title: Byla C-47/14: 2014 m. sausio 30 d. Hoge Raad der Nederlanden (Nyderlandai) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Holterman Ferho Exploitatie BV ir kt. prieš F.L.F. Spies von Büllesheim

text:
               7.4.2014

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 102/20

         2014 m. sausio 30 d. Hoge Raad der Nederlanden (Nyderlandai) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Holterman Ferho Exploitatie BV ir kt. prieš F.L.F. Spies von Büllesheim
   (Byla C-47/14)
   2014/C 102/29
   Proceso kalba: olandų

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

   Hoge Raad der Nederlanden

      Šalys pagrindinėje byloje

      Kasatorės: Holterman Ferho Exploitatie BV, Ferho Bewehrungsstahl GmbH, Ferho Vechta GmbH ir Ferho Frankfurt GmbH

      Kita kasacinio proceso šalis: F.L.F. Spies von Büllesheim

      Prejudiciniai klausimai

               1.

               Ar Reglamento (EB) Nr. 44/2001 (1) II skyriaus 5 skirsnio (18–21 straipsniai) nuostatas reikia aiškinti taip, kad pagal jas negalima taikyti šio reglamento 5 straipsnio 1 punkto a papunkčio arba 5 straipsnio 3 punkto tokiu kaip nagrinėjamasis atveju, kai bendrovė atsakovą patraukia atsakomybėn ne tik už tai, kad jis, kaip jos direktorius, netinkamai vykdė savo funkcijas ar atliko neteisėtus veiksmus, bet ir už tai, kad, neatsižvelgiant į šias pareigas, tyčia ar sąmoningai aplaidžiai vykdė su šia bendrove sudarytą darbo sutartį?

               2.

                           a)

                           Jei atsakymas į pirmąjį klausimą būtų neigiamas, ar Reglamento (EB) Nr. 44/2001 5 straipsnio 1 punkto a papunktyje vartojamą sąvoką „sutartis“ reikia aiškinti taip, kad ji apima ir tokį kaip nagrinėjamasis atvejį, kai bendrovė asmenį patraukia atsakomybėn už tai, kad jis, kaip jos vadovas, nesilaikė pareigos tinkamai vykdyti jam pagal įmonių teisę tenkančias funkcijas?

                           b)

                           Jei atsakymas į 2 a klausimą būtų teigiamas, ar Reglamento (EB) Nr. 44/2001 5 straipsnio 1 punkto a papunktyje vartojamą sąvoką „atitinkamos prievolės vykdymo vieta“ reikia aiškinti taip, kad ji reiškia vietą, kur bendrovės vadovas vykdė arba būtų turėjęs vykdyti savo funkcijas, o paprastai tai yra centrinė administracija arba jos pagrindinė verslo vieta, kaip tai suprantama pagal šio reglamento 60 straipsnio 1 dalies b arba c punktus?

               3.

                           a)

                           Jei atsakymas į pirmąjį klausimą būtų neigiamas, ar Reglamento (EB) Nr. 44/2001 5 straipsnio 3 punkte vartojamą sąvoką „deliktas“ reikia aiškinti taip, kad ji apima ir tokį kaip nagrinėjamasis atvejį, kai bendrovė asmenį patraukia atsakomybėn už tai, kad jis, kaip jos vadovas, netinkamai vykdė jam pagal įmonių teisę tenkančias funkcijas arba atliko neteisėtus veiksmus?

                           b)

                           Jei atsakymas į 3 a klausimą būtų teigiamas, ar sąvoką „vieta, kur įvyko žalą sukėlęs įvykis ar jis gali įvykti“, vartojamą Reglamento (EB) Nr. 44/2001 5 straipsnio 3 punkte, reikia aiškinti taip, kad ji reiškia vietą, kur vadovas vykdė arba turėjo vykdyti jam pagal įmonių teisę tenkančias funkcijas, o tai paprastai yra atitinkamos bendrovės centrinė administracija arba jos pagrindinė verslo vieta, kaip tai suprantama pagal šio reglamento 60 straipsnio 1 dalies b arba c punktą?

      (1)  2000 m. gruodžio 22 d. Tarybos reglamentas (EB) Nr. 44/2001 dėl jurisdikcijos ir teismo sprendimų civilinėse ir komercinėse bylose pripažinimo ir vykdymo (OL L 12, 2001, p. 1; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 19 sk., 4 t., p. 42)


title: Byla C-337/08 2008 m. liepos 21 d. Hoge Raad der Nederlanden (Nyderlandai) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje X Holding BV prieš Staatssecretaris van Financiën

text:
               25.10.2008

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 272/10

         2008 m. liepos 21 d.Hoge Raad der Nederlanden (Nyderlandai) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje X Holding BV prieš Staatssecretaris van Financiën

   (Byla C-337/08)
   (2008/C 272/15)
   Proceso kalba: olandų
   Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas
   Hoge Raad der Nederlanden
   Šalys pagrindinėje byloje
   Kasatorė: X Holding BV
   Atsakovas: Staatssecretaris van Financiën
   Prejudiciniai klausimai
   Ar EB 234 straipsnį, siejant jį su EB 48 straipsniu, reikia aiškinti taip, kad jis draudžia tokią valstybės narės nacionalinės teisės nuostatą, kokia nurodyta šio sprendimo 3.4 punkte, pagal kurią patronuojanti bendrovė ir jos dukterinė bendrovė gali nuspręsti mokėti mokestį, kuriuo apmokestinama šioje valstybėje narėje įsteigta patronuojanti bendrovė, taip, lyg jos būtų vienas apmokestinamas asmuo, tačiau kuri leidžia tokį sprendimą priimti tik bendrovėms, kurios, kiek tai susiję su jų pelno apmokestinimu, patenka į suinteresuotosios valstybės narės mokestinę jurisdikciją?


title: Byla T-192/16: 2017 m. vasario 28 d. Bendrojo Teismo nutartis byloje NF/Europos Vadovų Taryba (Ieškinys dėl panaikinimo — 2016 m. kovo 18 d. ES ir Turkijos pareiškimas — Pranešimas spaudai — Sąvoka „tarptautinis susitarimas“ — Akto autoriaus identifikavimas — Akto taikymo sritis — Europos Vadovų Tarybos posėdis — Europos Sąjungos valstybių narių ar jų vyriausybių vadovų susitikimas, įvykęs Europos Sąjungos Tarybos patalpose — Sąjungos valstybių narių atstovų statusas per susitikimą su trečiosios šalies atstovu — SESV 263 straipsnio pirma pastraipa — Jurisdikcijos neturėjimas)

text:
               18.4.2017

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 121/30

         2017 m. vasario 28 d. Bendrojo Teismo nutartis byloje NF/Europos Vadovų Taryba

   (Byla T-192/16) (1)

   ((Ieškinys dėl panaikinimo - 2016 m. kovo 18 d. ES ir Turkijos pareiškimas - Pranešimas spaudai - Sąvoka „tarptautinis susitarimas“ - Akto autoriaus identifikavimas - Akto taikymo sritis - Europos Vadovų Tarybos posėdis - Europos Sąjungos valstybių narių ar jų vyriausybių vadovų susitikimas, įvykęs Europos Sąjungos Tarybos patalpose - Sąjungos valstybių narių atstovų statusas per susitikimą su trečiosios šalies atstovu - SESV 263 straipsnio pirma pastraipa - Jurisdikcijos neturėjimas))
   (2017/C 121/44)
   Proceso kalba: anglų

      Šalys

      Ieškovas: NF, atstovaujamas solisitoriaus B. Burns ir baristerių P. O’Shea ir I. Whelan

      Atsakovė: Europos Vadovų Taryba, atstovaujama K. Pleśniak, Á. de Elera-San Miguel Hurtado ir S. Boelaert

      Dalykas

   Pagal SESV 263 straipsnį pateiktas prašymas panaikinti 2016 m. kovo 18 d. Europos Vadovų Tarybos ir Turkijos Respublikos tariamai sudarytą susitarimą „2016 m. kovo 18 d. ES ir Turkijos pareiškimas“.

      Rezoliucinė dalis

               1.

               Atmesti ieškinį dėl to, kad Bendrasis Teismas neturi jurisdikcijos jį nagrinėti.

               2.

               Nėra reikalo priimti sprendimo dėl NQ, NR, NS, NT, NU ir NV, taip pat Belgijos Karalystės, Graikijos Respublikos ir Europos Komisijos pateiktų prašymų įstoti į bylą.

               3.

               NF ir Europos Vadovų Taryba padengia savo bylinėjimosi išlaidas.

               4.

               NQ, NR, NS, NT, NU ir NV, taip pat Belgijos Karalystė, Graikijos Respublika ir Komisija padengia savo bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 232, 2016 6 27.


title: Byla C-354/13: 2013 m. birželio 27 d. Retten i Kolding, Civilretten (Danija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje FOA, veikianti Karsten Kaltoft vardu, prieš Bilundo savivaldybę

text:
               31.8.2013

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 252/22

         2013 m. birželio 27 d.Retten i Kolding, Civilretten (Danija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje FOA, veikianti Karsten Kaltoft vardu, prieš Bilundo savivaldybę

   (Byla C-354/13)
   2013/C 252/37
   Proceso kalba: danų

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Retten i Kolding, Civilretten

      Šalys pagrindinėje byloje

      Ieškovė: FOA, veikianti Karsten Kaltoft vardu

      Atsakovė: Bilundo savivaldybė

      Prejudiciniai klausimai

               1.

               Ar ES teisei, pvz., ES pagrindinių teisių chartijos 6 straipsniui, bendrai ar konkrečiai viešojo sektoriaus darbuotojų atžvilgiu prieštarauja diskriminacija dėl nutukimo darbo rinkoje?

               2.

               Jei yra ES draudimas diskriminuoti dėl nutukimo, ar jis tiesiogiai taikomas tarp Danijos piliečio ir jo darbdavio — viešosios valdžios institucijos?

               3.

               Jei Teisingumo Teismas nustatytų, kad yra draudimas pagal ES teisę diskriminuoti dėl nutukimo darbo rinkoje apskritai ar konkrečiai viešojo sektoriaus darbuotojų atžvilgiu, ar galimo diskriminacijos dėl nutukimo draudimo pažeidimo vertinimas prireikus turi būti atliktas paskirstant įrodinėjimo naštą, o tai reiškia, kad tikrasis draudimo įgyvendinimas bylose, kuriose pateikta tokios diskriminacijos įrodymų, reikalauja, kad įrodinėjimo našta tektų atsakovui darbdaviui (žr. 1997 m. gruodžio 15 d. Tarybos direktyvos 97/80/EB (1) dėl įrodinėjimo pareigos diskriminacijos dėl lyties bylose 18 konstatuojamąją dalį)?

               4.

               Ar nutukimas gali būti laikomas neįgalumu, kuriam taikoma apsauga, numatyta 2000 m. lapkričio 27 d. Tarybos direktyvoje 2000/78/EB (2), nustatančioje vienodo požiūrio užimtumo ir profesinėje srityje bendruosius pagrindus, ir, jei taip, kuris kriterijus lemiamas vertinant, ar asmens nutukimas konkrečiai reiškia, kad šiam asmeniui taikoma diskriminacijos dėl neįgalumo draudimo apsauga, kaip numatyta toje direktyvoje?

      (1)  OL L 14, p. 6.

      (2)  OL L 303, p. 16.


title: Byla C-394/05  2005 m. lapkričio 9 d.  Europos Bendrijų Komisijos pareikštas ieškinys Italijos Respublikai

text:
               28.1.2006

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 22/5

         2005 m. lapkričio 9 d. Europos Bendrijų Komisijos pareikštas ieškinys Italijos Respublikai
   (Byla C-394/05)
   (2006/C 22/10)
   Proceso kalba: italų
   2005 m. lapkričio 9 d. Europos Bendrijų Teisingumo Teisme buvo pareikštas Europos Bendrijų Komisijos, atstovaujamos D. Recchia ir M. Konstantinidis, ieškinys Italijos Respublikai.
   Ieškovė Teisingumo Teismo prašo:

               1)

               pripažinti, kad priimdama 2003 m. birželio 24 d. dekretą–įstatymą Nr. 209, kuriuo į nacionalinę teisę netinkamai perkeliamos Direktyvos 2000/53/EB (1) nuostatos, Italijos Respublika neįvykdė savo įsipareigojimų, išplaukiančių iš 2000 m. rugsėjo 18 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2000/53/EB dėl eksploatuoti netinkamų transporto priemonių 2 straipsnio 2 ir 5 punktų, 3 straipsnio 5 dalies, 4 straipsnio 2 dalies a punkto kartu su II priedu, 5 straipsnio 1–4 dalių, 6 straipsnio 3 dalies a punkto ir 4 dalies, 7 straipsnio 1 ir 2 dalies, 8 straipsnio 3 ir 4 dalių, 10 straipsnio 3 dalies ir 12 straipsnio 2 dalies.

               2)

               priteisti iš Italijos Respublikos bylinėjimosi išlaidas.

         Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai
   2005 m. lapkričio 7 d. Europos Bendrijų Komisija pateikė Teisingumo Teismui ieškinį pripažinti, kad nesiimdama visų priemonių, būtinų:

               —

               apibrėžti eksploatuoti netinkamas transporto priemones kaip atliekas, taip pat apibrėžti šių atliekų tvarkymą pagal direktyvos nuostatas,

               —

               įtraukti dekretu–įstatymu, kuriuo į nacionalinę teisę perkeliama direktyva, trirates transporto priemones į eksploatuoti netinkamų transporto priemonių sąrašą,

               —

               aiškiai nustatyti, kad visos direktyvos 2 priede nurodytos pavojingos medžiagos ir dalys turi būti pašalintos iš transporto priemonių prieš bet kokį vėlesnį jų apdorojimą,

               —

               atsižvelgiant į technines galimybes numatyti eksploatuoti netinkamų dalių, pašalintų remontuojant transporto priemones, surinkimą šiam tikslui skirtose atitinkamuose įmonėse,

               —

               kiek tai susiję su sunaikinimo liudijimų išdavimu, užtikrinti, kad juos išduotų patvirtintos įmonės, kuriose atliekamos apdorojimo operacijos, pagal direktyvos 6 straipsnį. Tačiau šių liudijimų išdavimas nėra (transporto priemonės) išbraukimo iš Pubblico Registro Automobilistico sąlyga, kaip to reikalauja direktyva,

               —

               užtikrinti, kad gamintojai visiškai arba didžia dalimi padengtų nemokamo transporto priemonių grąžinimo sistemos įgyvendinimo sąnaudas,

               —

               apsaugoti eksploatuoti netinkamų transporto priemonių pavojingas dalis iki jų apdorojimo,

               —

               užtikrinti, kad perdirbimas būtų pagrindinė forma palyginus su kitomis nagrinėjamų transporto priemonių pakartotinio panaudojimo formomis,

               —

               neleisti, kad tam tikros direktyvoje nurodytos specifinės nuostatos būtų perkeltos susitarimais, numatytais šios direktyvos 10 straipsnyje,

               —

               įgyvendinti kontrolės ir vertinimo sistemą, būtiną siekiant nustatyti, ar direktyvoje nurodytų tikslų siekiama taip, kad jie būtų pasiekti iki 2006 m. sausio 1 d.,

               —

               numatyti, kad informacija, kurią turi pateikti transporto priemonių ir dalių gamintojai turi atitikti tą, kurios prašo įmonės, kuriose atliekamos apdorojimo operacijos,

               —

               nustatyti pareigą periodiškai kontroliuoti pasiektus rezultatus ir apie juos pranešti kompetentingoms valdžios institucijoms ir Komisijai, taip pat nustatyti kompetentingoms valdžios institucijoms pareigą imtis priemonių, kad būtų įvertinta pažanga, kuri buvo pasiekta įgyvendinant susitarimus,

         Italijos Respublika neįvykdė įsipareigojimų, išplaukiančių iš 2000 m. rugsėjo 18 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2000/53/EB dėl eksploatuoti netinkamų transporto priemonių 2 straipsnio 2 ir 5 punktų, 3 straipsnio 5 dalies, 4 straipsnio 2 dalies a punkto kartu su šios direktyvos II priedu, 5 straipsnio 1–4 dalių, 6 straipsnio 3 dalies a punkto ir 4 dalies, 7 straipsnio 1 ir 2 dalių, 8 straipsnio 3 ir 4 dalių, 10 straipsnio 3 dalies ir 12 straipsnio 2 dalies.
   Be to Komisija paprašė, kad iš Italijos Respublikos būtų priteistos šioje instancijoje patirtos bylinėjimosi išlaidos.

      (1)  OL L 269, 2000 10 21, p. 34.


title: Byla F-121/05 2007 m. birželio 14 d. Tarnautojų teismo sprendimas De Meerleer prieš Komisiją (Viešoji tarnyba — Pareigūnai — Bendrasis konkursas — Neleidimas laikyti testų raštu — Profesinė patirtis — Pareiga motyvuoti — Pranešimas apie atrankos komisijos sprendimą — Prašymas dėl peržiūrėjimo)

text:
               21.7.2007

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 170/42

         2007 m. birželio 14 d. Tarnautojų teismo sprendimas De Meerleer prieš Komisiją

   (Byla F-121/05) (1)

   (Viešoji tarnyba - Pareigūnai - Bendrasis konkursas - Neleidimas laikyti testų raštu - Profesinė patirtis - Pareiga motyvuoti - Pranešimas apie atrankos komisijos sprendimą - Prašymas dėl peržiūrėjimo)
   (2007/C 170/80)
   Proceso kalba: prancūzų
   Šalys

      Ieškovas: Michel De Meerleer (Ophain-Bois-Seigneur-Isaac, Belgija), atstovaujamas advokato E. Boigelot

      Atsakovė: Europos Bendrijų Komisija, atstovaujama C. Berardis-Kayser ir K. Herrmann
   Bylos dalykas
   Konkurso EPSO/A/19/04 atrankos komisijos sprendimų nepasirinkti ieškovo kandidatūros ir atsisakyti pareikšti nuomonę dėl jo prašymo dėl peržiūrėjimo panaikinimas bei prašymas atlyginti nuostolius.
   Sprendimo rezoliucinė dalis

               1.

               Atmesti ieškinį.

               2.

               Kiekviena šalis padengia savo bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 60, 2006 3 11, p. 52.


title: Byla T-163/17: 2017 m. kovo 14 d. pareikštas ieškinys byloje Consorzio di Garanzia dell'Olio Extra Vergine di Oliva di Qualità/Europos Komisija

text:
               24.4.2017

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 129/38

         2017 m. kovo 14 d. pareikštas ieškinys byloje Consorzio di Garanzia dell'Olio Extra Vergine di Oliva di Qualità/Europos Komisija

   (Byla T-163/17)
   (2017/C 129/58)
   Proceso kalba: italų

      Šalys

      Ieškovė: Consorzio di Garanzia dell'Olio Extra Vergine di Oliva di Qualità (Roma, Italija), atstovaujama advokatų A. Fratini ir G. Pandolfi

      Atsakovė: Europos Komisija

      Reikalavimai

   Ieškovė Bendrojo Teismo prašo:

               —

               patenkinti ieškinį ir kartu nustatyti Komisijos nesutartinę atsakomybę pagal SESV 268 straipsnį ir 340 straipsnio antrą pastraipą;

               —

               nurodyti atlyginti ieškovės patirtą turtinę (reali žala ir negautas pelnas) ir neturtinę (įvaizdžiui ir reputacijai) žalą;

               —

               nurodyti sumokėti kompensacines palūkanas ir delspinigius;

               —

               priteisti iš Komisijos bylinėjimosi išlaidas.

      Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

   Ieškovė šioje byloje siekia žalos, patirtos dėl to, kad, pirma, Komisija nekoordinuotai administravo ES skatinimo vartoti alyvuogių aliejų trečiosiose šalyse programas ir, antra, Komisija nepašalino žalą sukeliančio ir konkurenciją iškraipančio poveikio, atsiradusio dėl dviejų programų persidengimo, atlyginimo.
   Grįsdama ieškinį ieškovė remiasi trimis pagrindais.

               1.

               Pirmasis ieškinio pagrindas, susijęs su Komisijos padarytais pažeidimais, grindžiamas SESV 18 straipsnyje ir Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijos 21 straipsnyje įtvirtinto nediskriminavimo principo ir teisėtų lūkesčių principo pažeidimu, nes Komisija neužtikrinto nuoseklios ES skatinimo vartoti alyvuogių aliejų atitinkamose trečiosiose šalyse programų koordinacijos; šis pagrindas taip pat grindžiamas gero administravimo principo ir teisę į gerą administravimą, nustatytų Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijos 41 straipsnio 1 dalyje, pažeidimu, nes, ieškovės teigimu, Komisija nepriėmė priemonių, kurios buvo reikalingos po to, kai jai buvo pranešta apie antikonkurencinį poveikį dėl dviejų nekoordinuojamų skatinimo kampanijų.

               2.

               Antrasis ieškinio pagrindas, susijęs su realios ir tikros žalos buvimu, grindžiamas tuo, kad neįvykdžiusi savo įsipareigojimų Komisija padarė ieškovui didelę žalą (reali žala, negautas pelnas ir turtinė žala).

               3.

               Trečiasis ieškinio pagrindas, susijęs su priežastiniu ryšiu, grindžiama tuo, jog kadangi patirta žala yra pakankamai tiesioginė netinkamo programų, kuriomis skatinama vartoti alyvuogių aliejų trečiosiose šalyse, administravimo pasekmė, yra tiesioginis priežastinis ryšys tarp Komisijos elgesio ir nurodomos žalos, kuri turi būti atlyginama pagal SESV 340 straipsnio antrą pastraipą.


title: Sujungtos bylos C-376/15 P ir C-377/15 P: 2015 m. liepos 9 d. Changshu City Standard Parts Factory, Ningbo Jinding Fastener Co. Ltd pateiktas apeliacinis skundas dėl 2015 m. balandžio 29 d. Bendrojo Teismo (ketvirtoji kolegija) priimto sprendimo sujungtose bylose T-558/12 ir T-559/12, Changshu City Standard Parts Factory ir Ningbo Jinding Fastener Co. Ltd/Europos Sąjungos Taryba

text:
               16.11.2015

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 381/12

         2015 m. liepos 9 d.Changshu City Standard Parts Factory, Ningbo Jinding Fastener Co. Ltd pateiktas apeliacinis skundas dėl 2015 m. balandžio 29 d. Bendrojo Teismo (ketvirtoji kolegija) priimto sprendimo sujungtose bylose T-558/12 ir T-559/12, Changshu City Standard Parts Factory ir Ningbo Jinding Fastener Co. Ltd/Europos Sąjungos Taryba

   (Sujungtos bylos C-376/15 P ir C-377/15 P)
   (2015/C 381/15)
   Proceso kalba: anglų

      Šalys

      Apeliantės: Changshu City Standard Parts Factory, Ningbo Jinding Fastener Co. Ltd, atstovaujamos advokatų R. Antonini ir E. Monard

      Kitos proceso šalys: Europos Sąjungos Taryba, Europos Komisija, European Industrial Fasteners Institute AISBL (EIFI) (Europos pramoninių tvirtinimo detalių institutas AISBL (EIFI))

      Apeliančių reikalavimai

   Apeliantės Teisingumo Teismo prašo:

               1)

               panaikinti Bendrojo Teismo sprendimą sujungtose bylose T-558/12 ir T-559/12, Changshu City Standard Parts Factory ir Ningbo Jinding Fastener Co. Ltd/Europos Sąjungos Taryba,

               2)

               patenkinti jų reikalavimus, išdėstytus Bendrajame Teisme pareikštame ieškinyje ir panaikinti 2012 m. spalio 4 d. Tarybos įgyvendinimo reglamentą (ES) Nr. 924/2012, kuriuo iš dalies keičiamas Reglamentas (EB) Nr. 91/2009, kuriuo tam tikroms importuojamoms Kinijos Liaudies Respublikos kilmės geležinėms arba plieninėms tvirtinimo detalėms nustatomas galutinis antidempingo muitas (1), kiek jis susijęs su apeliantėmis,

               3)

               priteisti iš Tarybos bylinėjimosi Bendrajame Teisme ir Teisingumo Teisme išlaidais, įskaitant apeliančių,

               4)

               nurodyti įstojusioms į bylą šalims padengti savo bylinėjimosi išlaidas.

      Apeliacinio skundo pagrindai ir pagrindiniai argumentai

   Apeliantės tvirtina, kad Bendrasis Teismas, ypač kiek tai susiję su sąvoka „visų [palyginamųjų] eksporto <...> sandorių“ ir atitinkamų nuostatų sąsaja, padarė teisės klaidą, nes neteisingai aiškino 2009 m. lapkričio 30 d. Tarybos reglamento (EB) Nr. 1225/2009 dėl apsaugos nuo importo dempingo kaina iš Europos bendrijos narėmis nesančių valstybių (2) 2 straipsnio 10 ir 11 dalis bei Sutarties dėl 1994 m. Bendrojo susitarimo dėl muitų tarifų ir prekybos VI straipsnio įgyvendinimo 2.4 ir 2.4.2 straipsnius; ir kad jis nustatė apeliantėms neprotingą įrodinėjimo naštą.
   Apeliantės taip pat teigia, kad Bendrasis Teismas padarė teisės klaidą, nes neteisingai aiškino 2009 m. lapkričio 30 d. Tarybos reglamento (EB) Nr. 1225/2009 dėl apsaugos nuo importo dempingo kaina iš Europos bendrijos narėmis nesančių valstybių 2 straipsnio 10 dalį ir Sutarties dėl 1994 m. Bendrojo susitarimo dėl muitų tarifų ir prekybos VI straipsnio įgyvendinimo 2.4 straipsnį; ir kad jis neatsakė į kai kuriuos apeliančių argumentus bei padarė teisės klaidą vertindamas pareigą motyvuoti pagal SESV 296 straipsnį.

      (1)  OL L 275, p. 1.

      (2)  OL L 343, p. 51.


title: Byla C-83/05 Amtsgericht Freiburg (Vokietija) 2005 m. sausio 14 d. nutartimi pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje dėl baudos paskyrimo Bernd Voigt prieš Regierungspräsidium Karlsruhe-Bretten

text:
               2.4.2005

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 82/25

         Amtsgericht Freiburg (Vokietija) 2005 m. sausio 14 d. nutartimi pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje dėl baudos paskyrimo Bernd Voigt prieš Regierungspräsidium Karlsruhe-Bretten
   (Byla C-83/05)
   (2005/C 82/51)
   Proceso kalba: vokiečių

      Amtsgericht Freiburg (Vokietija) 2005 m. sausio 14 d. nutartimi kreipėsi į Europos Bendrijų Teisingumo Teismą su prašymu, kurį Teisingumo Teismo sekretoriatas gavo 2005 m. vasario 18 d., priimti prejudicinį sprendimą byloje dėl baudos paskyrimo Bernd Voigt prieš Regierungspräsidium Karlsruhe-Bretten.

      Amtsgericht Freiburg prašo Teisingumo Teismo atsakyti į šiuos klausimus:

               1)

               Ar aiškintina, kad pagal direktyvą 70/156/EEB (1), iš dalies pakeistą 1992 m. birželio 18 d. Tarybos direktyva 92/53/EEB (2), perkeltą į Vokietijos teisę 1994 m. gruodžio 9 d.EG-Typverordnung (Verordnung über die EG-Typgenehmigung für Fahrzeuge und Fahrzeugteile – Nutarimas dėl transporto priemonių ir jų dalių EB tipo patvirtinimo) paskutinį kartą iš dalies pakeistu 2004 m. vasario 7 d., motorinės transporto priemonės vairuotojas, kurio transporto priemonė, remiantis leidimu eksploatuoti, išduotu EB tipo patvirtinimo tvarka, įregistruota kaip keleivinis automobilis, taip pat turi teisę naudoti šią patvirtinto tipo priemonę keliuose ir ar tokios motorinės transporto priemonės vairuotojui taip pat taikytini tik keleiviniams automobiliams nustatyti greičio apribojimai?

               2)

               Ar už kelių eismo taisyklių pažeidimų tyrimą atsakingos institucijos turi teisę nuspręsti, kad Kraftfahrt-Bundesamt (Federalinė motorinių transporto priemonių tarnyba) EB tipo patvirtinimo tvarką išduoti leidimai eksploatuoti transporto priemonę ir šiuo EB tipo patvirtinimu pagrįsta Vokietijos registro institucijų registracija neturi reikšmės nustatant, kokių greičio apribojimų turi laikytis tokio tipo transporto priemonės vairuotojas?

