title: Byla C-476/17: 2017 m. rugpjūčio 4 d. Bundesgerichtshof (Vokietija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Pelham GmbH, Moses Pelham, Martin Haas/Ralf Hütter, Florian Schneider-Esleben

text:
               16.10.2017

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 347/16

         2017 m. rugpjūčio 4 d.Bundesgerichtshof (Vokietija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Pelham GmbH, Moses Pelham, Martin Haas/Ralf Hütter, Florian Schneider-Esleben

   (Byla C-476/17)
   (2017/C 347/21)
   Proceso kalba: vokiečių

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Bundesgerichtshof

      Šalys pagrindinėje byloje

      Atsakovai ir kasatoriai: Pelham GmbH, Moses Pelham, Martin Haas

      Ieškovai ir kitos kasacinio proceso šalys: Ralf Hütter, Florian Schneider-Esleben

      Prejudiciniai klausimai

               1.

               Ar pagal Direktyvos 2001/29/EB (1) 2 straipsnio c punktą pažeidžiama fonogramų gamintojo išimtinė teisė atgaminti savo fonogramą, kai iš jo fonogramos paimami mažiausi fragmentai ir perkeliami į kitą fonogramą?

               2.

               Ar fonograma, kurioje yra iš kitos fonogramos perkelti mažiausi fragmentai, yra kitos fonogramos kopija, kaip tai suprantama pagal Direktyvos 2006/115/EB (2) 9 straipsnio 1 dalies b punktą?

               3.

               Ar valstybės narės gali priimti nuostatą, iš kurios – kaip ir iš UrhG 24 straipsnio 1 dalies nuostatos – aišku, jog fonogramų gamintojo išimtinės teisės atgaminti (Direktyvos 2001/29/EB 2 straipsnio c punktas) ir platinti (Direktyvos 2006/115/EB 9 straipsnio 1 dalies b punktas) jo fonogramą apsaugos sritis iš esmės apribojama taip, kad savarankiškas kūrinys, sukurtas laisvai naudojant jo fonogramą, gali būti naudojamas be fonogramų gamintojo sutikimo?

               4.

               Ar galima teigti, kad kūrinys ar kitas objektas naudojamas citavimo tikslais, kaip tai suprantama pagal Direktyvos 2001/29/EB 5 straipsnio 3 dalies d punktą, jei neįmanoma atpažinti, kad yra naudojamas svetimas kūrinys ar kitas svetimas objektas?

               5.

               Ar Europos Sąjungos teisės nuostatomis dėl fonogramų gamintojo atgaminimo ir platinimo teisių (Direktyvos 2001/29/EB 2 straipsnio c punktas ir Direktyvos 2006/115/EB 9 straipsnio 1 dalies b punktas) ir dėl išimčių iš šių teisių ar jų apribojimų (Direktyvos 2001/29/EB 5 straipsnio 2 ir 3 dalys ir Direktyvos 2006/115/EB 10 straipsnio 2 dalies pirmas sakinys) paliekama veiksmų laisvė perkeliant jas į nacionalinę teisę?

               6.

               Kokiu būdu reikia atsižvelgti į ES Pagrindinių teisių chartijos pagrindines teises apibrėžiant fonogramų gamintojo išimtinės teisės atgaminti (Direktyvos 2001/29/EB 2 straipsnio c punktas) ir platinti (Direktyvos 2006/115/EB 9 straipsnio 1 dalies b punktas) jo fonogramą apsaugos lygį ir šių teisių išimčių ar jų apribojimų (Direktyvos 2001/29/EB 5 straipsnio 2 ir 3 dalys ir Direktyvos 2006/115/EB 10 straipsnio 2 dalies pirmas sakinys) apimtį?

      (1)  2001 m. gegužės 22 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2001/29/EB dėl autorių teisių ir gretutinių teisių informacinėje visuomenėje tam tikrų aspektų suderinimo (OL L 167, 2001, p. 10; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 17 sk., 1 t., p. 230).

      (2)  2006 m. gruodžio 12 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2006/115/EB dėl nuomos ir panaudos teisių bei tam tikrų teisių, gretutinių autorių teisėms, intelektinės nuosavybės srityje (kodifikuota redakcija) (OL L 376, 2006, p. 28).


title: Byla T-313/07 2008 m. vasario 25 d. Pirmosios instancijos teismo nutartis byloje Cemex UK Cement prieš Komisiją

text:
               24.5.2008

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 128/37

         2008 m. vasario 25 d. Pirmosios instancijos teismo nutartis byloje Cemex UK Cement prieš Komisiją

   (Byla T-313/07) (1)

   (2008/C 128/78)

      Proceso kalba: anglų

   Ketvirtosios kolegijos pirmininkas nutartimi nurodė išbraukti bylą iš registro.

      (1)  O L C 235, 2007 10 6.


title: Byla F-28/15: 2015 m. vasario 17 d. pareikštas ieškinys byloje ZZ/Komisija

text:
               4.5.2015

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 146/49

         2015 m. vasario 17 d. pareikštas ieškinys byloje ZZ/Komisija

   (Byla F-28/15)
   (2015/C 146/68)
   Proceso kalba: prancūzų

      Šalys

      Ieškovė: ZZ, atstovaujama J.-N. Louis ir N. De Montigny

      Atsakovė: Europos Komisija

      Ginčo dalykas bei aprašymas

   Galutinio sprendimo perkelti ieškovės pensijos teises į Sąjungos pensijų sistemą, kuriuo taikomos naujos bendrosios 2011 m. kovo 3 d. Pareigūnų tarnybos nuostatų VIII priedo 11 straipsnio 2 dalies įgyvendinimo nuostatos, panaikinimas.

      Ieškovės reikalavimai

               —

               Panaikinti 2014 m. birželio 19 d. Komisijos sprendimą, kuriuo apskaičiuojamos ieškovės teisės į pensiją, įgytos iki jai pradedant eiti pareigas Komisijoje.

               —

               Priteisti iš Komisijos bylinėjimosi išlaidas.


title: Bylos C-319/04 išbraukimas iš registro

text:
               3.9.2005

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 217/32

         Bylos C-319/04 (1) išbraukimas iš registro
   (2005/C 217/66)

      (Proceso kalba: prancūzų)

   Europos Bendrijų Teisingumo Teismo šeštosios kolegijos pirmininkas 2005 m. liepos 7 d. nutartimi nurodė išbraukti iš registro bylą C-319/04 Europos Bendrijų Komisija prieš Prancūzijos Respubliką.

      (1)  OL C 228, 2004 9 11.


title: Byla T-58/05 2007 m. liepos 11 d. Pirmosios instancijos teismo sprendimas Centeno Mediavilla ir kt. prieš Komisiją (Viešoji tarnyba — Pareigūnai — Paskyrimas — Naujų pareigūnų tarnybos nuostatų įsigaliojimas — Pereinamojo laikotarpio nuostatos dėl lygio suteikimo įdarbinant — Naujų pareigūnų tarnybos nuostatų XIII priedo 12 straipsnis)

text:
               25.8.2007

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 199/34

         2007 m. liepos 11 d. Pirmosios instancijos teismo sprendimas Centeno Mediavilla ir kt. prieš Komisiją

   (Byla T-58/05) (1)

   (Viešoji tarnyba - Pareigūnai - Paskyrimas - Naujų pareigūnų tarnybos nuostatų įsigaliojimas - Pereinamojo laikotarpio nuostatos dėl lygio suteikimo įdarbinant - Naujų pareigūnų tarnybos nuostatų XIII priedo 12 straipsnis)
   (2007/C 199/64)
   Proceso kalba: prancūzų
   Šalys

      Ieškovai: Isabel Clara Centeno Mediavilla (Sevilija, Ispanija), Delphine Fumey (Evere, Belgija), Eva Gerhards (Briuselis, Belgija), Iona M. S. Hamilton (Briuselis), Raymond Hill (Briuselis), Jean Huby (Briuselis), Patrick Klein (Briuselis), Domenico Lombardi (Briuselis), Thomas Millar (Londonas, Jungtinė Karalystė), Miltiadis Moraitis (Woluwe-Saint-Lambert, Belgija), Ansa Norman Palmer (Briuselis), Nicola Robinson (Briuselis), François-Xavier Rouxel (Briuselis), Marta Silva Mendes (Briuselis), Peter van den Hul (Terviurenas, Belgija), Fritz Von Nordheim Nielsen (Hoeilaart, Belgija) ir Michaël Zouridakis (Briuselis), atstovaujami iš pradžių advokatų G. Vandersanden, L. Levi ir A. Finchelstein, vėliau — G. Vandersanden ir L. Levi

      Atsakovė: Europos Bendrijų Komisija, atstovaujama J. Currall ir H. Kraemer

      Šalis, įstojusi į bylą atsakovės pusėje: Europos Sąjungos Taryba, atstovaujama iš pradžių M. Arpio Santacruz, M. Sims ir I. Sulce, vėliau — M. Arpio Santacruz ir I. Sulce
   Bylos dalykas
   Prašymas panaikinti sprendimus, kuriais ieškovai paskiriami pareigūnais stažuotojais, dėl to, kad jais nustatomas jų lygis pagal pareigūnų tarnybos nuostatų, iš dalies pakeistų 2004 m. kovo 22 d. Tarybos reglamentu (EB, Euratomas) Nr. 723/2004 (OL L 124, p.1), XIII priedo 12 straipsnio 3 dalies pereinamojo laikotarpio nuostatas.
   Sprendimo rezoliucinė dalis

               1.

               Atmesti ieškinį.

               2.

               Komisija padengia savo bylinėjimosi išlaidas ir pusę ieškovų bylinėjimosi išlaidų.

               3.

               Ieškovai padengia pusę savo bylinėjimosi išlaidų.

               4.

               Taryba padengia savo bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 93, 2005 4 16.


title: Byla C-350/08: 2010 m. spalio 28 d. Teisingumo Teismo (pirmoji kolegija) sprendimas byloje Europos Komisija prieš Lietuvos Respubliką (Valstybės įsipareigojimų neįvykdymas — 2003 m. Stojimo aktas — Stojančių valstybių įsipareigojimai — Acquis communautaire — Direktyvos 2001/83/EB ir 2003/63/EB — Reglamentas (EEB) Nr. 2309/93 ir Reglamentas (EB) Nr. 726/2004 — Žmonėms skirti vaistai — Taikant biotechnologinį procesą sukurti panašūs biologiniai vaistai — Prieš stojimą suteiktas nacionalinis leidimas pateikti į rinką)

text:
               18.12.2010

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 346/5

         2010 m. spalio 28 d. Teisingumo Teismo (pirmoji kolegija) sprendimas byloje Europos Komisija prieš Lietuvos Respubliką

   (Byla C-350/08) (1)

   (Valstybės įsipareigojimų neįvykdymas - 2003 m. Stojimo aktas - Stojančių valstybių įsipareigojimai - Acquis communautaire - Direktyvos 2001/83/EB ir 2003/63/EB - Reglamentas (EEB) Nr. 2309/93 ir Reglamentas (EB) Nr. 726/2004 - Žmonėms skirti vaistai - Taikant biotechnologinį procesą sukurti panašūs biologiniai vaistai - Prieš stojimą suteiktas nacionalinis leidimas pateikti į rinką)
   2010/C 346/07
   Proceso kalba: lietuvių

      Šalys

      Ieškovė: Europos Komisija, atstovaujama A. Steiblytės ir M. Šimerdová

      Atsakovė: Lietuvos Respublika, atstovaujama D. Kriaučiūno ir R. Mackevičienės

      Dalykas

   Valstybės įsipareigojimų nevykdymas — 2001 m. lapkričio 6 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2001/83/EB dėl Bendrijos kodekso, reglamentuojančio žmonėms skirtus vaistus (OL L 311, p. 67), iš dalies pakeistos Direktyva 2003/63/EB, 6 straipsnio 1 dalies ir I priedo II dalies 4 skirsnio bei 1993 m. liepos 22 d. Tarybos reglamento Nr. 2309/93/EEB, nustatančio Bendrijos leidimų dėl žmonėms skirtų ir veterinarinių vaistų išdavimo bei priežiūros tvarką ir įsteigiančio Europos vaistų vertinimo agentūrą (OL L 214, p. 1), 3 straipsnio 1 dalies ir 2004 m. kovo 31 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (EB) Nr. 726/2004, nustatančio Bendrijos leidimų dėl žmonėms skirtų ir veterinarinių vaistų išdavimo bei priežiūros tvarką ir įsteigiančio Europos vaistų vertinimo agentūrą (OL L 136, p. 1), 3 straipsnio 1 dalies pažeidimas — Nacionalinio leidimo pateikti panašų biologinį vaistą „Grasalva“ į rinką palikimas galioti

      Rezoliucinė dalis

               1)

               Palikusi galioti leidimą pateikti vaistą „Grasalva“ į nacionalinę rinką, Lietuvos Respublika neįvykdė įsipareigojimų pagal 2001 m. lapkričio 6 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2001/83/EB dėl Bendrijos kodekso, reglamentuojančio žmonėms skirtus vaistus, iš dalies pakeistos 2003 m. birželio 25 d. Komisijos direktyva 2003/63/EB, 6 straipsnio 1 dalį, 1993 m. liepos 22 d. Tarybos reglamento (EEB) Nr. 2309/93, nustatančio Bendrijos leidimų dėl žmonėms skirtų ir veterinarinių vaistų išdavimo bei priežiūros tvarką ir įsteigiančio Europos vaistų vertinimo agentūrą, 3 straipsnio 1 dalį ir 2004 m. kovo 31 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (EB) Nr. 726/2004, nustatančio Bendrijos leidimų dėl žmonėms skirtų ir veterinarinių vaistų išdavimo ir priežiūros tvarką ir įsteigiančio Europos vaistų agentūrą, 3 straipsnio 1 dalį.

               2)

               Priteisti iš Lietuvos Respublikos bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 247, 2008 9 27.


title: Byla T-59/17: 2017 m. balandžio 14 d. pareikštas ieškinys byloje L/Parlamentas

text:
               10.7.2017

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 221/29

         2017 m. balandžio 14 d. pareikštas ieškinys byloje L/Parlamentas

   (Byla T-59/17)
   (2017/C 221/41)
   Proceso kalba: anglų

      Šalys

      Ieškovas: L, atstovaujamas advokato I. Coutant Peyre

      Atsakovas: Europos Parlamentas

      Reikalavimai

   Ieškovas Bendrojo Teismo prašo:

               —

               panaikinti 2016 m. birželio 24 d. Parlamento sprendimą atleisti ieškovą (pranešimas gautas 2016 m. liepos 25 d.),

               —

               priteisti iš Parlamento 100 000 EUR neturtinės žalos atlyginimą,

               —

               priteisti iš Parlamento bylinėjimosi išlaidas.

      Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

   Grįsdamas ieškinį ieškovas remiasi aštuoniais pagrindais.

               1.

               Pirmasis ieškinio pagrindas grindžiamas informatorių apsaugos principų, įtvirtintų Pareigūnų tarnybos nuostatų 22 straipsnio a ir b punktuose ir vidaus tvarkos taisyklių 6 straipsnio 1 dalyje, pažeidimu.

               2.

               Antrasis ieškinio pagrindas grindžiamas motyvų trūkumu.

               3.

               Trečiasis ieškinio pagrindas grindžiamas akivaizdžia vertinimo klaida.

               4.

               Ketvirtasis ieškinio pagrindas grindžiamas proporcingumo principo pažeidimu.

               5.

               Penktasis ieškinio pagrindas grindžiamas rūpestingumo pareigos nepaisymu.

               6.

               Šeštasis ieškinio pagrindas grindžiamas tuo, kad Parlamentas neatsakė į ieškovo pagalbos prašymą, teisės į gynybą pažeidimu, teisės į sutaikymą pažeidimu.

               7.

               Septintasis ieškinio pagrindas grindžiamas teisės susipažinti su dokumentais pažeidimu.

               8.

               Aštuntasis ieškinio pagrindas grindžiamas piktnaudžiavimu įgaliojimais.


title: Byla T-373/13 P: 2014 m. kovo 12 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Alsteens prieš Komisiją (Apeliacinis skundas — Viešoji tarnyba — Laikinieji tarnautojai — Sutarties pratęsimas — Akivaizdus ieškinio nepriimtinumas pirmojoje instancijoje — Teisė būti išklausytam — Priedo dėl sutarties pratęsimo atskirtinumas)

text:
               28.4.2014

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 129/21

         2014 m. kovo 12 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Alsteens prieš Komisiją

   (Byla T-373/13 P) (1)

   ((Apeliacinis skundas - Viešoji tarnyba - Laikinieji tarnautojai - Sutarties pratęsimas - Akivaizdus ieškinio nepriimtinumas pirmojoje instancijoje - Teisė būti išklausytam - Priedo dėl sutarties pratęsimo atskirtinumas))
   2014/C 129/27
   Proceso kalba: prancūzų

      Šalys

      Apeliantas: Geoffroy Alsteens (Marcinelle, Belgija), atstovaujamas advokatų S. Orlandi, D. de Abreu Caldas ir J.-N. Louis

      Kita proceso šalis: Europos Komisija, atstovaujama J. Currall ir D. Martin

      Dalykas

   Apeliacinis skundas dėl 2013 m. gegužės 8 d. Europos Sąjungos tarnautojų teismo (trečioji kolegija) nutarties Alsteens prieš Komisiją (F-87/12, dar nepaskelbtas Rinkinyje), kuriuo siekiama šios nutarties panaikinimo.

      Rezoliucinė dalis

               1.

               Panaikinti 2013 m. gegužės 8 d. Europos Sąjungos tarnautojų teismo (trečioji kolegija) nutartį Alsteens prieš Komisiją (F-87/12).

               2.

               Grąžinti bylą Tarnautojų teismui.

               3.

               Atidėti klausimo dėl išlaidų nagrinėjimą.

      (1)  OL C 325, 2013 11 9


title: Byla T-297/13: 2013 m. gegužės 29 d. pareikštas ieškinys byloje Junited Autoglas Deutschland prieš VRDT — Belron Hungary (United Autoglas)

text:
               27.7.2013

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 215/16

         2013 m. gegužės 29 d. pareikštas ieškinys byloje Junited Autoglas Deutschland prieš VRDT — Belron Hungary (United Autoglas)

   (Byla T-297/13)
   2013/C 215/22
   Kalba, kuria surašytas ieškinys: anglų

      Šalys

      Ieškovė: Junited Autoglas Deutschland (Kelnas, Vokietija), atstovaujama advokato C. Weil

      Atsakovė: Vidaus rinkos derinimo tarnyba (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui)

      Kita procedūros Apeliacinėje taryboje šalis: Belron Hungary Kft — Zug Branch (Cugas, Šveicarija)

      Reikalavimai

   Ieškovė Bendrojo Teismo prašo:

               —

               panaikinti ginčijamą sprendimą;

               —

               atmesti į bylą įstojusios šalies pareikštą protestą dėl prašymo įregistruoti Bendrijos prekių ženklą „United Autoglas“;

               —

               priteisti iš VRDT bylinėjimosi išlaidas, įskaitant išlaidas, kurias ieškovė patyrė per procedūrą Apeliacinėje taryboje;

               —

               priteisti iš į bylą įstojusios šalies bylinėjimosi išlaidas, įskaitant išlaidas, kurias ieškovė patyrė per procedūrą Apeliacinėje taryboje.

      Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

      Bendrijos prekių ženklo paraišką pateikęs asmuo: ieškovė

      Prašomas įregistruoti Bendrijos prekių ženklas: žodinis prekių ženklas „United Autoglas“ 1, 12 ir 37 klasių prekėms ir paslaugoms — Bendrijos prekių ženklo registracija Nr. 6 025 498

      Prekių ženklo ar žymens, kuriuo remtasi per protesto procedūrą, savininkė: kita procedūros Apeliacinėje taryboje šalis

      Prekių ženklas ar žymuo, kuriuo remiamasi: Jungtinės Karalystės ir Lenkijos vaizdinių prekių ženklų, kuriuose yra žodinis elementas „AUTOGLASS“ registracijos ir žodiniai prekių ženklai „AUTOGLASS“ 1, 12 ir 37 klasių prekėms ir paslaugoms

      Protestų skyriaus sprendimas: iš dalies patenkinti protestą

      Apeliacinės tarybos sprendimas: atmesti apeliaciją

      Ieškinio pagrindai: Tarybos reglamento (EB) Nr. 207/2009 8 straipsnio 1 dalies b punkto ir 5 dalies pažeidimas.


title: Byla C-262/10: 2010 m. gegužės 27 d. Bundesfinanzhof (Vokietija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Döhler Neuenkirchen GmbH prieš Hauptzollamt Oldenburg

text:
               11.9.2010

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 246/17

         2010 m. gegužės 27 d.Bundesfinanzhof (Vokietija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Döhler Neuenkirchen GmbH prieš Hauptzollamt Oldenburg

   (Byla C-262/10)
   ()
   2010/C 246/29
   Proceso kalba: vokiečių

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Bundesfinanzhof (Vokietija)

      Šalys pagrindinėje byloje

      Kasatorė: Döhler Neuenkirchen GmbH

      Atsakovė: Hauptzollamt Oldenburg

      Prejudiciniai klausimai

   Ar 1992 m. spalio 12 d. Tarybos reglamento (EEB) Nr. 2913/92, nustatančio Bendrijos muitinės kodeksą (1), 204 straipsnio 1 dalies a punktą reikia aiškinti kaip apimantį tokių prievolių, kurios turi būti įvykdytos tik užbaigus atitinkamą muitinės procedūrą, neįvykdymą, kai pagal laikinojo įvežimo perdirbti procedūrą po sąlyginio dalies laiku reeksportuotų importuotų prekių neapmokestinimo procedūros nesilaikoma prievolės, suėjus procedūros užbaigimo terminui, per 30 dienų prižiūrinčiai įstaigai pateikti muitinės formalumų užbaigimo dokumentą, atsiranda skola muitinei, skaičiuojama nuo visų importuotų prekių, kurių atžvilgu formalumai užbaigti, nes nesilaikoma 1993 m. liepos 2 d. Komisijos reglamento (EEB) Nr. 2454/93, išdėstančio Tarybos reglamento (EEB) Nr. 2913/92 (2) įgyvendinimo nuostatas, 859 straipsnio 9 punkte, pakeistame 2001 m. gegužės 4 d. Komisijos reglamento (EB) Nr. 993/2001 (3) 1 straipsnio 30 punkto b papunkčiu, nustatytų sąlygų?

      (1)  OL L 302, p 1.

      (2)  1993 m. liepos 2 d. Komisijos reglamentas (EEB) Nr. 2454/93, išdėstantis Tarybos reglamento (EEB) Nr. 2913/92, nustatančio Bendrijos muitinės kodeksą, įgyvendinimo nuostatas (OL L 253, p. 1; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 2 sk., 6 t., p. 3).

      (3)  2001 m. gegužės 4 d. Komisijos reglamentas (EB) Nr. 993/2001, iš dalies keičiantis Reglamentą (EEB) Nr. 2454/93, išdėstantį Tarybos reglamento (EEB) Nr. 2913/92, nustatančio Bendrijos muitinės kodeksą, įgyvendinimo nuostatas (OL L 141, p. 1; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 2 sk., 11 t., p. 286).


title: Byla T-455/16 P: 2016 m. rugpjūčio 14 d. Elia Fernández González pateiktas apeliacinis skundas dėl 2016 m. birželio 14 d. Tarnautojų teismo sprendimo byloje F-121/15 Fernández González/Komisija

text:
               17.10.2016

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 383/17

         2016 m. rugpjūčio 14 d.Elia Fernández González pateiktas apeliacinis skundas dėl 2016 m. birželio 14 d. Tarnautojų teismo sprendimo byloje F-121/15 Fernández González/Komisija

   (Byla T-455/16 P)
   (2016/C 383/24)
   Proceso kalba: prancūzų

      Šalys

      Apeliantė: Elia Fernández González (Briuselis, Belgija), atstovaujama advokatų M. Casado García-Hirschfeld ir É. Boigelot

      Kita proceso šalis: Europos Komisija

      Reikalavimai

   Apeliantė Bendrojo Teismo prašo:

               —

               panaikinti 2016 m. birželio 14 d. Tarnautojų teismo (vienas teisėjas) sprendimą byloje F-121/15 Elia Fernandez Gonzalez/Europos Komisija;

               —

               priteisti iš Komisijos visas bylinėjimosi išlaidas, įskaitant išlaidas, patirtas nagrinėjant bylą Tarnautojų teisme.

      Apeliacinio skundo pagrindai ir pagrindiniai argumentai

   Grįsdama apeliacinį skundą apeliantė remiasi vieninteliu pagrindu, grindžiamu skundžiamame sprendime iškraipytomis faktinėmis aplinkybėmis ir akivaizdžiomis vertinimo klaidomis, nulėmusiomis neteisingą teisinį motyvavimą. Apeliantė ginčija būtent skundžiamo sprendimo 29-31 ir 36-39 punktus.


title: Byla T-163/15: 2015 m. balandžio 2 d. pareikštas ieškinys byloje Delta Group agroalimentare/Komisija

text:
               1.6.2015

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 178/22

         2015 m. balandžio 2 d. pareikštas ieškinys byloje Delta Group agroalimentare/Komisija

   (Byla T-163/15)
   (2015/C 178/22)
   Proceso kalba: italų

      Šalys

      Ieškovė: Delta Group agroalimentare Srl (Porto Viro, Italija), atstovaujama advokato V. Migliorini

      Atsakovė: Europos Komisija

      Reikalavimai

   Ieškovė Bendrojo Teismo prašo:

               —

               pripažinti niekiniu arba bet kuriuo atveju panaikinti 2015 m. vasario 9 d. Europos Komisijos žemės ūkio ir kaimo plėtros generalinio direktoriaus Jerzy Plewa raštą Nr. Ares (2015) 528512, kuris adresuotas teisėtam ieškovės atstovui G. Scabin, gautas tą pačią dieną ir kuriuo atmestas 2015 m. sausio 13 d. ieškovės prašymas patvirtinti priemones pagal Reglamento (ES) Nr. 1308/2013 219 straipsnio 1 dalį arba 221 straipsnį ir visų pirma nustatyti eksporto grąžinamąsias išmokas paukštienai pagal Reglamento (ES) Nr. 1308/2013 196 straipsnį,

               —

               priteisti iš Komisijos bylinėjimosi išlaidas.

      Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

   Grįsdama ieškinį ieškovė remiasi dviem pagrindais.

               1.

               Pirmasis ieškinio pagrindas susijęs su akivaizdžia vertinimo klaida ir 2013 m. gruodžio 17 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) Nr. 1308/2013, kuriuo nustatomas bendras žemės ūkio produktų rinkų organizavimas ir panaikinami Tarybos reglamentai (EEB) Nr. 922/72, (EEB) Nr. 234/79, (EB) Nr. 1037/2001 ir (EB) Nr. 1234/2007 (OL L 347, p. 671), 219 straipsnio 1 dalies ir 221 straipsnio pažeidimu.

                           —

                           Šiuo klausimu nurodoma, kad Komisijos teiginį, jog 2014 m. pirmųjų vienuolikos mėnesių prekybos duomenys rodo eksporto augimą 5 %, palyginti su tuo pačiu 2013 m. laikotarpiu, paneigia Komisijos nurodytos tos pačios 2015 m. sausio 22 d. ataskaitos apie situaciją paukštienos rinkoje, parengtos Bendro žemės ūkio rinkų organizavimo komiteto, 19 puslapio dešinėje pusėje esanti lentelė, iš kurios matyti, kad 2013 m. per pirmuosius vienuolika mėnesių Sąjungos paukštienos eksportas sudarė 1  93 6 0 00  000 EUR, o 2014 m. per pirmuosius vienuolika mėnesių siekė tik 1  88 6 8 38  000 EUR, taigi rezultatas yra - 2,5 %, o ne + 5 %, ir kad Komisija klaidingai įvertino ir kainas, pavadinusi jas „stabiliomis“, nors jos labai sumažėjo – maždaug 8 % – ir tai matyti iš ataskaitos 9 puslapio, taigi ji padarė akivaizdžią vertinimo klaidą ir pažeidė Reglamento (ES) Nr. 1308/2013 219 straipsnio 1 dalį ir 221 straipsnį.

               2.

               Antrasis ieškinio pagrindas susijęs su esminių formos reikalavimų ir visų pirma Reglamento (ES) Nr. 182/2011 5 straipsnio pažeidimu.

