title: Byla T-291/14: 2014 m. gegužės 2 d. pareikštas ieškinys byloje egeplast international/Komisija

text:
               14.7.2014

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 223/42

         2014 m. gegužės 2 d. pareikštas ieškinys byloje egeplast international/Komisija

   (Byla T-291/14)
   2014/C 223/45
   Proceso kalba: vokiečių

      Šalys

      Ieškovė: egeplast international GmbH (Grėfenas, Vokietija), atstovaujama advokato A. Rosenfeld

      Atsakovė: Europos Komisija

      Reikalavimai

   Ieškovė Bendrojo Teismo prašo:

               —

               panaikinti 2013 m. gruodžio 18 d. Europos Komisijos sprendimą C(2013) 4424 final dėl valstybės pagalbos SA.33995 (2013/C) (ex 2013/NN) – Vokietija, parama iš atsinaujinančių energijos išteklių pagamintai elektros energijai ir EEG papildomo mokesčio sumažinimas daug energijos naudojančioms įmonėms,

               —

               priteisti iš Europos Komisijos bylinėjimosi išlaidas

      Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

   Grįsdama ieškinį ieškovė remiasi šiais pagrindais.

               1.

               Palaikymo, kaip jis suprantamas pagal SESV 107 straipsnio 1 dalį, nebuvimas

                           —

                           Ieškovė teigia, kad Įstatyme dėl pirmenybės teikimo atsinaujinantiems energijos ištekliams (Gesetz für den Vorrang erneuerbarer Energien, toliau – EEG) įtvirtinta speciali kompensavimo tvarka nėra ieškovės palaikymas, kaip jis suprantamas pagal SESV 107 straipsnio 1 dalį, ja tik sušvelninama dėl EEG papildomo mokesčio ieškovei tenkanti našta, kuri stipriai veikia jos konkurencingumą. Ja iš dalies kompensuojami nuostoliai, tačiau nesuteikiamas pranašumas.

               2.

               Selektyvumo nebuvimas

                           —

                           Ieškovė taip pat teigia, kad speciali kompensavimo tvarka neselektyvi, nes ji taikoma ne vien tam tikroms įmonėms ar tam tikrų prekių gamybai. Todėl įmonių, kurios praktikoje naudojasi kompensavimo tvarka, spektras labai platus. Ši tvarka visiškai suderinama su 2012 m. EEG ir leidžia sureguliuoti pagal EEG sistemą tenkančią naštą.

               3.

               Valstybinių arba valstybei priskiriamų išteklių nebuvimas

                           —

                           Ieškovė toliau teigia, kad pajamos iš EEG papildomo mokesčio nėra valstybiniai ar valstybei priskiriami ištekliai. EEG papildomo mokesčio paskirtis – leisti įgyvendinti iš civilinės teisės kylantį perdavimo tinklų operatorių reikalavimą atlyginti jų patiriamas elektros energijos pardavimo išlaidas, kurį jie gali pareikšti elektros energijos tiekėjams. Papildomo mokesčio dydį nustato perdavimo tinklų operatoriai, valstybei visiškai nedalyvaujant. Federalinei tinklų agentūrai (Bundesnetzagentur) suteikti tik įgaliojimai patikrinti, ar perdavimo tinklų operatoriai tinkamai nustatė papildomo mokesčio dydį. Tačiau Bundesnetzagentur nebuvo suteikti įgaliojimai atlikti nuolatinę kontrolę arba disponuoti iš papildomo mokesčio gautomis lėšomis.

               4.

               Konkurencijos iškraipymo arba įtakos prekybai nebuvimas

                           —

                           Šiuo klausimu ieškovė teigia, kad dėl nevalstybinio pajamų iš papildomo mokesčio pobūdžio šio mokesčio sumažinimas nėra valstybės pajamų atsisakymas. Atsisakymo nėra ir todėl, kad galimas pajamų iš papildomo mokesčio sumažėjimas būtų kompensuojamas privačiomis lėšomis, gautomis papildomą mokestį padidinus neprivilegijuotiems galutiniams vartotojams.


title: Byla T-14/13: 2013 m. rugsėjo 3 d. Bendrojo Teismo nutartis byloje Seal Trademarks prieš VRDT — Exel Composites (XCEL)

text:
               16.11.2013

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 336/30

         2013 m. rugsėjo 3 d. Bendrojo Teismo nutartis byloje Seal Trademarks prieš VRDT — Exel Composites (XCEL)

   (Byla T-14/13) (1)

   2013/C 336/66
   Proceso kalba: anglų
   Ketvirtosios kolegijos pirmininkas nutartimi nurodė išbraukti bylą iš registro.

      (1)  OL C 86, 2013 3 23.


title: Byla C-614/14: 2016 m. liepos 5 d. Teisingumo Teismo (didžioji kolegija) sprendimas (Sofiyski gradski sad (Bulgarija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) baudžiamojoje byloje prieš Atanas Ognyanov (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą — SESV 267 straipsnis — Teisingumo Teismo procedūros reglamento 94 straipsnis — Prašymo priimti prejudicinį sprendimą turinys — Nacionalinė norma, pagal kurią nacionalinio teismo teisėjai turi nusišalinti nuo bylos dėl to, kad dėstydami faktines ir teisines aplinkybes prašyme priimti prejudicinį sprendimą pateikė išankstinę nuomonę — Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartija — 47 straipsnio antra pastraipa ir 48 straipsnio 1 dalis)

text:
               12.9.2016

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 335/8

         2016 m. liepos 5 d. Teisingumo Teismo (didžioji kolegija) sprendimas (Sofiyski gradski sad (Bulgarija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) baudžiamojoje byloje prieš Atanas Ognyanov
   (Byla C-614/14) (1)

   ((Prašymas priimti prejudicinį sprendimą - SESV 267 straipsnis - Teisingumo Teismo procedūros reglamento 94 straipsnis - Prašymo priimti prejudicinį sprendimą turinys - Nacionalinė norma, pagal kurią nacionalinio teismo teisėjai turi nusišalinti nuo bylos dėl to, kad dėstydami faktines ir teisines aplinkybes prašyme priimti prejudicinį sprendimą pateikė išankstinę nuomonę - Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartija - 47 straipsnio antra pastraipa ir 48 straipsnio 1 dalis))
   (2016/C 335/10)
   Proceso kalba: bulgarų

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Sofiyski gradski sad

      Šalis pagrindinėje baudžiamojoje byloje

   Atanas Ognyanov

      dalyvaujant: Sofiyska gradska prokuratura

      Rezoliucinė dalis

               1.

               SESV 267 straipsnį ir Teisingumo Teismo procedūros reglamento 94 straipsnį, siejamus su Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijos 47 straipsnio antra pastraipa ir 48 straipsnio 1 dalimi, reikia aiškinti taip, kad pagal juos draudžiama tokia nacionalinė norma, kuri aiškinama kaip įpareigojanti prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikusio teismo teisėjus nusišalinti nuo nagrinėjamos bylos dėl to, kad pateikdami prašymą priimti prejudicinį sprendimą jie išdėstė šios bylos faktines ir teisines aplinkybes.

               2.

               Sąjungos teisė, visų pirma SESV 267 straipsnis, turi būti aiškinama taip, kad pagal ją iš prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikusio teismo nereikalaujama ir jam nedraudžiama po sprendimo prejudicinėje byloje paskelbimo iš naujo išklausyti šalių ir imtis naujų pasirengimo nagrinėti bylą priemonių, kurios galėtų paskatinti jį pakeisti išvadas dėl faktinių ir teisinių aplinkybių, padarytas teikiant prašymą priimti prejudicinį sprendimą, su sąlyga, kad šis teismas užtikrina visišką Europos Sąjungos Teisingumo Teismo pateikto Sąjungos teisės išaiškinimo veiksmingumą.

               3.

               Sąjungos teisė turi būti aiškinama taip, kad pagal ją prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikusiam teismui draudžiama taikyti nacionalinę normą, kaip antai nagrinėjamą pagrindinėje byloje, kuri pripažinta prieštaraujančia šiai teisei.

      (1)  OL C 96, 2015 3 23.


title: Byla T-144/15: 2016 m. balandžio 28 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje L’Oréal/EUIPO – Theralab (VICHY LABORATOIRES V IDÉALIA) (Europos Sąjungos prekių ženklas — Protesto procedūra — Vaizdinio Europos Sąjungos prekių ženklo VICHY LABORATOIRES V IDÉALIA paraiška — Ankstesnis Europos Sąjungos žodinis prekių ženklas IDEALINA — Santykinis atmetimo pagrindas — Galimybė supainioti — Reglamento (EB) Nr. 207/2009 8 straipsnio 1 dalies b punktas)

text:
               13.6.2016

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 211/51

      2016 m. balandžio 28 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje L’Oréal/EUIPO – Theralab (VICHY LABORATOIRES V IDÉALIA)

      (Byla T-144/15) (1)

      ((Europos Sąjungos prekių ženklas - Protesto procedūra - Vaizdinio Europos Sąjungos prekių ženklo VICHY LABORATOIRES V IDÉALIA paraiška - Ankstesnis Europos Sąjungos žodinis prekių ženklas IDEALINA - Santykinis atmetimo pagrindas - Galimybė supainioti - Reglamento (EB) Nr. 207/2009 8 straipsnio 1 dalies b punktas))
      (2016/C 211/64)
      Proceso kalba: anglų

         Šalys

         Ieškovė: L’Oréal, SA (Paryžius, Prancūzija), atstovaujama advokato J. Sena Mioludo

         Atsakovė: Europos Sąjungos intelektinės nuosavybės tarnyba (EUIPO), atstovaujama A. Lukošiūtės

         Kita procedūros VRDT apeliacinėje taryboje šalis, įstojusi į bylą Bendrajame Teisme: Theralab – Produtos Farmacêuticos e Nutracêuticos, Lda (Vizėjus, Portugalija)

         Dalykas

      Ieškinys dėl 2015 m. sausio 22 d. EUIPO ketvirtosios apeliacinės tarybos sprendimo (byla R 1097/2014-4), susijusio su protesto procedūra tarp Theralab – Produtos Farmacêuticos e Nutracêuticos ir L’Oréal.

         Rezoliucinė dalis

                  1.

                  Atmesti ieškinį.

                  2.

                  Priteisti iš L’Oréal, SA bylinėjimosi išlaidas.

         (1)  OL C 171, 2015 5 26.


title: Byla T-325/06 2006 m. lapkričio 24 d. pareikštas ieškinys byloje Boston Scientific prieš VRDT — Terumo (CAPIO)

text:
               30.12.2006

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 326/74

         2006 m. lapkričio 24 d. pareikštas ieškinys byloje Boston Scientific prieš VRDT — Terumo (CAPIO)

   (Byla T-325/06)
   (2006/C 326/152)
   Kalba, kuria surašytas ieškinys: anglų
   Šalys

      Ieškovė: Boston Scientific Ltd (Christ Church, Barbados), atstovaujama advokatų P. Rath ir W. Festl-Wietek

      Atsakovė: Vidaus rinkos derinimo tarnyba (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui) (VRDT).

      Kita procedūros Apeliacinėje taryboje šalis: Terumo Kabushiki Kaisha (Tokijas, Japonija)
   Ieškovės reikalavimai

               —

               Panaikinti 2006 m. rugsėjo 14 d. VRDT Antrosios apeliacinės tarybos sprendimą byloje Nr. R 61/2006-2, kuris ieškovės atstovams buvo įteiktas 2006 m. rugsėjo 18 d.

               —

               Priteisti iš VRDT bylinėjimosi Pirmosios instancijos teisme ir su nagrinėjimu Apeliacinėje taryboje susijusias išlaidas.

         Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

      Bendrijos prekių ženklo paraišką pateikęs asmuo: Ieškovė.

      Prašomas įregistruoti Bendrijos prekių ženklas: Žodinis prekių ženklas CAPIO 10 klasės prekėms — paraiška Nr. 2 554 434.

      Ženklo ar žymens, kuriuo remiamasi protesto procese, savininkas: Terumo Kabushiki Kaisha.

      Ženklas ar žymuo, kuriuo remiamasi protesto procese: Žodinis nacionalinis ir Bendrijos prekių ženklai CAPIOX ir CAPIOX PULSE 10 klasės prekėms.

      Protestų skyriaus sprendimas: Atmesti protestą.

      Apeliacinės tarybos sprendimas: Panaikinti Protestų skyriaus sprendimą.

      Ieškinio pagrindai: Tarybos reglamento (EB) Nr. 40/94 43 straipsnio ir Komisijos reglamento Nr. 2868/95 22 taisyklės pažeidimas, nes Terumo neįrodė savo ženklo naudojimo iš tikrųjų, bei Tarybos reglamento 8 straipsnio 1 dalies b punkto pažeidimas, nes nagrinėjamieji prekių ženklai negali būti supainioti.


title: Byla T-4/15: 2016 m. rugsėjo 7 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Beiersdorf/EUIPO (Q10) (Europos Sąjungos prekių ženklas — Vaizdinio Europos Sąjungos prekių ženklo „Q10“ paraiška — Atsisakymas registruoti pareiškimą dėl apsaugos apimties — Reglamento (EB) Nr. 207/2009 37 straipsnio 2 dalis — Absoliutūs atmetimo pagrindai — Apibūdinamasis pobūdis — Skiriamojo požymio nebuvimas — Reglamento Nr. 207/2009 7 straipsnio 1 dalies b ir c punktai)

text:
               17.10.2016

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 383/13

         2016 m. rugsėjo 7 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Beiersdorf/EUIPO (Q10)

   (Byla T-4/15) (1)

   ((Europos Sąjungos prekių ženklas - Vaizdinio Europos Sąjungos prekių ženklo „Q10“ paraiška - Atsisakymas registruoti pareiškimą dėl apsaugos apimties - Reglamento (EB) Nr. 207/2009 37 straipsnio 2 dalis - Absoliutūs atmetimo pagrindai - Apibūdinamasis pobūdis - Skiriamojo požymio nebuvimas - Reglamento Nr. 207/2009 7 straipsnio 1 dalies b ir c punktai))
   (2016/C 383/18)
   Proceso kalba: vokiečių

      Šalys

      Ieškovė: Beiersdorf AG (Hamburgas, Vokietija), iš pradžių atstovaujama advokatų A. Renck ir J. Fuhrmann, vėliau advokato J. Fuhrmann

      Atsakovė: Europos Sąjungos intelektinės nuosavybės tarnyba (EUIPO), atstovaujama S. Hanne

      Dalykas

   Ieškinys dėl 2014 m. spalio 8 d. EUIPO pirmosios apeliacinės tarybos sprendimo (byla R 2050/2013-1), susijusio su paraiška įregistruoti vaizdinį žymenį „Q10“ kaip Europos Sąjungos prekių ženklą.