      (1)  1970 m. vasario 6 d. Tarybos direktyva 70/156/EEB dėl valstybių narių įstatymų, reglamentuojančių motorinių transporto priemonių ir jų priekabų tipo patvirtinimą, suderinimo (OL L 42, p. 1).

      (2)  1992 m. birželio 18 d. Tarybos direktyva 92/53/EEB, iš dalies keičianti direktyvą 70/156/EEB dėl valstybių narių įstatymų, reglamentuojančių motorinių transporto priemonių ir jų priekabų tipo patvirtinimą, suderinimo (OL L 225, p. 1).


title: Byla C-13/08 2008 m. sausio 14 d. Bundesgerichtshof (Vokietija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje, susijusioje su žemės ūkiu, kurios šalys yra Erich Stamm, Anneliese Hauser ir Regierungspräsidium Freiburg

text:
               12.4.2008

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 92/12

         2008 m. sausio 14 d.Bundesgerichtshof (Vokietija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje, susijusioje su žemės ūkiu, kurios šalys yra Erich Stamm, Anneliese Hauser ir Regierungspräsidium Freiburg

   (Byla C-13/08)
   (2008/C 92/20)
   Proceso kalba: vokiečių
   Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas
   Bundesgerichtshof
   Šalys pagrindinėje byloje
   Erich Stamm, Anneliese Hauser ir Regierungspräsidium Freiburg

   Prejudicinis klausimas
   Ar Europos bendrijos bei jos valstybių narių ir Šveicarijos Konfederacijos susitarimo dėl laisvo asmenų judėjimo (1) I priedo 15 straipsnio 1 dalis, kalbant apie teisę užsiimti privačia veikla ir jos vykdymą, numato, kad tik savarankiškai dirbantiems asmenims I priedo 12 straipsnio 1 dalies prasme suteikiamos ne mažiau palankios sąlygos priimančiojoje šalyje nei jos piliečiams, ar tai taip pat taikoma ir savarankiškai dirbantiems pasienio darbuotojams Susitarimo I priedo 13 straipsnio 1 dalies prasme?

      (1)  OL L 114, p. 6.


title: Byla T-254/00 R 2008 m. liepos 14 d. Pirmosios instancijos teismo nutartis byloje Hôtel Cipriani prieš Komisiją

text:
               27.9.2008

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 247/23

         2008 m. liepos 14 d. Pirmosios instancijos teismo nutartis byloje Hôtel Cipriani prieš Komisiją

   (Byla T-254/00 R)
   (2008/C 247/46)

      Proceso kalba: prancūzų

   Pirmosios instancijos teismo pirmininkas 2008 m. liepos 14 d. Nutartimi nurodė išbraukti bylą iš registro.


title: Byla C-527/14: 2014 m. lapkričio 21 d. Verwaltungsgericht Berlin (Vokietija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Ukamaka Mary Jecinta Oruche ir Nzubechukwu Emmanuel Oruche/Vokietijos Federacinė Respublika

text:
               26.1.2015

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 26/19

         2014 m. lapkričio 21 d.Verwaltungsgericht Berlin (Vokietija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Ukamaka Mary Jecinta Oruche ir Nzubechukwu Emmanuel Oruche/Vokietijos Federacinė Respublika

   (Byla C-527/14)
   (2015/C 026/22)
   Proceso kalba: vokiečių

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Verwaltungsgericht Berlin

      Šalys pagrindinėje byloje

      Pareiškėjai: Ukamaka Mary Jecinta Oruche, Nzubechukwu Emmanuel Oruche

      Atsakovė: Vokietijos Federacinė Respublika

      Kitos proceso šalys: Oberbürgermeister der Stadt Potsdam (Potsdamo meras), Emeka Emmanuel Mary Oruche

      Prejudicinis klausimas

   Ar 2003 m. rugsėjo 22 d. Tarybos direktyvos 2003/86/EB dėl teisės į šeimos susijungimą (1) 7 straipsnio 2 dalies pirma pastraipa aiškintina taip, kad jai prieštarauja nacionalinės teisės nuostata, pagal kurią pirmasis globėjo šeimos nario atvykimas susiejamas su sąlyga, kad šeimos narys prieš atvykdamas turi įrodyti, jog gali elementariai susikalbėti vokiškai?

      (1)  OL L 251, p. 12; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 19 sk., 6 t., p. 224.


title: Byla T-510/12: 2012 m. lapkričio 21 d. pareikštas ieškinys byloje Conrad Electronic prieš VRDT — Sky IP International (EuroSky)

text:
               26.1.2013

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 26/65

         2012 m. lapkričio 21 d. pareikštas ieškinys byloje Conrad Electronic prieš VRDT — Sky IP International (EuroSky)

   (Byla T-510/12)
   2013/C 26/128
   Kalba, kuria surašytas ieškinys: vokiečių

      Šalys

      Ieškovė: Conrad Electronic SE (Hiršau, Vokietija), atstovaujama advokatų P. Mes, C. Graf von der Groeben, G. Rother, J. Bühling, J. Künzel, D. Jestaedt, M. Bergermann, J. Vogtmeier ir A. Kramer

      Atsakovė: Vidaus rinkos derinimo tarnyba (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui)

      Kita procedūros Apeliacinėje taryboje šalis: Sky IP International Ltd (Isleworth, Jungtinė Karalystė)

      Reikalavimai

   Ieškovė Bendrojo Teismo prašo:

               —

               panaikinti 2012 m. rugsėjo 20 d. Vidaus rinkos derinimo tarnybos (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui) ketvirtosios apeliacinės tarybos sprendimą byloje R 1183/2011-4;

               —

               priteisti iš atsakovės bylinėjimosi išlaidas, įskaitant apeliacinėje procedūroje patirtas išlaidas.

      Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

      Bendrijos prekių ženklo paraišką pateikęs asmuo: ieškovė

      Prašomas įregistruoti Bendrijos prekių ženklas: žodinis prekių ženklas „EuroSky“ 9 klasės prekėms — Bendrijos prekių ženklo paraiška Nr. 4 539 896

      Prekių ženklo ar žymens, kuriuo remtasi per protesto procedūrą, savininkė: Sky IP International Ltd

      Prekių ženklas ar žymuo, kuriuo grindžiamas protestas: nacionalinis ir Bendrijos žodiniai ir vaizdiniai ženklai „SKY“ 9, 16, 18, 25, 28, 35, 36, 38, 41, 42, 43 ir 45 klasių prekėms ir paslaugoms

      Protestų skyriaus sprendimas: patenkinti protestą

      Apeliacinės tarybos sprendimas: atmesti apeliaciją

      Ieškinio pagrindai: Tarybos reglamento (EB) Nr. 207/2009 8 straipsnio 1 dalies b punkto pažeidimas


title: Byla C-191/06 2007 m. kovo 6 d. Teisingumo Teismo (šeštoji kolegija) nutartis ( Tribunale di Leece (Italija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) baudžiamojoje byloje prieš Aniello GALLO, Gianluca Damonte (Procedūros reglamento 104 straipsnio 3 dalies pirmoji pastraipa — Įsisteigimo laisvė — Laisvė teikti paslaugas — EB 43 straipsnio ir 49 straipsnio aiškinimas — Azartiniai lošimai — Su sporto renginiais susijusių lažybų įmokų rinkimas — Reikalavimas turėti licenciją — Ūkio subjektų, kurie įsteigti kaip tam tikros kapitalo bendrovės, pašalinimas — Policijos leidimo reikalavimas — Baudžiamosios sankcijos)

text:
               28.4.2007

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 96/23

         2007 m. kovo 6 d. Teisingumo Teismo (šeštoji kolegija) nutartis (Tribunale di Leece (Italija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) baudžiamojoje byloje prieš Aniello GALLO, Gianluca Damonte
   (Byla C-191/06) (1)

   (Procedūros reglamento 104 straipsnio 3 dalies pirmoji pastraipa - Įsisteigimo laisvė - Laisvė teikti paslaugas - EB 43 straipsnio ir 49 straipsnio aiškinimas - Azartiniai lošimai - Su sporto renginiais susijusių lažybų įmokų rinkimas - Reikalavimas turėti licenciją - Ūkio subjektų, kurie įsteigti kaip tam tikros kapitalo bendrovės, pašalinimas - Policijos leidimo reikalavimas - Baudžiamosios sankcijos)
   (2007/C 96/41)
   Proceso kalba: italų
   Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas
   Tribunale di Leece
   Šalys pagrindinėje baudžiamojoje byloje
   Aniello GALLO, Gianluca Damonte
   Dalykas
   Prašymas priimti prejudicinį sprendimą — Tribunale di Leece — EB 31, 43, 49 ir 81-86 straipsnių išaiškinimas — Nacionalinis įstatymas, reikalaujantis norint verstis lažybų surinkimo veikla gauti leidimą
   Rezoliucinė dalis

               1.

               Nacionalinės teisės aktas, draudžiantis verstis lažybų pasiūlymų, visų pirma susijusių su sporto renginiais, surinkimo, priėmimo, įregistravimo ir perdavimo veikla neturint atitinkamos valstybės narės suteiktos licencijos arba policijos leidimo, yra atitinkamai EB 43 ir EB 49 straipsniuose numatytos steigimo laisvės ir laisvės teikti paslaugas apribojimas.

               2.

               Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas turi patikrinti, ar nacionalinės teisės aktas, apribojantis azartinių lošimų sektoriuje veikiančių ūkio subjektų skaičių, iš tikrųjų atitinka tikslą išvengti šios veiklos vykdymo nusikalstamais arba sukčiavimo tikslais.

               3.

               EB 43 ir EB 49 straipsniai turi būti aiškinami taip, kad jie draudžia tokį, kaip nagrinėjamas pagrindinėje byloje, nacionalinės teisės aktą, kuris iš azartinių lošimų sektoriaus pašalino ir toliau pašalina subjektus, įsteigtus kaip kapitalo bendrovės, kurių akcijos kotiruojamos reguliuojamose rinkose.

               4.

               EB 43 ir EB 49 straipsniai turi būti aiškinami taip, kad jie draudžia tokį kaip nagrinėjamas pagrindinėje byloje, nacionalinės teisės aktą, kuris tokiems, kaip pagrindinėje byloje nurodytiems, asmenims nustato baudžiamąją sankciją už tai, kad jie, neturėdami nacionalinių įstatymų reikalaujamos licencijos arba policijos leidimo, vertėsi organizuota lažybų įmokų surinkimo veikla, kai šie asmenys negalėjo gauti šių licencijų arba leidimų dėl to, kad ši valstybė narė, pažeisdama Bendrijos teisę, atsisakė jiems juos suteikti.

      (1)  OL C 165, 2006 7 15.


title: Byla T-586/13: 2013 m. lapkričio 8 d. pareikštas ieškinys byloje H.P. Gauff Ingenieure prieš VRDT — Gauff (Gauff THE ENGINEERS WITH THE BROADER VIEW)

text:
               25.1.2014

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 24/27

         2013 m. lapkričio 8 d. pareikštas ieškinys byloje H.P. Gauff Ingenieure prieš VRDT — Gauff (Gauff THE ENGINEERS WITH THE BROADER VIEW)
   (Byla T-586/13)
   2014/C 24/49
   Kalba, kuria surašytas ieškinys: vokiečių

      Šalys

      Ieškovė: H.P. Gauff Ingenieure GmbH & Co. KG — JBG (Niurnbergas, Vokietija), atstovaujama advokato G. Schneider-Rothhaar

      Atsakovė: Vidaus rinkos derinimo tarnyba (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui)

      Kita procedūros Apeliacinėje taryboje šalis: Gauff GmbH & Co. Engineering KG (Niurnbergas, Vokietija)

      Reikalavimai

   Ieškovė prašo:

               —

               panaikinti ginčijamą 2013 m. rugsėjo 5 d. VRDT pirmosios apeliacinės tarybos sprendimą (byla R 118/2013-1),

               —

               grąžinti bylą VRDT ir pasiūlyti taikyti restitutio in integrum,

               —

               priteisti iš VRDT bylinėjimosi išlaidas, įskaitant bylinėjimosi apeliacinėje taryboje išlaidas.

      Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

      Bendrijos prekių ženklo paraišką pateikęs asmuo: ieškovė.

      Prašomas įregistruoti Bendrijos prekių ženklas: vaizdinis prekių ženklas „Gauff THE ENGINEERS WITH THE BROADER VIEW“ 11, 19, 36, 37, 39, 40, 41 ir 42 klasių prekėms ir paslaugoms ‒ Bendrijos prekių ženklo paraiška Nr. 10 028 082.
   Prekių ženklo ar žymens, kuriuo remtasi per protesto procedūrą, savininkė: Gauff GmbH & Co. Engineering KG.

      Prekių ženklas ar žymuo, kuriuo remiamasi: Vokietijos žodinis prekių ženklas ir Bendrijos žodinis prekių ženklas „Gauff“, taip pat Vokietijos vaizdinis prekių ženklas ir Bendrijos vaizdinis prekių ženklas GAUFF 9, 16, 35, 36, 37, 39, 40, 41, 42 ir 44 klasių prekėms ir paslaugoms.

      Protestų skyriaus sprendimas: iš dalies patenkinti protestą.

      Apeliacinės tarybos sprendimas: atmesti restitutio in integrum prašymą ir atmesti apeliaciją kaip nepriimtinus.

