title: Byla T-266/04 Ispanijos Karalystės 2004 m. liepos 1 d. pareikštas ieškinys Europos Bendrijų Komisijai

text:
               28.8.2004

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 217/36

         Ispanijos Karalystės 2004 m. liepos 1 d. pareikštas ieškinys Europos Bendrijų Komisijai
   (Byla T-266/04)
   (2004/C 217/65)
   Bylos kalba: ispanų
   2004 m. liepos 1 d. Europos Bendrijų Pirmosios instancijos teisme buvo pareikštas Ispanijos Karalystės, nurodžiusios adresą dokumentams įteikti Ispanijos ambasadą Liuksemburge, Boulevard Emmanuel Servais, Nr. 4-6, atstovaujamos advokato D. Fernando Díez Moreno, ieškinys Europos Bendrijų Komisijai.
   Pareiškėjas Pirmosios instancijos teismo prašo:

               —

               Panaikinti 2004 m. balandžio 29 d. Komisijos sprendimą Ispanijos atžvilgiu ta dalimi, kiek jis susijęs su atsisakymu finansuoti vaisių ir daržovių sunaikinimą (5 253 604,00 eurų) ir atsisakymu finansuoti ariamų pasėlių sektoriuje bei priemokas už galvijus, išskyrus sumą ariamų pasėlių sektoriuje, susijusią su 2000–2001 prekybos metais La Rioja regione (1 659 053,00 eurų).

               —

               Priteisti iš Europos Bendrijų Komisijos bylinėjimosi išlaidas.

         Teisiniai pagrindai ir pagrindiniai argumentai
   Su pareiškėju susijusioje ginčijamo sprendimo dalyje atsisakoma finansuoti keturiose srityse: a) finansinė kompensacija už vaisių ir daržovių sunaikinimą; b) pagalba citrinų perdirbimui; c) maisto produktų iš intervencinių rezervų, skirtų labiausiai vargstantiems žmonėms, tiekimas; d) ariami pasėliai ir priemokos už galvijus. Šis ieškinys susijęs tik su vaisių ir daržovių sunaikinimo nefinansavimu (5 253 601 eurų dėl tariamos kontrolės trūkumo Murcia ir Valencia regionuose) ir ariamų pasėlių bei priemokų už galvijus nefinansavimu, išskyrus sumas, susijusias su 2000–2001 prekybos metais La Rioja regione ariamų pasėlių sektoriuje, todėl suma, kurios nesuteikimas laikomas neteisėtu, yra 1 659 053 eurų.
   Grįsdama savo reikalavimus Ispanija remiasi šiais teisiniais pagrindais:

               —

               Finansinė kompensacija už vaisių ir daržovių sunaikinimą
               Šiuo klausimu Ispanija nurodo, kad nors Ispanijos valdžios institucijos dėl neteisingo aiškinimo nevykdė 100 procentų sunaikintų produktų kontrolės, intervencijos procedūrai ištaisyti reikalingų priemonių jos ėmėsi netrukus po to, kai apie klaidą buvo perspėtos Europos Bendrijų Audito Rūmų. Pareiškėjo nuomone, yra nelogiška Ispaniją bausti už dėl klaidingo teisės aktų aiškinimo atliktus veiksmus, kurie buvo ištaisyti nedelsiant po pranešimo, nes, pirma, Ispanijos valdžios institucijos kruopščiai ištaisė Audito Rūmų nurodytą klaidą, ir, antra, vykdė daug pagal teisės aktus neprivalomų patikrinimų vietose.

               —

               Ariamieji pasėliai ir priemokos už galvijus
               Dėl šio klausimo Ispanija teigia, kad pagal Reglamento (EB) Nr. 1258/99 7 straipsnio 4 dalį, vertinamą kartu su Reglamento (EB) Nr. 729/70 5 straipsnio 2 dalimi, iš finansinių korekcijų reikia pašalinti visas 1998–1999 ir 1999–2000 prekybos metais padarytas Baskų regiono išmokas, kurios buvo sumokėtos atitinkamai iki 1999 m. sausio 31 d. ir 2000 m. sausio 31 d. La Rioja regiono atžvilgiu turėtų būti elgiamasi taip pat.
               Antra, sunkiai galima padaryti išvadą, kad priemokų už galvijus atveju buvo įgyvendintas pranešimo pagal Reglamento (EEB) Nr. 1663/95 8 straipsnį reikalavimas.
               Ispanijos Karalystė teigia, kad su priemokomis už galvijus susijusios išmokos 1998 m., 1999 m. ir 2000 m. buvo audituotos ir patvirtintos per tyrimą 2000/07. Tačiau 1998 m., 1999 m. ir 2000 m. Baskų regiono ir 1998 m., 1998 m. ir 2000 m. La Rioja regiono prašymų atžvilgiu Komisija taikė finansinę korekciją, neatsižvelgdama į tai, kad jos tarnybos pirmiau minėto tyrimo atžvilgiu padarė išvadą, kad šių prašymų atžvilgiu korekcija nėra reikalinga. Todėl tyrimu 2000/2011 siekiama tik atnaujinti jau užbaigtą bylą, kitai EŽŪOGF grupei perduodant jau išnagrinėtus prašymus dėl 1998–2000 m, įskaitant ir patį sankcijų taikymo klausimą, ir padarant kitokias išvadas dėl atsisakymo finansuoti.


title: Byla T-498/09 P: 2010 m. rugsėjo 24 d. Bendrojo Teismo nutartis byloje Kerstens prieš Komisiją (Apeliacinis skundas — Viešoji tarnyba — Pareigūnai — Pareigų paaukštinimas — 2005 m. pareigų paaukštinimo procedūra — Pirmenybės balų skyrimas — Įrodinėjimo pareiga — Teisė į gynybą — Iš dalies akivaizdžiai nepriimtinas ir iš dalies akivaizdžiai nepagrįstas apeliacinis skundas)

text:
               20.11.2010

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 317/32

         2010 m. rugsėjo 24 d. Bendrojo Teismo nutartis byloje Kerstens prieš Komisiją

   (Byla T-498/09 P) (1)

   (Apeliacinis skundas - Viešoji tarnyba - Pareigūnai - Pareigų paaukštinimas - 2005 m. pareigų paaukštinimo procedūra - Pirmenybės balų skyrimas - Įrodinėjimo pareiga - Teisė į gynybą - Iš dalies akivaizdžiai nepriimtinas ir iš dalies akivaizdžiai nepagrįstas apeliacinis skundas)
   2010/C 317/59
   Proceso kalba: prancūzų

      Šalys

      Apeliantė: Petrus Kerstens (Overeisė, Belgija), atstovaujama advokato C. Mourato,

      Kita proceso šalis: Europos Komisija, atstovaujama C. Berardis-Kayser ir G. Berscheid, padedamų advokato B. Wägenbaur

      Dalykas

   Apeliacinis skundas dėl 2009 m. rugsėjo 29 d. Tarnautojų teismo (antroji kolegija) nutarties byloje Kerstens prieš Komisiją (F-102/07, dar nepaskelbta Rinkinyje), kuriuo prašoma ją panaikinti.

      Rezoliucinė dalis

               1.

               Atmesti apeliacinį skundą.

               2.