      Rezoliucinė dalis

               1.

               Atmesti ieškinį.

               2.

               Beiersdorf AG padengia savo ir Europos Sąjungos intelektinės nuosavybės tarnybos (EUIPO) patirtas bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 65, 2015 2 23.


title: Byla T-212/09: 2012 m. liepos 3 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Danija prieš Komisiją (EŽŪGF — Garantijų skyrius — Nefinansuojamos išlaidos — Lauko kultūros — Žemės atidėjimas)

text:
               11.8.2012

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 243/15

         2012 m. liepos 3 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Danija prieš Komisiją

   (Byla T-212/09) (1)

   (EŽŪGF - Garantijų skyrius - Nefinansuojamos išlaidos - Lauko kultūros - Žemės atidėjimas)
   2012/C 243/27
   Proceso kalba: danų

      Šalys

      Ieškovė: Danijos Karalystė, atstovaujama iš pradžių J. Bering Liisberg, vėliau — V. Pasternak Jørgensen, padedamų advokatų P. Biering ir J. Pinborg

      Atsakovė: Europos Komisija, atstovaujama iš pradžių N. Rasmussen ir F. Jimeno Fernández, vėliau — F. Jimeno Fernández, padedamo advokato T. Ryhl

      Dalykas

   Prašymas iš dalies panaikinti 2009 m. kovo 19 d. Komisijos sprendimą 2009/253/EB dėl Bendrijos atsisakymo Europos žemės ūkio orientavimo ir garantijų fondo (EŽŪOGF) Garantijų skyriaus ir Europos žemės ūkio garantijų fondo (EŽŪGF) lėšomis finansuoti tam tikras valstybių narių patirtas išlaidas (OL L 75, p. 15) tiek, kiek šiuo sprendimu atsisakoma Bendrijos lėšomis finansuoti tam tikras Danijos Karalystės išlaidas, susijusias su žemės atidėjimu.

      Rezoliucinė dalis

               1.

               Atmesti ieškinį.

               2.

               Kiekviena šalis padengia savo bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 193, 2009 8 15.


title: 2005 m. sausio 13 d. Teisingumo Teismo sprendimas (pirmoji kolegija), Byloje C-254/03 P Eduardo Vieira SA prieš Europos Bendrijų Komisiją (Apeliacinis skundas — Žuvininkystė — Susitarimas dėl žuvininkystės su Argentina — Bendrijos finansinė parama — Sumažinimas)

text:
               5.3.2005

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 57/8

      TEISINGUMO TEISMO SPRENDIMAS

   (pirmoji kolegija)
   2005 m. sausio 13 d.
   Byloje C-254/03 P Eduardo Vieira SA prieš Europos Bendrijų Komisiją (1)

   (Apeliacinis skundas - Žuvininkystė - Susitarimas dėl žuvininkystės su Argentina - Bendrijos finansinė parama - Sumažinimas)
   (2005/C 57/15)
   Proceso kalba: ispanų
   Byloje C-254/03 P Eduardo Vieira SA, atstovaujama advokatų J.-R. Garsía-Gallardo Gil-Fournier ir D. Domíngues Pérez, dalyvaujant kitai proceso šaliai: Europos Bendrijų Komisijai, atstovaujamai S. Pardo Quintillán, padedamos J. Rivas-Andres ir J. Gutiérrez Gisbert, dėl 2003 m. birželio 13 d. pareikšto apeliacinio skundo pagal Teisingumo Teismo statuto 56 straipsnį, Teisingumo Teismas (pirmoji kolegija), susidedantis iš pirmininko P. Jann, teisėjų N. Colneric (pranešėja), J. N. Cunha Rodrigues, M. Ilešič ir Levits; generalinis advokatas: A. Tizzano, sekretorius: R. Grass, 2005 m. sausio 13 d. priėmė sprendimą, kurio rezoliucinėje dalyje nurodyta:

               1)

               Atmesti apeliacinį skundą.

               2)

               Priteisti iš Eduardo Vieira SA bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 184, 2003 8 2.


title: Byla T-492/15: 2015 m. rugpjūčio 26 d. pareikštas ieškinys byloje Deutsche Lufthansa/Komisija

text:
               3.11.2015

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 363/41

         2015 m. rugpjūčio 26 d. pareikštas ieškinys byloje Deutsche Lufthansa/Komisija

   (Byla T-492/15)
   (2015/C 363/50)
   Proceso kalba: vokiečių

      Šalys

      Ieškovė: Deutsche Lufthansa AG (Kelnas, Vokietija), atstovaujama advokato A. Martin-Ehlers

      Atsakovė: Europos Komisija

      Reikalavimai

   Ieškovė Bendrojo Teismo prašo:

               —

               panaikinti 2014 m. spalio 1 d. Europos Komisijos sprendimą byloje SA.21121 (C 29/2008) (ex NN 54/2007) – Frankfurto Hano oro uosto ir Ryanair,

               —

               priteisti iš atsakovės bylinėjimosi išlaidas.

      Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

   Grįsdama ieškinį ieškovė iš esmės remiasi tokiais pagrindais:

               —

               procesiniais trūkumais, nes vėliau 2014 m. nebuvo surengti pasitarimai su ieškove,

               —

               tuo, kad pateikta bylos medžiaga yra neišsami, nors priimant ginčijamą sprendimą faktinės aplinkybės atsakovei buvo žinomos,

               —

               tuo, kad faktinės aplinkybės išdėstytos neteisingai, nes neatsižvelgusi į tam tikras aplinkybes Komisija klaidingai apibūdino atvejį,

               —

               tuo, kad ginčijamame sprendime yra akivaizdžių neatitikimų,

               —

               klaidingu priemonių, taikytų atitinkamo oro uosto naudai, teisiniu vertinimu, nes tam tikros priemonės nebuvo pripažintos SESV 107 straipsnio 1 dalyje numatyta valstybės pagalba, o kitos priemonės buvo pripažintos su bendrąja rinka suderinama valstybės pagalba,

               —

               klaidingu priemonių, taikytų atitinkamos oro bendrovės naudai, teisiniu vertinimu, nes jos yra valstybės pagalba, kaip tai suprantama pagal SESV 107 straipsnio 1 dalį.


title: Byla T-317/08 2008 m. rugpjūčio 12 d. pareikštas ieškinys byloje Societa' di armatori G. padre dei F.lli Incorvaia G.I. e S. prieš Komisiją

text:
               25.10.2008

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 272/34

         2008 m. rugpjūčio 12 d. pareikštas ieškinys byloje Societa' di armatori G. padre dei F.lli Incorvaia G.I. e S. prieš Komisiją

   (Byla T-317/08)
   (2008/C 272/65)
   Proceso kalba: italų
   Šalys

      Ieškovė: Societa' di armamento Gaetano padre dei fratelli Incorvaia Giuseppe, Ignazio e Salvatore Snc (Likata, Italija), atstovaujama advokatų A. Maiorana, A. De Matteis, A. De Francesco

      Atsakovė: Europos Bendrijų Komisija
   Ieškovės reikalavimai

               —

               Panaikinti 2008 m. birželio 12 d. Komisijos reglamentą (EB) Nr. 530/2008, kuris buvo paskelbtas 2008 m. birželio 13 d. Oficialiajame leidinyje L 155.

               —

               Priteisti iš atsakovės bylinėjimosi išlaidas.

         Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai
   Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai yra nurodyti byloje T-313/08 Veromar di Tudisco Alfio & Salvadore S.n.c. prieš Komisiją.


title: Sujungtos bylos T-494/13 ir T-495/13: 2014 m. gruodžio 4 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Sales & Solutions/VRDT – Inceda (WATT ir WATT) (Bendrijos prekių ženklas — Registracijos pripažinimo negaliojančia procedūra — Vaizdinis Bendrijos prekių ženklas WATT ir žodinis Bendrijos prekių ženklas WATT — Absoliutus atmetimo pagrindas — Apibūdinamasis pobūdis — Reglamento (EB) Nr. 207/2009 7 straipsnio 1 dalies c punktas)

text:
               26.1.2015

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 26/27

         2014 m. gruodžio 4 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Sales & Solutions/VRDT – Inceda (WATT ir WATT)

   (Sujungtos bylos T-494/13 ir T-495/13) (1)

   ((Bendrijos prekių ženklas - Registracijos pripažinimo negaliojančia procedūra - Vaizdinis Bendrijos prekių ženklas WATT ir žodinis Bendrijos prekių ženklas WATT - Absoliutus atmetimo pagrindas - Apibūdinamasis pobūdis - Reglamento (EB) Nr. 207/2009 7 straipsnio 1 dalies c punktas))
   (2015/C 026/32)
   Proceso kalba: vokiečių

      Šalys

      Ieškovė: Sales & Solutions GmbH (Frankfurtas prie Maino, Vokietija), atstovaujama advokato K. Gründig-Schnelle

      Atsakovė: Vidaus rinkos derinimo tarnyba (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui), atstovaujama G. Schneider

      Kita procedūros VRDT Apeliacinėje taryboje šalis, įstojusi į bylą Bendrajame Teisme: Inceda Holding GmbH (Kelnas, Vokietija), atstovaujama advokatų J. Wald ir D. Thrun

      Dalykas

   Bylose T-494/13 ir T-494/13, susijusiose su galiojimo panaikinimo procedūromis tarp Inceda Holding ir Sales & Solutions GmbH atitinkamai pateiktas ieškinys su prašymu panaikinti 2013 m. liepos 15 d. ketvirtosios apeliacinės tarybos sprendimą R 1192/2012-4 (byla) ir ieškinys su prašymu panaikinti 2013 m. liepos 15 d. ketvirtosios apeliacinės tarybos sprendimą R 1193/2012-4.

      Rezoliucinė dalis

               1.

               Atmesti ieškinius.

               2.

               Sales & Solutions GmbH padengia savo bei Vidaus rinkos derinimo tarnybos (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui) VRDT) ir Inceda Holding GmbH bylinėjimosi išlaidas sujungtose bylose T-494/13 ir T-495/13.

      (1)  OL C 344, 2013 11 23.


title: Byla F-35/15 R: 2015 m. liepos 15 d. Tarnautojų teismo trečiosios kolegijos pirmininko nutartis byloje Fernando De Esteban Alonso/Komisija (Viešoji tarnyba — Pareigūnų tarnybos nuostatų 24 straipsnis — Pagalbos prašymas — Baudžiamasis procesas nacionaliniame teisme — Komisijos kaip civilinės bylos šalies sudarymas — Akivaizdžiai nepagrįstas ieškinys)

text:
               24.8.2015

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 279/54

         2015 m. liepos 15 d. Tarnautojų teismo trečiosios kolegijos pirmininko nutartis byloje Fernando De Esteban Alonso/Komisija

   (Byla F-35/15 R) (1)

   ((Viešoji tarnyba - Pareigūnų tarnybos nuostatų 24 straipsnis - Pagalbos prašymas - Baudžiamasis procesas nacionaliniame teisme - Komisijos kaip civilinės bylos šalies sudarymas - Akivaizdžiai nepagrįstas ieškinys))
   (2015/C 279/68)
   Proceso kalba: prancūzų

      Šalys

      Ieškovas: Fernando De Esteban Alonso (Saint-Martin-de-Seignanx, Prancūzija), atstovaujamas advokato C. Huglo

      Atsakovė: Europos Komisija, atstovaujama J. Currall ir C. Ehrbar

      Bylos dalykas

   Prašymas panaikinti Komisijos sprendimą nepatenkinti ieškovo pagalbos prašymo, nors jam pateiktas kaltinimas dėl piktnaudžiavimo Bendrijos biudžeto lėšomis.

      Rezoliucinė dalis

               1.

               Atmesti ieškinį kaip akivaizdžiai nepagrįstą.

               2.

               F. De Esteban Alonso padengia savo ir iš jo priteisiama padengti Europos Komisijos patirtas bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 146, 2015 5 4, p. 52.


title: Byla T-336/10: 2010 m. rugpjūčio 10 d. pareikštas ieškinys byloje Abercrombie & Fitch Europe prieš VRDT

text:
               9.10.2010

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 274/29

         2010 m. rugpjūčio 10 d. pareikštas ieškinys byloje Abercrombie & Fitch Europe prieš VRDT

   (Byla T-336/10)
   ()
   2010/C 274/44
   Kalba, kuria surašytas ieškinys: anglų

      Šalys

      Ieškovė: Abercrombie & Fitch Europe SA (Mendrizijus, Šveicarija), atstovaujama baristerio S. Malynicz, solisitorių D. Stone ir L. Ritchie

      Atsakovė: Vidaus rinkos derinimo tarnyba (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui)

      Kita procedūros Apeliacinėje taryboje šalis: Gilli Srl (Milanas, Italija)

      Ieškovės reikalavimai

               —

               Panaikinti 2010 m. gegužės 20 d. Vidaus rinkos derinimo tarnybos (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui) pirmosios apeliacinės tarybos sprendimą byloje R 823/2008-1.

               —

               Priteisti iš atsakovės ir kitos procedūros Apeliacinėje taryboje šalies bylinėjimosi išlaidas.

      Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

      Bendrijos prekių ženklo paraišką pateikęs asmuo: ieškovė

      Prašomas įregistruoti Bendrijos prekių ženklas: žodinis prekių ženklas „GILLY HICKS“ 3, 14, 25 ir 35 klasių prekėms ir paslaugoms — Bendrijos prekių ženklo paraiška Nr. 5194543

      Prekių ženklo ar žymens, kuriuo grindžiamas protestas, savininkas: kita procedūros Apeliacinėje taryboje šalis

      Prekių ženklas ar žymuo, kuriuo grindžiamas protestas: vaizdinis prekių ženklas „GILLI“ 3, 9, 14 ir 25 klasių prekėms ir paslaugoms — Bendrijos prekių ženklo paraiška Nr. 3566007

      Protestų skyriaus sprendimas: iš dalies patenkinti protestą

      Apeliacinės tarybos sprendimas: iš dalies patenkinti apeliaciją

      Ieškinio pagrindai: Tarybos reglamento Nr. 207/2009 8 straipsnio 1 dalies b punkto pažeidimas, nes Apeliacinė taryba netinkamai vizualiai, fonetiškai ir konceptualiai palygino prekių ženklus ir todėl suklydo dėl galimybės juos supainioti.


title: Byla T-255/12: 2012 m. birželio 8 d. pareikštas ieškinys byloje Vakili prieš Tarybą

text:
               25.8.2012

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 258/23

         2012 m. birželio 8 d. pareikštas ieškinys byloje Vakili prieš Tarybą

   (Byla T-255/12)
   2012/C 258/43
   Proceso kalba: prancūzų

      Šalys

      Ieškovas: Bahman Vakili (Teheranas, Iranas), atstovaujamas advokato J.-M. Thouvenin

      Atsakovė: Europos Sąjungos Taryba

      Reikalavimai

   Ieškovas Bendrojo Teismo prašo:

               —

               panaikinti Tarybos sprendimą įtraukti ieškovą į asmenų, kuriems taikomos sankcijos, sąrašą, remiantis Sprendimu 2011/783/BUSP, 2011 m. gruodžio 1 d. Tarybos įgyvendinimo reglamentu (ES) Nr. 1245/2011 ir 2012 m. kovo 23 d. Tarybos laišku,

               —

               panaikinti 2012 m. kovo 23 d. Tarybos reglamentą (ES) Nr. 267/2012 dėl ribojamųjų priemonių Iranui, kuriuo panaikinamas Reglamentas (ES) Nr. 961/2010, tiek, kiek juo grindžiamas ieškovo įtraukimas į asmenų, kuriems taikomos sankcijos, sąrašą,

               —

               priteisti iš Tarybos bylinėjimosi išlaidas.

      Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

   Grįsdamas ieškinį ieškovas remiasi šešiais pagrindais.

               1.

               Pirmasis ieškinio pagrindas, susijęs su motyvavimo stoka, nes motyvuojant ieškovui skirtą sankciją nenurodyta jokių konkrečių šią sankciją pateisinančių priežasčių.

               2.

               Antrasis ieškinio pagrindas, susijęs su teisės į gynybą ir teisės į veiksmingą teisminę apsaugą pažeidimu, nes ieškovas nebuvo išklausytas per procedūrą, kurioje jam skirta sankcija, tiek, kiek Taryba nepateikė jam prieš jį surinktų įrodymų ir tiek, kiek ieškovas negalėjo veiksmingai pateikti savo nuomonę šiuo klausimu.

               3.

               Trečiasis ieškinio pagrindas, susijęs su teisės klaida, nes Taryba neleido bausti asmens vien dėl to, kad jis yra nubausto subjekto valdybos pirmininkas ir vykdomasis direktorius.

               4.

               Ketvirtasis ieškinio pagrindas, susijęs su fakto klaida, nes ieškovas negali būti laikomas atsakingu už tai, kuo kaltinamas Export Development Bank of Iran, už laikotarpį, kai ieškovas dar nevykdė šios bendrovės direktoriaus pareigų.

               5.

               Penktasis ieškinio pagrindas, susijęs su proporcingumo principo pažeidimu, nes skirta sankcija neleidžia pasiekti deklaruojamų tikslų.

               6.

               Šeštasis ieškinio pagrindas, susijęs su teisės į nuosavybę pažeidimu, nes ieškovas negali veiksmingai ginti savo teisių ir yra nubaustas remiantis neegzistuojančiais teisiniais pagrindais.


title: Byla C-183/05 2007 m. sausio 11 d. Teisingumo Teismo (antroji kolegija) sprendimas Europos Bendrijų Komisija prieš Airiją (Valstybės įsipareigojimų neįvykdymas — Direktyva 92/43/EEB — 12 straipsnio 1 ir 2 dalys, 13 straipsnio 1 dalies b punktas ir 16 straipsnis — Natūralių buveinių ir laukinės faunos bei floros apsauga — Rūšių apsauga)

text:
               24.2.2007

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 42/4

         2007 m. sausio 11 d. Teisingumo Teismo (antroji kolegija) sprendimas Europos Bendrijų Komisija prieš Airiją

   (Byla C-183/05) (1)

   (Valstybės įsipareigojimų neįvykdymas - Direktyva 92/43/EEB - 12 straipsnio 1 ir 2 dalys, 13 straipsnio 1 dalies b punktas ir 16 straipsnis - Natūralių buveinių ir laukinės faunos bei floros apsauga - Rūšių apsauga)
   (2007/C 42/07)
   Proceso kalba: anglų
   Šalys

      Ieškovė: Europos Bendrijų Komisija, atstovaujama M. van Beek, advokato M. Wemaëre

      Atsakovė: Airija, atstovaujama D. O'Hagan
   Dalykas
   Valstybės įsipareigojimų neįvykdymas — Neteisingas 1992 m. gegužės 21 d. Tarybos direktyvos 92/43/EEB dėl natūralių buveinių ir laukinės faunos bei floros apsaugos (OL L 206, p. 7) 12 straipsnio 1 ir 2 dalies, 13 straipsnio 1 dalies b punkto ir 16 straipsnio perkėlimas į nacionalinę teisę
   Rezoliucinė dalis

               1.

                           —

                           Nepriėmusi visų būtinų specialių priemonių veiksmingai įgyvendinti griežtos apsaugos sistemą, numatytą 1992 m. gegužės 21 d. Tarybos direktyvos 92/43/EEB dėl natūralių buveinių ir laukinės faunos bei floros apsaugos 12 straipsnio 1 dalyje,

                           —

                           palikusi galioti 1976 m. Įstatymo dėl laukinės faunos ir fluoros (Wildlife Act), iš dalies pakeisto 2000 m. Įstatymu (Wildlife (Amendment) Act) 23 straipsnio 7 dalies a-c punktus, kurie yra nesuderinami su Direktyvos 92/43 12 straipsnio 1 dalimi ir 16 straipsniu,

                     Airija neįgyvendino minėtų šios direktyvos straipsnių ir neįvykdė įsipareigojimų pagal šią direktyvą.

               2.

               Priteisti iš Airijos bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 182, 2005 7 23.


title: Byla C-240/14: 2014 m. gegužės 12 d. Landesgericht Korneuburg (Austrija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Eleonore Prüller-Frey/Norbert Brodnig, Axa Versicherung AG

text:
               11.8.2014

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 261/14

         2014 m. gegužės 12 d.Landesgericht Korneuburg (Austrija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Eleonore Prüller-Frey/Norbert Brodnig, Axa Versicherung AG

   (Byla C-240/14)
   2014/C 261/21
   Proceso kalba: vokiečių

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Landesgericht Korneuburg

      Šalys pagrindinėje byloje

      Ieškovė: Eleonore Prüller-Frey

      Atsakovai: Norbert Brodnig, Axa Versicherung AG

      Prejudiciniai klausimai

               1.

               Ar 1997 m. spalio 9 d. Tarybos reglamento (EB) Nr. 2027/97 dėl oro vežėjo atsakomybės nelaimingų atsitikimų atveju (1) 2 straipsnio 1 dalies a ir c punktus, 2004 m. balandžio 21 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (EB) Nr. 785/2004 dėl draudimo reikalavimų oro vežėjams ir orlaivių naudotojams (2) 3 straipsnio c ir g punktus bei 1999 m. gegužės 28 d. Monrealyje pasirašytos Konvencijos dėl tam tikrų tarptautinio vežimo oru taisyklių suvienodinimo (3) 1 straipsnio 1 dalį reikia aiškinti taip, kad reikalavimams atlyginti žalą, kuriuos pateikė nukentėjusioji,

                           —

                           kuri buvo vežama orlaiviu, kurio pakilimo ir nutūpimo vieta yra ta pati vieta valstybėje narėje,

                           —

                           kurią orlaivio pilotas vežė neatlygintinai,

                           —

                           skrydžio tikslas buvo iš viršaus apžiūrėti nekilnojamąjį turtą, dėl kurio ji ketino su pilotu sudaryti pirkimo sandorį, ir

                           —

                           kuri patyrė kūno sužalojimų orlaiviui nukritus, taikytinas tik 1999 m. gegužės 28 d. Monrealyje pasirašytos Konvencijos dėl tam tikrų tarptautinio vežimo oru taisyklių suvienodinimo 17 straipsnis, o nacionalinės teisės aktai netaikomi?

                     Jei į pirmąjį klausimą būtų atsakyta teigiamai:

               2.

               Ar 1999 m. gegužės 28 d. Monrealyje pasirašytos Konvencijos dėl tam tikrų tarptautinio vežimo oru taisyklių suvienodinimo 33 straipsnį ir 2000 m. gruodžio 22 d. Tarybos reglamento (EB) Nr. 44/2001 dėl jurisdikcijos ir teismo sprendimų civilinėse ir komercinėse bylose pripažinimo ir vykdymo (4) 67 straipsnį reikia aiškinti taip, kad jurisdikcija nagrinėti ir spręsti pirmajame klausime nurodytus reikalavimus atlyginti žalą nustatoma išimtinai pagal 1999 m. gegužės 28 d. Monrealyje pasirašytos Konvencijos dėl tam tikrų tarptautinio vežimo oru taisyklių suvienodinimo 33 straipsnį?
               Jei į pirmąjį klausimą būtų atsakyta teigiamai:

               3.

               Ar 1999 m. gegužės 28 d. Monrealyje pasirašytos Konvencijos dėl tam tikrų tarptautinio vežimo oru taisyklių suvienodinimo 29 straipsnį ir 2007 m. liepos 11 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (EB) Nr. 864/2007 dėl nesutartinėms prievolėms taikytinos teisės (5) 18 straipsnį reikia aiškinti taip, kad jiems prieštarauja nacionalinės teisės normos, pagal kurias pirmajame klausime nurodyta nukentėjusioji gali tiesiogiai pareikšti ieškinį žalą padariusio asmens civilinės atsakomybės draudikui?
               Jei į pirmąjį klausimą būtų atsakyta neigiamai:

               4.

               Ar 1988 m. liepos 22 d. Tarybos direktyvos 88/357/EEB dėl įstatymų ir kitų teisės aktų, susijusių su tiesioginiu draudimu, išskyrus gyvybės draudimą, derinimo, apibrėžiančios nuostatas, padedančias veiksmingai naudotis laisve teikti paslaugas, ir iš dalies keičiančios Direktyvą 73/239/EEB (6), 7 straipsnio 1 dalies f punktą ir 2007 m. liepos 11 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (EB) Nr. 864/2007 dėl nesutartinėms prievolėms taikytinos teisės 18 straipsnį reikia aiškinti taip, kad situacija, susijusi su pirmame klausime nurodytos nukentėjusiosios pareikštu tiesioginiu ieškiniu žalą padariusio asmens civilinės atsakomybės draudikui, turi būti vertinama pagal trečiosios valstybės teisę, kai:

                           —

                           pagal kolizines deliktinės atsakomybės taisykles taikytina teisė savo draudimo sutarčių įstatyme numato tiesioginį ieškinį,

                           —

                           draudimo sutarties šalys pasirenka taikyti trečiosios valstybės teisę,

                           —

                           pagal kurią taikoma valstybės, kurioje įsisteigęs draudikas, teisė, ir

                           —

                           šios valstybės teisės sistemoje, draudimo sutarčių įstatyme taip pat numatytas tiesioginis ieškinys?

      (1)  OL L 285, p. 1; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 7 sk., 3 t., p. 489.

      (2)  OL L 138, p. 1; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 7 sk., 8 t., p. 160.

      (3)  OL L 194, 2001, p. 39; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 7 sk., 5 t., p. 492.

      (4)  OL L 12, 2001, p. 1; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 19 sk., 4 t., p. 42.

      (5)  OL L 199, p. 40.

      (6)  OL L 172, p. 1; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 6 sk., 1 t., p. 198.


title: Byla C-244/07 2007 m. gegužės 22 d. pareikštas ieškinys byloje Europos Bendrijų Komisija prieš Liuksemburgo Didžiąją Hercogystę

text:
               7.7.2007

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 155/16

         2007 m. gegužės 22 d. pareikštas ieškinys byloje Europos Bendrijų Komisija prieš Liuksemburgo Didžiąją Hercogystę

   (Byla C-244/07)
   (2007/C 155/32)
   Proceso kalba: prancūzų
   Šalys

      Ieškovė: Europos Bendrijų Komisija, atstovaujama P. Dejmek ir N. Yerrell

      Atsakovė: Liuksemburgo Didžioji Hercogystė
   Ieškovės reikalavimai

               —

               Pripažinti, kad nepriėmusi 2004 m. balandžio 29 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvą 2004/50/EB, iš dalies keičiančią Tarybos direktyvą 96/48/EB dėl transeuropinės greitųjų geležinkelių sistemos sąveikos ir Europos Parlamento ir Tarybos direktyvą 2001/16/EB dėl transeuropinės paprastųjų geležinkelių sistemos sąveikos (1) įgyvendinančių įstatymų ir kitų teisės aktų, Liuksemburgo Didžioji Hercogystė neįvykdė įsipareigojimų pagal šios direktyvos 4 straipsnį.
               Nepatenkinus šio reikalavimo:
               pripažinti, kad nepranešusi Komisijai apie 2004 m. balandžio 29 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvą 2004/50/EB, iš dalies keičiančią Tarybos direktyvą 96/48/EB dėl transeuropinės greitųjų geležinkelių sistemos sąveikos ir Europos Parlamento ir Tarybos direktyvą 2001/16/EB dėl transeuropinės paprastųjų geležinkelių sistemos sąveikos įgyvendinančius įstatymus ir kitus teisės aktus, Liuksemburgo Didžioji Hercogystė neįvykdė įsipareigojimų pagal šios direktyvos 4 straipsnį.

