title: Byla C-76/16: 2016 m. vasario 11 d. Najvyšší súd Slovenskej republiky (Slovakija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje INGSTEEL spol. s r. o., Metrostav a. s./Úrad pre verejné obstarávanie

text:
               25.7.2016

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 270/16

         2016 m. vasario 11 d.Najvyšší súd Slovenskej republiky (Slovakija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje INGSTEEL spol. s r. o., Metrostav a. s./Úrad pre verejné obstarávanie

   (Byla C-76/16)
   (2016/C 270/26)
   Proceso kalba: slovakų

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Najvyšší súd Slovenskej republiky

      Šalys pagrindinėje byloje

      Apeliantės: INGSTEEL spol. s r. o., Metrostav a. s.

      Atsakovė: Úrad pre verejné obstarávanie

      Į bylą įstojusi šalis: Slovenský futbalový zväz

      Prejudiciniai klausimai

               1.

               Ar galima laikyti, kad nacionalinė institucija veikia nepažeisdama 2004 m. kovo 31 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2004/18/EB dėl viešojo darbų, prekių ir paslaugų pirkimo sutarčių sudarymo tvarkos derinimo (1) 47 straipsnio, ypač jo 1 dalies a punkto ir 4 dalies tikslo, jei ji nusprendžia, kad viešojo pirkimo, kurio vertė yra 3 milijonai eurų, procedūros dalyvis neatitiko atrankos kriterijų, susijusių su ekonominiais ir finansiniais pajėgumais, nors jo pateiktas pareiškimas ir banko pateikta informacija rodo, kad suinteresuotasis asmuo gali gauti specialią banko paskolą nenurodydamas paskirties, neviršijant pirkimo vertės?

               2.

               Ar nacionalinio banko elgesys valstybės narės banko paslaugų rinkoje, kai šis bankas savo privalomame įsipareigojime suteikti paskolą prašomos sumos perdavimą sieja su paskolos suteikimo sąlygų, kurios paskolos sutartyje per pirkimo procedūrą nėra konkrečiai apibrėžtos, tenkinimu, yra pagrįstas motyvas, kaip tai suprantama pagal direktyvos 2004/18/EB 47 straipsnio 5 dalį, kuris kliudo dalyviui pateikti perkančiosios organizacijos reikalaujamus dokumentus, net jei minėtas dalyvis galėtų įrodyti savo ekonominius ir finansinius pajėgumus pateikdamas pareiškimą, pažymintį, kad jis turi pakankamą kredito reitingą banke?

               3.

               Ar tuo atveju, kai nacionalinis teismas turi peržiūrėti nacionalinės viešųjų pirkimų institucijos sprendimą pašalinti dalyvį iš konkurso, kai įvairias sutartis jau beveik įvykdė laimėjęs dalyvis, yra objektyvi kliūtis nacionaliniam teismui įgyvendinti Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijos 47 straipsnio 1 ir 2 dalių, kartu su 1989 m. gruodžio 21 d. Tarybos direktyvos 89/665/EEB dėl įstatymų ir kitų teisės aktų, susijusių su peržiūros procedūrų taikymu sudarant viešojo prekių pirkimo ir viešojo darbų pirkimo sutartis, derinimo (2) 1 straipsnio 1 dalies ir 2 straipsnio 3, 6, 7 ir 8 dalių nuostatas?

      (1)  OL L 134, p. 114; 2014 m. specialusis leidimas lietuvių k., 6 sk., 7 t., p. 132.

      (2)  OL L 395, p. 33; 2014 m. specialusis leidimas lietuvių k., 6 sk., 1 t., p. 246.


title: Byla C-534/14: 2016 m. balandžio 7 d. Teisingumo Teismo (septintoji kolegija) nutartis (Tribunale di Bergamo (Italija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) baudžiamojoje byloje prieš Andrea Gaiti, Sidi Amidou Billa, Joseph Arasomwan, Giuseppe Carissimi, Sahabou Songne (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą — Teisingumo Teismo procedūros reglamento 99 straipsnis — Identiški prejudiciniai klausimai — SESV 49 ir 56 straipsniai — Įsisteigimo laisvė — Laisvė teikti paslaugas — Azartiniai lošimai — Nacionalinės teisės aktai — Koncesijų sistemos reorganizavimas sulyginant koncesijų galiojimo trukmę — Naujas viešojo pirkimo konkursas — Koncesijos, kurių galiojimo trukmė trumpesnė nei anksčiau suteiktų koncesijų galiojimo trukmė — Apribojimas — Privalomi bendrojo intereso pagrindai — Proporcingumas)

text:
               25.7.2016

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 270/10

         2016 m. balandžio 7 d. Teisingumo Teismo (septintoji kolegija) nutartis (Tribunale di Bergamo (Italija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) baudžiamojoje byloje prieš Andrea Gaiti, Sidi Amidou Billa, Joseph Arasomwan, Giuseppe Carissimi, Sahabou Songne
   (Byla C-534/14) (1)

   ((Prašymas priimti prejudicinį sprendimą - Teisingumo Teismo procedūros reglamento 99 straipsnis - Identiški prejudiciniai klausimai - SESV 49 ir 56 straipsniai - Įsisteigimo laisvė - Laisvė teikti paslaugas - Azartiniai lošimai - Nacionalinės teisės aktai - Koncesijų sistemos reorganizavimas sulyginant koncesijų galiojimo trukmę - Naujas viešojo pirkimo konkursas - Koncesijos, kurių galiojimo trukmė trumpesnė nei anksčiau suteiktų koncesijų galiojimo trukmė - Apribojimas - Privalomi bendrojo intereso pagrindai - Proporcingumas))
   (2016/C 270/13)
   Proceso kalba: italų

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Tribunale di Bergamo

      Šalys pagrindinėje baudžiamojoje byloje

   Andrea Gaiti, Sidi Amidou Billa, Joseph Arasomwan, Giuseppe Carissimi, Sahabou Songne

      Rezoliucinė dalis

               1.

               SESV 49 bei 56 straipsniai ir vienodo požiūrio bei veiksmingumo principai turi būti aiškinami taip, jog pagal juos nedraudžiami nacionalinės teisės aktai dėl azartinių lošimų, kaip antai nagrinėjami pagrindinėje byloje, kuriuose dėl sistemos reorganizavimo suvienodinant koncesijų galiojimo trukmę numatytas naujo konkurso dėl trumpesnės trukmės koncesijų nei anksčiau suteiktosios organizavimas.

               2.

               SESV 49 ir 56 straipsniai turi būti aiškinami taip, kad jie draudžia tokią ribojamąją nacionalinę nuostatą, kaip nagrinėjama pagrindinėje byloje, kuria koncesininkas, nutraukęs veiklą dėl koncesijos laikotarpio pabaigos, įpareigojamas neatlygintinai perleisti nuosavą materialųjį ir nematerialųjį turtą, sudarantį lažybų įmokų rinkimo ir valdymo tinklą, jei tokiu apribojimu viršijama tai, kas būtina šia nuostata siekiamam tikslui veiksmingai pasiekti, o tai patikrinti privalo prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas.

      (1)  OL C 34, 2015 2 2.


title: Byla T-299/08 2008 m. rugpjūčio 1 d. pareikštas ieškinys byloje Elf Aquitaine prieš Komisiją

text:
               25.10.2008

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 272/29

         2008 m. rugpjūčio 1 d. pareikštas ieškinys byloje Elf Aquitaine prieš Komisiją

   (Byla T-299/08)
   (2008/C 272/56)
   Proceso kalba: prancūzų
   Šalys

      Ieškovė: Elf Aquitaine SA (Kurbevua, Prancūzija), atstovaujama advokatų E. Morgan de Rivery, S. Thibault-Liger

      Atsakovė: Europos Bendrijų Komisija
   Ieškovės reikalavimai

               —

               pirmiausia, remiantis EB 230 straipsniu, panaikinti 2008 m. birželio 11 d. Europos Bendrijų Komisijos sprendimą Nr. C(2008) 2626 galutinis, kiek jis susijęs su Elf Aquitaine;

               —

               nepatenkinus pirmojo reikalavimo:

                           —

                           remiantis EB 229 straipsniu panaikinti ar sumažinti 2008 m. birželio 11 d. Europos Bendrijų Komisijos sprendimo Nr. C(2008) 2626 galutinis 2 straipsnio c punktu bendrai ir solidariai Arkema France SA ir Elf Aquitaine paskirtą 22 700 000 EUR baudą;

                           —

                           remiantis EB 229 straipsniu panaikinti ar sumažinti 2008 m. birželio 11 d. Europos Bendrijų Komisijos sprendimo Nr. C(2008) 2626 galutinis 2 straipsnio e punktu Elf Aquitaine paskirtą 15 890 000 EUR baudą;

               —

               bet kuriuo atveju priteisti iš Europos Bendrijų Komisijos bylinėjimosi išlaidas.

         Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai
   Šiuo ieškiniu ieškovė prašo iš dalies panaikinti 2008 m. birželio 11 d. Europos Bendrijų Komisijos sprendimą Nr. C(2008) 2626 galutinis byloje COMP/38.695 — Natrio chloratas, kuriuo Komisija nustatė, kad tam tikros įmonės, tarp kurių buvo ir ieškovė, pasidalindamos pardavimų kiekius, nustatydamos kainas, keisdamosi komerciškai svarbia informacija apie kainas ir pardavimų kiekius bei prižiūrėdamos antikonkurencinių susitarimų vykdymą Europos ekonominės erdvės natrio chlorato rinkoje pažeidė EB 81 straipsnio 1 dalį ir Europos ekonominės erdvės susitarimo 53 straipsnio 1 dalį.
   Grįsdama savo reikalavimus ieškovė nurodo vienuolika ieškinio pagrindų, pagrįstų:

               —

               taisyklių, reglamentuojančių pažeidimo priskyrimą bendrovių grupės viduje, pažeidimu, nes i) Komisija klaidingai nurodė neprivalanti pateikti įrodymų, patvirtinančių prezumpciją, kad patronuojanti bendrovė, valdanti 100 % dukterinės bendrovės akcijų, daro lemiamą įtaką pastarajai bendrovei, ii) o iš tikrųjų pateikti įrodymai negali patvirtinti šios prezumpcijos, iii) be to, Komisija atmetė ieškovės pateiktą informaciją, paneigiančią šią prezumpciją;

               —

               ieškovės teisės į gynybą ir vienodų galimybių, nekaltumo prezumpcijos, asmeninės atsakomybės bei nuobaudų individualizavimo, teisėtumo ir vienodo požiūrio kaltinant principų pažeidimu;

               —

               ieškovės pateiktos informacijos iškraipymu;

               —

               motyvų dėl įmonės sampratos EB 81 straipsnio 1 dalies prasme, dėl dukterinės bendrovės Arkema France nepriklausomybės nuo ieškovės ir dėl kontrolės, kurią turi vykdyti patronuojanti bendrovė savo dukterinės bendrovės atžvilgiu, apimties, kad dukterinės bendrovės padarytas pažeidimas galėtų būti priskirtas patronuojančiai bendrovei, prieštaringumu;

               —

               gero administravimo principo pažeidimu, nes Komisija i) tinkamai ir nešališkai nenagrinėjo visų reikšmingų įrodymų, ii) netaikė tų pačių taisyklių šalims, kurias ji taikė sau ir iii) nesustabdė procedūros prieš ieškovę kol bus priimti sprendimai Pirmosios instancijos teismo nagrinėjamose susijusiose bylose;

               —

               teisinio saugumo principo pažeidimu, nes Komisija netaikė dukterinės bendrovės padaryto pažeidimo priskyrimo patronuojančiai bendrovei kriterijų, kuriuos ji taikė ankstesniuose sprendimuose;

               —

               įgaliojimų piktnaudžiavimu, nes paskirtos baudos neatspindėjo jų tikslo, t. y. nubausti įmonę už padarytą pažeidimą;

               —

               atskiros baudos ieškovei skyrimo pažeidžiant juridinio asmens autonomijos principą ir du kartus skiriant bausmę atsižvelgiant atgrasantį jos poveikį, nepagrįstumu;

               —

               baudos nustatymo principų ir taisyklių pažeidimu;

               —

               pranešimo apie atleidimą nuo baudų (1) pažeidimu tvirtinant, kad dukterinės bendrovės Arkema France pateikti įrodymai buvo nepakankami;

               —

               aplinkybe, kad sunkesnės sankcijos ieškovei paskyrimas, nustatant dvi atskiras baudas, yra neproporcingas, nes dukterinės bendrovės Arkema France atsakomybė buvo žymiai mažesnė nei EKA ir Finnish Chemicals atsakomybe.

      (1)  Komisijos pranešimas apie atleidimą nuo baudų ir baudų sumažinimą kartelių atveju (OL C 45, 2002, p. 3).


title: Byla T-72/12: 2016 m. liepos 18 d. Bendrojo Teismo nutartis byloje Bank Mellat/Taryba (Bendra užsienio ir saugumo politika — Iranui taikomos ribojamosios priemonės siekiant užkirsti kelią branduolinių ginklų platinimui — Lėšų įšaldymas — Ginčijamų aktų panaikinimas — Pagrindo priimti sprendimą nebuvimas)

text:
               19.9.2016

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 343/38

         2016 m. liepos 18 d. Bendrojo Teismo nutartis byloje Bank Mellat/Taryba

   (Byla T-72/12) (1)

   ((Bendra užsienio ir saugumo politika - Iranui taikomos ribojamosios priemonės siekiant užkirsti kelią branduolinių ginklų platinimui - Lėšų įšaldymas - Ginčijamų aktų panaikinimas - Pagrindo priimti sprendimą nebuvimas))
   (2016/C 343/51)
   Proceso kalba: anglų

      Šalys

      Ieškovas: Bank Mellat (Teheranas, Iranas), atstovaujamas solisitorių S. Zaiwalla, P. Reddy ir F. Zaiwalla, solisitoriaus M. Brindle, QC M. Brindle ir baristerio R. Blakeley

      Atsakovė: Europos Sąjungos Taryba, atstovaujama M. Bishop ir I. Rodios

      Dalykas

   Pagal SESV 263 straipsnį pateiktas prašymas panaikinti 2011 m. gruodžio 1 d. Tarybos sprendimą 2011/783/BUSP, kuriuo iš dalies keičiamas Sprendimas 2010/413/BUSP dėl ribojamųjų priemonių Iranui (OL L 319, p. 71), 2011 m. gruodžio 1 d. Tarybos įgyvendinimo reglamentą (ES) Nr. 1245/2011, kuriuo įgyvendinamas Reglamentas (ES) Nr. 961/2010 dėl ribojamųjų priemonių Iranui (OL L 319, p. 11) ir 2012 m. kovo 23 d. Tarybos reglamentą (ES) Nr. 267/2012 dėl ribojamųjų priemonių Iranui, kuriuo panaikinamas Reglamentas (ES) Nr. 961/2010 (OL L 88, p. 1), kiek ieškovas paliktas asmenų ir subjektų, kuriems taikomos ribojamosios priemonės, sąraše.