               Petrus Kerstens atlygina savo ir Europos Komisijos šioje instancijoje patirtas bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 51, 2010 2 27.


title: Byla C-221/11: 2011 m. gegužės 11 d. Oberverwaltungsgerichts Berlin-Brandenburg (Vokietija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Leyla Ecem Demirkan prieš Vokietijos Federacinę Respubliką

text:
               6.8.2011

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 232/15

         2011 m. gegužės 11 d.Oberverwaltungsgerichts Berlin-Brandenburg (Vokietija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Leyla Ecem Demirkan prieš Vokietijos Federacinę Respubliką

   (Byla C-221/11)
   2011/C 232/25
   Proceso kalba: vokiečių

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Oberverwaltungsgerichts Berlin-Brandenburg

      Šalys pagrindinėje byloje

      Ieškovė: Leyla Ecem Demirkan

      Atsakovė: Vokietijos Federacinė Respublika

      Prejudiciniai klausimai

               1.

               Ar 1970 m. lapkričio 23 d. Papildomo protokolo prie susitarimo, įsteigiančio Europos ekonominės bendrijos ir Turkijos asociaciją (toliau — Papildomas protokolas) (1), 41 straipsnio 1 dalyje numatyta laisvės teikti paslaugas sąvoka apima ir pasyvią laisvę teikti paslaugas?

               2.

               Jei atsakymas į pirmąjį klausimą būtų teigiamas, ar pasyvi laisvė teikti paslaugas pagal Papildomo protokolo 41 straipsnio 1 dalį taikoma ir Turkijos piliečiams, kurie, kaip ieškovė, nori atvykti į Vokietijos Federacinę Respubliką ne teikti konkrečią paslaugą, bet atvykti ne ilgiau kaip trims mėnesiams aplankyti giminaičių, turėdami tik galimybę gauti paslaugų Vokietijos teritorijoje?

      (1)  OL L 293, 1972, p. 4.


title: Byla C-473/11: 2011 m. rugsėjo 16 d. pareikštas ieškinys byloje Europos Komisija prieš Nyderlandų Karalystę

text:
               26.11.2011

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 347/13

         2011 m. rugsėjo 16 d. pareikštas ieškinys byloje Europos Komisija prieš Nyderlandų Karalystę

   (Byla C-473/11)
   2011/C 347/19
   Proceso kalba: olandų

      Šalys

      Ieškovė: Europos Komisija, atstovaujama L. Lozano Palacios ir W. Roels

      Atsakovė: Nyderlandų Karalystė

      Ieškovės reikalavimai

               —

               Pripažinti, kad taikiusi 1971 m. kovo mėnesio dekrete Nr. B71/2260 nustatytą specialią kelionių agentūroms skirtą PVM schemą, Nyderlandų Karalystė neįvykdė įsipareigojimų pagal PVM direktyvos (1) 43, 96, 98 ir 306-310 straipsnius.

               —

               Priteisti iš Nyderlandų Karalystės bylinėjimosi išlaidas.

      Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

   Komisijos nuomone, Nyderlandai neįgyvendino specialios kelionių agentūroms skirtos PVM schemos. Tai matyti iš paskiausiai pakeistos redakcijos 1971 m. kovo 22 d. dekreto, kuris aiškiai prieštarauja PVM direktyvos 306-310 straipsniuose nustatytai specialiai kelionių agentūroms skirtai schemai.

      (1)  2006 m. lapkričio 28 d. Tarybos direktyva 2006/112/EB dėl pridėtinės vertės mokesčio bendros sistemos (OL L 347, p. 1).


title: Byla C-461/16 P: 2016 m. rugpjūčio 12 d. Moreda-Riviere Trefilerías, S.A. pateiktas apeliacinis skundas dėl 2016 m. birželio 2 d. Bendrojo Teismo (šeštoji kolegija) priimto sprendimo sujungtose bylose T-426/10–T-429/16 ir T-438/12–T-441/12 Moreda-Riviere Trefilerias ir kt./Komisija

text:
               24.10.2016

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 392/19

         2016 m. rugpjūčio 12 d.Moreda-Riviere Trefilerías, S.A. pateiktas apeliacinis skundas dėl 2016 m. birželio 2 d. Bendrojo Teismo (šeštoji kolegija) priimto sprendimo sujungtose bylose T-426/10–T-429/16 ir T-438/12–T-441/12 Moreda-Riviere Trefilerias ir kt./Komisija

   (Byla C-461/16 P)
   (2016/C 392/23)
   Proceso kalba: ispanų

      Šalys

      Apeliantė: Moreda-Riviere Trefilerías, S.A., atstovaujama advokatų F. González Díaz, A. Tresandi Blanco, V. Romero Algarra

      Kita proceso šalis: Europos Komisija

      Apeliantės reikalavimai

               —

               Panaikinti 2016 m. birželio 2 d. Bendrojo Teismo sprendimą bylose T-426/10–T-429/10 ir visų pirma byloje T-426/10, Moreda-Riviere Trefilerías/Europos Komisija,

               —

               priteisti iš Komisijos bylinėjimosi išlaidas, patirtas per šį procesą ir per procesą Bendrajame Teisme.

      Apeliacinio skundo pagrindai ir pagrindiniai argumentai

   Dėl MRT, kaip teisių perėmėjos, statuso:

               1.

               Bendrasis Teismas padarė teisės klaidą, nes taikė neteisingą teisinį kriterijų vertindamas įmonių perėmimą, ir ypač MRT perėmimą, kiek tai susiję su Trenzas y Cables.

               2.

               Bendrasis Teismas padarė teisės klaidą, kai teisiškai kvalifikuodamas faktines aplinkybes pripažino, kad MRT yra atsakinga už Trenzas y Cables veiksmus kaip tariama Trenzas y Cables teisių perėmėja 1993 m. birželio 10 d.–1996 m. spalio 19 d. laikotarpiu.

               3.

               Bendrasis Teismas padarė teisės klaidą, nes nepateikė motyvų, kai atmetė apeliantės argumentus dėl dvigubo įskaitymo.

         Dėl papildomų elementų:

               4.

               Bendrasis Teismas, be to, kad padarė teisės klaidą taikydamas adekvatų teisinį kriterijų, nepateikė motyvų, nes nepaaiškino, kodėl Trenzas y Cables generalinių direktorių sąžiningumo deklaracijos, kuriomis rėmėsi MRT, buvo nepagrįstos.

               5.

               Bendrasis Teismas neteisingai kvalifikavo faktines aplinkybes, t. y. konkurentų nuomones, kai nusprendė, kad tos nuomonės yra papildomas požymis ir dėl to teisiškai svarbus, siekdamas pagrįsti, kad egzistavo vienas ekonominis vienetas, sudarytas iš Trenzas y Cables, GSW ir kitų pastarajai priklausančių įmonių. Be to, Bendrasis Teismas padarė teisės klaidą, nes iškraipė faktines aplinkybes ir įrodymus, susijusius su tuo, kas laikomi konkurentais.

               6.

               Bendrasis Teismas neteisingai kvalifikavo faktines aplinkybes, t. y. Trenzas y Cables, GSW ir jai priklausančių įmonių darbuotojų glaudžią sąsają, kai nusprendė, kad tokia sąsaja yra papildomas požymis, ir dėl to teisiškai svarbus siekiant pagrįsti, kad GSW priklausančios įmonės nebuvo nepriklausomos nuo jų patronuojančiosios bendrovės.

               7.

