrojo Teismo nutartis byloje Cham/Taryba

text:
               7.11.2016

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 410/34

         2016 m. rugsėjo 14 d. Bendrojo Teismo nutartis byloje Cham/Taryba

   (Byla T-470/15) (1)

   (2016/C 410/56)
   Proceso kalba: prancūzų
   Septintosios kolegijos pirmininkas nutartimi nurodė išbraukti bylą iš registro.

      (1)  OL C 337, 2015 10 12.


title: Byla C-164/10: 2010 m. balandžio 2 d. Tribunale Amministrativo Regionale del Lazio (Italija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Emanuele Ferazzoli prieš Ministero dell’Interno

text:
               19.6.2010

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 161/29

      2010 m. balandžio 2 d.Tribunale Amministrativo Regionale del Lazio (Italija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Emanuele Ferazzoli prieš Ministero dell’Interno

      (Byla C-164/10)
      (2010/C 161/38)
      Proceso kalba: italų

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

         Tribunale Amministrativo Regionale del Lazio

         Šalys pagrindinėje byloje

         Pareiškėjas: Emanuele Ferazzoli

         Atsakovė: Ministero dell’Interno

         Prejudiciniai klausimai

      Ar nacionalinės teisės normos (priimtos po Bersani dekreto, 2006 m. liepos 4 d. Dekreto įstatymo Nr. 223, pertvarkyto į 2006 m. rugpjūčio 4 d. Įstatymą Nr. 248) atitinka EB sutarties 43 ir 49 straipsnius, kai „nacionalinė sistema, kurioje, be kita ko:

                  a)

                  bendrai užtikrinama ankstesniu laikotarpiu, pasibaigus konkursui, kuriame kai kuriems lošimų operatoriams buvo neteisėtai uždrausta dalyvauti, suteiktų koncesijų turėtojų apsauga;

                  b)

                  įtvirtintos nuostatos, kurios faktiškai garantuoja, kad bus išsaugotos įgytos komercinės pozicijos (pavyzdžiui, draudimas naujiems koncesininkams savo punktus įrengti arčiau nei per nustatytą atstumą nuo jau esančių);

                  c)

                  numatyta, kad koncesija gali būti panaikinta, jei, pavyzdžiui, koncesininkas tiesiogiai ar netiesiogiai administruoja tarpvalstybinę lošimų veiklą, panašią į tą, dėl kurios suteikta koncesija.“


title: Byla C-318/08 2008 m. liepos 15 d. Giudice di Pace di Ischia (Italija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Filomena Califano prieš Wind SpA

text:
               13.9.2008

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 236/10

         2008 m. liepos 15 d.Giudice di Pace di Ischia (Italija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Filomena Califano prieš Wind SpA

   (Byla C-318/08)
   (2008/C 236/16)
   Proceso kalba: italų
   Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas
   Giudice di Pace di Ischia
   Šalys pagrindinėje byloje

      Ieškovė: Filomena Califano
   Atsakovė: Wind SpA
   Prejudicinis klausimas
   „Ar Bendrijos teisės nuostatos, įtvirtintos Europos žmogaus teisių ir pagrindinių laisvių apsaugos konvencijos 6 straipsnyje, Direktyvoje 2002/22/EB (1), Direktyvoje 1999/44/EB (2), Komisijos rekomendacijoje 2001/310/EB (3) ir Direktyvoje 1998/257/EB (4), yra tiesiogiai įpareigojančios ir turi būti aiškinamos taip, kad sprendžiant ginčus „elektroninės komunikacijos srityje tarp galutinių naudotojų ir operatorių, kilusius dėl įstatymuose, valdžios institucijų sprendimuose, sutarčių sąlygose ir paslaugų teikimo dokumentuose įtvirtintų nuostatų, susijusių su universaliąja paslauga ir galutinių naudotojų teisėmis, nesilaikymo“ (Sprendimo Nr. 173/07/CONS 2 straipsnyje nurodyti ginčai), nebūtina imtis privalomos taikinimo procedūros, kurios nesiėmus ieškinys teisme būtų nepriimtinas, atsižvelgiant į tai, kad šios Bendrijos nuostatos turi viršenybę minėto ryšių tarnybos sprendimo 3 straipsnio 1 dalies atžvilgiu?“

      (1)  OL L 108, p. 51.

      (2)  OL L 171, p. 12.

      (3)  Komisijos rekomendacija.

      (4)  Komisijos rekomendacija.


title: Byla C-450/14 P: 2014 m. rugsėjo 26 d. Koinonia tis Pliroforias Anoichti stis Eidikes Anagkes – Isotis pateiktas apeliacinis skundas dėl 2014 m. liepos 16 d. Bendrojo Teismo (pirmoji kolegija) priimto sprendimo byloje T-59/11 Isotis/Komisija

text:
               10.11.2014

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 395/29

      2014 m. rugsėjo 26 d.Koinonia tis Pliroforias Anoichti stis Eidikes Anagkes – Isotis pateiktas apeliacinis skundas dėl 2014 m. liepos 16 d. Bendrojo Teismo (pirmoji kolegija) priimto sprendimo byloje T-59/11 Isotis/Komisija

      (Byla C-450/14 P)
      (2014/C 395/34)
      Proceso kalba: graikų

         Šalys

         Apeliantė: Koinonia tis Pliroforias Anoichtì stis Eidikes Anagkes – Isotis, atstovaujama advokato S. Skliris

         Kita proceso šalis: Europos Komisija

         Apeliantės reikalavimai

                  —

                  Visiškai panaikinti 2014 m. liepos 16 d. Europos Sąjungos Bendrojo Teismo sprendimą byloje T-59/11 Koinonia tis Pliroforias Anoichti stis Edikes Anagkes – Isotis/Europos Komisija,

                  —

                  visiškai patenkinti ieškinį,

                  —

                  visiškai atmesti Komisijos pareikštą priešieškinį,

                  —

                  priteisti iš Komisijos visas bylinėjimosi išlaidas.

         Apeliacinio skundo pagrindai ir pagrindiniai argumentai

                  1.

                  Klaidingas Belgijos civilinio kodekso 1315 straipsnio taikymas, kiek tai susiję su įrodinėjimo pareigos paskirstymu

                              —

                              Ieškinio atmetimas savaime neįrodo, kad priešieškinis faktiškai pagrįstas. Komisija privalo pagrįsti savo priešieškinį.

                  2.

                  Klaidingas priešieškinio pagrįstumo motyvavimas

                              —

                              Trūksta motyvų, kuriais grindžiamas teiginys, kad Komisijos priešieškinis pagrįstas.

                              —

                              Motyvai prieštaringi: kaip į vienintelį įrodymą atsižvelgta į audito ataskaitą, kuri buvo ginčijama ir kurią reikėjo įrodyti.

                  3.

                  Teisės klaida, nes netaikytos tarptautinės audito normos

                              —

                              Netaikytos tarptautinės audito normos, pažeidžiant nacionalinės apskaitos teisės aktus ir pareigą aiškinti nagrinėjamas sutartis, vadovaujantis bendra šalių valia (Belgijos civilinio kodekso 1156 straipsnis) ir sąžiningumo principu (Belgijos civilinio kodekso 1134 straipsnio trečia pastraipa).

                  4.

                  Klaidingas procesinio lygiateisiškumo principo aiškinimas

                              —

                              Šalių procesinio lygiateisiškumo principas nėra tas pats kas rungtyniškumo principas.

                  5.

                  Klaidingas sąžiningumo principo aiškinimas bei taikymas ir teisės į gynybą pažeidimas dėl proceso kalbos

                              —

                              Teisingas sąžiningumo principo aiškinimas reikalauja sutarties sąlygas aiškinti pagal Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartiją ir pagrindinį Sąjungos teisės principą – teisės į gynybą užtikrinimo principą.

                  6.

                  Klaidingas ginčijamų sutarčių sąlygų aiškinimas, klaidingas Graikijos teisės taikymas ir neatsižvelgimas į esminį motyvą

                              —

                              Pagal FP6 sutarties II, 19.1 straipsnį, e-Ten sutarties II.16 straipsnį ir CIP sutarties II 20.1 straipsnį patikrinimai gali būti atliekami tik ginčijamų projektų išlaidų ir pajamų įtraukimo į apskaitą atžvilgiu ir netaikomi kitiems dokumentams.

                              —

                              Teismo praktikoje suformuoto principo, kad pagal Graikijos apskaitos ir mokesčių teisę finansiniai metai skaičiuojami nepriklausomai.

                              —

                              Bendrasis Teismas neatsižvelgė ir neįvertino ieškovės pateikto ieškinio pagrindo dėl esmės, nurodyto ieškinio 61 ir 64 punktuose.