      Rezoliucinė dalis

               1.

               Nebėra pagrindo priimti sprendimą.

               2.

               Nebėra pagrindo priimti sprendimą dėl Provincial Investment Companies Association, Saba Tamin Investment Company, Common Investment Fund (Pars Fund), Shirin Asal Food Industrial Group, Sorbon Industrial Production Group ir Individual Stock Association prašymo leisti įstoti į bylą.

               3.

               Bank Mellat, Europos Sąjungos Taryba, Provincial Investment Companies Association, Saba Tamin Investment Company, Common Investment Fund (Pars Fund), Shirin Asal Food Industrial Group, Sorbon Industrial Production Group ir Individual Stock Association padengia savo bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 109, 2012 4 14.


title: Byla F-17/07 2007 m. vasario 23 d. pareikštas ieškinys byloje Pouzol prieš Audito Rūmus

text:
               26.5.2007

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 117/35

         2007 m. vasario 23 d. pareikštas ieškinys byloje Pouzol prieš Audito Rūmus

   (Byla F-17/07)
   (2007/C 117/54)
   Proceso kalba: prancūzų
   Šalys

      Ieškovas: Michel Pouzol (Chemin des Peyridisses, Prancūzija), atstovaujamas advokatų D. Grisay, I. Andoulsi ir D. Piccininno

      Atsakovas: Europos Audito Rūmai
   Ieškovo reikalavimai

               —

               panaikinti 2006 m. lapkričio 23 d. Audito Rūmų sprendimą ir 2006 m. gegužės 18 d. Europos Bendrijų Komisijos sprendimą;

               —

               pripažinti ieškovui teisės į papildomą 6 metų 10 mėnesių ir 1 dienos pensinio stažo laikotarpio suteikimą, t. y., kad bendrą pensinio darbo stažo laikotarpį sudarytų 10 metų 3 mėnesiai ir 24 dienos;

               —

               priteisti iš Audito Rūmų pakeisti ieškovui suteiktą šį papildomą pensinio stažo laikotarpį 1 232,32 EUR priemoka per mėnesį;

               —

               priteisti iš Audito Rūmų atlyginti ieškovo patirtus finansinius nuostolius, kurie ieškinio pareiškimo dieną yra 17 252,48 EUR (t. y., ieškovo negautos pajamos 1 232,32 EUR per mėnesį nuo jo išėjimo į pensiją 2006 m. sausio 1 d. iki 2007 m. kovo 1 dienos);

               —

               priteisti iš Audito Rūmų atlyginti ieškovo per daugiau nei 13 metų patirtą moralinę žalą, jos sumą nustatant vėlesniu draugišku šalių susitarimu;

               —

               Priteisti iš Audito Rūmų bylinėjimosi išlaidas.

         Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai
   Ieškovas, buvęs Audito Rūmų pareigūnas, šiuo metu esantis pensijoje, konkrečiai ginčija teisių į pensiją, įgytų Prancūzijoje, pervedimo į Bendrijos sistemą apskaičiavimą tiek, kiek apskaičiuojant neatsižvelgta teises, įgytas, remiantis Papildomų pensijų sistemų asociacija (ARRCO) ir Bendrąja administracijos darbuotojų pensijų kasų asociacija (AGIRC).
   Grįsdamas savo ieškinį, ieškovas pateikia 4 pagrindus: i) keleto Pareigūnų nuostatų ir jų VIII priedo nuostatų (o būtent šio priedo 11 straipsnio 2 dalies ir 26 straipsnio) pažeidimas; ii) rūpinimosi pareigos ir Pareigūnų tarnybos nuostatų 24 straipsnyje nurodytos pareigos padėti pažeidimas; iii) vienodo požiūrio ir nediskriminavimo principų pažeidimas; iv) teisėtų lūkesčių apsaugos principo pažeidimas.


               12.1.2017

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 9/39

         2016 m. lapkričio 17 d. ELPA priežiūros institucijos ieškinys Islandijai
   (Byla E-17/16)
   (2017/C 9/09)
   ELPA priežiūros institucija, kuriai atstovauja Carstenas Zatschleris ir Marlene Lie Hakkebo, atliekantys ELPA priežiūros institucijos (35, Rue Belliard, B-1040 Briuselis) įgaliotinių funkcijas, 2016 m. lapkričio 17 d. ELPA Teisme pareiškė ieškinį Islandijai.
   ELPA priežiūros institucija prašo ELPA Teismo:

               1.

               Pripažinti, kad, nepriėmusi priemonių, reikalingų Europos ekonominės erdvės susitarimo II priedo XXIV skyriaus 1c punkte nurodytam teisės aktui (2009 m. spalio 21 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2009/127/EB, iš dalies keičianti Direktyvos 2006/42/EB nuostatas dėl pesticidų skleidimo mašinų), suderintam su Susitarimu prie jo pridėtu 1 protokolu, įgyvendinti per nustatytą terminą, ar bet kokiu atveju apie tai nepranešusi ELPA priežiūros institucijai, Islandija neįvykdė įsipareigojimų pagal minėtą teisės aktą ir EEE susitarimo 7 straipsnį.

               2.

               Nurodyti Islandijai padengti bylinėjimosi išlaidas.

      Teisinės bei faktinės aplinkybės ir pagrindai, kuriais grindžiamas ieškinys:

               —

               Ieškinyje nurodoma, kad iki 2016 m. balandžio 9 d. Islandija neatsižvelgė į 2016 m. vasario 9 d. ELPA priežiūros institucijos pagrįstą nuomonę dėl to, kad ta valstybė neperkėlė į savo nacionalinę teisinę sistemą Europos ekonominės erdvės susitarimo II priedo XXIV skyriaus 1c punkte nurodyto teisės akto, t. y. 2009 m. spalio 21 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2009/127/EB, iš dalies keičiančios Direktyvos 2006/42/EB nuostatas dėl pesticidų skleidimo mašinų, suderinto su tuo Susitarimu prie jo pridėtu 1 protokolu (toliau – teisės aktas).

               —

               ELPA priežiūros institucija pareiškia, kad nepriėmusi priemonių, reikalingų teisės aktui įgyvendinti per nustatytą terminą, Islandija neįvykdė įsipareigojimų pagal teisės aktą ir EEE susitarimo 7 straipsnį.


title: Byla C-286/16: 2017 m. gegužės 11 d. Teisingumo Teismo (pirmoji kolegija) nutartis byloje (Curtea de Apel Cluj (Rumunija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) SC Exmitiani SRL/Direcţia Generală a Finanţelor Publice Cluj (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą — Keleivių vežimo kelių transportu veikla — Skyrimas — Aplinkybės, susiklosčiusios iki Rumunijos įstojimo į Europos Sąjungą — Akivaizdus Teisingumo Teismo kompetencijos nebuvimas)

text:
               31.7.2017

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 249/13

         2017 m. gegužės 11 d. Teisingumo Teismo (pirmoji kolegija) nutartis byloje (Curtea de Apel Cluj (Rumunija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) SC Exmitiani SRL/Direcţia Generală a Finanţelor Publice Cluj

   (Byla C-286/16) (1)

   ((Prašymas priimti prejudicinį sprendimą - Keleivių vežimo kelių transportu veikla - Skyrimas - Aplinkybės, susiklosčiusios iki Rumunijos įstojimo į Europos Sąjungą - Akivaizdus Teisingumo Teismo kompetencijos nebuvimas))
   (2017/C 249/18)
   Proceso kalba: rumunų

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Curtea de Apel Cluj

      Šalys

      Apeliantė: SC Exmitiani SRL

      Atsakovas: Direcţia Generală a Finanţelor Publice Cluj

      Rezoliucinė dalis

   Europos Sąjungos Teisingumo Teismas akivaizdžiai neturi kompetencijos atsakyti į Curtea de Apel Cluj (Klužo apeliacinis teismas, Rumunija) pateiktą klausimą.

      (1)  OL C 296, 2016 8 16.


title: Byla T-279/12: 2012 m. birželio 25 d. pareikštas ieškinys byloje S.I.C.O.M. prieš Komisiją

text:
               11.8.2012

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 243/32

         2012 m. birželio 25 d. pareikštas ieškinys byloje S.I.C.O.M. prieš Komisiją

   (Byla T-279/12)
   2012/C 243/56
   Proceso kalba: italų

      Šalys

      Ieškovė: S.I.C.O.M. Srl — Società industriale per il confezionamento degli olii meridionale (Cercola, Italija), atstovaujama advokato R. Manzi

      Atsakovė: Europos Komisija

      Reikalavimai

   Ieškovė Bendrojo Teismo prašo:

               —

               Pripažinti, kad Komisija skolinga S.I.C.O.M. Srl, likviduojamai bendrovei, 24 338,10 EUR su palūkanomis ir pervertinimo sumomis, apskaičiuojamomis pagal Komisijos reglamento Nr. 2519/1997 18 straipsnio 7 dalį, arba kitokią sumą, kurią Bendrasis Teismas laikys tinkamą nustatyti, ir atitinkamai priteisti iš Komisijos taip nustatytą sumą.

               —

               Priteisti iš Komisijos bylinėjimosi išlaidas, taip pat PVM, įmokas į CPA (advokatų pensijų fondą) ir nustatytą 12,5 % tarifo grąžintinų išlaidų sumą.

      Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

   Ieškovė šioje byloje, konkurso dėl Priemonės Nr. 35, kurios imtasi taikant 2001 m. balandžio 2 d. Komisijos reglamentą (EB) Nr. 664/2001 dėl augalinio aliejaus, kaip pagalbos maistu, tiekimo (OL L 93, p. 3), laimėtoja, su kuria sudaryta sutartis dėl 500 tonų rafinuoto rapsų aliejaus, išpilstyto į 5 litrų talpos skardines, free at destination pristatymo į Tombo PAM Warehouse sandėlius Gvinėjoje iki 2001 m. birželio 17 d., ginčija tai, kad Komisija sustabdė mokėjimą, taikydama nuobaudą už pavėluotai pristatytas prekes ir papildomą nuobaudą už nepristatytas prekes.
   Grįsdama ieškinį ieškovė remiasi šiais pagrindais.

               1.

               Dėl nuobaudos už nepristatytas prekes ieškovė nurodo, kad iš tiesų pristatyta 498,819 tonos prekių, t. y. 1,435 tonos mažiau nei numatyta pranešime apie konkursą. Šiuo atžvilgiu ieškovė nurodo, kad 1997 m. gruodžio 16 d. Komisijos reglamento (EB) Nr. 2919/97, nustatančio bendras produktų, tiekiamų kaip Bendrijos pagalba maistu pagal Tarybos reglamentą (EB) Nr. 1292/96, surinkimo taisykles (OL L 346, p. 23; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 11 sk., 27 t., p. 34) 17 straipsnyje numatyta leidžiama 1 % paklaida. Dėl minėto reglamento 15 straipsnio ieškovė patikslina, kad šiuo atveju neginčijama, jog gavėjui iš tikrųjų pristatyta 498,819 tonos prekių, — tai matyti iš priėmimo-perdavimo sertifikato, todėl bet koks vėlesnis įvykis, lėmęs prekių kiekio sumažėjimą, negali būti priskirtas ieškovei.

               2.

               Dėl nuobaudos už pavėluotai pristatytas prekes ieškovė nurodo force majeure aplinkybes, susijusias su netikėtu motorlaivio, kuris turėjo dalyvauti operacijoje, pavėlavimu pakrovimo uoste prie Neapolio ir minėto Reglamento Nr. 2519/97 14 straipsnio 15 dalyje numatytą termino pratęsimą 30 dienų. Šiuo klausimu ieškovė taip pat nurodo to paties reglamento 22 straipsnio 4 dalį ir 25 straipsnį.


title: Byla T-1/08 R 2008 m. kovo 14 d. Pirmosios instancijos teismo pirmininko nutartis byloje Buczek Automotive prieš Komisiją (Laikinųjų apsaugos priemonių taikymas — Prašymas sustabdyti vykdymą — Priimtinumas — Skubos nebuvimas)

text:
               9.5.2008

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 116/21

         2008 m. kovo 14 d. Pirmosios instancijos teismo pirmininko nutartis byloje Buczek Automotive prieš Komisiją

   (Byla T-1/08 R)
   (Laikinųjų apsaugos priemonių taikymas - Prašymas sustabdyti vykdymą - Priimtinumas - Skubos nebuvimas)
   (2008/C 116/38)
   Proceso kalba: lenkų
   Šalys

      Ieškovė: Buczek Automotive sp. z o.o (Sosnovecas, Lenkija), iš pradžių atstovaujama advokato (radca prawny) T. Gackowski, o vėliau — D. Szlachetko-Reiter

      Atsakovė: Europos Bendrijų Komisija, atstovaujama K. Gross, M. Kaduczak ir A. Stobiecka-Kuik
   Dalykas
   Prašymas sustabdyti 2007 m. spalio 23 d. Komisijos sprendimo C(2007) 5087 galutinis dėl valstybės pagalbos C 23/2006 (ex NN 35/2006), kurią Lenkijos Respublika suteikė plieno gamintojai Grupa Technologie Buczek, vykdymą.
   Rezoliucinė dalis

               1.

                  Atmesti prašymą.

               2.

