title: Byla T-338/17: 2017 m. gegužės 30 d. pareikštas ieškinys byloje Air France/Komisija

text:
               21.8.2017

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 277/46

         2017 m. gegužės 30 d. pareikštas ieškinys byloje Air France/Komisija

   (Byla T-338/17)
   (2017/C 277/69)
   Proceso kalba: prancūzų

      Šalys

      Ieškovė: Bendrovė Air France (Tramble an Fransas, Prancūzija), atstovaujama advokatų A. Wachsmann ir S. Thibault-Liger

      Atsakovė: Europos Komisija

      Reikalavimai

   Ieškovė Bendrojo Teismo prašo:

               —

               pirma, remiantis SESV 263 straipsniu, panaikinti visą 2017 m. kovo 17 d. Europos Komisijos sprendimą C(2017) 1742 final, Byla AT.39258 – Krovinių vežimas oro transportu, kiek jis jai taikomas, ir to sprendimo rezoliucinę dalį pagrindžiančius motyvus remiantis pirmuoju, antruoju ir trečiuoju jos pateiktais pagrindais,

               —

               nepatenkinus šio reikalavimo ir jeigu Bendrasis Teismas nepanaikintų viso Sprendimo C(2017) 1742 final remdamasis pirmuoju, antruoju ir trečiuoju pagrindais:

                           —

                           pirma,

                                       —

                                       panaikinti Sprendimo (2017) 1742 final 1 straipsnio pirmos pastraipos 1 dalies c punktą, 2 dalies c punktą, 3 dalies c punktą ir 4 dalies c punktą tiek, kiek jai inkriminuotas vienas ir tęstinis pažeidimas grindžiamas nepriimtinais Lufthansa prašyme atleisti nuo baudos ar ją sumažinti pateiktais įrodymais ir jį pagrindžiančius motyvus, sprendimo 3 straipsnio b punktą, kiek jame jai skiriama 182 920 000 eurų bauda, ir sprendimo 4 straipsnį bei dėl tos priežasties remiantis SESV 261 straipsniu sumažinti šios baudos dydį pagal jos pateiktą pirmąjį pagrindą,

                                       —

                                       panaikinti Sprendimo (2017) 1742 final 1 straipsnio pirmos pastraipos 1 dalies c punktą, 2 dalies c punktą, 3 dalies c punktą ir 4 dalies c punktą tiek, kiek juose į jai inkriminuojamo vieno ir tęstinio pažeidimo apimtį kaip pažeidimą dariusios neįtraukiamos sprendimo motyvuose nurodytos oro bendrovės, ir jį pagrindžiančius motyvus, sprendimo 3 straipsnio b punktą, kiek jame jai skiriama 182 920 000 eurų bauda, ir sprendimo 4 straipsnį bei dėl tos priežasties remiantis SESV 261 straipsniu sumažinti šios baudos dydį pagal jos pateiktą antrąjį pagrindą,

                                       —

                                       panaikinti Sprendimo (2017) 1742 final 1 straipsnio pirmos pastraipos 2 dalies c punktą ir 3 dalies c punktą tiek, kiek juose konstatuojama, jog jai inkriminuotas vienas ir tęstinis pažeidimas apima krovinių vežimo į EEE paslaugas (vežimas inbound EEE), ir jį pagrindžiančius motyvus, sprendimo 3 straipsnio b punktą, kiek jame jai skiriama 182 920 000 eurų bauda, ir sprendimo 4 straipsnį bei dėl tos priežasties remiantis SESV 261 straipsniu sumažinti šios baudos dydį pagal jos pateiktą trečiąjį pagrindą,

                           —

                           antra, panaikinti Sprendimo (2017) 1742 final 1 straipsnio pirmos pastraipos 1 dalies c punktą, 2 dalies c punktą, 3 dalies c punktą ir 4 dalies c punktą tiek, kiek jame konstatuojama, kad atsisakymas ekspeditoriams mokėti komisinius yra atskiras vieno ir tęstinio jai inkriminuoto pažeidimo elementas, ir jį pagrindžiančius motyvus, sprendimo 3 straipsnio b punktą, kiek jame jai skiriama 182 920 000 eurų bauda, ir sprendimo 4 straipsnį bei dėl tos priežasties remiantis SESV 261 straipsniu sumažinti šios baudos dydį pagal jos pateiktą ketvirtąjį pagrindą,

                           —

                           ir, trečia, panaikinti Sprendimo (2017) 1742 final 3 straipsnio b punktą, kiek jame jai skiriama 182 920 000 eurų bauda, nes į šios baudos skaičiavimą įtraukti jos krovinių vežimo tarifai ir 50 % jos pajamų, susijusių su krovinių vežimo į EEE paslaugomis (pajamos inbound EEE) (pagal jos pateiktą penktąjį pagrindą), pervertintas jai inkriminuoto pažeidimo sunkumas (pagal šeštąjį pagrindą), nustatyta klaidinga jai inkriminuoto pažeidimo trukmė (pagal septintąjį pagrindą) ir taikomas nepakankamas baudos sumažinimas pagal reguliavimo schemas (pagal aštuntąjį pagrindą), ir jį pagrindžiančius motyvus bei remiantis SESV 261 straipsniu sumažinti šią baudą iki tinkamo dydžio,

               —

               bet kuriuo atveju, priteisti iš Europos Komisijos visas bylinėjimosi išlaidas.

      Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

   Grįsdama ieškinį ieškovė remiasi aštuoniais pagrindais.

               1.

               Pirmasis ieškinio pagrindas susijęs su 2002 m. pranešimo atleisti nuo baudos ar ją sumažinti ir jame įtvirtintų teisėtų lūkesčių, vienodo požiūrio ir Air France ir Lufthansa nediskriminavimo dėl Lufthansa prašyme atleisti nuo baudos pateiktų įrodymų priimtinumo principų pažeidimu. Šis pagrindas sudarytas iš keturių dalių:

                           —

                           pirma dalis susijusi su pirmojo pagrindo priimtinumu,

                           —

                           antra dalis, susijusi su Lufthansa atleidimo nuo baudos panaikinimu,

                           —

                           trečia dalis susijusi su jos prašyme atleisti nuo baudos pateiktų įrodymų nepriimtinumu,

                           —

                           ketvirta dalis susijusi su tuo, kad Lufthansa prašyme atleisti nuo baudos pateiktų įrodymų nepriimtinumas būtinai turi lemti sprendimo panaikinimą.

               2.

               Antrasis ieškinio pagrindas susijęs su pareigos motyvuoti ir vienodo požiūrio, nediskriminavimo ir apsaugos nuo Komisijos savavališko kišimosi dėl to, kad į sprendimo rezoliucinę dalį neįtrauktos veiksmuose dalyvavusios oro bendrovės, principų pažeidimu. Šį pagrindą sudaro dvi dalys:

                           —

                           pirma dalis susijusi su argumentu, kad veiksmuose dalyvavusių oro bendrovių neįtraukimas į sprendimo rezoliucinę dalį yra nemotyvuotas,

                           —

                           antra dalis susijusi su argumentu, kad veiksmuose dalyvavusių oro bendrovių neįtraukus į sprendimo rezoliucinę dalį buvo pažeisti vienodo požiūrio ir nediskriminavimo principai bei apsaugos nuo Komisijos savavališko kišimosi principas.

               3.

               Trečiasis ieškinio pagrindas susijęs su Komisijos teritorinę kompetenciją ribojančių taisyklių pažeidimu, kuris buvo padarytas vežimą į EEE įtraukus į vieną ir tęstinį pažeidimą. Šį pagrindą sudaro dvi dalys:

                           —

                           pirma dalis susijusi su tuo, kad veiksmai, susiję su įvežimų į EEE, nebuvo įgyvendinami EEE,

                           —

                           antra dalis: Komisija neįrodė su vežimu į EEE susijusių veiksmų kvalifikuoto poveikio EEE egzistavimo.

               4.

               Ketvirtasis pagrindas susijęs su motyvų prieštaringumu ir akivaizdžia vertinimo klaida, padaryta konstatavime, kad atisakymas mokėti komisinius ekspeditoriams yra atskiras vieno ir tęstinio pažeidimo elementas. Šį pagrindą sudaro dvi dalys:

                           —

                           pirmoje dalyje teigiama, kad šiame konstatavime išdėstyti prieštaringi motyvai,

                           —

                           antroje dalyje teigiama, kad šiame konstatavime padaryta akivaizdi vertinimo klaida.

               5.

               Penktasis pagrindas susijęs klaidingomis pardavimų vertėmis, į kurias atsižvelgta apskaičiuojant Air France baudą, ir yra sudarytas iš dviejų dalių:

                           —

                           pirma dalis, susijusi su tuo, kad tarifų įtraukimas į pardavimų vertę grindžiamas motyvų prieštaravimu, keliomis teisės klaidomis ir viena akivaizdžia vertinimo klaida,

                           —

                           antra dalis, susijusi su tuo, kad 50 % pajamų inbound EEE įtraukimas į pardavimų vertes pažeidžia 2006 m. baudų apskaičiavimo gaires ir non bis in idem principą.

               6.

               Šeštasis pagrindas susijęs su klaidingu pažeidimo sunkumo vertinimu ir sudarytas iš dviejų dalių:

                           —

                           pirma dalis susijusi su argumentu, kad veiksmų sunkumo pervertinimas grindžiamas keliomis akivaizdžiomis vertinimo klaidomis ir bausmių proporcingumo bei vienodo požiūrio principų pažeidimu,

                           —

                           antra dalis susijusi su argumentu, kad veiksmų sunkumo pervertinimą lėmė kontaktų, susiujusių su už EEE ribų įgyvendintų veiksmų įtraukimas i pažeidimo apimtį taip pažeidžiant Komisijos teritorinės kompetencijos taisykles.

               7.

               Septintasis pagrindas susijęs su pažeidimo trukmės skaičiavimo klaidingumu.

               8.

               Aštuntasis pagrindas susijęs su nemotyvavimu ir nepakankamu 15 % dydžio sumažinimu, kurį Komisija skyrė pagal reguliavimo schemas.


title: Byla T-154/10: 2010 m. balandžio 2 d. pareikštas ieškinys byloje Prancūzija prieš Komisiją

text:
               19.6.2010

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 161/43

      2010 m. balandžio 2 d. pareikštas ieškinys byloje Prancūzija prieš Komisiją

      (Byla T-154/10)
      (2010/C 161/69)
      Proceso kalba: prancūzų

         Šalys

         Ieškovė: Prancūzijos Respublika, atstovaujama E. Belliard, G. de Bergues, B. Beaupère-Manokha ir J. Gstalter

         Atsakovė: Europos Komisija

         Ieškovės reikalavimai

                  —

                  Panaikinti visą ginčijamą sprendimą

                  —

                  Priteisti iš Komisijos bylinėjimosi išlaidas.

         Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

      Šiuo ieškiniu ieškovė prašo panaikinti 2010 m. sausio 26 d. Komisijos sprendimą C(2010) 133 galutinis, kuriuo valstybės pagalba pripažįstama nesuderinama su bendrąja rinka, nes numanoma neribota garantija bendrovei La Poste nustatyta Prancūzijos teisės aktų nuostatose dėl jos viešojo juridinio asmens, prilyginamo viešajai pramonės ir prekybos įstaigai, statuso teisinių pasekmių [Valstybės pagalba Nr. C 56/2007 (ex E 15/2005)].
      Grįsdama savo ieškinį ieškovė pateikia tris pagrindus, susijusius su:

                  —

                  teisės klaida, nes Komisija teisiškai neįrodė valstybės pagalbos egzistavimo. Iš tikrųjų Komisija nesilaikė taisyklių, reglamentuojančių įrodymus valstybės pagalbos srityje kiek tai susiję su įrodinėjimo pareiga ir įrodymų lygiu;

                  —

                  faktinėmis ir teisinėmis klaidomis tiek, kiek Komisija nustatė, kad egzistuoja numanoma neribota garantija bendrovei La Poste;

                  —

                  SESV 107 straipsnio 1 dalyje nustatytos pranašumo sąvokos pažeidimu. Iš tikrųjų, pirma, Komisija klaidingai nusprendė, kad garantijos egzistavimas suteiktų pranašumą bendrovei La Poste, ir, antra, Komisija klaidingai nusprendė, kad teigiamas bendrovės La Poste vertinimas pateiktas dėl to, kad egzistuoja tariama garantija.


title: Byla C-421/14: 2017 m. sausio 26 d. Teisingumo Teismo (pirmoji kolegija) sprendimas byloje (Juzgado de Primera Instancia n° 2 de Santander (Ispanija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Banco Primus SA/Jesús Gutiérrez García (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą — Direktyva 93/13/EEB — Pardavėjo ar tiekėjo su vartotoju sudaromos sutartys — Nesąžiningos sąlygos — Hipoteka užtikrintos paskolos sutartys — Išieškojimo iš hipoteka įkeisto turto procedūra — Naikinamasis terminas — Nacionalinių teismų pareigos — „Res judicata“ galia)

text:
               3.4.2017

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 104/9

         2017 m. sausio 26 d. Teisingumo Teismo (pirmoji kolegija) sprendimas byloje (Juzgado de Primera Instancia no 2 de Santander (Ispanija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Banco Primus SA/Jesús Gutiérrez García

   (Byla C-421/14) (1)

   ((Prašymas priimti prejudicinį sprendimą - Direktyva 93/13/EEB - Pardavėjo ar tiekėjo su vartotoju sudaromos sutartys - Nesąžiningos sąlygos - Hipoteka užtikrintos paskolos sutartys - Išieškojimo iš hipoteka įkeisto turto procedūra - Naikinamasis terminas - Nacionalinių teismų pareigos - „Res judicata“ galia))
   (2017/C 104/16)
   Proceso kalba: ispanų

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Juzgado de Primera Instancia no 2 de Santander

      Šalys pagrindinėje byloje

      Ieškovas: Banco Primus SA

      Atsakovas: Jesús Gutiérrez García

      Rezoliucinė dalis

               1.