               Bendrasis Teismas padarė teisės klaidą kvalifikuodamas tam tikras faktines aplinkybes, t. y. Trenzas y Cables ir vienos konkurentės susirinkimą, kai pripažino, kad šis susirinkimas laikytinas papildomu požymiu siekiant pagrįsti, kad Trenzas y Cables, kurios teisių perėmėja yra MRT, quod non, priklauso vienam ekonominiam vienetui, kurio patronuojančioji įmonė yra GSW.

         Dėl informacijos, pateiktos siekiant paneigti prielaidą:

               8.

               Bendrasis Teismas padarė teisės klaidą vertindamas įrodymus ir bet kuriuo atveju nevykdė savo pareigų teisminės kontrolės srityje, atmesdamas apeliantės argumentą, kad ji nepriklausė vienam ekonominiam vienetui, kurį sudarė Trenzas y Cables, GSW ir jai priklausančios įmonės, ir net nevertindamas įrodymų, pateiktų siekiant paneigti lemiamos įtakos darymo prezumpciją.

               9.

               Bendrasis Teismas padarė teisės klaidą, nes pažeidė teisę į gynybą, nusprendęs, kad, kiek Komisija apeliantės pajėgumą mokėti grindė šios nurodytomis ir žinomomis aplinkybėmis, ji paisė apeliantės teisės būti išklausytai.

               10.

               Bendrasis Teismas padarė teisės klaidą vertindamas įrodymus ir bet kuriuo atveju savo įgaliojimus, susijusius su teismine kontrole, vykdė nepaisydamas teisės. Be to, Bendrasis Teismas padarė teisės klaidą, nes neįvykdė pareigos motyvuoti. Galiausiai ir bet kuriuo atveju Bendrasis Teismas padarė teisės klaidą, nes iškraipė faktines aplinkybes ir įrodymus, susijusius su apeliantės galimybe gauti išorinį finansavimą.

               11.

               Bendrasis Teismas padarė teisės klaidą vertindamas įrodymus ir bet kuriuo atveju neįvykdė savo pareigos vykdyti kontrolę pasinaudojant neribota jurisdikcija, kai nusprendė, kad apeliantė nesuteikė Komisijai informacijos, būtinos siekiant įvertinti apeliantės akcininkų turto dydį. Be to, Bendrasis Teismas nepateikė motyvų, nes nepaaiškino, kodėl apeliantės nurodytos Deloitte ataskaitos neturėjo jokios įrodomosios galios.


title: Byla T-669/13 P: 2013 m. gruodžio 17 d. Europos Komisijos pateiktas apeliacinis skundas dėl 2013 m. spalio 7 d. Tarnautojų teismo sprendimo byloje F-97/12, Thomé prieš Komisiją

text:
               22.2.2014

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 52/40

         2013 m. gruodžio 17 d. Europos Komisijos pateiktas apeliacinis skundas dėl 2013 m. spalio 7 d. Tarnautojų teismo sprendimo byloje F-97/12, Thomé prieš Komisiją

   (Byla T-669/13 P)
   2014/C 52/76
   Proceso kalba: prancūzų

      Šalys

      Apeliantė: Europos Komisija, atstovaujama J. Currall ir G. Gattinara

      Kita proceso šalis: Florence Thomé (Briuselis, Belgija)

      Reikalavimai

   Apeliantė Bendrojo Teismo prašo:

               —

               panaikinti 2013 m. spalio 7 d. Tarnautojų teismo sprendimą byloje F-97/12, Thomé prieš Komisiją,

               —

               atmesti byloje F-97/12 F. Thomé pareikštą ieškinį kaip nepriimtiną ar bet kuriuo atveju kaip nepagrįstą,

               —

               atidėti klausimo dėl bylinėjimosi išlaidų sprendimą.

      Apeliacinio skundo pagrindai ir pagrindiniai argumentai

   Grįsdama apeliacinį skundą apeliantė remiasi penkiais pagrindais.

               1.

               Pirmasis apeliacinio skundo pagrindas susijęs su asmens nenaudai priimto teisės akto sąvokos pažeidimu. Komisija teigia, kad, pirma, teisės akto, kurį per skundo pateikimo procedūrą jau panaikino Paskyrimų tarnyba, negalima panaikinti teismo procese ir, antra, sprendimas, kuriuo buvo patenkintas suinteresuotosios šalies reikalavimas, negali būti laikomas asmens nenaudai priimtu teisės aktu (skundžiamo sprendimo 28–37 punktai).

               2.

               Antrasis apeliacinio skundo pagrindas susijęs su, pirma, teisės klaida apibrėžiant Paskyrimų tarnybos ir Tarnautojų teismo kontrolės įgaliojimų atrankos komisijų sprendimų atžvilgiu ir Tarnautojų teismo teisminės kontrolės įgaliojimų apimtį bei, antra, ginčo dalyko iškraipymu ir rungimosi principo pažeidimu (skundžiamo sprendimo 50–52 punktai). Komisija teigia, kad Tarnautojų teismas sprendimams, dėl kurių į jį buvo kreiptasi, taikė netinkamą teisminės kontrolės kriterijų ir taip peržengė savo teisminės kontrolės ribas.

               3.

               Trečiasis apeliacinio skundo pagrindas susijęs su teisės normų dėl vertinimo, ar pagal pranešimą apie konkursą turimas universiteto diplomas, pažeidimu (skundžiamo sprendimo 56–58 punktai). Komisija teigia, kad Tarnautojų teismas padarė teisės klaidą, vertindamas diplomo profesinę vertę kaip akademinę vertę ir laikydamasis nuostatos, kad Paskyrimų tarnyba privalo atsižvelgti į neoficialų diplomą, kaip antai privačios švietimo įstaigos išduotą pažymėjimą, kurio akademinė vertė nepripažinta jokia forma.

               4.

               Ketvirtasis apeliacinio skundo pagrindas susijęs su pareigos motyvuoti pažeidimu, nes Tarnautojų teismas nepaaiškino, kodėl ieškovės pirmojoje instancijoje kandidatūros pateikimo metu jos diplomas atitiko pranešime apie konkursą numatytą sąlygą, nors ši atitiktis buvo nustatyta tik a posteriori per skundo pateikimo procedūrą (skundžiamo sprendimo 56, 57 ir 60–64 punktai).

               5.

               Penktasis apeliacinio skundo pagrindas susijęs su teisės klaidomis, kurias Tarnautojų teismas padarė, nes nusprendė, kad ieškovė pirmojoje instancijoje neteko galimybės būti įdarbinta ir jai turi būti atlyginta dėl to patirta žala (skundžiamo sprendimo 74 punktas).


title: Byla T-227/17: 2017 m. balandžio 19 d. pareikštas ieškinys byloje Falmouth University/Komisija

text:
               10.7.2017

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 221/29

         2017 m. balandžio 19 d. pareikštas ieškinys byloje Falmouth University/Komisija

   (Byla T-227/17)
   (2017/C 221/42)
   Proceso kalba: anglų

      Šalys

      Ieškovas: Falmouth University (Falmutas, Jungtinė Karalystė), atstovaujamas baristerio V. Sloane, advokato F. Harmel ir solisitoriaus T. Kotsonis

      Atsakovė: Europos Komisija

      Reikalavimai

   Ieškovas Bendrojo Teismo prašo:

               —

               panaikinti Komisijos sprendimą, kuriuo dėl ERPF 2007–2013 m. programavimo laikotarpio nustatyta, kad pažeidimai buvo padaryti vykdant operaciją „Enhancing the Creative Knowledge Base of Cornwall“ ir turi būti taikoma fiksuoto 25 % dydžio finansinė pataisa,

               —

               nurodyti Europos Komisijai padengti savo ir ieškovės bylinėjimosi išlaidas.

      Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

   Grįsdamas ieškinį ieškovas remiasi keturiais pagrindais.

               1.

               Pirmasis ieškinio pagrindas grindžiamas tuo, kad Komisija klaidingai konstatavo, jog atrankos kriterijais pažeidžiama Direktyvos 2004/18/EB (1) 44 straipsnio 2 dalis.

               2.

               Antrasis ieškinio pagrindas grindžiamas tuo, kad Komisija neturėjo teisės remtis trimis papildomais tariamais pažeidimais.

               3.

               Trečiasis ieškinio pagrindas grindžiamas tuo, kad Komisija bet kuriuo atveju klaidingai konstatavo, kad padaryti trys papildomi tariami pažeidimai.

               4.

               Ketvirtasis ieškinio pagrindas grindžiamas tuo, kad Komisija elgėsi akivaizdžiai neracionaliai ir neproporcingai, kai nusprendė, jog finansinės pataisos dydis yra 25 %.

      (1)  2004 m. kovo 31 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2004/18/EB dėl viešojo darbų, prekių ir paslaugų pirkimo sutarčių sudarymo tvarkos derinimo (OL L 134, 2004, p. 114; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 6 sk., 7 t., p. 132).


title: Byla T-288/13 P: 2014 m. gegužės 26 d. Bendrojo Teismo nutartis byloje AK/Komisija (Apeliacinis skundas — Viešoji tarnyba — Pareigūnai — Vertinimas — Karjeros raidos ataskaita — Vertinimo procedūros už 2001/2002, 2004, 2005 ir 2008 m. — Pavėluotas ataskaitų apie karjeros raidą parengimas — Neturtinė žala — Galimybės būti paaukštintam praradimas — Iš dalies akivaizdžiai nepriimtinas ir iš dalies akivaizdžiai nepagrįstas apeliacinis skundas)

text:
               15.9.2014

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 315/59

         2014 m. gegužės 26 d. Bendrojo Teismo nutartis byloje AK/Komisija

   (Byla T-288/13 P) (1)

   ((Apeliacinis skundas - Viešoji tarnyba - Pareigūnai - Vertinimas - Karjeros raidos ataskaita - Vertinimo procedūros už 2001/2002, 2004, 2005 ir 2008 m. - Pavėluotas ataskaitų apie karjeros raidą parengimas - Neturtinė žala - Galimybės būti paaukštintam praradimas - Iš dalies akivaizdžiai nepriimtinas ir iš dalies akivaizdžiai nepagrįstas apeliacinis skundas))
   2014/C 315/99
   Proceso kalba: prancūzų

      Šalys

      Apeliantė: AK (Espas, Suomija), iš pradžių atstovaujama advokatų D. de Abreu Caldas, S. Orlandi, A. Coolen, J.-N. Louis ir É. Marchal, vėliau – advokatų D. De Abreu Caldas ir Louis

      Kita proceso šalis: Europos Komisija, atstovaujama G. Berscheid ir C. Berardis-Kayser, padedamų advokato B. Wägenbaur

      Dalykas

   Apeliacinis skundas dėl 2013 m. kovo 13 d. Europos Sąjungos Tarnautojų teismo (trečioji kolegija) sprendimo AK/Komisija (F-91/10, dar nepaskelbto Rinkinyje) panaikinimo.

      Rezoliucinė dalis

               1.

               Atmesti apeliacinį skundą.

               2.

               AK padengia savo pačios ir Europos Komisijos patirtas bylinėjimosi išlaidas šioje instancijoje.

      (1)  OL C 233, 2013 8 10.


title: Byla C-570/13: 2013 m. lapkričio 6 d. Verwaltungsgerichtshof (Austrija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Karoline Gruber

text:
               25.1.2014

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 24/5

         2013 m. lapkričio 6 d. Verwaltungsgerichtshof (Austrija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Karoline Gruber
   (Byla C-570/13)
   2014/C 24/09
   Proceso kalba: vokiečių

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

   Verwaltungsgerichtshof

      Šalys pagrindinėje byloje

      Pareiškėja: Karoline Gruber

      Atsakovas: Unabhängiger Verwaltungssenat für Kärnten

      Į bylą įstojusi šalis: EMA Beratungs- und Handels GmbH

      Kita šalis: Bundesminister für Wirtschaft, Familie und Jugend

      Prejudiciniai klausimai

               1.

               Ar tokia nacionalinė teisinė situacija, kai pagal kurią sprendimas, kuriuo nustatoma, kad tam tikro projekto poveikio aplinkai vertinimo atlikti nereikia, yra privalomas ir kaimynams, jei jiems per prieš tai įvykusią procedūrą nebuvo suteiktas šalies statusas ir jei minėtasis sprendimas gali būti panaudotas prieš juos tolesnėje leidimo suteikimo procedūroje net jei jie per šią procedūrą ir turi galimybę pareikšti prieštaravimus dėl projekto (pagrindinėje byloje kaimynai tvirtina, kad projektas kelia grėsmę jų gyvybei, sveikatai arba nuosavybei arba kad dėl projekto atsiradę kvapai, triukšmas, dūmai, dulkės, vibracija ir pan. sukelia jiems labai didelių nepatogumų), prieštarauja Sąjungos teisei, pirmiausia 2011 m. gruodžio 13 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvai 2011/92/ES dėl tam tikrų valstybės ir privačių projektų poveikio aplinkai vertinimo (Direktyva 2011/92) (1), o ypač jos 11 straipsniui?
               Jei į pirmąjį klausimą būtų atsakyta teigiamai:

               2.

               Ar pagal Sąjungos teisę, pirmiausia pagal tiesiogiai taikomą Direktyvą 2011/92, nėra pirmajame klausime minimo privalomojo poveikio?

      (1)  OL L 26, 2012, p. 1.


title: Byla C-45/11 P: 2011 m. gruodžio 7 d. Teisingumo Teismo (penktoji kolegija) nutartis byloje Deutsche Bahn AG prieš Vidaus rinkos derinimo tarnybą (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui) (Apeliacinis skundas — Bendrijos prekių ženklas — Paraiška įregistruoti Bendrijos prekių ženklą, kurį sudaro horizontalus pilkos ir raudonos spalvų derinys — Absoliutus atmetimo pagrindas — Skiriamojo požymio nebuvimas — Reglamentas (EB) Nr. 207/2009 — 7 straipsnio 1 dalies b punktas)

text:
               14.4.2012

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 109/3

         2011 m. gruodžio 7 d. Teisingumo Teismo (penktoji kolegija) nutartis byloje Deutsche Bahn AG prieš Vidaus rinkos derinimo tarnybą (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui)
   (Byla C-45/11 P) (1)

   (Apeliacinis skundas - Bendrijos prekių ženklas - Paraiška įregistruoti Bendrijos prekių ženklą, kurį sudaro horizontalus pilkos ir raudonos spalvų derinys - Absoliutus atmetimo pagrindas - Skiriamojo požymio nebuvimas - Reglamentas (EB) Nr. 207/2009 - 7 straipsnio 1 dalies b punktas)
   2012/C 109/05
   Proceso kalba: vokiečių