                           —

                           Šiuo klausimu nurodoma, kad Komisijos sprendimas atmesti prašymą patvirtinti priemones pagal Reglamento (ES) Nr. 1308/2013 221 straipsnį buvo priimtas prieš tai negavus Bendro žemės ūkio rinkų organizavimo komiteto nuomonės, taigi pažeidžiant esminius formos reikalavimus, numatytus Reglamento (ES) Nr. 182/2011 5 straipsnyje, kuris taikomas dėl nuorodos Reglamento (ES) Nr. 1308/2013 229 straipsnyje, į kurį daroma nuoroda pastarojo reglamento 221 straipsnyje.


title: Byla T-342/05 2007 m. gegužės 23 d. Pirmosios instancijos teismo sprendimas Henkel prieš VRDT — SERCA (COR) (Bendrijos prekių ženklas — Protesto procedūra — Žodinio Bendrijos prekių ženklo COR paraiška — Ankstesnis vaizdinis nacionalinis prekių ženklas, kuriame yra gotiškuoju šriftu prašytas žodis dor — Santykiniai atsisakymo registruoti pagrindai — Supainiojimo galimybės nebuvimas — Reglamento (EB) Nr. 40/94 8 straipsnio 1 dalies b punktas)

text:
               7.7.2007

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 155/23

         2007 m. gegužės 23 d. Pirmosios instancijos teismo sprendimas Henkel prieš VRDT — SERCA (COR)

   (Byla T-342/05) (1)

   (Bendrijos prekių ženklas - Protesto procedūra - Žodinio Bendrijos prekių ženklo COR paraiška - Ankstesnis vaizdinis nacionalinis prekių ženklas, kuriame yra gotiškuoju šriftu prašytas žodis „dor“ - Santykiniai atsisakymo registruoti pagrindai - Supainiojimo galimybės nebuvimas - Reglamento (EB) Nr. 40/94 8 straipsnio 1 dalies b punktas)
   (2007/C 155/46)
   Proceso kalba: vokiečių
   Šalys

      Ieškovė: Henkel KGaA (Diuseldorfas, Vokietija), atstovaujama advokato C. Osterrieth

      Atsakovė: Vidaus rinkos derinimo tarnyba (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui), atstovaujama iš pradžių A. Foliard-Monguiral, vėliau — G. Schneider

      Kita procedūros VRDT apeliacinėje taryboje šalis: Serra Y Roca, SA (SERCA) (Barselona, Ispanija)
   Dalykas
   Prašymas panaikinti 2005 m. liepos 14 d. VRDT pirmosios apeliacinės tarybos sprendimą (byla R 556/2003-1), susijusi su protesto procedūra tarp Henkel KGaA ir Serra Y Roca, SA (SERCA).
   Rezoliucinė dalis

               1.

               Atmesti ieškinį

               2.

               Priteisti iš ieškovės bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 296, 2005 11 26.


title: 2005 m. rugsėjo 15 d. Teisingumo Teismo sprendimas (antroji kolegija), Sujungtose bylose C-281/03 ir C-282/03 (dėl College van Beroep voor het bedrijfsleven prašymo priimti prejudicinį sprendimą): Cindu Chemicals BV ir kiti prieš College voor de toelating van bestrijdingsmiddelen (Direktyva 76/769/CEE — Pavojingos medžiagos — Galimybė valstybėms narėms numatyti papildomas biocidinių produktų, kurių veikliajai medžiagai taikomi direktyvoje numatyti naudojimo apribojimai, pardavimo ir naudojimo sąlygas — Medienos konservantai, kurių sudėtyje yra akmens anglies deguto alyvos distiliato (karbolineumo ir kreozoto) — Medienos konservantai, kurių sudėtyje yra vario, chromo ir arseno)

text:
               29.10.2005

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 271/3

      TEISINGUMO TEISMO SPRENDIMAS

   (antroji kolegija)
   2005 m. rugsėjo 15 d.
   Sujungtose bylose C-281/03 ir C-282/03 (dėl College van Beroep voor het bedrijfsleven prašymo priimti prejudicinį sprendimą): Cindu Chemicals BV ir kiti prieš College voor de toelating van bestrijdingsmiddelen
       (1)

   (Direktyva 76/769/CEE - Pavojingos medžiagos - Galimybė valstybėms narėms numatyti papildomas biocidinių produktų, kurių veikliajai medžiagai taikomi direktyvoje numatyti naudojimo apribojimai, pardavimo ir naudojimo sąlygas - Medienos konservantai, kurių sudėtyje yra akmens anglies deguto alyvos distiliato (karbolineumo ir kreozoto) - Medienos konservantai, kurių sudėtyje yra vario, chromo ir arseno)
   (2005/C 271/06)
   Proceso kalba: olandų
   Sujungtose bylose C-281/03 ir C-282/03 dėl 2003 m. birželio 26 d.College van Beroep voor het bedrijfsleven (Nyderlandai) sprendimu, kurį Teisingumo Teismas gavo 2003 m. birželio 30 d., pagal EB 234 straipsnį pateikto prašymo priimti prejudicinį sprendimą byloje Cindu Chemicals BV (C-281/03), Rütgers VFT AG, Touwen & Co. BV, Pearl Paint Holland BV, Elf Atochem Nederland BV, Zijlstra & Co. Verf BV, Chemische Producten Struyk & Co. BV, Van Swaay Schijndel BV, Houtbereiding G. Rozendaal BV, Arch Timber Protection BV (C-282/03) prieš College voor de toelating van bestrijdingsmiddelen, dalyvaujant Stichting Behoud Leefmilieu en Natuur Maas en Waal, Teisingumo Teismas (antroji kolegija), kurį sudaro kolegijos pirmininkas C. W. A. Timmermans, teisėjai R. Silva de Lapuerta, J. Makarczyk, P. Kūris ir G. Arestis (pranešėjas), generalinis advokatas F. G. Jacobs, sekretorė M.-F. Contet, vyriausioji administratorė, 2005 m. rugsėjo 15 d. priėmė sprendimą, kurio rezoliucinėje dalyje nurodyta:
   1976 m. liepos 27 d. Tarybos direktyva 76/769/EEB dėl valstybių narių įstatymų ir kitų teisės aktų, susijusių su tam tikrų pavojingų medžiagų ir preparatų pardavimo ir naudojimo apribojimais, suderinimo, iš dalies pakeista 1994 m. gruodžio 20 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 94/60/EB, aiškintina taip, kad ji neleidžia valstybei narei numatyti kitų, nei šioje direktyvoje numatytos biocidinio produkto, kurio veiklioji medžiaga įrašyta į jos I priedą, pateikimo į rinką ir naudojimo sąlygų, jei tai nepažeidžia kitų susijusių Bendrijos teisės normų, šio produkto atžvilgiu numatančių specifines sąlygas, taikymo.

      (1)  OL C 251, 2003 10 18.


title: Byla C-585/13 P: 2013 m. lapkričio 19 d. Europäisch-Iranische Handelsbank AG pateiktas apeliacinis skundas dėl 2013 m. rugsėjo 6 d. Bendrojo Teismo (ketvirtoji kolegija) priimto sprendimo byloje T-434/11 Europäisch-Iranische Handelsbank AG prieš Europos Sąjungos Tarybą

text:
               18.1.2014

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 15/11

         2013 m. lapkričio 19 d.Europäisch-Iranische Handelsbank AG pateiktas apeliacinis skundas dėl 2013 m. rugsėjo 6 d. Bendrojo Teismo (ketvirtoji kolegija) priimto sprendimo byloje T-434/11 Europäisch-Iranische Handelsbank AG prieš Europos Sąjungos Tarybą

   (Byla C-585/13 P)
   2014/C 15/16
   Proceso kalba: anglų

      Šalys

      Apeliantė: Europäisch-Iranische Handelsbank AG, atstovaujama. solisitorių S. Jeffrey, S. Ashley, A. Irvine, advokato H. Hohmann, QC D. Wyatt, baristerio R. Blakeley

      Kitos proceso šalys: Europos Sąjungos Taryba, Europos Komisija, Jungtinė Didžiosios Britanijos ir Šiaurės Airijos Karalystė

      Apeliantės reikalavimai

   Apeliantė Teisingumo Teismo prašo:

               —

               panaikinti Bendrojo Teismo sprendimą, kiek jis susijęs su šiame apeliaciniame skunde nurodytais konkrečiais aspektais,

               —

               nedelsiant panaikinti skundžiamas priemones, kiek jos taikomos EIH,

               —

               priteisti iš Tarybos bylinėjimosi išlaidas, kurias EIH patyrė per procesą Bendrajame Teisme ir nagrinėjant šį apeliacinį skundą Teisingumo Teisme.

      Apeliacinio skundo pagrindai ir pagrindiniai argumentai

               1.

               Bendrasis teismas padarė teisės klaidą ir padarė reikalavimų neatitinkančią išvadą nusprendęs, kad EIH pripažino įvykdęs sandorius, kuriuos nurodo Taryba grįsdama jo įtraukimą į sąrašą:

                           —

                           EIH nepripažino, kad įvykdė sandorius, kuriuos savo motyvuose nurodo Taryba,

                           —

                           EIH procesiniuose dokumentuose pakankamai neigė įvykdęs motyvuose nurodytus sandorius, todėl šis paneigimas buvo priimtinas.

               2.

               Bendrasis Teismas padarė teisės klaidą nusprendęs, kad įvykdyti pagrindiniai įtraukimo į sąrašą kriterijai:

                           —

                           EIH nepripažino įvykdęs sandorius, kuriuos nurodė Taryba grįsdama jo įtraukimą į sąrašą, o Taryba nepateikė priešingų įrodymų,

                           —

                           EIH ieškinyje nurodyti sandoriai neatitinka tų sandorių, kuriuos nurodė Taryba grįsdama jo įtraukimą į sąrašą,

                           —

                           EIH argumentas, kad tam tikri sandoriai nepatenka į ES sankcijų režimo taikymo sritį (t. y. mokėjimai į įšaldytas sąskaitas), buvo pakankamai pagrįstas, todėl priimtinas,

                           —

                           EIH pateikė įrodymų dėl leidimų pagal Tarybos reglamento (ES) Nr. 423/2007 (1) 8-10 straipsnius arba pakankamai įrodymų dėl leidimų pagal Tarybos reglamento (ES) Nr. 961/2010 (2) 21 straipsnį vykdyti sandoriams po 2010 m. rugsėjo 2 d.,

                           —

                           sandorius, įvykdytus pagal vadinamąją trečiosios galimybės procedūrą, patvirtino institucija, kompetentinga vykdyti sankcijas Vokietijoje ir prižiūrėti EIH (Bundesbank) ir Bendrasis Teismas klaidingai nusprendė, kad Bundesbank viršijo savo įgaliojimus, ir klaidingai nusprendė, kad EIH turėjo kvestionuoti Bundesbank kompetenciją suteikti leidimus, kuriuos šis suteikė.

               3.

               Bendrasis Teismas padarė teisės klaidą atmetęs EIH teisėtus lūkesčius ar su teisiniu saugumu siejamą ieškinio pagrindą:

                           —

                           Bendrasis Teismas neteisingai kvalifikavo faktines aplinkybes, nurodytas bylos medžiagoje, ir klaidingai nusprendė, kad EIH turėjo numatyti, jog bus įtrauktas į sąrašą, nes laikėsi privalomų Bundesbank garantijų,

                           —

                           Bendrais Teismas klaidingai nusprendė, kad EIH negalėjo remtis teisėtų lūkesčių apsaugos principu, nes Bundesbank viršijo savo įgaliojimus, tačiau jis įgaliojimų neviršijo, o net jei taip būtų, tai nebūtų kliūtis remtis teisėtų lūkesčių apsaugos principu,

                           —

                           Bendrasis Teismas padarė teisės klaidą nusprendęs, kad nagrinėjamos normos, kuriomis remiantis EIH buvo įtrauktas į sąrašą, nėra dviprasmiškos.

               4.

               Bendrasis Teismas padarė teisės klaidą nusprendęs, kad EIH negalėjo remtis Tarybos reglamento (ES) Nr. 961/2010 32 straipsnio 2 dalimi ginčydamas įtraukimą į sąrašą ir kad EIH skirtos sankcijos turės prevencinį poveikį, kuris negalėtų būti pasiektas, jei Bundesbank nebetvirtintų trečiosios galimybės procedūros arba nesuteiktų leidimų tokiems sandoriams:

                           —

                           remiantis hipoteze (kuri paneigta), kad EIH veikė neteisėtai, pagal 32 straipsnio 2 dalį jis negalėjo būti įtrauktas į sąrašą, nes EIH veikė visiškai atsižvelgdamas į Bundesbank nuomonę ir gaires ir nežinojo bei neturėjo pagrįstos priežasties įtarti, kad veikia neteisėtai,

                           —

                           ribojamųjų priemonių skyrimas EIH buvo neproporcingas, nes egzistavo proporcingesnės priemonės, kadangi jei Taryba būtų maniusi, jog Vokietijos sistemai reikalinga peržiūra ir galbūt reikia ją pakeisti, ji būtų pasiūliusi Vokietijos valdžios institucijoms atlikti tokią peržiūrą ir Vokietijos valdžios institucijos būtų turėjusios bendradarbiauti pagal lojalaus bendradarbiavimo pareigą, o Bendrasis Teismas klaidingai į tai neatsižvelgė,

                           —

                           Bendrasis Teismas taip pat padarė teisės klaidą ir padarė išvadą, nesuderinamą su bylos medžiagoje esančiais dokumentais, nusprendęs, kad ribojamosios priemonės proporcingos, nes EIH atveju reikšmingi sandoriai įvykdyti tik jas skyrus. Pirma, Bundesbank patvirtino trečiosios galimybės procedūrą prieš tai, kai EIH veikė pagal šį patvirtinimą. Antra, jei Bundesbank suteiktų leidimų vykdyti sandorius pagal trečiosios galimybės procedūrą peržiūra būtų lėmusi Bundesbank pozicijos pasikeitimą, tai būtų turėję prevencinį poveikį visiems būsimiems sandoriams.

      (1)  2007 m. balandžio 19 d. Tarybos reglamentas (EB) Nr. 423/2007 dėl ribojančių priemonių Iranui (OL L 103, p. 1).

      (2)  2010 m. spalio 25 d. Tarybos reglamentas (ES) Nr. 961/2010 dėl ribojamųjų priemonių Iranui, kuriuo panaikinamas Reglamentas (EB) Nr. 423/2007 (OL L 281, p. 1).


title: Byla T-317/12: 2012 m. liepos 11 d. pareikštas ieškinys byloje Holcim (Romania) prieš Europos Komisiją

text:
               22.9.2012

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 287/31

         2012 m. liepos 11 d. pareikštas ieškinys byloje Holcim (Romania) prieš Europos Komisiją

   (Byla T-317/12)
   2012/C 287/59
   Proceso kalba: anglų

      Šalys

      Ieškovė: Holcim (Romania) SA (Bukareštas, Rumunija), atstovaujama advokato L. Arnauts

      Atsakovė: Europos Komisija

      Reikalavimai

   Ieškovė Bendrojo Teismo prašo:

               —

               priteisti iš atsakovės ieškovei tariamai pavogtų Europos taršos leidimų, už kuriuos nebus kompensuota iki sprendimo priėmimo dienos, rinkos vertę su 8 % metinių palūkanų, skaičiuojamų nuo 2010 m. lapkričio 16 d.;

               —

               priteisti iš atsakovės bylinėjimosi išlaidas; ir

               —

               pripažinti sprendimą vykdytinu.

      Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

   Grįsdama savo ieškinį ieškovė remiasi vieninteliu pagrindiniu pagrindu, susijusiu su tuo, kad esą:

               —

               Europos Sąjungos atsakomybę už neteisėtus Europos Komisijos sprendimus lemia tai, kad buvo:

                           a)

                           klaidingai aiškinama 2004 m. gruodžio 21 d. Komisijos reglamento (EB) Nr. 2216/2004 dėl standartizuotos ir apsaugotos registrų sistemos sutinkamai su 2003/87/EB Europos Parlamento ir Tarybos direktyva ir 280/2004/EB Europos Parlamento ir Tarybos sprendimu (OL L 386, p. 1) 10 straipsnio 1 dalis;

                           b)

                           pažeistas 2003 m. spalio 13 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2003/87/EB, nustatančios šiltnamio efektą sukeliančių dujų emisijos leidimų sistemą Bendrijoje ir iš dalies keičiančios Tarybos direktyvą 96/61/EB (OL L 275, p. 32), 20 straipsnis;

                           c)

                           pažeisti keli bendrieji teisės principai (proporcingumo ir teisėtų lūkesčių apsaugos principai, rūpestingumo pareiga, teisė į veiksmingą teisminę apsaugą nuosavybės teisių atžvilgiu), kai buvo nuspęsta neatskleisti ar neleisti atskleisti pavogtų Europos taršos leidimų vietos Europos Sąjungos emisijų prekybos sistemoje.


title: Byla C-273/09: 2010 m. gruodžio 22 d. Teisingumo Teismo (trečioji kolegija) sprendimas byloje ( Rechtbank Haarlem (Nyderlandai) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Premis Medical BV prieš Inspecteur van de Belastingdienst/Roterdamo muitinė, kantoor Laan op Zuid (Reglamentas (EB) Nr. 729/2004 — Prekės „riedanti vaikštynė“ klasifikavimas Kombinuotojoje nomenklatūroje — Pozicija 9021 — Pozicija 8716 — Klaidų ištaisymas — Galiojimas)

text:
               26.2.2011

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 63/5

         2010 m. gruodžio 22 d. Teisingumo Teismo (trečioji kolegija) sprendimas byloje (Rechtbank Haarlem (Nyderlandai) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Premis Medical BV prieš Inspecteur van de Belastingdienst/Roterdamo muitinė, kantoor Laan op Zuid

   (Byla C-273/09) (1)

   (Reglamentas (EB) Nr. 729/2004 - Prekės „riedanti vaikštynė“ klasifikavimas Kombinuotojoje nomenklatūroje - Pozicija 9021 - Pozicija 8716 - Klaidų ištaisymas - Galiojimas)
   2011/C 63/09
   Proceso kalba: olandų

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

   Rechtbank Haarlem

      Šalys pagrindinėje byloje

      Ieškovė: Premis Medical BV

      Atsakovė: Inspecteur van de Belastingdienst/Roterdamo muitinė, kantoor Laan op Zuid

      Dalykas

   Prašymas priimti prejudicinį sprendimą — Rechtbank Haarlem (Nyderlandai) — 2004 m. balandžio 15 d. Komisijos reglamento (EB) Nr. 729/2004 dėl tam tikrų prekių klasifikavimo Kombinuotoje nomenklatūroje (OL L 113, p. 5; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 2 sk., 16 t., p. 90) išaiškinimas — Ortopedijos įtaisai, skirti fiziniam trūkumui arba negaliai kompensuoti, kaip apibrėžta Kombinuotosios nomenklatūros 9021 pozicijoje — Riedanti vaikštynė riboto mobilumo žmonėms

      Rezoliucinė dalis

   2004 m. balandžio 15 d. Komisijos reglamento (EB) Nr. 729/2004 dėl tam tikrų prekių klasifikavimo Kombinuotojoje nomenklatūroje 2004 m. gegužės 7 d. paskelbto atitaisymo redakcija negalioja tiek, kiek, pirma, atitaisymu buvo išplėsta pirminio reglamento taikymo sritis, įtraukiant į ją riedančias vaikštynes, sudarytas iš vamzdinio aliuminio rėmo, keturių ratų su priekiniais pasukamaisiais ratais, rankenomis bei stabdžiais ir skirtas padėti sunkiai vaikščiojantiems žmonėms, ir, antra, minėtos riedančios vaikštynės buvo priskirtos Kombinuotosios nomenklatūros 8716 80 00 subpozicijai.

      (1)  OL C 267, 2009 11 7.


title: Byla F-49/15: 2016 m. balandžio 11 d. Tarnautojų teismo (antroji kolegija) sprendimas byloje FU/Komisija (Viešoji tarnyba — Drausminė procedūra — Drausmės komisija — Laikinasis Audito Rūmų tarnautojas, paskirtas išbandomuoju pareigūnu į Komisiją — Paskyrimo vietos pakeitimas — Paskyrimo vietos pakeitimo nedeklaravimas Audito Rūmų administracijai — Tuo pačiu metu pateikti prašymai dėl įsikūrimo kilmės šalyje iš naujo ir įsikūrimo Briuselyje išmokų — Prašymas atlyginti persikėlimo iš Liuksemburgo į kilmės šalį išlaidas — OLAF tyrimas — Drausminė nuobauda — Priskyrimas prie žemesnės pareigų grupės nesumažinant lygio — Pareigūnų tarnybos nuostatų IX priedo 25 straipsnis — Akivaizdi vertinimo klaida — Rungimosi principo nesilaikymas — Naujas faktas — Pareiga atnaujinti drausminę procedūrą — Nuobaudos proporcingumas — Procedūros trukmė)

text:
               30.5.2016

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 191/48

         2016 m. balandžio 11 d. Tarnautojų teismo (antroji kolegija) sprendimas byloje FU/Komisija

   (Byla F-49/15) (1)

   ((Viešoji tarnyba - Drausminė procedūra - Drausmės komisija - Laikinasis Audito Rūmų tarnautojas, paskirtas išbandomuoju pareigūnu į Komisiją - Paskyrimo vietos pakeitimas - Paskyrimo vietos pakeitimo nedeklaravimas Audito Rūmų administracijai - Tuo pačiu metu pateikti prašymai dėl įsikūrimo kilmės šalyje iš naujo ir įsikūrimo Briuselyje išmokų - Prašymas atlyginti persikėlimo iš Liuksemburgo į kilmės šalį išlaidas - OLAF tyrimas - Drausminė nuobauda - Priskyrimas prie žemesnės pareigų grupės nesumažinant lygio - Pareigūnų tarnybos nuostatų IX priedo 25 straipsnis - Akivaizdi vertinimo klaida - Rungimosi principo nesilaikymas - Naujas faktas - Pareiga atnaujinti drausminę procedūrą - Nuobaudos proporcingumas - Procedūros trukmė))
   (2016/C 191/69)
   Proceso kalba: prancūzų

      Šalys

      Ieškovas: FU, atstovaujamas advokato S. Pappas

      Atsakovė: Europos Komisija, atstovaujama iš pradžių J. Currall ir C. Ehrbar, vėliau C. Ehrbar ir F. Simonetti

      Bylos dalykas

   Prašymas panaikinti sprendimą skirti ieškovui drausminę nuobaudą perskiriant į AST5 lygį, nors ieškovas buvo paskirtas suteikiant AD5 lygį, dėl vadinamųjų melagingų deklaracijų siekiant gauti įsikūrimo iš naujo išmoką ir persikėlimo išlaidų atlyginimą.

      Sprendimo rezoliucinė dalis

               1.

               Atmesti ieškinį.

               2.

               FU padengia savo ir Europos Komisijos patirtas bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 190, 2015 6 8. p. 36.


title: Sujungtos bylos T-387/06–T-390/06 2008 m. spalio 10 d. Pirmosios instancijos teismo sprendimas byloje Inter-Ikea Systems prieš VRDT (Padėklo pavaizdavimas) ( Bendrijos prekių ženklas — Vaizdinio Bendrijos prekių ženklo, vaizduojančio padėklą, paraiška — Absoliutus atmetimo pagrindas — Reglamento (EB) Nr. 40/94 7 straipsnio 1 dalies b punktas )

text:
               22.11.2008

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 301/31

         2008 m. spalio 10 d. Pirmosios instancijos teismo sprendimas byloje Inter-Ikea Systems prieš VRDT (Padėklo pavaizdavimas)

   (Sujungtos bylos T-387/06–T-390/06) (1)

   (Bendrijos prekių ženklas - Vaizdinio Bendrijos prekių ženklo, vaizduojančio padėklą, paraiška - Absoliutus atmetimo pagrindas - Reglamento (EB) Nr. 40/94 7 straipsnio 1 dalies b punktas)
   (2008/C 301/50)
   Proceso kalba: anglų
   Šalys

      Ieškovė: Inter-Ikea Systems BV (Delfas, Nyderlandai), atstovaujama advokato J. Gulliksson

      Atsakovė: Vidaus rinkos derinimo tarnyba (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui), atstovaujama D. Botis
   Dalykas
   Ieškinys, pareikštas dėl keturių 2006 m. rugsėjo 26 d. Vidaus rinkos derinimo tarnybos (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui) pirmosios apeliacinės tarybos sprendimų (bylos R 353/2006-1, R 354/2006-1, R 355/2006-1 ir R 356/2006-1), susijusių su keturiomis vaizdinių prekių ženklų, kuriuos sudaro grafinis padėklo pavaizdavimas, paraiškomis.
   Rezoliucinė dalis

               1.

               Panaikinti tą 2006 m. rugsėjo 26 d. Vidaus rinkos derinimo tarnybos (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui) (VRDT) pirmosios apeliacinės tarybos sprendimų (bylos R 353/2006-1, R 354/2006-1, R 355/2006-1 ir R 356/2006-1) dalį, kuria atsisakoma įregistruoti prašomus prekių ženklus tiek, kiek tai susiję su prekėmis ir paslaugomis, priklausančiomis peržiūrėtos ir iš dalies pakeistos 1957 m. birželio 15 d. Nicos sutarties dėl tarptautinės prekių ir paslaugų klasifikacijos ženklams registruoti 6, 7, 16, 20, 35, 39 ir 42 klasėms, išskyrus „metalinius krovimo padėklus“, „krovinių keltuvus ir metalinius krovinių padėklus, skirtus įpakavimui ir vežimui“ bei „metalinius vežimo padėklus“, priskiriamus 6 klasei, „nemetalinius krovinių padėklus“, „krovinių keltuvus ir nemetalinius krovinių padėklus, skirtus įpakavimui ir vežimui“ bei „nemetalinius vežimo padėklus“, priskiriamus 20 klasei ir „krovinių padėklų nuomos“ paslaugas, priskiriamas 39 klasei.

               2.

               Atmesti likusią ieškinių dalį.

               3.

               Kiekviena šalis padengia savo bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 20, 2007 1 27.


title: Byla T-283/08 P 2008 m liepos 16 d. Pavlos Longinidis pateiktas apeliacinis skundas dėl 2008 m. balandžio 24 d. Tarnautojų teismo sprendimo byloje F-74/06 Pavlos Longinidis prieš Cedefop

text:
               25.10.2008

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 272/28

         2008 m liepos 16 d. Pavlos Longinidis pateiktas apeliacinis skundas dėl 2008 m. balandžio 24 d. Tarnautojų teismo sprendimo byloje F-74/06 Pavlos Longinidis prieš Cedefop

   (Byla T-283/08 P)
   (2008/C 272/54)
   Proceso kalba: graikų
   Šalys

      Apeliantas: Pavlos Longinidis (Graikija), atstovaujamas advokatų P. Giatagantzidis ir S. Stavropoulou
   Kita proceso šalis: Cedefop
   Apelianto reikalavimai

               —

               Panaikinti 1998 m. balandžio 24 d. Tarnautojų teismo sprendimą byloje Pavlos Longinidis prieš Cedefop.

               —

               Panaikinti 2005 m. lapkričio 30 d.Cedefop vadovybės sprendimą, kuriuo nutraukiama 2003 m. kovo 4 d. neterminuota darbo sutartis su ieškovu ir bet kurį kitą susijusį administracinį aktą.

               —

               Panaikinti 2005 m. lapkričio 11 d. Sprendimą, kuriuo Cedefop vadovybė pakeitė skundus nagrinėjančios komisijos sudėtį ir bet kurį kitą susijusį administracinį aktą.

               —

               Panaikinti 2006 m. gegužės 24 d. Sprendimą, kuriuo Cedefop skundus nagrinėjanti komisija atmetė ieškovo 2006 m. vasario 28 d. skundą ir bet kurį kitą susijusį administracinį aktą.

               —

               Patenkinti 2006 m. birželio 19 d. pareikštą apelianto ieškinį.

               —

               Priteisti iš Cedefop pirmojoje instancijoje ir apeliacinėje instancijoje patirtas bylinėjimosi išlaidas.