                  7.

                  Klaidingas ginčijamų sutarčių sąlygų aiškinimas, neatsižvelgimas į ieškinio pagrindą dėl esmės ir dokumentų prasmės iškraipymas

                              —

                              Klaidingas termino „overall statement of accounts“ aiškinimas ir taikymas, nesuderinamas su sąžiningumo principu ir Graikijos teise ir klaidingas termino „receipts“ aiškinimas ir taikymas, nesuderinamas su aiškiomis sutarčių sąlygomis.

                              —

                              Bendrasis Teismas neatsižvelgė ir neįvertino ieškovės pateikto ieškinio pagrindo dėl esmės – t. y., kad projekto Access e-Gov avansas įtrauktas į apskaitos knygas pirmiau nei buvo atliktas patikrinimas vietoje.

                              —

                              Ieškinio A3, A6, A9, A11, A14 ir A17 priedų iškraipymas.

                  8.

                  Motyvavimo trūkumas, ginčijamoms sutartims taikomos teisės pažeidimas ir dokumento prasmės iškraipymas

                              —

                              Motyvavimo trūkumas (127, 129 punktai) ir prieštaringi motyvai (128, 129 punktai).

                              —

                              Sąžiningumo principo, tarptautinių audito normų ir Graikijos apskaitos teisės normų pažeidimas (127 punktas).

                              —

                              Komisijos pateikto B101 priedo prasmės iškraipymas.

                  9.

                  Atsižvelgimas į ieškinio pagrindą, kuris nebuvo pateiktas, ir neatsižvelgimas į ieškinio pagrindą, kuris buvo pateiktas.

                              —

                              Bendrasis Teismas atsižvelgė į ieškinio pagrindą, kurio ieškovė nepateikė (165 punktas), ir neįvertino priešingo ieškinio pagrindo, kurį ji pateikė (ieškinio 88, 89, 91 punktai).


title: Byla C-271/05  2006 m. balandžio 5 d.  Teisingumo Teismo primininko nutartis ( Consiglio di Stato (Italija)  prašymas priimti prejudicinį sprendimą)  Francesco Rauty prieš Ministero per ï Beni Culturali e Ambientali, Sopritendenza B.A.A. di Firenze, Prato e Pistoia, įstojusi į bylą šalis: Consiglio Nazionale degli Ingegner, ir Ordine degli Ingegneri della Provincia di Pistoia prieš Francesco Rauty, Ministero per i Beni e le Attività Culturali, įstojusi į bylą šalis: Consiglio Nazionale degli Ingegneri

text:
               29.7.2006

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 178/29

         2006 m. balandžio 5 d. Teisingumo Teismo primininko nutartis (Consiglio di Stato (Italija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Francesco Rauty prieš Ministero per ï Beni Culturali e Ambientali, Sopritendenza B.A.A. di Firenze, Prato e Pistoia, įstojusi į bylą šalis: Consiglio Nazionale degli Ingegner, ir Ordine degli Ingegneri della Provincia di Pistoia prieš Francesco Rauty, Ministero per i Beni e le Attività Culturali, įstojusi į bylą šalis: Consiglio Nazionale degli Ingegneri

   (Byla C-271/05) (1)

   (2006/C 178/51)

      Proceso kalba: italų

   Teisingumo Teismo pirmininkas nutartimi nurodė išbraukti bylą iš registro.

      (1)  OL L 229, 2005 9 17.


title: Byla C-292/15: 2015 m. birželio 16 d. Vergabekammer Südbayern (Vokietija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Hörmann Reisen GmbH/Stadt Augsburg, Landkreis Augsburg

text:
               7.9.2015

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 294/33

         2015 m. birželio 16 d.Vergabekammer Südbayern (Vokietija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Hörmann Reisen GmbH/Stadt Augsburg, Landkreis Augsburg

   (Byla C-292/15)
   (2015/C 294/41)
   Proceso kalba: vokiečių

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Vergabekammer Südbayern

      Šalys pagrindinėje byloje

      Pareiškėja: Hörmann Reisen GmbH

      Atsakovai: Stadt Augsburg, Landkreis Augsburg

      Prejudiciniai klausimai

               1.

               Ar per viešojo pirkimo procedūrą pagal Reglamento (EB) Nr. 1370/2007 (1) 5 straipsnio 1 dalį, siejamą su Direktyva 2004/18/EB (2) ar Direktyva 2014/24/ES (3), iš esmės taikomos tik šių direktyvų nuostatos, o nuo jų nukrypstančios Reglamento (EB) Nr. 1370/2007 nuostatos turi būti netaikomos?

               2.

               Ar per viešojo pirkimo procedūrą pagal Reglamento (EB) Nr. 1370/2007 5 straipsnio 1 dalį, siejamą su Direktyva 2004/18/EB ar Direktyva 2014/24/ES, galimybė sudaryti sutartinių įsipareigojimų perleidimo tretiesiems asmenims sutartis reglamentuojama tik taisyklėse, kurias Teisingumo Teismas nustatė dėl Direktyvos 2004/18/EB, ir Direktyvos 2014/24/ES 63 straipsnio 2 dalies nuostatose, o gal perkančioji organizacija, nukrypdama nuo šių nuostatų, per tokią viešojo pirkimo procedūrą gali pagal Reglamento (EB) Nr. 1370/2007 4 straipsnio 7 dalį nustatyti, kokią procentinę dalį paslaugų (skaičiuojant pagal tvarkaraštyje numatytus kilometrus) turi teikti patys konkurso dalyviai?

               3.

               Ar tuo atveju, jei Reglamento (EB) Nr. 1370/2007 4 straipsnio 7 dalis taikoma viešojo pirkimo procedūroms pagal Reglamento (EB) Nr. 1370/2007 5 straipsnio 1 dalį, siejamą su Direktyva 2004/18/EB ar Direktyva 2014/24/ES, perkančioji organizacija, remdamasi Reglamento (EB) Nr. 1370/2007 19 konstatuojamąja dalimi, gali nevaržoma nustatyti, kokią dalį paslaugų turi teikti patys konkurso dalyviai, taigi perkančiosios organizacijos reikalavimas, kad jie patys teiktų 70 % paslaugų (skaičiuojant pagal tvarkaraštyje numatytus kilometrus), gali būti pateisinamas?

      (1)  2007 m. spalio 23 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (EB) Nr. 1370/2007 dėl keleivinio geležinkelių ir kelių transporto viešųjų paslaugų ir panaikinantis Tarybos reglamentus (EEB) Nr. 1191/69 ir (EEB) Nr. 1107/70 (OL L 315, p. 1).

      (2)  2004 m. kovo 31 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2004/18/EB dėl viešojo darbų, prekių ir paslaugų pirkimo sutarčių sudarymo tvarkos derinimo (OL L 134, p. 114; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 6 sk., 7 t., p. 132).

      (3)  2014 m. vasario 26 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2014/24/ES dėl viešųjų pirkimų, kuria panaikinama Direktyva 2004/18/EB (OL L 94, p. 65).


title: Byla T-67/11: 2015 m. gruodžio 16 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Martinair Holland/Komisija (Konkurencija — Karteliai — Europos oro transporto rinka — Susitarimai ir suderinti veiksmai, susiję su įvairiais kainos už krovinių vežimo oro transportu paslaugas elementais (papildomas kuro apmokestinimas, papildomos saugumo rinkliavos, atsisakymas mokėti komisinius už papildomą apmokestinimą) — SESV 101 straipsnis, EEE susitarimo 53 straipsnis ir Bendrijos ir Šveicarijos susitarimo dėl oro transporto 8 straipsnis — Pareiga motyvuoti)

text:
               8.2.2016

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 48/41

         2015 m. gruodžio 16 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Martinair Holland/Komisija

   (Byla T-67/11) (1)

   ((Konkurencija - Karteliai - Europos oro transporto rinka - Susitarimai ir suderinti veiksmai, susiję su įvairiais kainos už krovinių vežimo oro transportu paslaugas elementais (papildomas kuro apmokestinimas, papildomos saugumo rinkliavos, atsisakymas mokėti komisinius už papildomą apmokestinimą) - SESV 101 straipsnis, EEE susitarimo 53 straipsnis ir Bendrijos ir Šveicarijos susitarimo dėl oro transporto 8 straipsnis - Pareiga motyvuoti))
   (2016/C 048/45)
   Proceso kalba: anglų

      Šalys

      Ieškovė: Martinair Holland NV (Harlemermeris, Nyderlandai), atstovaujama advokato R. Wesseling

      Atsakovė: Europos Komisija, atstovaujama iš pradžių S. Noë, N. von Lingen ir C. Giolito, vėliau – S. Noë, C. Giolito ir A. Dawes, padedamų baristerio B. Doherty

      Dalykas

   Prašymas panaikinti 2010 m. lapkričio 9 d. Komisijos sprendimą C(2010) 7694 final dėl procedūros pagal [SESV] 101 straipsnį, EEE susitarimo 53 straipsnį ir Europos bendrijos ir Šveicarijos Konfederacijos susitarimo dėl oro transporto 8 straipsnį (byla C.39258 – Oro transportas), kiek jis susijęs su ieškove, arba bent šio sprendimo 5 straipsnio b punktą, kiek jame ieškovei skirta bauda, arba dėl prašymo sumažinti šią baudą.