               —

               Priteisti iš Liuksemburgo Didžiosios Hercogystės bylinėjimosi išlaidas.

         Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai
   Terminas perkelti Direktyvą 2004/50/EB baigėsi 2006 m. balandžio 29 dieną.

      (1)  OL L 164, p. 114 ir klaidų ištaisymas OL L 220, p. 40.


title: Byla C-298/16: 2016 m. gegužės 25 d. Curtea de Apel Cluj (Rumunija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Teodor Ispas, Anduța Ispas/Direcția Generală a Finanțelor Publice Cluj

text:
               29.8.2016

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 314/11

         2016 m. gegužės 25 d.Curtea de Apel Cluj (Rumunija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Teodor Ispas, Anduța Ispas/Direcția Generală a Finanțelor Publice Cluj

   (Byla C-298/16)
   (2016/C 314/16)
   Proceso kalba: rumunų

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Curtea de Apel Cluj

      Šalys pagrindinėje byloje

      Pareiškėjai: Teodor Ispas, Anduța Ispas

      Atsakovė: Direcția Generală a Finanțelor Publice Cluj

      Prejudicinis klausimas

   Ar administracinė praktika, kai sprendimas, kuriuo nustatomos prievolės asmeniui, priimamas nesuteikiant jam galimybės susipažinti su visa informacija ir dokumentais, į kuriuos valdžios institucija atsižvelgė priimdama šį sprendimą ir esančius valdžios institucijos parengtoje neviešoje administracinėje byloje, yra suderinama su teisės į gynybą užtikrinimo principu?


title: Byla T-180/17: 2017 m. kovo 17 d. pareikštas ieškinys byloje EM Research Organization/EUIPO – Christoph Fischer ir kt. (EM)

text:
               22.5.2017

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 161/32

         2017 m. kovo 17 d. pareikštas ieškinys byloje EM Research Organization/EUIPO – Christoph Fischer ir kt. (EM)

   (Byla T-180/17)
   (2017/C 161/45)
   Kalba, kuria surašytas ieškinys: vokiečių

      Šalys

      Ieškovė: EM Research Organization, Inc. (Okinava, Japonija), atstovaujama advokatų J. Liesegang, M. Jost ir N. Lang

      Atsakovė: Europos Sąjungos intelektinės nuosavybės tarnyba (EUIPO)

      Kitos procedūros Apeliacinėje taryboje šalys: Christoph Fischer GmbH (Štefanskirchenas, Vokietija), Ole Weinkath (Hünxe-Drevenack, Vokietija), Multikraft Produktions- und Handels GmbH (Pichl/Wels, Austrija), Phytodor AG (Buochs, Šveicarija)

      Su procedūra EUIPO susijusi informacija

      Prekių ženklo, dėl kurio kilo ginčas, savininkė: ieškovė

      Prekių ženklas, dėl kurio kilo ginčas: tarptautinis prekių ženklas EM – Registracijos paraiška Nr. 2 829 851

      Procedūra EUIPO: registracijos pripažinimo negaliojančia procedūra

      Ginčijamas sprendimas: 2017 m. sausio 9 d. EUIPO pirmosios apeliacinės tarybos sprendimas byloje R 2442/2015-1

      Reikalavimai

   Ieškovė Bendrojo Teismo prašo:

               —

               panaikinti ginčijamą sprendimą,

               —

               priteisti iš EUIPO bylinėjimosi išlaidas.

      Pagrindai, kuriais remiamasi

               —

               Reglamento Nr. 207/2009 145 straipsnio ir 57 straipsnio 5 dalies pirmojo sakinio pažeidimas,

               —

               Reglamento Nr. 207/2009 7 straipsnio 1 dalies b ir c punktų pažeidimas.


title: Byla C-228/06: 2009 m. vasario 19 d. Teisingumo Teismo (pirmoji kolegija) sprendimas byloje (Oberverwaltungsgerichtsgericht Berlin-Brandenburg (Vokietija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Mehmet Soysal, Ibrahim Savatli prieš Vokietijos Federacinę Respubliką (EEB ir Turkijos asociacijos susitarimas — Laisvė teikti paslaugas — Pareiga turėti vizą norint įvažiuoti į valstybės narės teritoriją)

text:
               18.4.2009

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 90/2

         2009 m. vasario 19 d. Teisingumo Teismo (pirmoji kolegija) sprendimas byloje (Oberverwaltungsgerichtsgericht Berlin-Brandenburg (Vokietija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Mehmet Soysal, Ibrahim Savatli prieš Vokietijos Federacinę Respubliką
   (Byla C-228/06) (1)

   (EEB ir Turkijos asociacijos susitarimas - Laisvė teikti paslaugas - Pareiga turėti vizą norint įvažiuoti į valstybės narės teritoriją)
   2009/C 90/02
   Proceso kalba: vokiečių

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Oberverwaltungsgerichtsgericht Berlin-Brandenburg

      Šalys pagrindinėje byloje

      Ieškovai: Mehmet Soysal, Ibrahim Savatli

      Atsakovė: Vokietijos Federacinė Respublika

      Dalyvaujant: Bundesagentur für Arbeit

      Dalykas

   Prašymas priimti prejudicinį sprendimą – Oberverwaltungsgericht Berlin-Brandenburg (Vokietija) – 1970 m. lapkričio 23 d. Papildomo protokolo prie susitarimo, įsteigiančio Europos ekonominės bendrijos ir Turkijos asociaciją (OL L 293, p. 4), 41 straipsnio 1 dalies išaiškinimas – 2001 m. kovo 15 d. Tarybos reglamento (EB) Nr. 539/2001, nustatančio trečiųjų šalių, kurių piliečiai, kirsdami išorines sienas, privalo turėti vizas, ir trečiųjų šalių, kurių piliečiams toks reikalavimas netaikomas, sąrašus (OL L 81, p. 1; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 19 sk., 4 t., p. 65), 1 straipsnio galiojimas – Nauji laisvo paslaugų judėjimo apribojimai – Turkijos piliečio, dirbančio sunkvežimio vairuotoju Turkijos transporto įmonėje, pareiga turėti vizą, kad galėtų įvažiuoti į valstybės narės teritoriją, nors tokios pareigos nebuvo papildomo protokolo įsigaliojimo metu

      Rezoliucinė dalis

   Papildomo protokolo, 1970 m. lapkričio 23 d. pasirašyto Briuselyje ir Bendrijos vardu sudaryto, aprobuoto bei patvirtinto 1972 m. gruodžio 19 d. Tarybos reglamentu (EEB) Nr. 2760/72, 41 straipsnio 1 dalis turi būti aiškinama kaip draudžianti po šio protokolo įsigaliojimo įvesti reikalavimą turėti vizą kaip sąlygą, kad Turkijos piliečiai, kaip antai pareiškėjai pagrindinėje byloje, galėtų įvažiuoti į valstybės narės teritoriją turėdami tikslą šioje valstybėje narėje teikti paslaugas Turkijoje įsteigtos įmonės vardu, nes protokolo įsigaliojimo metu tokios vizos nebuvo reikalaujama.

      (1)  OL C 190, 2006 8 12.


title: Byla C-290/11: 2011 m. birželio 9 d. Comap SA pateiktas apeliacinis skundas dėl 2011 m. kovo 24 d. Bendrojo Teismo (aštuntoji kolegija) priimto sprendimo byloje T-377/06 Comap prieš Komisiją

text:
               27.8.2011

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 252/18

         2011 m. birželio 9 d.Comap SA pateiktas apeliacinis skundas dėl 2011 m. kovo 24 d. Bendrojo Teismo (aštuntoji kolegija) priimto sprendimo byloje T-377/06 Comap prieš Komisiją

   (Byla C-290/11)
   2011/C 252/32
   Proceso kalba: prancūzų

      Šalys

      Apeliantė: Comap SA, atstovaujama advokatų A. Wachsmann ir S. de Guigné

      Kita proceso šalis: Europos Komisija

      Apeliantės reikalavimai

               —

                     visų pirma,

                           —

                           panaikinti, remiantis SESV 256 straipsniu ir Europos Sąjungos Teisingumo Teismo statuto Protokolo Nr. 3 56 straipsniu, visą 2011 m. kovo 24 d. Bendrojo Teismo sprendimą Comap prieš Komisiją, priimtą byloje T-377/06;

                           —

                           patenkinti Comap SA reikalavimus, nurodytus pirmąja instancija bylą nagrinėjusiam Bendrajam Teismui;

                           —

                           todėl,

                           —

                           panaikinti 2006 m. rugsėjo 20 d. Komisijos sprendimą C(2006) 4180 final dėl procedūros pagal [EB] 81 straipsnį ir EEE susitarimo 53 straipsnį (Byla Nr. COMP/F-1/38.121 — Jungtys), kiek jis susijęs su Comap SA, bei motyvus, kuriais grindžiama jo rezoliucinė dalis, tiek, kiek šiuo sprendimu paskiriama bauda Comap SA;

               —

                     nepatenkinus pirmųjų reikalavimų,

                           —

                           panaikinti, remiantis SESV 261 straipsniu, 18,56 milijonų eurų baudą, paskirtą Comap SA minėto Europos Komisijos sprendimo 2 straipsnio g punktu, arba sumažinti šią baudą, remiantis SESV 261 straipsniu, iki tinkamos sumos;

               —

               bet kuriuo atveju priteisti iš Europos Komisijos visas bylinėjimosi išlaidas, įskaitant tas, kurias Comap SA patyrė Bendrajame Teisme.

      Apeliacinio skundo pagrindai ir pagrindiniai argumentai

   Grįsdama savo apeliacinį skundą apeliantė nurodo keturis pagrindus.
   Pirmuoju apeliacinio skundo pagrindu Comap nurodo teisės į nepriklausomą ir nešališką teismą pažeidimą, nes vykdydamas Komisijos, kuriai priskirtos tyrimo ir sankcijų skyrimo funkcijos, sprendimo kontrolę Bendrasis Teismas tik apsiribojo akivaizdžiomis teisės ir fakto klaidomis ir visiškai nevykdė kontrolės, grindžiamos visapusišku bylos aplinkybių ir ypač pateiktų įrodymų patikrinimu iš naujo.
   Antruoju pagrindu apeliantė kaltina Bendrąjį Teismą jos nenaudai per siaurai aiškinus viešojo atsiribojimo sąvoką, dėl ko pažeisti reikalavimai, susiję su EŽTK 7 straipsnio 1 dalyje numatytu siauro baudžiamojo įstatymo aiškinimo principu, kad „baudžiamasis įstatymas neturi būti taikomas plačiai kaltinamojo nenaudai“. Toks aiškinimas taip pat pažeidžia principą, kad kilusi abejonė turi būti naudinga įmonei, kuriai skirtas sprendimas; šis principas svarbus nekaltumo prezumpcijos principo atžvilgiu.
   Trečiuoju pagrindu Comap nurodo kai kurių įrodymų iškraipymą, lėmusį tai, jog Komisijai atlikus patikrinimus teisiškai klaidingai kvalifikuotos tam tikros dvišalės sutartys tarp apeliantės ir jos konkurenčių.
   Savo ketvirtuoju ir paskutiniu pagrindu apeliantė galiausiai kaltina Bendrąjį Teismą neįvykdžius pareigos motyvuoti, kiek tai susiję su jo vertinimu, kad Komisija tinkamai teisiškai įrodė, jog Comap įvykdė vieną ir tęstinį pažeidimą po 2001 m. kovo mėnesio.


title: Byla T-2/16: 2016 m. lapkričio 30 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje K&K Group/EUIPO – Pret A Manger (Europe) (Pret A Diner) (Europos Sąjungos prekių ženklas — Protesto procedūra — Europos Sąjungoje galiojanti tarptautinė registracija — Vaizdinis prekių ženklas „Pret A Diner“ — Ankstesnis vaizdinis Europos Sąjungos prekių ženklas „PRET A MANGER“ — Ankstesnis nacionalinis žodinis prekių ženklas PRET — Santykinis atmetimo pagrindas — Ankstesnio prekių ženklo naudojimas iš tikrųjų — Reglamento (EB) Nr. 207/2009 42 straipsnio 2 ir 3 dalys — Nepagrįstai gauta nauda dėl ankstesnių prekių ženklų skiriamojo požymio arba gero vardo — Reglamento Nr. 207/2009 8 straipsnio 5 dalis)

text:
               23.1.2017

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 22/32

         2016 m. lapkričio 30 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje K&K Group/EUIPO – Pret A Manger (Europe) (Pret A Diner)

   (Byla T-2/16) (1)

   ((Europos Sąjungos prekių ženklas - Protesto procedūra - Europos Sąjungoje galiojanti tarptautinė registracija - Vaizdinis prekių ženklas „Pret A Diner“ - Ankstesnis vaizdinis Europos Sąjungos prekių ženklas „PRET A MANGER“ - Ankstesnis nacionalinis žodinis prekių ženklas PRET - Santykinis atmetimo pagrindas - Ankstesnio prekių ženklo naudojimas iš tikrųjų - Reglamento (EB) Nr. 207/2009 42 straipsnio 2 ir 3 dalys - Nepagrįstai gauta nauda dėl ankstesnių prekių ženklų skiriamojo požymio arba gero vardo - Reglamento Nr. 207/2009 8 straipsnio 5 dalis))
   (2017/C 022/43)
   Proceso kalba: anglų

      Šalys

      Ieškovė: K&K Group AG (Kamas, Šveicarija), atstovaujama advokatų N. Lützenrath, U. Rademacher, C. Fürsen ir N. Bertram

      Atsakovė: Europos Sąjungos intelektinės nuosavybės tarnyba (EUIPO), atstovaujama J. Crespo Carrillo

      Kita procedūros EUIPO apeliacinėje taryboje šalis, įstojusi į bylą Bendrajame Teisme: Pret A Manger (Europe) Ltd (Londonas, Jungtinė Karalystė), atstovaujama QC M. Edenborough

      Dalykas

   Ieškinys dėl 2015 m. spalio 29 d. EUIPO penktosios apeliacinės tarybos sprendimo (byla R 2825/2014-5), susijusio su protesto procedūra tarp Pret A Manger (Europe) ir K&K Group.