               1993 m. balandžio 5 d. Tarybos direktyvos 93/13/EEB dėl nesąžiningų sąlygų sutartyse su vartotojais 6 ir 7 straipsniai turi būti aiškinami taip, kad jie draudžia tokią nacionalinės teisės nuostatą, kaip 2013 m. gegužės 14 d. Ley 1/2013, de medidas para reforzar la protección a los deudores hipotecarios, reestructuración de deuda y alquiler social (Įstatymas Nr. 1/2013 dėl priemonių, skirtų skolininkų, kurių skoliniai įsipareigojimai užtikrinti hipoteka, apsaugai sustiprinti, skolos restruktūrizavimo ir socialinio būsto nuomos) ketvirtoji pereinamojo laikotarpio nuostata, pagal kurią vartotojams, prieš kuriuos iki įstatymo, kuriame yra minėta nuostata, įsigaliojimo dienos buvo pradėta ir šią dieną dar nebuvo užbaigta išieškojimo iš hipoteka įkeisto turto procedūra, nustatytas naikinamasis vieno mėnesio terminas, skaičiuojamas nuo kitos dienos po šio įstatymo paskelbimo, per kurį jie gali pasinaudoti teise pareikšti prieštaravimą dėl šios procedūros, grindžiamą tariamu sutarties sąlygų nesąžiningumu.

               2.

               Direktyva 93/13 turi būti aiškinama taip, kad ji nedraudžia tokios nacionalinės teisės normos, kaip įtvirtinta 2000 m. sausio 7 d. Ley 1/2000 de enjuiciamiento civil (Įstatymas 1/2000 dėl Civilinio proceso kodekso) su pakeitimais, padarytais 2013 m. gegužės 14 d. Ley 1/2013, de medidas para reforzar la protección a los deudores hipotecarios, reestructuración de deuda y alquiler social (Įstatymas Nr. 1/2013 dėl priemonių, skirtų skolininkų, kurių skoliniai įsipareigojimai užtikrinti hipoteka, apsaugai sustiprinti, skolos restruktūrizavimo ir socialinio būsto nuomos), vėliau – 2013 m. birželio 28 d. Real Decreto-Ley 7/2013 de medidas urgentes de naturaleza tributaria, presupuestarias y de fomento de la investigación, el desarrollo y la innovación (Karaliaus įstatymas dekretas Nr. 7/2013 dėl skubių finansinių ir biudžeto priemonių, skatinančių mokslo tyrimus, plėtrą ir inovacijas), vėliau – 2014 m. rugsėjo 5 d. Real Decreto-ley 11/2014, de medidas urgentes en materia concursal (Karaliaus įstatymas dekretas Nr. 11/2014 dėl skubių priemonių bankroto srityje), 207 straipsnyje, pagal kurią nacionaliniam teismui draudžiama savo iniciatyva iš naujo išnagrinėti sutarties sąlygų nesąžiningumą, kai dėl visų šios sutarties sąlygų teisėtumo pagal šią direktyvą jau buvo nuspręsta sprendime, kuris įgijo res judicata galią.
               Tačiau, kai per ankstesnį ginčijamos sutarties patikrinimą, kuris užbaigtas sprendimu, kuris įgijo res judicata galią, vienos ar kelių šios sutarties sąlygų galimas nesąžiningumas dar nebuvo išnagrinėtas, Direktyva 93/13 turi būti aiškinama taip, kad nacionalinis teismas, į kurį vadovaudamasis teisės aktų nustatytais reikalavimais kreipėsi vartotojas pateikdamas atskirąjį prieštaravimą, savo iniciatyva ar šalių prašymu privalo įvertinti, jei tik jam žinomos šiuo tikslu reikalingos teisinės ir faktinės aplinkybės, galimą šių sąlygų nesąžiningumą.

               3.

               Direktyvos 93/13 3 straipsnio 1 dalį reikia aiškinti taip:

                           —

                           nagrinėjant pardavėjo ar tiekėjo su vartotoju sudarytos sutarties sąlygos galimą nesąžiningumą turi būti nustatoma, ar dėl šios sąlygos atsiranda sutarties šalių teisių ir pareigų ryškus neatitikimas vartotojo nenaudai. Toks nagrinėjimas turi būti atliekamas atsižvelgiant į nacionalinės teisės nuostatas, taikytinas tuo atveju, kai šiuo klausimu nėra susitarimo tarp šalių, į vartotojo pagal nacionalinės teisės nuostatas turimas priemones užkirsti kelią tokios rūšies sąlygų naudojimui, į prekių ar paslaugų, sudarančių nagrinėjamos sutarties dalyką, pobūdį ir į visas šios sutarties sudarymo aplinkybes;

                           —

                           jeigu prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas mano, kad sutarties sąlyga, susijusi su paprastųjų palūkanų skaičiavimo metodu, kaip nagrinėjama pagrindinėje byloje, nėra surašyta aiškiai ir suprantamai, kaip reikalaujama pagal šios direktyvos 4 straipsnio 2 dalį, jis turi išnagrinėti, ar ši sąlyga yra nesąžininga, kaip tai suprantama pagal tos pačios direktyvos 3 straipsnio 1 dalį. Atlikdamas tokį nagrinėjimą šis teismas turi, be kita ko, palyginti šioje sąlygoje numatytą paprastųjų palūkanų normos skaičiavimo metodą ir faktinį šios normos dydį, gautą taip apskaičiavus, su įstatyme įtvirtinta palūkanų norma ir įprastai taikomais skaičiavimo metodais, taip pat su pagrindinėje byloje nagrinėjamos sutarties sudarymo momentu rinkoje vyravusia palūkanų norma nagrinėjamai paskolos sutarčiai lygiaverčio dydžio ir trukmės paskolos atveju;

                           —

                           kalbant apie nacionalinio teismo atliekamą sąlygos, susijusios su sutarties nutraukimu prieš terminą dėl skolininko įsipareigojimų nevykdymo tam tikrą laiką, nesąžiningumo analizę, pažymėtina, kad šis teismas turi patikrinti, ar pardavėjui arba tiekėjui palikta teisė pareikalauti grąžinti visą paskolą priklauso nuo to, kad vartotojas neįvykdo pareigos, kuri atsižvelgiant į aptariamus sutartinius santykius yra esminė, ar ši teisė numatyta tais atvejais, kai toks neįvykdymas yra pakankamai rimtas, atsižvelgiant į paskolos trukmę ir sumą, ar tokia teise nukrypstama nuo šioje srityje taikytinų bendrųjų teisės normų, kai nėra specialių sutartinių nuostatų, ir ar nacionalinėje teisėje numatyta atitinkamų ir veiksmingų priemonių, leidžiančių vartotojui, kai šiam taikoma tokia sąlyga, pašalinti reikalavimo grąžinti visą paskolą pasekmes.

               4.

               Direktyva 93/13 turi būti aiškinama taip, kad ja draudžiamas toks teismų pateiktas nacionalinės teisės nuostatos, reglamentuojančios sąlygas dėl paskolos sutarčių nutraukimo prieš terminą, kaip Įstatymo 1/2000 su pakeitimais, padarytais Įstatymu dekretu 7/2013, 693 straipsnio 2 dalis, išaiškinimas, pagal kurį nacionaliniam teismui, kuris konstatavo tokios sutarties sąlygos nesąžiningumą, draudžiama pripažinti ją negaliojančia ir jos netaikyti, kai iš tiesų pardavėjas ar tiekėjas jos netaikė, tačiau laikėsi šioje nacionalinės teisės nuostatoje numatytų sąlygų.

      (1)  OL C 421, 2014 11 24.


title: Byla T-98/14: 2014 m. vasario 14 d. pareikštas ieškinys byloje Société générale/Komisija

text:
               12.5.2014

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 142/36

         2014 m. vasario 14 d. pareikštas ieškinys byloje Société générale/Komisija

   (Byla T-98/14)
   2014/C 142/47
   Proceso kalba: prancūzų

      Šalys

      Ieškovė: Société générale SA (Paryžius, Prancūzija), atstovaujama advokatų P. Zelenko, J. Marthan ir D. Kupka

      Atsakovė: Europos Komisija

      Reikalavimai

   Ieškovė Bendrojo Teismo prašo:

               —

               panaikinti 2013 m. gruodžio 4 d. Europos Komisijos sprendimo C(2013) 8512 galutinis byloje EIRD 2 straipsnio c punktą tiek, kiek šiuo sprendimu Société Générale skiriama bauda,

               —

               sumažinti šiuo sprendimu Société Générale skirtos baudos dydį iki tinkamo dydžio,

               —

               bet kuriuo atveju priteisti iš Europos Komisijos visas bylinėjimosi išlaidas.

      Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

   Ieškiniui pagrįsti ieškovė nurodo tris pagrindus.

               1.

               Pirmasis ieškinio pagrindas susijęs su Komisijos padaryta akivaizdžia vertinimo klaida nustatant pardavimų verčių apskaičiavimo metodą, nes pagal tą metodą ginčijamame sprendime nustatytos vertės neatspindi kaltinamų bankų atitinkamų pozicijų pažeidimo laikotarpiu su pažeidimu susijusioje rinkoje (pirma dalis). Ieškovė teigia, kad Komisija taip pažeidė atidumo pareigą (antra dalis) ir vienodo požiūrio (trečia dalis) bei teisėtų lūkesčių (ketvirta dalis) principus.

               2.

               Antrasis ieškinio pagrindas susijęs su pasirinkto metodo, kurį Komisija taikė apskaičiuoti kaltinamų bankų pardavimų vertę.

               3.

               Trečiasis ieškinio pagrindas susijęs su tuo, kad Bendrasis Teismas turėtų pasinaudoti jam suteikta neribota jurisdikcija ir sumažinti ieškovei skirtą baudą iki tinkamo dydžio, kuris atspindėtų atitinkamas kaltinamų bankų pozicijas nagrinėjamoje rinkoje.


title: Byla C-539/16: 2017 m. birželio 30 d. Teisingumo Teismo pirmininko nutartis byloje (Landgericht Frankfurt am Main (Vokietija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Richard Rodriguez Serin/HOP!-Regional

text:
               11.9.2017

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 300/27

         2017 m. birželio 30 d. Teisingumo Teismo pirmininko nutartis byloje (Landgericht Frankfurt am Main (Vokietija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Richard Rodriguez Serin/HOP!-Regional

   (Byla C-539/16) (1)

   (2017/C 300/33)
   Proceso kalba: vokiečių
   Teisingumo Teismo pirmininkas nutartimi nurodė išbraukti bylą iš registro.

      (1)  OL C 30, 2017 1 30.


title: Byla T-447/15: 2016 m. rugsėjo 19 d. Bendrojo Teismo nutartis byloje Indecopi/EUIPO – Synergy Group (PISCO SOUR)

text:
               7.11.2016

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 410/33

         2016 m. rugsėjo 19 d. Bendrojo Teismo nutartis byloje Indecopi/EUIPO – Synergy Group (PISCO SOUR)

   (Byla T-447/15) (1)

   (2016/C 410/48)
   Proceso kalba: ispanų
   Pirmosios kolegijos pirmininkas nutartimi nurodė išbraukti bylą iš registro.

      (1)  OL C 320, 2015 9 28.


title: Byla T-164/09: 2010 m. gruodžio 16 d. Bendrojo Teismo nutartis byloje Kitou prieš Europos duomenų apsaugos priežiūros pareigūną (Galimybė susipažinti su dokumentais — Reglamentas (EB) Nr. 1049/2001 — Reglamentas (EB) Nr. 45/2001 — Nereikalingumas priimti sprendimą)

text:
               19.2.2011

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 55/22

         2010 m. gruodžio 16 d. Bendrojo Teismo nutartis byloje Kitou prieš Europos duomenų apsaugos priežiūros pareigūną

   (Byla T-164/09) (1)

   (Galimybė susipažinti su dokumentais - Reglamentas (EB) Nr. 1049/2001 - Reglamentas (EB) Nr. 45/2001 - Nereikalingumas priimti sprendimą)
   2011/C 55/38
   Proceso kalba: prancūzų

      Šalys

      Ieškovė: Erasmia Kitou (Briuselis, Belgija), atstovaujama advokato S. Pappas

      Atsakovas: Europos duomenų apsaugos priežiūros pareigūnas (EDAPP), atstovaujamas H. Hijmans ir V. Pérez Asinari

      Dalykas

   2009 m. vasario 3 d. Europos duomenų apsaugos priežiūros pareigūno sprendimo, priimto byloje Nr. 2008-600 dėl E. Kitou skundo, susijusio su Europos Bendrijų Komisijos projektu dėl asmens duomenų atskleidimo, panaikinimas.

      Rezoliucinė dalis

               1.

               Nebereikia priimti sprendimo dėl ieškinio.

               2.

               Priteisti iš Europos duomenų apsaugos priežiūros pareigūno (EDAPP) bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 153, 2009 7 4.


title: Byla F-112/05 2008 m. balandžio 23 d. Tarnautojų teismo (pirmoji kolegija) sprendimas byloje Bain ir kt. prieš Komisiją (Viešoji tarnyba — Pareigūnai — Atlyginimas — Korekciniai koeficientai — Atlyginimo dalies pervedimas iš darbo vietos valstybės — Pensija — Sprendimo priėmimo už akių procedūra — Pirmosios instancijos teismo procedūros reglamento taikymas laiko atžvilgiu — Atsiskaitymo lapeliai — Prieštaravimas dėl teisėtumo)

text:
               7.6.2008

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 142/38

         2008 m. balandžio 23 d. Tarnautojų teismo (pirmoji kolegija) sprendimas byloje Bain ir kt. prieš Komisiją

   (Byla F-112/05) (1)

   (Viešoji tarnyba - Pareigūnai - Atlyginimas - Korekciniai koeficientai - Atlyginimo dalies pervedimas iš darbo vietos valstybės - Pensija - Sprendimo priėmimo už akių procedūra - Pirmosios instancijos teismo procedūros reglamento taikymas laiko atžvilgiu - Atsiskaitymo lapeliai - Prieštaravimas dėl teisėtumo)
   (2008/C 142/71)
   Proceso kalba: prancūzų
   Šalys

      Ieškovai: Neil Bain, (Briuselis, Belgija), Obhijit Chatterjee, (Briuselis, Belgija), Richard Fordham, (Bergenas, Nyderlandai), Roger Hurst, (Bergenas, Nyderlandai), atstovaujami advokato N. Lhoëst

      Atsakovė: Europos Bendrijų Komisija, atstovaujama M. V. Joris ir M. D. Martin
   Bylos dalykas
   Ieškovų atsiskaitymo lapelių už 2005 m. vasario, kovo ir gegužės mėn., o taip pat ir visų vėlesnių atsiskaitymo lapelių panaikinimas tiek, kiek juose buvo taikomos tariamai neteisėtos Reglamento Nr. 723/2004, iš dalies pakeitusio Pareigūnų tarnybos nuostatus, nuostatos, susijusios su pareigūno atlyginimo dalies pervedimu į jo kilmės valstybę (buvusi byla T-419/05).
   Sprendimo rezoliucinė dalis

               1.