      Rezoliucinė dalis

               1.

               Panaikinti 2010 m. lapkričio 9 d. Komisijos sprendimą C(2010) 7694 final dėl procedūros pagal [SESV] 101 straipsnį, EEE susitarimo 53 straipsnį ir Europos bendrijos ir Šveicarijos Konfederacijos susitarimo dėl oro transporto 8 straipsnį (byla COMP/39258 – Oro transportas), kiek jis susijęs su Martinair Holland NV.

               2.

               Europos Komisija padengia savo ir Martinair Holland patirtas bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 95, 2011 3 26.


title: Byla C-432/06 2006 m. spalio 18 d. Tribunal Superior de Justicia de la Comunidad Autónoma del País Vasco (Ispanija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Comunidad Autónoma de Castilla y León prieš Juntas Generales de Guipúzcoa, Diputación Foral de Guipúzcoa, Confederación Empresarial Vasca

text:
               30.12.2006

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 326/32

         2006 m. spalio 18 d.Tribunal Superior de Justicia de la Comunidad Autónoma del País Vasco (Ispanija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Comunidad Autónoma de Castilla y León prieš Juntas Generales de Guipúzcoa, Diputación Foral de Guipúzcoa, Confederación Empresarial Vasca

   (Byla C-432/06)
   (2006/C 326/66)
   Proceso kalba: ispanų
   Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas
   Tribunal Superior de Justicia de la Comunidad Autónoma del País Vasco
   Šalys pagrindinėje byloje
   Ieškovė: Comunidad Autónoma de Castilla y León
   Atsakovės: Juntas Generales de Guipúzcoa, Diputación Foral de Guipúzcoa, Confederación Empresarial Vasca
   Prejudicinis klausimas
   Ar Sutarties 87 straipsnio 1 dalis turi būti aiškinama taip, kad Diputación Foral ir Juntas Generales del Territorio Histórico de Guipúzcoa, priimtos mokestinės priemonės, atsižvelgiant į Pelno mokesčio įstatymo 29 straipsnio 1 dalies a punkto ir 37 straipsnio naują redakciją, dėl nustatyto mokesčio tarifo, mažesnio nei standartinis Ispanijos valstybės įstatyme (Ley del Estado español) įtvirtintas tarifas, ir atskaitos, kuri valstybės mokesčių teisės sistemoje neegzistuoja, taikomų šio valstybės autonominio vieneto teritorijoje, turi būti laikomos selektyviomis ir kvalifikuojamos valstybės pagalba šios nuostatos prasme, o dėl to apie ją turi būti pranešta Komisijai pagal EB 88 straipsnio 3 dalį?


title: Byla C-246/05 2007 m. birželio 14 d. Teisingumo Teismo (trečioji kolegija) sprendimas ( Oberster Patent- und Markensenat (Austrija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Armin Häupl prieš Lidl Stiftung & Co. KG. (Prekių ženklų teisė — Direktyvos 89/104/EEB 10 straipsnio 1 dalis — Prekių ženklo naudojimo iš tikrųjų nebuvimas — Registracijos procedūros pabaigos datos sąvoka)

text:
               4.8.2007

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 183/4

         2007 m. birželio 14 d. Teisingumo Teismo (trečioji kolegija) sprendimas (Oberster Patent- und Markensenat (Austrija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Armin Häupl prieš Lidl Stiftung & Co. KG.

   (Byla C-246/05) (1)

   (Prekių ženklų teisė - Direktyvos 89/104/EEB 10 straipsnio 1 dalis - Prekių ženklo naudojimo iš tikrųjų nebuvimas - „Registracijos procedūros pabaigos datos“ sąvoka)
   (2007/C 183/06)
   Proceso kalba: vokiečių
   Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas
   Oberster Patent- und Markensenat
   Šalys pagrindinėje byloje

      Ieškovas: Armin Häupl

      Atsakovė: Lidl Stiftung & Co. KG.
   Dalykas
   Prašymas priimti prejudicinį sprendimą — Oberster Patent- und Markensenat — 1988 m. gruodžio 21 d. Pirmosios Tarybos direktyvos 89/104/EEB valstybių narių įstatymams, susijusiems su prekių ženklais, suderinti (OL L 40, p. 1) 10 straipsnio 1 dalies ir 12 straipsnio 1 dalies išaiškinimas — Prekių ženklo naudojimo iš tikrųjų nebuvimas — Nuo įmonės nepriklausančios priežastys, jai trukdančios valstybės teritorijoje atidaryti parduotuves ir įgyvendinti įprastą strategiją prekiauti šiuo prekių ženklu pažymėtomis prekėmis tik savo parduotuvėse — Registravimo procedūros pabaigos datos sąvoka
   Rezoliucinė dalis

               1.

               „Registracijos procedūros pabaigos data“1988 m. gruodžio 21 d. Tarybos direktyvos 89/104/EEB valstybių narių įstatymams, susijusiems su prekių ženklais, suderinti 10 straipsnio 1 dalies prasme turi būti nustatoma kiekvienoje valstybėje narėje pagal šioje valstybėje galiojančias procedūrines normas registracijos srityje.

               2.

               Direktyvos 89/104 12 straipsnio 1 dalis turi būti aiškinama taip, kad „tinkamos priežastys nenaudoti“ prekių ženklo yra tiesiogiai su šiuo prekių ženklu susijusios kliūtys, dėl kurių jo naudojimas tampa neįmanomas arba nepriimtinas ir kurios nepriklauso nuo minėto prekių ženklo savininko valios. Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas pagrindinės bylos faktines aplinkybes turi įvertinti atsižvelgdamas į šiuos nurodymus.

      (1)  OL C 193, 2006 8 6.


title: Byla C-242/05 Gerechtshof te 's-Hertogenbosch (Nyderlandai) 2005 m. gegužės 31 d. sprendimu pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje G. M. van de Coevering prieš Hoofd van het District Douane Roermond van de rijksbelastingdienst

text:
               20.8.2005

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 205/8

      Gerechtshof te 's-Hertogenbosch (Nyderlandai) 2005 m. gegužės 31 d. sprendimu pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje G. M. van de Coevering prieš Hoofd van het District Douane Roermond van de rijksbelastingdienst

   (Byla C-242/05)
   (2005/C 205/15)
   Proceso kalba: olandų

      Gerechtshof te 's-Hertogenbosch (Nyderlandai) 2005 m. gegužės 31 d. sprendimu kreipėsi į Europos Bendrijų Teisingumo Teismą su prašymu, kurį Teisingumo Teismo sekretoriatas gavo 2005 m. birželio 3 d., priimti prejudicinį sprendimą byloje G. M. van de Coevering prieš Hoofd van het District Douane Roermond van de rijksbelastingdienst.

      Gerechtshof te 's-Hertogenbosch prašo Teisingumo Teismo atsakyti į šį klausimą:
   Ar Bendrijos teisei, pirmiausia laisvam paslaugų judėjimui EB 49–55 straipsnių prasme, prieštarauja tai, kad Nyderlanduose gyvenančiam fiziniam asmeniui, kuris kitoje valstybėje narėje pagal sutartį su nuomotoju išsinuomavo lengvąjį automobilį, neįregistruotą 1994 m. Kelių eismo įstatymu įsteigtame registre ir už kurį nemokamas mokestis už lengvuosius automobilius ir motociklus pagal BPM įstatymo (1) 1 straipsnio 2 dalį, Nyderlanduose nustatomas mokestis pagal BPM įstatymo 1 straipsnio 5 dalį už naudojimąsi keliais su šiuo lengvuoju automobiliu, remiantis 1994 m. Kelių eismo įstatymu, pagal kurį turi būti mokama visa mokesčio suma, nelygu nuomos ir naudojimosi Nyderlandų keliais trukmei, ir pagal kurį nurodytas fizinis asmuo neturi teisės būti atleistas nuo to mokesčio ir reikalauti kompensacijos?