         Apeliacinio skundo pagrindai ir pagrindiniai argumentai
   Savo ieškinyje apeliantas, be kita ko, siekė panaikinti Cedefop vadovybės sprendimą, kuriuo nutraukiama jo neterminuota darbo sutartis. Jo ieškinys buvo atmestas 2008 m. balandžio 24 d. Tarnautojų teismo sprendimu.
   Apeliantas tvirtina, kad sprendimas, dėl kurio pateiktas apeliacinis skundas, buvo priimtas pažeidžiant įrodymų administravimą reglamentuojančias taisykles, nes jis rėmėsi neįrodytomis faktinėmis aplinkybėmis. Būtent Tarnautojų teismas nagrinėdamas apelianto argumentą, kad jo atleidimo motyvai jam buvo išdėstyti žodžiu 2005 m. lapkričio 23 d. susitikime, padarė teisės klaidą pakeisdamas įrodymo dalyką.
   Be to, apeliantas tvirtina, kad sprendimas, dėl kurio pateiktas apeliacinis skundas, yra nepakankamai motyvuotas. Konkrečiai jis nurodo, kad Tarnautojų teismas nepakankamai motyvavo įvertinimą, ar apeliantas tinkamai ir pakankamai buvo informuotas apie atleidimą iš darbo, ir kad jis nenurodė visų aplinkybių, kurios, jo manymu, lėmė jo atleidimą.
   Galiausiai apeliantas mano, kad Cedefop skundus nagrinėjanti komisija objektyviai ir nešališkai neišnagrinėjo jo 2006 m. vasario 28 d. skundo dėl sprendimo jį atleisti.


title: Byla T-168/06 2006 m. birželio 19 d. pareikštas ieškinys byloje Italijos Respublika prieš Europos Bendrijų Komisiją

text:
               12.8.2006

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 190/28

         2006 m. birželio 19 d. pareikštas ieškinys byloje Italijos Respublika prieš Europos Bendrijų Komisiją

   (Byla T-168/06)
   (2006/C 190/52)
   Proceso kalba: italų
   Šalys

      Ieškovė: Italijos Respublika, atstovaujama Avvocato dello Stato Paolo Gentili

      Atsakovė: Europos Bendrijų Komisija
   Ieškovės reikalavimai

               —

               Panaikinti 2006 m. balandžio 7 d. Europos Komisijos Regioninės politikos generalinio direktorato pranešimą Nr. 03232 — Programos ir projektai Kipre, Graikijoje, Vengrijoje, Italijoje, Maltoje ir Nyderlanduose — dėl Komisijos atliktų mokėjimų, kurie skiriasi nuo prašytos sumos pagal bendrojo programavimo dokumento (DOCUP) programą Lombardija (Nr. CCI 2000 IT 16 1 DO 014).

               —

               Panaikinti 2006 m. gegužės 5 d. Europos Komisijos Regioninės politikos generalinio direktorato pranešimą Nr. 03903 — Programos ir projektai Kipre, Graikijoje, Vengrijoje, Italijoje, Maltoje ir Nyderlanduose — dėl Europos Komisijos atliktų mokėjimų, kurie skiriasi nuo prašytos sumos pagal bendrąjį programavimo dokumentą (DOCUP) Tikslas 2 Lacijus 2000-2006 m. (Nr. CCI 2000 IT 16 2 DO 009).

               —

               Panaikinti 2006 m. gegužės 18 d. Europos Komisijos Regioninės politikos generalinio direktorato pranešimą Nr. 04240 — Programos ir projektai Kipre, Graikijoje, Vengrijoje, Italijoje, Maltoje ir Nyderlanduose — dėl Europos Komisijos atliktų mokėjimų, kurie skiriasi nuo prašytos sumos pagal bendrąjį programavimo dokumentą (DOCUP) Lombardija (Nr. CCI 2000 IT 16 2 DO 014).

               —

               Panaikinti 2006 m. gegužės 18 d. Europos Komisijos Regioninės politikos generalinio direktorato pranešimą Nr. 04241 — Programos ir projektai Kipre, Graikijoje, Vengrijoje, Italijoje, Maltoje ir Nyderlanduose — dėl Tarpinių išlaidų ataskaitos patvirtinimo ir deklaracijos, ir mokėjimo paraiškos pagal bendrąjį programavimo dokumentą (DOCUP) Venetas Tikslas 2 2000-2006 (Nr. CCI 2000 IT 16 2 DO 005).

               —

               Panaikinti 2006 m. gegužės 29 d. Europos Komisijos Regioninės politikos generalinio direktorato pranešimą Nr. 04468 — Programos ir projektai Kipre, Graikijoje, Vengrijoje, Italijoje, Maltoje ir Nyderlanduose — dėl Europos Komisijos atliktų mokėjimų, kurie skiriasi nuo prašytos sumos pagal Sardinijos regioninės veiklos programą 2000-2006 m. (Nr. CCI 1999 IT 16 1 PO 010).

               —

               Panaikinti visus ankstesnius ir susijusius aktus, priteisti iš Europos Bendrijų Komisijos bylinėjimosi išlaidas.

         Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai
   Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai yra identiški nurodytiems byloje T-345/04 Italijos Respublika prieš Komisiją. (1)

      (1)  OL C 262, 2004 10 23, p. 55


title: Byla C-436/05 2006 m. spalio 6 d. Teisingumo Teismo (penktoji kolegija) nutartis ( Hof van beroep te Antwerpen (Belgija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) byloje Lucien De Graaf, Gudula Daniels prieš Belgische Staat (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą — Nepriimtinumas)

text:
               30.12.2006

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 326/24

         2006 m. spalio 6 d. Teisingumo Teismo (penktoji kolegija) nutartis (Hof van beroep te Antwerpen (Belgija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) byloje Lucien De Graaf, Gudula Daniels prieš Belgische Staat

   (Byla C-436/05) (1)

   (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą - Nepriimtinumas)
   (2006/C 326/47)
   Proceso kalba: olandų
   Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas
   Hof van beroep te Antwerpen
   Šalys

      Ieškovai: Lucien De Graaf, Gudula Daniels
   Atsakovė: Belgische Staat
   Dalykas
   Prašymas priimti prejudicinį sprendimą — Hof van beroep te Antwerpen — 1971 m. birželio 14 d. Tarybos reglamento (EEB) Nr. 1408/71 dėl socialinės apsaugos sistemų taikymo pagal darbo sutartį dirbantiems asmenims ir jų šeimos nariams, judantiems Bendrijoje, pakeisto ir atnaujinto 1996 m. gruodžio 2 d. Tarybos reglamentu (EB) Nr. 118/97 (OL L 28, p. 1), aiškinimas — Materialinė taikymo sritis — Klausimas dėl valstybė narės nustatytos papildomos krizių įmokos įtraukimo į jos socialinės apsaugos sistemos finansavimą — Pareiga mokėti įmoką net tuo atveju, kai asmuo yra kitos nei rezidavimo valstybės socialinės apsaugos sistemos įmokų mokėtojas — Atitikimas EB 39 straipsniui
   Rezoliucinė dalis

      Hof van beroep te Antwerpen2005 m. lapkričio 29 d. sprendimu pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą yra nepriimtinas.

      (1)  OL C 36, 2006 2 11.


title: Byla T-75/06 2008 m. rugsėjo 9 d. Pirmosios instancijos teismo sprendimas byloje Bayer CropScience ir kt. prieš Komisiją (Direktyva 91/414/EEB — Augalų apsaugos produktai — Veiklioji medžiaga endosulfanas — Leidimų pateikti į rinką panaikinimas — Įvertinimo procedūra — Terminai — Teisė į gynybą — Proporcingumo principas)

text:
               25.10.2008

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 272/19

         2008 m. rugsėjo 9 d. Pirmosios instancijos teismo sprendimas byloje Bayer CropScience ir kt. prieš Komisiją

   (Byla T-75/06) (1)

   (Direktyva 91/414/EEB - Augalų apsaugos produktai - Veiklioji medžiaga endosulfanas - Leidimų pateikti į rinką panaikinimas - Įvertinimo procedūra - Terminai - Teisė į gynybą - Proporcingumo principas)
   (2008/C 272/35)
   Proceso kalba: anglų
   Šalys

      Ieškovės: Bayer CropScience AG (Monheimas prie Reino, Vokietija), Makhteshim-Agan Holding BV (Roterdamas, Nyderlandai), Alfa Georgika Efodia AEVE (Atėnai, Graikija), Aragonesas Agro, SA (Madridas, Ispanija) atstovaujamos advokatų C. Mereu ir K. Van Maldegem,

      Atsakovė: Europos Bendrijų Komisiją, atstovaujama B. Doherty ir L. Parpala

      Ieškovės pusėje į bylą įstojusi šalis: European Crop Protection Association (ECPA) (Briuselis, Belgija), atstovaujama D. Waelbroeck ir N. Rampal

      Atsakovės pusėje į bylą įstojusi šalis: Ispanijos Karalystė, atstovaujama abogado del Estado J. Rodríguez Cárcamo
   Dalykas
   Prašymas panaikinti 2005 m. gruodžio 2 d. Komisijos sprendimą 2005/864/EB dėl endosulfano neįtraukimo į Tarybos direktyvos 91/414/EEB I priedą ir leidimų augalų apsaugos produktams, kurių sudėtyje yra šios veikliosios medžiagos, panaikinimo (OL L 317, p. 25).
   Sprendimo rezoliucinė dalis

               1.

               Atmesti ieškinį.

               2.

                  Bayer CropScience, Makhteshim-Agan Holding BV, Alfa Georgika Efodia AEVE ir Aragonesas Agro, SA, padengia savo ir Komisijos bylinėjimosi išlaidas.

               3.

                  Ispanijos Karalystė ir European Crop Protection Association padengia savo bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 96, 2006 4 22.


title: Byla T-533/08 2008 m. gruodžio 3 d. pareikštas ieškinys byloje Telekomunikacja Polska prieš Komisiją

text:
               21.2.2009

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 44/54

         2008 m. gruodžio 3 d. pareikštas ieškinys byloje Telekomunikacja Polska prieš Komisiją

   (Byla T-533/08)
   (2009/C 44/95)
   Proceso kalba: lenkų
   Šalys

      Ieškovė: Telekomunikacja Polska SA (Varšuva, Lenkija), atstovaujama advokatų H. Romańczuk, M. Modzelewska de Raad ir S. Hautbourg

      Atsakovė: Europos Bendrijų Komisija
   Ieškovės reikalavimai

               —

               Panaikinti 2008 m. rugsėjo 4 d. Komisijos sprendimą K(2008) 4997, kuriuo įmonei Telekomunikacja Polska S.A. bei visoms jos tiesiogiai ar netiesiogiai kontroliuojamoms įmonėms nurodoma leisti atlikti patikrinimą pagal Tarybos reglamento Nr. 1/2003 (1) 20 straipsnio 4 dalį.

               —

               Priteisti iš Komisijos bylinėjimosi išlaidas.

         Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai
   Ieškovė prašo panaikinti 2008 m. rugsėjo 4 d. Komisijos sprendimą K(2008) 4997, kuriuo įmonei Telekomunikacja Polska S.A. bei visoms jos tiesiogiai ar netiesiogiai, visiškai ar iš dalies kontroliuojamoms įmonėms nurodoma leisti atlikti patikrinimą pagal Tarybos reglamento Nr. 1/2003 20 straipsnio 4 dalį, vykstant procedūrai dėl tariamo veiksmų, prieštaraujančių EB 82 straipsniui, atlikimo telekomunikacijų sektoriuje.
   Grįsdama savo ieškinį ieškovė remiasi toliau nurodomais pagrindais.
   Pirma, ieškovė tvirtina, kad ginčijamas sprendimas buvo priimtas pažeidžiant EB 253 straipsnyje ir Tarybos reglamento Nr. 1/2003 20 straipsnyje numatytą pareigą pateikti motyvus. Šiuo atžvilgiu ieškovė priekaištauja Komisijai dėl to, kad ji nepakankamai įrodė, jog turi informacijos ir įrodymų, kurių pagrindu būtų galima manyti, kad ieškovė padarė jai inkriminuojamą pažeidimą. Be to, ieškovės nuomone, Komisijos sprendime nepakankamai tiksliai nurodomi faktai, kuriuos Komisija ketina tirti per patikrinimą. Ieškovė taip pat teigia, kad Komisija pažeidė pareigą ginčijamame sprendime nurodyti esminius ieškovei inkriminuojamo pažeidimo bruožus.
   Antra, ieškovė teigia, kad ginčijamas sprendimas pažeidžia proporcingumo principą, nes, ieškovės nuomone, Komisija nepasirinko tokio procedūros atlikimo būdo, kuris mažiausiai apsunkintų ieškovę.
   Trečia, ieškovė tvirtina, kad Komisija neužtikrino ieškovės teisės į gynybą, ypač kiek tai susiję su pirmuoju ieškovės pagrindu nurodytais ginčijame sprendime esančiais pažeidimais. Dėl to ieškovė teigia, kad ji negalėjo aiškiai suvokti, kokius veiksmus Komisija tirs per patikrinimą, ir teisingai įvertinti, ar ir kiek patikrinimas yra pagrįstas, bei jai tenkančios pareigos per patikrinimą bendradarbiauti su Komisiją.

      (1)  2002 m. gruodžio 16 d. Tarybos Reglamentas (EB) Nr. 1/2003 dėl konkurencijos taisyklių, nustatytų Sutarties 81 ir 82 straipsniuose, įgyvendinimo (OL L 1, p. 1; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 8 sk., 2 t., p. 205).


title: Byla C-446/04 2006 m. gruodžio 12 d. Teisingumo Teismo (didžioji kolegija) sprendimas ( High Court of Justice (Chancery Division) (Jungtinė Karalystė) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Test Claimants in the FII Group Litigation prieš Commissioners of Inland Revenue (Įsisteigimo laisvė — Laisvas kapitalo judėjimas — Direktyva 90/435/EEB — Pelno mokestis — Dividendų išmokėjimas — Apmokestinimo kelis kartus išvengimas arba jo sušvelninimas — Neapmokestinimas — Bendrovių, kurios yra kitos valstybės narės arba trečiosios šalies rezidentės, gauti dividendai — Mokesčio kreditas — Avansinis pelno mokestis — Vienodas vertinimas — Ieškinys dėl sumų grąžinimo arba ieškinys dėl žalos atlyginimo)

text:
               30.12.2006

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 331/5

         2006 m. gruodžio 12 d. Teisingumo Teismo (didžioji kolegija) sprendimas (High Court of Justice (Chancery Division) (Jungtinė Karalystė) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Test Claimants in the FII Group Litigation prieš Commissioners of Inland Revenue

   (Byla C-446/04) (1)

   (Įsisteigimo laisvė - Laisvas kapitalo judėjimas - Direktyva 90/435/EEB - Pelno mokestis - Dividendų išmokėjimas - Apmokestinimo kelis kartus išvengimas arba jo sušvelninimas - Neapmokestinimas - Bendrovių, kurios yra kitos valstybės narės arba trečiosios šalies rezidentės, gauti dividendai - Mokesčio kreditas - Avansinis pelno mokestis - Vienodas vertinimas - Ieškinys dėl sumų grąžinimo arba ieškinys dėl žalos atlyginimo)
   (2006/C 331/08)
   Proceso kalba: anglų
   Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas
   High Court of Justice (Chancery Division)
   Šalys pagrindinėje byloje
   Ieškovė: Test Claimants in the FII Group Litigation
   Atsakovė: Commissioners of Inland Revenue
   Dalykas
   Prašymas priimti prejudicinį sprendimą — High Court of Justice (Chancery Division) — EB sutarties 43 ir 56 straipsnių bei 1990 m. liepos 23 d. Tarybos direktyvos 90/435/EEB dėl bendrosios mokesčių sistemos, taikomos įvairių valstybių narių patronuojančioms ir dukterinėms bendrovėms (OL L 225, p. 6) 4 straipsnio 1 dalies ir 6 straipsnio aiškinimas — Bendrovės, įsteigtos nacionalinėje teritorijoje ir gavusios dividendus iš kitos taip pat nacionalinėje teritorijoje įsteigtos bendrovės, neapmokestinimas mokesčiu valstybėje narėje — Dividendams, kuriuos ta bendrovė gavo iš kitoje valstybėje narėje įsteigtų įmonių, netaikomas neapmokestinimas.
   Rezoliucinė dalis

               1.