               Atmesti ieškinį kaip nepriimtiną.

               2.

               Kiekviena šalis padengia savo bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 48, 2006 2 25, p. 36 (byla iš pradžių buvo įregistruota Europos Bendrijų Pirmosios instancijos teisme numeriu T-419/05, o 2005 m. gruodžio 15 d. Nutartimi perduota Europos Sąjungos Tarnautojų teismui).


title: Byla C-652/11 P: 2013 m. balandžio 11 d. Teisingumo Teismo (septintoji kolegija) sprendimas byloje Mindo Srl prieš Europos Komisiją (Apeliacinis skundas — Konkurencija — Kartelis — Italijos žaliavinio tabako pirkimo ir pirminio perdirbimo rinka — Solidariai už skolos sumokėjimą atsakingo skolininko baudos mokėjimas — Suinteresuotumas pareikšti ieškinį — Įrodinėjimo pareiga)

text:
               1.6.2013

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 156/11

         2013 m. balandžio 11 d. Teisingumo Teismo (septintoji kolegija) sprendimas byloje Mindo Srl prieš Europos Komisiją

   (Byla C-652/11 P) (1)

   (Apeliacinis skundas - Konkurencija - Kartelis - Italijos žaliavinio tabako pirkimo ir pirminio perdirbimo rinka - Solidariai už skolos sumokėjimą atsakingo skolininko baudos mokėjimas - Suinteresuotumas pareikšti ieškinį - Įrodinėjimo pareiga)
   2013/C 156/17
   Proceso kalba: anglų

      Šalys

      Apeliantė: Mindo Srl, atstovaujama avvocati G. Mastrantonio, C. Osti ir A. Prastaro

      Kita proceso šalis: Europos Komisija, atstovaujama N. Khan ir L Malferrari, padedamų avvocati F. Ruggeri Laderchi ir R. Nazzini

      Dalykas

   Apeliacinis skundas dėl 2011 m. spalio 5 d. Bendrojo Teismo (trečioji kolegija) sprendimo Mindo prieš Komisiją (T-19/06), kuriuo Bendrasis Teismas pripažino, kad nereikia priimti sprendimo dėl prašymo iš dalies panaikinti 2005 m. spalio 20 d. Komisijos sprendimą C(2005) 4012 galutinis dėl procedūros pagal EB sutarties 81 straipsnį (byla COMP/C.38c281/B.2 — Žaliavinis tabakas, Italija), susijusį su karteliu dėl gamintojams ir kitiems tarpininkams mokamų kainų nustatymo ir dėl tiekėjų paskirstymo Italijos žaliavinio tabako rinkoje, bei apeliantei skirtos baudos panaikinimas ar sumažinimas — Per procesą apeliantei iškelta byla dėl nemokumo — Suinteresuotumo pareikšti ieškinį teisme išnykimas

      Rezoliucinė dalis

               1.

               Panaikinti Europos Sąjungos Bendrojo Teismo 2011 m. spalio 5 d. sprendimą Mindo prieš Komisiją (T-19/06).

               2.

               Grąžinti bylą Europos Sąjungos Bendrajam Teismui.

               3.

               Atidėti bylinėjimosi išlaidų klausimo nagrinėjimą.

      (1)  OL C 49, 2012 2 18.


title: 2004 m. lapkričio 16 d. Teisingumo Teismo sprendimas (didžioji kolegija), Byloje C-245/02 (dėl Korkein oikeus prašymo priimti prejudicinį sprendimą): Anheuser-Busch Inc. prieš Budějovický Budvar, národní podnik („Pasaulio prekybos organizacijos steigimo sutartis — Sutarties dėl intelektinės nuosavybės teisių aspektų, susijusių su prekyba, (TRIPS) 2 straipsnio 1 dalis, 16 straipsnio 1 dalis ir 70 straipsnis — Prekių ženklai — Prekės ženklo savininkui suteikiamų išimtinių teisių ribos — Tariamas žymens naudojimas kaip firmos vardo“)

text:
               8.1.2005

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 6/5

      TEISINGUMO TEISMO SPRENDIMAS

   (didžioji kolegija)
   2004 m. lapkričio 16 d.
   Byloje C-245/02 (dėl Korkein oikeus prašymo priimti prejudicinį sprendimą): Anheuser-Busch Inc. prieš Budějovický Budvar, národní podnik (1)

   („Pasaulio prekybos organizacijos steigimo sutartis - Sutarties dėl intelektinės nuosavybės teisių aspektų, susijusių su prekyba, (TRIPS) 2 straipsnio 1 dalis, 16 straipsnio 1 dalis ir 70 straipsnis - Prekių ženklai - Prekės ženklo savininkui suteikiamų išimtinių teisių ribos - Tariamas žymens naudojimas kaip firmos vardo“)
   (2005/C 6/08)
   Proceso kalba: suomių
   Byloje C-245/02 dėl Korkein oikeus (Suomija) 2002 m. liepos 3 d. sprendimu, kurį Teisingumo Teismas gavo 2002 m. liepos 5 d., pagal EB sutarties 234 straipsnį pateikto prašymo priimti prejudicinį sprendimą šio teismo nagrinėjamoje byloje tarp Anheuser-Busch Inc. ir Budějovický Budvar, národní podnik, Teisingumo Teismas (didžioji kolegija), susidedantis iš pirmininko V. Skouris, kolegijos pirmininkų P. Jann, C. W. A. Timmermans (pranešėjas), A. Rosas, R. Silva de Lapuerta, teisėjų C. Gulmann, R. Schintgen, N. Colneric, S. von Bahr, J. N. Cunha Rodrigues ir K. Schiemann, generalinis advokatas: A. Tizzano, sekretorė: vyriausioji administratorė M. Múgica Arzamendi, 2004 m. lapkričio 16 d. priėmė sprendimą, kurio rezoliucinėje dalyje nurodyta:

               1)

               Sutartis dėl intelektinės nuosavybės teisių aspektų, susijusių su prekyba (TRIPS sutartis), kuri pateikiama Pasaulio prekybos organizacijos steigimo sutarties 1 C priede, kuri Bendrijos vardu ir jos kompetencijai priklausančių klausimų atžvilgiu, buvo patvirtinta 1994 m. gruodžio 22 d. Tarybos sprendimu 94/200/EB, taikoma konfliktui tarp prekių ženklo ir žymens, kuris, kaip teigiama, pažeidžia teisę į šį prekių ženklą, jei šis konfliktas kilo iki TRIPS sutarties įsigaliojimo datos, tačiau tęsiasi po jos.

               2)

               Firmos vardas gali būti žymeniu prekėms ar paslaugoms žymėti Sutarties dėl intelektinės nuosavybės teisių aspektų, susijusių su prekyba (TRIPS sutartis) 16 straipsnio 1 dalies pirmojo sakinio prasme. Ši nuostata ženklo savininkui suteikia išimtinę teisę neleisti naudoti jo prekių ženklo tais atvejais, kai toks naudojimas sukelia ar galėtų sukelti grėsmę prekių ženklo funkcijoms, o ypač svarbiausiajai funkcijai – garantuoti vartotojams prekės kilmę.
               Sutarties dėl intelektinės nuosavybės teisių aspektų, susijusių su prekyba (TRIPS sutartis) 17 straipsnyje numatytos išimtys, inter alia, leidžia tretiesiems asmenims naudoti į prekių ženklą panašius ar identiškus žymenis nurodant jų firmos vardą, jei toks naudojimas neprieštarauja sąžiningai praktikai pramoninėje ir komercinėje veikloje.

               3)

               Firmos vardas, kuris nėra nei užregistruotas, nei įtvirtintas vartojant toje valstybėje, kurioje įregistruotas prekių ženklas ir prašoma jį apsaugoti aptariamo firmos vardo atžvilgiu, gali būti laikomas pagrįstas egzistuojančia ankstesne teise, nurodyta Sutarties dėl intelektinės nuosavybės teisių aspektų, susijusių su prekyba (TRIPS sutartis) 16 straipsnio 1 dalies trečiame sakinyje, jei firmos vardo savininkas turi į TRIPS sutarties reglamentavimo sferą tiek objekto, tiek laiko prasme patenkančią teisę, kuri atsirado anksčiau už teisę į prekių ženklą, su kuriuo kyla konfliktas, ir kuri suteikia jos savininkui teisę naudoti į prekių ženklą panašų ar jam identišką žymenį.

      (1)  OL C 219, 2002 9 14.


title: Byla C-632/15: 2015 m. lapkričio 30 d. Înalta Curte de Casaţie şi Justiţie (Rumunija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Costin Popescu/Guvernul României, Ministerul Afacerilor Interne, Direcția Regim Permise de Conducere și Înmatriculare a Vehiculelor, Direcția Rutieră, Serviciul Public Comunitar Regim Permise de Conducere și Înmatriculare a Vehiculelor

text:
               22.2.2016

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 68/22

         2015 m. lapkričio 30 d.Înalta Curte de Casaţie şi Justiţie (Rumunija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Costin Popescu/Guvernul României, Ministerul Afacerilor Interne, Direcția Regim Permise de Conducere și Înmatriculare a Vehiculelor, Direcția Rutieră, Serviciul Public Comunitar Regim Permise de Conducere și Înmatriculare a Vehiculelor

   (Byla C-632/15)
   (2016/C 068/29)
   Proceso kalba: rumunų

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Înalta Curte de Casaţie şi Justiţie

      Šalys pagrindinėje byloje

      Kasatorius: Costin Popescu

      Kitos proceso šalys: Guvernul României, Ministerul Afacerilor Interne, Direcția Regim Permise de Conducere și Înmatriculare a Vehiculelor, Direcția Rutieră, Serviciul Public Comunitar Regim Permise de Conducere și Înmatriculare a Vehiculelor

      Prejudicinis klausimas

   Ar pagal Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2006/126/EB (1) nuostatas leidžiama Rumunijai įpareigoti mopedų vairuotojus, turinčius oficialų dokumentą, suteikiantį jiems teisę iki 2013 m. sausio 19 d. vairuoti viešuosiuose keliuose, atlikti užduotis ir išlaikyti panašius į kitų motorinių transporto priemonių vairavimo egzaminus bei gauti vairuotojo pažymėjimą, kad galėtų ir toliau vairuoti mopedus po šios datos?

      (1)  2006 m. gruodžio 20 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2006/126/EB dėl vairuotojo pažymėjimų (nauja redakcija) (OL L 403, p. 18).


title: Byla T-570/11: 2014 m. vasario 12 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Oetker Nahrungsmittel prieš VRDT — (La qualité est la meilleure des recettes) (Bendrijos prekių ženklas — Žodinio Bendrijos prekių ženklo „La qualité est la meilleure des recettes“ paraiška — Prekių ženklas, kurį sudaro reklaminis šūkis — Absoliutus atmetimo pagrindas — Skiriamojo požymio nebuvimas — Reglamento (EB) Nr. 207/2009 7 straipsnio 1 dalies b punktas)

text:
               29.3.2014

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 93/22

         2014 m. vasario 12 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Oetker Nahrungsmittel prieš VRDT — (La qualité est la meilleure des recettes)

   (Byla T-570/11) (1)

   (Bendrijos prekių ženklas - Žodinio Bendrijos prekių ženklo „La qualité est la meilleure des recettes“ paraiška - Prekių ženklas, kurį sudaro reklaminis šūkis - Absoliutus atmetimo pagrindas - Skiriamojo požymio nebuvimas - Reglamento (EB) Nr. 207/2009 7 straipsnio 1 dalies b punktas)
   2014/C 93/36
   Proceso kalba: vokiečių

      Šalys

      Ieškovė: Dr. August Oetker Nahrungsmittel KG (Bylefeldas, Vokietija), atstovaujama advokato F. Graf von Stosch

      Atsakovė: Vidaus rinkos derinimo tarnyba (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui), atstovaujama K. Klüpfel ir A. Schifko

      Dalykas

   Ieškinys dėl 2011 m. liepos 8 d. Vidaus rinkos derinimo tarnybos (VRDT) didžiosios apeliacinės tarybos sprendimo (byla)R 1798/2010-G), susijusio su prašymu įregistruoti žodinį žymenį „La qualité est la meilleure des recettes“ Bendrijos prekių ženklu.

      Rezoliucinė dalis

               1.

               Atmesti ieškinį.

               2.

               Priteisti iš Dr. August Oetker Nahrungsmittel KG bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 13, 2012 1 14.


title: Byla T-199/08 R 2009 m. sausio 15 d. Pirmosios instancijos teismo pirmininko nutartis byloje Ziegler prieš Komisiją (Laikinųjų apsaugos priemonių taikymas — Konkurencija — Baudos sumokėjimas — Banko garantija — Prašymas sustabdyti vykdymą — Skubos nebuvimas)

text:
               21.3.2009

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 69/38

         2009 m. sausio 15 d. Pirmosios instancijos teismo pirmininko nutartis byloje Ziegler prieš Komisiją

   (Byla T-199/08 R)
   (Laikinųjų apsaugos priemonių taikymas - Konkurencija - Baudos sumokėjimas - Banko garantija - Prašymas sustabdyti vykdymą - Skubos nebuvimas)
   (2009/C 69/87)
   Proceso kalba: prancūzų
   Šalys

      Ieškovė: Ziegler SA (Briuselis, Belgija), atstovaujama advokatų J.-L. Lodomez ir J. Lodomez

      Atsakovė: Europos Bendrijų Komisija, atstovaujama iš pradžių A. Bouquet ir O. Beynet, vėliau A. Bouquet ir N. von Lingen
   Dalykas
   Prašymas sustabdyti 2008 m. kovo 11 d. Komisijos sprendimo C(2008) 926 galutinis dėl procedūros pagal EB 81 straipsnį ir EEE 53 straipsnį (byla COMP/38.543 — Tarptautinio perkraustymo paslaugos) vykdymą.
   Rezoliucinė dalis

               1.