                  Atidėti sprendimą dėl bylinėjimosi išlaidų.


title: Byla C-560/08: 2011 m. gruodžio 15 d. Teisingumo Teismo (penktoji kolegija) sprendimas byloje Europos Komisija prieš Ispanijos Karalystę (Valstybės įsipareigojimų neįvykdymas — Direktyva 85/337/EEB — Tam tikrų valstybės ir privačių projektų poveikio aplinkai vertinimas — Direktyva 92/43/EEB — Natūralių buveinių išsaugojimas — Ispanijos kelio M-501 plėtimo ir (ar) tvarkymo projektai — ZPS ES0000056 „Encinares del río Alberche y río Cofio“ — Pasiūlytos BST ES3110005 „Cuenca del río Guadarrama“ ir ES3110007 „Cuencas de los ríos Alberche y Cofio“ )

text:
               11.2.2012

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 39/2

         2011 m. gruodžio 15 d. Teisingumo Teismo (penktoji kolegija) sprendimas byloje Europos Komisija prieš Ispanijos Karalystę

   (Byla C-560/08) (1)

   (Valstybės įsipareigojimų neįvykdymas - Direktyva 85/337/EEB - Tam tikrų valstybės ir privačių projektų poveikio aplinkai vertinimas - Direktyva 92/43/EEB - Natūralių buveinių išsaugojimas - Ispanijos kelio M-501 plėtimo ir (ar) tvarkymo projektai - ZPS ES0000056 „Encinares del río Alberche y río Cofio“ - Pasiūlytos BST ES3110005 „Cuenca del río Guadarrama“ ir ES3110007 „Cuencas de los ríos Alberche y Cofio“)
   2012/C 39/02
   Proceso kalba: ispanų

      Šalys

      Ieškovė: Europos Komisija, atstovaujama S. Pardo Quintillán, D. Recchia ir J.-B. Laignelot

      Atsakovė: Ispanijos Karalystė, atstovaujama M. Muñoz Pérez

      Atsakovės pusėje įstojusi į bylą šalis: Lenkijos Respublika, atstovaujama K. Rokicka

      Dalykas

   Valstybės įsipareigojimų neįvykdymas — 1985 m. birželio 27 d. Tarybos direktyvos dėl tam tikrų valstybės ir privačių projektų poveikio aplinkai vertinimo (OL L 175, p. 40; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 15 sk., 1 t., p. 248) 2 straipsnio 1 dalies, 3 straipsnio, 4 straipsnio 1 arba 2 dalių, 6 straipsnio 2 dalies, 8 ir 9 straipsnių bei 1992 m. gegužės 21 d. Tarybos direktyvos 92/43/EEB dėl natūralių buveinių ir laukinės faunos bei floros apsaugos (OL L 206, p. 7; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 15 sk., 2 t., p. 102), kaip ji išaiškinta 2005 m. sausio 13 d. Teisingumo Teismo sprendime byloje C-117/03 ir 2006 m. rugsėjo 14 d. Sprendime byloje C-244/05, 6 straipsnio 3 ir 4 dalių, skaitomų kartu su šios direktyvos 7 straipsniu, bei 12 straipsnio 1 dalies b ir d punktų pažeidimas — Kelio M–501 plėtimo ir (ar) tvarkymo projektai — Speciali saugoma teritorija ES 0000056 „Encinares del río Alberche y río Cofio“ — Pasiūlytos Bendrijos svarbos teritorijos ES 3110005 „Cuenca del río Guadarrama“ ir ES3110007 „Cuencas de los ríos Alberche y Cofio“

      Rezoliucinė dalis

               1.

               Nepatenkinusi reikalavimų, numatytų:

                           —

                           1985 m. birželio 27 d. Tarybos direktyvos 85/337/EEB dėl tam tikrų valstybės ir privačių projektų poveikio aplinkai vertinimo, iš dalies pakeistos 2003 m. gegužės 26 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2003/35/EB, 2 straipsnio 1 dalyje, 3 straipsnyje, atsižvelgiant į konkretų atvejį, 4 straipsnio 1 arba 2 dalyse, kiek tai susiję su kelio M–501 plėtimu ir (arba) tvarkymu 1, 2 ir 4 atkarpose;

                           —

                           Direktyvos 85/337EEB, iš dalies pakeistos Direktyva 2003/35, 6 straipsnio 2 dalyje ir 8 straipsnyje, kiek tai susiję su atskirais šio kelio plėtimo ir (arba) tvarkymo projektais 2 ir 4 atkarpose;

                           —

                           Direktyvos 85/337EEB, iš dalies pakeistos Direktyva 2003/35, 9 straipsnyje, kiek tai susiję su atskirais šio kelio plėtimo ir (arba) tvarkymo projektais 1, 2 ir 4 atkarpose;

                           —

                           1992 m. gegužės 21 d. Tarybos direktyvos 92/43/EEB dėl natūralių buveinių ir laukinės faunos bei floros apsaugos 6 straipsnio 3 ir 4 dalyse, skaitomose kartu su šios direktyvos 7 straipsniu, kiek tai susiję su specialia saugoma teritorija ES 0000056 „Encinares del río Alberche y río Cofio“; ir

                           —

                           šios direktyvos 12 straipsnio 1 dalies b ir d punktuose, kiek tai susiję su kelio M–501 plėtimu ir (arba) tvarkymu 1 atkarpoje, atsižvelgiant į pasiūlytą Bendrijos svarbos teritoriją ES 3110005 „Cuenca del río Guadarrama“, ir kiek tai susiję su to paties kelio 2 ir 4 atkarpomis, atsižvelgiant į pasiūlytą Bendrijos svarbos teritoriją ES3110007 „Cuencas de los ríos Alberche y Cofio“,
                           Ispanijos Karalystė neįvykdė savo įsipareigojimų pagal minėtas nuostatas.

               2.

               Priteisti iš Ispanijos Karalystė bylinėjimosi išlaidas.

               3.

               Lenkijos Respublika padengia savo bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 55, 2009 3 7.


title: Byla C-455/14 P: 2016 m. liepos 19 d. Teisingumo Teismo (didžioji kolegija) sprendimas byloje H/Europos Sąjungos Taryba, Europos Komisija, Europos Sąjungos policijos misija (ESPM) Bosnijoje ir Hercegovinoje (Apeliacinis skundas — Bendra užsienio ir saugumo politika (BUSP) — Sprendimas 2009/906/BUSP — Europos Sąjungos policijos misija (ESPM) Bosnijoje ir Hercegovinoje — Deleguotas nacionalinis tarnautojas — Paskyrimas į pareigas šios misijos regioniniame biure — ESS 24 straipsnio 1 dalies antros pastraipos paskutinis sakinys — SESV 275 straipsnio pirmoji pastraipa — Ieškinys dėl panaikinimo ir žalos atlyginimo — Europos Sąjungos teismų jurisdikcija — SESV 263, 268 straipsniai ir 340 straipsnio antra pastraipa)

text:
               19.9.2016

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 343/2

         2016 m. liepos 19 d. Teisingumo Teismo (didžioji kolegija) sprendimas byloje H/Europos Sąjungos Taryba, Europos Komisija, Europos Sąjungos policijos misija (ESPM) Bosnijoje ir Hercegovinoje

   (Byla C-455/14 P) (1)

   ((Apeliacinis skundas - Bendra užsienio ir saugumo politika (BUSP) - Sprendimas 2009/906/BUSP - Europos Sąjungos policijos misija (ESPM) Bosnijoje ir Hercegovinoje - Deleguotas nacionalinis tarnautojas - Paskyrimas į pareigas šios misijos regioniniame biure - ESS 24 straipsnio 1 dalies antros pastraipos paskutinis sakinys - SESV 275 straipsnio pirmoji pastraipa - Ieškinys dėl panaikinimo ir žalos atlyginimo - Europos Sąjungos teismų jurisdikcija - SESV 263, 268 straipsniai ir 340 straipsnio antra pastraipa))
   (2016/C 343/02)
   Proceso kalba: anglų

      Šalys

      Apeliantė: H, atstovaujama avvocato M. Velardo

      Kitos proceso šalys: Europos Sąjungos Taryba, atstovaujama A. Vitro ir F. Naert, Europos Komisija, atstovaujama F. Erlbacher, G. Gattinara ir J.-P. Keppenne, Europos Sąjungos policijos misija (ESPM) Bosnijoje ir Hercegovinoje

      Rezoliucinė dalis

               1.

               Panaikinti 2014 m. liepos 10 d. Europos Sąjungos Bendrojo Teismo nutartį H/Taryba ir kt. (T-271/10 R, nepaskelbta Rink., EU:T:2014:702).

               2.

               Atmesti H ieškinį, kiek jis pareikštas Europos Komisijai ir Europos Sąjungos policijos misijai (ESPM) Bosnijoje ir Hercegovinoje, kaip nepriimtiną.

               3.

               Grąžinti bylą Europos Sąjungos Bendrajam Teismui, kad šis priimtų sprendimą dėl ieškinio, kiek jis pareikštas Europos Sąjungos Tarybai, esmės.

               4.

               Atidėti klausimo dėl bylinėjimosi išlaidų nagrinėjimą.

      (1)  OL C 448, 2014 12 15.


title: Byla T-350/14: 2014 m. gegužės 12 d. pareikštas ieškinys byloje Arvanitis ir kt./Europos Parlamentas ir kt.

text:
               8.12.2014

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 439/28

         2014 m. gegužės 12 d. pareikštas ieškinys byloje Arvanitis ir kt./Europos Parlamentas ir kt.
   (Byla T-350/14)
   (2014/C 439/38)
   Proceso kalba: graikų

      Šalys

      Ieškovai: Athanasios Arvanitis (Rodas, Graikija) ir 47 kiti ieškovai. atstovaujami advokato Ch. Papadimitriou

      Atsakovai: Europos Parlamentas, Europos Taryba, Europos Sąjungos Taryba, Europos Komisija, Europos Centrinis Bankas, Eurogrupė

      Reikalavimai

   Ieškovai Bendrojo Teismo prašo:

               —

               pripažinti, kad atsakovai nesiėmė veiksmų, kad būtų besąlygiškai taikomi bendrieji Europos Sąjungos teisės principai, ir konkrečiai Direktyva dėl terminuoto darbo atleidžiant ieškovus iš buvusios bendrovės Olympiaki Aeroporia pagal Europos Komisijos sprendimą, perkeltą į Graikijos teisinę sistemą Įstatymu Nr. 3717/2008;

               —

               ieškovams ir kitiems iš buvusios bendrovės Olympiaki Aeroporia atleistiems darbuotojams bet kokiu Bendrijos aktu – direktyva, reglamentu ar kitu tiesioginio taikymo teisės aktu – suteikti galimybę gauti išmoką atleidimo ar privalomo sutarties su Olympiaki Aeroporia nutraukimo atveju, į kurią jie būtų turėtų teisę, jei būtų buvę nuolatiniais darbuotojais;

               —

               Bendrijos aktu – direktyva, reglamentu ar kitu tiesioginio taikymo teisės aktu – nurodyti sumokėti kiekvienam ieškovui 3 00  000 eurų atlyginant už jų patirtą stresą ir už akivaizdų jų pagrindinių teisių pažeidimą bei jų profesinės veiklos išankstinį nutraukimą.

      Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

   Grįsdami ieškinį ieškovai remiasi dviem pagrindais.

               1.

               Pirmasis ieškinio pagrindas: Įstatymas Nr. 3717/2008, kuriame buvo numatytas Olympiaki Aeroporia uždarymas ir visų jos laikinųjų darbuotojų atleidimas realiai yra Bendrijos aktas, nustatytas Europos Sąjungos institucijų, konkrečiai, ECB ir Europos Komisijos; visi Graikijos vyriausybės teisės aktai buvo priimti atsižvelgiant į rekomendacijas, konkrečiai kalbant, po to, kai buvo priimtas Eurogrupės, ECOFIN, ECB ir Europos Komisijos sprendimas.

               2.

               Antrasis ieškinio pagrindas: dėl to, kad laikini darbuotojai, dirbę buvusioje bendrovėje Olympiaki Aeroporia nebuvo prilyginti Olympiaki Aeroporia nuolatiniams darbuotojams ir dėl to, kad atleidžiant iš šios bendrovės jiems nebuvo mokamos išmokos, kilo ieškovams tiesioginės, asmeninės ir didelės žalos bei buvo pažeistos jų pagrindinės teisės.


title: 2004 m. spalio 21 d. Teisingumo Teismo sprendimas (pirmoji kolegija), Byloje C-8/03 (dėl Tribunal de première instance de Bruxelles prašymo priimti prejudicinį sprendimą) Banque Bruxelles Lambert SA (BBL) prieš Belgijos valstybę (Šeštoji PVM direktyva — 4 straipsnis ir 9 straipsnio 2 dalies e punktas — Apmokestinamojo asmens sąvoka — Paslaugų teikimo vieta — IKKB)

text:
               4.12.2004

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 300/17

      TEISINGUMO TEISMO SPRENDIMAS

   (pirmoji kolegija)
   2004 m. spalio 21 d.
   Byloje C-8/03 (dėl Tribunal de première instance de Bruxelles prašymo priimti prejudicinį sprendimą) Banque Bruxelles Lambert SA (BBL) prieš Belgijos valstybę (1)

   (Šeštoji PVM direktyva - 4 straipsnis ir 9 straipsnio 2 dalies e punktas - Apmokestinamojo asmens sąvoka - Paslaugų teikimo vieta - IKKB)
   (2004/C 300/33)
   Proceso kalba: prancūzų
   Byloje C-8/03 dėl Tribunal de première instance de Bruxelles (Belgija) pagal EB sutarties 234 straipsnį 2002 m. gruodžio 24 d. sprendimu Teisingumo Teismui 2003 m. sausio 10 d. pateikto prašymo priimti prejudicinį sprendimą šio teismo nagrinėjamoje byloje Banque Bruxelles Lambert SA (BBL) prieš Belgijos valstybę, Teisingumo Teismas (pirmoji kolegija), susidedantis iš kolegijos pirmininko P. Jann, teisėjų A. Rosas, R. Silva de Lapuerta, K. Lenaerts ir S. von Bahr (pranešėjas), generalinis advokatas: M. Poiares Maduro, sekretorė: vyriausioji administratorė M.-F. Contet, 2004 m. spalio 21 d. priėmė sprendimą, kurio rezoliucinėje dalyje nurodyta:
   Investicinės kintamojo kapitalo bendrovės (IKKB), kurių vienintelis tikslas pagal 1985 m. gruodžio 20 d. Tarybos direktyvą 85/611/EEB dėl įstatymų ir kitų teisės aktų, susijusių su kolektyvinio investavimo į perleidžiamus vertybinius popierius subjektais (KIAVPS), derinimo yra pritraukto iš visuomenės kapitalo kolektyvinis investavimas į perleidžiamus vertybinius popierius, yra pridėtinės vertės mokesčiu apmokestinamieji asmenys 1977 m. gegužės 17 d. Šeštosios Tarybos direktyvos 77/388/EEB dėl valstybių narių apyvartos mokesčių įstatymų derinimo – Bendra pridėtinės vertės mokesčio sistema: vienodas vertinimo pagrindas, 4 straipsnio prasme ir todėl paslaugų, numatytų tos pačios direktyvos 9 straipsnio 2 dalies e punkte, suteiktų tokioms IKKB, įsteigtoms kitoje nei paslaugų teikėjas valstybėje narėje, teikimo vieta yra ta, kurioje šios IKKB įsteigė savo verslą.