               EB 43 ir 56 straipsniai turi būti aiškinami taip: kai valstybė narė taiko apmokestinimo kelis kartus arba ekonominio dvigubo apmokestinimo išvengimo arba jų sušvelninimo sistemą dividendų, kuriuos rezidentams išmokėjo bendrovės rezidentės, atveju, ji privalo vienodai vertinti ir bendrovių nerezidenčių rezidentams išmokėtus dividendus.
               EB 43 ir 56 straipsniai nedraudžia valstybės narės teisės aktų, pagal kuriuos bendrovės rezidentės iš kitos bendrovės rezidentės gaunami dividendai neapmokestinami pelno mokesčiu, o bendrovės rezidentės iš bendrovės nerezidentės, kurios ne mažiau kaip 10 % balsavimo teisių priklauso bendrovei rezidentei, gauti dividendai apmokestinami šiuo pelno mokesčiu, kartu šiuo pastaruoju atveju suteikiant mokesčio kreditą už dividendus išmokėjusios bendrovės rezidavimo valstybėje faktiškai sumokėtą mokestį, jeigu užsienio kilmės dividendams taikomas apmokestinimo tarifas neviršija nacionalinės kilmės dividendams taikomo apmokestinimo tarifo, o mokesčio kreditas yra bent jau lygus dividendus išmokėjusios bendrovės valstybėje narėje sumokėtai sumai, neviršijant dividendus gavusios bendrovės valstybėje narėje taikomo mokesčio sumos.
               EB 56 straipsnis draudžia valstybės narės teisės aktus, pagal kuriuos bendrovės rezidentės iš kitos bendrovės rezidentės gaunami dividendai neapmokestinami pelno mokesčiu, o bendrovės rezidentės iš bendrovės nerezidentės, kurios ne mažiau kaip 10 % balsavimo teisių priklauso bendrovei rezidentei, gauti dividendai apmokestinami šiuo pelno mokesčiu, bendrovei rezidentei nesuteikiant mokesčio kredito už dividendus išmokėjusios bendrovės savo rezidavimo valstybėje faktiškai sumokėtą mokestį.

               2.

               EB 43 ir 56 straipsniai draudžia valstybės narės teisės aktus, kurie bendrovei rezidentei, gaunančiai dividendus iš kitos bendrovės rezidentės, leidžia iš pirmosios bendrovės mokėtinos avansinio pelno mokesčio sumos atskaityti antrosios bendrovės sumokėtą minėto avansinio pelno mokesčio sumą, o tuo atveju, kai bendrovė rezidentė gauna dividendus iš bendrovės nerezidentės, tokia atskaita negalima pastarosios bendrovės savo rezidavimo valstybėje sumokėto mokesčio, atitinkančio paskirstytąjį pelną, atžvilgiu.

               3.

               EB 43 ir 56 straipsniai nedraudžia valstybės narės teisės aktų, kurie numato, kad bet kokia lengvata, kuri suteikiama užsienio kilmės dividendus gavusiai bendrovei rezidentei už užsienyje sumokėtą mokestį, sumažina pelno mokesčio sumą, iš kurios ji gali atskaityti avansu sumokėtą pelno mokestį.
               EB 43 straipsnis draudžia valstybės narės teisės aktus, kurie leidžia bendrovei rezidentei perleisti dukterinėms bendrovėms rezidentėms sumokėtą avansinio pelno mokesčio sumą, kurios negalima atskaityti iš už atitinkamą mokestinį laikotarpį arba ankstesnius ar vėlesnius mokestinius laikotarpius šios pirmosios bendrovės mokėtino pelno mokesčio, kad šios dukterinės bendrovės galėtų ją atskaityti iš jų mokėtino pelno mokesčio, tačiau neleidžia bendrovei rezidentei perleisti tos sumos bendrovėms nerezidentėms tuo atveju, kai pastarosios šioje valstybėje narėje apmokestinamos už joje jų realizuotą pelną.

               4.

               EB 43 ir 56 straipsniai draudžia valstybės narės teisės aktus, kurie, neapmokestindami avansiniu pelno mokesčiu bendrovių rezidenčių, kurios iš savo gautų nacionalinės kilmės dividendų išmoka dividendus savo akcininkams, suteikia bendrovėms rezidentėms, kurios iš savo gautų užsienio kilmės dividendų išmoka dividendus savo akcininkams, galimybę pasirinkti tvarką, joms leidžiančią susigrąžinti sumokėtą avansinį pelno mokestį, tačiau, pirma, įpareigoja šias bendroves sumokėti minėtą avansinį pelno mokestį ir vėliau prašyti jį grąžinti, ir, antra, jų akcininkams nenumato mokesčio kredito, kuris jiems būtų suteiktas, jeigu bendrovės rezidentės dividendus išmokėtų iš nacionalinės kilmės dividendų.

               5.

               EB 57 straipsnio 1 dalis turi būti aiškinama taip: kai iki 1993 m. gruodžio 31 d. valstybė narė priėmė teisės aktus, kuriuose yra EB 56 straipsniu draudžiamų kapitalo judėjimo į trečiąsias šalis ar iš jų apribojimų, ir po šios datos priima teisės aktus, kurie, taip pat ribojantys minėtą judėjimą, iš esmės yra tapatūs ankstesniems teisės aktams arba tik sumažina ar panaikina ankstesniuose teisės aktuose esančią Bendrijos teisėje įtvirtintų teisių ir laisvių naudojimosi kliūtį, EB 56 straipsnis nedraudžia pastaruosius teisės aktus taikyti trečiosioms šalims, jei jie taikomi kapitalo judėjimui, susijusiam su tiesioginėmis investicijomis, apimančiomis ir investicijas į nekilnojamąjį turtą, su įsisteigimu, finansinių paslaugų teikimu ar vertybinių popierių įsileidimu į kapitalo rinkas. Šiuo atžvilgiu bendrovės kapitalo įsigijimas, kuris nėra skirtas ilgalaikiams ir tiesioginiams ekonominiams ryšiams tarp akcininko ir šios bendrovės užmegzti ar palaikyti ir kuris neleidžia akcininkui efektyviai dalyvauti šią bendrovę valdant ar ją kontroliuojant, negali būti laikomas tiesioginėmis investicijomis.

               6.

               Nesant Bendrijos teisės reglamentavimo, kiekviena valstybė narė savo nacionalinės teisės sistemoje turi paskirti kompetentingus teismus ir nustatyti ieškinių, skirtų iš Bendrijos teisės kylančių asmenų teisių apsaugai užtikrinti, procesines taisykles, įskaitant nukentėjusių asmenų nacionaliniuose teismuose pareiškiamų ieškinių kvalifikaciją. Tačiau šie teismai privalo užtikrinti, kad asmenims būtų suteikta veiksminga teisinės gynybos priemonė, leidžianti jiems susigrąžinti neteisėtai surinktą mokestį ir šiai valstybei sumokėtas arba jos surinktas su šiuo mokesčiu tiesiogiai susijusias sumas. Kalbant apie kitą žalą, kurią asmuo patyrė dėl valstybei narei priskiriamo Bendrijos teisės pažeidimo, ši valstybė narė privatiems asmenims padarytą žalą turi atlyginti laikydamasi 1996 m. kovo 5 d. Sprendimo Brasserie du Pêcheur ir Factortame (C-46/93 ir C-48/93) 51 punkte išdėstytų sąlygų, tačiau tai nedraudžia, kad pagal nacionalinę teisę valstybės atsakomybė kiltų mažiau griežtomis sąlygomis.

      (1)  OL C 6, 2005 1 8.


title: Byla C-203/16 P: 2016 m. balandžio 12 d. Dirk Andres (Heitkamp BauHolding GmbH likvidatorius) pateiktas apeliacinis skundas dėl 2016 m. vasario 4 d. Bendrojo Teismo (devintoji kolegija) priimto sprendimo byloje T-287/11, Heitkamp BauHolding GmbH/Europos Komisija

text:
               13.6.2016

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 211/37

      2016 m. balandžio 12 d.Dirk Andres (Heitkamp BauHolding GmbH likvidatorius) pateiktas apeliacinis skundas dėl 2016 m. vasario 4 d. Bendrojo Teismo (devintoji kolegija) priimto sprendimo byloje T-287/11, Heitkamp BauHolding GmbH/Europos Komisija

      (Byla C-203/16 P)
      (2016/C 211/48)
      Proceso kalba: vokiečių

         Šalys

         Apeliantas: Dirk Andres (Heitkamp BauHolding GmbH likvidatorius), atstovaujamas advokatų W. Niemann, S. Geringhoff, P. Dodos

         Kitos proceso šalys: Europos Komisija, Vokietijos Federacinė Respublika

         Apelianto reikalavimai

                  —

                  Panaikinti iš dalies 2016 m. vasario 4 d. Bendrojo Teismo sprendimą byloje T-287/11, kaip suformuluota rezoliucinėje dalyje, tiek, kiek juo atmestas ieškinys (rezoliucinės dalies 2 ir 3 punktai), ir patenkinti reikalavimus pirmojoje instancijoje, ir panaikinti 2011 m. sausio 26 d. Komisijos sprendimą 2011/527/ES dėl Vokietijos valstybės pagalbos C 7/10 (ex CP 250/09 ir NN 5/10) „KStG, Sanierungsklausel“ (1);

                  —

                  arba iš dalies panaikinti šio Bendrojo Teismo sprendimo rezoliucinės dalies 1 punktą, tiek, kiek juo atmestas ieškinys (rezoliucinės dalies 2 ir 3 punktai) ir grąžinti bylą Bendrajam Teismui;

                  —

                  priteisti iš atsakovių bylinėjimosi išlaidas.

         Apeliacinio skundo pagrindai ir pagrindiniai argumentai

      Grįsdamas apeliacinį skundą apeliantas remiasi šiais teisiniais pagrindais:
      Pirmiausia apeliantas nurodo procedūros klaidas. Bendrasis Teismas nenurodė priežasčių, dėl kurių padarė išvadas, susijusias su referencinio pagrindo apibrėžimu, priemonių atrankiniu pobūdžiu ir jų pateisinimu, arba tik pateikė prieštaringą pagrindimą ir tuo pačiu metu neatsižvelgęs į apelianto argumentus Bendrasis Teismas pažeidė jo teisę būti išklausytu.
      Be to, apeliantas nurodo SESV 107 straipsnio pažeidimą ir remiasi trimis pagrindais:
      Pirma, Bendrasis Teismas neteisingai nustatė referencinį pagrindą, kai jis sujungęs atrankinio pobūdžio vertinimo pirmą ir antrą etapus klaidingai įvertino teisės panaudoti nuostolius netekimo taisyklę pagal KStG 8c straipsnio 1 dalį kaip taikytiną pagrindinę taisyklę, o nuostolių perkėlimą pagal KStG 8c straipsnio 1a dalies „Sanavimo sąlygą“ kaip išimtį. Taip Bendrasis Teismas nelaikė, kad sanavimo sąlyga yra bendresnių ir administracinėje teisenoje įprastų mokesčių taisyklių dėl nuostolių perkėlimo pagal EStG 10d straipsnį dalis.
      Antra, Bendrasis Teismas klaidingai laikė „sanavimo sąlygą“ selektyvia. Bendrasis Teismas nepaisė fakto, kad „sanavimo sąlyga“ neapibrėžia jokios asmeninės taikymo srities, o veikiau yra taikoma visoms įmonėms, neatsižvelgiant į jų rūšį ar tikslus. „Sanavimo sąlyga“ vienodai taikoma visoms įmonėms, kurios patiria ekonominių sunkumų. Šiuo atžvilgiu Bendrasis Teismas taip pat nepaisė fakto, kad sunkumus patiriančios įmonės ir „sveikos“ įmonės, atsižvelgiant į atitinkamą nuostolių ribojimo taisyklės tikslą, kuris yra išvengti piktnaudžiavimo nuostoliais rizikos, nėra panašioje faktinėje ir teisinėje situacijoje. „Sanavimo sąlygos“ atvejais piktnaudžiauti nuostoliais neleidžia įstatymų leidėjo įgaliojimai priskirti kategorijoms.
      Trečia, bet kuriuo atveju Bendrasis Teismas neteisingai nusprendė, kad „sanavimo sąlyga“ nepateisinama. Apeliantas teigia, kad ši sąlyga nėra skirta įmonėms paremti, veikiau skirta užtikrinti tokių įmonių apmokestinimą pagal ekonominio pajėgumo principą, Vokietijos mokesčių teisei būdingą tikslą. Visų pirma galiausiai patirti nuostoliai turi leisti pasinaudoti neapmokestinimu, kas vadinama „fiktyviu pelnu“, kuris atsiranda išnykus skolai, kai nuostoliai įskaitomi.

         (1)  OL L 235, p. 26.


title: 2015 m. spalio 30 d. Beschwerdekommission der Finanzmarktaufsicht prašymas ELPA teismui dėl patariamosios nuomonės byloje A prieš Finanzmarktaufsicht (FMA) (Byla E-27/15)

text:
               22.12.2016

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 480/7

         2015 m. spalio 30 d.Beschwerdekommission der Finanzmarktaufsicht prašymas ELPA teismui dėl patariamosios nuomonės byloje A prieš Finanzmarktaufsicht (FMA)

   (Byla E-27/15)
   (2016/C 480/09)
   2015 m. spalio 30 d. raštu Beschwerdekommission der Finanzmarktaufsicht (Finansų rinkos priežiūros institucijos apeliacinė komisija) ELPA teismui pateikė prašymą, kurį Teismo kanceliarija gavo 2015 m. lapkričio 16 d., dėl patariamosios nuomonės byloje A prieš Finanzmarktaufsicht (FMA) šiais klausimais:

               1.