      Rezoliucinė dalis

               1.

               Atmesti ieškinį.

               2.

               Priteisti iš K&K Group AG bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 78, 2016 2 29.


title: Byla C-73/10 P: 2010 m. vasario 9 d. Internationale Fruchtimport Gesellschaft Weichert & Co. KG pateiktas apeliacinis skundas dėl 2009 m. lapkričio 30 d. Pirmosios instancijos teismo (aštuntoji kolegija) priimtos nutarties byloje T-2/09 Internationale Fruchtimport Gesellschaft Weichert & Co. KG prieš Europos Komisiją

text:
               27.3.2010

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 80/22

         2010 m. vasario 9 d.Internationale Fruchtimport Gesellschaft Weichert & Co. KG pateiktas apeliacinis skundas dėl 2009 m. lapkričio 30 d. Pirmosios instancijos teismo (aštuntoji kolegija) priimtos nutarties byloje T-2/09 Internationale Fruchtimport Gesellschaft Weichert & Co. KG prieš Europos Komisiją

   (Byla C-73/10 P)
   2010/C 80/38
   Proceso kalba: anglų

      Šalys

      Apeliantė: Internationale Fruchtimport Gesellschaft Weichert & Co. KG, atstovaujama advokato A. Rinne, solisitoriaus S. Kon, solisitoriaus C. Humpe, QC C. Vajda

      Kita proceso šalis: Europos Komisija

      Apeliantės reikalavimai

               —

               Panaikinti 2009 m. lapkričio 30 d. Pirmosios instancijos teismo nutartį byloje T-2/09; ir

               —

               pripažinti priimtinu Weichert ieškinį dėl panaikinimo byloje T-2/09 ir grąžinti bylą Pirmosios instancijos teismui, kad būtų išnagrinėtas ieškinys dėl 2008 m. spalio 15 d. Europos Komisijos sprendimo (byla COMP/39.188 — Bananai) panaikinimo tiek, kiek jis susijęs su Weichert, arba

               —

               nepatenkinus šio reikalavimo, grąžinti bylą Pirmosios instancijos teismui, kad būtų išnagrinėtas Weichert ieškinio dėl panaikinimo byloje T-2/09 priimtinumas.

      Apeliacinio skundo pagrindai ir pagrindiniai argumentai

   Apeliantė tvirtina, kad Pirmosios instancijos teismas padarė teisės klaidą pripažindamas ieškinį nepriimtinu motyvuojant tuo, kad nuo Bendrijos teisės aktų, reglamentuojančių proceso terminus, taikymo galima nukrypti tik esant ypatingoms aplinkybėms arba force majeure. Tvirtinama, kad toks požiūris yra nepagrįstai siauras ir neatsižvelgiama arba netinkamai atsižvelgiama į teisę kreiptis į teismą baudžiamosiose bylose, baudžiamojo proceso teisėtumo, proporcingumo principus ir pagrindinį poreikį išvengti neteisingo rezultato.


title: Byla T-404/09: 2010 m. lapkričio 12 d. pareikštas ieškinys byloje Deutsche Bahn prieš VRDT (Horizontalus pilkos ir raudonos spalvų derinys) (Bendrijos prekių ženklas — Horizontalaus pilkos ir raudonos spalvų derinio prekių ženklo registracijos paraiška — Absoliutus atmetimo motyvas — Skiriamojo požymio nebuvimas — Reglamento (EB) Nr. 207/2009 7 straipsnio 1 dalies b punktas)

text:
               15.1.2011

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 13/25

         2010 m. lapkričio 12 d. pareikštas ieškinys byloje Deutsche Bahn prieš VRDT (Horizontalus pilkos ir raudonos spalvų derinys)

   (Byla T-404/09) (1)

   (Bendrijos prekių ženklas - Horizontalaus pilkos ir raudonos spalvų derinio prekių ženklo registracijos paraiška - Absoliutus atmetimo motyvas - Skiriamojo požymio nebuvimas - Reglamento (EB) Nr. 207/2009 7 straipsnio 1 dalies b punktas)
   2011/C 13/48
   Proceso kalba: vokiečių

      Šalys

      Ieškovė: Deutsche Bahn AG (Berlynas, Vokietija), atstovaujama advokatų U. Hildebrandt, K. Schmidt-Hern ir B. Weichhaus

      Atsakovė: Vidaus rinkos derinimo tarnyba (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui), atstovaujama G. Schneider.

      Dalykas

   Ieškinys dėl 2009 m. liepos 23 d. VRDT pirmosios apeliacinės tarybos sprendimo dėl prašymo įregistruoti horizontalų pilkos ir raudonos spalvų derinio žymenį Bendrijos prekių ženklu (byla R 379/2009-1) panaikinimo

      Rezoliucinė dalis

               1.

               Atmesti ieškinį.

               2.

               Deutsche Bahn AG padengia bylinėjimosi išlaidas

      (1)  OL C 297, 2009 12 5.


title: Byla T-357/15 P: 2015 m. gruodžio 17 d. Bendrojo Teismo nutartis byloje Garcia Minguez/Komisija (Apeliacinis skundas — Viešoji tarnyba — Įdarbinimas — Konkursas Komisijos viduje, kuriame gali dalyvauti institucijos laikini darbuotojai — Neleidimas dalyvauti vykdomosios įstaigos laikinam darbuotojui — Statuto 29 straipsnio 1 dalies b punktas — Vienodas požiūris — Akivaizdžiai teisinio pagrindo neturintis apeliacinis skundas)

text:
               22.2.2016

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 68/28

         2015 m. gruodžio 17 d. Bendrojo Teismo nutartis byloje Garcia Minguez/Komisija

   (Byla T-357/15 P) (1)

   ((Apeliacinis skundas - Viešoji tarnyba - Įdarbinimas - Konkursas Komisijos viduje, kuriame gali dalyvauti institucijos laikini darbuotojai - Neleidimas dalyvauti vykdomosios įstaigos laikinam darbuotojui - Statuto 29 straipsnio 1 dalies b punktas - Vienodas požiūris - Akivaizdžiai teisinio pagrindo neturintis apeliacinis skundas))
   (2016/C 068/37)
   Proceso kalba: prancūzų

      Šalys

      Apeliantė: Maria Luisa Garcia Minguez (Briuselis, Belgija), atstovaujama advokato L. Ortiz Blanco ir Á. Givaja Sanz

      Kita proceso šalis: Europos Komisija, iš pradžių atstovaujama G. Gattinara ir F. Simonetti, po to – G. Gattinara ir F. Simonetti

      Dalykas

   Apeliacinis skundas dėl 2015 m. balandžio 28 d. Europos Sąjungos Tarnautojų Teismo (antroji kolegija) sprendimo byloje Garcia Minguez/Komisija (F-72/14, Rink. VT, EU:F:2015:40) panaikinimo.

      Rezoliucinė dalis

               1.

               Atmesti apeliacinį skundą.

               2.

               Priteisti iš Maria Luisa Garcia Minguez bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 279, 2015 8 24.


title: Bylos T-284/99 išbraukimas iš registro

text:
               25.9.2004

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 239/28

         Bylos T-284/99 (1) išbraukimas iš registro
   (2004/C 239/63)

      (Bylos kalba: olandų)

   Europos Bendrijų Pirmosios instancijos teismo antrosios išplėstinės kolegijos pirmininkas 2004 m. gegužės 4 d. nutartimi nurodė išbraukti iš registro bylą T-284/99 Vlutters Kapitein B.V., palaikoma Nyderlandų Karalystės, prieš Europos Bendrijų Komisiją.

      (1)  OL C 47, 2000 2 19.


title: Byla C-227/09: 2010 m. spalio 21 d. Teisingumo Teismo (antroji kolegija) sprendimas byloje ( Tribunale ordinario di Torino (Italija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Antonino Accardo ir kt. prieš Comune di Torino (Socialinė politika — Darbuotojų sauga ir sveikatos apsauga — Darbo laiko organizavimas — Municipalinės policijos pareigūnai — Direktyva 93/104/EB — Direktyva 93/104/EB, iš dalies pakeista Direktyva 2000/34/EB — Direktyva 2003/88/EB — 5, 17 ir 18 straipsniai — Maksimalus savaitės darbo laikas — Nacionalinio arba regioninio lygmens kolektyvinės sutartys arba susitarimai tarp darbdavių ir darbuotojų — Išimtys, susijusios su atidėtu kassavaitiniu poilsiu ir kompensaciniu poilsiu — Tiesioginis veikimas — Sąjungos teisę atitinkantis aiškinimas)

text:
               18.12.2010

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 346/15

         2010 m. spalio 21 d. Teisingumo Teismo (antroji kolegija) sprendimas byloje (Tribunale ordinario di Torino (Italija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Antonino Accardo ir kt. prieš Comune di Torino

   (Byla C-227/09) (1)

   (Socialinė politika - Darbuotojų sauga ir sveikatos apsauga - Darbo laiko organizavimas - Municipalinės policijos pareigūnai - Direktyva 93/104/EB - Direktyva 93/104/EB, iš dalies pakeista Direktyva 2000/34/EB - Direktyva 2003/88/EB - 5, 17 ir 18 straipsniai - Maksimalus savaitės darbo laikas - Nacionalinio arba regioninio lygmens kolektyvinės sutartys arba susitarimai tarp darbdavių ir darbuotojų - Išimtys, susijusios su atidėtu kassavaitiniu poilsiu ir kompensaciniu poilsiu - Tiesioginis veikimas - Sąjungos teisę atitinkantis aiškinimas)
   2010/C 346/24
   Proceso kalba: italų

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Tribunale ordinario di Torino

      Šalys pagrindinėje byloje

      Ieškovai: Antonino Accardo, Viola Acella, Antonio Acuto, Domenico Ambrisi, Paolo Battaglino, Riccardo Bevilacqua, Fabrizio Bolla, Daniela Bottazzi, Roberto Brossa, Luigi Calabro’, Roberto Cammardella, Michelangelo Capaldi, Giorgio Castellaro, Davide Cauda, Tatiana Chiampo, Alessia Ciaravino, Alessandro Cicero, Paolo Curtabbi, Paolo Dabbene, Mauro D'Angelo, Giancarlo Destefanis, Mario Di Brita, Bianca Di Capua, Michele Di Chio, Marina Ferrero, Gino Forlani, Giovanni Galvagno, Sonia Genisio, Laura Dora Genovese, Sonia Gili, Maria Gualtieri, Gaetano La Spina, Maurizio Loggia, Giovanni Lucchetta, Sandra Magoga, Manuela Manfredi, Fabrizio Maschio, Sonia Mignone, Daniela Minissale, Domenico Mondello, Veronnica Mossa, Plinio Paduano, Barbaro Pallavidino, Monica Palumbo, Michele Paschetto, Frederica, Peinetti, Nadia Pizzimenti, Gianluca Ponzo, Enrico Pozzato, Gaetano Puccio, Danilo Ranzani, Pergianni Risso, Luisa Rossi, Paola Sabia, Renzo Sangiano, Davide Scagno, Paola Settia, Raffaella Sottoriva, Rossana Trancuccio, Fulvia Varotto, Giampiero Zucca, Fabrizio Lacognata, Guido Mandia, Luigi Rigon, Daniele Sgavetti

      Atsakovė: Comune di Torino

      Dalykas

   Prašymas priimti prejudicinį sprendimą — Tribunale ordinario di Torino — 1993 m. lapkričio 23 d. Tarybos direktyvos 93/104/EB dėl tam tikrų darbo laiko organizavimo aspektų (OL L 307, p. 18; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 5 sk., 2 t., p. 197) 5, 17 ir 18 straipsnių aiškinimas– Išimtys, susijusios su skirtingu kassavaitinio poilsio laiku ir kompensaciniu poilsiu — Taikymas municipalinės policijos pareigūnams.

      Rezoliucinė dalis

               1)

               1993 m. lapkričio 23 d. Tarybos direktyvos 93/104/EB dėl tam tikrų darbo laiko organizavimo aspektų tiek originalios versijos, tiek jos versijos, iš dalies pakeistos 2000 m. birželio 22 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2000/34/EB, 17 straipsnio 3 dalis savo apimtimi yra savarankiška to paties straipsnio 2 dalies atžvilgiu, t. y. tai, kad profesija nėra nurodyta minėtoje 2 dalyje, nereiškia, kad jai negalima taikyti Direktyvos 93/104 (abiejų versijų) 17 straipsnio 3 dalyje numatytos išimties.

               2)

               Tokiomis aplinkybėmis, kokios nagrinėjamos pagrindinėje byloje, pasirenkamomis išimtimis, numatytomis Direktyvos 93/104 ir Direktyva 2000/24 iš dalies pakeistos Direktyvos 93/104 17 straipsnyje, taip pat prireikus 2003 m. lapkričio 4 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2003/88/EB dėl tam tikrų darbo laiko organizavimo aspektų 17 ir (arba) 18 straipsniuose, negalima remtis asmenų, kokie yra ieškovai pagrindinėje byloje, atžvilgiu. Be to, negalima aiškinti, kad šiomis nuostatomis leidžiama arba draudžiama taikyti kolektyvinius susitarimus, kokie nagrinėjami pagrindinėje byloje, nes jų taikymą lemia vidaus teisė.

      (1)  OL C 205, 2009 8 29.


title: Byla C-378/07 2007 m. rugpjūčio 8 d. Protodikeio Retymni (Graikija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Kyriaki Angelidaki ir kt. prieš Nomarchiaki Aftodioikisi Retymnis

text:
               10.11.2007

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 269/24

         2007 m. rugpjūčio 8 d.Protodikeio Retymni (Graikija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Kyriaki Angelidaki ir kt. prieš Nomarchiaki Aftodioikisi Retymnis

   (Byla C-378/07)
   (2007/C 269/47)
   Proceso kalba: graikų
   Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas
   Protodikeio Retymni
   Šalys pagrindinėje byloje

      Ieškovai: Kyriaki Angelidaki ir kt.

      Atsakovė: Nomarchiaki Aftodioikisi Retymnis
   Prejudiciniai klausimai

               1.