      Šalys

      Apeliantė: Deutsche Bahn AG, atstovaujama Rechtsanwalt K. Schmidt-Hern

      Atsakovė: Vidaus rinkos derinimo tarnyba (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui), atstovaujama G. Schneider

      Dalykas

   Apeliacinis skundas dėl 2010 m. lapkričio 11 d. Bendrojo Teismo (aštuntoji kolegija) priimto sprendimo byloje T-404/09 Deutsche Bahn prieš VRDT, kuriuo Bendrasis Teismas atmetė ieškinį dėl 2009 m. liepos 23 d. VRDT pirmosios apeliacinės tarybos sprendimo, kuriuo atmestas skundas dėl eksperto sprendimo atsisakyti įregistruoti spalvinį ženklą, kurį sudaro pilkos ir raudonos spalvų derinys, kaip Bendrijos prekių ženklą tam tikroms 39 klasės paslaugoms, panaikinimo — Žymens, kurį sudaro spalvų derinys, skiriamasis požymis

      Rezoliucinė dalis

               1.

               Atmesti apeliacinį skundą.

               2.

               Priteisti iš Deutsche Bahn AG bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 130, 2011 4 30.


title: Byla T-349/10: 2010 m. rugpjūčio 26 d. pareikštas ieškinys byloje Milux prieš VRDT (OVUMCONTROL)

text:
               23.10.2010

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 288/53

      2010 m. rugpjūčio 26 d. pareikštas ieškinys byloje Milux prieš VRDT (OVUMCONTROL)

      (Byla T-349/10)
      ()
      (2010/C 288/98)
      Proceso kalba: anglų

         Šalys

         Ieškovė: Milux Holding SA (Liuksemburgas, Liuksemburgas), atstovaujama advokato J. Bojs

         Atsakovė: Vidaus rinkos derinimo tarnyba (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui)

         Ieškovės reikalavimai

                  —

                  Panaikinti 2010 m. birželio 29 d. Vidaus rinkos derinimo tarnybos (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui) ketvirtosios apeliacinės tarybos sprendimą byloje R 1436/2009-4;

                  —

                  priteisti iš atsakovės bylinėjimosi išlaidas.

         Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

         Prašomas įregistruoti Bendrijos prekių ženklas: žodinis prekių ženklas OVUMCONTROL 9, 10 ir 44 klasių prekėms ir paslaugoms.

         Eksperto sprendimas: atmesti Bendrijos prekių ženklo paraišką.

         Apeliacinės tarybos sprendimas: atmesti apeliaciją.

         Ieškinio pagrindai: Tarybos reglamento Nr. 207/2009 pažeidimas, nes Apeliacinė taryba netinkamai taikė nediskriminavimo principą šios bylos faktams; alternatyviai — Tarybos reglamento Nr. 207/2009 7 straipsnio 1 dalies b ir c punktų pažeidimas, nes Apeliacinė taryba padarė klaidingą išvadą, kad pateiktas registruoti prekių ženklas neturi pakankamai skiriamųjų požymių.


title: Byla T-42/05 Rhiannon Williams 2005 m. sausio 31 d. pareikštas ieškinys Europos Bendrijų Komisijai

text:
               16.4.2005

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 93/34

         Rhiannon Williams 2005 m. sausio 31 d. pareikštas ieškinys Europos Bendrijų Komisijai
   (Byla T-42/05)
   (2005/C 93/65)
   Proceso kalba: anglų
   2005 m. sausio 31 d. Europos Bendrijų Pirmosios instancijos teisme buvo pareikštas Rhiannon Williams, gyvenančios Briuselyje (Belgija), atstovaujamos solicitors S. Crosby ir C. Bryant, ieškinys Europos Bendrijų Komisijai.
   Ieškovė Pirmosios instancijos teismo prašo:

               —

               panaikinti 2004 m. lapkričio 19 d. Europos Bendrijų Komisijos sprendimą atsisakyti leisti susipažinti su dokumentais, kurie nors ir nenurodyti ginčijamame sprendime, tačiau jų egzistavimas turi būti preziumuojamas;

               —

               panaikinti 2004 m. lapkričio 19 d. Komisijos sprendimą atsisakyti leisti susipažinti su ginčijamame sprendime 9, 16, 17, 27, 29, 32, 33, 34 ir 46 numeriais pažymėtais dokumentais;

               —

               priteisti iš atsakovės bylinėjimosi išlaidas.

         Teisiniai pagrindai ir pagrindiniai argumentai
   Ieškovė yra stipendiją gaunanti doktorantė, kuri vykdo projektą apie globalizacijos įtaką Bendrijos aplinkosaugos ir bendradarbiavimo vystymosi teisei bei politikai. Todėl ieškovė, siekdama peržiūrėti naujausių teisės aktų apie genetiškai modifikuotus organizmus (GPO) priėmimo aplinkybes, prašė leisti susipažinti su dokumentais. Atsakant į ieškovės prašymą, buvo leista susipažinti tik su kai kuriais dokumentais.
   Pagrįsdama savo ieškinį, ieškovė nurodo Reglamento Nr. 1049/2001 (1) 8 straipsnio pažeidimą ir pareigos nurodyti motyvus pagal EB sutarties 253 straipsnį neįvykdymą. Ieškovė teigia, kad Komisija nevisiškai atsakė į pateiktą prašymą susipažinti su dokumentais ir neidentifikavo visų dokumentų, kuriais šiuo klausimu disponuoja Komisija. Ieškovė teigia, kad egzistuoja ir kiti dokumentai, kurių atžvilgiu nenurodyti jokie atsisakymo leisti susipažinti motyvai ir netaikytos jokios išimtys.
   Be to, ieškovė teigia, kad Komisija padarė teisės klaidą ir netinkamai pritaikė Reglamento Nr. 1049/2001 4 straipsnio 3 dalies antroje pastraipoje ir 4 straipsnio 1 dalies a punkto trečioje įtraukoje numatytas išimtis. Ieškovė taip pat teigia, kad Komisija nenurodė motyvų ir padarė klaidą pripažindama, kad dokumento atskleidimas rimtai pakenktų institucijos sprendimų priėmimo procesui, kad šiuo atveju nėra viršesnio viešojo intereso, galinčio būti kliūtimi atskleisti dokumentus, ir kad aptariami dokumentai susilpnintų Komisijos poziciją PPO Vertinimo komisijoje de facto moratoriumo dėl biotechnologijos gaminių pateikimo į rinką klausimu.
   Ieškovė taip pat teigia, kad nesuteikiant galimybės susipažinti su kai kuriais dokumentais, buvo pažeistas proporcingumo principas ir pareiga motyvuoti.