      (1)  OL C 44, 2003 2 22.


title: Byla C-139/09: 2009 m. balandžio 16 d. pareikštas ieškinys byloje Europos Bendrijų Komisija prieš Belgijos Karalystę

text:
               20.6.2009

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 141/33

         2009 m. balandžio 16 d. pareikštas ieškinys byloje Europos Bendrijų Komisija prieš Belgijos Karalystę
   (Byla C-139/09)
   2009/C 141/58
   Proceso kalba: prancūzų

      Šalys

      Ieškovė: Europos Bendrijų Komisija, atstovaujama L. de Schietere de Lophem ir A. Marghelis

      Atsakovė: Belgijos Karalystė

      Ieškovės reikalavimai

               —

               Pripažinti, kad nepriėmusi visų 2006 m. kovo 15 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvą 2006/21/EB dėl kasybos pramonės atliekų tvarkymo ir iš dalies keičiančią Direktyvą 2004/35/EB (1) įgyvendinančių įstatymų ir kitų teisės aktų arba bet kuriuo atveju nepranešusi apie juos Komisijai, Belgijos Karalystė neįvykdė įsipareigojimų pagal šią direktyvą.

               —

               Priteisti iš Belgijos Karalystės bylinėjimosi išlaidas.

      Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

   Terminas perkelti direktyvą 2006/21/EB į nacionalinę teisę baigėsi 2008 m. balandžio 30 d. Tačiau šio ieškinio pateikimo dieną atsakovė dar nebuvo priėmusi šiai direktyvai perkelti būtinų priemonių, arba bet kuriuo atveju ji apie minėtas priemones nebuvo informavusi Komisijos.

      (1)  OL L 102, p. 15.


title: 2005 m. vasario 17 d. Teisingumo Teismo sprendimas (antroji kolegija), Sujungtose bylose C-453/02 ir C-462/02 (dėl Bundesfinanzhof prašymo priimti prejudicinį sprendimą): Finanzamt Gladbeck prieš Edith Linneweber ir Finanzamt Herne-West prieš Savvas Akrtitidis (Šeštoji PVM direktyva — Azartinių lošimų atleidimas nuo mokesčių — Atleidimo nuo mokesčių sąlygų ir apribojimų nustatymas — Už viešų kazino ribų organizuojamų lošimų apmokestinimas — Fiskalinio neutralumo principo laikymasis — 13 straipsnio B dalies f punktas — Tiesioginis veikimas)

text:
               16.4.2005

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 93/1

      TEISINGUMO TEISMO SPRENDIMAS

   (antroji kolegija)
   2005 m. vasario 17 d.
   Sujungtose bylose C-453/02 ir C-462/02 (dėl Bundesfinanzhof prašymo priimti prejudicinį sprendimą): Finanzamt Gladbeck prieš Edith Linneweber ir Finanzamt Herne-West prieš Savvas Akrtitidis (1)

   (Šeštoji PVM direktyva - Azartinių lošimų atleidimas nuo mokesčių - Atleidimo nuo mokesčių sąlygų ir apribojimų nustatymas - Už viešų kazino ribų organizuojamų lošimų apmokestinimas - Fiskalinio neutralumo principo laikymasis - 13 straipsnio B dalies f punktas - Tiesioginis veikimas)
   (2005/C 93/02)
   Proceso kalba: vokiečių
   Sujungtose bylose C-453/02 ir C-462/02 dėl Budesfinanzhof (Vokietija) 2002 m. lapkričio 6 d. sprendimais, kuriuos Teisingumo Teismas gavo 2002 m. gruodžio 13 d. ir 23 d., pagal EB sutarties 234 straipsnį pateiktų prašymų priimti prejudicinius sprendimus bylose Finanzamt Gladbeck prieš Edith Linneweber (C-453/02) ir Finanzamt Herne-West prieš Savvas Akrtitidis (C-462/02), Teisingumo Teismas (antroji kolegija), kurį sudaro kolegijos pirmininkas C. W. A. Timmermans ir teisėjai C. Gulmann, R. Schintgen (pranešėjas); generalinė advokatė C. Stix-Hackl, sekretorė: vyriausioji administratorė M.-F. Contet, 2005 m. vasario 17 d. priėmė sprendimą, kurio rezoliucinėje dalyje nurodyta:

               1)

               1977 m. gegužės 17 d. Šeštosios Tarybos direktyvos 77/388/EEB dėl valstybių narių įstatymų, susijusių su apyvartos mokesčiais, suderinimo – bendra pridėtinės vertės mokesčio sistema: vienodas apskaičiavimo pagrindas 13 straipsnio B dalies f punktui prieštarauja nacionalinės teisės aktas, kuris numato, kad visų azartinių lošimų organizavimas ir įrenginių eksploatavimas licencijas turinčiuose viešuose kazino yra atleidžiamas nuo PVM, nors kitiems ta pačia veikla užsiimantiems ūkio subjektams, kurie nėra kazino savininkai, šis atleidimas netaikomas.

               2)

               Šeštosios Tarybos direktyvos 77/388 13 straipsnio B dalies f punktas yra tiesiogiai veikiantis, t. y. azartinių lošimų organizatorius arba įrenginių eksploatuotojas nacionaliniuose teismuose gali juo remtis siekdamas išvengti šios nuostatos neatitinkančių vidaus teisės normų taikymo.

      (1)  OL C 70, 2003 3 22.


title: Byla T-128/11: 2011 m. vasario 23 d. pareikštas ieškinys byloje LG Display ir LG Display Taiwan prieš Komisiją

text:
               30.4.2011

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 130/19

         2011 m. vasario 23 d. pareikštas ieškinys byloje LG Display ir LG Display Taiwan prieš Komisiją

   (Byla T-128/11)
   2011/C 130/37
   Proceso kalba: anglų

      Šalys

      Ieškovės: LG Display Co. Ltd (Seulas, Korėjos Respublika) ir LG Display Taiwan (Taivanas, Kinijos Respublika), atstovaujama advokatų A. Winckler ir F.-C. Laprévote

      Atsakovė: Europos Komisija

      Ieškovės reikalavimai

               —

               Iš dalies panaikinti arba žymiai sumažinti skirtą baudą;

               —

               nurodyti Komisijai atlyginti su šia byla susijusias teisines bei kitas išlaidas ir

               —

               imtis bet kokios kitos, Teisingumo Teismo manymu, tinkamos priemonės.

      Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

   Ieškiniu ieškovės prašo iš dalies panaikinti 2010 m. gruodžio 8 d. Komisijos sprendimą C(2010) 8761 galutinis byloje COMP/39.309 — LCD — Skystųjų kristalų monitoriai, kuriuo Komisija pripažino, kad ieškovės kartu su kitomis įmonėmis pažeidė SESV 101 straipsnį ir EEE 53 straipsnį, nes dalyvavo vykdant vieną tęstinį susitarimą ir suderintus veiksmus televizoriams, nešiojamiesiems kompiuteriams ir monitoriams skirtų skystųjų kristalų monitorių plokščių sektoriuje, tiek, kiek šiuo sprendimu ieškovėms skirta bauda.
   Grįsdamos ieškinį ieškovės remiasi keturiais pagrindais.

               1.

               Pirmuoju pagrindu teigiama, kad Komisija neteisingai ir nepateisinamai įtraukė LG Display savo patronuojančioms bendrovėms atliktą pardavimą į pardavimo vertę, kuria remiantis buvo apskaičiuotos baudos, ir pažeidė tokius teisingo proceso principus, kaip teisės į gynybą. Šiuo atžvilgiu jos nurodo, kad:

                           —

                           pirma, Komisijos teiginys, jog pažeidimas yra susijęs pardavimu LG Display patronuojančioms bendrovėms, nebuvo nurodytas pranešime apie kaltinimus, o pranešimo apie kaltinimus ir ginčijamo sprendimo neatitikimai pažeidžia ieškovių teisę būti išklausytoms;

                           —

                           antra, Komisija neteisingai taikė Baudų nustatymo gaires, nes į baudos apskaičiavimą įtraukė LG Display savo patronuojančioms bendrovėms atliktą pardavimą;

                           —

                           trečia, apibūdinusi susijusį pardavimą kaip „tiesioginį EEE pardavimą“ ir „tiesioginį EEE pardavimą perdarytuose produktuose“, Komisija pažeidė vienodo požiūrio principą.

                     Ieškovės tvirtina, kad bet kokia LG Display skiriama bauda turėtų būti grindžiama tik pardavimu „laisvoje rinkoje“, kuris buvo atliktas nesusijusiems subjektams, nes tik tokį pardavimą galėjo paveikti pažeidimas.

               2.

               Antruoju ieškinio pagrindu teigiama, kad Komisija neteisingai netaikė LG Display 2005 m. atleidimo nuo baudų ir taip pažeidė 2002 m. Pranešimą apie atleidimą nuo baudų ir baudų sumažinimą. Šiuo atžvilgiu ieškovės nurodo, kad:

                           —

                           pirma, procedūriniai trūkumai rimtai sutrukdė LG Display susipažinti su bylos medžiaga;

                           —

                           antra, LG Display atitiko daliniam atleidimui taikomus reikalavimus pagal taikytiną 2002 m. Pranešimą apie atleidimą nuo baudų ir baudų sumažinimą;

                           —

                           trečia, Komisija LG Display prašymą atmetė be motyvų, padarydama kelias teisės klaidas ir remdamasi neteisingomis faktinėmis aplinkybėmis.

                     Taigi ieškovės tvirtina, kad skiriant LG Display baudą turėtų būti atsižvelgta į 2005 m. dalinį atleidimą nuo baudų.

               3.

               Trečiuoju ieškinio pagrindu teigiama, kad nepaisant to, jog LG Display suteikė Komisijai išskirtinę pagalbą, kuri žymiai viršijo jos pareigas pagal 2002 m. Pranešimą apie atleidimą nuo baudų ir baudų sumažinimą, Komisija atsisakė atsižvelgiant į tokį bendradarbiavimą papildomai sumažinti baudą bent 10 % ir taip pažeidė Pranešimą apie atleidimą nuo baudų ir baudų sumažinimą.

               4.

               Ketvirtuoju ieškinio pagrindu teigiama, kad Komisija, ginčijamame sprendime neatsižvelgusi į skystųjų kristalų monitorių tiekėjus iš Japonijos, nors du iš jų pripažino dalyvavę darant vieną tęstinį pažeidimą, pažeidė teisinio saugumo principą, stato LG Display į didelį pavojų būti antrą kartą nubaustai už tą pačią veiklą ir pažeidžia proporcingumo principą.


title: Byla T-567/12: 2014 m. lapkričio 7 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Kaatsu Japan/VRDT (KAATSU) (Bendrijos prekių ženklas — Žodinio Bendrijos prekių ženklo KAATSU paraiška — Absoliutus atmetimo pagrindas — Apibūdinamasis pobūdis — Reglamento (EB) Nr. 207/2009 7 straipsnio 1 dalies c punktas — Teisė į gynybą — Reglamento Nr. 207/2009 75 straipsnio antras sakinys)

text:
               22.12.2014

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 462/22

         2014 m. lapkričio 7 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Kaatsu Japan/VRDT (KAATSU)

   (Byla T-567/12) (1)

   ((Bendrijos prekių ženklas - Žodinio Bendrijos prekių ženklo KAATSU paraiška - Absoliutus atmetimo pagrindas - Apibūdinamasis pobūdis - Reglamento (EB) Nr. 207/2009 7 straipsnio 1 dalies c punktas - Teisė į gynybą - Reglamento Nr. 207/2009 75 straipsnio antras sakinys))
   (2014/C 462/34)
   Proceso kalba: anglų

      Šalys

      Ieškovė: Kaatsu Japan Co. Ltd (Tokijas, Japonija), atstovaujama QC M. Edenborough

      Atsakovė: Vidaus rinkos derinimo tarnyba (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui), atstovaujama V. Melgar ir I. Harrington

      Dalykas

   Ieškinys dėl 2012 m. spalio 9 d. VRDT antrosios apeliacinės tarybos sprendimo (byla R 435/2012-2), susijusio su paraiška įregistruoti žodinį žymenį KAATSU kaip Bendrijos prekių ženklą.

      Rezoliucinė dalis

               1.

               Atmesti ieškinį.

               2.

               Priteisti iš Kaatsu Japan Co. Ltd bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 63, 2013 3 2.


title: Byla C-301/17: 2017 m. gegužės 23 d. pareikštas ieškinys byloje Europos Komisija/Rumunija

text:
               24.7.2017

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 239/40

         2017 m. gegužės 23 d. pareikštas ieškinys byloje Europos Komisija/Rumunija

   (Byla C-301/17)
   (2017/C 239/51)
   Proceso kalba: rumunų

      Šalys

      Ieškovė: Europos Komisija, atstovaujama L. Nicolae ir E. Sanfrutos Cano,

      Atsakovė: Rumunija

      Ieškovės reikalavimai

               —

               Remiantis SESV 258 straipsniu pripažinti, kad, kiek tai susiję su 68 sąvartynais, nepriėmusi visų priemonių, kad per trumpiausius terminus remiantis 7 straipsnio g punktu ir 13 straipsniu būtų uždarytos visos vietos, kurioms neišduoti leidimai vykdyti veiklą, remiantis 8 straipsniu, Rumunija neįvykdė įsipareigojimų pagal 1999 m. balandžio 29 d. Tarybos direktyvos 1999/31/EB dėl atliekų sąvartynų 14 straipsnio b punktą ir 13 straipsnį;

               —

               priteisti iš Rumunijos bylinėjimosi išlaidas.

      Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

   Europos Komisijos prieš Rumuniją pareikšto ieškinio dalykas yra įsipareigojimo pagal Direktyvos 1999/31/EB 14 straipsnio b punktą ir 13 straipsnį neįvykdymas, kiek tai susiję su 68 sąvartynais, kuriems pagal 8 straipsnį nebuvo išduoti leidimai tęsti veiklą ir kurie po to turėjo būti uždaryti, remiantis šios direktyvos 7 straipsnio g punktu ir 13 straipsniu.
   Komisija tvirtina, kad Direktyvos 1999/31/EB 14 straipsnyje numatytas nukrypti leidžiantis pereinamasis laikotarpis leidimus turintiems sąvartynams ar jau veikusiems sąvartynams direktyvos įsigaliojimo dieną tam, kad jie galėtų atitikti naujus aplinkosaugos reikalavimus, numatytus šios direktyvos 8 straipsnyje, vėliausiai iki 2009 m. liepos 16 d. Remiantis 14 straipsnio b punktu gavusios sąvartyno sutvarkymo planą, kompetentingos institucijos priima galutinį sprendimą, ar minėto sutvarkymo plano ir šios direktyvos pagrindu sąvartynas gali tęsti veiklą. Valstybės narės imasi būtinų priemonių kuo greičiau pagal 7 straipsnio g punktą ir 13 straipsnį uždaryti sąvartynus, kuriems pagal 8 straipsnį nebuvo duotas leidimas tęsti veiklą.
   Remiantis 13 straipsniu sąvartynas ar jo dalis būtų laikomas galutinai uždarytu tik po to, kai kompetentinga institucija atliks vietoje baigiamąjį patikrinimą, įvertins visas operatoriaus pateiktas ataskaitas ir jam praneš apie savo leidimą sąvartyną uždaryti.
   Dėl ieškinyje nurodytų 68 sąvartynų Komisija teigia, kad Rumunija nepateikė duomenų, leidžiančių Komisijai patikrinti, ar be sąvartynų veiklos sustabdymo, sąvartynų uždarymo procedūra buvo iš tiesų baigta pagal Direktyvos 1999/31/EB reikalavimus. Šiuo klausimu Komisija tvirtina, kad Rumunija negali remtis vien vidaus situacija, pavyzdžiui, kad operatoriai bankrutavo, vyksta teismo procesai dėl nuosavybės teisės, vyksta administracinės procedūros ar atsirado vietos valdžios institucijų atsakomybė, kad pateisintų įsipareigojimų pagal direktyvą neįvykdymą.
   Terminas perkelti direktyvą į nacionalinę teisę baigėsi 2009 m. liepos 16 dieną.


title: 2013 m. gruodžio 16 d. Teismo sprendimas, byloje E-7/13 – Creditinfo Lánstraust hf. prieš Islandijos registrų centrą ir Islandijos valstybę (Direktyva 2003/98/EB dėl viešojo sektoriaus informacijos pakartotinio naudojimo – Apmokestinimą reglamentuojantys principai – Skaidrumas – Sąnaudų samprata – Savarankiško finansavimo reikalavimai)

text:
               19.3.2015

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 92/33

         TEISMO SPRENDIMAS
   2013 m. gruodžio 16 d.
   byloje E-7/13
   Creditinfo Lánstraust hf. prieš Islandijos registrų centrą ir Islandijos valstybę
   (Direktyva 2003/98/EB dėl viešojo sektoriaus informacijos pakartotinio naudojimo – Apmokestinimą reglamentuojantys principai – Skaidrumas – Sąnaudų samprata – Savarankiško finansavimo reikalavimai)
   (2015/C 92/07)
   Byloje E-7/13 Creditinfo Lánstraust hf. prieš Islandijos registrų centrą ir Islandijos valstybę – Reikjaviko apylinkės teismo (Héraðsdómur Reykjavíkur) PRAŠYMAS Teismui pagal ELPA valstybių susitarimo dėl Priežiūros institucijos ir Teisingumo Teismo įsteigimo 34 straipsnį išaiškinti 2003 m. lapkričio 17 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvą 2003/98/EB dėl viešojo sektoriaus informacijos pakartotinio naudojimo – Teismas, kurį sudaro pirmininkas Carlas Baudenbacheris ir teisėjai Peras Christiansenas (teisėjas pranešėjas) bei Pállis Hreinssonas, 2013 m. gruodžio 16 d. priėmė sprendimą, kurio rezoliucinė dalis yra tokia:

               1.

               Direktyvos 2003/98/EB 6 ir 7 straipsniuose įtvirtintas reikalavimas, kad tais atvejais, kai už viešojo sektoriaus informacijos pakartotinį naudojimą renkamas mokestis, nustatant mokestį turi būti atliktas išsamus tyrimas. Iš tyrimo rezultatų turi būti akivaizdu, jog bendros pajamos, gautos iš tokių mokesčių, neviršija dokumentų rinkimo, rengimo, dauginimo ir platinimo sąnaudų kartu su pagrįsta investicijų grąža. Jei konkretūs apskaičiavimui reikšmingi veiksniai yra nežinomi, turi būti atlikti bent apytikriai skaičiavimai. Tačiau nurodyti mokesčio apskaičiavimo pagrindą reikia tik esant prašymui. Tai taikoma neatsižvelgiant į tai, ar mokestis nustatytas teisės aktuose, atitinkamos viešosios valdžios institucijos ar kitais būdais.

               2.

               Apskaičiuojant sąnaudas pagal Direktyvos 6 straipsnį, galima atsižvelgti į viešojo sektoriaus institucijos patirtas sąnaudas, susijusias su pradiniu atitinkamų dokumentų rinkimu ir rengimu. Tokiu atveju taip pat turi būti atsižvelgta į bet kokias iš to gautas pajamas, pavyzdžiui, tokias rinkliavas ar mokesčius, kaip žyminis mokestis, kuriais tos sąnaudos sumažinamos arba padengiamos.

               3.

               Apskaičiuojant sąnaudas pagal Direktyvos 6 straipsnį galima atsižvelgti į viešojo sektoriaus institucijų savarankiško finansavimo reikalavimus. Tai taikoma ta apimtimi, kiek atsižvelgiama tik į tuos 6 straipsnyje išdėstytus sąnaudų elementus, kurie yra susiję su pakartotiniam naudojimui reikalingu dokumentų tvarkymu, kartu su pagrįsta investicijų grąža.


title: Byla C-544/16: 2016 m. spalio 28 d. First-tier Tribunal (Tax Chamber) (Jungtinė Karalystė) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Marcandi Limited, prekybinis pavadinimas „Madbid“/Commissioners for Her Majesty's Revenue & Customs

text:
               16.1.2017

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 14/26

         2016 m. spalio 28 d.First-tier Tribunal (Tax Chamber) (Jungtinė Karalystė) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Marcandi Limited, prekybinis pavadinimas „Madbid“/Commissioners for Her Majesty's Revenue & Customs

   (Byla C-544/16)
   (2017/C 014/32)
   Proceso kalba: anglų

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      First-tier Tribunal (Tax Chamber)

      Šalys pagrindinėje byloje

      Pareiškėja: Marcandi Limited, prekybinis pavadinimas „Madbid“

      Atsakovai: Commissioners for Her Majesty's Revenue & Customs

      Prejudiciniai klausimai

               1.

               Ar pagal teisingą 2006 m. lapkričio 28 d. Tarybos direktyvos 2006/112/EB dėl pridėtinės vertės mokesčio bendros sistemos (1) 2 straipsnio 1 dalies, 24, 62, 63, 65 ir 73 straipsnių aiškinimą tokiomis kaip pagrindinės bylos aplinkybėmis:

                           a)

                              Madbid kreditų suteikimas vartotojams už tam tikrą pinigų sumą yra:

                                       i)

                                       Teisingumo Teismo [2010 m. gruodžio 16 d. Sprendimo MacDonald Resorts Ltd/Commissioners for Her Majesty‘s Revenue and Customs (C-270/09, EU:C:2010:780)] 23–42 punktuose nurodyto pobūdžio „išankstiniai veiksmai“, nepatenkantys į 2 straipsnio 1 dalies taikymo sritį, arba

                                       ii)

                                          Madbid paslaugų teikimas, kaip tai suprantama pagal 2 straipsnio 1 dalies c punktą, o būtent teisės dalyvauti internetiniuose aukcionuose suteikimas;

                           b)

                           jeigu teisės dalyvauti internetiniuose aukcionuose suteikimas yra Madbid paslaugų teikimas, ar tai yra paslaugų teikimas „už atlygį“, kaip tai suprantama pagal 2 straipsnio 1 dalies c punktą, o būtent – už tam tikrą už jas mokamą sumą (t. y., už pinigus, kuriuos Madbid gauna iš vartotojo už kreditus);

                           c)

                           ar atsakymas į 1 b klausimą būtų kitoks, jeigu už pinigų sumą, kurią vartotojas sumoka už kreditus, jam taip pat suteikiama teisė įsigyti tokios pačios vertės prekių, jeigu vartotojas nelaimi aukciono;

                           d)

                           jeigu Madbid neteikia paslaugų už atlygį, kai suteikia vartotojams kreditų už tam tikrą pinigų sumą, ar ji teikia tokias paslaugas kuriuo nors kitu metu;

                     ir į kokius principus reikėtų atsižvelgti norint pateikti atsakymą į šiuos klausimus?

               2.

               Kokį atlygį pagal teisingą 2006 m. lapkričio 28 d. Tarybos direktyvos 2006/112/EB dėl pridėtinės vertės mokesčio bendros sistemos 2 straipsnio 1 dalies, 14, 62, 63, 65 ir 73 straipsnių bei 79 straipsnio b punkto aiškinimą Madbid gauna už prekių tiekimą vartotojams, kaip tai suprantama pagal 2 straipsnio 1 dalies a punktą ir 73 straipsnį, tokiomis kaip pagrindinės bylos aplinkybėmis?
               Visų pirma, atsižvelgiant į atsakymą į pirmąjį klausimą:

                           a)

                           ar vartotojo Madbid už kreditus mokama pinigų suma yra „[išankstinis] apmokėjimas“ už tiekiamas prekes, kaip tai suprantama pagal 65 straipsnį, todėl „prievolė apskaičiuoti“ PVM atsiranda gavus atlygį, o Madbid iš vartotojo gautas atlygis yra atlygis už prekių tiekimą;

                           b)

                           jeigu vartotojas perka prekių naudodamasis funkcijomis „pirkti dabar“ („Buy Now“) arba „uždirbta nuolaida“ („Earned Discount“), ar jo kainos pasiūlymams aukcionuose teikti panaudotų kreditų vertė, kuria, jeigu pasiūlymas atmetamas, didinama uždirbta nuolaida arba mažinama taikant „pirkti dabar“ funkciją siūloma kaina, laikoma:

                                       i)

                                       „kainos nuolaida“, kaip tai suprantama pagal 79 straipsnio b punktą, todėl už Madbid prekių tiekimą mokamas atlygis yra tik vartotojo perkant prekes Madbid faktiškai sumokėta pinigų suma; ar

                                       ii)

                                       dalis atlygio už prekių tiekimą, todėl atlygis už Madbid tiekiamas prekes apima ir vartotojo perkant prekes Madbid sumokėtą pinigų sumą, ir pinigų sumą, kurią vartotojas sumokėjo už kreditus, panaudotus kainos pasiūlymams, kurie buvo atmesti, aukcionuose teikti;

                           c)

                           jeigu vartotojas, laimėjęs internetinį aukcioną, pasinaudoja teise nusipirkti prekes, ar atlygis už tokių prekių tiekimą yra tik aukciono laimėtojo pasiūlyta kaina (su siuntimo ir aptarnavimo mokesčiais), ar vis dėlto kreditų, kuriuos laimėtojas panaudojo pasiūlymui tame aukcione teikti, vertė taip pat yra atlygio už Madbid vykdomą tokių prekių tiekimą vartotojui dalis;

                     arba kokius principus reikėtų taikyti siekiant atsakyti į šiuos klausimus?

               3.

               Jeigu dvi valstybės narės taiko skirtingas to paties sandorio apmokestinimo PVM taisykles, kiek vienos iš tokių valstybių narių teismai, aiškindami atitinkamas ES teisės ir nacionalinės teisės nuostatas, turėtų atsižvelgti į siekį vengti:

                           a)

                           sandorio dvigubo apmokestinimo ir (arba)

                           b)

                           sandorio neapmokestinimo;

                     ir kokią įtaką šiam klausimui daro mokesčių neutralumo principas?

      (1)  2006 m. lapkričio 28 d. Tarybos direktyva 2006/112/EB dėl pridėtinės vertės mokesčio bendros sistemos (OL L 347, p. 1).


title: Byla T-303/06 2006 m. lapkričio 6 d. pareikštas ieškinys byloje UniCredito Italiano prieš VRDT — Union Investment Privatfonds (Uniweb)

text:
               30.12.2006

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 326/60

         2006 m. lapkričio 6 d. pareikštas ieškinys byloje UniCredito Italiano prieš VRDT — Union Investment Privatfonds (Uniweb)

   (Byla T-303/06)
   (2006/C 326/130)
   Proceso kalba: italų
   Šalys

      Ieškovė: UniCredito Italiano S.p.A (Genuja, Italija), atstovaujama advokatų G. Floridia ir R. Floridia

      Atsakovė: Vidaus rinkos derinimo tarnyba (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui) (VRDT)
   Kita procedūros Apeliacinėje taryboje šalis: Union Investment Privatfonds GmbH
   Ieškovės reikalavimai

               —

               Panaikinti 2006 m. rugsėjo 5 d. VRDT antrosios apeliacinės tarybos sprendimą, priimtą sujungtose procedūrose R 196/2005-2 ir R 211/2005-2, susijusiose su protesto procedūra Nr. B490971 dėl Bendrijos prekių ženklo paraiškos Nr. 2.236.164.

         Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

      Bendrijos prekių ženklo paraišką pateikęs asmuo: Ieškovė.

      Prašomas įregistruoti Bendrijos prekių ženklas: Žodinis prekių ženklas UNIWEB (paraiška įregistruoti Nr. 2.236.164) 35, 36 ir 42 klasių paslaugoms.

      Ženklo ar žymens, kuriuo remiamasi protesto procedūroje, savininkas: Union Investment Privatfonds GmbH, ankstesnis pavadinimas — Union Investment Gesellschaft GmbH.

      Ženklas ar žymuo, kuriuo remiamasi protesto procedūroje: Vokiški žodiniai prekių ženklai UNIFONDS (Nr. 991.995) ir UNIRAK (Nr. 991.997) bei vokiškas vaizdinis prekių ženklas UNIZINS (Nr. 2.016.954), skirti nustatyti lėšų panaudojimą 36 klasės prasme.