               Ar 2005 m. spalio 26 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2005/60/EB dėl finansų sistemos apsaugos nuo jos panaudojimo pinigų plovimui ir teroristų finansavimui turi būti aiškinama taip, kad patikos ir bendrovių paslaugų tiekėjai, kaip apibrėžta tos Direktyvos 2 straipsnio 1 dalies 3 punkto c papunktyje, taip pat 3 straipsnio 7 dalies b punkte, yra įpareigojami gauti informaciją apie verslo santykių tikslą ir numatomą pobūdį, kaip nurodyta Direktyvos 8 straipsnio 1 dalies c punkte ir 9 straipsnio 6 dalyje, tik pagal valstybės narės, kurioje jie yra įsisteigę, teisės aktus (vok. „in welchem [der Dienstleister für Trusts und Gesellschaften] seinen rechtlichen Sitz hat“)?

               2.

               Jeigu į pirmąjį klausimą bus atsakyta neigiamai: kokiais kriterijais reikia remtis siekiant nustatyti, ar patikos ir bendrovių paslaugų tiekėjai yra įpareigojami gauti informaciją apie verslo santykių tikslą ir numatomą pobūdį, kaip nurodyta Direktyvos 8 straipsnio 1 dalies c punkte ir 9 straipsnio 6 dalyje, pagal kitos valstybės narės teisės aktus?

               3.

               Ar atsakymai į pirmąjį ir antrąjį klausimus yra taikomi ir tuo atveju, kai įmonė, kuriai suteikiamos administracinės paslaugos, yra įsteigta ne valstybėje narėje?


title: Byla T-648/15: 2015 m. lapkričio 13 d. pareikštas ieškinys byloje Baltijas pētnieciskās žurnālistikas centrs Re:Baltica/Parlamentas

text:
               8.2.2016

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 48/62

         2015 m. lapkričio 13 d. pareikštas ieškinys byloje Baltijas pētnieciskās žurnālistikas centrs Re:Baltica/Parlamentas

   (Byla T-648/15)
   (2016/C 048/70)
   Proceso kalba: anglų

      Šalys

      Ieškovas: Baltijas pētnieciskās žurnālistikas centrs Re:Baltica (Ryga, Latvija), atstovaujamas advokatės N. Pirc Musar

      Atsakovas: Europos Parlamentas

      Reikalavimai

   Ieškovas Bendrojo Teismo prašo:

               —

               panaikinti 2015 m. rugsėjo 15 d. Europos Parlamento sprendimą A(2015)8361 C, kuriuo atmesta pakartotinė ieškovo paraiška dėl galimybės susipažinti su tam tikrais dokumentais, susijusiais su informacija apie Europos Parlamento narių kelionių išlaidas, pragyvenimui skirtas išmokas, bendrosioms išlaidoms padengti skirtas išmokas ir išlaidas, susijusias su personalo įdarbinimu,

               —

               remiantis Bendrojo Teismo procedūros reglamento 134 ir 140 straipsniais, priteisti iš Parlamento bylinėjimosi išlaidas, įskaitant į bylą įstojusių šalių patirtas išlaidas.

      Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

   Grįsdamas ieškinį ieškovas remiasi penkiais pagrindais.

               1.

               Pirmasis ieškinio pagrindas susijęs su Reglamento Nr. 1049/2001 (1) 4 straipsnio 1 dalies b punkto, siejamo su Reglamento Nr. 45/2001 (2) 8 straipsnio b punktu, pažeidimu, nes prašomi asmens duomenys pagal Bendrijos teisės aktus nesaugomi.

               2.

               Antrasis ieškinio pagrindas susijęs su Reglamento Nr. 1049/2001 4 straipsnio 1 dalies b punkto, siejamo su Reglamento Nr. 45/2001 8 straipsnio b punktu, pažeidimu, nes atsisakyta leisti susipažinti su prašoma informacija, nors atskleidimo sąlygos įvykdytos.

               3.

               Trečiasis ieškinio pagrindas susijęs su Reglamento Nr. 1049/2001 2 ir 4 straipsniuose, siejamuose su Reglamento Nr. 1049/2001 6 straipsnio 3 dalimi, nustatytos bendrosios pareigos išnagrinėti kiekvieną atskirą dokumentą pažeidimu.

               4.

               Ketvirtasis ieškinio pagrindas susijęs su Reglamento Nr. 1049/2001 4 straipsnio 6 dalies pažeidimu, nes atsisakymas leisti iš dalies susipažinti su prašomais dokumentais buvo nepagrįstas.

               5.

               Penktasis ieškinio pagrindas susijęs su pareigos motyvuoti, nustatytos Reglamento Nr. 1049/2001 7 straipsnio 1 dalyje ir 8 straipsnio 1 dalyje, pažeidimu, nes Parlamentas pasisakė ne dėl visų ieškovo argumentų.

      (1)  2001 m. gegužės 30 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (EB) Nr. 1049/2001 dėl galimybės visuomenei susipažinti su Europos Parlamento, Tarybos ir Komisijos dokumentais (OL L 145, 2001, p. 43; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 1 sk., 3 t., p. 331).

      (2)  2000 m. gruodžio 18 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (EB) Nr. 45/2001 dėl asmenų apsaugos Bendrijos institucijoms ir įstaigoms tvarkant asmens duomenis ir laisvo tokių duomenų judėjimo (OL L 8, 2001, p. 1; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 13 sk., 26 t., p. 102).


title: Byla T-159/13 ir T-372/14: 2015 m. lapkričio 26 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje HK Intertrade/Taryba (Bendra užsienio ir saugumo politika — Ribojamosios priemonės Iranui siekiant užkirsti kelią branduolinių ginklų platinimui — Lėšų įšaldymas — Ieškinys dėl panaikinimo — Terminas ieškiniui pareikšti — Eigos pradžia — Priimtinumas — Teisė būti išklausytam — Pareiga pranešti — Pareiga motyvuoti — Teisė į gynybą — Akivaizdi vertinimo klaida)

text:
               25.1.2016

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 27/30

         2015 m. lapkričio 26 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje HK Intertrade/Taryba

   (Byla T-159/13 ir T-372/14) (1)

   ((Bendra užsienio ir saugumo politika - Ribojamosios priemonės Iranui siekiant užkirsti kelią branduolinių ginklų platinimui - Lėšų įšaldymas - Ieškinys dėl panaikinimo - Terminas ieškiniui pareikšti - Eigos pradžia - Priimtinumas - Teisė būti išklausytam - Pareiga pranešti - Pareiga motyvuoti - Teisė į gynybą - Akivaizdi vertinimo klaida))
   (2016/C 027/34)
   Proceso kalba: anglų

      Šalys

      Ieškovė: HK Intertrade Co. Ltd (Wanchai, Honkongas, Kinija), atstovaujama solisitoriaus J. Grayston, advokatų P. Gjørtler, G. Pandey, D. Rovetta, N. Pilkington ir D. Sellers

      Atsakovė: Europos Sąjungos Taryba, atstovaujama V. Piessevaux ir M. Bishop

      Dalykas

   Byloje T-159/13 prašymas panaikinti 2012 m. gruodžio 21 d. Tarybos sprendimą 2012/829/BUSP, kuriuo iš dalies keičiamas Sprendimas 2010/413/BUSP dėl ribojamųjų priemonių Iranui (OL L 356, p. 71), ir 2012 m. gruodžio 21 d. Tarybos įgyvendinimo reglamentą (ES) Nr. 1264/2012, kuriuo įgyvendinamas Reglamentas (ES) Nr. 267/2012 dėl ribojamųjų priemonių Iranui (OL L 356, p. 55), o byloje T-372/14 prašymas panaikinti 2014 m. kovo 14 d. laiške esantį Tarybos sprendimą palikti galioti ribojamąsias priemones ieškovei.

      Rezoliucinė dalis

               1.

               Atmesti ieškinį.

               2.

               HK Intertrade Co. Ltd padengia savo ir Europos Sąjungos Tarybos bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 147, 2013 5 25.


title: Byla C-69/13: 2013 m. vasario 11 d. Tribunale di Roma (Italija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Mediaset SpA prieš Ministero dello Sviluppo Economico

text:
               25.5.2013

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 147/7

         2013 m. vasario 11 d.Tribunale di Roma (Italija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Mediaset SpA prieš Ministero dello Sviluppo Economico

   (Byla C-69/13)
   2013/C 147/11
   Proceso kalba: italų

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Tribunale di Roma

      Šalys pagrindinėje byloje

      Pareiškėja: Mediaset SpA

      Atsakovė: Ministero dello Sviluppo Economico

      Prejudiciniai klausimai

               1.

               Ar nacionalinis teismas, turintis nuspręsti dėl valstybės pagalbos sumos, kurią grąžinti nurodė Europos Komisija, tiek dėl paties valstybės pagalbos fakto, tiek ir dėl jos sumos yra saistomas 2007 m. sausio 24 d. Europos Komisijos sprendimo, priimto pasibaigus procedūrai, susijusiai su valstybės pagalba C-52/2005, kuris buvo papildytas administraciniais sprendimais, Europos Komisijos pateiktais 2008 m. birželio 11 d. COMP/H4/EK/cd D(2008) 127 ir 2009 m. spalio 23 d. COMP/H4/CN/si D(2009)230 raštuose, ir patvirtintas 2010 m. birželio 15 d. Teisingumo Teismo [Bendrojo Teismo] sprendimu byloje T-177/07.

               2.

               Ar 2010 m. birželio 15 d. Sprendime byloje T-177/07 patvirtindamas nacionalinio teismo kompetenciją nuspręsti dėl valstybės pagalbos sumos Teisingumo Teismas [Bendrasis Teismas] ketino apriboti šį įgaliojimą apskaičiavimu sumos, kuri, kaip susijusi su realiai skirta ir gauta valstybės pagalba, turi būti teigiamos vertės ir negali būti lygi nuliui.

               3.

               Ar, atvirkščiai, 2010 m. birželio 15 d. Sprendime byloje T-177/07 patvirtindamas nacionalinio teismo kompetenciją nuspręsti dėl valstybės pagalbos sumos Teisingumo Teismas [Bendrasis Teismas] ketino suteikti nacionaliniam teismui įgaliojimą įvertinti reikalavimą grąžinti valstybės pagalbą, atsižvelgiant tiek į paties valstybės pagalbos faktą, tiek ir į jos sumą, ir taip pat įgaliojimą panaikinti pareigą grąžinti valstybės pagalbą.


               3.10.2013

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 287/13

         2013 m. birželio 28 d. ELPA priežiūros institucijos ieškinys Norvegijos Karalystei
   (Byla E-9/13)
   2013/C 287/09
   ELPA priežiūros institucija, atstovaujama Xavier Lewis ir Markus Schneider, atliekančių ELPA priežiūros institucijos (35, Rue Belliard, 1040 Brussels, Belgium) įgaliotinių funkcijas, 2013 m. birželio 28 d. pateikė ieškinį Norvegijos Karalystei ELPA Teisme.
   ELPA priežiūros institucija ELPA Teismo prašo:

               1.

               paskelbti, kad i) nepriėmusi, arba ii) nepranešusi Institucijai apie visas priemones, reikalingas įgyvendinti Susitarimo dėl Europos ekonominės erdvės XIII priedo II skyriaus 16a punkte nurodytam teisės aktui (2010 m. liepos 5 d. Komisijos direktyva 2010/48/ES, kuria prie technikos pažangos pritaikoma Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2009/40/EB dėl motorinių transporto priemonių ir jų priekabų techninės apžiūros), suderintam su Susitarimu 1 protokolu, per nustatytą laiką (išskyrus Direktyvos dėl techninės apžiūros pažymėjimų II priedo 3 dalį, kuri turi būti įgyvendinta iki 2013 m. gruodžio 31 d.), Norvegijos Karalystė neįvykdė įsipareigojimų pagal tą teisės aktą ir pagal Susitarimo 7 straipsnį;

               2.

               nurodyti Norvegijos Karalystei padengti šio teismo proceso išlaidas.

      Teisinės bei faktinės aplinkybės ir teismui pateikti ieškinio pagrindai:

               —

               ELPA priežiūros institucija teigia, kad Norvegija, nepriėmusi arba nepranešusi Institucijai apie visas priemones, reikalingas įgyvendinti teisės aktui per nurodytą laiką (išskyrus Direktyvos dėl techninės apžiūros pažymėjimų II priedo 3 dalį, kuri turi būti įgyvendinta iki 2013 m. gruodžio 31 d.), neįvykdė įsipareigojimų, nustatytų Direktyvos 2010/48/ES 2 straipsnyje ir EEE susitarimo 7 straipsnyje.


title: 2005 m. vasario 17 d. Teisingumo Teismo nutartis (antroji kolegija), Byloje C-250/03 (dėl Tribunale amministrativo regionale per la Lombardia prašymo priimti prejudicinį sprendimą): Giorgio Emanuele Mauri prieš Ministero della Giustizia Commissione per gli esami di avvocato preso la Corte d'appello di Milano (Darbo reglamento 104 straipsnio 3 dalis — Galimybė verstis advokato profesine veikla — Teisės aktai, susiję su egzaminu, suteikiančiu teisę verstis advokato profesine veikla)

text:
               14.5.2005

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 115/8

      TEISINGUMO TEISMO NUTARTIS

   (antroji kolegija)
   2005 m. vasario 17 d.
   Byloje C-250/03 (dėl Tribunale amministrativo regionale per la Lombardia prašymo priimti prejudicinį sprendimą): Giorgio Emanuele Mauri prieš Ministero della Giustizia Commissione per gli esami di avvocato preso la Corte d'appello di Milano
       (1)

   (Darbo reglamento 104 straipsnio 3 dalis - Galimybė verstis advokato profesine veikla - Teisės aktai, susiję su egzaminu, suteikiančiu teisę verstis advokato profesine veikla)
   (2005/C 115/17)
   Proceso kalba: italų
   Byloje C-250/03 dėl Tribunale amministrativo regionale per la Lombardia (Italija) 2002 m. lapkričio 13 d. sprendimu, kurį Teisingumo Teismas gavo 2003 m. birželio 11 d., pagal EB sutarties 234 straipsnį pateikto prašymo priimti prejudicinį sprendimą byloje Giorgio Emanuele Mauri prieš Ministero della Giustizia Commissione per gli esami di avvocato preso la Corte d'appello di Milano, Teisingumo Teismas (antroji kolegija), kurį sudaro kolegijos pirmininkas C. W. A. Timmermans (pranešėjas) ir teisėjai C. Gulmann, R. Schintgen, J. Makarczyk, J. Klučka; generalinis advokatas P. Léger, sekretorius R. Grass, 2005 m. vasario 17 d. priėmė nutartį, kurios rezoliucinėje dalyje nurodyta:
   EB sutarties 81, 82 ir 43 straipsniai nedraudžia teisės normos, tokios kokia įtvirtinta 1933 m. lapkričio 27 d. įstatyminio dekreto Nr. 1578/33 22 straipsnio redakcijoje, kuri taikoma pagrindinės bylos aplinkybių metu, nustatančios, kad egzaminų, suteikiančių teisę verstis advokato profesine veikla, komisiją sudaro penki Teisingumo ministerijos paskirti nariai: du teisėjai, teisės dėstytojas ir du advokatai, kuriuos šių apygardos advokatų tarybų bendru siūlymu skiria Consiglio nazionale forense (Nacionalinė advokatų taryba).