      (1)  2001 m. gegužės 30 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas Nr. 1049/2001 dėl galimybės visuomenei susipažinti su Europos Parlamento, Tarybos ir Komisijos dokumentais (OL L 145, p. 43).


title: Byla T-277/04 Vitakraft-Werke Wührmann & Sohn GmbH & Co. KG 2004 m. liepos 9 d. pareikštas ieškinys Vidaus rinkos derinimo tarnybai (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui)

text:
               4.12.2004

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 300/41

         Vitakraft-Werke Wührmann & Sohn GmbH & Co. KG 2004 m. liepos 9 d. pareikštas ieškinys Vidaus rinkos derinimo tarnybai (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui)
   (Byla T-277/04)
   (2004/C 300/82)
   Proceso kalba bus nustatyta remiantis Darbo reglamento 131 straipsnio 2 dalimi. Ieškinys buvo pateiktas vokiečių kalba
   2004 m. liepos 9 d. Europos Bendrijų Pirmosios instancijos teisme buvo pareikštas Vitakraft-Werke Wührmann & Sohn GmbH & Co. KG, įsteigtos Bremene (Vokietija), atstovaujamos advokato U. Sander, ieškinys Vidaus rinkos derinimo tarnybai (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui).
   Johnson's Veterinary Products Limited, Sutton Coldfield (Jungtinė Karalystė) buvo kita proceso Apeliacinėje taryboje šalis.
   Ieškovas Pirmosios instancijos teismo prašo:

               —

               panaikinti 2004 m. balandžio 27 d. Pirmosios apeliacinės tarybos sprendimą R 560/2003-1;

               —

               priteisti iš atsakovo bylinėjimosi išlaidas.

         Teisiniai pagrindai ir pagrindiniai argumentai

               Paraišką dėl Bendrijos prekių ženklo įregistravimo pateikęs asmuo:

               Johnson's Veterinary Products Limited

               Prašomas įregistruoti Bendrijos prekių ženklas:

               Žodinis žymuo „VITACOAT“ 3, 5 ir 21 klasių prekėms (šampūnai, kondicionieriai, preparatai plaukams ir odai, dezodorantai, priemonės erkėms, utėlėms, blusoms ir kitiems parazitams naikinti; viskas gyvūnams, taip pat šepečiai ir šukos gyvūnams)

               Ženklo ar žymens, kuriuo remiamasi protesto procese, savininkas:

               Ieškovas

               Ženklas ar žymuo, kuriuo remiamasi protesto procese:

               Vokietijos žodinis ženklas „VITAKRAFT“

               Protestų skyriaus sprendimas:

               Atmesti protestą

               Apeliacinės tarybos sprendimas:

               Atmesti ieškovo apeliaciją

               Teisiniai pagrindai:

                           —

                           – Reglamento (EB) Nr. 40/94 8 straipsnio 1 dalies b punkto pažeidimas;

                           —

                           netinkamas ženklo, kuriuo remiamasi protesto procese, originalių skiriamųjų požymių ir dėl naudojimo sustiprėjusių skiriamųjų požymių įvertinimas;

                           —

                           netinkamas konkuruojančių ženklų pradinės dalies „VITA“ identiškumo įtakos įvertinimas;

                           —

                           netinkamas konkuruojančių ženklų fonetinio ir semantinio panašumo įvertinimas;

                           —

                           neatsižvelgimas į iš esmės identiškas prekes.


title: Byla T-143/12: 2012 m. kovo 30 d. pareikštas ieškinys byloje Vokietija prieš Komisiją

text:
               9.6.2012

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 165/27

         2012 m. kovo 30 d. pareikštas ieškinys byloje Vokietija prieš Komisiją

   (Byla T-143/12)
   2012/C 165/48
   Proceso kalba: vokiečių

      Šalys

      Ieškovė: Vokietijos Federacinė Respublika, atstovaujama T. Henze, K. Petersen ir advokato U. Soltész

      Atsakovė: Europos Komisija

      Reikalavimai

   Ieškovė prašo:

               —

               panaikinti 2012 m. sausio 25 d. atsakovės sprendimo C(2012) 184 galutinis dėl Vokietijos priemonės C 36/2007 (ex NN 25/2007) Deutsche Post AG naudai 1 straipsnį;

               —

               panaikinti 2012 m. sausio 25 d. atsakovės sprendimo C(2012) 184 galutinis dėl Vokietijos priemonės C 36/2007 (ex NN 25/2007) Deutsche Post AG naudai 4–6 straipsnius;

               —

               priteisti iš atsakovės bylinėjimosi išlaidas.

      Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

   Grįsdama ieškinį ieškovė remiasi dešimčia pagrindų.

               1.

               Pirmasis ieškinio pagrindas: SESV 107 straipsnio 1 dalies pažeidimas konstatavus, kad dėl „pensijų subsidijų“ įmonė gavo naudos.
               „Pensijų subsidijos“ mokamos tiesiogiai pašto tarnautojų draudimo įstaigai (PBVK), netiesiogiai pašto tarnautojams pensininkams, taigi ne įmonei. Tai taip pat nėra netiesioginė pagalba Deutsche Post AG (DPAG).

               2.

               Antrasis ieškinio pagrindas: SESV 107 straipsnio 1 dalies pažeidimas konstatavus, kad „pensijų subsidijomis“ padengiamos išlaidos, kurias „paprastai“ turi prisiimti įmonė.
               „Pensijų subsidijos“ visiškai padengia konkurenciniu požiūriu neįprastas socialines išlaidas, kurių „paprastai“ įmonė neturi padengti. „Pensijų subsidijomis“ padengiamos išlaidos būtų „ypatinga našta“, kaip ji suprantama pagal Sprendimą Combus
                   (1).

               3.

               Trečiasis ieškinio pagrindas: SESV 107 straipsnio 1 dalies (papildomai: SESV 107 straipsnio 3 dalies) pažeidimas atsižvelgus į pajamas iš reguliuojamų tarifų.
               „Sąlyginis pranašumas“ atsiranda ne dėl „pensijų subsidijų“ ir nuo jų visiškai nepriklauso. „Sąlyginis pranašumas“ atsiranda dėl reguliuojamų tarifų, taigi dėl nevalstybinių priemonių (Sprendimas PreussenElektra
                   (2)). Nėra dvigubo išlaidų kompensavimo. Todėl nėra „pagalbos“, kuri būtų nesuderinama su vidaus rinka ir grąžintina. „Pagalba“ laikoma tokia tik norint atgaline data apmokestinti DPAG pajamas.

               4.

               Ketvirtasis ieškinio pagrindas: SESV 107 ir 108 straipsnių bei Reglamento (EB) Nr. 659/1999 (3) pažeidimas, nes per pagalbos procedūrą neteisėtai apmokestintos pajamos iš reguliuojamų tarifų — piktnaudžiavimas įgaliojimais arba procedūra.
               Komisija gali taip apmokestinti tik pagal Reglamentą (EB) Nr. 1/2003 (4), o ne per pagalbos procedūrą.

               5.

               Penktasis ieškinio pagrindas: SESV 107 ir 108 straipsnių bei Reglamento Nr. 659/1999 pažeidimas, nes per pagalbos procedūrą neteisėtai baudžiama už „kryžmines subsidijas“ — piktnaudžiavimas įgaliojimais arba procedūra.
               Bet kokios „kryžminės subsidijos“ atsiranda iš reguliuojamų tarifų, nevalstybinių priemonių, taigi ne iš pagalbos. Todėl už tokias „kryžmines subsidijas“ negali būti baudžiama per pagalbos procedūrą.

               6.