      Ieškinio pagrindai: Reglamento Nr. 207/2009 81 straipsnio pažeidimas.


title: Byla C-526/07 2007 m. lapkričio 27 d. Philippe Combescot pateiktas skundas dėl 2007 m. rugsėjo 12 d. Pirmosios instancijos teismo (antroji kolegija) priimto sprendimo byloje T-250/04 Combescot prieš Komisiją

text:
               9.2.2008

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 37/12

         2007 m. lapkričio 27 d. Philippe Combescot pateiktas skundas dėl 2007 m. rugsėjo 12 d. Pirmosios instancijos teismo (antroji kolegija) priimto sprendimo byloje T-250/04 Combescot prieš Komisiją

   (Byla C-526/07)
   (2008/C 37/16)
   Proceso kalba: italų
   Šalys

      Skundą pateikusi šalis: Philippe Combescot, atstovaujamas advokatų A. Maritati ir V. Messa

      Kita proceso šalis: Europos Bendrijų Komisija
   Skundą pateikusios šalies reikalavimai

               —

               Panaikinti 2007 m. rugsėjo 12 d. Pirmosios instancijos teismo sprendimą byloje T-250/04, pripažinti padarytą žalą profesinei veiklai ir su tuo susijusią žalą sveikatai dėl neteisėto P. Combescot paraiškos dalyvauti konkurse dėl delegacijos Kolumbijoje vadovo pareigybės atmetimo, taip pat kitaip apibrėžti neturtinę žalą ir priteisti tinkamą žalos atlyginimą; patvirtinti nagrinėjant bylą pirmoje instancijoje jau padarytas išvadas: „patvirtinti, kad dėl neteisėto nepriėmimo į konkursą P. Combescot patyrė neturtinę žalą sveikatai ir reputacijai su rimtomis pasekmėmis jo psichologinei pusiausvyrai; priteisti P. Combescot 100 000 EUR žalos atlyginimą“.

               —

               Priteisti iš Komisijos bylinėjimosi išlaidas.

         Skundo pagrindai ir pagrindiniai argumentai
   Skundas pareikštas dėl 2007 m. rugsėjo 12 d. Europos Bendrijų Pirmosios instancijos teismo (antroji kolegija) sprendimo byloje T-250/04 tarp pareigūno Philippe Combescot ir Europos Bendrijų Komisijos.
   Sprendimu patvirtintas Philippe Combescot, kuris tuo metu buvo Gvatemaloje reziduojantis patarėjas, nepriėmimas į konkursą COM/091/03 dėl delegacijos Kolumbijoje vadovo pareigybės (toliau — sprendimas nepriimti į konkursą).
   Sprendimas, kurį Pirmosios instancijos teismas pripažino neteisėtu, pateisina skundą pateikusios šalies prašymą atlyginti žalą, bet nepripažįsta, kad egzistavo žala profesinei veiklai ir sveikatai, o tik pripažįsta, kad buvo padaryta neturtinė žala, kuri plačiau neapibrėžta, ir kuriai atlyginti nustatyta 3 000 EUR suma.
   Šiuo skundu P. Combescot gynyba prašo, kad Teisingumo Teismas pakeistų tą Europos Bendrijų Pirmosios instancijos teismo sprendimo dalį, kurioje nepripažįstama, kad buvo padaryta žala profesinei veiklai ir sveikatai ir dėl to nurodyta priteisti tik neturtinės žalos atlyginimą; todėl prašoma, jog Teisingumo Teismas pripažintų, kad dėl neteisėto nepriėmimo į konkursą pareigūnas patyrė akivaizdžią žalą karjerai, taip pat profesiniam įvaizdžiui ir kad bet kuriuo atveju sprendimas nepriimti į konkursą sukėlė skausmą ir kančias, dėl kurių vėliau P. Combescot išgyveno gilią depresiją, kurią dokumentais įrodė, be kita ko, pati institucija, remdamasi savo ekspertais. Bet kuriuo atveju prašoma, kad Teisingumo Teismas įvertintų bylos faktines aplinkybes ir visas jas pripažintų reikšmingomis, kad būtų nustatyta neabejotinai didesnė neturtinė žala, tiesiogiai proporcinga net ir karjeros galimybėms, kurias sprendimas nepriimti į konkursą atėmė iš pareigūno, bei numatomoms žalingoms pasekmėms, kurios buvo nustatytos.
   Todėl toliau palaikomas prašymas atlyginti žalą, apibrėžtas skunde šiame procese.
   Skunde ginčijamos Pirmosios instancijos teismo išvados dėl žalos profesinei veiklai nebuvimo, tačiau ši žala buvo įrodyta tuo, kad skundą pateikusiai šaliai niekada nebuvo pateikta informacijos, apie Komijos taikytus atrankos kriterijus delegacijos Kolumbijoje vadovui parinkti, kurios ši šalis prašė.
   Kalbant apie fizinės žalos atlyginimą, neteisėto elgesio įtakos P. Combescot sveikatai įrodymai paremti tuo, kad sutampa neteisėto elgesio ir žalos atsiradimo laikas. Be to, sprendimas nepriimti į konkursą yra paskutinis iš neteisėtų Komisijos veiksmų pareigūno atžvilgiu. Galiausiai prašoma tinkamai nustatyti neturtinę žalą, remiantis objektyvaus žalos atlyginimo principais, atsižvelgiant į žalingas pasekmes, kaip antai į nerimą, stresą, taip pat pareigūno patirtus sunkumus dėl to, kad jis nebuvo priimtas į konkursą.


title: Byla T-129/08 2008 m. kovo 31 d. pareikštas ieškinys byloje Sahlstedt ir kt. prieš Komisiją

text:
               24.5.2008

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 128/35

         2008 m. kovo 31 d. pareikštas ieškinys byloje Sahlstedt ir kt. prieš Komisiją

   (Byla T-129/08)
   (2008/C 128/75)
   Proceso kalba: suomių
   Šalys

      Ieškovai: Markku Sahlstedt (Karkila, Suomija), Juha Kankkunen (Lauka, Suomija), Mikko Tanner (Vihtis, Suomija), Toini Tanner (Helsinkis, Suomija), Liisa Tanner (Helsinkis, Suomija), Eeva Jokinen (Helsinkis, Suomija), Aili Oksanen (Helsinkis, Suomija), Olli Tanner (Lohja, Suomija), Leena Tanner (Helsinkis, Suomija), Aila Puttonen (Ristyna, Suomija), Risto Tanner (Espas, Suomija), Tom Järvinen (Espas, Suomija), Runo K. Kurko (Espas, Suomija), Maa- ja metsätaloustuottajain keskusliitto MTK ry (Centrinė žemės ir miškų ūkio produkcijos gamintojų asociacija) (Helsinkis, Suomija), Maataloustuottajain Keskusliiton Säätiö (Centrinės žemės ūkio produkcijos gamintojų asociacijos fondas) (Helsinkis, Suomija), atstovaujami advokato K. Marttinen

      Atsakovė: Europos Bendrijų Komisija
   Ieškovų reikalavimai
   Ieškovai prašo:

               —

               panaikinti sprendimą, dėl kurio pareikštas ieškinys tiek, kiek jis susijęs su visomis jame nurodytomis Bendrijos svarbos teritorijomis Suomijos Respublikoje;

               —

               nepatenkinus pirmojo reikalavimo, jeigu Teisingumo Teismas mano tai esant neįmanoma, panaikinti sprendimą ieškinio pareiškimo 6.2.2.7 dalyje konkretizuotų Bendrijos svarbos teritorijų atžvilgiu;

               —

               suteikti informaciją ir surinkti įrodymus:
               Jeigu vien tik ieškinio pareiškime pateiktų įrodymų nepakaktų sprendimui ieškovų naudai pirmiau pateiktų pagrindinių reikalavimų prasme priimti, Europos Bendrijų Pirmosios instancijos teismas turi:

                           1)

                           įpareigoti Europos Bendrijų Komisiją perduoti ieškovams įrašytus į kompaktinę plokštelę pasiūlymus, kuriuos Suomija pateikė Komisijai, kartu su visa pasiūlyme pateikta informacija, apie kurią užsiminta Komisijos sprendimo septintoje konstatuojamojoje dalyje, apie teritorijas, kurioms skirtas skundžiamas sprendimas,

                           2)

                           įpareigoti Europos Bendrijų Komisiją perduoti ieškovams įrašytą į kompaktinę plokštelę Komisijos turimą informaciją apie buveines, apie kurią užsiminta Komisijos sprendimo aštuntoje konstatuojamojoje dalyje, ir kitą informaciją apie visas Suomijos Respublikos teritorijas, kurioms skirtas skundžiamas sprendimas, taip pat perduoti popieriuje žemėlapius ir informaciją, apie kuriuos užsiminta Komisijos sprendimo devintoje konstatuojamojoje dalyje,

                           3)

                           įpareigoti Europos Bendrijų Komisiją perduoti ieškovams įrašytą į kompaktinę plokštelę bylos medžiagą apie Suomijos Respublikos teritorijas, surinktą bendradarbiaujant, apie ką užsiminta skundžiamo Komisijos sprendimo dešimtoje konstatuojamojoje dalyje, arba kurią Komisija gavo, o žemėlapius — popieriuje ir

                           4)

                           įpareigoti Europos Bendrijų Komisiją perduoti ieškovams Buveinių komiteto nuomonę, apie ką užsiminta skundžiamo Komisijos sprendimo penkioliktoje konstatuojamojoje dalyje;

               —

               priteisti iš Komisijos visas ieškovų bylinėjimosi išlaidas ir įstatyme numatytas palūkanas.

         Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai
   Ieškovų nuomone, Komisijos sprendimas (1) pažeidžia Bendrijos teisę, visų pirma Buveinių direktyvos 3 ir 4 straipsnius bei jos III priedą, kuris nurodomas 4 straipsnyje. Grįsdami Bendrijos teisės pažeidimą, jie nurodo keturis pagrindinius ieškinio pagrindus:

               a)

               Jų teigimu, Buveinių direktyva neleidžia panaikinti Komisijos sprendimų dėl pirminio Bendrijos svarbos teritorijų sąrašo naujais sprendimais taikant tokią procedūrą ir remiantis tokiais pagrindais, kaip tai buvo padaryta šiuo atveju. Buveinių direktyvos procedūrinės normos privalomos ir Komisijai. Kitoks aiškinimas lemia teisinį nesaugumą, susijusį su nacionalinėmis įgyvendinimo priemonėmis ir teisine žemės savininkų apsauga.

               b)

               Remiantis Buveinių direktyvos 3 straipsniu, tinklas Natura 2000 yra vieningas specialių saugomų teritorijų Europos tinklas, kuriuo pagal direktyvos nuostatas turi būti užtikrinama gera apsaugos būklė. Tinklo vieningumas užtikrinamas ir geros apsaugos būklės tikslas pasiekiamas tuo, kad direktyvos 4 straipsnis ir III priedas, reglamentuojantys teritorijų atranką, kaip detalios techninio pobūdžio normos materialinės teisės požiūriu privalomos ir valstybėms narėms, ir Komisijai; teritorijos negali būti priskirtos Bendrijos svarbos teritorijoms, jei abiejuose etapuose nesilaikoma 4 straipsnio ir III priedo. Vieningas geros apsaugos būklės tikslas reikalauja, kad teritorijos valstybėse narėse būtų atrenkamos vadovaujantis vieningais, Buveinių direktyvos 4 straipsnį ir III priedą atitinkančiais kriterijais.

               c)

               III priede reglamentuoti 1 etapas (valstybių narių etapas) ir 2 etapas (Komisijos etapas) sudaro teisėtai galiojančių priemonių visumą. 2 etapo procedūra ir Komisijos sprendimas dėl Bendrijos svarbos teritorijų neatitinka Buveinių direktyvos, jei pasiūlymas 1 etape neatitinka direktyvos reikalavimų.

               d)

               Ieškovų teigimu, rengdama pasiūlymą dėl borealinės zonos Bendrijos svarbos teritorijų, Suomija nesilaikė Buveinių direktyvos 4 straipsnio ir nuostatų dėl III priedo 1 etapo. Komisijos sprendimas dėl Bendrijos svarbos teritorijų pažeidžia direktyvą jau vien dėl to, kad Suomijos pasiūlymas visų teritorijų atžvilgiu į Komisijos sprendimą buvo įtrauktas nepakeistas.

      (1)  2007 m. lapkričio 12 d. Komisijos sprendimas 2008/24/EB, kuriuo, remiantis Tarybos direktyva 92/43/EEB, patvirtinamas pirmasis atnaujintas borealinio biogeografinio regiono Bendrijos svarbos teritorijų sąrašas (OL L 12, p. 118).


title: Byla T-109/10: 2010 m. kovo 5 d. pareikštas ieškinys byloje Liuksemburgas prieš Komisiją

text:
               22.5.2010

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 134/39

         2010 m. kovo 5 d. pareikštas ieškinys byloje Liuksemburgas prieš Komisiją

   (Byla T-109/10)
   2010/C 134/67
   Proceso kalba: prancūzų

      Šalys

      Ieškovė: Liuksemburgo Didžioji Hercogystė, atstovaujama C. Schiltz ir advokato P. Kinsch

      Atsakovė: Europos Komisija

      Ieškovės reikalavimai

               —

               Panaikinti ginčijamą sprendimą tiek, kiek jis taikomas Liuksemburgo Didžiajai Hercogystei.

               —

               Priteisti iš Komisijos bylinėjimosi išlaidas.

      Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

   Ieškovė prašo panaikinti 2009 m. gruodžio 23 d. Komisijos sprendimą C(2009) 10712 sumažinti Europos regioninės plėtros fondo (ERPF), remiantis 1997 m. gruodžio 18 d. Komisijos sprendimu C(97) 3742 (ERPF Nr. 970010008) dėl Bendrijos iniciatyvos programos IC Interreg II/C „Reino-Maso potvyniai“ Belgijos Karalystėje, Vokietijos Federacinėje Respublikoje, Prancūzijos Respublikoje, Liuksemburgo Didžiojoje Hercogystėje ir Nyderlandų Karalystėje, suteiktą finansinę paramą tiek, kiek jis taikomas Liuksemburgo Didžiajai Hercogystei.
   Savo ieškiniui pagrįsti ieškovė remiasi dviem pagrindais.
   Pirmuoju ieškinio pagrindu ieškovė teigia, kad jei būtų patenkintas Nyderlandų ir Vokietijos valdžios institucijų pareikštus ieškinius dėl panaikinimo, jos ieškinys irgi turėtų būti patenkintas. Jei būtų nuspręsta, kad tariamai sisteminės šios programos veikimo Nyderlanduose ir Vokietijoje klaidos ar trūkumai, kuriuos teigia atskleidusi Komisija atlikusi auditą, realiai neegzistuoja, griūtų visas sprendimo pagrindimas, o kartu ir Liuksemburge įgyvendinamiems projektams taikoma linijinė finansinė korekcija.
   Antrasis ieškinio pagrindas yra grindžiamas tuo, kad finansinės korekcijos, kuri yra pateisinama tik kai kurių kitų valstybių narių atžvilgiu, taikymo išplėtimas Liuksemburgo Didžiajai Hercogystei yra neteisėtas. Liuksemburgo Didžiojoje Hercogystėje nebuvo pastebėta jokių programos veikimo trūkumų. Tai, kad Liuksemburgas sutiko dalyvauti bendrame projekte su Vokietija, Belgija, Prancūzija ir Nyderlandais, neturėtų turėti neigiamų pasekmių jo projektų finansinės korekcijos atžvilgiu dėl klaidų ir trūkumų, kurie buvo pastebėti atliekant Nyderlandų ar Vokietijos projektų auditą ir kuriuos beveik išimtinai sudaro su viešųjų pirkimų procedūra susijusių nuostatų nesilaikymas. Nepaisant to, kad toje pačioje programoje dalyvauja penkios valstybės narės, viešųjų pirkimų sutarčių sudarymo procedūros priklauso išimtinei atitinkamų valstybių narių nacionalinių valdžios institucijų kompetencijai.


title: Byla C-23/10: 2010 m. sausio 14 d. pareikštas ieškinys byloje Europos Komisija prieš Portugalijos Respubliką

text:
               17.4.2010

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 100/15

         2010 m. sausio 14 d. pareikštas ieškinys byloje Europos Komisija prieš Portugalijos Respubliką

   (Byla C-23/10)
   2010/C 100/24
   Proceso kalba: portugalų

      Šalys

      Ieškovė: Europos Komisija, atstovaujama A. Caeiros

      Atsakovė: Portugalijos Respublika

      Ieškovės reikalavimai

               —

               Pripažinti, kad dėl to, jog muitinės institucijos, nuolat priimdamos muitinės deklaracijas dėl šviežių bananų išleidimo į laisvą apyvartą, nors jos žinojo arba pagrįstai turėjo žinoti, kad deklaruojamas svoris neatitinka realaus bananų svorio, ir dėl to, kad Portugalijos valdžios institucijos atsisakė suteikti nuosavų išteklių negautoms pajamoms ir delspinigiams padengti, Portugalijos Respublika neįvykdė įsipareigojimų pagal Reglamento (EEB) Nr. 2913/92 (1) 68 straipsnį ir kitus straipsnius, Reglamento (EEB) Nr. 2454/93 (2) 290a straipsnį ir 38b priedą ir pagal Reglamentų (EEB, Euratomas) Nr. 1552/89 (3) ir (EEB, Euratomas) Nr. 1150/2000 (4) 2, 6, 9, 10 ir 11 straipsnius.

               —

               Priteisti iš Portugalijos Respublikos bylinėjimosi išlaidas.

      Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

   Reglamento Nr. 2454/93 290a straipsnyje nustatyta: „Siekiant patikrinti importuotų bananų, kurių KN kodas 0803 00 19, neto masę, kasmet ir kiekvienoje muitinės įstaigoje tikrinama ne mažiau kaip 10 deklaracijų. Bananai tikrinami išleidimo į laisvą apyvartą metu, laikantis 38b priede nustatytų taisyklių.“
   38a priede nustatyta: „1. Tam, kad būtų galima taikyti 290a straipsnį, muitinės įstaigos, kuriai pateikiama šviežių bananų išleidimo į laisvą apyvarą deklaracija, muitinė neto masę nustato pagal kiekvienos pakuotės rūšies ir pagal kiekvienos kilmės vietos pakuočių vienetų mėginius <…>“.
   Atsižvelgdama į Bendrijos teisės aktus ir, be kita ko, į minėtus Reglamento Nr. 2454/93 290a straipsnį bei 38b priedą, kurie buvo taikomi nagrinėjamu laikotarpiu, Komisija mano, kad Portugalijos valdžios institucijų pateikti argumentai nesuteikti nuosavų išteklių sumai, kurią ji skolinga, ir mokėtiniems delspinigiams padengti pagal Reglamento Nr. 1150/2000 11 straipsnį, negali būti priimti ir kad nekyla jokių abejonių, kad minėti 290a straipsnis ir 38b priedas yra visiškai aiškūs, kiek tai susiję su mase, kuri turėjo būti laikoma pagrindu taikyti muito mokesčius.
   Minėtuose 290a straipsnyje ir 38b priede vienareikšmiškai nurodyta, kas yra „neto masė“, t. y. bananų „realus svoris“, kuris turi būti nurodytas bananų išleidimo į laisvą apyvartą deklaracijoje, ir kad remiantis būtent tuo „realiu svoriu“ turi būti taikomi muito mokesčiai.
   Komisija teisiškai neprivalėjo Europos Sąjungos oficialiojo leidinio C serijoje paskelbti pranešimo importuotojams, kad pildydami muitinės deklaracijas jie nenaudotų 18,14 kg svorio arba standartinio vidutinio svorio.
   Kadangi minėti 290a straipsnis ir 38b priedas yra aiškūs kalbant apie svorį, į kurį reikia atsižvelgti apskaičiuojant muito mokestį, įprastai bananų importo sektoriuje dirbantys ūkio subjektai, kurie dėl šios priežasties yra informuoti apie tokiai veiklai taikomus teisės aktus, galėjo labai lengvai žinoti, kad muitinės deklaracijoje, kurią jie turi pateikti, turi būti nurodyta „neto masė“, tai yra bananų realus svoris, o ne „komercinis“ svoris, kuria, kaip buvo įrodyta daugeliu atvejų, yra netikras svoris.
   Portugalijos valdžios institucijos negali remtis Komisijos klaida, kuri padaryta neįvykdžius tariamos pareigos informuoti valstybes nares po to, kai ji gavo informacijos iš Italijos valdžios institucijų. Iš tikrųjų Portugalijos muitinės įstaigos, kurios yra importuojamų bananų išmuitinimo vietoje, be jokios abejonės turėjo galimybę Komisijai nepateikus jokios informacijos nustatyti, kad muitinės deklaracijos neatitinka realybės, nes daugeliu atveju realus svoris buvo didesnis už deklaruotą „standartinį“ svorį. Todėl tik Portugalijos valdžios institucijos, veikdamos joms priskirtoje veiksmų ir kontrolės srityje, privalo patikrinti tų deklaracijų tikslumą.
   Bendrijos muitinės kodekso 13 straipsniu muitinei suteikiama teisė „atlikti visų rūšių tikrinimą, kuris, jos nuomone, būtinas, norint užtikrinti tinkamą muitų teisės aktų įgyvendinimą“.
   Portugalijos valdžios institucijos žinojo, kad tarp ūkio subjektų buvo paplitusi praktika muitinės deklaracijas dėl bananų išleidimo į laisvą apyvartą pateikti jose nurodant komercinį 18,14 kg svorį už vieną dėžę.
   Tokiomis aplinkybėmis šios institucijos negali teigti, kad pagal minėtą 290a straipsnį jos privalėjo tikrinti tik 10 % bananų išleidimo į laisvą apyvartą deklaracijų.
   Muitinės įstaigoms suteikta galimybė atlikti papildomą bananų svorio kontrolę, viršijančią minėtame 290a straipsnyje numatytą minimalią 10 % ribą, atsižvelgiant į Bendrijos nuosavų išteklių veiksmingos apsaugos tikslą, tampa pareiga atlikti papildomus tikrinimus, kai atlikus kontrolę paaiškėja, jog kyla pavojus priimti neteisingas deklaracijas.
   Kai muitinės įstaigos nustato, kad deklaruotas svoris neatitinka realaus svorio ir kad kyla pavojus, jog bus priimta neteisinga deklaracija, jos neturi suteikti leidimo bananus išleisti į laisvą apyvartą neatlikusios svorio tikrinimo, net jei minimali 10 % tikrinimo riba per vienus ataskaitinius metus tam tikroje muitinės įstaigoje jau pasiekta.
   Iš esmės pakanka deklaruoti komercinį „standartinį“ svorį, kad būtų galima kelti klausimą dėl deklaruoto realaus svorio, ir taip galima pagrįsti muitinės įstaigos atliekamą patikrinimą siekiant nustatyti realų svorį.
   Remiantis Sprendimo 94/728/EB, Euratomas (5) 8 straipsniu ir joms tenkančia atsakomybe surinkti Bendrijos nuosavus išteklius, valstybės narės privalo suskurti tinkamą infrastruktūrą, kad būtų galima atlikti reikiamą kontrolę, kad į laisvą apyvartą išleidžiami bananai būtų išmuitinami teisingai, t. y. atsižvelgiant į jų realų svorį.
   Portugalijos valdžios institucijos, nuolat priimdamos muitinės deklaracijas, nors žinojo arba pagrįstai turėjo žinoti, kad muitinės deklaracijoje deklaruojamas svoris nėra realus importuojamų bananų svoris, ir neatlikdamos jokio papildomo tikrinimo bei atsisakydamos už tai prisiimti atsakomybę dėl finansinių pasekmių Bendrijos biudžetui, nesilaikė nei nuosavų išteklių veiksmingos apsaugos, nei Teisingumo Teismo praktikos.

      (1)  1992 m. spalio 12 d. Tarybos reglamentas (EEB) Nr. 2913/92 nustatantis Bendrijos muitinės kodeksą (OL L 302, p. 1; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 2 sk., 4 t., p. 307)

      (2)  1993 m. liepos 2 d. Komisijos reglamentas (EEB) Nr. 2454/93, išdėstantis Tarybos reglamento (EEB) Nr. 2913/92, nustatančio Bendrijos muitinės kodeksą, įgyvendinimo nuostatas (OL L 253, p. 1; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 2 sk., 6 t., p. 3)

      (3)  1989 m. gegužės 29 d. Tarybos reglamentas (EEB, Euratomas) Nr. 1552/89, įgyvendinantis Sprendimą 88/376/EEB, Euratomas dėl Bendrijų nuosavų išteklių sistemos (OL L 155, p. 1)

      (4)  2000 m. gegužės 22 d. Tarybos reglamentas (EB, Euratomas), Nr. 1150/2000, įgyvendinantis Sprendimą 94/728/EB, Euratomas dėl Bendrijų nuosavų išteklių sistemos (OL L 130, p. 1; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 1 sk., 3 t., p. 169)

      (5)  1994 m. spalio 31 d. Tarybos sprendimas 94/728/EB, Euratomas dėl Bendrijų nuosavų išteklių sistemos (OL L 293, p. 9)


title: Byla C-645/13: 2013 m. gruodžio 5 d. Juzgado de Primera Instancia de Barcelona (Ispanija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Cajas Rurales Unidas, Sociedad Cooperativa de Crédito prieš Evaristo Méndez Sena ir kt.

text:
               8.3.2014

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 71/7

      2013 m. gruodžio 5 d.Juzgado de Primera Instancia de Barcelona (Ispanija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Cajas Rurales Unidas, Sociedad Cooperativa de Crédito prieš Evaristo Méndez Sena ir kt.

      (Byla C-645/13)
      (2014/C 71/12)
      Proceso kalba: ispanų

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

         Juzgado de Primera Instancia de Barcelona

         Šalys pagrindinėje byloje

         Ieškovės:
         Cajas Rurales Unidas, Sociedad Cooperativa de Crédito

         Atsakovai: Evaristo Méndez Sena, Edelmira Pérez Vicente, Daniel Méndez Senas, Victoriana Pérez Bicéntez

         Prejudiciniai klausimai

                  1.

                  Ar tai, kad valstybės narės įstatymuose nenumatyta teisė paduoti apeliacinį skundą aukštesnės instancijos teismui tuo atveju, jeigu per išieškojimo iš hipoteka įkeisto turto procedūrą atmetamas prašymas netaikyti nesąžiningos sutarties sąlygos, reiškia, kad nesuteikiamos pakankamos ir veiksmingos priemonės, užkertančios kelią nesąžiningų sąlygų naudojimui sutartyse, pardavėjų ar tiekėjų sudaromose su vartotojais, ir neužtikrinama teisė kreiptis į kompetentingus teismus, kad šie nuspręstų, ar bendram naudojimui parengtos sutarčių sąlygos yra nesąžiningos, ir pritaikytų tinkamas ir veiksmingas priemones, užkertančias kelią tolesniam tokių sąlygų naudojimui?

                  2.

                  Jeigu į ankstesnį klausimą būtų atsakyta teigiamai, ar tam, kad būtų užtikrinta pakankama ir veiksminga vartotojo apsauga nuo nesąžiningų sąlygų, nacionalinis teismas gali ex officio suteikti vartotojui teisę prašyti, kad aukštesnės instancijos teismas peržiūrėtų pirmos instancijos teismo priimtą sprendimą atmesti prašymą netaikyti nesąžiningos sutarties sąlygos?


title: Byla T-619/14: 2015 m. rugsėjo 16 d. Bendrojo Teismo nutartis byloje Bionorica/Komisija (Ieškinys dėl neveikimo — Vartotojų apsauga — Teiginiai apie maisto produktų sveikumą — Reglamentas (EB) Nr. 1924/2006 — Botaninės medžiagos — Ieškinio pareiškimo terminas — Suinteresuotumo pareikšti ieškinį nebuvimas — Aktas, dėl kurio negalima pareikšti ieškinio — Nepriimtinumas)

text:
               16.11.2015

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 381/32

         2015 m. rugsėjo 16 d. Bendrojo Teismo nutartis byloje Bionorica/Komisija

   (Byla T-619/14) (1)

   ((Ieškinys dėl neveikimo - Vartotojų apsauga - Teiginiai apie maisto produktų sveikumą - Reglamentas (EB) Nr. 1924/2006 - Botaninės medžiagos - Ieškinio pareiškimo terminas - Suinteresuotumo pareikšti ieškinį nebuvimas - Aktas, dėl kurio negalima pareikšti ieškinio - Nepriimtinumas))
   (2015/C 381/36)
   Proceso kalba: vokiečių

      Šalys

      Ieškovė: Bionorica SE (Neumark, Vokietija), atstovaujama advokatų M. Weidner, T. Guttau ir N. Hußmann

      Atsakovė: Europos Komisija, atstovaujama M. Wilderspin ir S. Grünheid

      Dalykas

   Prašymas pripažinti, kad Komisija neteisėtai neinicijavo Europos maisto saugos tarnybos (EFSA) atliekamo tyrimo dėl sveikatingumo teiginių apie botanines medžiagas, o tai yra išankstinė sąlyga priimant galutinį teiginių, kurie leidžiami pagal 2006 m. gruodžio 20 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (EB) Nr. 1924/2006 dėl teiginių apie maisto produktų maistingumą ir sveikatingumą (OL L 404, p. 9) 13 straipsnio 3 dalį, sąrašą.