      (1)  OL C 200, 2003 8 23.


title: Byla T-41/09: 2012 m. kovo 28 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Hipp prieš VRDT — Nestlé (Bebio) (Bendrijos prekių ženklas — Protesto procedūra — Žodinio Bendrijos prekių ženklo „Bebio“ paraiška — Ankstesnis žodinis Bendrijos prekių ženklas ir ankstesnis tarptautinis žodinis prekių ženklas BEBA — Dalinis atsisakymas įregistruoti — Galimybė supainioti — Reglamento (EB) Nr. 40/94 8 straipsnio 1 dalies b punktas (dabar Reglamento (EB) Nr. 207/2009 8 straipsnio 1 dalies b punktas))

text:
               12.5.2012

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 138/14

         2012 m. kovo 28 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Hipp prieš VRDT — Nestlé (Bebio)

   (Byla T-41/09) (1)

   (Bendrijos prekių ženklas - Protesto procedūra - Žodinio Bendrijos prekių ženklo „Bebio“ paraiška - Ankstesnis žodinis Bendrijos prekių ženklas ir ankstesnis tarptautinis žodinis prekių ženklas BEBA - Dalinis atsisakymas įregistruoti - Galimybė supainioti - Reglamento (EB) Nr. 40/94 8 straipsnio 1 dalies b punktas (dabar Reglamento (EB) Nr. 207/2009 8 straipsnio 1 dalies b punktas))
   2012/C 138/25
   Proceso kalba: anglų

      Šalys

      Ieškovė: Hipp & Co. KG (Sachseln, Šveicarija), atstovaujama advokatų M. Kinkeldey ir A. Bognár

      Atsakovė: Vidaus rinkos derinimo tarnyba (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui), atstovaujama D. Botis

      Kita procedūros VRDT Apeliacinėje taryboje šalis, įstojusi į bylą Bendrajame Teisme: Société des produits Nestlé SA (Vevė, Šveicarija), iš pradžių atstovaujama advokato I. Valdelomar Serrano, vėliau — advokatų R. Mottola ir D. Gabarte Armengol

      Dalykas

   Ieškinys dėl 2008 m. lapkričio 25 d. VRDT antrosios apeliacinės tarybos sprendimo (byla R 1790/2007-2), susijusio su protesto procedūra tarp Société des produits Nestlé SA ir Hipp & Co. KG.

      Rezoliucinė dalis

               1.

               Atmesti ieškinį.

               2.

               Hipp & Co. KG padengia bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 82, 2009 4 4.


title: Byla T-56/09 ir T-73/09: 2014 m. kovo 27 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Saint-Gobain Glass France ir kt./Komisija (Konkurencija — Karteliai — Europos automobilių stiklų rinka — Sprendimas, kuriuo konstatuojamas EB 81 straipsnio pažeidimas — Rinkos pasidalijimas ir keitimasis neskelbtina komercine informacija — Reglamentas (EB) Nr. 1/2003 — Prieštaravimas dėl teisėtumo — Baudos — 2006 m. Baudų dydžio apskaičiavimo gairių retroaktyvus taikymas — Pardavimų vertė — Recidyvas — Pridėtinė suma — Pažeidimo inkriminavimas — Baudos viršutinė riba — Įmonių grupės konsoliduota apyvarta)

text:
               19.5.2014

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 151/16

         2014 m. kovo 27 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Saint-Gobain Glass France ir kt./Komisija

   (Byla T-56/09 ir T-73/09) (1)

   ((Konkurencija - Karteliai - Europos automobilių stiklų rinka - Sprendimas, kuriuo konstatuojamas EB 81 straipsnio pažeidimas - Rinkos pasidalijimas ir keitimasis neskelbtina komercine informacija - Reglamentas (EB) Nr. 1/2003 - Prieštaravimas dėl teisėtumo - Baudos - 2006 m. Baudų dydžio apskaičiavimo gairių retroaktyvus taikymas - Pardavimų vertė - Recidyvas - Pridėtinė suma - Pažeidimo inkriminavimas - Baudos viršutinė riba - Įmonių grupės konsoliduota apyvarta))
   2014/C 151/20
   Proceso kalba: prancūzų

      Šalys

      Ieškovės:
      Saint-Gobain Glass France SA (Kurbevua, Prancūzija); Saint-Gobain Sekurit Deutschland GmbH & Co. KG (Achenas, Vokietija); Saint-Gobain Sekurit France SAS (Turotas, Prancūzija), atstovaujamos iš pradžių advokatų B. Van de Walle de Ghelcke, B. Meyring, E. Venot ir M. Guillaumond, vėliau – advokatų B. Van de Walle de Ghelcke, B. Meyring ir E. Venot (byla T-56/09); ir Compagnie de Saint-Gobain SA (Kurbevua), atstovaujama advokatų P. Hubert ir E. Durand (byla T-73/09)

      Atsakovė: Europos Komisija, atstovaujama iš pradžių A. Bouquet, F. Castillo de la Torre, M. Kellerbauer ir N. von Lingen, vėliau – A. Bouquet, F. Castillo de la Torre, M. Kellerbauer ir F. Ronkes Agerbeek

      Atsakovės pusėje į bylą įstojusi šalis: Europos Sąjungos Taryba, atstovaujama E. Karlsson ir F. Florindo Gijón

      Dalykas

   Prašymai panaikinti 2008 m. lapkričio 12 d. Komisijos sprendimą C(2008) 6815 galutinis dėl procedūros pagal EB 81 straipsnį ir EEE susitarimo 53 straipsnį (byla COMP/39.125 – Automobilių stiklas), iš dalies pakeistą 2009 m. vasario 11 d. Komisijos sprendimu C(2009) 863 galutinis ir 2013 m. vasario 28 d. Sprendimu C(2013) 1118 galutinis, kiek jis susijęs su ieškovėmis ir subsidiarus prašymas panaikinti šio sprendimo 2 straipsnį, kiek juo ieškovėms skiriamos baudos, o nepatenkinus šio prašymo, prašymas sumažinti minėtas baudas.

      Rezoliucinė dalis

               1.

               Bylas T-56/09 ir T-73/09 sujungti siekiant priimti vieną sprendimą.

               2.

               Nustatyti, kad 2008 m. lapkričio 12 d. Komisijos sprendimo C(2008) 6815 galutinis dėl procedūros pagal EB 81 straipsnį ir EEE susitarimo 53 straipsnį (byla COMP/39.125 – Automobilių stiklas), iš dalies pakeisto 2009 m. vasario 11 d. Komisijos sprendimu C(2009) 863 galutinis ir 2013 m. vasario 28 d. Sprendimu C(2013) 1118 galutinis, 2 straipsnio b punktu bendrovėms Saint-Gobain Glass France SA, Saint-Gobain Sekurit Deutschland GmbH & Co. KG, Saint-Gobain Sekurit France SAS ir Compagnie de Saint-Gobain SA bendrai ir solidariai paskirtos baudos suma yra 715 milijonų eurų.

               3.

               Atmesti likusias ieškinių dalis.

               4.

               Kiekviena šalis padengia savo bylinėjimosi išlaidas, išskyrus Europos Sąjungos Tarybą, kurios patirtas bylinėjimosi išlaidas padengia Saint-Gobain Glass France, Saint-Gobain Sekurit Deutschland ir Saint-Gobain Sekurit France.

      (1)  OL C 90, 2009 4 18.


title: Byla F-16/14: 2014 m. vasario 24 d. pareikštas ieškinys byloje ZZ/Komisija

text:
               10.6.2014

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 175/54

         2014 m. vasario 24 d. pareikštas ieškinys byloje ZZ/Komisija

   (Byla F-16/14)
   2014/C 175/77
   Proceso kalba: prancūzų

      Šalys

      Ieškovė: ZZ, atstovaujama advokato S. Orlandi

      Atsakovė: Europos Komisija

      Ginčo dalykas bei aprašymas

   Sprendimo perkelti ieškovės teises į pensiją į Sąjungos pensijų sistemą taikant naujos Pareigūnų tarnybos nuostatų VIII priedo 11 ir 12 straipsnių BĮN, panaikinimas.

      Ieškovės reikalavimai

               —

               Pripažinti Pareigūnų tarnybos nuostatų VIII priedo 11 straipsnio 2 dalies bendrųjų įgyvendinimo nuostatų 9 straipsnį neteisėtu;

               —

               Panaikinti 2013 m. gegužės 24 d. Sprendimą perskaičiuoti ieškovės teises į pensiją, įgytas prieš pradedant tarnybą, vykstant šių teisių perkėlimo į Sąjungos pensijų sistemą pagal naujas 2011 m. kovo 3 d. Pareigūnų tarnybos nuostatų VIII priedo 11 ir 12 straipsnių bendrąsias įgyvendinimo nuostatas procedūrai;

               —

               priteisti iš Komisijos bylinėjimosi išlaidas.


title: Byla C-454/07 2007 m. rugpjūčio 10 d. pareikštas ieškinys byloje Hervé Raulin prieš Prancūzijos Respubliką

text:
               19.7.2008

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 183/7

         2007 m. rugpjūčio 10 d. pareikštas ieškinys byloje Hervé Raulin prieš Prancūzijos Respubliką

   (Byla C-454/07)
   (2008/C 183/12)
   Proceso kalba: prancūzų
   Šalys

      Ieškovas: Hervé Raulin, atstovaujamas advokato C. Vaucois

      Atsakovė: Prancūzijos Respublika
   2008 m. gegužės 16 d. Nutartimi Teisingumo Teismas (penktoji kolegija) nusprendė, kad akivaizdžiai neturi jurisdikcijos priimti sprendimo šioje byloje ir nurodė H. Raulin padengti savo bylinėjimosi išlaidas.


title: Byla F-4/12: 2012 m. sausio 4 d. pareikštas ieškinys byloje ZZ prieš Komisiją

text:
               3.3.2012

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 65/28

         2012 m. sausio 4 d. pareikštas ieškinys byloje ZZ prieš Komisiją

   (Byla F-4/12)
   2012/C 65/55
   Proceso kalba: italų

      Šalys

      Ieškovas: ZZ, atstovaujamas advokato G. Cipressa

      Atsakovė: Europos Komisija

      Ginčo dalykas bei aprašymas

   Komisijos implicitinio sprendimo atmesti ieškovo prašymą atsiųsti jam visus prisijungimo prie Komisijos interneto tinklalapių, prieinamų kiekvienam jos pareigūnui, kodus panaikinimas 2008 m. lapkričio 4 d. Tarnautojų teismui priėmus sprendimą byloje F-41/06, kuriuo panaikinamas šios institucijos sprendimas išleisti ieškovą į pensiją dėl invalidumo.

      Ieškovo reikalavimai

               —

               Panaikinti sprendimą atmesti ieškovo Paskyrimų tarnybai išsiųstame 2010 m. spalio 20 d. prašyme nurodytus reikalavimus,

               —

               prireikus panaikinti sprendimą atmesti ieškovo 2011 m. gegužės 24 d. skundą, pateiktą Komisijai dėl 2010 m. spalio 20 d. prašymo atmetimo,

               —

               prireikus pripažinti niekiniu 2011 m. vasario 28 d. raštą Nr. Ares (2011) 217354,

               —

               priteisti iš atsakovės bylinėjimosi išlaidas.


title: Byla T-375/14: 2016 m. kovo 21 d. Bendrojo Teismo nutartis byloje Al Naggar/Taryba

text:
               10.5.2016

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 165/20

         2016 m. kovo 21 d. Bendrojo Teismo nutartis byloje Al Naggar/Taryba

   (Byla T-375/14) (1)

   (2016/C 165/23)
   Proceso kalba: prancūzų
   Aštuntosios kolegijos pirmininkas nutartimi nurodė išbraukti bylą iš registro.

      (1)  OL C 245, 2014 7 28.


title: Byla C-133/13: 2014 m. gruodžio 18 d. Teisingumo Teismo (antroji kolegija) sprendimas byloje ( Raad van State (Nyderlandai) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Staatssecretaris van Economische Zaken, Staatssecretaris van Financiën/Q (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą — Laisvas kapitalo judėjimas — Mokesčių teisės aktai — Dovanojamo turto mokestis — Neapmokestinimas „dvaro“ atveju — Neapmokestinimo netaikymas dvarui, esančiam kitos valstybės narės teritorijoje)

text:
               23.2.2015

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 65/5

         2014 m. gruodžio 18 d. Teisingumo Teismo (antroji kolegija) sprendimas byloje (Raad van State (Nyderlandai) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Staatssecretaris van Economische Zaken, Staatssecretaris van Financiën/Q

   (Byla C-133/13) (1)

   ((Prašymas priimti prejudicinį sprendimą - Laisvas kapitalo judėjimas - Mokesčių teisės aktai - Dovanojamo turto mokestis - Neapmokestinimas „dvaro“ atveju - Neapmokestinimo netaikymas dvarui, esančiam kitos valstybės narės teritorijoje))
   (2015/C 065/06)
   Proceso kalba: nyderlandų

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Raad van State

      Šalys pagrindinėje byloje

      Apeliantai: Staatssecretaris van Economische Zaken, Staatssecretaris van Financiën

      Kita apeliacinio proceso šalis: Q

      Rezoliucinė dalis

   SESV 63 straipsnis aiškintinas taip, kad juo nedraudžiamos valstybės narės teisės normos, kaip antai nagrinėjamos pagrindinėje byloje, pagal kurias tam tikrų nekilnojamojo turto objektų, saugomų dėl to, kad jie priklauso nacionaliniam kultūriniam ir istoriniam paveldui, neapmokestinimas dovanojamo turto mokesčiu taikomas tik tiems iš šių objektų, kurie yra minėtos valstybės narės teritorijoje, jeigu šis neapmokestinimas galimas tuomet, kai kalbama apie objektus, kurie gali priklausyti šios valstybės narės kultūriniam ir istoriniam paveldui, nepaisant to, kad yra kitos valstybės teritorijoje.

      (1)  OL C 171, 2013 6 15.