               Šeštasis ieškinio pagrindas: SESV 107 straipsnio 1 dalies (papildomai SESV 107 straipsnio 3 dalies) pažeidimas, nes skaičiavimai socialinių išlaidų kompensavimo srityje klaidingi.
               Lyginamasis standartas, kurį Komisija nustatė įskaičiuodama ir darbuotojų dalį, yra per didelis, nes pagal Vokietijos socialinio draudimo teisės aktus darbdavys padengia tik darbdavio dalį. Kadangi į darbuotojų dalį Komisija jau atsižvelgė skaičiuodama bazinį atlyginimą („fiktyvus bruto atlyginimas“), jos priskaičiavimas dar kartą į lyginamąjį standartą reikštų dvigubą skaičiavimą. Bazinis atlyginimas taip pat klaidingai padidintas, nes pašto tarnautojų atlyginimai buvo mažesni negu dirbusiųjų privačiame sektoriuje.

               7.

               Septintasis ieškinio pagrindas: SESV 107 straipsnio 1 dalies (papildomai SESV 107 straipsnio 3 dalies) pažeidimas, nes konstatuota, kad „pensijų subsidijos“ 1995–2002 m. taip pat yra (su vidaus rinka nesuderinama) pagalba.

               8.

               Aštuntasis ieškinio pagrindas: SESV 108 straipsnio 1 dalies ir Reglamento Nr. 659/1999 1 straipsnio b punkto i papunkčio pažeidimas, nes konstatuota, kad pensijų subsidijos yra nauja pagalba.
               Komisijos teiginiai pagrįsti nepakankamu faktinių aplinkybių vertinimu.

               9.

               Devintasis ieškinio pagrindas: Reglamento Nr. 659/1999 14 straipsnio 1 dalies ir 7 straipsnio 5 dalies pažeidimas, nes 4 straipsnio 1 dalyje ir 4 straipsnio 4 dalyje nurodyta išieškoti pagalbą ir įpareigota užkirsti jai kelią, o taip pažeidžiami teisės aktai, kuriais reglamentuojama valstybės pagalba.
               4 straipsnio 1 dalyje nurodytas išieškojimas priskirtinas ne „pagalbai“, o DPAG pajamoms iš reguliuojamų laiškų tarifų. Reikalavimas nutraukti veiksmus negali būti patenkinamas sumažinant „pagalbą“. „Pensijų subsidijų“ sumažinimas nepaveiktų „sąlyginio pranašumo“ dydžio. Veiksmų nutraukimas pagal 4 straipsnio 4 dalį reikalauja pakeisti kainų reguliavimą ir todėl įsikišama į ieškovės reguliavimo diskreciją.

               10.

               Dešimtasis ieškinio pagrindas: ESS 6 straipsnio, Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijos 41 straipsnio, Europos žmogaus teisių ir pagrindinių laisvių apsaugos konvencijos 6 straipsnio, gero administravimo principo ir Reglamento Nr. 659/1999 10 straipsnio 1 dalies pažeidimas dėl pernelyg ilgos proceso trukmės ir Komisijos neveikimo.

      (1)  2004 m. kovo 16 d. Pirmosios instancijos teismo sprendimas Danske Busvognmænd prieš Komisiją (T-157/01, Rink. p. II-917).

      (2)  2001 m. kovo 13 d. Teisingumo Teismo sprendimas PreussenElektra (C-379/98, Rink. p. I-2099).

      (3)  1999 m. kovo 22 d. Tarybos reglamentas (EB) Nr. 659/1999, nustatantis išsamias EB Sutarties 93 straipsnio taikymo taisykles (OL L 83, p. 1; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 8 sk., 1 t., p. 339).

      (4)  2002 m. gruodžio 16 d. Tarybos reglamentas (EB) Nr. 1/2003 dėl konkurencijos taisyklių, nustatytų Sutarties 81 ir 82 straipsniuose, įgyvendinimo (OL L 1, 2003, p. 1; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 8 sk., 2 t., p. 205).


title: Byla T-368/03  2005 m. spalio 25 d.  Pirmosios instancijos teismo sprendimas  De Bustamante Tello prieš Komisiją  (Pareigūnai — Darbo užmokestis — Ekspatriacijos išmoka — Pareigūnų nuostatų VII priedo 4 straipsnio 1 dalies a punktas — Tarnyba kitoje valstybėje — Nuolatinės gyvenamosios vietos sąvoka — Vienodo požiūrio principas)

text:
               24.12.2005

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 330/19

         2005 m. spalio 25 d. Pirmosios instancijos teismo sprendimas De Bustamante Tello prieš Komisiją

   (Byla T-368/03) (1)

   (Pareigūnai - Darbo užmokestis - Ekspatriacijos išmoka - Pareigūnų nuostatų VII priedo 4 straipsnio 1 dalies a punktas - Tarnyba kitoje valstybėje - Nuolatinės gyvenamosios vietos sąvoka - Vienodo požiūrio principas)
   (2005/C 330/47)
   Proceso kalba: ispanų
   Šalys

      Ieškovas: Rafael De Bustamante Tello (Briuselis, Belgija), atstovaujamas advokatų J. García–Gallardo Gil-Fournier, D. Domíngues Pérez ir A. Sayagués Torres

      Atsakovė: Europos Bendrijų Komisija, atstovaujama M. Sims ir D. Canga Fanco
   Bylos dalykas
   Prašymas panaikinti 2003 m. liepos 28 d. Tarybos sprendimą, atsisakyti paskirti ieškovui ekspatriacijos išmoką, numatytą Europos Bendrijų pareigūnų nuostatų VII priedo 4 straipsnio 1 dalies a punkte bei mokėti su ja susijusias išmokas.
   Rezoliucinė sprendimo dalis

               1.

               Atmesti ieškinį.

               2.

               Kiekviena šalis padengia savo bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 7, 2004 1 10.


title: 2004 m. rugsėjo 9 d. Teisingumo Teismo (pirmoji kolegija) sprendimas, Byloje C-379/02 (Cour d'appel de Bruxelles prašymas priimti prejudicinį sprendimą): Clinique La Ramée ASBL, Winterthur Europe Assurance SA prieš Jean-Pierre Riehl, Europos Sąjungos Tarybą (Pareigūnai — Socialinės lengvatos — Pareigūno reikalavimo teisės trečiojo asmens, atsakingo už žalą, atžvilgiu perėjimas Europos Bendrijoms)

text:
               23.10.2004

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 262/6

      TEISINGUMO TEISMO

   (pirmoji kolegija) sprendimas
   2004 m. rugsėjo 9 d.
   Byloje C-379/02 (Cour d'appel de Bruxelles prašymas priimti prejudicinį sprendimą): Clinique La Ramée ASBL, Winterthur Europe Assurance SA prieš Jean-Pierre Riehl, Europos Sąjungos Tarybą (1)