      Protestų skyriaus sprendimas: Iš dalies patenkinti protestą tiek, kiek pripažįstama supainiojimo galimybė „tik paslaugų, laikomų panašiomis, atžvilgiu“.

      Apeliacinės tarybos sprendimas: Atmesti apeliaciją.

      Ieškinio pagrindai: Ginčijame sprendime klaidingai taikoma 2006 m. vasario 23 d. Sprendime Bainbrige, priimtame byloje T-194/03, Pirmosios instancijos teismo išplėtota serijiniams prekių ženklams taikomos didesnės apsaugos teorija, nes neišpildytos dvi būtinos sąlygos: a) kad ankstesnių serijinių prekių ženklų bendras elementas būtų skiriamasis; ir b) kad ankstesni prekių ženklai būtų naudojami ir atitinkamos visuomenės suvokiami kaip svarbūs daugeliui prekių ir (arba) paslaugų.


title: Byla F-30/10: 2011 m. gruodžio 15 d. Tarnautojų teismo (pirmoji kolegija) sprendimas byloje de Fays prieš Komisiją (Viešoji tarnyba — Pareigūnai — Socialinė apsauga — Draudimas nuo nelaimingų atsitikimų ir profesinių ligų — Pareigūnų tarnybos nuostatų 73 straipsnis — Atsisakymas pripažinti liga profesine)

text:
               4.2.2012

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 32/43

         2011 m. gruodžio 15 d. Tarnautojų teismo (pirmoji kolegija) sprendimas byloje de Fays prieš Komisiją

   (Byla F-30/10) (1)

   (Viešoji tarnyba - Pareigūnai - Socialinė apsauga - Draudimas nuo nelaimingų atsitikimų ir profesinių ligų - Pareigūnų tarnybos nuostatų 73 straipsnis - Atsisakymas pripažinti liga profesine)
   2012/C 32/85
   Proceso kalba: prancūzų

      Šalys

      Ieškovas: Philippe de Fays (Malèves-Sainte-Marie-Wastines, Belgija), atstovaujamas advokatų N. Soldatos, vėliau — N. Soldatos ir C. Eyben

      Atsakovė: Europos Komisija, atstovaujama J. Currall ir D. Martin, padedamų advokato J.-L. Fagnart

      Dalykas

   Prašymas panaikinti sprendimą, kuriuo atsisakoma pripažinti, jog liga, kuria susirgo ieškovas, yra profesinė liga.

      Sprendimo rezoliucinė dalis

               1.

               Atmesti P. de Fays ieškinį.

               2.

               P. de Fays padengia visas bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 179, 2010 7 3, p. 59.


title: Byla C-306/12: 2013 m. spalio 10 d. Teisingumo Teismo (devintoji kolegija) sprendimas byloje ( Landgericht Saarbrücken (Vokietija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Spedition Welter GmbH prieš Avanssur SA (Motorinių transporto priemonių valdytojų civilinės atsakomybės draudimas ir privalomasis tokios atsakomybės draudimo patikrinimas — Direktyva 2009/103/EB — 21 straipsnio 5 dalis — Atstovas žalos sureguliavimo reikalams — Įgaliojimas, leidžiantis priimti įteikiamus teismo dokumentus — Nacionalinės teisės aktai, kuriais tokio įteikimo tinkamumas susietas su aiškiai suformuluoto įgaliojimo priimti jį suteikimu — Sąjungos teisę atitinkantis aiškinimas)

text:
               23.11.2013

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 344/32

         2013 m. spalio 10 d. Teisingumo Teismo (devintoji kolegija) sprendimas byloje (Landgericht Saarbrücken (Vokietija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Spedition Welter GmbH prieš Avanssur SA

   (Byla C-306/12) (1)

   (Motorinių transporto priemonių valdytojų civilinės atsakomybės draudimas ir privalomasis tokios atsakomybės draudimo patikrinimas - Direktyva 2009/103/EB - 21 straipsnio 5 dalis - Atstovas žalos sureguliavimo reikalams - Įgaliojimas, leidžiantis priimti įteikiamus teismo dokumentus - Nacionalinės teisės aktai, kuriais tokio įteikimo tinkamumas susietas su aiškiai suformuluoto įgaliojimo priimti jį suteikimu - Sąjungos teisę atitinkantis aiškinimas)
   2013/C 344/55
   Proceso kalba: vokiečių

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Landgericht Saarbrücken

      Šalys pagrindinėje byloje

      Ieškovė ir apeliantė: Spedition Welter GmbH

      Atsakovė ir kita apeliacinio proceso šalis: Avanssur SA

      Dalykas

   Prašymas priimti prejudicinį sprendimą — Landgericht Saarbrücken — 2009 m. rugsėjo 16 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2009/103/EB dėl motorinių transporto priemonių valdytojų civilinės atsakomybės draudimo ir privalomojo tokios atsakomybės draudimo patikrinimo (OL L 263, p. 11) 21 straipsnio 5 dalies aiškinimas — Atstovas žalos sureguliavimo reikalams — Draudimo įmonei pareikšto nukentėjusiosios šalies ieškinio įteikimas šiam atstovui — Nacionalinės teisės aktai, pagal kuriuos toks įteikimas galioja, jei aiškiai suteiktas įgaliojimas priimti įteikiamus dokumentus — Minėtos direktyvos nuostatos tiesioginis veikimas.

      Rezoliucinė dalis

               1)

               2009 m. rugsėjo 16 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2009/103/EB dėl motorinių transporto priemonių valdytojų civilinės atsakomybės draudimo ir privalomojo tokios atsakomybės draudimo patikrinimo 21 straipsnio 5 dalį reikia aiškinti taip, kad pakankami įgaliojimai, kuriuos turi turėti atstovas žalos sureguliavimo reikalams, apima ir jo įgaliojimą teisėtai priimti įteikiamus teismo dokumentus, būtinus procesui dėl per eismo įvykį patirtos žalos atlyginimo pradėti kompetentingame teisme.

               2)

               Tokiomis aplinkybėmis, kokios nagrinėjamos pagrindinėje byloje, kai nacionalinės teisės aktas pažodžiui pakartoja Direktyvos 2009/103 21 straipsnio 5 dalies nuostatas, nacionalinis teismas, atsižvelgdamas į visą vidaus teisę ir taikydamas joje pripažintus aiškinimo metodus, turi aiškinti nacionalinę teisę taip, kad ji atitiktų Europos Sąjungos Teisingumo Teismo pateiktą šios direktyvos išaiškinimą.

      (1)  OL C 287, 2012 9 22.


title: Byla T-491/10: 2010 m. spalio 15 d. pareikštas ieškinys byloje SNCF prieš VRDT — Infotrafic (infotrafic)

text:
               15.1.2011

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 13/28

         2010 m. spalio 15 d. pareikštas ieškinys byloje SNCF prieš VRDT — Infotrafic (infotrafic)

   (Byla T-491/10)
   ()
   2011/C 13/54
   Kalba, kuria surašytas ieškinys: prancūzų

      Šalys

      Ieškovė: Société nationale des chemins de fer français (SNCF) (Paryžius, Prancūzija), atstovaujama advokato H. Reynaud

      Atsakovė: Vidaus rinkos derinimo tarnyba (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui)

      Kita procedūros Apeliacinėje taryboje šalis: Infotrafic SA (Ermonas, Prancūzija)

      Ieškovės reikalavimai

               —

               Pakeisti 2010 m. rugpjūčio 6 d. Vidaus rinkos derinimo tarnybos (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui) apeliacinės tarybos sprendimo byloje R 1268/2009-2 16–23 punktus;

               —

               priteisti iš VRDT bylinėjimosi išlaidas.

      Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

      Įregistruotas Bendrijos prekių ženklas, dėl kurio pateiktas prašymas pripažinti jo registraciją negaliojančia: vaizdinis prekių ženklas „infotrafic“ 9, 16, 38, 39 ir 42 klasių prekėms ir paslaugoms, Bendrijos prekių ženklas Nr. 1 926 815.

      Bendrijos prekių ženklo savininkas: Infotrafic SA.

      Šalis, prašanti pripažinti Bendrijos prekių ženklo registraciją negaliojančia: ieškovė.

      Anuliavimo skyriaus sprendimas: atmesti prašymą pripažinti registraciją negaliojančia.

      Apeliacinės tarybos sprendimas: atmesti apeliaciją.

      Ieškinio pagrindai: Reglamento Nr. 207/2009 52 straipsnio ir 7 straipsnio 1 dalies b punkto pažeidimas, nes nagrinėjant kompleksinį Bendrijos prekių ženklą, kurio vienas elementų neturi skiriamojo požymio arba turi abejotiną skiriamąjį požymį, reikia vertinti kiekvieną elementą atskirai; motyvavimo pareigos pažeidimas.


title: Byla T-529/12 P: 2014 m. spalio 8 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Bermejo Garde/EESRK (Apeliacinis skundas — Viešoji tarnyba — Pareigūnai — Įdarbinimas — Pranešimas apie laisvą darbo vietą — Paskyrimas į direktoriaus darbo vietą — Apelianto kandidatūros atmetimas — Kito kandidato paskyrimas — Prašymas dėl panaikinimo — Ginčijamo pranešimo apie laisvą darbo vietą panaikinimas pirmojoje instancijoje dėl jo autoriaus nekompetencijos — Aiškaus atsakymo į visus šalių pagrindus ir argumentus nebuvimas — Gero administravimo principas — Reikalavimų dėl sprendimų, pagrįstų ginčijamu pranešimu apie laisvą darbo vietą, panaikinimo nepriimtinumas — Pareigūnų tarnybos nuostatų 91 straipsnio 2 dalis — Prašymas atlyginti žalą — Teisė į veiksmingą teisminę gynybą — Tarnautojų teismo pareiga motyvuoti — Bylos stadija, kai galima priimti sprendimą — Ieškinio atmetimas)

text:
               24.11.2014

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 421/34

         2014 m. spalio 8 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Bermejo Garde/EESRK

   (Byla T-529/12 P) (1)

   ((Apeliacinis skundas - Viešoji tarnyba - Pareigūnai - Įdarbinimas - Pranešimas apie laisvą darbo vietą - Paskyrimas į direktoriaus darbo vietą - Apelianto kandidatūros atmetimas - Kito kandidato paskyrimas - Prašymas dėl panaikinimo - Ginčijamo pranešimo apie laisvą darbo vietą panaikinimas pirmojoje instancijoje dėl jo autoriaus nekompetencijos - Aiškaus atsakymo į visus šalių pagrindus ir argumentus nebuvimas - Gero administravimo principas - Reikalavimų dėl sprendimų, pagrįstų ginčijamu pranešimu apie laisvą darbo vietą, panaikinimo nepriimtinumas - Pareigūnų tarnybos nuostatų 91 straipsnio 2 dalis - Prašymas atlyginti žalą - Teisė į veiksmingą teisminę gynybą - Tarnautojų teismo pareiga motyvuoti - Bylos stadija, kai galima priimti sprendimą - Ieškinio atmetimas))
   2014/C 421/47
   Proceso kalba: prancūzų

      Šalys

      Apeliantas: Moises Bermejo Garde (Briuselis, Belgija), atstovaujamas advokato L. Levi

      Kita proceso šalis: Europos ekonomikos ir socialinių reikalų komitetas (EESRK), atstovaujamas M. Lernhart, padedamo advokato B. Wägenbaur

      Dalykas

   Apeliacinis skundas dėl 2012 m. rugsėjo 25 d. Europos Sąjungos tarnautojų teismo (pirmoji kolegija) sprendimo Bermejo Garde/EESRK (F-51/10, dar nepaskelbtas Rinkinyje) panaikinimo.

      Rezoliucinė dalis

               1.

               Panaikinti 2012 m. rugsėjo 25 d. Europos Sąjungos tarnautojų teismo (pirmoji kolegija) sprendimą Bermejo Garde/EESRK (F-51/10) tiek, kiek juo atmestas apelianto prašymas atlyginti prašymą be motyvų.

               2.

               Atmesti likusią apeliacinio skundo dalį.

               3.

               Atmesti Moises Bermejo Garde Tarnautojų teisme pateiktą prašymą atlyginti žalą.

               4.

               M. Bermejo Garde padengia savo bylinėjimosi išlaidas šioje instancijoje.

               5.

               Europos ekonomikos ir socialinių reikalų komitetas (EESRK) padengia savo bylinėjimosi išlaidas, patirtas Tarnautojų teisme ir šioje instancijoje, bei M. Bermejo Garde bylinėjimosi išlaidas pirmojoje instancijoje.

      (1)  OL C 55, 2013 2 23.


title: Byla T-89/16 P: 2016 m. vasario 26 d. Nicole Clarke, Sigrid Dickmanns ir Elisavet Papathanasiou pateiktas apeliacinis skundas dėl 2015 m. gruodžio 15 d. Tarnautojų teismo sprendimo sujungtose bylose F-101/14, F-102/14 ir F-103/14 Clarke ir kt./EUIPO

text:
               25.4.2016

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 145/32

         2016 m. vasario 26 d. Nicole Clarke, Sigrid Dickmanns ir Elisavet Papathanasiou pateiktas apeliacinis skundas dėl 2015 m. gruodžio 15 d. Tarnautojų teismo sprendimo sujungtose bylose F-101/14, F-102/14 ir F-103/14 Clarke ir kt./EUIPO

   (Byla T-89/16 P)
   (2016/C 145/39)
   Proceso kalba: vokiečių

      Šalys

      Apeliantės: Nicole Clarke (Alikantė, Ispanija), Sigrid Dickmanns (Gran Alacant, Ispanija) ir Elisavet Papathanasiou (Alikantė), atstovaujamos advokato H. Tettenborn

      Kita proceso šalis: Europos Sąjungos intelektinės nuosavybės tarnyba (EUIPO)

      Reikalavimai

   Apeliantės Bendrojo Teismo prašo:

               —

               visiškai panaikinti 2015 m. gruodžio 15 d. Europos Sąjungos Tarnautojų teismo (trečioji kolegija) sprendimą sujungtose bylose F-101/14, F-102/14 ir F-103/14;

               —

               priimti sprendimą dėl apeliančių reikalavimų kiekvienoje instancijoje;

               —

               priteisti iš EUIPO visas bylinėjimosi išlaidas visose instancijose – t. y. išlaidas, patirtas Europos Sąjungos Tarnautojų teisme ir Europos Sąjungos Bendrajame Teisme.