               Atmesti prašymą taikyti laikinąsias apsaugos priemones.

               2.

               Atidėti klausimą dėl bylinėjimosi išlaidų.


title: Byla T-622/16: 2016 m. rugpjūčio 31 d. pareikštas ieškinys byloje sheepworld/EUIPO (Alles wird gut)

text:
               17.10.2016

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 383/23

         2016 m. rugpjūčio 31 d. pareikštas ieškinys byloje sheepworld/EUIPO (Alles wird gut)

   (Byla T-622/16)
   (2016/C 383/32)
   Proceso kalba: vokiečių

      Šalys

      Ieškovė: sheepworld AG (Ursensollen, Vokietija), atstovaujama advokato S. von Rüden

      Atsakovė: Europos Sąjungos intelektinės nuosavybės tarnyba (EUIPO)

      Su procedūra EUIPO susijusi informacija

      Prekių ženklas, dėl kurio kilo ginčas: žodinis Sąjungos prekių ženklas „Alles wird gut“ – Registracijos paraiška Nr. 14 170 062

      Ginčijamas sprendimas: 2016 m. birželio 16 d. EUIPO ketvirtosios apeliacinės tarybos sprendimas byloje R 212/2016-4

      Reikalavimai

   Ieškovė prašo:

               —

               panaikinti ginčijamą sprendimą,

               —

               priteisti iš EUIPO bylinėjimosi išlaidas, įskaitant patirtąsias nagrinėjant bylą apeliacinėje taryboje.

      Pagrindas, kuriuo remiamasi

               —

               Reglamento Nr. 207/2009 7 straipsnio 1 dalies b punkto pažeidimas.


title: Byla C-127/17: 2017 m. kovo 10 d. pareikštas ieškinys byloje Europos Komisija/Lenkijos Respublika

text:
               15.5.2017

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 151/22

         2017 m. kovo 10 d. pareikštas ieškinys byloje Europos Komisija/Lenkijos Respublika

   (Byla C-127/17)
   (2017/C 151/30)
   Proceso kalba: lenkų

      Šalys

      Ieškovė: Europos Komisija, atstovaujama J. Hottiaux ir W. Mölls,

      Atsakovė: Lenkijos Respublika

      Ieškovės reikalavimai

               —

               Pripažinti, kad nustačiusi transporto bendrovėms reikalavimą turėti specialius leidimus tam, kad galėtų naudotis tam tikrais viešaisiais keliais, Lenkijos Respublika neįvykdė įsipareigojimų pagal 1996 m. liepos 25 d. Tarybos direktyvos 96/53/EB, nustatančios tam tikrų Bendrijoje nacionaliniam ir tarptautiniam vežimui naudojamų kelių transporto priemonių didžiausius leistinus matmenis ir tarptautiniam vežimui naudojamų kelių transporto priemonių didžiausią leistiną masę (1), 3 ir 7 straipsnius, siejamus su šios direktyvos I priedo 3.1 ir 3.4 punktais.

               —

               Priteisti iš Lenkijos Respublikos bylinėjimosi išlaidas.

      Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

   Komisija Lenkijos Respubliką kritikuoja dėl to, kad transporto priemonės, kurios tenkina maksimalios leistinos ašies masės reikalavimą (10 tonų nevaromųjų ašių atveju ir 11,5 tonos varomųjų ašių atveju, kaip atitinkamai numatyta Direktyvos 96/53/EB I priedo 3.1 ir 3.4 punktuose) judėjimas apribotas beveik 97 % Lenkijos teritorijoje esančių viešųjų kelių atveju, o tai prieštarauja šios direktyvos 3 straipsniui. Tokį apribojimą lemia dviejų veiksnių kombinacija:

               1)

               transporto priemonių, kurių maksimali leistina ašies masė –11,5 tonos, judėjimas galimas tik keliuose, kurie yra transeuropinio tinklo (TEN-T) dalis, ir kai kuriuose kituose šalies keliuose (Viešųjų kelių įstatymo 41 straipsnio 2 dalis); ir

               2)

               egzistuoja reikalavimas turėti specialų leidimą tam, kad būtų galima naudoti kitus kelius (Kelių eismo įstatymo 64 ir paskesni straipsniai).

         Komisija Lenkijos Respubliką kritikuoja ir dėl to, kad ji netinkamai aiškina Direktyvos 95/53/EB 7 straipsnį. Lenkijos Respublikos nuomone, šis straipsnis valstybei narei suteikia teisę nukrypti nuo šios direktyvos 3 straipsnyje įtvirtinto bendrojo principo ir leidžia apriboti transporto priemonių, kurių varomosios ašies masė –11,5 tonos, judėjimą. Nors 7 straipsnio 2 dalyje pateikiami konkretūs vietų, kuriose teisėtai galima riboti transporto priemonių judėjimą (miestai, maži kaimeliai, gamtiniu požiūriu ypatingos vietos), pavyzdžiai, ji susijusi tik su apribojimais, kurie taikomi tik tam tikruose keliuose ar inžineriniuose statiniuose konkrečiose kelio atkarpose. Komisijos teigimu, valstybė narė negali pagrįstai remtis galimybe nustatyti išimtis, kurios apimtų beveik 97 % jos kelių tinklo.
   Be to, Kelių eismo įstatymo 64 straipsnio 1 dalyje (2) numatyta, jog tam, kad galima būtų naudotis keliais, kurie nėra TEN-T dalis, kitaip tariant, beveik 97 % kelių, kurie sudaro viešųjų kelių tinklą, atitinkamų transporto priemonių savininkai turi kreiptis į atitinkamas institucijas su prašymu išduoti specialų leidimą ir turi tokį leidimą gauti. Šis reikalavimas lemia šiuos sunkumus:

               —

               kompleksinius administracinius formalumus, dėl kurių reikia susisiekti su įvairiomis administracinėmis institucijomis,

               —

               leidimo geografinio galiojimo apribojimą, dėl ko transporto bendrovės paprastai turi prašyti kelių leidimų atskiriems keliams,

               —

               tam, kad būtų gautas leidimas, reikia tam tikro laiko tarpo, taip pat patiriamos išlaidos.

         Galiausiai pagal minėto Kelių eismo įstatymo 64 straipsnio 2 dalį IV kategorijos leidimas, pagal kurį transporto priemonės, kurių varomosios ašies masė – 11,5 tonos, gali važiuoti nacionaliniais keliais, negali būti naudojamas krovinių vežimui dalimis.
   Direktyva 96/53/EB neleidžia nustatyti tokių kliūčių ir apribojimų transporto priemonių laisvo judėjimo srityje. Tenkinti tokias sąlygas atsisakiusiai bendrovei uždraudžiama naudotis keliais. Ši taisyklė prieštarauja Direktyvos 96/53/EB 3 straipsniui, pagal kurį jame nustatytomis sąlygomis tarptautinio vežimo atveju valstybės narės negali „pripažinti netinkamomis arba uždrausti“ savo teritorijoje naudoti transporto priemones, kurios atitinka minėtos direktyvos I priede nurodytas maksimalios masės ribas.

      (1)  OL L 235, p. 59; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 7 sk., 2 t., p. 478.

      (2)  2012 m. rugpjūčio 30 d. Lenkijos Respublikos Seimo pirmininko pranešimas dėl konsoliduotos redakcijos Kelių eismo įstatymo paskelbimo, Dz. U. 2012, poz. 1137.


title: Byla T-565/15: 2015 m. rugsėjo 28 d. pareikštas ieškinys byloje Excalibur City/VRDT – Ferrero (MERLIN'S KINDERWELT)

text:
               30.11.2015

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 398/66

         2015 m. rugsėjo 28 d. pareikštas ieškinys byloje Excalibur City/VRDT – Ferrero (MERLIN'S KINDERWELT)

   (Byla T-565/15)
   (2015/C 398/80)
   Kalba, kuria surašytas ieškinys: anglų

      Šalys

      Ieškovė: Excalibur City s.r.o. (Znoimas, Čekijos Respublika), atstovaujama advokato E. Engin-Deniz

      Atsakovė: Vidaus rinkos derinimo tarnyba (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui) (VRDT)

      Kita procedūros Apeliacinėje taryboje šalis: Ferrero SpA (Alba, Italija)

      Su procedūra VRDT susijusi informacija

      Pareiškėja: ieškovė.

      Prekių ženklas, dėl kurio kilo ginčas: žodinis Bendrijos prekių ženklas „MERLIN'S KINDERWELT“ – Registracijos paraiška Nr. 11 201 969.

      Procedūra VRDT: protesto procedūra.

      Ginčijamas sprendimas: 2015 m. liepos 9 d. VRDT pirmosios apeliacinės tarybos sprendimas byloje R 1538/2014-1.

      Reikalavimai

   Ieškovė Bendrojo Teismo prašo:

               —

               panaikinti ginčijamą sprendimą,

               —

               priteisti iš VRDT bylinėjimosi išlaidas.

      Pagrindai, kuriais remiamasi

               —

               Reglamento Nr. 207/2009 8 straipsnio 1 dalies b punkto pažeidimas.

               —

               Reglamento Nr. 207/2009 8 straipsnio 5 dalies pažeidimas.


title: Byla T-283/11: 2013 m. sausio 29 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Fon Wireless prieš VRDT — nfon (nfon) (Bendrijos prekių ženklas — Protesto procedūra — Žodinio Bendrijos prekių ženklo „nfon“ paraiška — Ankstesnis vaizdinis Bendrijos prekių ženklas „fon“ ir ankstesnis žodinis nacionalinis prekių ženklas FON — Santykinis atmetimo pagrindas — Galimybė supainioti — Žymenų panašumas — Reglamento (EB) Nr. 207/2009 8 straipsnio 1 dalies b punktas — Prašymas pakeisti sprendimą)

text:
               9.3.2013

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 71/17

         2013 m. sausio 29 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Fon Wireless prieš VRDT — nfon (nfon)

   (Byla T-283/11) (1)

   (Bendrijos prekių ženklas - Protesto procedūra - Žodinio Bendrijos prekių ženklo „nfon“ paraiška - Ankstesnis vaizdinis Bendrijos prekių ženklas „fon“ ir ankstesnis žodinis nacionalinis prekių ženklas FON - Santykinis atmetimo pagrindas - Galimybė supainioti - Žymenų panašumas - Reglamento (EB) Nr. 207/2009 8 straipsnio 1 dalies b punktas - Prašymas pakeisti sprendimą)
   2013/C 71/26
   Proceso kalba: vokiečių

      Šalys

      Ieškovė: Fon Wireless Ltd (Londonas, Jungtinė Karalystė), iš pradžių atstovaujama advokatų F. Brandolini Kujman, vėliau — L. Montoya Terán

      Atsakovė: Vidaus rinkos derinimo tarnyba (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui), atstovaujama D. Walicka

      Kita procedūros VRDT Apeliacinėje taryboje šalis, įstojusi į bylą Bendrajame Teisme: nfon AG (Miunchenas, Vokietija), atstovaujama advokato S. Schweyer

      Dalykas

   Ieškinys, pareikštas dėl 2011 m. kovo 18 d. VRDT ketvirtosios apeliacinės tarybos sprendimo (byla R 1017/2009-4), susijusio su protesto procedūra tarp Fon Wireless Ltd ir nfon AG.

      Rezoliucinė dalis

               1.

               Pakeisti 2011 m. kovo 18 d. Vidaus rinkos derinimo tarnybos (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui) (VRDT) ketvirtosios apeliacinės tarybos sprendimą (byla R 1017/2009-4) taip: atmesti nfon AG Apeliacinėje taryboje pateiktą apeliaciją.

               2.

               VDRT padengia savo ir Fon Wireless Ltd patirtas bylinėjimosi išlaidas.

               3.

               nfon padengia savo bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 32, 2012 2 4.


title: Byla C-118/08: 2010 m. sausio 26 d. Teisingumo Teismo (didžioji kolegija) sprendimas byloje ( Tribunal Supremo (Ispanija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Transportes Urbanos y Servicios Generales, SAL prieš Administración del Estado (Valstybių narių procesinė autonomija — Lygiavertiškumo principas — Ieškinys dėl valstybės atsakomybės — Sąjungos teisės pažeidimas — Konstitucijos pažeidimas)

text:
               13.3.2010

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 63/4

         2010 m. sausio 26 d. Teisingumo Teismo (didžioji kolegija) sprendimas byloje (Tribunal Supremo (Ispanija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Transportes Urbanos y Servicios Generales, SAL prieš Administración del Estado

   (Byla C-118/08) (1)

   (Valstybių narių procesinė autonomija - Lygiavertiškumo principas - Ieškinys dėl valstybės atsakomybės - Sąjungos teisės pažeidimas - Konstitucijos pažeidimas)
   2010/C 63/06
   Proceso kalba: ispanų

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Tribunal Supremo

      Šalys pagrindinėje byloje

      Ieškovė: Transportes Urbanos y Servicios Generales, SAL

      Atsakovė: Administración del Estado

      Dalykas

   Prašymas priimti prejudicinį sprendimą — Tribunal Supremo (Ispanija) — Valstybės narės padarytas pagal Bendrijos teisę asmenims suteiktų teisių pažeidimas — Pareiga atlyginti žalą — Valstybės narės konstitucijai prieštaraujantis teisės aktas ir Bendrijos teisei prieštaraujantis teisės aktas — Lygiavertiškumo ir veiksmingumo principai

      Rezoliucinė dalis

   Sąjungos teisė draudžia valstybei narei taikyti reikalavimą, pagal kurį ieškinys dėl valstybės atsakomybės, grindžiamas pagal EB 226 straipsnį Europos Bendrijų Teisingumo Teismo priimtu sprendimu pripažintu nacionaliniu įstatymu padarytu tos teisės pažeidimu, gali būti patenkintas tik tuo atveju, jei ieškovas visų pirma išnaudojo visas vidaus teisių gynimo priemones, skirtas užginčyti žalingo administracinio akto, kuris priimtas remiantis tuo įstatymu, galiojimą, nors tas pats reikalavimas netaikomas ieškiniui dėl valstybės atsakomybės, kuris grindžiamas kompetentingo teismo pripažintu minėtu įstatymu padarytu Konstitucijos pažeidimu.