      (1)  1992 m. Mokesčio už lengvuosius automobilius ir motociklus įstatymas.


title: Byla T-91/05 2007 m. vasario 5 d. Pirmosios instancijos teismo nutartis byloje Sinara Handel prieš Tarybą ir Komisiją (Atskirieji procesiniai klausimai — Prieštaravimas dėl priimtinumo — Ieškinys dėl žalos atlyginimo — Negautas pelnas — Prašymas grąžinti antidempingo muitus — Kompetencijos nebuvimas)

text:
               28.4.2007

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 95/41

         2007 m. vasario 5 d. Pirmosios instancijos teismo nutartis byloje Sinara Handel prieš Tarybą ir Komisiją

   (Byla T-91/05) (1)

   (Atskirieji procesiniai klausimai - Prieštaravimas dėl priimtinumo - Ieškinys dėl žalos atlyginimo - Negautas pelnas - Prašymas grąžinti antidempingo muitus - Kompetencijos nebuvimas)
   (2007/C 95/83)
   Proceso kalba: anglų
   Šalys

      Ieškovė: Sinara Handel GmbH (Kiolnas, Vokietija), atstovaujama advokatų K. Adamantopoulos ir E. Petritsi

      Atsakovė: Europos Bendrijų Taryba, atstovaujama J.-P. Hix, padedamo advokato G. Berrisch ir Europos Bendrijų Komisija, atstovaujama N. Khan ir T. Scharf
   Dalykas
   EB 288 straipsnio pagrindu pareikštas reikalavimas atlyginti žalą, kuri tariamai buvo patirta 1997 m. lapkričio 17 d. priėmus Tarybos reglamentą (EB) Nr. 2320/97, nustatantį galutinį antidempingo muitą besiūlių vamzdžių ir vamzdelių iš geležies arba nelegiruotojo plieno importui, kurio kilmės šalys yra Vengrija, Lenkija, Rusija, Čekijos Respublika, Rumunija ir Slovakijos Respublika, panaikinantį Reglamentą (EEB) Nr. 1189/93 ir nutraukiantį procesinius veiksmus dėl tokio importo, kurio kilmės šalis yra Kroatijos Respublika (OL L 322, p. 1).
   Rezoliucinė dalis

               1.

               Atmesti ieškinį kaip nepriimtiną.

               2.

               Priteisti iš ieškovės Sinara Handel GmbH bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 115, 2005 5 14.


title: Byla T-189/06 2006 m. liepos 18 d. pareikštas ieškinys byloje Arkema France prieš Komisiją

text:
               2.9.2006

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 212/39

         2006 m. liepos 18 d. pareikštas ieškinys byloje Arkema France prieš Komisiją

   (Byla T-189/06)
   (2006/C 212/69)
   Proceso kalba: prancūzų
   Šalys

      Ieškovė: Arkema France (Puteaux, Prancūzija), atstovaujama advokatų A. Winckler, S. Sorinas ir P. Geffriaud

      Atsakovė: Europos Bendrijų Komisija
   Ieškovės reikalavimai

               —

               Remiantis EB 230 straipsniu panaikinti 2006 m. gegužės 3 d. Sprendimą byloje COMP/F/38.620 tiek, kiek jis susijęs su Arkema;

               —

               Subsidiariai, remiantis EB 229 straipsniu panaikinti arba sumažinti šiuo sprendimu jai paskirtą baudą.

               —

               Priteisti iš Komisijos bylinėjimosi išlaidas.

         Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai
   Šiuo ieškiniu ieškovė prašo iš dalies panaikinti 2006 m. gegužės 3 d. Komisijos sprendimą C(2006) 1766 galutinis byloje COMP/F/38.620 — vandenilio peroksidas ir perboratas, kuriuo Komisija nusprendė, kad įmonės, kurioms skirtas šis sprendimas, tarp jų ir ieškovė, sudarydamos susitarimus ir imdamosis suderintų veiksmų, kurie apėmė keitimąsi informacija tarp konkurentų, susitarimus dėl kainų ir gamybos pajėgumų nustatymo, bei šių susitarimų įgyvendinimo stebėjimą, vandenilio peroksido ir perborato sektoriuose pažeidė EB 81 straipsnio 1 dalį ir EEE susitarimo 53 straipsnį. Subsidiariai ji prašo panaikinti arba sumažinti jai šiuo sprendimu paskirtą baudą.
   Grįsdama savo reikalavimus ji nurodo keturis pagrindus.
   Pirmajame pagrinde ieškovė teigia, kad Komisija, priskirdama Arkema padarytą pažeidimą Elf Aquitaine ir Total dėl paprastos prezumpcijos, susijusios su tuo, kad byloje nagrinėjamu laikotarpiu joms priklausė beveik visos Arkema akcijos, padarė teisės ir faktų vertinimo klaidų taikant taisykles dėl dukterinės bendrovės atliktų veiksmų priskirtinumo kontroliuojančiajai bendrovei ir pažeidė nediskriminavimo principą. Ieškovė teigia šią kontrolės prielaidą paneigusi tyrimo metu. Be to ji teigia, kad Komisija, neatsakydama į visus ieškovės atsakyme į pranešimą apie kaltinimus pateiktus argumentus, pažeidė EB 253 straipsnyje numatytą pareigą motyvuoti ir gero administravimo principą.
   Antrajame pagrinde ieškovė teigia, kad padindindama 200 % Arkema skirtos baudos „pradinę sumą“ tam, kad būtų pasiektas atgrasantis efektas, ir jai apskaičiuoti naudodama tuo metu Arkema kontroliavusių bendrovių Elf Aquitaine ir Total apyvartą, nors, ieškovės teigimu, pažeidimo nebuvo galima priskirti nė vienai iš šių bendrovių, Komisija padarė teisės klaidą. Subsidiariai, šiame pagrinde ieškovė teigia, kad, tariant, jog pažeidimas gali būti priskirtas kontroliuojančiosioms bendrovėms, Komisija pažeidė proporcingumo ir vienodo požiūrio principus kai siekdama atgrasančio poveikio Arkema paskirtos baudos „pradinei sumai“ pritaikė koeficientą 3 (t. y. padidino baudą 200 %).
   Trečia, ieškovė teigia, kad Komisija neteisėtai Arkema paskirtos baudos „bazinę sumą“ padidino 50 % už pakartotinumą. Ji teigia, kad šiuo atveju pakartotinumo sąvokos aiškiai nebuvo būtina taikyti ir kad tai pažeidė teisinio tikrumo principą, nes kalbama apie senus pažeidimus, už kuriuos Komisija jau paskyrė bausmes. Ieškove kaltina Komisiją pažeidus non bis in idem ir proporcingumo principus, nes į anksčiau skirtas bausmes Komisija jau buvo daug kartų atsižvelgus kituose sprendimuose, kuriuose ji jau buvo padidinus Arkema skiriamą baudą 50 % už pakartotinumą. Ieškovė teigia, kad ji vėl baudžiama už faktus, už kuriuos kartą jau buvo nubausta.
   Galiausiai ji teigia, kad šiame sprendime nei teisiškai, nei faktais nepagrindžiama, kodėl ieškovei paskirta bauda nebuvo sumažinta daugiau kaip 30 % atsižvelgiant į jos bendradarbiavimą proceso metu. Ieškovė teigia, kad, netaikydama pranešimo dėl bendradarbiavimo B dalies (1) ir nesumažindama jai skirtos baudos 50 %, Komisija padarė akivaizdžią vertinimo ir teisės klaidą.

      (1)  Komisijos pranešimas dėl baudų neskyrimo ar sumažinimo kartelių atvejais (OL 92, C 45, p. 3).


title: Byla C-618/12: 2012 m. gruodžio 10 d. Cour administrative d'appel de Paris (Prancūzija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Société Reggiani SpA Illuminazione prieš Ministre de l'Économie et des Finances

text:
               6.4.2013

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 101/9

         2012 m. gruodžio 10 d.Cour administrative d'appel de Paris (Prancūzija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Société Reggiani SpA Illuminazione prieš Ministre de l'Économie et des Finances

   (Byla C-618/12)
   2013/C 101/19
   Proceso kalba: prancūzų

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

   Cour administrative d'appel de Paris

      Šalys pagrindinėje byloje

      Ieškovė: Société Reggiani SpA Illuminazione

      Atsakovė: Ministre de l'Économie et des Finances

      Prejudicinis klausimas

   Ar 1979 m. gruodžio 6 d. Direktyvos 79/1072/EEB (1) 2 straipsniu pažeidžiama įsisteigimo laisvė, nes jame teisė į grąžinimą apribojama vien kilnojamuoju turtu?