      Rezoliucinė dalis

               1.

               Atmesti ieškinį kaip nepriimtiną.

               2.

               Priteisti iš Bionorica SE bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 409, 2014 11 17.


title: Byla T-28/02  2005 m. spalio 17 d.  Pirmosios instancijos teismo nutartis byloje  First Data ir kt. prieš Komisiją  ( Konkurencija — EB 81 straipsnis —  Visa  mokėjimo kortelių sistema —  Negalimumo teikti įgijimo paslaugų prieš tai neteikus išdavimo paslaugų  taisyklė — Nedraudžiamumo patvirtinimas — Nagrinėjant bylą panaikinta taisyklė — Suinteresuotumas pareikšti ieškinį teisme — Sprendimo nepriėmimas )

text:
               14.1.2006

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 10/20

         2005 m. spalio 17 d. Pirmosios instancijos teismo nutartis byloje First Data ir kt. prieš Komisiją

   (Byla T-28/02) (1)

   („Konkurencija - EB 81 straipsnis - Visa mokėjimo kortelių sistema - „Negalimumo teikti įgijimo paslaugų prieš tai neteikus išdavimo paslaugų“ taisyklė - Nedraudžiamumo patvirtinimas - Nagrinėjant bylą panaikinta taisyklė - Suinteresuotumas pareikšti ieškinį teisme - Sprendimo nepriėmimas“)
   (2006/C 10/40)
   Proceso kalba: anglų
   Šalys

      Ieškovės: First Data Corp. (Wilmington, Delaveras, Jungtinės Amerikos Valstijos), FDR Ltd (Dover, Delaveras, Jungtinės Amerikos Valstijos) ir First Data Merchant Services Corp. (Sunrise, Florida, Jungtinės Amerikos Valstijos), atstovaujamos pradžioje advokatų P. Bos ir M. Nissen, vėliau advokato P. Bos

      Atsakovė: Europos Bendrijų Komisija, atstovaujama pradžioje R. Wainwright, W. Wils ir V. Superti, vėliau R. Wainwright ir T. Christoforou
   Bylos dalykas
   Prašymas panaikinti 2001 m. rugpjūčio 9 d. Komisijos sprendimo 2001/782/EB dėl EB sutarties 81 straipsnio ir EEE susitarimo 53 straipsnio taikymo procedūros (byla COMP/29.373 — Visa International) (OL L 293, p. 24) 1 straipsnio 5 įtrauką.
   Rezoliucinė nutarties dalis

               1.

               Nebereikia priimti sprendimo dėl ieškinio.

               2.

               Ieškovės ir Komisija padengia savo bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 109, 2002 5 4.


title: Byla T-160/11 R: 2011 m. liepos 13 d. Bendrojo Teismo pirmininko nutartis byloje Petroci prieš Tarybą (Laikinųjų apsaugos priemonių taikymas — Bendra užsienio ir saugumo politika — Ribojančios priemonės, taikomos atsižvelgiant į situaciją Dramblio Kaulo Krante — Lėšų įšaldymas — Prašymas sustabdyti vykdymą — Nereikalingumas priimti sprendimą pagrindinėje byloje — Nereikalingumas priimti sprendimą)

text:
               10.9.2011

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 269/49

         2011 m. liepos 13 d. Bendrojo Teismo pirmininko nutartis byloje Petroci prieš Tarybą

   (Byla T-160/11 R)
   (Laikinųjų apsaugos priemonių taikymas - Bendra užsienio ir saugumo politika - Ribojančios priemonės, taikomos atsižvelgiant į situaciją Dramblio Kaulo Krante - Lėšų įšaldymas - Prašymas sustabdyti vykdymą - Nereikalingumas priimti sprendimą pagrindinėje byloje - Nereikalingumas priimti sprendimą)
   2011/C 269/110
   Proceso kalba: prancūzų

      Šalys

      Ieškovė: Société nationale d’opérations pétrolières de la Côte d’Ivoire Holding (Petroci Holding) (Abidžanas, Dramblio Kaulo Krantas), atstovaujama advokato M. Ceccaldi

      Atsakovė: Europos Sąjungos Taryba, atstovaujama B. Driessen ir A. Vitro

      Dalykas

   Prašymas taikyti laikinąją apsaugos priemonę — pagal SESV 278 straipsnį sustabdyti 2011 m. sausio 14 d. Tarybos sprendimo 2011/18/BUSP, iš dalies keičiančio Tarybos sprendimą 2010/656/BUSP, kuriuo atnaujinamos ribojančios priemonės Dramblio Kaulo Krantui (OL L 11, p. 36), ir 2011 m. sausio 14 d. Tarybos reglamento (ES) Nr. 25/2011, kuriuo iš dalies keičiamas Reglamentas (EB) Nr. 560/2005, nustatantis tam tikras konkrečias ribojančias priemones, taikytinas tam tikriems asmenims ir subjektams, atsižvelgiant į padėtį Dramblio Kaulo Krante (OL L 11, p. 1), vykdymą.

      Rezoliucinė dalis

               1.

               Nebereikia priimti sprendimo dėl prašymo taikyti laikinąją apsaugos priemonę.

               2.

               Priteisti iš Europos Sąjungos Tarybos bylinėjimosi išlaidas.


title: Byla C-470/12: 2012 m. spalio 19 d. Okresný súd vo Svidníku (Slovakiija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Pohotovosť, s.r.o. prieš Miroslav Vašuta

text:
               16.2.2013

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 46/12

         2012 m. spalio 19 d.Okresný súd vo Svidníku (Slovakiija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Pohotovosť, s.r.o. prieš Miroslav Vašuta

   (Byla C-470/12)
   2013/C 46/21
   Proceso kalba: slovakų

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Okresný súd vo Svidníku

      Šalys pagrindinėje byloje

      Ieškovė: Pohotovosť, s.r.o.

      Atsakovas: Miroslav Vašuta

      Prejudiciniai klausimai

               1.

               Ar [1993 m. balandžio 5 d.] Tarybos direktyvos 93/13/EEB dėl nesąžiningų sąlygų sutartyse su vartotojais (1) 6 straipsnio 1 dalis, 7 straipsnio 1 dalis, 8 straipsnis ir susijusios Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijos 47 ir 38 straipsnio nuostatos aiškintinos kaip draudžiančios tokias nacionalinės teisės nuostatas, kaip antai Exekučný poriadok (Vykdymo kodeksas) 37 straipsnio 1 ir 3 dalys, kuriomis vartotojų teisių apsaugos asociacijoms neleidžiama įstoti į vykdymo procesą?

               2.

               Jei į pirmą klausimą būtų atsakyta taip, kad minėta teisės norma neprieštarauja [Sąjungos] teisei: ar Exekučný poriadok 37 straipsnio 1 ir 3 dalys aiškintinos kaip nedraudžiančios nacionaliniam teismui, remiantis [minėtos direktyvos] 6 straipsnio 1 dalimi, 7 straipsnio 1 dalimi ir 8 straipsniu, leisti vartotojų teisių apsaugos asociacijoms įstoti į vykdymo procesą?

      (1)  OL L 95, p. 29; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 15 sk., 2 t., p. 288.


title: Byla C-20/14: 2015 m. spalio 22 d. Teisingumo Teismo (pirmoji kolegija) sprendimas byloje (Bundespatentgericht (Vokietija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) BGW Beratungs-Gesellschaft Wirtschaft mbH, anksčiau – BGW Marketing- & Management-Service GmbH/Bodo Scholz (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą — Prekių ženklai — Direktyva 2008/95/EB — Papildomi atsisakymo registruoti ar registracijos negaliojimo pagrindai — Žodinis prekių ženklas — Raidžių seka, sutampanti su ankstesniu prekių ženklu — Aprašomosios sintagmos pridėjimas — Galimybės supainioti egzistavimas)

text:
               14.12.2015

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 414/3

         2015 m. spalio 22 d. Teisingumo Teismo (pirmoji kolegija) sprendimas byloje (Bundespatentgericht (Vokietija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) BGW Beratungs-Gesellschaft Wirtschaft mbH, anksčiau – BGW Marketing- & Management-Service GmbH/Bodo Scholz

   (Byla C-20/14) (1)

   ((Prašymas priimti prejudicinį sprendimą - Prekių ženklai - Direktyva 2008/95/EB - Papildomi atsisakymo registruoti ar registracijos negaliojimo pagrindai - Žodinis prekių ženklas - Raidžių seka, sutampanti su ankstesniu prekių ženklu - Aprašomosios sintagmos pridėjimas - Galimybės supainioti egzistavimas))
   (2015/C 414/03)
   Proceso kalba: vokiečių

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Bundespatentgericht

      Šalys pagrindinėje byloje

      Apeliantė: BGW Beratungs-Gesellschaft Wirtschaft mbH, anksčiau – BGW Marketing- & Management-Service GmbH

      Kita apeliacinio proceso šalis: Bodo Scholz

      Rezoliucinė dalis

   2008 m. spalio 22 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2008/95/EB valstybių narių teisės aktams, susijusiems su prekių ženklais, suderinti 4 straipsnio 1 dalies b punktas turi būti aiškinamas taip, kad tapačių arba panašių prekių ir paslaugų atveju gali egzistuoti galimybė, jog atitinkama visuomenė supainios ankstesnį prekių ženklą, sudarytą iš raidžių sekos, kuri turi skiriamąjį požymį ir kuri yra šio vidutinį skiriamąjį požymį turinčio prekių ženklo dominuojantis elementas, ir vėlesnį prekių ženklą, kuriame ši raidžių seka pakartojama, papildant ją apibūdinamąja sintagma, sudaryta iš žodžių, kurių pirmosios raidės atitinka minėtos sekos raides, dėl to ta visuomenė šią seką suvokia kaip minėtos sintagmos santrumpą.

      (1)  OL C 129, 2014 4 28.


title: 2006 m. vasario 9 d.  Teisingumo Teismo sprendimas (trečioji kolegija), Byloje C-473/04 (dėl  Hof van Cassatie  prašymo priimti prejudicinį sprendimą):  Plumex prieš Young Sports NV  (Teisminis bendradarbiavimas — Reglamentas (EB) Nr. 1348/2000 — 4-11 ir 14 straipsniai — Teisminių dokumentų įteikimas — Įteikimas per agentūras — Pristatymas paštu — Ryšiai tarp perdavimo ir įteikimo priemonių — Pirmumas — Apeliacijos terminas)

text:
               8.4.2006

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 86/9

      TEISINGUMO TEISMO SPRENDIMAS

   (trečioji kolegija)
   2006 m. vasario 9 d.
   Byloje C-473/04 (dėl Hof van Cassatie prašymo priimti prejudicinį sprendimą): Plumex prieš Young Sports NV
       (1)

   (Teisminis bendradarbiavimas - Reglamentas (EB) Nr. 1348/2000 - 4-11 ir 14 straipsniai - Teisminių dokumentų įteikimas - Įteikimas per agentūras - Pristatymas paštu - Ryšiai tarp perdavimo ir įteikimo priemonių - Pirmumas - Apeliacijos terminas)
   (2006/C 86/15)
   Proceso kalba: olandų
   Byloje C-473/04 dėl Hof van Cassatie (Belgija) 2004 m. spalio 22 d. sprendimu, kurį Teisingumo Teismas gavo 2004 m. lapkričio 9 d., pagal EB 68 ir EB 234 straipsnį pateikto prašymo priimti prejudicinį sprendimą Plumex prieš Young Sports NV, Teisingumo Teismas (trečioji kolegija), kurį sudaro kolegijos pirmininkas A. Rosas, teisėjai J. Malenovský (pranešėjas), A. La Pergola, S. von Bahr ir A. Borg Barthet, generalinis advokatas A. Tizzano, kancleris R. Grass, 2006 m. vasario 9 d. priėmė sprendimą, kurio rezoliucinėje dalyje nurodyta:

               1.

               2000 m. gegužės 29 d. Tarybos reglamentas (EB) Nr. 1348/2000 dėl teisminių ir neteisminių dokumentų civilinėse arba komercinėse bylose įteikimo valstybėse narėse turi būti aiškinamas kaip nenustatantis jokios hierarchijos tarp 4–11 straipsniuose numatytų perdavimo ir įteikimo priemonių ir jo 14 straipsnyje numatytų perdavimo ir įteikimo priemonių, todėl teisminį dokumentą galima įteikti viena ar kita iš šių dviejų priemonių, ar jomis abiem kartu.

               2.

               Reglamentas Nr. 1348/2000 turi būti aiškinamas taip, kad tuo atveju, kai buvo perduota ir įteikta tiek kaip numatyta jo 4–11 straipsniuose, tiek kaip numatyta 14 straipsnyje, nustatant gavėjo atžvilgiu procedūros, susijusios su įteikimu, termino pradžią, būtina atsižvelgti į pirmojo teisėto įteikimo datą.