      (1)  OL C 128, 2008 5 24.


title: Byla C-318/16 P: 2016 m. birželio 2 d. Ukrainos pateiktas apeliacinis skundas dėl 2015 m. kovo 11 d. Bendrojo Teismo (devintoji kolegija) priimtos nutarties byloje T-347/14 Yanukovych/Taryba

text:
               9.1.2017

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 6/24

         2016 m. birželio 2 d. Ukrainos pateiktas apeliacinis skundas dėl 2015 m. kovo 11 d. Bendrojo Teismo (devintoji kolegija) priimtos nutarties byloje T-347/14 Yanukovych/Taryba

   (Byla C-318/16 P)
   (2017/C 006/30)
   Proceso kalba: anglų

      Šalys

      Apeliantė: Ukraina, atstovaujama advokatės M. Kostytska

      Kitos proceso šalys: Viktor Viktorovych Yanukovych, Europos Sąjungos Taryba, Europos Komisija
   2016 m. spalio 5 d. Teisingumo Teismo (aštuntoji kolegija) nutartimi apeliacinis skundas pripažintas nepriimtinu.


title: Byla T-516/13: 2016 m. birželio 30 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje CW/Taryba (Bendra užsienio ir saugumo politika — Tam tikriems asmenims ir subjektams taikomos ribojamosios priemonės atsižvelgiant į padėtį Tunise — Lėšų įšaldymas — Naujais motyvais pagrįstas ieškovo įtraukimas po to, kai buvo panaikintos ankstesnės priemonės dėl lėšų įšaldymo — Nuosavybės teisė — Proporcingumas — Fakto klaida — Piktnaudžiavimas įgaliojimais — Deliktinė atsakomybė — Priežastinis ryšys)

text:
               22.8.2016

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 305/25

         2016 m. birželio 30 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje CW/Taryba

   (Byla T-516/13) (1)

   ((Bendra užsienio ir saugumo politika - Tam tikriems asmenims ir subjektams taikomos ribojamosios priemonės atsižvelgiant į padėtį Tunise - Lėšų įšaldymas - Naujais motyvais pagrįstas ieškovo įtraukimas po to, kai buvo panaikintos ankstesnės priemonės dėl lėšų įšaldymo - Nuosavybės teisė - Proporcingumas - Fakto klaida - Piktnaudžiavimas įgaliojimais - Deliktinė atsakomybė - Priežastinis ryšys))
   (2016/C 305/34)
   Proceso kalba: prancūzų

      Šalys

      Ieškovas: CW, atstovaujamas advokato A. Tekari

      Atsakovė: Europos Sąjungos Taryba, atstovaujama G. Étienne ir M. Bishop

      Dalykas

   Pirma, pagal SESV 263 straipsnį pateiktas prašymas panaikinti 2013 m. liepos 30 d. Tarybos įgyvendinimo sprendimą 2013/409/BUSP, kuriuo įgyvendinamas Sprendimas 2011/72/BUSP dėl ribojamųjų priemonių, taikytinų tam tikriems asmenims ir subjektams atsižvelgiant į padėtį Tunise (OL L 204, p. 52), kiek jis susijęs su ieškovu, ir, antra, pagal SESV 268 straipsnį pateiktas prašymas atlyginti ieškovui tariamai patirtą žalą.

      Rezoliucinė dalis

               1.

               Atmesti ieškinį.

               2.

               CW padengia savo ir Europos Sąjungos Tarybos patirtas bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 351, 2014 10 6.


title: Byla C-348/11: 2012 m. kovo 23 d. Teisingumo Teismo nutartis byloje ( Tribunal d'instance de Paris (Prancūzija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Thomson Sales Europe SA prieš Administration des douanes (Direction Nationale du Renseignement et des Enquêtes douanières) (Procedūros reglamento 92 straipsnio 1 dalis ir 103 straipsnio 1 dalis — Akivaizdus nepriimtinumas — Procedūros reglamento 104 straipsnio 3 dalies antra pastraipa — Pagrįstų abejonių visiškai nekeliantis atsakymas — Prašymas priimti prejudicinį sprendimą — Galiojimo vertinimas — Bendra prekybos politika — Dempingas — Tailande pagamintų televizorių importas — Europos kovos su sukčiavimu tarnybos (OLAF) tyrimo teisėtumas — Reglamentų (EB) Nr. 710/95 ir 2584/98 galiojimas)

text:
               4.8.2012

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 235/4

         2012 m. kovo 23 d. Teisingumo Teismo nutartis byloje (Tribunal d'instance de Paris (Prancūzija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Thomson Sales Europe SA prieš Administration des douanes (Direction Nationale du Renseignement et des Enquêtes douanières)

   (Byla C-348/11) (1)

   (Procedūros reglamento 92 straipsnio 1 dalis ir 103 straipsnio 1 dalis - Akivaizdus nepriimtinumas - Procedūros reglamento 104 straipsnio 3 dalies antra pastraipa - Pagrįstų abejonių visiškai nekeliantis atsakymas - Prašymas priimti prejudicinį sprendimą - Galiojimo vertinimas - Bendra prekybos politika - Dempingas - Tailande pagamintų televizorių importas - Europos kovos su sukčiavimu tarnybos (OLAF) tyrimo teisėtumas - Reglamentų (EB) Nr. 710/95 ir 2584/98 galiojimas)
   2012/C 235/06
   Proceso kalba: prancūzų

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Tribunal d'instance de Paris

      Šalys

      Ieškovė: Thomson Sales Europe SA

      Atsakovė: Administration des douanes (Direction Nationale du Renseignement et des Enquêtes douanières)

      Dalykas

   Prašymas priimti prejudicinį sprendimą — Tribunal d'instance de Paris — 1995 m. kovo 27 d. Tarybos reglamento (EB) Nr. 710/95, įvedančio galutinį antidempingo muitą Malaizijos, Kinijos Liaudies Respublikos, Korėjos Respublikos, Singapūro ir Tailando kilmės spalvoto vaizdo televizijos signalų imtuvų importui ir numatančio galutinį laikinojo muito surinkimą (OL L 73, p. 3), galiojimas — 1998 m. lapkričio 27 d. Tarybos reglamento Nr. 2584/98, iš dalies keičiančio minėtą Reglamentą (EB) Nr. 710/95 (OL L 324, p. 1), galiojimas — Reglamentai, pagal kuriuos skaičiuojant vidutinę svertinę dempingo maržą taikomas jos sumažinimo iki nulio metodas — Europos kovos su sukčiavimu tarnybos (OLAF) tyrimo dėl televizorių kilmės teisėtumas.

      Rezoliucinė dalis

   Ketvirtojo ir penktojo klausimo nagrinėjimas neatskleidė nieko, kas galėtų paveikti 1995 m. kovo 27 d. Tarybos reglamento (EB) Nr. 710/95, įvedančio galutinį antidempingo muitą Malaizijos, Kinijos Liaudies Respublikos, Korėjos Respublikos, Singapūro ir Tailando kilmės spalvoto vaizdo televizijos signalų imtuvų importui ir numatančio galutinį laikinojo muito surinkimą, ir 1998 m. lapkričio 27 d. Tarybos reglamento Nr. 2548/98, kuriuo pakeičiamas Reglamentas Nr. 710/95, galiojimą.

      (1)  OL C 282, 2011 9 24.


title: Byla C-399/15: 2016 m. liepos 12 d. Teisingumo Teismo (devintoji kolegija) nutartis byloje Vichy Catalán, SA/Europos Sąjungos intelektinės nuosavybės tarnyba, Hijos de Rivera, SA (Apeliacinis skundas — Europos Sąjungos prekių ženklas — Ieškinio pareiškimo terminas — Nenumatytos aplinkybės — Teisingumo Teismo procedūros reglamento 181 straipsnis — Akivaizdus nepriimtinumas)

text:
               19.9.2016

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 343/12

         2016 m. liepos 12 d. Teisingumo Teismo (devintoji kolegija) nutartis byloje Vichy Catalán, SA/Europos Sąjungos intelektinės nuosavybės tarnyba, Hijos de Rivera, SA

   (Byla C-399/15) (1)

   ((Apeliacinis skundas - Europos Sąjungos prekių ženklas - Ieškinio pareiškimo terminas - Nenumatytos aplinkybės - Teisingumo Teismo procedūros reglamento 181 straipsnis - Akivaizdus nepriimtinumas))
   (2016/C 343/18)
   Proceso kalba: ispanų

      Šalys

      Apeliantė: Vichy Catalán, SA, atstovaujama abogado R. Bercovitz Álvarez

      Kitos proceso šalys: Europos Sąjungos intelektinės nuosavybės tarnyba, atstovaujama S. Palmero Cabezas, Hijos de Rivera, SA, atstovaujama abogada C. Sueiras Villalobos

      Rezoliucinė dalis

               1.

               Atmesti apeliacinį skundą.

               2.

               Priteisti iš Vichy Catalán SA bylinėjimosi išlaidas.

               3.

               Hijos de Rivera SA padengia savo bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 406, 2015 12 7.


title: 2005 m. vasario 14 d. Pirmosios Instancijos Teismo nutartis, Byloje T-406/03 Nicolas Ravailhe prieš Europos Sąjungos Regionų komitetą (Pareigūnai — Išankstinė administracinė procedūra — Nepriimtinumas)

text:
               11.6.2005

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 143/35

      PIRMOSIOS INSTANCIJOS TEISMO NUTARTIS

   2005 m. vasario 14 d.
   Byloje T-406/03 Nicolas Ravailhe prieš Europos Sąjungos Regionų komitetą
       (1)

   (Pareigūnai - Išankstinė administracinė procedūra - Nepriimtinumas)
   (2005/C 143/66)
   Proceso kalba: prancūzų
   Byloje T-406/03 Nicolas Ravailhe, buvęs Europos Sąjungos Regionų komiteto laikinasis darbuotojas, gyvenantis Amiens (Prancūzija), atstovaujamas J.-P. Brodsky, prieš Europos Sąjungos Regionų komitetą, atstovaujamą P. Cervilla, padedamo advokato B. Wägenbauer, dėl ieškinio, iš esmės susijusio su įgaliotos tarnybos atsisakymu sudaryti sutartis, įpareigojančias atstatyti ieškovą į jo pareigas ir jo kaip Europos Sąjungos Regionų komiteto laikinojo darbuotojo statutines teises, bei, subsidiariai, priteisti kompensaciją, Pirmosios instancijos teismas (penktoji kolegija), kurį sudaro pirmininkas M. Vilaras ir teisėjai F. Dehousse ir D. Šváby; sekretorius H. Jung, 2005 m. vasario 14 d. priėmė nutartį, kurios rezoliucinėje dalyje nurodyta:

               1.

               Atmesti ieškinį kaip nepriimtiną.

               2.

               Kiekviena šalis padengia savo bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 47, 2004 2 21.


title: Byla T-484/04 François Pilat 2004 m. gruodžio 9 d. pareikštas ieškinys Europos Sąjungos Tarybai ir Europos Bendrijų Komisijai

text:
               5.3.2005

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 57/31

         François Pilat 2004 m. gruodžio 9 d. pareikštas ieškinys Europos Sąjungos Tarybai ir Europos Bendrijų Komisijai
   (Byla T-484/04)
   (2005/C 57/53)
   Proceso kalba: prancūzų
   2004 m. gruodžio 9 d. Europos Bendrijų Pirmosios instancijos teisme buvo pareikštas François Pilat, gyvenančio Honfleur (Prancūzija), atstovaujamo advokato Jean-François Péricaud, ieškinys Europos Sąjungos Tarybai ir Europos Bendrijų Komisijai.
   Ieškovas Pirmosios instancijos teismo prašo:

               —

               priteisti jam iš Europos Sąjungos Tarybos ir Europos Bendrijų Komisijos solidariai 377 253 EUR sumą arba, subsidiariai, 325 579 EUR sumą visais atvejais su įstatymų nustatytomis palūkanomis, skaičiuojant nuo šio ieškinio pareiškimo dienos;

               —

               priteisti iš Europos Sąjungos Tarybos ir Europos Bendrijų Komisijos solidariai bylinėjimosi išlaidas.

         Teisiniai pagrindai ir pagrindiniai argumentai
   Teisiniai pagrindai ir pagrindiniai argumentai yra analogiški nurodytiems byloje T-440/03 Arizmendi ir kt./Taryba ir Komisija
       (1).

      (1)  OL C 59, 2004 3 6, p. 31


title: Byla C-260/10: 2010 m. gegužės 26 d. The Upper Tribunal (Tax and Chancery Chamber) (Jungtinė Karalystė) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Commissioners for Her Majesty's Revenue and Customs prieš The Rank Group PLC

text:
               31.7.2010

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 209/29

         2010 m. gegužės 26 d.The Upper Tribunal (Tax and Chancery Chamber) (Jungtinė Karalystė) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Commissioners for Her Majesty's Revenue and Customs prieš The Rank Group PLC

   (Byla C-260/10)
   ()
   2010/C 209/40
   Proceso kalba: anglų

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      The Upper Tribunal (Tax and Chancery Chamber) (Jungtinė Karalystė)

      Šalys pagrindinėje byloje

      Ieškovai: Commissioners for Her Majesty's Revenue and Customs

      Atsakovė: The Rank Group PLC

      Prejudiciniai klausimai

               1.

               Jeigu valstybė narė, naudodamasi jai suteikta diskrecija pagal Šeštosios PVM direktyvos (1) 13 straipsnio B dalies f punktą, kai kuriuos azartiniams lošimams naudojamus automatus (III dalyje reglamentuojamus lošimo automatus) apmokestino PVM, o kitų tokių automatų (įskaitant pastovaus santykio lažybų terminalus (PSLT) PVM neapmokestino, ir jeigu teigiama, kad taip valstybė narė pažeidė mokesčių neutralumo principą, ar, lyginant III dalyje reglamentuojamus automatus ir PSLT, yra
               i) lemiama, ar ii) svarbu tai, kad:

                           a)

                           naudojant PSLT buvo siūloma veikla, laikoma „lažybomis“ pagal nacionalinę teisę (arba veikla, kurią atitinkama reguliavimo institucija, įgyvendindama savo reguliavimo srities įgaliojimus, buvo pasirengusi laikyti „lažybomis“ pagal vidaus teisę),
                           ir

                           b)

                           naudojant III dalyje reglamentuojamus lošimo automatus siūloma veikla pagal nacionalinę teisę buvo klasifikuojama kitaip, t. y. laikoma „lošimu“, ir kad pagal valstybės narės teisės aktus, susijusius su azartinių lošimų kontrole ir reguliavimu, lošimams ir lažyboms buvo taikomas skirtingas reglamentavimas? Jeigu taip, tai į kokius nagrinėjamos vienos ir kitos reglamentavimo tvarkos skirtumus nacionalinis teismas turėtų atsižvelgti?