      (1)  1979 m. gruodžio 6 d. Tarybos Aštuntoji direktyva 79/1072/EEB dėl valstybių narių apyvartos mokesčių įstatymų suderinimo — Pridėtinės vertės mokesčio grąžinimo apmokestinamiesiems asmenims, kurie nėra įsisteigę šalies teritorijoje, tvarka (OL L 331, p. 11; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 9 sk., 1 t., p. 79).


title: Byla C-674/15 P: 2015 m. gruodžio 15 d. The Tea Board pateiktas apeliacinis skundas dėl 2015 m. spalio 2 d. Bendrojo Teismo (aštuntoji kolegija) priimto sprendimo byloje T-625/13, The Tea Board/Vidaus rinkos derinimo tarnyba (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui)

text:
               21.3.2016

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 106/13

         2015 m. gruodžio 15 d.The Tea Board pateiktas apeliacinis skundas dėl 2015 m. spalio 2 d. Bendrojo Teismo (aštuntoji kolegija) priimto sprendimo byloje T-625/13, The Tea Board/Vidaus rinkos derinimo tarnyba (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui)

   (Byla C-674/15 P)
   (2016/C 106/16)
   Proceso kalba: anglų

      Šalys

      Apeliantė: The Tea Board, atstovaujama advokatų M. C. Maier, A. Nordemann

      Kitos proceso šalys: Vidaus rinkos derinimo tarnyba (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui), Delta Lingerie

      Apeliantės reikalavimai

   Apeliantė Teisingumo Teismo prašo:

               —

               panaikinti skundžiamą 2015 m. spalio 2 d. Bendrojo Teismo sprendimą byloje T-625/13 tiek, kiek juo Bendrasis Teismas atmetė ieškinį, kiek tai susiję su šiomis paslaugomis, priskiriamomis prie 35 ir 38 klasių, kurioms skirtas prašomas įregistruoti prekių ženklas:

                  Mažmeninės prekybos vietų ir mažmeninės prekybos centrų kūrimo ir eksploatacijos, ir reklamos verslo konsultacijos; pardavimų skatinimas (tretiesiems asmenims), reklama, verslo vadyba, verslo administravimas, tiesioginė reklama kompiuteriniame tinkle, reklaminės medžiagos (proklamacijų, prospektų, nemokamų laikraščių, pavyzdžių) platinimas, laikraščių prenumeratos paslaugos tretiesiems asmenims; verslo informacija ar apklausos; renginių ir parodų organizavimas komercijos ar reklamos reikmėms, reklamos vadyba, reklaminio ploto nuoma, radijo, televizijos reklama, rėmimas reklamos tikslais (35 klasė).

                  Telekomunikacijos, pranešimų ir vaizdų perdavimas kompiuteriu, interaktyvios teletransliacijos paslaugos siekiant pristatyti produktus, kompiuterių terminalų komunikaciniai ryšiai, uždarų ir atvirų pasaulinių kompiuterinių tinklų ryšiai (38 klasė).

               —

               prireikus grąžinti bylą nagrinėti Bendrajam Teismui,

               —

               priteisti iš atsakovės bylinėjimosi išlaidas.

      Apeliacinio skundo pagrindai ir pagrindiniai argumentai

               1.

               Apeliaciniu skundu prašoma iš dalies panaikinti 2015 m. spalio 2 d. Bendrojo Teismo sprendimą byloje T-625/13 tiek, kiek Bendrasis Teismas atmetė ieškinį, kiek tai susiję su paslaugomis, priskirtomis prie 35 ir 38 klasių, kurioms skirtas ginčijamas prekių ženklas.

               2.

               Apeliacinis skundas grindžiamas dviem pagrindais: Reglamento dėl Bendrijos prekių ženklo (1) 8 straipsnio 1 dalies b punkto pažeidimu ir šio reglamento 8 straipsnio 5 dalies pažeidimu.

               3.

               Apeliantė laikosi nuomonės, kad pagrindinė Bendrijos kolektyvinio prekių ženklo, kuris pagal Reglamento dėl Bendrijos prekių ženklo 66 straipsnio 2 dalį yra nuoroda, skirta juo žymimų prekių geografinei kilmei nurodyti, funkcija yra ne nurodyti komercinę kilmę, bet tik užtikrinti kolektyvinę siūlomų ar parduodamų prekių arba paslaugų, pažymėtų prekių ženklu, kilmę, t. y. užtikrinti, kad prekės gaunamos iš įmonės, kurios buveinė yra geografiniame regione, patvirtintame kaip Bendrijos kolektyvinis prekių ženklas, ir kuri turi teisę naudoti Bendrijos kolektyvinį prekių ženklą.

               4.

               Taigi, apeliantės nuomone, turi būti konstatuota, kad pagal Reglamento dėl Bendrijos prekių ženklo 8 straipsnio 1 dalies b punktą į geografinę kilmę reikia atsižvelgti kaip į svarbų veiksnį, vertinant atitinkamų prekių ir (arba) paslaugų panašumą ir (arba) atliekant visapusį galimybės supainioti vertinimą.

               5.

               Todėl, lyginant ankstesniu Reglamento dėl Bendrijos prekių ženklo 66 straipsnio 2 dalyje numatytu Bendrijos kolektyviniu ženklu, kuris yra geografinė nuoroda, pažymėtas prekes ir (arba) paslaugas su Bendrijos individualiu prekių ženklu pažymėtomis prekėmis, apeliantės nuomone, tai, ar atitinkamos prekės ir paslaugos yra panašios pagal savo rūšį, paskirtį, galutinį vartotoją ir platinimo kanalus, nėra lemiamas veiksnys. Verčiau reikėtų atsakyti į klausimą, ar atitinkamos prekės ir (arba) paslaugos gali būti tos pačios geografinės kilmės.

               6.

               Apeliantės pateiktas Reglamento dėl Bendrijos prekių ženklo 66 straipsnio 2 dalies aiškinimas pagrįstas:

                           1)

                           Reglamento dėl Bendrijos prekių ženklo vidine logika, ypač tuo, kad

                                       i.

                                       Reglamento dėl Bendrijos prekių ženklo 66 straipsnio 2 dalis yra šio reglamento išimtis, nes pagal jo 7 straipsnio 1 dalies c punktą neregistruojami prekių ženklai, sudaryti tiktai iš žymenų arba nuorodų, kurie prekyboje gali būti naudojami prekių arba paslaugų teikimo geografinei kilmei žymėti,

                                       ii.

                                       pagal Reglamento dėl Bendrijos prekių ženklo 67 straipsnio 2 dalį Bendrijos kolektyvinio prekių ženklo, kuris yra geografinė nuoroda, naudojimą reglamentuojančiose taisyklėse privaloma leisti kiekvienam asmeniui, kurio prekės arba paslaugos yra kilusios iš aptariamos geografinės vietovės, tapti asociacijos, kuri yra ženklo savininkė, nariu, taigi Bendrijos kolektyvinis prekių ženklas, kuris yra geografinė nuoroda, niekada neleidžia atskirti asociacijos, kuri yra prekių ženklo savininkė, narių prekių ar paslaugų nuo kitų įmonių prekių ar paslaugų.

                           2)

                           Šios nuostatos aiškinimu, atsižvelgiant į Reglamentą Nr. 1151/2012 (2) ir Sutartį dėl intelektinės nuosavybės teisių aspektų, susijusių su prekyba, pagal kurią geografinėms nuorodoms turėtų būti suteikiama aukšto lygio apsauga ir pristatant prekę turėtų būti draudžiama nurodyti ar leisti suprasti, kad aptariamos prekės kilmė – kita geografinė sritis, o ne tikroji kilmės vieta, ir taip klaidinti visuomenę dėl prekės geografinės kilmės.

               7.

               Apeliantės nuomone, Bendrojo Teismo nustatytos su DARJEELING susijusios savybės gali būti perduotos ir tokioms paslaugoms, kaip verslo konsultacijos ar telekomunikacijų paslaugos, ir šiuo atžvilgiu gali padidinti ginčijamo prekių ženklo patrauklumą. Apeliantė taip pat nurodo, kad Bendrasis Teismas savo sprendime nepateikė jokių pagrįstų motyvų dėl to, kodėl su prekių ženklu DARJEELING siejamos savybės negali būti perduotos prie 35 ir 38 klasių priskirtoms paslaugoms, o tai savaime yra teisės klaida.

      (1)  2009 m. vasario 26 d. Tarybos reglamentas (EB) Nr. 207/2009 dėl Bendrijos prekių ženklo (OL L 78, p. 1).