               Ar ETUC, UNICE ir CEEP bendrojo susitarimo dėl darbo pagal terminuotas sutartis, kuris yra Tarybos direktyvos 1999/70/EB (OL L 175, 1999 liepos 10 d., p. 42) dalis, 5 punktas ir 8 punkto 1 ir 3 dalys turi būti aiškinami taip, kad Bendrijos teisė neleidžia šio bendrojo susitarimo taikymo pagrindu valstybei narei priimti nuostatų, kai: a) nacionalinėje teisės sistemoje dar iki įsigaliojant direktyvai egzistavo lygiavertės priemonės bendrojo susitarimo 5 punkto 1 dalies prasme ir b) priimtomis nuostatomis bendrajam susitarimui taikyti nacionalinėje teisės sistemoje sumažinamas bendra pagal terminuotas darbo sutartis dirbančių darbuotojų apsauga?

               2.

               Jeigu į pirmąjį klausimą būtų atsakyta teigiamai, ar pagal terminuotas darbo sutartis dirbančių darbuotojų, su kuriais sudarytos ne kelios paeiliui sudaromos terminuotos darbo sutartys, o vienintelė darbo sutartis, kurios dalykas yra darbuotojo paslaugų teikimas siekiant tenkinti ne laikinus, ypatingus ar skubius, bet „nuolatinius ir ilgalaikius“ poreikius, apsaugos sumažinimas yra susijęs su minėto bendrojo susitarimo ir minėtos direktyvos taikymu ir ar, atsižvelgiant į tai, toks apsaugos sumažinimas yra draudžiamas Bendrijos teisės požiūriu?

               3.

               Jeigu į pirmąjį klausimą būtų atsakyta teigiamai, kai nacionalinėje teisės sistemoje iki įsigaliojant Direktyvai 1999/70/EB jau egzistavo lygiavertės normos bendrojo susitarimo 5 punkto 1 dalies prasme, kaip pagrindinėje byloje aptariama Įstatymo Nr. 2112/1920 8 straipsnio 3 dalis, ar įstatyminės nuostatos, tokios kaip pagrindinėje byloje aptariamas Prezidento dekreto Nr. 164/2004 11 straipsnis, priėmimas, remiantis šio bendrojo susitarimo taikymu, yra draudžiamas bendros pagal terminuotas darbo sutartis dirbančių darbuotojų apsaugos nacionalinėje teisės sistemoje sumažinimas bendrojo susitarimo 8 punkto 1 ir 3 dalių prasme, kai:

                           a)

                           į minėtos įstatyminės normos, skirtos taikyti bendrąjį susitarimą, taikymo sritį patenka tik kelios paeiliui sudarytos terminuotos darbo sutartys ar keli paeiliui nustatyti santykiai, bet nepatenka asmenys, kurie sudarė (ne daug paeiliui, bet) vienintelę terminuotą darbo sutartį, kad darbuotojas įgyvendintų „nuolatinius ir ilgalaikius“ darbdavio poreikius, nors ankstesnė lygiavertė norma taikoma visiems terminuotų darbo sutarčių atvejams, įskaitant tuos, kai darbuotojas sudarė vienintelę terminuotą darbo sutartį, kuri vis dėlto realiai sudaryta tam, kad darbuotojas teiktų paslaugas, skirtas tenkinti ne laikinus, ypatingas ar skubius, bet „nuolatinius ir ilgalaikius“ poreikius;

                           b)

                           aptariama teisinė priemonė, skirta taikyti bendrąjį susitarimą, kaip teisinę pasekmę pagal terminuotas darbo sutartis dirbančių darbuotojų apsaugai ir piktnaudžiavimo prevencijai bendrojo susitarimo dėl darbo pagal terminuotas darbo sutartis prasme numato terminuotų darbo sutarčių pripažinimą neterminuotomis darbo sutartimis ateityje (ex nunc), nors ankstesnės lygiavertės priemonės numato terminuotas darbo sutartis kvalifikuoti neterminuotomis darbo sutartimis nuo jų sudarymo momento (ex tunc)?

               4.

               Jeigu į pirmąjį klausimą būtų atsakyta teigiamai, kai nacionalinėje teisės sistemoje iki įsigaliojant Direktyvai 1999/70/EB jau egzistavo lygiavertės normos bendrojo susitarimo dėl darbo pagal terminuotas sutartis, kuris yra šios direktyvos dalis, 5 punkto 1 dalies prasme, kaip antai pagrindinėje byloje aptariama Įstatymo Nr. 2112/1920 8 straipsnio 3 dalis, ar Graikijos teisės aktų leidėjo pasirinkimas perkeliant šią direktyvą į Graikijos nacionalinę teisę, pirma, į minėtu Prezidento dekretu Nr. 164/2004 numatytos apsaugos taikymo sritį neįtraukti minėtų piktnaudžiavimo atvejų, kai darbuotojas sudarė vienintelę terminuotą darbo sutartį, kuri realiai sudaryta tam, kad darbuotojas teiktų paslaugas siekiant patenkinti ne laikinus, ypatingus ar skubius, bet „nuolatinius ir ilgalaikius“ poreikius, ir, antra, nepriimti panašios veiksmingos priemonės, specifinės konkrečiu atveju, kuri konkrečiu piktnaudžiavimo atveju numatytų darbuotojų apsaugą, papildančią bendrą apsaugą, kuri įprastai taikoma pagal bendrąją Graikijos darbo teisę kiekvienu darbo pagal niekinę darbo sutartį atveju, nesvarbu, ar piktnaudžiaujama bendrojo susitarimo prasme, ir kuri apima darbuotojo reikalavimą sumokėti jam atlyginimą ir išeitinę išmoką, nežiūrint to, ar jis dirbo pagal galiojančią, ar pagal niekinę darbo sutartį, yra neleidžiamas bendros pagal terminuotas darbo sutartis dirbančių darbuotojų apsaugos sumažinimas nacionalinėje teisės sistemoje bendrojo susitarimo 8 punkto 1 ir 3 dalių prasme, atsižvelgiant į tai, kad:

                           a)

                           pareiga sumokėti atlyginimą ir išeitinę išmoką nacionalinėje teisėje numatyta kiekvienu darbo santykių atveju ir ji nėra skirta piktnaudžiavimo prevencijai bendrojo susitarimo prasme, ir

                           b)

                           jau ankstesnės lygiavertės normos taikymo teisinė pasekmė yra (vienintelės) terminuotos darbo sutarties pripažinimas neterminuota darbo sutartimi?

               5.

               Jeigu į pirmesnius klausimus būtų atsakyta teigiamai, ar nacionalinis teismas, aiškindamas savo nacionalinę teisę pagal Direktyvą 1999/70/EB, turi netaikyti su šia direktyva nesuderinamų teisinės priemonės nuostatų, kurios buvo priimtos remiantis bendruoju susitarimu, bet nustato mažesnę bendrą pagal terminuotas darbo sutartis dirbančių darbuotojų apsaugą vidaus teisės sistemoje, tokių kaip Prezidento dekreto Nr. 164/2004 nuostatos, pagal kurias numanomai ir netiesiogiai, bet aiškiai netaikoma atitinkama apsauga piktnaudžiavimo atvejais, kai darbuotojas sudarė vieną terminuotą darbo sutartį, pagal kurią jis realiai turi teikti paslaugas, skirtas patenkinti ne laikinus, ypatingus ar skubius, bet „nuolatinius ir ilgalaikius“ poreikius, ir vietoje jų taikyti lygiaverčiame nacionaliniame teisės akte, egzistavusiame dar iki įsigaliojant šiai direktyvai, esančias nuostatas, kaip antai Įstatymo Nr. 2112/1920 8 straipsnio 3 dalis?

               6.

               Jeigu nacionalinis teismas manytų, kad iš principo nuostata (šiuo atveju — Įstatymo Nr. 2112/1920 8 straipsnio 3 dalis), kuri yra lygiavertė nuostata bendrojo susitarimo dėl darbo pagal terminuotas sutartis, kuris yra Direktyvos 1999/70/EB dalis, 5 punkto 1 dalies prasme, yra taikoma ginčo dėl terminuoto darbo atveju, ir kad pagal šią nuostatą, nustačius, jog ir vienintelė darbo sutartis sudaryta kaip terminuota sutartis be objektyvios priežasties, susijusios su darbo pobūdžiu, tipu ir savybėmis, šią sutartį reikia pripažinti neterminuota darbo sutartimi:

                           a)

                           ar su Bendrijos teise suderinamas nacionalinio teismo pateiktas nacionalinės teisės išaiškinimas ir taikymas, pagal kurį aplinkybė, kad terminuotas darbo sutartis sudaryta, remiantis teisės norma, reglamentuojančia įdarbinimą pagal terminuotas darbo sutartis sezoniniams, periodiniams, laikiniems ar papildomiems socialiniams poreikiams tenkinti (šiuo atveju — Įstatymo Nr. 3250/2004, FEK A' 124/7-7-2004, nuostatos), kiekvienu atveju yra objektyvi priežastis tokioms sutartims sudaryti, net jeigu realiai buvo tenkinami nuolatiniai ir ilgalaikiai poreikiai;

                           b)

                           ar su Bendrijos teise yra suderinamas nacionalinio teismo nacionalinės teisės išaiškinimas ir taikymas, pagal kurį nuostata, draudžianti terminuotas darbo sutartis viešajame sektoriuje pakeisti į neterminuotas darbo sutartis, turi būti aiškinama taip, kad viešajame sektoriuje absoliučiai ir bet kuriuo atveju draudžiama sudarytą terminuotą darbo sutartį ar nustatytus terminuotus darbo santykius pakeisti neterminuota darbo sutartimi ar neterminuotais darbo santykiais, net jeigu ji sudaryta ar jie nustatyti piktnaudžiaujant, t. y. kai realiai tenkinami poreikiai buvo nuolatiniai ir ilgalaikiai, o nacionalinis teismas neturi galimybės panašiu atveju nustatyti tikrojo teisinio nagrinėjamų darbo santykių pobūdžio ir tokią sutartį teisingai pripažinti neterminuota darbo sutartimi; ar vis dėlto toks draudimas turi būti taikomas tik terminuotoms darbo sutartims, kurios buvo iš tiesų sudarytos tam, kad būtų tenkinami laikini, nenumatyti, skubūs, ypatingi ar panašūs poreikiai, bet netaikomas tuo atveju, kai šios sutartys realiai sudarytos siekiant tenkinti nuolatinius ir ilgalaikius poreikius?


title: Byla C-439/09: 2009 m. lapkričio 10 d. Cour d'appel de Paris (Prancūzija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Pierre Fabre Dermo-Cosmétique SAS prieš Président de l'Autorité de la Concurrence, Ministere de l'Économie, de l'Industrie et de l'Emploi

text:
               30.1.2010

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 24/27

         2009 m. lapkričio 10 d.Cour d'appel de Paris (Prancūzija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Pierre Fabre Dermo-Cosmétique SAS prieš Président de l'Autorité de la Concurrence, Ministere de l'Économie, de l'Industrie et de l'Emploi

   (Byla C-439/09)
   2010/C 24/49
   Proceso kalba: prancūzų

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Cour d'appel de Paris

      Šalys pagrindinėje byloje

      Ieškovė: Pierre Fabre Dermo-Cosmétique SAS

      Atsakovai: Président de l'Autorité de la Concurrence, Ministere de l'Économie, de l'Industrie et de l'Emploi

      Prejudicinis klausimas

   Ar bendras ir absoliutus draudimas sutartyse numatytus produktus parduoti internetu galutiniams vartotojams, nustatytas patvirtintiems distributoriams pasirinktinio paskirstymo tinkle, iš tiesų yra pagrindinis konkurencijos apribojimas dėl tikslo EB sutarties 81 straipsnio 1 dalies prasme, kuriam netaikoma Reglamente Nr. 2790/1999 (1) numatyta bendroji išimtis, bet pagal EB sutarties 81 straipsnio 3 dalį gali būti taikoma atskiroji išimtis?

      (1)  1999 m. gruodžio 22 d. Komisijos reglamentas (EB) Nr. 2790/1999 dėl Sutarties 81 straipsnio 3 dalies taikymo vertikaliųjų susitarimų ir suderintų veiksmų grupėms (OL L 336, p. 21; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 8 sk., 1 t., p. 364)


title: Byla C-513/11: 2011 m. spalio 3 d. Työtuomioistuin pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Ylemmät Toimihenkilöt YTN ry prieš Teknologiateollisuus ry, Nokia Siemens Networks Oy

text:
               26.11.2011

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 347/25

         2011 m. spalio 3 d. Työtuomioistuin pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Ylemmät Toimihenkilöt YTN ry prieš Teknologiateollisuus ry, Nokia Siemens Networks Oy

   (Byla C-513/11)
   2011/C 347/36
   Proceso kalba: suomių

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Työtuomioistuin

      Šalys pagrindinėje byloje

      Ieškovė: Ylemmät Toimihenkilöt YTN ry

      Atsakovės: Teknologiateollisuus ry, Nokia Siemens Networks Oy

      Prejudicinis klausimas

   Ar 2006 m. liepos 5 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2006/54/EB (1) dėl moterų ir vyrų lygių galimybių ir vienodo požiūrio į moteris ir vyrus užimtumo bei profesinės veiklos srityje principo įgyvendinimo ir 1992 m. spalio 19 d. Direktyva 92/85/EEB (2) dėl priemonių, skirtų skatinti, kad būtų užtikrinta geresnė nėščių ir neseniai pagimdžiusių arba maitinančių krūtimi darbuotojų sauga ir sveikata, nustatymo nedraudžiamas nacionalinės kolektyvinės sutarties išaiškinimas, pagal kurį darbuotojai, kuri išeina motinystės atostogų per vaiko priežiūros atostogas, nėra mokamas kolektyvinėje sutartyje nustatytas darbo užmokestis, mokėtinas per motinystės atostogas?