               2.

               Nustatant, ar pagal mokesčių neutralumo principą 1 klausime nurodytoms automatų rūšims (PSLT ir III dalyje reglamentuojamiems lošimo automatams) turėtų būti taikoma vienoda apmokestinimo tvarka, kiek abstrakčiai nacionalinis teismas turi nustatyti, ar prekės yra panašios? Visų pirma kiek yra svarbu atsižvelgti į tokius dalykus:

                           a)

                           leidžiamų didžiausių statomų sumų ir laimėjimų panašumus ir skirtumus PSLT ir III dalyje reglamentuojamų lošimo automatų atveju;

                           b)

                           tai, kad PSLT galima lošti tik tam tikrose lažyboms licencijuotose patalpose, kurios skiriasi nuo lošimams licencijuotų patalpų ir kurioms taikomi kitokie reikalavimai nei lošimams licencijuotoms patalpoms (nors PSLT ir ne daugiau kaip dviem III dalyje reglamentuojamais lošimo automatais buvo galima lošti tose pačiose patalpose, kurioms suteikta lažybų licencija);

                           c)

                           kad tikimybė laimėti naudojant PSLT buvo tiesiogiai susijusi su paskelbtais pastoviais santykiais, o laimėjimo lošiant III dalyje reglamentuojamais lošimo automatais tikimybę kai kuriais atvejais galėjo pakeisti įrenginys, ilgainiui užtikrinantis operatoriui ir lošėjui tam tikro procentinio dydžio grąžą;

                           d)

                           PSLT ir III dalyje reglamentuojamuose lošimo automatuose naudojamo formato panašumus ir skirtumus;

                           e)

                           PSLT ir III dalyje reglamentuojamų lošimo automatų panašumus ir skirtumus, susijusius su galima lošėjo ir automato sąveika;

                           f)

                           ar pirmiau nurodyti dalykai buvo žinomi daugumai lošėjų automatais, ar jie juos laikė reikšmingais ar svarbiais;

                           g)

                           ar kuri nors iš pirmiau nurodytų aplinkybių pateisina skirtingą apmokestinimo PVM tvarką?

               3.

               Jeigu valstybė narė, naudodamasi jai suteikta diskrecija pagal Šeštosios PVM direktyvos 13 straipsnio B dalies f punktą, neapmokestino azartinių lošimų PVM, tačiau apmokestino PVM apibrėžtą azartiniams lošimams naudojamų automatų kategoriją:

                           a)

                           ar iš esmės valstybė narė gali remtis deramu rūpestingumu pagrįstu gynybos argumentu, siekdama apsiginti nuo kaltinimo mokesčių neutralumo principo pažeidimu; ir

                           b)

                           jeigu atsakymas į a punkte pateiktą klausimą yra teigiamas, kokie veiksniai yra svarbūs nustatant, ar valstybė narė turi teisę remtis tokiu gynybos argumentu?

      (1)  1977 m. gegužės 17 d. Šeštoji Tarybos direktyva 77/388/EEB dėl valstybių narių apyvartos mokesčių įstatymų derinimo — Bendra pridėtinės vertės mokesčio sistema: vienodas vertinimo pagrindas (OL L 145, p. 1; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 9 sk., 1 t., p. 23).


title: Byla C-25/15: 2015 m. sausio 21 d. Budapest Környéki Törvényszék (Vengrija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą baudžiamojoje byloje prieš Balogh István

text:
               20.4.2015

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 127/10

         2015 m. sausio 21 d.Budapest Környéki Törvényszék (Vengrija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą baudžiamojoje byloje prieš Balogh István
   (Byla C-25/15)
   (2015/C 127/15)
   Proceso kalba: vengrų

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Budapest Környéki Törvényszék

      Šalis pagrindinėje baudžiamojoje byloje

   Balogh István

      Prejudicinis klausimas

   Ar 2010 m. spalio 20 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2010/64/ES (1) dėl teisės į vertimo žodžiu ir raštu paslaugas baudžiamajame procese 1 straipsnio 1 dalies, pagal kurią „šia direktyva nustatomos taisyklės, susijusios su teise į vertimo žodžiu ir raštu paslaugas baudžiamajame procese ir Europos arešto orderio vykdymo procese“, tekstą reikia aiškinti taip, kad Vengrijos teismai šią direktyvą privalo taikyti ir specialiam procesui [numatytam 1998 m. Įstatymo XIX, kuriuo patvirtinamas Baudžiamojo proceso kodeksas, XXIX skyriuje (a büntetőeljárásról szóló 1998. évi XIX. törvény XXIX. fejezet)], t. y. ar žodžių junginys „baudžiamajame procese“ apima ir Vengrijos teisėje numatytą specialų procesą, ar šis žodžių junginys reiškia vien procesą, kuris užbaigiamas priėmus galutinį sprendimą dėl asmens baudžiamosios atsakomybės?

      (1)  OL L 280, p. 1.


title: 2017 m. kovo 31 d. Teismo sprendimas byloje E-13/16 ELPA priežiūros institucija prieš Islandiją (ELPA valstybės įsipareigojimų nevykdymas – Neįgyvendinimas – Direktyva 2000/30/EB – Techniniai patikrinimai kelyje)

text:
               13.7.2017

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 224/16

         TEISMO SPRENDIMAS
   2017 m. kovo 31 d.
   byloje E-13/16

      ELPA priežiūros institucija prieš Islandiją

      (ELPA valstybės įsipareigojimų nevykdymas – Neįgyvendinimas – Direktyva 2000/30/EB – Techniniai patikrinimai kelyje)

   (2017/C 224/07)
   Byloje E-13/16 ELPA priežiūros institucija prieš Islandiją dėl PRAŠYMO pripažinti, kad, neįvedusi techninės būklės patikrinimų keliuose, kaip reikalaujama EEE susitarimo XIII priedo 17h punkte nurodyto teisės akto (2000 m. birželio 6 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2000/30/EB dėl Bendrijoje važinėjančių komercinių transporto priemonių techninio patikrinimo keliuose) 3 straipsnio 1 dalyje, Islandija neįvykdė įsipareigojimų pagal minėtą teisės aktą, Teismas, kurį sudaro pirmininkas Carlas Baudenbacheris ir teisėjai Peras Christiansenas ir Pállis Hreinssonas (pranešėjas), 2017 m. kovo 31 d. priėmė sprendimą, kurio rezoliucinė dalis yra tokia:
   Teismas:

               1.

               Pripažįsta, kad, per nustatytą laikotarpį neįvedusi techninės būklės patikrinimų keliuose, kaip reikalaujama Europos ekonominės erdvės susitarimo XIII priedo II skyriaus 17h punkte nurodyto teisės akto (2000 m. birželio 6 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2000/30/EB dėl Bendrijoje važinėjančių komercinių transporto priemonių techninio patikrinimo keliuose) (pagal šio susitarimo 1 protokolą), 3 straipsnio 1 dalyje, Islandija neįvykdė įsipareigojimų pagal minėtą teisės aktą.

               2.

               Nurodo Islandijai padengti bylinėjimosi išlaidas.


title: Byla T-331/10: 2012 m. gegužės 8 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Yoshida Metal Industry Co. Ltd prieš VRDT — Pi-Design ir kt. (juodais skrituliais padengtas trikampis paviršius) (Bendrijos prekių ženklas — Registracijos pripažinimo negaliojančia procedūra — Vaizdinis Bendrijos prekių ženklas, vaizduojantis juodais skrituliais padengtą paviršių — Techniniam rezultatui pasiekti būtina prekės forma — Reglamento (EB) Nr. 207/2009 7 straipsnio 1 dalies e punkto ii papunktis)

text:
               23.6.2012

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 184/10

         2012 m. gegužės 8 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Yoshida Metal Industry Co. Ltd prieš VRDT — Pi-Design ir kt. (juodais skrituliais padengtas trikampis paviršius)

   (Byla T-331/10) (1)

   (Bendrijos prekių ženklas - Registracijos pripažinimo negaliojančia procedūra - Vaizdinis Bendrijos prekių ženklas, vaizduojantis juodais skrituliais padengtą paviršių - Techniniam rezultatui pasiekti būtina prekės forma - Reglamento (EB) Nr. 207/2009 7 straipsnio 1 dalies e punkto ii papunktis)
   2012/C 184/17
   Proceso kalba: anglų

      Šalys

      Ieškovė: Yoshida Metal Industry Co. Ltd (Tsubame-shi, Japonija), atstovaujama advokatų S. Verea, K. Muraro ir M. Balestriero

      Atsakovė: Vidaus rinkos derinimo tarnyba (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui), atstovaujama A. Folliard-Monguiral

      Kitos procedūros VRDT Apeliacinėje taryboje šalys: Pi-Design AG (Triengen, Šveicarija); Bodum France (Neji prie Senos, Prancūzija) ir Bodum Logistics A/S (Bilundas, Danija), atstovaujamos advokato H. Pernez

      Dalykas

   Ieškinys dėl 2010 m. gegužės 20 d. VRDT Pirmosios apeliacinės tarybos sprendimo (byla R 1235/2008-1), susijusio su registracijos pripažinimo negaliojančia procedūra tarp Pi Design AG, Bodum France ir Bodum Logistics A/S bei Yoshida Metal Industry Co. Ltd.

      Rezoliucinė dalis

               1.

               Panaikinti 2010 m. gegužės 20 d. Vidaus rinkos derinimo tarnybos (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui) (VRDT) pirmosios apeliacinės tarybos sprendimą (byla R 1235/2008-1).

               2.

               VRDT padengia savo ir Yoshida Metal Industry Co. Ltd. patirtas bylinėjimosi išlaidas.

               3.

               Pi-Design AG, Bodum France ir Bodum Logistics A/S padengia savo bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 274, 2010 10 9.


               28.4.2005

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 103/27

         Prašymas ELPA Teismui dėl patariamosios nuomonės, kurį 2004 m. liepos 7 d. sprendimu Pedicel AS v Sosial- og helsedirektoratet byloje pateikė Markedsrådet teismas
   (Byla E-4/04)
   (2005/C 103/13)
   2004 m. liepos 7 d. sprendimu Markedsrådet (Rinkos taryba), Oslas, Norvegija, pateikė ELPA Teismui prašymą, kurį Teismo kanceliarija gavo 2004 m. liepos 9 d., dėl patariamosios nuomonės Pedicel AS v Sosial- og helsedirektoratet byloje šiais klausimais:

               1.

               Kadangi vynas nėra įtrauktas į EEE susitarimo 8 straipsnio 3 dalyje pateiktą produktų sąrašą:
               Ar Susitarimą — įskaitant 18 straipsnį ir 23 straipsnį plg. 47 protokolą — reikėtų aiškinti taip, kad 11 straipsnis ir (arba) 36 straipsnis yra taikomi vynui?

               2.

               Ar EEE susitarimo 11 straipsnį ir (arba) 36 straipsnį reikėtų aiškinti taip, kad jie taikomi nacionaliniams teisės aktams, kuriuose numatytas bendras draudimas reklamuoti alkoholinius gėrimus, pavyzdžiui, nurodytus Alkoholinių gėrimų prekybos įstatymo 9-2 dalyje et al.?

               3.

               Jei į antrą klausimą atsakoma teigiamai: ar, nepaisant to, galima tokį draudimą pagrįsti visuomenės sveikatos tikslais, ir, jei taip, ar jis atitinka EEE teisės proporcingumo principą?
               Atsakant į šį klausimą, reikėtų pažymėti, kokiu mastu bendrojo atsargumo principo šioje srityje taikymas atitiktų ELPA Teismo ir Europos Bendrijų Teisingumo Teismo praktiką.


title: Byla C-556/12: 2014 m. birželio 19 d. Teisingumo Teismo (trečioji kolegija) sprendimas byloje ( Østre Landsret (Danija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) TDC A/S/Teleklagenævnet (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą — Elektroninių ryšių tinklai ir paslaugos — Direktyva 2002/19/EB — 2 straipsnio a punktas — Prieiga prie konkrečių tinklo elementų ir susijusių priemonių ir jų naudojimas — 5, 8, 12 ir 13 straipsniai — Nacionalinių reguliavimo institucijų kompetencija — Įpareigojimas dėl prieigos prie konkrečių tinklo elementų ir susijusių priemonių ir jų naudojimo — Didelę įtaką atitinkamoje rinkoje turinti įmonė — Atšakinis kabelis, jungiantis prieigos tinklo skirstytuvą su tinklo galiniu tašku, esančiu galutinio paslaugų gavėjo patalpose — Įpareigojimo tenkinti pagrįstus prašymus dėl prieigos prie konkrečių tinklo elementų ir susijusių priemonių ir leidimo jais naudotis proporcingumas — Direktyva 2002/21/EB — 8 straipsnis — Bendrieji tikslai, susiję su nacionalinių reguliavimo institucijų užduočių vykdymu)

text:
               25.8.2014

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 282/7

         2014 m. birželio 19 d. Teisingumo Teismo (trečioji kolegija) sprendimas byloje (Østre Landsret (Danija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) TDC A/S/Teleklagenævnet

   (Byla C-556/12) (1)

   ((Prašymas priimti prejudicinį sprendimą - Elektroninių ryšių tinklai ir paslaugos - Direktyva 2002/19/EB - 2 straipsnio a punktas - Prieiga prie konkrečių tinklo elementų ir susijusių priemonių ir jų naudojimas - 5, 8, 12 ir 13 straipsniai - Nacionalinių reguliavimo institucijų kompetencija - Įpareigojimas dėl prieigos prie konkrečių tinklo elementų ir susijusių priemonių ir jų naudojimo - Didelę įtaką atitinkamoje rinkoje turinti įmonė - Atšakinis kabelis, jungiantis prieigos tinklo skirstytuvą su tinklo galiniu tašku, esančiu galutinio paslaugų gavėjo patalpose - Įpareigojimo tenkinti pagrįstus prašymus dėl prieigos prie konkrečių tinklo elementų ir susijusių priemonių ir leidimo jais naudotis proporcingumas - Direktyva 2002/21/EB - 8 straipsnis - Bendrieji tikslai, susiję su nacionalinių reguliavimo institucijų užduočių vykdymu))
   2014/C 282/09
   Proceso kalba: danų

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Østre Landsret

      Šalys pagrindinėje byloje

      Ieškovė: TDC A/S

      Atsakovė: Teleklagenævnet

      Rezoliucinė dalis

               1.