      (2)  2012 m. lapkričio 21 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (ES) Nr. 1151/2012 dėl žemės ūkio ir maisto produktų kokybės sistemų (OL L 343, p. 1).


title: Byla T-257/12: 2012 m. birželio 11 d. pareikštas ieškinys byloje Siegenia-Aubi ir Noraa prieš Komisiją

text:
               28.7.2012

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 227/32

         2012 m. birželio 11 d. pareikštas ieškinys byloje Siegenia-Aubi ir Noraa prieš Komisiją

   (Byla T-257/12)
   2012/C 227/54
   Proceso kalba: vokiečių

      Šalys

      Ieškovės: Siegenia-Aubi KG (Vilnsdorfas, Vokietija) ir Noraa GmbH (Vilnsdorfas, Vokietija), atstovaujamos advokatų T. Caspary ir J. Van Kann

      Atsakovė: Europos Komisija

      Reikalavimai

   Ieškovės Bendrojo Teismo prašo:

               —

               panaikinti 2012 m. kovo 28 d. Europos Komisijos sprendimą C(2012) 2069, susijusį su procedūra COMP/39.452 — Langų ir durų-langų atidarymo mechanizmai tiek, kiek jis su jomis susijęs;

               —

               nepatenkinus šio reikalavimo, atitinkamai sumažinti ieškovėms skundžiamu sprendimu paskirtą baudą taikant SESV 261 straipsnį;

               —

               priteisti iš atsakovės bylinėjimosi išlaidas.

      Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

   Grįsdamos ieškinį ieškovės remiasi aštuoniais pagrindais.

               1.

               Pirmasis pagrindas susijęs su tuo, kad priimdama sprendimą atsakovė pažeidė įrodinėjimo naštą reglamentuojančius principus (Reglamento 1/2003 2 straipsnis), įrodymo lygį ir pareigą motyvuoti. Konkrečiai, atsakovė pakankamai neįrodė, kad yra tariamas Vokietijos kainų už langų atidarymo mechanizmus visoje EEE signalo efektas; todėl ji nepagrįstai ginčijo jai tenkančią įrodinėjimo naštą.

               2.

               Antrasis pagrindas susijęs su tuo, kad atsakovė klaidingai manė, jog tariami susitarimai susiję su visa EEE arba nepateikė pakankamai įrodymų šiuo aspektu.

               3.

               Trečiasis pagrindas susijęs su tuo, kad atsakovė klaidingai manė, nepateikdama pakankamai įrodymų šiuo aspektu, kad tariamas pažeidimas buvo susijęs su visa langų atidarymo technologija ir medžiagomis.

               4.

               Ketvirtasis pagrindas susijęs su tuo, kad atsakovė klaidingai manė, nepateikdama pakankamai įrodymų šiuo aspektu, kad buvo susitarimai dėl kainų 2002 m. Todėl buvo klaidingai taikytos Baudų nustatymo metodo gairės, nes ji klaidingai nurodė, kad pažeidimas truko nuo 1999 m. iki 2007 m. Be to, atsakovė pažeidė Reglamento 1/2003 25 straipsnį, nes į aplinkybes, įvykusias iki 2002 m., nereikia atsižvelgti.

               5.

               Penktasis pagrindas susijęs su tuo, kad atsakovė klaidingai priskyrė ieškovėms bendrovės, kurioje turimos dalys buvo nedidelės, elgesį ir taip pažeidė nuostatas, susijusias su patronuojančios bendrovės atsakomybės už jos padalinių veiksmus nuostatas ir pareigą motyvuoti.

               6.

               Šeštasis pagrindas susijęs su tuo, kad atsakovė, skirdama baudą, nesilaikė vienodo požiūrio, proporcingumo, gero administravimo principų ir pareigos motyvuoti. Be to, atsakovė nepaisė Baudų nustatymo metodo gairių raidės, turinio ir dvasios.

               7.

               Septinta, vertindama pažeidimo sunkumą, atsakovė pažeidė proporcingumo, gero administravimo principus ir Baudų nustatymo metodo gairių 20, 23 ir 25 punktus bei pareigą motyvuoti.

               8.

               Aštunta, nagrinėdama lengvinančias aplinkybes, atsakovė pažeidė vienodo vertinimo principą, Baudų nustatymo metodo gairių 29 punktą ir pareigą motyvuoti. Konkrečiai, atsakovė neatsižvelgė į ieškovių siekio bendradarbiauti nebuvimą.


title: Byla C-238/10: 2010 m. gegužės 12 d. Cour de cassation (Liuksemburgas) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Volker Schneider prieš likviduojamą Société anonyme Landsbanki Luxembourg SA

text:
               31.7.2010

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 209/23

         2010 m. gegužės 12 d.Cour de cassation (Liuksemburgas) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Volker Schneider prieš likviduojamą Société anonyme Landsbanki Luxembourg SA

   (Byla C-238/10)
   ()
   2010/C 209/31
   Proceso kalba: prancūzų

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Cour de cassation

      Šalys pagrindinėje byloje

      Kasacinį skundą pateikęs asmuo: Volker Schneider

      Kita proceso šalis: Likviduojama Société anonyme Landsbanki Luxembourg SA

      Prejudiciniai klausimai

               1.

               Ar 1998 m. liepos 20 d. Tarybos direktyvos 98/59/EB dėl valstybių narių įstatymų, susijusių su kolektyviniu atleidimu iš darbo, suderinimo (1) 1, 2 ir 3 straipsniai turi būti aiškinami taip, kad jie taikomi tuomet, kai darbdavio veikla nutraukiama paskelbus jo bankrotą ar teismo sprendimu nurodžius nutraukti kredito įstaigos veiklą ir ją likviduoti dėl jos nemokumo pagal iš dalies pakeisto 1993 m. balandžio 5 d. Finansų sektoriaus įstatymo 61 straipsnio 1 dalį ir kai nacionalinis įstatymas numato darbo sutarties nutraukimą nedelsiant?

               2.

               Jei į pirmą klausimą būtų atsakyta teigiamai, ar Direktyvos 98/59/EB 1, 2 ir 3 straipsniai turi būti aiškinami taip, kad kuratorius ar likvidatorius yra prilyginami darbdaviui, kuris planuoja kolektyvinius atleidimus iš darbo ir kuris šiuo tikslu gali atlikti direktyvos 2 ir 3 straipsniuose numatytus veiksmus ir vykdyti atleidimo iš darbo procedūrą (byla C-323/08, 39, 40 ir 41 punktai) (2)?

      (1)  OL L 225, p. 16; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 5 sk., 3 t., p. 327.

      (2)  2009 m. gruodžio 10 d. Sprendimas Rodríguez Mayor ir kt., dar nepaskelbtas Rinkinyje.


title: Byla C-265/07 2008 m. rugsėjo 11 d. Teisingumo Teismo (pirmoji kolegija) sprendimas byloje ( Tribunale ordinario di Roma (Italija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Caffaro Srl prieš Azienda Unità Sanitaria Locale RM/C (Komerciniai sandoriai — Direktyva 2000/35/EB — Kova su pavėluotu mokėjimu — Neužginčytų skolų išieškojimo procedūra)

text:
               8.11.2008

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 285/9

         2008 m. rugsėjo 11 d. Teisingumo Teismo (pirmoji kolegija) sprendimas byloje (Tribunale ordinario di Roma (Italija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Caffaro Srl prieš Azienda Unità Sanitaria Locale RM/C

   (Byla C-265/07) (1)

   (Komerciniai sandoriai - Direktyva 2000/35/EB - Kova su pavėluotu mokėjimu - Neužginčytų skolų išieškojimo procedūra)
   (2008/C 285/14)
   Proceso kalba: italų
   Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas
   Tribunale ordinario di Roma
   Šalys pagrindinėje byloje
   Ieškovė: Caffaro Srl
   Atsakovė: Azienda Unità Sanitaria Locale RM/C
   Dalyvaujant: Banca di Roma SpA
   Dalykas
   Prašymas priimti prejudicinį sprendimą — Tribunale ordinario di Roma — 2000 m. birželio 29 d. Europos Parlamento ir Tarybos Direktyvos 2000/35/EB dėl kovos su pavėluotu mokėjimu komerciniuose sandoriuose (OL L 200, p. 35) 5 straipsnio aiškinimas — Neužginčytų skolų išieškojimo procedūra — Nacionalinės teisės aktas, nustatantis, kad 120 dienų terminas baigiasi perdavus vykdomąjį dokumentą skolų išieškojimui pradėti
   Rezoliucinė dalis
   2000 m. birželio 29 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2000/35/EB dėl kovos su pavėluotu mokėjimu komerciniuose sandoriuose turi būti aiškinama taip, kad ji nedraudžia tokios nacionalinės teisės nuostatos, kaip 1996 m. gruodžio 31 d. Dekreto įstatymo Nr. 669/1996, su pakeitimais pertvarkyto į 1997 m. vasario 28 d. Įstatymą Nr. 30, 14 straipsnis, iš dalies pakeistas 2000 m. gruodžio 23 d. Įstatymo Nr. 388 147 straipsniu, pagal kurią kreditorius, turintis vykdomąjį dokumentą dėl neužginčytų viešojo administravimo įstaigos skolų, atitinkančių atlygį už komercinį sandorį, negali pradėti priverstinio vykdymo šios viešojo administravimo įstaigos atžvilgiu, kol nepasibaigė 120 dienų terminas nuo vykdomojo dokumento jai įteikimo.