      Apeliacinio skundo pagrindai ir pagrindiniai argumentai

   Grįsdamos apeliacinį skundą apeliantės remiasi keturiais pagrindais.

               1.

               Pirmasis apeliacinio skundo pagrindas susijęs su klaidingu darbo santykių nutraukimo sąlygos, nurodytos apeliančių laikinojo tarnautojo sutartyse, ir „pratęsimo protokolų“, sudarytų tarp EUIPO ir apeliančių, taikymu, nes nagrinėjamas konkursas nėra „kitas“ konkursas, kaip jis suprantamas pagal darbo santykių nutraukimo sąlygą.

               2.

               Antrasis apeliacinio skundo pagrindas susijęs su klaidingu darbo santykių nutraukimo sąlygos, nurodytos apeliančių laikinojo tarnautojo sutartyse, taikymu, nes šis konkursas nesusijęs su specialia „pramoninės nuosavybės“ sritimi, numatyta šioje darbo santykiu nutraukimo sąlygoje, todėl negalima teisėtai taikyti nagrinėjamos darbo santykių nutraukimo sąlygos.
               Pirmuose dviejuose pagrinduose apeliantės teigia, kad tarnautojų teismas skundžiamame sprendime nepaisė darbo santykių nutraukimo sąlygos turinio, esmės ir tikslo, taip pat jos apimties laiko atžvilgiu ir jos taikymo laiko atžvilgiu.

               3.

               Trečiasis apeliacinio skundo pagrindas susijęs su teisės klaidomis, padarytomis taikant Kitų Europos Sąjungos tarnautojų įdarbinimo sąlygų (toliau – KTĮS) 8 straipsnio 1 dalį.
               Šiomis aplinkybėmis apeliantės teigia, kad skundžiamame sprendime Tarnautojų teismas nepaisė fakto, kad „pratęsimo protokolai“, kuriuos jos pasirašė su EUIPO, buvo sutartiniai susitarimai, reiškiantys bent jau antrą jų laikinojo tarnautojo sutarčių pratęsimą, o pagal KTĮS 8 straipsnio 1 dalies nuostatas tai reiškė, kad sutartys turėjo tapti neterminuotomis.

               4.

               Ketvirtasis apeliacinio skundo pagrindas susijęs su teisės klaidomis, padarytomis taikant rūpestingumo pareigą ir teisėtų lūkesčių apsaugos principą.
               Šiuo atveju teigiama, kad Tarnautojų teismas klaidingai rėmėsi pratęsimo data, o ne darbo santykių nutraukimo sąlygos pasirašymo data, vertindamas klausimą, ar EUIPO įvykdė pareigą atsižvelgti į darbuotojų interesus, o gal pažeidė teisėtų lūkesčių apsaugos principą laukdama 9 metus, kad suorganizuotų konkursą, kuris turėjo nulemti apeliančių profesinę ateitį.


title: Byla C-419/06 2008 m. vasario 14 d. Teisingumo Teismo (ketvirtoji kolegija) sprendimas Europos Bendrijų Komisija prieš Graikijos Respubliką (Valstybės įsipareigojimų neįvykdymas — Valstybės pagalba — Pareiga susigrąžinti)

text:
               29.3.2008

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 79/5

         2008 m. vasario 14 d. Teisingumo Teismo (ketvirtoji kolegija) sprendimas Europos Bendrijų Komisija prieš Graikijos Respubliką

   (Byla C-419/06) (1)

   (Valstybės įsipareigojimų neįvykdymas - Valstybės pagalba - Pareiga susigrąžinti)
   (2008/C 79/07)
   Proceso kalba: graikų
   Šalys

      Ieškovė: Europos Bendrijų Komisija, atstovaujama E. Righini, M. Konstantinidis, D. Triantafyllou ir I. Chatzigiannis

      Atsakovė: Graikijos Respublika, atstovaujama A. Samoni-Rantou, P. Mylonopoulos, dikigoroi V. Christianos ir P. Anestis
   Dalykas
   Valstybės įsipareigojimų neįvykdymas — Priemonių, būtinų įgyvendinti 2005 m. rugsėjo 14 d. Komisijos sprendimą C(2005) 2706 dėl pervežimų oru bendrovei Olimpic Airlines suteiktos pagalbos susigrąžinimo, nesiėmimas
   Rezoliucinė dalis

               1.

               Nesiėmusi per nustatytą terminą visų būtinų priemonių panaikinti pagalbą 2005 m. rugsėjo 14 d. Komisijos sprendimu dėl Graikijos suteiktos pagalbos Olympic Airways ir Olympic Airlines pripažintą neteisėta ir nesuderinama su bendrąja rinka bei susigrąžinti šią pagalbą iš jos gavėjų, Graikijos Respublika neįvykdė įsipareigojimų pagal minėto sprendimo 2-4 straipsnius.

               2.

               Priteisti iš Graikijos Respublikos bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 310, 2006 12 16.


title: Byla C-546/13: 2013 m. spalio 22 d. Corte Suprema di Cassazione (Italija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Agenzia delle Dogane e Ufficio di Verona dell’Agenzia delle Dogane prieš ADL American Dataline Srl

text:
               21.12.2013

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 377/7

         2013 m. spalio 22 d.Corte Suprema di Cassazione (Italija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Agenzia delle Dogane e Ufficio di Verona dell’Agenzia delle Dogane prieš ADL American Dataline Srl

   (Byla C-546/13)
   2013/C 377/15
   Proceso kalba: italų

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Corte Suprema di Cassazione

      Šalys pagrindinėje byloje

      Pareiškėjai: Agenzia delle Dogane, Ufficio di Verona dell’Agenzia delle Dogane

      Atsakovė: ADL American Dataline Srl

      Prejudiciniai klausimai

               1.

               Ar 1987 m. liepos 23 d. Tarybos reglamento (EEB) Nr. 2658/87 (1) 10 straipsnio 2 daliai ir 12 straipsniui bei teisinio saugumo principui prieštarauja toks 2006 m. spalio 17 d. Komisijos reglamentu (EB) Nr. 1549/06 (2) (kuriuo garsiakalbiai, atskirti nuo automatinių duomenų apdorojimo mašinų, išbraukti iš 8471 pozicijos) atliktų I priedo Antros dalies Muitų sąrašo 84 skirsnio aiškinamųjų pastabų pakeitimų aiškinimas, pagal kurį bendrovės ADL s.r.l. importuotoms prekėms (3), <…> būtų priskirta specifinė funkcija (garso atkūrimas ir stiprinimas), „tačiau ne“ duomenų apdorojimo funkcija?

               2.

               Ar bendrovės ADL s.r.l. importuotos prekės, aprašytos šios nutarties A dalies 1, 3 ir 4 punktuose, būtent „garsiakalbiai“, parduodami atskirai nuo automatinių duomenų apdorojimo mašinų, turi būti laikomi įranga, atliekančia „specifinę funkciją, tačiau ne duomenų apdorojimo funkciją“, ar tokia turėtų būti laikoma garso atkūrimo ir stiprinimo funkcija, o gal jų negalima laikyti sistemos įtaisais, atliekančiais kitokią specifinę funkciją nei duomenų apdorojimas, nes atsižvelgiant į jų specifines technines charakteristikas (sujungimas tik USB kabeliu; operacinės sistemos MAC OS 9 būtinumas) „jie neturi funkcijos, kurią galėtų atlikti
                        be
                      tokios mašinos [t. y. be automatinės duomenų apdorojimo mašinos]“ (žr. Teisingumo Teismo 2000 m. spalio 19 d. Sprendimo Peacock AG, C-339/98, 14 ir 15 punktus ir 2007 m. liepos 18 d. Sprendimo Olicom, C-142/06, 20, 29 ir 30 punktus, kurie, nors susiję su kitokios rūšies įranga, t. y. tinklo plokštėmis ir kombinuotomis plokštėmis, „įvairių“ specifinių funkcijų nebuvimą atrodo sieja su dviem elementais, pirma, įrenginys gali veikti tik su personaliniu kompiuteriu, ir antra, įrenginys gali gauti ir apdoroti išvesties signalus, perduodamus iš kompiuterio)?

      (1)  1987 m. liepos 23 d. Tarybos reglamentas (EEB) Nr. 2658/87 dėl tarifų ir statistinės nomenklatūros bei dėl Bendrojo muitų tarifo (OL L 256, p. 1; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 2 sk., 2 t., p. 382)

      (2)  2006 m. spalio 17 d. Komisijos reglamentas (EB) Nr. 1549/2006 iš dalies keičiantis Tarybos reglamento (EEB) Nr. 2658/87 dėl tarifų ir statistinės nomenklatūros bei dėl Bendrojo muitų tarifo I priedą (OL L 301, p.1)

      (3)  „JAV bendrovės Harman Multimedia pagaminti garsiakalbiai, skirti išimtinai naudoti kaip periferiniai išvesties įtaisai „APPLE“ kompiuteriuose“.


title: Byla T-218/12: 2012 m. gegužės 22 d. pareikštas ieškinys byloje Micrus Endovascular prieš VRDT — Laboratorios Delta (DELTA)

text:
               21.7.2012

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 217/26

         2012 m. gegužės 22 d. pareikštas ieškinys byloje Micrus Endovascular prieš VRDT — Laboratorios Delta (DELTA)

   (Byla T-218/12)
   2012/C 217/55
   Kalba, kuria surašytas ieškinys: anglų

      Šalys

      Ieškovė: Micrus Endovascular LLC (Vilmingtonas, Jungtinės Valstijos), atstovaujama baristerio B. Brandreth

      Atsakovė: Vidaus rinkos derinimo tarnyba (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui)

      Kita procedūros Apeliacinėje taryboje šalis: Laboratorios Delta Lda (Kelusas, Portugalija)

      Reikalavimai

               —

               Panaikinti 2012 m. kovo 6 d. Vidaus rinkos derinimo tarnybos (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui) (VRDT) antrosios apeliacinės tarybos sprendimą byloje R 244/2011-2.

               —

               Priteisti iš atsakovės bylinėjimosi išlaidas, ieškovės patirtas Apeliacinėje taryboje ir Bendrajame Teisme.

      Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

      Bendrijos prekių ženklo paraišką pateikęs asmuo: ieškovė.

      Prašomas įregistruoti Bendrijos prekių ženklas: žodinis prekių ženklas DELTA 10 klasės prekėms — Bendrijos prekių ženklo paraiška Nr. 6655906.

      Prekių ženklo ar žymens, kuriuo remtasi per protesto procedūrą, savininkė: kita procedūros Apeliacinėje taryboje šalis.

      Prekių ženklas ar žymuo, kuriuo remiamasi: tarptautinė vaizdinio prekių ženklo DELTA PORTUGAL 5 klasės prekėms paraiška Nr. 131374; vaizdinio Portugalijos prekių ženklo DELTA PORTUGAL 5 klasės prekėms paraiška Nr. 140578; registruotas prekių ženklas Nr. 23113 LABORATORIOS DELTA.

      Protestų skyriaus sprendimas: patenkinti protestą.

      Apeliacinės tarybos sprendimas: atmesti apeliaciją.

      Ieškinio pagrindai: Tarybos reglamento (EB) Nr. 207/2009 8 straipsnio 1 dalies b punkto pažeidimas.


title: sujungtos bylos T-304/04 ir T-316/04 2006 m. rugsėjo 6 d. Pirmosios instancijos teismo sprendimas Italija ir Wam prieš Europos Bendrijų Komisiją (Valstybės pagalba — Paskolos sumažintomis palūkanomis, teikiamos įmonėms, norinčioms įsisteigti tam tikrose trečiosiose šalyse — Prekybos tarp valstybių narių ribojimas ir konkurencijos iškraipymas — Motyvavimas)

text:
               18.11.2006

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 281/33

         2006 m. rugsėjo 6 d. Pirmosios instancijos teismo sprendimas Italija ir Wam prieš Europos Bendrijų Komisiją

   (sujungtos bylos T-304/04 ir T-316/04) (1)

   (Valstybės pagalba - Paskolos sumažintomis palūkanomis, teikiamos įmonėms, norinčioms įsisteigti tam tikrose trečiosiose šalyse - Prekybos tarp valstybių narių ribojimas ir konkurencijos iškraipymas - Motyvavimas)
   (2006/C 281/57)
   Proceso kalba: italų
   Šalys

      Ieškovės: Italijos Respublika, atstovaujama avvocati dello Stato iš pradžių — A. Cingolo, vėliau — P. Gentili ir Wam SpA (Cavezzo di Modena, Italija), atstovaujama advokato E. Giliani

      Atsakovė: Europos Bendrijų Komisija, atstovaujama V. Di Bucci ir E. Righini
   Bylos dalykas
   2004 m. gegužės 19 d. Komisijos sprendimo 2006/177/EB dėl Italijos suteiktos valstybės pagalbos C 4/2003 (buvusios NN 102/2002) Wam SpA (OL L 63, 2006, p. 11) panaikinimas.
   Sprendimo rezoliucinė dalis

               1.

               Panaikinti 2004 m. gegužės 19 d. Komisijos sprendimą 2006/177/EB dėl Italijos suteiktos valstybės pagalbos C 4/2003 (buvusios NN 102/2002) Wam SpA (OL L 63, 2006, p. 11).

               2.

               Atmesti likusią ieškinio dalį.

               3.

               Komisija padengia savo bylinėjimosi išlaidas ir byloje T–304/04 Italijos Respublikos, o byloje T–316/04 Wam nurodytas bylinėjimosi išlaidas, įskaitant ir išlaidas, susijusias su laikinųjų apsaugos priemonių taikymo procedūra.

      (1)  OL C 251, 2004 10 9.


title: Byla C-487/07 2007 m. lapkričio 5 d. Court of Appeal (Civil Division) (Jungtinė Karalystė) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje L'Oréal SA , Lancôme parfums et beauté & Cie SNC , Laboratoire Garnier & Cie prieš Bellure NV , Malaika Investments Ltd , (veikiančią kaip Honey pot cosmetic & Perfumery Sales ) , Starion International Ltd

text:
               12.1.2008

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 8/8

         2007 m. lapkričio 5 d.Court of Appeal (Civil Division) (Jungtinė Karalystė) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje L'Oréal SA, Lancôme parfums et beauté & Cie SNC, Laboratoire Garnier & Cie prieš Bellure NV, Malaika Investments Ltd, (veikiančią kaip „Honey pot cosmetic & Perfumery Sales“), Starion International Ltd

   (Byla C-487/07)
   (2008/C 8/15)
   Proceso kalba: anglų
   Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas
   Court of Appeal (Civil Division)
   Šalys pagrindinėje byloje
   Ieškovės: L'Oréal SA, Lancôme parfums et beauté & Cie SNC, Laboratoire Garnier & Cie
   Atsakovės: Bellure NV, Malaika Investments Ltd, veikiančios kaip „Honey pot cosmetic & Perfumery Sales“), Starion International Ltd
   Prejudiciniai klausimai

               1.