               2002 m. kovo 7 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2002/19/EB dėl elektroninių ryšių tinklų ir susijusių priemonių sujungimo ir prieigos prie jų (Prieigos direktyva), iš dalies pakeistos 2009 m. lapkričio 25 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2009/140/EB, 2 straipsnio a punktas, 8 ir 12 straipsniai turi būti aiškinami taip, kad nacionalinė reguliavimo institucija turi teisę elektroninių ryšių operatoriui, turinčiam didelę įtaką atitinkamoje rinkoje, kaip įpareigojimą tenkinti pagrįstus prašymus dėl prieigos prie konkrečių tinklo elementų ir susijusių priemonių ir leidimo jais naudotis, nustatyti pareigą konkuruojančių operatorių prašymu nutiesti ne ilgesnį nei 30 m ilgio atšakinį kabelį, jungiantį prieigos tinklo skirstytuvą su tinklo galiniu tašku, esančiu galutinio paslaugų gavėjo patalpose, jeigu šis įpareigojimas pagrįstas nustatytos problemos pobūdžiu, yra proporcingas ir pateisinamas atsižvelgiant į 2002 m. kovo 7 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2002/21/EB dėl elektroninių ryšių tinklų ir paslaugų bendrosios reguliavimo sistemos (Pagrindų direktyva), iš dalies pakeistos Direktyva 2009/140, 8 straipsnio 1 dalyje nustatytus tikslus, o tai turi patikrinti prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas.

               2.

               Direktyvos 2002/19, iš dalies pakeistos Direktyva 2009/140, 8 ir 12 straipsniai, siejami su šios direktyvos 13 straipsniu, turi būti aiškinami taip, kad nacionalinė reguliavimo institucija, ketindama elektroninių ryšių operatoriui, turinčiam didelę įtaką atitinkamoje rinkoje, nustatyti įpareigojimą nutiesti atšakinius kabelius, siekiant prijungti galutinį paslaugų gavėją prie tinklo, turi atsižvelgti į pradines atitinkamo operatoriaus investicijas ir kainų kontrolės, leidžiančios susigrąžinti nutiesimo sąnaudas, buvimą.

      (1)  OL C 38, 2013 2 9.


title: Byla T-215/07 R 2007 m. lapkričio 15 d. laikinąsias apsaugos priemones taikančio teisėjo nutartis byloje Donnici prieš Parlamentą ( Laikinųjų apsaugos priemonių taikymas — Europos Parlemento sprendimas — Išrinktųjų asmenų įgaliojimų patikrinimas — Parlamento nario mandato panaikinimas pritaikius nacionalinę rinkimų teisę — Prašymas sustabdyti vykdymą — Priimtinumas — Fumus boni juris — Skuba — Interesų palyginimas )

text:
               12.1.2008

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 8/16

         2007 m. lapkričio 15 d. laikinąsias apsaugos priemones taikančio teisėjo nutartis byloje Donnici prieš Parlamentą

   (Byla T-215/07 R)
   („Laikinųjų apsaugos priemonių taikymas - Europos Parlemento sprendimas - Išrinktųjų asmenų įgaliojimų patikrinimas - Parlamento nario mandato panaikinimas pritaikius nacionalinę rinkimų teisę - Prašymas sustabdyti vykdymą - Priimtinumas - Fumus boni juris - Skuba - Interesų palyginimas“)
   (2008/C 8/31)
   Proceso kalba: italų
   Šalys

      Ieškovas: Beniamino Donnici (Castrolibero, Italija), atstovaujamas advokatų M. Sanino, G. M. Roberti, I. Perego ir P. Salvatore

      Atsakovas: Europos Parlamentas, atstovaujamas H. Krück, N. Lorenz ir A. Caiola

      Ieškovo pusėje į bylą įstojusi šalis: Italijos Respublika, atstovaujama I. Braguglia, padedamo avvocato dello Stato P. Gentili

      Atsakovo pusėje į bylą įstojusi šalis: Achille Occhetto (Roma, Italija), atstovaujama advokatų P. De Caterini ir F. Paola
   Dalykas
   Prašymas sustabdyti 2007 m. gegužės 24 d. Europos Parlamento sprendimo dėl Beniamino Donnici įgaliojimų patikrinimo (2007/2121/(REG)) vykdymą, kol Pirmosios instancijos teismas išspręs bylą iš esmės
   Rezoliucinė dalis

               1.

               Sustabdyti 2007 m. gegužės 24 d. Europos Parlamento sprendimo dėl Beniamino Donnici įgaliojimų patikrinimo (2007/2121/(REG)) vykdymą, kol Pirmosios instancijos teismas išspręs bylą iš esmės.

               2.

               Atidėti bylinėjimosi išlaidų klausimo nagrinėjimą.


title: Byla F-83/12: 2014 m. vasario 12 d. Tarnautojų teismo (trečioji kolegija) sprendimas byloje Bodson ir kt. prieš EIB (Viešoji tarnyba — EIB personalas — Sutartinis darbo santykių pobūdis — Darbo užmokestis — EIB premijų mokėjimo sistemos reforma)

text:
               22.3.2014

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 85/26

         2014 m. vasario 12 d. Tarnautojų teismo (trečioji kolegija) sprendimas byloje Bodson ir kt. prieš EIB

   (Byla F-83/12) (1)

   (Viešoji tarnyba - EIB personalas - Sutartinis darbo santykių pobūdis - Darbo užmokestis - EIB premijų mokėjimo sistemos reforma)
   2014/C 85/43
   Proceso kalba: prancūzų

      Šalys

      Ieškovai: Jean-Pierre Bodson ir kt. (Liuksemburgas, Liuksemburgas), atstovaujami advokato L. Levi

      Atsakovas: Europos investicijų bankas, atstovaujamas C. Gómez de la Cruz, T. Gilliams ir G. Nuvoli bei advokato P. E. Partsch

      Dalykas

   Pirma, prašymas panaikinti sprendimus taikyti ieškovams premijas pagal naują darbo efektyvumo strategiją, nustatytą Direktorių valdybos 2010 m. gruodžio 14 d. sprendime ir Valdymo komiteto 2010 m. lapkričio 9 d. ir 2011 m. lapkričio 16 d. sprendimuose, ir, antra, papildomas prašymas priteisti iš atsakovo atlyginimo skirtumą ir kompensaciją už patirtą žalą.

      Sprendimo rezoliucinė dalis

               1.

               Atmesti ieškinį.

               2.

               J.-P. Bodson ir septyni kiti ieškovai, išvardyti priede, padengia savo ir Europos investicijų banko patirtas bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 295, 2012 9 29, p. 34.


title: Byla T-115/05 José Jiménez Martinez 2005 m. vasario 28 d. pareikštas ieškinys Europos Bendrijų Komisijai

text:
               14.5.2005

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 115/33

         José Jiménez Martinez 2005 m. vasario 28 d. pareikštas ieškinys Europos Bendrijų Komisijai
   (Byla T-115/05)
   (2005/C 115/60)
   Proceso kalba: prancūzų
   2005 m. vasario 28 d. Europos Bendrijų Pirmosios instancijos teisme buvo pareikštas José Jiménez Martinez, gyvenančio Briuselyje, atstovaujamo advokato Eric Boigelot, ieškinys Europos Bendrijų Komisijai.
   Ieškovas Pirmosios instancijos teismo prašo:

               1)

               panaikinti 2004 m. balandžio 21 d. Invalidumo komiteto sprendimą, atmetantį 2004 m. sausio 19 d. prašymą pripažinti invalidu, apie kurį buvo pranešta 2004 m. balandžio 27 d. pareiškimu;

               2)

               panaikinti 2004 m. liepos 22 d. Invalidumo komiteto sprendimą, kuriuo pripažįstama invalidu, dėl to, kad invalidu pripažinta ne nuo 2004 m. balandžio 21 d.;

               3)

               nurodyti atlyginti ieškovui ex aequo et bono222 568 EUR materialinę ir moralinę žalą, kurios suma gali būti padidinta proceso metu,

               4)

               priteisti iš atsakovės bylinėjimosi išlaidas.

         Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai
   Šioje byloje ieškovas ginčija atsakovės sprendimą pripažinti jį invalidu trejiems metams nuo 2004 m. rugsėjo 1 d., nenumatant jo atgalinio veikimo nuo 2004 m. balandžio 21 d., t.y. nuo tos dienos, kai Invalidumo komitetas jo atžvilgiu priėmė pirmąjį neigiamą sprendimą.
   Grįsdamas savo reikalavimus, ieškovas nurodo:

               —

               Tarnybos nuostatų II priedo 7 straipsnio ir Invalidumo komitetų veiklą reglamentuojančių taisyklių pažeidimą. Šiuo atžvilgiu jis tvirtina, kad du iš trijų Invalidumo komitetą sudarančių gydytojų nežinojo nei apie jo ligą, nei apie sveikatos būklę,

               —

               šiuo atveju Komitetas padarė akivaizdžią jo ligos pobūdžio vertinimo klaidą. Šiuo atžvilgiu jis patikslino, kad Invalidumo komitetas visiškai neatsižvelgė į tai, kad egzistuoja kitokia sutrikusio miego liga, t.y. anksčiau diagnozuotas chroniškas nuovargis,

               —

               pareigos motyvuoti pažeidimą,

               —

               Tarnybos nuostatų 53 straipsnio ir 78 straipsnio bei jo VIII priedo 13-18 straipsnių pažeidimą.

               —

               gero ir darnaus administravimo principo pažeidimą, o taip pat rūpestingumo pareigos pažeidimą.


title: Byla C-428/12: 2014 m. balandžio 3 d. Teisingumo Teismo (penktoji kolegija) sprendimas byloje Europos Komisija/Ispanijos Karalystė (Valstybės įsipareigojimų neįvykdymas — SESV 34 ir 36 straipsniai — Kiekybiniams importo apribojimams lygiavertės poveikio priemonės — Papildomas krovinių vežimas savo sąskaita — Pirmoji įmonės parko transporto priemonė — Leidimų verstis kelių transporto veikla išdavimo taisyklės — Kelių eismo sauga ir aplinkos apsauga)

text:
               26.5.2014

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 159/5

         2014 m. balandžio 3 d. Teisingumo Teismo (penktoji kolegija) sprendimas byloje Europos Komisija/Ispanijos Karalystė

   (Byla C-428/12) (1)

   ((Valstybės įsipareigojimų neįvykdymas - SESV 34 ir 36 straipsniai - Kiekybiniams importo apribojimams lygiavertės poveikio priemonės - Papildomas krovinių vežimas savo sąskaita - Pirmoji įmonės parko transporto priemonė - Leidimų verstis kelių transporto veikla išdavimo taisyklės - Kelių eismo sauga ir aplinkos apsauga))
   2014/C 159/06
   Proceso kalba: ispanų

      Šalys

      Ieškovė: Europos Komisija, atstovaujama I. Galindo Martin ir G. Wilms

      Atsakovė: Ispanijos Karalystė, atstovaujama J. García-Valdecasas Dorrego ir Centeno Huerta

      Dalykas

   Valstybės įsipareigojimų neįvykdymas – SESV 34 ir 36 straipsnių pažeidimas – Leidimų motorinėms transporto priemonėms išdavimas – Nacionalinės teisės aktai, kuriuose reikalaujama, kad nuo pirmosios įmonės parko sunkiasvorės transporto priemonės pirmosios registracijos nebūtų praėję daugiau nei penki mėnesiai tam, kad būtų galima gauti „leidimą vežti krovinius savo sąskaita“

      Rezoliucinė dalis

               1.

               2007 m. kovo 20 d. Įsakymo FOM/734/2007, kuriuo nustatomos Įstatymo dėl leidimų verstis krovinių vežimu kelių transporto priemonėmis įgyvendinimo taisyklės, 30 straipsnyje transporto priemonių, kurių maksimalus leistinas svoris viršija 3,5 tonos, atžvilgiu įtvirtinusi reikalavimą, kad nuo pirmosios įmonės parko transporto priemonės pirmosios registracijos nebūtų praėję daugiau nei penki mėnesiai tam, kad būtų galima gauti leidimą papildomai vežti krovinius savo sąskaita, Ispanijos Karalystė neįvykdė įsipareigojimų pagal Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo 34 straipsnį.

               2.

               Priteisti iš Ispanijos Karalystės bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 379, 2012 12 8.


title: Byla T-665/13: 2013 m. gruodžio 16 d. pareikštas ieškinys byloje Zitro IP prieš VRDT — Gamepoint (SPIN BINGO)

text:
               1.3.2014

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 61/13

         2013 m. gruodžio 16 d. pareikštas ieškinys byloje Zitro IP prieš VRDT — Gamepoint (SPIN BINGO)
   (Byla T-665/13)
   2014/C 61/22
   Kalba, kuria surašytas ieškinys: anglų

      Šalys

      Ieškovė: Zitro IP Sàrl. (Liuksemburgas, Liuksemburgas), atstovaujama advokato A. Canela Giménez

      Atsakovė: Vidaus rinkos derinimo tarnyba (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui)

      Kita procedūros Apeliacinėje taryboje šalis: Gamepoint BV (Haga, Nyderlandai)

      Reikalavimai

   Ieškovė Bendrojo Teismo prašo:

               —

               panaikinti 2013 m. spalio 14 d. Vidaus rinkos derinimo tarnybos (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui) ketvirtosios apeliacinės tarybos sprendimą byloje R 1388/2012-4;

               —

               priteisti iš atsakovės ir trečiosios šalies, jeigu ji įstotų į bylą, bylinėjimosi išlaidas.

      Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

      Bendrijos prekių ženklo paraišką pateikęs asmuo: kita procedūros Apeliacinėje taryboje šalis.

      Prašomas įregistruoti Bendrijos prekių ženklas: spalvotas vaizdinis prekių ženklas, kuriame yra žodinis elementas SPIN BINGO, 9, 41 ir 42 klasių prekėms ir paslaugoms — Bendrijos prekių ženklo paraiška Nr. 9 545 658.

      Prekių ženklo ar žymens, kuriuo remtasi per protesto procedūrą, savininkas: ieškovė.

      Prekių ženklas ar žymuo, kuriuo remiamasi: žodinis prekių ženklas ZITRO SPIN BINGO 9, 28 ir 41 klasių prekėms ir paslaugoms — Bendrijos prekių ženklo registracija Nr. 9 058 868.

      Protestų skyriaus sprendimas: iš dalies patenkinti protestą.

      Apeliacinės tarybos sprendimas: panaikinti skundžiamą sprendimą ir atmesti apeliaciją.

      Ieškinio pagrindai: Reglamento dėl Bendrijos prekių ženklo 8 straipsnio 1 dalies b punkto pažeidimas.


title: Byla C-42/10: 2010 m. sausio 25 d. Raad van State (Belgija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Vlaamse Dierenartsenvereiniging VZW, Marc Janssens prieš Belgische Staat

text:
               17.4.2010

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 100/20

         2010 m. sausio 25 d.Raad van State (Belgija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Vlaamse Dierenartsenvereiniging VZW, Marc Janssens prieš Belgische Staat

   (Byla C-42/10)
   2010/C 100/31
   Proceso kalba: olandų

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Raad van State

      Šalys pagrindinėje byloje

      Ieškovai: Vlaamse Dierenartsenvereiniging VZW, Marc Janssens

      Atsakovas: Belgische Staat

      Įstojusi į bylą šalis: Luk Vangheluwe

      Prejudiciniai klausimai

               1.

               Ar 2003 m. gegužės 26 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (EB) Nr. 998/2003 (1) dėl gyvūnų sveikatos reikalavimų, taikomų ne komerciniam naminių gyvūnėlių judėjimui, ir iš dalies keičiančio Tarybos direktyvą 92/65/EEB, 3 straipsnio b punktas, 4 straipsnio 2 ir 5 dalys ir 17 straipsnio antroji pastraipa bei 2003 m. lapkričio 26 d. Komisijos sprendimo 2003/803/EB (2), nustatančio paso šunų, kačių ir šeškų Bendrijos vidaus judėjimui pavyzdį, straipsniai ir priedai prieštarauja tam, kad nacionalinis reguliavimas dėl pasų katėms ir šeškams remtųsi pirmiau minėto 2003 m. lapkričio 26 d. Komisijos sprendimo nustatytu pavyzdžiu ir papildomais reikalavimais, tačiau papildomai nustatydamas, jog kiekvienas pasas turi turėti iš 13 skaitmenų susidedantį numerį, t. y. Belgijos ISO kodą „BE“, išdavusios tarnybos licencijos numerį, susidedantį iš dviejų skaitmenų, ir paskesnį devynženklį numerį?

               2.

               Ar Reglamento Nr. 998/2003 <…> 3 straipsnio b punktas, 4 straipsnio 2 ir 5 dalys ir 17 straipsnio antroji pastraipa bei Sprendimo 2003/803 <…> straipsniai ir priedai draudžia nacionalinį reguliavimą, pagal kurį europinis naminių gyvūnėlių pasas turi būti naudojamas ir kaip šunų identifikavimo ir registravimo įrodymas ir kuris, be to, numato, kad tretieji asmenys gali lipniomis etiketėmis daryti savininko ir gyvūnėlio identifikavimo duomenų pakeitimus europinio naminių gyvūnėlių paso, kuris buvo išduotas įgalioto veterinarijos gydytojo, I–III dalyse, po kurių ankstesni identifikavimo duomenys būtų užlipinami?

      (1)  OL L 146, p. 1; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 3 sk., 39 t., p. 75.

      (2)  OL L 312, p. 1; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 3 sk., 41 t., p. 198.


title: Byla F-118/05  2005 m. gruodžio 12 d.  pareikštas ieškinys byloje Klopfer prieš Komisiją

text:
               11.3.2006

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 60/52

         2005 m. gruodžio 12 d. pareikštas ieškinys byloje Klopfer prieš Komisiją
   (Byla F-118/05)
   (2006/C 60/96)
   Proceso kalba: vokiečių
   Šalys

      Ieškovas: Matthias Klopfer (Berlynas, Vokietija), atstovaujamas E. Pätzel

      Atsakovė: Europos Bendrijų Komisija
   Ieškovo reikalavimai

               —

               Panaikinti 2005 m. rugpjūčio 29 d. Europos Bendrijų personalo atrankos tarnybos (EPSO) direktoriaus sprendimą ADMIN.B.2/D (05) 18479/EGL-ade.

               —

               Priteisti iš atsakovės bylinėjimosi išlaidas.

         Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai
   Ieškovas dalyvavo konkurse EPSO/B/11/03 dėl B 5/B 4 lygio padėjėjų leidinių rengimo srityje (korektūra) rezervo sudarymo.
   Šio konkurso atrankos komisija nusprendė neleisti ieškovui laikyti konkurso testų, nes jis reikalaujamą trejų metų profesinę patirtį įgijo būtent dirbdamas nevisą darbo dieną, kas, jos nuomone, neatitiko reikalavimų.
   Pagrįsdamas savo ieškinį, ieškovas tvirtina, kad buvo pažeistas Pareigūnų nuostatų 5 straipsnyje įtvirtintas vienodo požiūrio principas. Be to, pranešimo apie konkursą tekstas buvo dviprasmiškas, todėl taip pat pažeistas administracijos suformuluotų sąlygų privalomumo jai pačiai principas.


title: 2005 m. liepos 27 d. Pirmosios Instancijos Teismo sprendimas (antroji kolegija), Sujungtose bylose T-49/02–T-51/02 Brasserie nationale SA (buv. Brasseries Funck-Bricher et Bofferding) ir kt. prieš Europos Bendrijų Komisiją (Susitarimai, sprendimai ir suderinti veiksmai — Liuksemburgo alaus rinka — Baudos)

text:
               17.9.2005

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 229/13

      PIRMOSIOS INSTANCIJOS TEISMO SPRENDIMAS

   (antroji kolegija)
   2005 m. liepos 27 d.
   Sujungtose bylose T-49/02–T-51/02 Brasserie nationale SA (buv. Brasseries Funck-Bricher et Bofferding) ir kt. prieš Europos Bendrijų Komisiją
       (1)

   (Susitarimai, sprendimai ir suderinti veiksmai - Liuksemburgo alaus rinka - Baudos)
   (2005/C 229/25)
   Proceso kalba: prancūzų
   Sujungtose bylose T-49/02–T-51/02, Brasserie nationale SA (buv. Brasseries Funck-Bricher et Bofferding), įsteigta Bascharage (Liuksemburgas), atstovaujama advokatų A. Carnelutti ir L. Schiltz, nurodžiusių adresą dokumentams įteikti Liuksemburge, Brasserie Jules Simon et Cie SCS, įsteigta Wiltz (Liuksemburgas), atstovaujama advokatų A. Carnelutti ir J. Mosar, Brasserie Battin SNC, įsteigta Esch-sur-Alzette (Liuksemburgas), atstovaujama advokatų A. Carnelutti ir M. Santini, prieš Europos Bendrijų Komisiją, atstovaujamą W. Wils ir A. Bouquet, nurodžiusių adresą dokumentams įteikti Liuksemburge, dėl prašymo panaikinti, pirma, 2001 m. gruodžio 5 d. Komisijos sprendimo 2002/759/EB dėl EB sutarties 81 straipsnio taikymo procedūros (byla COMP/37.800/F3 — Brasseries luxembourgeoises) (OL 2002, L 253, p. 21) 1 straipsnį tiek, kiek jis susijęs su ieškovėmis, ir, antra, pirmiausia panaikinti šio sprendimo 2 straipsnį, o neįvykdžius pirmo reikalavimo, žymiai sumažinti minėtų baudų dydžius, Pirmosios instancijos teismas (antroji kolegija), kurį sudaro kolegijos pirmininkas A. W. H. Meij, teisėjai N. J. Forwood ir I. Pelikánova; sekretorius I. Natsinas, administratorius, 2005 m. liepos 27 d. priėmė sprendimą, kurio rezoliucinėje dalyje nurodyta:

               1.

               Atmesti ieškinius.

               2.

               Priteisti iš ieškovių bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 109, 2002 5 4.


title: Byla T-200/12: 2012 m. gegužės 9 d. pareikštas ieškinys byloje Shannon Free Airport Development prieš Komisiją

text:
               25.8.2012

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 258/22

         2012 m. gegužės 9 d. pareikštas ieškinys byloje Shannon Free Airport Development prieš Komisiją

   (Byla T-200/12)
   2012/C 258/41
   Proceso kalba: anglų

      Šalys

      Ieškovė: Shannon Free Airport Development Co. Ltd (Šanonas, Airija), atstovaujama teisininko S. Pappas

      Atsakovė: Europos Komisija

      Reikalavimai

   Ieškovė Bendrojo Teismo prašo:

               —

               Panaikinti šiuo ieškiniu ginčijamą 2012 m. vasario 28 d. Europos Sąjungos delegacijos Ukrainoje Sutarčių ir finansų skyriaus sprendimą, priimtą vykstant viešajam pirkimui EuropeAid/131567/C/SER/UA „Krymo turizmo diversifikavimo ir paramos projektas“, o taip pat vėlesnius tos pačios institucijos ir Europos Sąjungos Vystymosi generalinio direktorato vadovo sprendimus, susijusius su šiuo pirkimu;

               —

               priteisti iš atsakovės bylinėjimosi išlaidas.

      Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

   Grįsdama ieškinį ieškovė remiasi trimis pagrindais.

               1.

               Pirmasis ieškinio pagrindas, susijęs su esminio procedūrinio reikalavimo motyvuoti pažeidimu, pabrėžiant kad:

                           —

                           teismo praktikoje ir teisės aktuose numatyta pareiga atsakovei aiškiai nurodyti atrinkto pasiūlymo pranašumus, vietoj to, kad tik ginčyti ieškovių pateiktą įrodymą; gera administracija turi išnagrinėti, ar argumentai atitinka realybę ir juos įvertinti tinkamai, ypač tam tikromis sunkinančiomis aplinkybėmis.

               2.

               Antrasis ieškinio pagrindas, susijęs su esminio procedūrinio reikalavimo paisyti taikytinos procedūros, pažeidimu, pabrėžiant kad:

                           —

                           Vertinimo komiteto vykdomai vertinimo procedūrai buvo būdingi pažeidimai, apie kuriuos atsakovė žinojo ir į kuriuos neatsižvelgė prieš paskelbdama rezultatus. Taigi, vėliau priimti sprendimai yra neteisėti, nes jie grindžiami šių pažeidimų rezultatu.

               3.

               Trečiasis ieškinio pagrindas, susijęs su vienodo požiūrio pažeidimu ir piktnaudžiavimu įgaliojimais, pabrėžiant kad:

                           —

                           neteisėta procedūra buvo taikoma tik konsorciumo, kuriam priklausė ieškovė, atveju, pažeidžiant nediskriminavimo principą. Be to, matyti, kad vienintelis neteisėtos procedūros tikslas buvo pašalinti ieškovės konsorciumą iš pirmosios vietos vertinimo sąraše.


title: Byla T-145/05 José Antonio de Brito Sequeira Carvalho 2005 m. balandžio 4 d. pareikštas ieškinys Europos Bendrijų Komisijai

text:
               25.6.2005

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 155/24

         José Antonio de Brito Sequeira Carvalho 2005 m. balandžio 4 d. pareikštas ieškinys Europos Bendrijų Komisijai
   (Byla T-145/05)
   (2005/C 155/47)
   Proceso kalba: prancūzų
   2005 m. balandžio 4 d. Europos Bendrijų Pirmosios instancijos teisme buvo pareikštas José Antonio de Brito Sequeira Carvalho, gyvenančio Lisabonoje, atstovaujamo advokato Karel Hartog Hagenaar, ieškinys Europos Bendrijų Komisijai.
   Ieškovas Pirmosios instancijos teismo prašo:

               1)

               pripažinti ginčijamojo akto egzistavimo faktą ir pripažinti jį niekiniu,

               2)

               panaikinti arba atšaukti visus vėlesnius aktus, kurie remiasi, patvirtina ar siekia pratęsti šio neegzistuojančio akto tariamas pasekmes,

               3)

               nurodyti išmokėti, preliminariai, 30 000 EUR kompensaciją už šiuo aktu sukeltas neigiamų pasekmes, kai bendra padaryta žala vertinama 300 000 EUR,

               4)

               priteisti iš atsakovės visas bylinėjimosi išlaidas.

         Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai
   Šis ieškinys pareikštas dėl Generalinio direktoriaus, veikiančio Plėtros Generalinio direktorato vardu, akto, kurį jis tariamai įpareigojo ieškovą pasirašyti ir pridėjo prie jo administracinės bylos, pagal kurį ieškovas nusprendė savo prašymu išeiti laikinojo nedarbingumo atostogų. Ieškovas taip pat prieštaraujama dėl paralelinės asmens bylos vedimo.
   Ieškovo nuomone, nagrinėjamas aktas laikytinas niekiniu.
   Grįsdamas savo teiginius, jis taip pat nurodo, kad:

               —

               ginčijamo akto motyvai yra netikslūs,

               —

               pagal Pareigūnų nuostatų 90 straipsnį priimtas sprendimas atmesti skundą paremtas ieškovui inkriminuojamais faktais ir elgesiu, apie kuriuos jis nežinojo ir kurie niekada nebuvo nurodyti pareigūno ir jo tarnybinės veiklos vertinimo ataskaitose, o vadovai apie tai niekuomet jam nebuvo užsiminę,

               —

               šiuo atveju buvo piktnaudžiaujama įgaliojimais ir netinkamai vykdoma procedūra,

               —

               pažeisti lygybės ir nediskriminacijos principai.