      (1)  OL C 199, 2007 8 25.


title: Sujungtos bylos C-356/11 ir C-357/11: 2012 m. gruodžio 6 d. Teisingumo Teismo (antroji kolegija) sprendimas bylose ( Korkein hallinto-oikeus (Suomija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) O. S. prieš Maahanmuuttovirasto (C-356/11) ir Maahanmuuttovirasto prieš L. (C-357/11) (Sąjungos pilietybė — SESV 20 straipsnis — Direktyva 2003/86/EB — Teisė į šeimos susijungimą — Mažamečiai Sąjungos piliečiai, gyvenantys su motinomis trečiųjų šalių pilietėmis valstybės narės, kurios pilietybę turi šie vaikai, teritorijoje — Motinų, turinčių išimtinę Sąjungos piliečių globos teisę, teisė nuolat gyventi šioje valstybėje narėje — Šeimų sukūrimas iš naujo po naujos motinų santuokos su trečiųjų šalių piliečiais ir vaikų, kurie taip pat yra trečiųjų šalių piliečiai, gimimo sudarius šias santuokas — Prašymai susijungti su šeima Sąjungos piliečių kilmės valstybėje narėje — Atsisakymas suteikti teisę gyventi šalyje naujiems sutuoktiniams dėl pakankamų lėšų nebuvimo — Teisė į pagarbą šeimos gyvenimui — Atsižvelgimas į svarbiausią vaikų interesą)

text:
               26.1.2013

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 26/11

         2012 m. gruodžio 6 d. Teisingumo Teismo (antroji kolegija) sprendimas bylose (Korkein hallinto-oikeus (Suomija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) O. S. prieš Maahanmuuttovirasto (C-356/11) ir Maahanmuuttovirasto prieš L. (C-357/11)
   (Sujungtos bylos C-356/11 ir C-357/11) (1)

   (Sąjungos pilietybė - SESV 20 straipsnis - Direktyva 2003/86/EB - Teisė į šeimos susijungimą - Mažamečiai Sąjungos piliečiai, gyvenantys su motinomis trečiųjų šalių pilietėmis valstybės narės, kurios pilietybę turi šie vaikai, teritorijoje - Motinų, turinčių išimtinę Sąjungos piliečių globos teisę, teisė nuolat gyventi šioje valstybėje narėje - Šeimų sukūrimas iš naujo po naujos motinų santuokos su trečiųjų šalių piliečiais ir vaikų, kurie taip pat yra trečiųjų šalių piliečiai, gimimo sudarius šias santuokas - Prašymai susijungti su šeima Sąjungos piliečių kilmės valstybėje narėje - Atsisakymas suteikti teisę gyventi šalyje naujiems sutuoktiniams dėl pakankamų lėšų nebuvimo - Teisė į pagarbą šeimos gyvenimui - Atsižvelgimas į svarbiausią vaikų interesą)
   2013/C 26/19
   Proceso kalba: suomių

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Korkein hallinto-oikeus

      Šalys pagrindinėje byloje

      Ieškovai: O., S. (C-356/11), Maahanmuuttovirasto (C-357/11)

      Atsakovės: Maahanmuuttovirasto (C-356/11), L. (C-357/11)

      Dalykas

   Prašymas priimti prejudicinį sprendimą — Korkein hallinto-oikeus — SESV 20 straipsnio aiškinimas — Teisė laisvai judėti ir apsigyventi valstybių narių teritorijoje — Teisė į šeimos susijungimą — Leidimas trečiosios šalies piliečiui gyventi valstybėje narėje, kurioje jis gyvena neturėdamas leidimo nuolat gyventi, jei trečiosios šalies pilietybę turinti suinteresuotojo asmens sutuoktinė teisėtai gyvena toje valstybėje narėje ir turi šios valstybės piliečiu esantį vaiką, o suinteresuotasis asmuo nėra šio vaiko tėvas ir neturi jo globos teisės — Situacija, kai sutuoktiniai taip pat turi trečiosios šalies piliečiu esantį bendrą vaiką, gyvenantį kartu su jais ir sutuoktinės vaiku aptariamoje valstybėje narėje.

      Rezoliucinė dalis

   SESV 20 straipsnį reikia aiškinti taip, kad juo nedraudžiama valstybei narei atsisakyti trečiosios šalies piliečiui išduoti leidimą gyventi šalyje dėl šeimos susijungimo, kai šis pilietis siekia gyventi su sutuoktine, kuri taip pat yra trečiosios šalies pilietė, teisėtai gyvenanti šioje valstybėje narėje, ir vaiko, gimusio sudarius pirmąją santuoką, kuris yra Sąjungos pilietis, motina, bei su jiems gimusiu vaiku, taip pat trečiosios šalies piliečiu, jeigu tokiu atsisakymu iš atitinkamo Sąjungos piliečio neatimama galimybė faktiškai pasinaudoti tuo, kas sudaro Sąjungos piliečio statusu suteikiamų teisių esmę, o tai turi patikrinti prašymus priimti prejudicinius sprendimus pateikęs teismas.
   Prašymai išduoti leidimus gyventi šalyje dėl šeimos susijungimo, kaip antai nagrinėjami pagrindinėse bylose, patenka į 2003 m. rugsėjo 22 d. Tarybos Direktyvos 2003/86/EB dėl teisės į šeimos susijungimą taikymo sritį. Šios direktyvos 7 straipsnio 1 dalies c punktą reikia aiškinti taip, kad nors valstybės narės turi teisę reikalauti įrodyti, jog globėjas turi pastovių ir nuolatinių lėšų, kurių pakanka sau ir savo šeimos nariams išlaikyti, šia teise turi būti naudojamasi atsižvelgiant į Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijos 7 straipsnį ir 24 straipsnio 2 ir 3 dalis, pagal kuriuos valstybės narės prašymus susijungti su šeima turi nagrinėti atsižvelgdamos į atitinkamų vaikų interesus ir siekdamos sudaryti palankias šeimos gyvenimo sąlygas, taip pat vengdamos kelti grėsmę šios direktyvos tikslui ir veiksmingumui. Prašymus priimti prejudicinius sprendimus pateikęs teismas turi patikrinti, ar pagrindinėse bylose nagrinėjami sprendimai atsisakyti išduoti leidimus gyventi šalyje priimti laikantis šių reikalavimų.

      (1)  OL C 269, 2011 9 10.


title: Byla T-382/09: 2011 m. rugsėjo 9 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Ergo Versicherungsgruppe prieš VRDT — DeguDent (ERGO) (Bendrijos prekių ženklas — Protesto procedūra — Žodinio Bendrijos prekių ženklo ERGO paraiška — Ankstesni žodiniai Bendrijos ir nacionalinis prekių ženklai CERGO — Santykinis atmetimo pagrindas — Galimybė supainioti — Reglamento (EB) Nr. 207/2009 8 straipsnio 1 dalies b punktas — Pareiga priimti sprendimą dėl visos apeliacijos — Nagrinėjimo, kurį turi atlikti Apeliacinė taryba, apimtis — Reglamento Nr. 207/2009 64 straipsnio 1 dalis)

text:
               22.10.2011

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 311/42

         2011 m. rugsėjo 9 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Ergo Versicherungsgruppe prieš VRDT — DeguDent (ERGO)

   (Byla T-382/09) (1)

   (Bendrijos prekių ženklas - Protesto procedūra - Žodinio Bendrijos prekių ženklo ERGO paraiška - Ankstesni žodiniai Bendrijos ir nacionalinis prekių ženklai CERGO - Santykinis atmetimo pagrindas - Galimybė supainioti - Reglamento (EB) Nr. 207/2009 8 straipsnio 1 dalies b punktas - Pareiga priimti sprendimą dėl visos apeliacijos - Nagrinėjimo, kurį turi atlikti Apeliacinė taryba, apimtis - Reglamento Nr. 207/2009 64 straipsnio 1 dalis)
   2011/C 311/76
   Proceso kalba: vokiečių

      Šalys

      Ieškovė: Ergo Versicherungsgruppe AG (Diuseldorfas, Vokietija), atstovaujama advokatų V. von Bomhardt, A. W. Renck, T. Dolde ir J. Pause

      Atsakovė: Vidaus rinkos derinimo tarnyba (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui), atstovaujama B. Schmidt

      Kita procedūros VRDT Apeliacinėje taryboje šalis, įstojusi į bylą Bendrajame Teisme: DeguDent GmbH (Hanau, Vokietija), atstovaujama iš pradžių advokato W. Blau, paskui — advokatų W. Blau, D. Kaya ir C. Kusulis

      Dalykas

   Ieškinys dėl 2009 m. liepos 23 d. VRDT ketvirtosios apeliacinės tarybos sprendimo (byla R 44/2008-4), susijusio su protesto procedūra tarp DeguDent GmbH ir Ergo Versicherungsgruppe AG, panaikinimo.