      (1)  OL C 19, 2005 1 22.


title: Byla C-440/12: 2013 m. spalio 24 d. Teisingumo Teismo (pirmoji kolegija) sprendimas byloje ( Finanzgericht Hamburg (Vokietija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Metropol Spielstätten Unternehmergesellschaft (haftungsbeschränkt) prieš Finanzamt Hamburg-Bergedorf (Apmokestinimas — PVM — Azartiniai lošimai — Valstybės narės teisės aktai, pagal kuriuos lošimų iš pinigų mažų laimėjimų automatų eksploatavimas apmokestinamas PVM ir kartu specialiu mokesčiu — Leistinumas — Apmokestinamoji vertė — Apmokestinamojo asmens galimybė perkelti PVM)

text:
               14.12.2013

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 367/19

         2013 m. spalio 24 d. Teisingumo Teismo (pirmoji kolegija) sprendimas byloje (Finanzgericht Hamburg (Vokietija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Metropol Spielstätten Unternehmergesellschaft (haftungsbeschränkt) prieš Finanzamt Hamburg-Bergedorf

   (Byla C-440/12) (1)

   (Apmokestinimas - PVM - Azartiniai lošimai - Valstybės narės teisės aktai, pagal kuriuos lošimų iš pinigų mažų laimėjimų automatų eksploatavimas apmokestinamas PVM ir kartu specialiu mokesčiu - Leistinumas - Apmokestinamoji vertė - Apmokestinamojo asmens galimybė perkelti PVM)
   2013/C 367/33
   Proceso kalba: vokiečių

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Finanzgericht Hamburg

      Šalys pagrindinėje byloje

      Ieškovė: Metropol Spielstätten Unternehmergesellschaft (haftungsbeschränkt)

      Atsakovė: Finanzamt Hamburg-Bergedorf

      Dalykas

   Prašymas priimti prejudicinį sprendimą — Finanzgericht Hamburg — 2006 m. lapkričio 28 d. Tarybos direktyvos 2006/112/EB dėl pridėtinės vertės mokesčio bendros sistemos (OL L 347, p. 1) 1 straipsnio 2 dalies pirmojo sakinio, 73 straipsnio, 135 straipsnio 1 dalies i punkto ir 401 straipsnio išaiškinimas — Azartinių lošimų apmokestinimas — Valstybės narės teisės aktai, pagal kuriuos lošimų iš pinigų mažų laimėjimų automatų eksploatavimas apmokestinamas PVM ir kartu specialiu mokesčiu.

      Rezoliucinė dalis

               1.

               2006 m. lapkričio 28 d. Tarybos direktyvos 2006/112/EB dėl pridėtinės vertės mokesčio bendros sistemos 401 straipsnį (siejamą su jos 135 straipsnio 1 dalies i punktu) reikia aiškinti taip, kad PVM ir nacionalinis specialus azartinių lošimų mokestis gali būti taikomi kartu su sąlyga, kad šis mokestis neturi apyvartos mokesčio požymių.

               2.

               Direktyvos 2006/112 1 straipsnio 2 dalies pirmą sakinį ir 73 straipsnį reikia aiškinti taip, kad jiems neprieštarauja nacionalinės teisės norma ar praktika, pagal kurią lošimo automatų kasos įplaukų suma pasibaigus nustatytam terminui laikoma apmokestinamąja verte.

               3.

               Direktyvos 2006/112 1 straipsnio 2 dalį reikia aiškinti taip, kad jai neprieštarauja nesuderintą mokestį reglamentuojantys nacionalinės teisės aktai, pagal kuriuos visa mokėtino PVM suma įskaitoma į šį mokestį.

      (1)  OL C 389, 2012 12 15.


title: Byla C-498/10: 2010 m. spalio 14 d. Hoge Raad der Nederlanden (Nyderlandai) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje X NV prieš Staatssecretaris van Financiën

text:
               15.1.2011

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 13/19

         2010 m. spalio 14 d.Hoge Raad der Nederlanden (Nyderlandai) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje X NV prieš Staatssecretaris van Financiën

   (Byla C-498/10)
   ()
   2011/C 13/33
   Proceso kalba: olandų

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Hoge Raad der Nederlanden

      Šalys pagrindinėje byloje

      Kasatorius: X NV

      Kita kasacinio proceso šalis: Staatssecretaris van Financiën

      Prejudiciniai klausimai

               1.

               Ar SESV 56 straipsnis turi būti aiškinamas taip, kad egzistuoja laisvės teikti paslaugas ribojimas, kai kitoje valstybėje narėje įsisteigusio paslaugų teikėjo teikiamos paslaugos gavėjas pagal valstybės narės, kurioje yra įsisteigęs ir kurioje teikiama paslauga, teisės aktus privalo išskaičiuoti mokestį nuo už šią paslaugą sumokėto atlygio, tačiau tokios pareigos išskaičiuoti nėra, jei paslaugos teikėjas yra įsisteigęs toje pačioje valstybėje narėje kaip ir paslaugos gavėjas?

               2.

                           a)

                           Jei į ankstesnį klausimą būtų atsakyta, kad teisės aktu, kuriame numatytas paslaugų gavėjo apmokestinimas, sukuriamas laisvės teikti paslaugas ribojimas, ar toks ribojimas gali būti pateisinamas būtinybe užtikrinti mokesčio surinkimą ir išieškojimą iš užsienio bendrovių, kurios Nyderlanduose būna tik trumpą laiką ir todėl jas sunku kontroliuoti, dėl to Nyderlandams tampa problematiška įgyvendinti jiems priskirtą kompetenciją mokesčių srityje?

                           b)

                           Ar šiuo atveju reikia atsižvelgti į tai, kad teisės aktas tokių faktinių aplinkybių, kokios nagrinėjamos šioje byloje, atžvilgiu vėliau buvo pakeistas taip, kad vienašališkai atsisakyta rinkti mokesčius, nes teisės aktas nebuvo paprastai ir efektyviai įgyvendinamas?

               3.

               Ar, ypač atsižvelgiant į Direktyvoje 76/308/EEB (1) numatytas tarpusavio pagalbos galimybes mokesčių išieškojimo srityje, nagrinėjamas teisės aktas neviršija to, kas būtina?

               4.

               Ar atsakant į ankstesnius klausimus svarbu, ar valstybėje narėje, kurioje įsisteigęs paslaugų gavėjas, mokėtinas pajamų mokestis gali būti įskaitomas kaip kitoje valstybėje narėje nuo tų pačių pajamų mokėtinas mokestis?

      (1)  1976 m. kovo 15 d. Tarybos direktyva dėl savitarpio paramos patenkinant pretenzijas, kylančias dėl operacijų, įeinančių į Europos žemės ūkio orientavimo ir garantijų fondo finansavimo sistemą, ir dėl žemės ūkio mokesčių bei muitų susigrąžinimo (OL L 73, 1976, p. 18; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 2 sk., 1 t., p. 44).


title: Byla T-2/07: 2013 m. rugsėjo 16 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Ispanija prieš Komisiją (Sanglaudos fondas — Reglamentas (EB) Nr. 1164/94 — Projektai, susiję su Júcar hidrografinio baseino (Ispanija) sanitariniu valymu — Dalinis finansinės paramos panaikinimas — Viešojo darbų pirkimo sutartys — Sutarties sudarymo kriterijai — Ekonomiškai naudingiausias pasiūlymas — Vienodas požiūris — Skaidrumas — Išlaidų tinkamumas — Finansinių korekcijų nustatymas — Reglamento (EB) Nr. 1164/94 II priedo H straipsnio 2 dalis — Proporcingumas)

text:
               9.11.2013

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 325/19

         2013 m. rugsėjo 16 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Ispanija prieš Komisiją
   (Byla T-2/07) (1)

   (Sanglaudos fondas - Reglamentas (EB) Nr. 1164/94 - Projektai, susiję su Júcar hidrografinio baseino (Ispanija) sanitariniu valymu - Dalinis finansinės paramos panaikinimas - Viešojo darbų pirkimo sutartys - Sutarties sudarymo kriterijai - Ekonomiškai naudingiausias pasiūlymas - Vienodas požiūris - Skaidrumas - Išlaidų tinkamumas - Finansinių korekcijų nustatymas - Reglamento (EB) Nr. 1164/94 II priedo H straipsnio 2 dalis - Proporcingumas)
   2013/C 325/31
   Proceso kalba: ispanų

      Šalys

      Ieškovė: Ispanijos Karalystė, iš pradžių atstovaujama abogados del Estado J. M. Rodríguez Cárcamo, vėliau — A. Rubio González

      Atsakovė: Europos Komisija, iš pradžių atstovaujama A. Steiblytės ir L. Escobar Guerrero, padedamų advokato M. Canal Fontcuberta, vėliau — A. Steiblytės ir S. Pardo Quintillán

      Dalykas

   Prašymas paskelbti negaliojančiu 2006 m. spalio 20 d. Komisijos sprendimą C(2006) 5102, kuriuo sumažinama Sanglaudos fondo parama projektų grupei Nr. 2001 ES 16 C PE 050, susijusiai su Júcar hidrografinio baseino (Ispanija) sanitariniu valymu.

      Rezoliucinė dalis

               1.

               Atmesti ieškinį.

               2.

               Ispanijos Karalystė padengia savo ir Europos Komisijos bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 56, 2007 3 10.


title: Byla T-143/13: 2013 m. kovo 13 d. pareikštas ieškinys byloje Zhejiang Heda Solar Technology prieš Komisiją

text:
               27.4.2013

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 123/23

         2013 m. kovo 13 d. pareikštas ieškinys byloje Zhejiang Heda Solar Technology prieš Komisiją

   (Byla T-143/13)
   2013/C 123/40
   Proceso kalba: prancūzų

      Šalys

      Ieškovė: Zhejiang Heda Solar Technology Co. Ltd (Fuyang, Kinija), atstovaujama advokatų V. Akritidis ir Y. Melin

      Atsakovė: Europos Komisija

      Reikalavimai

   Ieškovė Bendrojo Teismo prašo:

               —

               vadovaujantis Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo 263 straipsniu panaikinti Europos Komisijos sprendimą, pateiktą 2013 m. sausio 3 d. rašte Nr. H4/JN/Ref.t13.000011, kuriuo ieškovei pranešė, kad ji nenagrinės ieškovės pagal Tarybos reglamento Nr. 1225/2009 2 straipsnio 7 dalies b punktą antidempingo procedūroje dėl importuojamų Kinijos Liaudies Respublikos kilmės fotovoltinių modulių iš kristalinio silicio ir jų pagrindinių sudėtinių dalių, pradėtos 2012 m. rugsėjo 6 d. sprendimu (AD 590), pateikto prašymo pripažinti jai rinkos ekonomikos sąlygomis veikiančios įmonės statusą;

               —

               pripažinti, kad vadovaujantis Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo 277 straipsniu 2012 m. gruodžio 12 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (ES) Nr. 1168/2012, kuriuo iš dalies keičiamas Tarybos reglamentas (EB) Nr. 1225/2009 dėl apsaugos nuo importo dempingo kaina iš Europos bendrijos narėmis nesančių valstybių (OL L 344, p. 1), jai netaikytinas, kiek jis su ja susijęs;

               —

               ir todėl nurodyti Komisijai ir į bylą įstosiančioms šalims, jeigu tokių bus, padengti visas bylinėjimosi išlaidas.

      Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

   Grįsdama ieškinį ieškovė remiasi vieninteliu pagrindu, susijusiu su teisinio saugumo, teisėtų lūkesčių ir proporcingumo principų pažeidimu, nes ginčijamu sprendimu, nustatant jo galiojimą atgal, iš ieškovės atimama jos jau įgyta teisė, kad Komisija išnagrinėtų jos prašymą pripažinti jai rinkos ekonomikos sąlygomis veikiančios įmonės statusą, ir šio sprendimo nepagrindžia joks viršesnis interesas.


title: Byla C-348/11: 2011 m. liepos 4 d. Tribunal d'instance de Paris (Prancūzija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Thomson Sales Europe SA prieš Administration des douanes (Direction Nationale du Renseignement et des Enquêtes douanières)

text:
               24.9.2011

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 282/5

         2011 m. liepos 4 d.Tribunal d'instance de Paris (Prancūzija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Thomson Sales Europe SA prieš Administration des douanes (Direction Nationale du Renseignement et des Enquêtes douanières)

   (Byla C-348/11)
   2011/C 282/09
   Proceso kalba: prancūzų

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Tribunal d'instance de Paris

      Šalys pagrindinėje byloje

      Ieškovė: Thomson Sales Europe SA

      Atsakovė: Administration des douanes (Direction Nationale du Renseignement et des Enquêtes douanières)

      Prejudiciniai klausimai

               1.

               Ar OLAF tyrimas Tailande, pradėtas remiantis lengvatinę prekių kilmę reglamentuojančiomis nuostatomis, yra niekinis kaip prieštaraujantis tarptautinei teisei, t. y. visiško valstybių suvereniteto principui ir 1965 m. gruodžio 21 d. JTO Generalinės asamblėjos deklaracijai dėl kišimosi į valstybių vidaus reikalus neleistinumo ir jų nepriklausomybės bei suverenumo apsaugos?

               2.

               Ar OLAF tyrimas Tailande, pradėtas remiantis prekių lengvatinę kilmę reglamentuojančiomis nuostatomis, yra niekinis, jei, kaip yra nagrinėjamu atveju, OLAF nesilaikė Bendrijos muitinės kodekso įgyvendinimo reglamento 94 straipsnio?

               3.

               Ar OLAF tyrimas Tailande yra niekinis, o per OLAF tyrimą surinkta informacija gali būti remiamasi kvestionuojant pagal bendrąsias teisės normas nustatytą prekių kilmę, jei:

                           —

                           tokią informaciją paprašyta pateikti atliekant tyrimą dėl prekių lengvatinės kilmės;

                           —

                           OLAF pažeidė Bendrijos teisę ir visų pirma Reglamentą Nr. 1073/1999 (1) veikdama ne „pagal galiojančius bendradarbiavimo susitarimus trečiosiose šalyse“;

                           —

                           vietos kompetentinga valdžios institucija atsisakė bendradarbiauti;

                           —

                           surinkta informacija perduota negavus kompetentingos vietos institucijos leidimo ir nesilaikant atitinkamoje vietoje galiojančių teisės normų, taikomų asmens duomenų perdavimui į trečiąsias valstybes;

                           —

                           tyrimas atliktas neoficialiai, visiškai slaptai ir nepaisant teisės į gynybą?

               4.

               Ar 1995 m. kovo 27 d. Tarybos reglamentas (EB) Nr. 710/95 (2), įvedantis galutinį antidempingo muitą Malaizijos, Kinijos Liaudies Respublikos, Korėjos Respublikos, Singapūro ir Tailando kilmės spalvoto vaizdo televizijos signalų imtuvų importui, ir jį iš dalies pakeitęs 1998 m. lapkričio 27 d. Tarybos reglamentas Nr. 2584/98 (3) negalioja, nes nei jų konstatuojamosiose dalyse, nei anksčiau galiojusio 1994 m. rugsėjo 27 d. Komisijos reglamento (EB) Nr. 2376/94 (4), įvedančio laikiną antidempingo muitą Malaizijos, Kinijos Liaudies Respublikos, Korėjos Respublikos, Singapūro ir Tailando kilmės spalvoto vaizdo televizijos signalų imtuvų importui, konstatuojamosiose dalyse nepaminėta, jog skaičiuojama vidutinė dempingo marža sumažinama iki nulio?