      (1)  OL L 204, p. 23

      (2)  OL L 348, p. 1


title: Byla T-376/07: 2009 m. lapkričio 25 d. Pirmosios instancijos teismo sprendimas byloje Vokietija prieš Komisiją (Valstybės pagalba — Pagalba mažoms ir vidutinėms įmonėms — Sprendimas, įpareigojantis pateikti informaciją dėl dviejų valstybės pagalbos schemų — Komisijos kontrolės įgaliojimai pagal Reglamento (EB) Nr. 70/2001 9 straipsnio 2 dalies ketvirtąjį sakinį)

text:
               16.1.2010

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 11/24

         2009 m. lapkričio 25 d. Pirmosios instancijos teismo sprendimas byloje Vokietija prieš Komisiją

   (Byla T-376/07) (1)

   (Valstybės pagalba - Pagalba mažoms ir vidutinėms įmonėms - Sprendimas, įpareigojantis pateikti informaciją dėl dviejų valstybės pagalbos schemų - Komisijos kontrolės įgaliojimai pagal Reglamento (EB) Nr. 70/2001 9 straipsnio 2 dalies ketvirtąjį sakinį)
   2010/C 11/45
   Proceso kalba: vokiečių

      Šalys

      Ieškovė: Vokietijos Federacinė Respublika, atstovaujama M. Lumma, J. Möller ir B. Klein

      Atsakovė: Europos Bendrijų Komisija, atstovaujama K. Gross ir B. Martenczuk

      Dalykas

   Prašymas panaikinti 2007 m. liepos 18 d. Komisijos sprendimą C(2007) 3226, įpareigojantį pateikti informaciją dėl dviejų valstybės pagalbos schemų pagal 2001 m. sausio 12 d. Komisijos reglamentą (EB) Nr. 70/2001 dėl (EB 87) ir (88) straipsnių taikymo valstybės pagalbai mažoms ir vidutinėms įmonėms (OL L 10, p. 33; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 8 sk., 2 t., p. 141).

      Sprendimo rezoliucinė dalis

               1.

               Atmesti ieškinį.

               2.

               Vokietijos Federacinė Respublika padengia bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 297, 2007 12 8.


title: Byla T-86/03  2006 m. kovo 21 d.  Pirmosios instancijos teismo nutartis  Holcim (France) prieš Europos Bendrijų Komisiją

text:
               20.5.2006

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 121/18

         2006 m. kovo 21 d. Pirmosios instancijos teismo nutartis Holcim (France) prieš Europos Bendrijų Komisiją

   (Byla T-86/03) (1)

   (2006/C 121/34)

      Proceso kalba: prancūzų

   Antrosios kolegijos pirmininkas nurodė išbraukti bylą iš registro.

      (1)  OL C 112, 2003 5 10.


title: Byla T-741/14: 2014 m. spalio 27 d. pareikštas ieškinys byloje Hersill/VRDT – KCI Licensing (VACUP)

text:
               15.12.2014

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 448/37

         2014 m. spalio 27 d. pareikštas ieškinys byloje Hersill/VRDT – KCI Licensing (VACUP)

   (Byla T-741/14)
   (2014/C 448/46)
   Kalba, kuria surašytas ieškinys: anglų

      Šalys

      Ieškovė: Hersill, SL (Mostolesas, Ispanija), atstovaujama advokato M. Aznar Alonso

      Atsakovė: Vidaus rinkos derinimo tarnyba (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui) (VRDT)

      Kita procedūros Apeliacinėje taryboje šalis: KCI Licensing, Inc. (San Antonio, Jungtinės Valstijos)

      Su procedūra VRDT susijusi informacija

      Pareiškėja: kita procedūros Apeliacinėje taryboje šalis

      Atitinkamas prekių ženklas, dėl kurio kilo ginčas: Bendrijos prekių ženklo paraiška Nr. 9 9 43  499

      Procedūra VRDT: Protesto procedūra

      Ginčijamas sprendimas: 2014 m. rugpjūčio 14 d. VRDT antrosios apeliacinės tarybos sprendimas byloje R 1520/2013-2

      Reikalavimai

   Ieškovė Bendrojo Teismo prašo:

               —

               pripažinti šį ieškinį pagrįstu ir panaikinti ginčijamą sprendimą,

               —

               priteisti iš VRDT ir kitos procedūros Apeliacinėje taryboje šalies, jeigu jos dalyvaus procese, bylinėjimosi išlaidas.

      Pagrindai, kuriais remiamasi

               —

               Reglamento Nr. 207/2009 42 straipsnio 2 dalies ir Reglamento Nr. 2868/95 22 taisyklės 3 dalies pažeidimas.

               —

               Reglamento Nr. 207/2009 8 straipsnio 1 dalies b punkto pažeidimas.


title: Byla C-55/12: 2012 m. vasario 2 d. pareikštas ieškinys byloje Europos Komisija prieš Airiją

text:
               24.3.2012

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 89/18

         2012 m. vasario 2 d. pareikštas ieškinys byloje Europos Komisija prieš Airiją
   (Byla C-55/12)
   2012/C 89/28
   Proceso kalba: anglų

      Šalys

      Ieškovė: Europos Komisija, atstovaujama R. Lyal, W. Mölls

      Atsakovė: Airija

      Ieškovė Teisingumo Teismo prašo:

               —

               pripažinti, kad atleisdama nuo akcizo mokesčio neįgaliųjų asmenų naudojamą motorinių transporto priemonių kurą nesilaikant minimalių apmokestinimo lygių, numatytų Tarybos direktyvoje 2003/96/EB (1), Airija neįvykdė įsipareigojimų pagal šią direktyvą;

               —

               priteisti iš Airijos bylinėjimosi išlaidas.

      Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

   Komisija tvirtina, kad atleisdama nuo akcizo mokesčio neįgaliųjų asmenų naudojamą motorinių transporto priemonių kurą, Airija pažeidė savo pareigas pagal direktyvą.

      (1)  2003 m. spalio 27 d. Tarybos direktyva 2003/96/EB, pakeičianti Bendrijos energetikos produktų ir elektros energijos mokesčių struktūrą (OL L 283, p. 51; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 9 sk., 1 t., p. 405).


title: Byla T-676/13: 2016 m. vasario 4 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Italian International Film/EACEA (Garso ir vaizdo sektoriaus rėmimo programa (MEDIA 2007) — Paramos tarptautiniam Europos filmų platinimui priemonės — Kvietimas teikti paraiškas pagal 2013 m. atrankinę paramos schemą — EACEA aktas, kuriuo ieškovei pranešama apie jos paraiškos, susijusios su filmu „Only God Forgives“, atmetimą — Atmetimą patvirtinantis EACEA aktas, kuriame pateikiama naujų motyvų — Kompetencija — Komisijos ir EACEA funkcijų pasidalijimas — Ribota kompetencija — Ieškinys dėl panaikinimo — Aktas, kurį galima ginčyti — Priimtinumas — Pareiga motyvuoti — Ilgalaikės 2012 – 2013 m. gairės — Susitarimas dėl materialaus arba fizinio platinimo — Išankstinio pranešimo EACEA nebuvimas — Paraiškos neatitikimas reikalavimams)

text:
               21.3.2016

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 106/30

         2016 m. vasario 4 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Italian International Film/EACEA

   (Byla T-676/13) (1)

   ((Garso ir vaizdo sektoriaus rėmimo programa (MEDIA 2007) - Paramos tarptautiniam Europos filmų platinimui priemonės - Kvietimas teikti paraiškas pagal 2013 m. atrankinę paramos schemą - EACEA aktas, kuriuo ieškovei pranešama apie jos paraiškos, susijusios su filmu „Only God Forgives“, atmetimą - Atmetimą patvirtinantis EACEA aktas, kuriame pateikiama naujų motyvų - Kompetencija - Komisijos ir EACEA funkcijų pasidalijimas - Ribota kompetencija - Ieškinys dėl panaikinimo - Aktas, kurį galima ginčyti - Priimtinumas - Pareiga motyvuoti - Ilgalaikės 2012 – 2013 m. gairės - Susitarimas dėl materialaus arba fizinio platinimo - Išankstinio pranešimo EACEA nebuvimas - Paraiškos neatitikimas reikalavimams))
   (2016/C 106/33)
   Proceso kalba: italų

      Šalys

      Ieškovė: Italian International Film Srl (Roma, Italija), atstovaujama advokatų A. Fratini, B. Bettelli ir M. Bottino

      Atsakovė: Švietimo, garso ir vaizdo bei kultūros vykdomoji įstaiga (EACEA), atstovaujama H. Monet ir D. Homann, padedamų advokatų D. Fosselard ir A. Duron

      Dalykas

   Prašymas panaikinti sprendimą, kuriuo atmetama ieškovės paraiška dėl dotacijos filmui „Only God Forgives“ skyrimo, pateikta pagal Kvietimą teikti paraiškas EACEA/21/12 MEDIA 2007 – Parama tarptautiniam Europos filmų platinimui – 2013 m. atrankinė paramos schema (OL C 300, 2012, p. 5), kuris buvo paskelbtas vadovaujantis 2006 m. lapkričio 15 d. Europos Parlamento ir Tarybos sprendimu Nr. 1718/2006/EB dėl Europos [garso ir vaizdo] sektoriaus rėmimo programos (MEDIA 2007) įgyvendinimo (OL L 327, p. 12) nuo 2007 m. sausio 1 d. iki 2013 m. gruodžio 31 d.

      Rezoliucinė dalis

               1.

               Atmesti ieškinį.

               2.

               Italian International Film Srl ir Švietimo, garso ir vaizdo bei kultūros vykdomoji įstaiga (EACEA) padengia savo bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 45, 2014 2 15.


title: Byla T-33/16: 2016 m. sausio 26 d. pareikštas ieškinys byloje TestBioTech/Komisija

text:
               18.4.2016

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 136/36

         2016 m. sausio 26 d. pareikštas ieškinys byloje TestBioTech/Komisija

   (Byla T-33/16)
   (2016/C 136/51)
   Proceso kalba: anglų

      Šalys

      Ieškovė: TestBioTech eV (Miunchenas, Vokietija), atstovaujama QC K. Smith, baristerio J. Stevenson, solisitoriaus R. Stein

      Atsakovė: Europos Komisija

      Reikalavimai

   Ieškovė Bendrojo Teismo prašo:

               —

               pripažinti ieškinį priimtinu ir pagrįstu;

               —

               panaikinti 2015 m. lapkričio 16 d. Komisijos sprendimą, kuriuo atmestas Komisijai pateiktas ieškovės prašymas vidaus tvarka peržiūrėti 2015 m. balandžio 24 d. sprendimus (ES) 2015/686 (1), (ES) 2015/696 (2) ir (ES) 2015/686 (3), kuriais Monsanto ir Pioneer suteikti trys leidimai pateikti į rinką genetiškai modifikuotas sojų pupeles MON 87769, MON 87705 ir (arba) 305423, kaip numatyta Reglamente (EB) Nr. 1829/2003 (4);

               —

               įpareigoti atsakovę padengti ieškovės bylinėjimosi išlaidas ir

               —

               nurodyti imtis visų tinkamų priemonių.

      Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

   Grįsdama ieškinį ieškovė remiasi dviem pagrindais.

               1.

               Pirmasis ieškinio pagrindas, siejamas su tuo, kad Komisijos išvada, kurioje nurodoma, jog didžiąja dalimi prašymas dėl peržiūros vidaus tvarka yra susijęs su klausimais, kurie nepriklauso Orhuso reglamento (5) taikymo sričiai, pažeidžiama ne tik šio Reglamento 10 straipsnio 1 dalis bei 2 straipsnio f ir g dalys, bet ir šio Reglamento 11, 18, 21 konstatuojamosios dalys.

                           —

                           Kompetetinga nevyriausybinė organizacija turi teisę pateikti prašymą vidaus tvarka peržiūrėti pagal aplinkos apsaugos teisės aktus priimtus administracinius aktus. Reglamentas Nr. 1829/2003 yra būtent toks teisės aktas. Taigi, vadovaujantis Reglamentu Nr. 1829/2003, organizacija gali paprašyti peržiūrėti bet kurį pagal tokius teisės aktus priimtą administracinį teisės aktą, įskaitant ir leidimus pateikti į rinką.

                           —

                           Atsižvelgiant į 1998 m. birželio 25 d. Jungtinių Tautų Europos Ekonomikos Komisijos (JTEEK) Konvencijos dėl teisės gauti informaciją, visuomenės dalyvavimo priimant sprendimus ir teisės kreiptis į teismus aplinkos klausimais („Orhuso konvencija“), Orhuso reglamento ir Orhuso konvencijos taikymo vadovo sąlygas, tikslą ir siekį, nepagrįstos Komisijos išvados, kad ji gali pagal Reglamentą Nr. 1829/2003 priimtus sprendimus skirstyti į kaip iš dalies patenkančius ir iš dalies nepatenkančius į Orhuso konvencijos taikymo sritį.

                           —

                           Genetiškai modifikuoti organizmai yra aplinkos elementai. Komisijos teiginys, kad tokių organizmų poveikis žmonių sveikatai yra ne aplinkosaugos srities klausimas, kuris, todėl, nepatenka į Orhuso reglamento taikymo sritį, yra iš esmės klaidingas.

               2.

               Antrasis ieškinio pagrindas, siejamas su tuo, kad Komisija pažeidė Orhuso reglamento 10 straipsnio 3 dalį, nes iki 2015 m. lapkričio 16 d. neatsakė į jai 2015 m. gegužės 29 d. pateiktą prašymą dėl peržiūros vidaus tvarka.

                           —

                           2015 m. lapkričio 16 d. Komisija priėmė skundžiamą sprendimą, praėjus dvidešimt keturioms savaitėms po prašymo dėl peržiūros vidaus tvarka pateikimo. Komisija nepateikė tinkamo paaiškinimo, kodėl nesilaikė nustatytų reikalavimų, pagal kuriuos atsakymą į prašymą reikia pateikti per dvylika savaičių, ir, bet kuriuo atveju, kodėl nesilaikė imperatyvaus aštuoniolikos savaičių termino atsakymui pateikti.

      (1)  Komisijos įgyvendinimo sprendimas (ES) 2015/686, kuriuo pagal Europos Parlamento ir Tarybos reglamentą (EB) Nr. 1829/2003 leidžiama pateikti rinkai produktus, kurių sudėtyje yra genetiškai modifikuotų sojų pupelių MON 87769 (MON-87769-7) (OL L 112, 2015, p. 16).