      Rezoliucinė dalis

               1.

               Panaikinti 2009 m. liepos 23 d. Vidaus rinkos derinimo tarnybos (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui) (VRDT) ketvirtosios apeliacinės tarybos sprendimą (byla R 44/2008-4) tiek, kiek Apeliacinė taryba jame neišnagrinėjo jai pateiktos apeliacijos dėl 5 klasės prekių.

               2.

               Atmesti likusią ieškinio dalį.

               3.

               Versicherungsgruppe AG, DeguDent GmbH ir VRDT padengia savo bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 297, 2009 12 05.


title: Byla T-135/05 2006 m. lapkričio 29 d. Pirmosios instancijos teismo sprendimas Campoli prieš Komisiją (Pareigūnai — Pensijos — Korekcinis koeficientas, apskaičiuotas pagal vidutinį gyvenimo lygį gyvenamosios vietos valstybėje — Naujais Pareigūnų tarnybos nuostatais nuo 2004 m. gegužės 1 d. nustatyta pereinamojo laikotarpio tvarka — Žalą sukeliantis aktas — Prieštaravimas dėl teisėtumo — Teisėti lūkesčiai — Teisinis saugumas — Vienodas požiūris)

text:
               30.12.2006

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 331/40

         2006 m. lapkričio 29 d. Pirmosios instancijos teismo sprendimas Campoli prieš Komisiją

   (Byla T-135/05) (1)

   (Pareigūnai - Pensijos - Korekcinis koeficientas, apskaičiuotas pagal vidutinį gyvenimo lygį gyvenamosios vietos valstybėje - Naujais Pareigūnų tarnybos nuostatais nuo 2004 m. gegužės 1 d. nustatyta pereinamojo laikotarpio tvarka - Žalą sukeliantis aktas - Prieštaravimas dėl teisėtumo - Teisėti lūkesčiai - Teisinis saugumas - Vienodas požiūris)
   (2006/C 331/87)
   Proceso kalba: prancūzų
   Šalys

      Ieškovas: Franco Campoli (Londonas, Jungtinė Karalystė), atstovaujamas advokatų S. Rodrigues ir A. Jaume

      Atsakovė: Europos Bendrijų Komisija, atstovaujama V. Joris ir H. Tserepa-Lacombe

      Atsakovės pusėje į bylą įstojusi šalis: Europos Sąjungos Taryba, atstovaujama M. Arpio Santacruz ir I. Sulce
   Bylos dalykas
   Ieškovo 2004 m. gegužės — liepos mėnesių pensijos lapelių panaikinimas tiek, kiek juose pirmą kartą taikomas korekcinis koeficientas, neteisėtai apskaičiuotas pagal vidutinį gyvenimo lygį ieškovo gyvenamosios vietos valstybėje, o nebe pagal gyvenimo lygį šios valstybės sostinėje.
   Sprendimo rezoliucinė dalis

               1.

               Atmesti ieškinį

               2.

               Kiekviena šalis padengia savo bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 132, 2005 5 28.


title: Byla T-105/17: 2017 m. vasario 17 d. pareikštas ieškinys byloje HSBC Holdings ir kt./Komisija

text:
               10.4.2017

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 112/46

         2017 m. vasario 17 d. pareikštas ieškinys byloje HSBC Holdings ir kt./Komisija

   (Byla T-105/17)
   (2017/C 112/65)
   Proceso kalba: anglų

      Šalys

      Ieškovės: HSBC Holdings plc (Londonas, Jungtinė Karalystė), HSBC Bank plc (Londonas), HSBC France (Paryžius, Prancūzija), atstovaujamos QC K. Bacon, baristerio D. Bailey, solisitoriaus M. Simpson, advokatų Y. Anselin ir C. Angeli

      Atsakovė: Europos Komisija

      Reikalavimai

   Ieškovės Bendrojo Teismo prašo:

               —

               panaikinti 2016 m. gruodžio 7 d. Europos Komisijos sprendimo (pranešto 2016 m. gruodžio 9 d.) byloje AT.39914 – Euro palūkanų normos išvestinės priemonės – C(2016) 8530 final (toliau – ginčijamas sprendimas) 1 straipsnį;

               —

               nepatenkinus šio reikalavimo, panaikinti ginčijamo sprendimo 1 straipsnio b punktą;

               —

               nepatenkinus ir šio reikalavimo, iš dalies panaikinti ginčijamo sprendimo 1 straipsnio b punktą tiek, kiek jame nurodyta, kad ieškovės dalyvavo darant vieną tęstinį pažeidimą;

               —

               panaikinti ginčijamo sprendimo 2 straipsnio b punktą;

               —

               nepatenkinus šio reikalavimo, žymiai sumažinti ieškovėms pagal ginčijamo sprendimo 2 straipsnio b punktą skirtą baudą iki tokios sumos, kurią Teismas laikys tinkama, ir

               —

               priteisti iš Komisijos bylinėjimosi išlaidas arba, nepatenkinus šio reikalavimo, atitinkamą ieškovių bylinėjimosi išlaidų dalį.

      Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

   Grįsdamos ieškinį ieškovės remiasi šešiais pagrindais.

               1.

               Pirmasis ieškinio pagrindas susijęs su tuo, kad atsakovė neteisingai konstatavo, jog ieškovės vykdė tokią veiklą, kuria siekiama riboti ir (arba) iškraipyti konkurenciją, kaip tai suprantama pagal SESV 101 straipsnio 1 dalį.

               2.

               Antrasis ieškinio pagrindas susijęs su tuo, kad atsakovė padarė teisinę ir faktinę klaidą ir (arba) nepakankamai motyvuotai nusprendė, jog ginčijamame sprendime nurodyta veikla buvo siekiama vieno ekonominio tikslo – iškraipyti konkurenciją. Taigi, atsakovės išvada dėl vieno tęstinio pažeidimo yra iš esmės klaidinga.

               3.

               Trečiasis ieškinio pagrindas susijęs su tuo, kad atsakovės išvada, jog ieškovės sąmoningai prisidėjo prie vieno tęstinio pažeidimo, nurodyto ginčijamame sprendime, darymo, yra susijusi su akivaizdžiomis vertinimo klaidomis ir (arba) yra nepakankamai motyvuota.

               4.

               Ketvirtasis ieškinio pagrindas susijęs su tuo, kad atsakovės išvada, jog ieškovės žinojo arba turėjo žinoti apie kitus asmenis, kurie, kaip įtariama, dalyvavo darant vieną tęstinį pažeidimą, yra susijusi su akivaizdžiomis vertinimo klaidomis ir (arba) yra nepakankamai motyvuota.

               5.

               Penktasis ieškinio pagrindas susijęs su tuo, kad ginčijamo sprendimo priėmimo proceso metu atsakovė pažeidė esminius procedūrinius reikalavimus. Konkrečiai, taikydama kelių etapų administracinę procedūrą, atsakovė pažeidė ieškovių teises į gynybą, nekaltumo prezumpcijos principą ir gero administravimo principą.

               6.

               Šeštasis papildomai pateiktas ieškinio pagrindas susijęs su tuo, kad atsakovė neteisingai apskaičiavo ieškovėms skirtą baudą, todėl bauda yra nepagrįsta ir neproporcinga.


title: Sujungtos bylos C-364/09 P ir C-365/09 P: 2010 m. vasario 10 d. Teisingumo Teismo pirmininko nutartis byloje Mineralbrunnen Rhön-Sprudel Egon Schindel GmbH prieš Vidaus rinkos derinimo tarnybą (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui), Schwarzbräu GmbH

text:
               22.5.2010

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 134/28

         2010 m. vasario 10 d. Teisingumo Teismo pirmininko nutartis byloje Mineralbrunnen Rhön-Sprudel Egon Schindel GmbH prieš Vidaus rinkos derinimo tarnybą (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui), Schwarzbräu GmbH

   (Sujungtos bylos C-364/09 P ir C-365/09 P) (1)

   2010/C 134/46

      Proceso kalba: vokiečių

   Teisingumo Teismo pirmininkas nutartimi nurodė išbraukti bylą iš registro.

      (1)  OL C 267, 2009 11 7.