               5.

               Ar 1995 m. kovo 27 d. Tarybos reglamentas (EB) Nr. 710/95, įvedantis galutinį antidempingo muitą Malaizijos, Kinijos Liaudies Respublikos, Korėjos Respublikos, Singapūro ir Tailando kilmės spalvoto vaizdo televizijos signalų imtuvų importui, ir jį iš dalies pakeitęs 1998 m. lapkričio 27 d. Tarybos reglamentas Nr. 2584/98 negalioja, nes nustatydama tiriamos prekės dempingo maržą Europos Sąjungos Taryba taikė kiekvieno tiriamo produkto neigiamų dempingo maržų sumažinimo iki nulio metodą?

      (1)  1999 m. gegužės 25 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (EB) Nr. 1073/1999 dėl Europos kovos su sukčiavimu tarnybos (OLAF) atliekamų tyrimų (OL L 136, p. 1; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 1 sk., 3 t., p. 91).

      (2)  OL L 73, p. 3.

      (3)  OL L 324, p. 1.

      (4)  OL L 255, p. 50.


title: Byla C-696/15 P: 2015 m. gruodžio 23 d. Čekijos Respublikos pateiktas apeliacinis skundas dėl 2015 m. spalio 8 d. Bendrojo Teismo (septintoji kolegija) priimto sprendimo sujungtose bylose T-659/13 ir T-660/13 Čekijos Respublika/Komisija

text:
               29.2.2016

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 78/8

         2015 m. gruodžio 23 d. Čekijos Respublikos pateiktas apeliacinis skundas dėl 2015 m. spalio 8 d. Bendrojo Teismo (septintoji kolegija) priimto sprendimo sujungtose bylose T-659/13 ir T-660/13 Čekijos Respublika/Komisija

   (Byla C-696/15 P)
   (2016/C 078/09)
   Proceso kalba: čekų

      Šalys

      Apeliantė: Čekijos Respublika, atstovaujama M. Smolek, J. Vláčil ir T. Müller

      Kita proceso šalis: Europos Komisija

      Apeliantės reikalavimai

   Apeliantė Teisingumo Teismo prašo:

               —

               panaikinti skundžiamą sprendimą,

               —

               panaikinti visa apimtimi Reglamentą Nr. 885/2013 (1) ir Reglamentą Nr. 886/2013 (2) ir

               —

               priteisti iš Europos Komisijos bylinėjimosi išlaidas.

         Nepatenkinus šių reikalavimų, ieškovė Teisingumo Teismo prašo:

               —

               panaikinti skundžiamą sprendimą,

               —

               panaikinti Reglamento Nr. 885/2013 3 straipsnio 1 dalį, 8 straipsnį ir 9 straipsnio 1 dalies a punktą ir Reglamento Nr. 886/2013 5 straipsnio1 dalį, 9 straipsnį ir 10 straipsnio 1 dalies a punktą ir

               —

               priteisti iš Europos Komisijos bylinėjimosi išlaidas.

      Apeliacinio skundo pagrindai ir pagrindiniai argumentai

   Grįsdama savo apeliacinį skundą apeliantė remiasi trimis pagrindais.
   Pirmasis pagrindas grindžiamas teisinio tikrumo principo pažeidimu. Nusprendęs, kad iš Reglamento Nr. 885/2013 ir Reglamento Nr. 886/2013 kylančios pareigos yra netaikomos valstybei narei, kuri nėra nusprendusi savo teritorijoje įdiegti intelektinių transporto sistemų prietaikų ir paslaugų, nors tokia išvada iš šių reglamentų neišplaukia, Bendrasis Teismas padarė teisės klaidą.
   Antrasis pagrindas grindžiamas Europos Sąjungos Sutarties 13 straipsnio 2 dalies, atsižvelgiant į Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo 290 straipsnį, pažeidimu. Skundžiamame sprendime Bendrasis Teismas padarė teisės klaidą nusprendęs, kad kai Komisija priima aktus pagal deleguotąją kompetenciją, ji turi tokią plačią diskreciją, kad neprivalo laikytis konkrečiomis įgaliojimus suteikiančiomis nuostatomis apibrėžtų ribų.
   Trečiasis pagrindas grindžiamas proceso Bendrajame Teisme pažeidimais. Skundžiamame sprendime Bendrasis Teismas grubiai iškraipė kai kuriuos Čekijos Respublikos argumentus, o kai kurių argumentų visai nenagrinėjo. Šie proceso pažeidimai turėjo didelės įtakos Bendrajam Teismui vertinant teisinius pagrindus.

      (1)  OJ 2013 L 247, p. 1.

      (2)  OJ 2013 L 247, p. 6.


title: Byla C-444/16: 2016 m. rugpjūčio 8 d. Cour d'appel de Mons (Belgija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Immo Chiaradia SPRL/Belgijos valstybė

text:
               7.11.2016

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 410/5

         2016 m. rugpjūčio 8 d.Cour d'appel de Mons (Belgija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Immo Chiaradia SPRL/Belgijos valstybė

   (Byla C-444/16)
   (2016/C 410/05)
   Proceso kalba: prancūzų

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Cour d'appel de Mons

      Šalys pagrindinėje byloje

      Apeliantė:
      Immo Chiaradia SPRL

      Kita apeliacinio proceso šalis: Belgijos valstybė

      Prejudiciniai klausimai

   Ar su balanso sudarymo taisyklėmis, numatytomis 1978 m. liepos 25 d. Ketvirtojoje Tarybos direktyvoje dėl tam tikrų tipų bendrovių metinių atskaitomybių (Direktyva 78/660/EEB, OL L 222, 1978, p. 11; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 17 sk., 1 t., p. 21) yra suderinamos taisyklės, pagal kurias:

               —

               metinėje atskaitomybėje turi būti pateikiama tikra bendrovės turto, finansinės būklės ir pelno arba nuostolio padėtis (direktyvos 2 straipsnio 3 dalis);

               —

               įsipareigojimų ir reikalavimų padengimo atidėjiniai yra skirti aiškios kilmės būsimiems nuostoliams arba skoloms padengti, jeigu balanso sudarymo dieną atrodo aišku, kad reikės juos padengti, arba aišku, kad reikės juos padengti, tik neaišku, kokio jie dydžio arba kada juos reikės padengti (direktyvos 20 straipsnio 1 dalis);

               —

               bet kuriuo atveju turi būti laikomasi rizikos ribojimo principo, būtent:

                           —

                           galima atsižvelgti tik į iki balanso sudarymo dienos gautą pelną;

                           —

                           reikia atsižvelgti į visą numatomą riziką ir galimus nuostolius, atsiradusius aptariamaisiais arba praėjusiais finansiniais metais, net jeigu tokia rizika ar nuostoliai paaiškėja tik po balanso datos iki jo sudarymo datos (direktyvos 31 straipsnio 1 dalies c punkto aa ir bb papunkčiai);

               —

               į finansinių metų, dėl kurių pateikta atskaitomybė, pajamas ir sąnaudas turi būti atsižvelgiama nepaisant to, kokiu metu sąnaudos padarytos, o pajamos gautos (direktyvos 31 straipsnio 1 dalies d punktas);

               —

               turto ir įsipareigojimų straipsnių elementai turi būti vertinami atskirai (direktyvos 31 straipsnio 1 dalies e punktas).

         Ar akcijų pasirinkimo sandorį išleidusi bendrovė gali šio pasirinkimo sandorio perleidimo kainą į apskaitą kaip pajamas įtraukti finansiniais metais, kuriais šis pasirinkimo sandoris baigtas vykdyti, arba pasibaigus sandorio galiojimo laikotarpiui, kad būtų atsižvelgta į riziką, kurią pasirinkimo sandorio emitentas patiria prisiėmęs įsipareigojimą, o ne finansiniais metais, kuriais perleistas pasirinkimo sandoris ir galutinai gauta šio sandorio kaina, nes į apskaitą įtraukiant atidėjinį pasirinkimo sandorio emitento prisiimta rizika vertinama atskirai?


title: Byla T-323/13: 2013 m. birželio 14 d. pareikštas ieškinys byloje Pure Fishing prieš VRDT — Łabowicz (NANOFIL)

text:
               31.8.2013

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 252/31

         2013 m. birželio 14 d. pareikštas ieškinys byloje Pure Fishing prieš VRDT — Łabowicz (NANOFIL)

   (Byla T-323/13)
   2013/C 252/52
   Kalba, kuria surašytas ieškinys: anglų

      Šalys

      Ieškovė: Pure Fishing, Inc. (Spirit Leikas, Jungtinės Valstijos), atstovaujama solisitoriaus J. Dickerson

      Atsakovė: Vidaus rinkos derinimo tarnyba (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui)

      Kita procedūros Apeliacinėje taryboje šalis: Edward Łabowicz (Klodzkas, Lenkija)

      Reikalavimai

   Ieškovė Bendrojo Teismo prašo:

               —

               panaikinti Apeliacinės tarybos sprendimą byloje R 1241/2012-2;

               —

               leisti įregistruoti Bendrijos prekių ženklą (Paraiška Nr. 9611872) ir

               —

               priteisti iš atsakovės bylinėjimosi išlaidas.

      Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

      Bendrijos prekių ženklo paraišką pateikęs asmuo: ieškovė.

      Prašomas įregistruoti Bendrijos prekių ženklas: žodinis prekių ženklas NANOFIL 28 klasės prekėms — Bendrijos prekių ženklo paraiška Nr. 9 611 872.

      Prekių ženklo ar žymens, kuriuo remtasi per protesto procedūrą, savininkė: kita procedūros Apeliacinėje taryboje šalis.

      Prekių ženklas ar žymuo, kuriuo remiamasi: vaizdinio prekių ženklo NANO 28 klasės prekėms registracijos paraiška.

      Protestų skyriaus sprendimas: patenkinti protestą.

      Apeliacinės tarybos sprendimas: atmesti apeliaciją.

      Ieškinio pagrindai: Tarybos reglamento Nr. 207/2009 8 straipsnio 1 dalies b punkto pažeidimas.


title: Byla C-333/08 2008 m. liepos 18 d. pareikštas ieškinys byloje Europos Bendrijų Komisija prieš Prancūzijos Respubliką

text:
               8.11.2008

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 285/16

         2008 m. liepos 18 d. pareikštas ieškinys byloje Europos Bendrijų Komisija prieš Prancūzijos Respubliką

   (Byla C-333/08)
   (2008/C 285/27)
   Proceso kalba: prancūzų
   Šalys

      Ieškovė: Europos Bendrijų Komisija, atstovaujama B. Stromsky

      Atsakovė: Prancūzijos Respublika
   Ieškovės reikalavimai

               —

               Pripažinti, kad nustatydama išankstinio leidimo sistemą technologinių priedų ir maisto produktų, kuriuos ruošiant naudojami technologiniai priedai iš kitų valstybių narių, kuriose jie teisėtai gaminami ir (arba) teisėtai parduodami, atžvilgiu nesilaikydama proporcingumo principo, Prancūzijos Respublika neįvykdė įsipareigojimų pagal EB Sutarties 28 straipsnį.

               —

               Priteisti iš Prancūzijos Respublikos bylinėjimosi išlaidas.

         Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai
   Ieškinyje Komisija nurodo prekybos apribojimus, atsirandančius dėl Prancūzijos teisės aktų, susijusių su technologiniais priedais. Dėl šių teisės aktų, numatančių išankstinio leidimo sistemą, taikomą šioms prekėms ir maisto produktams, kuriuos ruošiant naudojami technologiniai priedai iš kitų valstybių, kuriose jie teisėtai gaminami ir (arba) teisėtai parduodami, šių produktų ir priedų pardavimas apsunkinamas bei padidėja jo kaštai ir todėl yra trukdoma prekybai Bendrijos viduje.
   Komisijos teigimu, tam tikromis aplinkybėmis išankstinio leidimo sistema gali būti pateisinama remiantis visuomenės sveikata, tačiau bet kuriuo atveju ši sistema turi atitikti proporcingumo kriterijų bei teismo praktikoje, visų pirma 2004 m. vasario 5 d. Teisingumo Teismo sprendime Komisija prieš Prancūziją (C-24/00), nustatytas sąlygas. Tačiau nagrinėjamu atveju dauguma šių sąlygų neįvykdyta, nes aptariamuose teisės aktuose numatytos procedūros nėra laisvai prieinamos ar sparčios, o atsisakius išduoti leidimą dėl jų negalima pareikšti ieškinio.


title: Byla C-49/12: 2012 m. sausio 31 d. Østre Landsret (Danija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje The Commissioners for Her Majesty’s Revenue and Customs prieš Sunico ApS, M & B Holding ApS, Sunil Kumar Harwani

text:
               21.4.2012

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 118/11

         2012 m. sausio 31 d.Østre Landsret (Danija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje The Commissioners for Her Majesty’s Revenue and Customs prieš Sunico ApS, M & B Holding ApS, Sunil Kumar Harwani

   (Byla C-49/12)
   2012/C 118/17
   Proceso kalba: danų

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Østre Landsret (Danija)

      Šalys pagrindinėje byloje

      Apeliantė: The Commissioners for Her Majesty’s Revenue and Customs

      Kita proceso šalis: Sunico ApS, M & B Holding ApS, Sunil Kumar Harwani

      Prejudicinis klausimas

   Ar 2000 m. gruodžio 22 d. Tarybos reglamento (EB) Nr. 44/2001 (1) dėl jurisdikcijos ir teismo sprendimų civilinėse ir komercinėse bylose pripažinimo ir vykdymo 1 straipsnis turi būti aiškinamas taip, kad į šio reglamento taikymo sritį patenka byla, kurioje vienos valstybės narės institucijos reikalavimą dėl žalos atlyginimo pareiškia įmonėms ir fiziniams asmenims, atitinkamai įsteigtoms ir gyvenantiems kitoje valstybėje narėje, ir teigia, kad buvo sudarytas sukčiavimo susitarimas (kaip tai suprantama pagal pirmosios valstybės narės nacionalinę teisę), kuris pasireiškė pirmajai valstybei narei mokėtino PVM nemokėjimu?

      (1)  OL L 12, 2001, p. 1.