               Jei prekybininkas, reklamuodamas savo prekes ar paslaugas, naudoja konkurentui priklausantį įregistruotą prekių ženklą tam, kad palygintų savo parduodamų prekių charakteristikas (visų pirma — kvapą) su konkurento parduodamų, šiuo prekių ženklu pažymėtų prekių charakteristikomis (visų pirma — kvapu), nesupainiodamas prekių ženklų ar kaip nors kitaip nepažeisdamas pagrindinės prekių ženklo kaip kilmės nuorodos funkcijos, ar tokiam naudojimui taikomi Direktyvos 89/104 5 straipsnio 1 dalies a ar b punktai?

               2.

               Jei prekybininkas prekyboje naudoja (visų pirma — lyginamajame sąraše) plačiai žinomą įregistruotą prekių ženklą siekdamas parodyti savo prekės charakteristiką (visų pirma — kvapą):

                           a)

                           nesukeldamas jokios supainiojimo galimybės; ir

                           b)

                           tai neturi poveikio plačiai žinomu įregistruotu prekių ženklu pažymėtų prekių pardavimui; ir

                           c)

                           nepažeidžia pagrindinės įregistruoto prekių ženklo kaip kilmės nuorodos funkcijos ir nesukelia žalos šio prekių ženklo geram vardui juodindamas jo įvaizdį arba kaip nors kitaip jam kenkdamas; ir

                           d)

                           turi didelės reikšmės prekybininko prekės prekybos skatinimui,

                     ar tokiam naudojimui taikomas Direktyvos 89/104 5 straipsnio 1 dalies a punktas?

               3.

               Kokia yra Klaidinančios reklamos direktyvos (84/450) su pakeitimais, padarytais Lyginamosios reklamos direktyva (97/55), 3a straipsnio g punkto formuluotės „nesąžiningai pasinaudoti“ reikšmė, ypač tais atvejais, kai lyginamajame sąraše prekybininkas lygina savo prekę su plačiai žinomu prekių ženklu žymima preke, ir ar taip veikdamas jis nesąžiningai pasinaudoja plačiai žinomo prekių ženklo geru vardu?

               4.

               Kokia yra minėtos direktyvos 3a straipsnio h punkto formuluotės „pateikti prekių ar paslaugų imitacijas ar reprodukcijas“ reikšmė ir visų pirma, ar ši formuluotė apima atvejį, kai nesupainiodama ir nesuklaidindama, šalis paprasčiausiai sako tiesą, kad jo prekės charakteristika (kvapas) yra geresnė nei prekių ženklu apsaugotos plačiai žinomos prekės?

               5.

               Kai prekybininkas naudoja žymenį, kuris yra toks pats kaip ir įregistruotas gerą vardą turintis prekių ženklas, ir šis žymuo nėra klaidinančiai panašus į prekių ženklą ir:

                           a)

                           esminė įregistruoto prekių ženklo funkcija užtikrinti kilmės garantiją nepažeidžiama ir jai nekeliamas pavojus;

                           b)

                           įregistruotas prekių ženklas arba jo geras vardas nejuodinami ir jiems nekenkiama bei nekyla jokios grėsmės, kad taip atsitiks;

                           c)

                           prekių ženklo savininko pardavimai nesumažėja; ir

                           d)

                           prekių ženklo savininkas nepraranda naudos iš savo prekių ženklo reklamos, prekybos skatinimo, išlaikymo arba stiprinimo;

                           e)

                           tačiau naudodamas savo žymenį prekybininkas gauna komercinę naudą dėl to, kad šis yra panašus į įregistruotą prekių ženklą,

                     ar toks naudojimas yra „nesąžiningas pasinaudojimas“ įregistruoto prekių ženklo geru vardu Prekių ženklo direktyvos 5 straipsnio 2 dalies prasme?


title: Byla C-309/08 2008 m. liepos 11 d. pareikštas ieškinys byloje Europos Bendrijų Komisija prieš Lenkijos Respubliką

text:
               27.9.2008

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 247/7

         2008 m. liepos 11 d. pareikštas ieškinys byloje Europos Bendrijų Komisija prieš Lenkijos Respubliką

   (Byla C-309/08)
   (2008/C 247/12)
   Proceso kalba: lenkų
   Šalys

      Ieškovė: Europos Bendrijų Komisija, atstovaujama A. Nijenhuis ir K. Mojzesowicz

      Atsakovė: Lenkijos Respublika
   Ieškovės reikalavimai

               —

               Pripažinti, kad nacionalinėje teisėje tinkamai neįgyvendinusi 2002 m. kovo 7 d. Europos Parlamento ir Tarybos Direktyvos 2002/21/EB dėl elektroninių ryšių tinklų ir paslaugų bendrosios reguliavimo sistemos (Pagrindų Direktyva) (1), o būtent 3 straipsnio 2 ir 3 dalių reikalavimo dėl nacionalinių reguliavimo institucijų savarankiškumo ir jų įgaliojimų vykdymo nešališkai ir skaidriai, Lenkijos Respublika neįvykdė savo įsipareigojimų pagal šią direktyvą.

               —

               Priteisti iš Lenkijos Respublikos bylinėjimosi išlaidas.

         Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai
   Lenkija realiai neužtikrino reguliavimo funkcijų atskyrimo nuo nuosavybės teisės aktų įgyvendinimo ar kontrolės veiklos.
   Lenkijos valstybė turi daug akcijų daugelyje telekomunikacijos įmonių. Lenkijos nacionalinę reguliavimo instituciją skiria ministras pirmininkas, kuris gali bet kuriuo metu nenurodydamas priežasčių nutraukti jos įgaliojimus, o toks sprendimas yra privalomas ir finansų ministrui bei infrastruktūros ministrui.
   Nesant nuostatų dėl nacionalinės reguliavimo institucijos kadencijos trukmės ir jos atleidimo pagrindų baigtinio sąrašo, ji labai priklauso nuo ministro pirmininko, o tai neužtikrina, kad rinkos dalyviai, kurių akcijų turi valstybė, bus traktuojami taip pat kaip kiti dalyviai.

      (1)  OL L 108, 2002 4 24, p. 33-50.


title: Byla T-541/08: 2014 m. liepos 11 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Sasol ir kt./Komisija (Konkurencija — Karteliai — Parafino vaško rinka — Parafino šlamo rinka — Sprendimas, kuriuo konstatuojamas EB 81 straipsnio pažeidimas — Kainų nustatymas ir rinkų paskirstymas — Patronuojančiosios bendrovės atsakomybė už jos dukterinių įmonių ir bendros jai iš dalies priklausančios įmonės padarytus konkurencijos taisyklių pažeidimus — Patronuojančiosios bendrovės daroma lemiama įtaka — Prezumpcija 100 % kapitalo turėjimo atveju — Įmonių perleidimas — Proporcingumas — Vienodas požiūris — 2006 m. baudų dydžio apskaičiavimo gairės — Sunkinančios aplinkybės — Organizatoriaus vaidmuo — Baudos dydžio ribojimas — Neribota jurisdikcija)

text:
               1.9.2014

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 292/24

         2014 m. liepos 11 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Sasol ir kt./Komisija

   (Byla T-541/08) (1)

   ((Konkurencija - Karteliai - Parafino vaško rinka - Parafino šlamo rinka - Sprendimas, kuriuo konstatuojamas EB 81 straipsnio pažeidimas - Kainų nustatymas ir rinkų paskirstymas - Patronuojančiosios bendrovės atsakomybė už jos dukterinių įmonių ir bendros jai iš dalies priklausančios įmonės padarytus konkurencijos taisyklių pažeidimus - Patronuojančiosios bendrovės daroma lemiama įtaka - Prezumpcija 100 % kapitalo turėjimo atveju - Įmonių perleidimas - Proporcingumas - Vienodas požiūris - 2006 m. baudų dydžio apskaičiavimo gairės - Sunkinančios aplinkybės - Organizatoriaus vaidmuo - Baudos dydžio ribojimas - Neribota jurisdikcija))
   2014/C 292/29
   Proceso kalba: anglų

      Šalys

      Ieškovės: Sasol Ltd (Johanesburgas, Pietų Afrika), Sasol Holding in Germany GmbH (Hamburgas, Vokietija), Sasol Wax International AG (Hamburgas, Vokietija), Sasol Wax GmbH (Hamburgas, Vokietija), atstovaujamos advokatų W. Bosch, U. Denzel ir C. von Köckritz

      Atsakovė: Europos Komisija, atstovaujama F Castillo de la Torre ir R. Sauer, padedamų advokato M. Gray

      Dalykas

   Prašymas iš dalies panaikinti 2008 m. spalio 1 d. Komisijos sprendimą C(2008) 5476 galutinis dėl procedūros pagal EB 81 straipsnį ir EEE 53 straipsnį (Byla COMP/39.181 – Žvakių vaškas) ir, jei jis būtų nepatenkintas, prašymas panaikinti ieškovėms skirtą baudą arba sumažinti jos dydį.

      Rezoliucinė dalis

               1.

               Panaikinti 2008 m. spalio 1 d. Komisijos sprendimo C(2008) 5476 galutinis dėl procedūros pagal EB 81 straipsnį ir EEE 53 straipsnį (Byla COMP/39.181 – Žvakių vaškas) 1 straipsnį tiek, keik Europos Komisija jame konstatavo, kad Sasol Holding in Germany GmbH ir Sasol dalyvavo darant pažeidimą iki 2002 m. liepos 1 d.

               2.

                  Sasol Wax GmbH skirtos baudos dydis sumažinamas iki 14 9 9 82  197 eurų sumos, kurią solidariai sumokėti privalo, pirma, Sasol Wax International AG –11 9 1 22  197 eurų, ir, antra, Sasol ir Sasol Holding in Germany – 7 1 0 42  197 eurų.

               3.

               Atmesti likusią ieškinio dalį.

               4.

               Komisija padengia savo bylinėjimosi išlaidas ir du trečdalius Sasol, Sasol Holding in Germany, Sasol Wax International ir Sasol Wax patirtų bylinėjimosi išlaidų.

               5.

                  Sasol, Sasol Holding in Germany, Sasol Wax International ir Sasol Wax padengia trečdalį savo bylinėjimosi išlaidų.

      (1)  OL C 44, 2009 2 21.


title: Byla F-92/07 2008 m. gruodžio 11 d. Tarnautojų teismo (trečioji kolegija) sprendimas byloje Evraets prieš Komisiją (Viešoji tarnyba — Pareigūnai — Pareigų paaukštinimas — 2006 m. pareigų paaukštinimo procedūra — Gebėjimas dirbti trečiąja kalba)

text:
               21.2.2009

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 44/72

         2008 m. gruodžio 11 d. Tarnautojų teismo (trečioji kolegija) sprendimas byloje Evraets prieš Komisiją

   (Byla F-92/07) (1)

   (Viešoji tarnyba - Pareigūnai - Pareigų paaukštinimas - 2006 m. pareigų paaukštinimo procedūra - Gebėjimas dirbti trečiąja kalba)
   (2009/C 44/125)
   Proceso kalba: prancūzų
   Šalys

      Ieškovas: Pascal Evraets (Lambusart, Belgija), atstovaujamas advokato N. Lhoëst, vėliau — advokatų N. Lhoëst ir S. Fernández Menéndez

      Atsakovė: Europos Bendrijų Komisija, atstovaujama C. Berardis-Kayser ir G. Berscheid

      Į bylą įstojusi šalis: Europos Sąjungos Taryba, atstovaujama I. Šulce ir M. Simm
   Dalykas
   Sprendimo nepaaukštinti ieškovo iki AST 4 lygio pagal 2006 m. pareigų paaukštinimo procedūrą, nes nėra gebėjimo dirbti trečiąja kalba įrodymo, panaikinimas
   Sprendimo rezoliucinė dalis

               1.

               Panaikinti sprendimą nepaaukštinti P. Evraets pagal 2006 m. pareigų paaukštinimo procedūrą.

               2.

               Priteisti iš Europos Bendrijų Komisijos padengti savo ir ieškovo bylinėjimosi išlaidas.

               3.

               Europos Sąjungos Taryba padengia savo išlaidas.

      (1)  OL C 283, 2007 11 24, p. 44.


title: Byla T-90/14: 2015 m. spalio 8 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Secolux/Komisija (Viešojo paslaugų pirkimo sutartys — Konkurso procedūra — Saugumo patikrinimas — Konkurso dalyvio pasiūlymo atmetimas — Sutarties sudarymas su kitu konkurso dalyviu — Deliktinė atsakomybė)

text:
               30.11.2015

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 398/43

         2015 m. spalio 8 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Secolux/Komisija

   (Byla T-90/14) (1)

   ((Viešojo paslaugų pirkimo sutartys - Konkurso procedūra - Saugumo patikrinimas - Konkurso dalyvio pasiūlymo atmetimas - Sutarties sudarymas su kitu konkurso dalyviu - Deliktinė atsakomybė))
   (2015/C 398/54)
   Proceso kalba: prancūzų

      Šalys

      Ieškovė: Secolux, Association pour le contrôle de la sécurité de la construction (Kapelenas, Liuksemburgas), atstovaujama advokatų N. Prüm-Carré ir E. Billot

      Atsakovė: Europos Komisija, atstovaujama S. Delaude ir S. Lejeune

      Dalykas

   Pirma, prašymas panaikinti 2013 m. gruodžio 3 d. Komisijos sprendimą atmesti ieškovės pasiūlymus, pateiktus konkurse dėl saugumo patikrinimo paslaugų teikimo sutarties sudarymo, ir, antra, prašymas atlyginti dėl šio sprendimo patirtą žalą.

      Rezoliucinė dalis

               1.

               Atmesti ieškinį.

               2.

               Priteisti iš Secolux, Association pour le contrôle de la sécurité de la construction jos pačios ir Europos Komisijos patirtas bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 135, 2014 5 5.