      (2)  Komisijos įgyvendinimo sprendimas (ES) 2015/696, kuriuo pagal Europos Parlamento ir Tarybos reglamentą (EB) Nr. 1829/2003 leidžiama pateikti rinkai produktus, kurių sudėtyje yra genetiškai modifikuotų sojų pupelių MON87705 (MON-877Ø5-6) (OL L 112, 2015, p. 60).

      (3)  Komisijos įgyvendinimo sprendimas (ES) 2015/698, kuriuo pagal Europos Parlamento ir Tarybos reglamentą (EB) Nr. 1829/2003 leidžiama pateikti rinkai produktus, kurių sudėtyje yra genetiškai modifikuotų sojų pupelių 305423 (DP-3Ø5423-1) (OL L 112, 2015, p. 71).

      (4)  2003 m. rugsėjo 22 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (ES) Nr. 1829/2003 dėl genetiškai modifikuoto maisto ir pašarų (OL L 268, 2003, p. 1; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 13 sk., 32 t., p. 432).

      (5)  2006 m. rugsėjo 6 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (ES) Nr. 1367/2006 dėl Orhuso konvencijos dėl teisės gauti informaciją, visuomenės dalyvavimo priimant sprendimus ir teisės kreiptis į teismus aplinkosaugos klausimais nuostatų taikymo Bendrijos institucijoms ir organams (OL L 264, 2006, p. 13).


               7.3.2013

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 66/28

         2012 m. gruodžio 4 d. ELPA priežiūros institucijos ieškinys Lichtenšteino Kunigaikštystei
   (Byla E-14/12)
   2013/C 66/08
   ELPA priežiūros institucija, atstovaujama Xavier Lewis, Clémence Perrin ir Catherine Howdle, atliekančių ELPA priežiūros institucijos, 35, Rue Belliard, 1040 Bruxelles, Belgium įgaliotinių funkcijas, 2012 m. gruodžio 4 d. pateikė ieškinį Lichtenšteino Kunigaikštystei ELPA teisme.
   ELPA priežiūros institucija prašo ELPA teismo:

               1)

               pripažinti, kad palikdama galioti teisės aktus, kuriais nustatoma, kad Lichtenšteino nuolatiniai gyventojai, atsakingi už laikino įdarbinimo agentūrą, privalo pateikti 50 000 Šveicarijos frankų garantiją, o 100 000 Šveicarijos frankų garantijos reikalaujama iš asmenų, atliekančių tokią pat funkciją, tačiau negyvenančių Lichtenšteine, ir iš agentūrų, siekiančių teikti tarpvalstybines laikino įdarbinimo paslaugas, Lichtenšteino Kunigaikštystė (toliau – Lichtenšteinas) nesilaikė įsipareigojimų pagal Europos ekonominės erdvės susitarimo 31 ir 36 straipsnius.

               2)

               nurodyti Lichtenšteino Kunigaikštystei padengti bylinėjimosi išlaidas.

      Teisinės bei faktinės aplinkybės ir teismui pateikti ieškinio pagrindai:

               —

               ELPA priežiūros institucija teigia, kad Lichtenšteinas nesilaikė 2012 m. sausio 25 d. ELPA priežiūros institucijos paskelbtos pagrįstos nuomonės dėl Lichtenšteino įsipareigojimo pagal EEE susitarimo 31 ir 36 straipsnius nesilaikymo laikino įdarbinimo ir įdarbinimo paslaugų srityse,

               —

               Ginčijamos Lichtenšteino priemonės yra Verordnung vom 11. Juli 2000 zum Gesetz über die Arbeitsvermittlung und den Personalverleih (2000 m. liepos 11 d. reglamentas dėl įdarbinimo ir laikino įdarbinimo paslaugų) 25 ir 26 straipsniai,
               ELPA priežiūros institucija teigia, kad šiomis priemonėmis Lichtenšteino nacionalinės teisės aktuose reikalaujama, kad tos šalies nuolatiniai gyventojai, esantys atsakingi už laikino įdarbinimo agentūrą, pateiktų 50 000 Šveicarijos frankų garantiją. Tuose pačiuose teisės aktuose reikalaujama, kad asmenys, kurie negyvena Lichtenšteine, bet atlieka tokias pat funkcijas, teikdami laikino įdarbinimo paslaugas, privalo pateikti 100 000 Šveicarijos frankų garantiją. 100 000 Šveicarijos frankų garantijos taip pat reikalaujama iš laikino įdarbinimo agentūrų, įsisteigusių kitur nei Lichtenšteine ir siekiančių teikti tokias paslaugas tarpvalstybiniu mastu,

               —

               ELPA priežiūros institucija teigia, kad palikdamas galioti teisės aktus, Lichtenšteinas pažeidžia pagal EEE 31 ir 36 straipsnius prisiimtus įsipareigojimus.


title: Byla T-87/12: 2012 m. vasario 23 d. pareikštas ieškinys byloje Duff Beer UG prieš VRDT — Twentieth Century Fox Film (Duff)

text:
               14.4.2012

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 109/32

         2012 m. vasario 23 d. pareikštas ieškinys byloje Duff Beer UG prieš VRDT — Twentieth Century Fox Film (Duff)

   (Byla T-87/12)
   2012/C 109/64
   Kalba, kuria surašytas ieškinys: vokiečių

      Šalys

      Ieškovė: Duff Beer UG (Ešvėgė, Vokietija), atstovaujama advokato N. Schindler

      Atsakovė: Vidaus rinkos derinimo tarnyba (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui)

      Kita procedūros Apeliacinėje taryboje šalis: Twentieth Century Fox Film Corporation (Los Andželas, Jungtinės Amerikos Valstijos)

      Reikalavimai

   Ieškovė Bendrojo Teismo prašo:

               —

               panaikinti 2011 m. gruodžio 12 d. Vidaus rinkos derinimo tarnybos (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui) (VRDT) ketvirtosios apeliacinės tarybos sprendimą (byla R 0456/2011-4) ir 2011 m. sausio 14 d. VRDT Protestų skyriaus sprendimą (Nr. B 1 603 771),

               —

               įpareigoti VRDT padengti savo ir ieškovės bylinėjimosi išlaidas,

               —

               nepatenkinus pirmiau nurodytų reikalavimų, sustabdyti bylos nagrinėjimą, iki bus priimti galutiniai sprendimai dėl VRDT nagrinėjamo prašymo dėl teisių panaikinimo (bylos Nr. 000005227 C) ir The Court of Commerce of Brussels bylose 2009/6122 ir 2009/6129 paskelbto Bendrijos prekių ženklo Nr. 001341130 negaliojimo.

      Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

      Bendrijos prekių ženklo paraišką pateikęs asmuo: ieškovė.

      Prašomas įregistruoti Bendrijos prekių ženklas: vaizdinis juodos, baltos ir raudonos spalvų prekių ženklas „Duff“ 32, 35 ir 41 klasių prekėms ir paslaugoms (paraiška Nr. 8 351 091).

      Prekių ženklo ar žymens, kuriuo remtasi per protesto procedūrą, savininkė: Twentieth Century Fox Film Corporation.

      Prekių ženklas ar žymuo, kuriuo remtasi per protesto procedūrą: vaizdinis prekių ženklas „Duff BEER“ (Bendrijos prekių ženklas Nr. 1 341 130) 32 klasės prekėms.

      Protestų skyriaus sprendimas: iš dalies patenkinti protestą, kiek tai susiję su 32 ir 35 klasių prekėmis ir paslaugomis.

      Apeliacinės tarybos sprendimas: atmesti apeliaciją.

      Ieškinio pagrindai: Reglamento Nr. 207/2009 8 straipsnio 2 dalies b punkto pažeidimas, nes nėra galimybės supainioti nagrinėjamus prekių ženklus, ir Reglamento Nr. 2868/95 20 taisyklės 7 dalies c punkto, siejamo su 50 taisyklės 1 dalimi, pažeidimas dėl neteisingo naudojimosi diskrecija, kiek tai susiję su ieškovės prašymu sustabdyti apeliacinę procedūrą.


title: Byla T-24/11: 2013 m. rugsėjo 6 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Bank Refah Kargaran prieš Tarybą (Bendra užsienio ir saugumo politika — Iranui taikomos ribojamosios priemonės siekiant užkirsti kelią branduolinių ginklų platinimui — Lėšų įšaldymas — Pareiga motyvuoti — Teisė į gynybą — Teisė į veiksmingą teisminę gynybą)

text:
               19.10.2013

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 304/14

         2013 m. rugsėjo 6 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Bank Refah Kargaran prieš Tarybą

   (Byla T-24/11) (1)

   (Bendra užsienio ir saugumo politika - Iranui taikomos ribojamosios priemonės siekiant užkirsti kelią branduolinių ginklų platinimui - Lėšų įšaldymas - Pareiga motyvuoti - Teisė į gynybą - Teisė į veiksmingą teisminę gynybą)
   2013/C 304/24
   Proceso kalba: prancūzų

      Šalys

      Ieškovas: Bank Refah Kargaran (Teheranas, Iranas), atstovaujamas advokato J.-M. Thouvenin

      Atsakovė: Europos Sąjungos Taryba, atstovaujama M. Bishop ir R. Liudvinavičiūtės-Cordeiro

      Atsakovės pusėje į bylą įstojusi šalis: Europos Komisija, atstovaujama advokatų M. Bishop ir R. Liudvinaviciute-Cordeiro

      Dalykas

   Pirma, prašymas pripažinti, kad 2010 m. liepos 26 d. Tarybos sprendimas 2010/413/CFSP dėl ribojamųjų priemonių Iranui, kuriuo panaikinama Bendroji pozicija 2007/140/BUSP (OL L 195, p. 39), netaikytinas ieškovui, antra, prašymas panaikinti 2010 m. spalio 25 d. Tarybos reglamentą (ES) Nr. 961/2010 dėl ribojamųjų priemonių Iranui, kuriuo panaikinamas Reglamentas (EB) Nr. 423/2007 (OL L 281, p. 1), 2012 m. kovo 23 d. Tarybos reglamentą (ES) Nr. 267/2012 dėl ribojamųjų priemonių Iranui, kuriuo panaikinamas Reglamentas (ES) Nr. 961/2010 (OL L 88, p. 1), ir 2012 m. gruodžio 21 d. Tarybos reglamentą (ES) Nr. 1263/2012, kuriuo iš dalies keičiamas Reglamentas (ES) Nr. 267/2012 dėl ribojamųjų priemonių Iranui (OL L 256, p. 34), bei bet kokį būsimą reglamentą, kuriuo papildomi ar pakeičiami šie reglamentai, kiek jie susiję su ieškovu, kol bus paskelbtas galutinis sprendimas šioje byloje, trečia, prašymas panaikinti 2010 m. spalio 25 d. Tarybos sprendimą 2010/644/BUSP, kuriuo iš dalies keičiamas Sprendimas 2010/413/BUSP dėl ribojamųjų priemonių Iranui, kuriuo panaikinama Bendroji pozicija 2007/140/BUSP (OL L 281, p. 81), 2011 m. gruodžio 1 d. Tarybos sprendimą 2011/783/BUSP, kuriuo iš dalies keičiamas Sprendimas 2010/413/BUSP dėl ribojamųjų priemonių Iranui (OL L 319, p. 71), 2011 m. gruodžio 1 d. Tarybos įgyvendinimo reglamentą (ES) Nr. 1245/2011, kuriuo įgyvendinamas Reglamentas (ES) Nr. 961/2010 dėl ribojamųjų priemonių Iranui (OL L 319, p. 11), ir 2012 m. gruodžio 21 d. Tarybos sprendimą 2012/829/BUSP, kuriuo iš dalies keičiamas Sprendimas 2010/413/BUSP dėl ribojamųjų priemonių Iranui (OL L 356, p. 71), bei bet kokį būsimą aktą, kuriuo papildomi ar pakeičiami šie aktai, kiek jie susiję su ieškovu, kol bus paskelbtas galutinis sprendimas šioje byloje, ir, ketvirta, prašymas panaikinti 2010 m. spalio 28 d. ir 2011 m. gruodžio 5 d. raštuose išdėstytus sprendimus.

      Rezoliucinė dalis

               1.

               Panaikinti šiuos aktus, kiek jie susiję su Bank Refah Kargaran:

                           —

                           2010 m. liepos 26 d. Tarybos sprendimo 2010/413/BUSP dėl ribojamųjų priemonių Iranui, kuriuo panaikinama Bendroji pozicija 2007/140/BUSP, iš dalies pakeisto 2010 m. spalio 25 d. Tarybos sprendimu 2010/644/BUSP, paskui 2011 m. gruodžio 1 d. Tarybos sprendimu 2011/783/BUSP, II priedą,

                           —

                           Sprendimą 2010/644,

                           —

                           2010 m. spalio 25 d. Tarybos reglamento (ES) Nr. 961/2010 dėl ribojamųjų priemonių Iranui, kuriuo panaikinamas Reglamentas (EB) Nr. 423/2007, VIII priedą, iš dalies pakeistą 2011 m. gruodžio 1 d. Tarybos įgyvendinimo reglamentu (ES) Nr. 1245/2011, kuriuo įgyvendinamas Reglamentas Nr. 961/2010,

                           —

                           Sprendimą 2011/783,

                           —

                           Įgyvendinimo reglamentą Nr. 1245/2011,

                           —

                           2012 m. kovo 23 d. Tarybos reglamento (ES) Nr. 267/2012 dėl ribojamųjų priemonių Iranui, kuriuo panaikinamas Reglamentas Nr. 961/2010, IX priedą.

               2.

               Sprendimo 2010/413, iš dalies pakeisto Sprendimu 2010/644, paskui Sprendimu 2011/783, II priedas, kiek jis susijęs su Bank Refah Kargaran, lieka galioti, kol įsigalios Reglamento Nr. 267/2012 IX priedo, kiek jis susijęs su šiuo banku, panaikinimas.

               3.

               Prašymo pripažinti, kad Sprendimas 2010/413 netaikytinas Bank Refah Kargaran, nagrinėti nebereikia.

               4.

               Atmesti likusią ieškinio dalį.

               5.

               Europos Sąjungos Taryba padengia savo ir Bank Refah Kargaran patirtas bylinėjimosi išlaidas.

               6.

               Europos Komisija padengia savo bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 80, 2011 3 12.