   (Pareigūnai - Socialinės lengvatos - Pareigūno reikalavimo teisės trečiojo asmens, atsakingo už žalą, atžvilgiu perėjimas Europos Bendrijoms)
   (2004/C 262/12)
   Bylos kalba: prancūzų
   Byloje C-379/02 dėl Cour d'appel de Bruxelles (Belgija) 2002 m. lapkričio 6 d. sprendimu pagal EB sutarties 234 straipsnį pateikto prašymo, įregistruoto 2002 m. lapkričio 11 d., priimti prejudicinį sprendimą byloje tarp Clinique La Ramée ASBL, Wintetrhur Europe Assurance SA ir Jean-Pierre Riehl, Europos Sąjungos Tarybos, Teisingumo Teismas (pirmoji kolegija), susidedantis iš kolegijos pirmininko P. Jann (pranešėjas), teisėjų A. Rosas, S. von Bahr, R. Silva de Lapuerta ir K. Lenaerts; generalinis advokatas: P. Léger, sekretorė: vyriausioji administratorė M. Múgica Arzamendi, 2004 m. rugsėjo 9 d. priėmė sprendimą, kurio rezoliucinėje dalyje nurodyta:
   1968 m. vasario 29 d Tarybos reglamento (EEB, EURATOMAS, EAPB) Nr. 259/68, nustatančio Europos Bendrijų pareigūnų tarnybos nuostatus ir kitų Europos Bendrijų tarnautojų įdarbinimo sąlygas bei Komisijos pareigūnams laikinai taikomas specialias priemones, pakeisto 1985 m. rugsėjo 27 d. Tarybos reglamentu (EAPB, EEB, Euratomas) Nr. 2799/85, 85a straipsnis turi būti aiškinamas taip, jog jis Bendrijoms nesuteikia teisės reikalauti iš trečiojo asmens, atsakingo už pareigūno mirtį, atlyginti visą našliui išmokėtą našlystės pensiją pagal šių nuostatų 79 ir 79a straipsnius, jeigu įstatymas, taikomas teisei į žalos atlyginimą, numato, kad našlystės pensija nesiejama su neteisėtos veikos subjekto pareiga atlyginti visą žalą, ir jeigu žala, kurią našlys patyrė dėl mirusios sutuoktinės pajamų praradimo, yra mažesnė už jam išmokėtą našlystės pensiją.

      (1)  OL C 7, 2003 1 11.


title: Byla T-40/15: 2017 m. vasario 17 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje ASPLA ir Armando Álvarez/Europos Sąjunga (Deliktinė atsakomybė — Ieškinio tikslumas — Senatis — Priimtinumas — Pagrindinių teisių chartijos 47 straipsnis — Protingas bylos išnagrinėjimo terminas — Turtinė žala — Palūkanos nuo nesumokėtos baudos sumos — Su banko garantija susijusios išlaidos — Priežastinis ryšys)

text:
               10.4.2017

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 112/33

         2017 m. vasario 17 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje ASPLA ir Armando Álvarez/Europos Sąjunga

   (Byla T-40/15) (1)

   ((Deliktinė atsakomybė - Ieškinio tikslumas - Senatis - Priimtinumas - Pagrindinių teisių chartijos 47 straipsnis - Protingas bylos išnagrinėjimo terminas - Turtinė žala - Palūkanos nuo nesumokėtos baudos sumos - Su banko garantija susijusios išlaidos - Priežastinis ryšys))
   (2017/C 112/45)
   Proceso kalba: ispanų

      Šalys

      Ieškovės: Plásticos Españoles, SA (ASPLA) (Torelavega, Ispanija) ir Armando Álvarez, SA (Madridas, Ispanija), atstovaujamos iš pradžių advokatų M. Troncoso Ferrer, C. Ruixó Claramunt ir S. Moya Izquierdo, vėliau – advokatų M. Troncoso Ferrer ir S. Moya Izquierdo

      Atsakovė: Europos Sąjunga, atstovaujama Europos Sąjungos Teisingumo Teismo, iš pradžių atstovaujamo A. Placco, vėliau – J. Inghelram, Á. Almendros Manzano ir P. Giusta

      Atsakovės pusėje į bylą įstojusi šalis: Europos Komisija, atstovaujama P. van Nuffel, F. Castilla Contreras ir C. Urraca Caviedes

      Dalykas

   SESV 268 straipsniu grindžiamas prašymas atlyginti žalą, kurią ieškovės tariamai patyrė dėl proceso Bendrajame Teisme trukmės nagrinėjant bylas, kuriose priimtas 2011 m. lapkričio 16 d. Sprendimas ASPLA/Komisija (T-76/06, nepaskelbtas Rink., EU:T:2011:672) ir 2011 m. lapkričio 16 d. Sprendimas Álvarez/Komisija (T-78/06, nepaskelbtas Rink., EU:T:2011:673)

      Rezoliucinė dalis

               1.

               Įpareigoti Europos Sąjungą, atstovaujamą Europos Sąjungos Teisingumo Teismo, sumokėti Plásticos Españoles, SA (ASPLA), 44 951,24 EUR dydžio ir Armando Álvarez, SA, 111 042,48 EUR dydžio turtinės žalos, kurią kiekviena iš šių bendrovių patyrė dėl protingo bylos išnagrinėjimo termino pažeidimo bylose, kuriose priimtas 2011 m. lapkričio 16 d. Sprendimas ASPLA/Komisija (T-76/06, nepaskelbtas Rink., EU:T:2011:672) ir 2011 m. lapkričio 16 d. Sprendimas Álvarez/Komisija (T-78/06, nepaskelbtas Rink., EU:T:2011:673), atlyginimą. Prie kiekvienos iš šių žalos atlyginimo sumų pridedamos kompensacinės palūkanos, skaičiuojamos nuo 2015 m. sausio 27 d. iki šio sprendimo paskelbimo dienos pagal Eurostato (Europos Sąjungos statistikos tarnybos) šių bendrovių įsteigimo valstybėje narėje atitinkamu laikotarpiu nustatytą metinės infliacijos normą.

               2.

               Prie kiekvienos iš 1 punkte nurodytų žalos atlyginimo sumų pridedamos palūkanos už praleistą terminą, skaičiuojamos nuo šio sprendimo paskelbimo iki visiško jų sumokėjimo, taikant palūkanų normą, kurią Europos Centrinis Bankas (ECB) taiko savo pagrindinėms perfinansavimo operacijoms, padidintą dviem procentiniais punktais.

               3.

               Atmesti likusią ieškinio dalį.

               4.

               ASPLA, Armando Álvarez ir Sąjunga, atstovaujama Europos Sąjungos Teisingumo Teismo, padengia savo bylinėjimosi išlaidas.

               5.

               Europos Komisija padengia savo bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 89, 2015 3 16.


title: Byla T-154/10: 2012 m. rugsėjo 20 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Prancūzija prieš Komisiją (Valstybės pagalba — Tariamai Prancūzijos įgyvendinta pagalba kaip numanoma neribota garantija La Poste dėl jos valstybės įmonės statuso — Sprendimas, kuriuo pagalba pripažinta nesuderinama su vidaus rinka — Ieškinys dėl panaikinimo — Suinteresuotumas pareikšti ieškinį — Priimtinumas — Valstybės pagalbos egzistavimo įrodinėjimo pareiga — Pranašumas)

text:
               10.11.2012

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 343/14

         2012 m. rugsėjo 20 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Prancūzija prieš Komisiją

   (Byla T-154/10) (1)

   (Valstybės pagalba - Tariamai Prancūzijos įgyvendinta pagalba kaip numanoma neribota garantija La Poste dėl jos valstybės įmonės statuso - Sprendimas, kuriuo pagalba pripažinta nesuderinama su vidaus rinka - Ieškinys dėl panaikinimo - Suinteresuotumas pareikšti ieškinį - Priimtinumas - Valstybės pagalbos egzistavimo įrodinėjimo pareiga - Pranašumas)
   2012/C 343/21
   Proceso kalba: prancūzų

      Šalys

      Ieškovė: Prancūzijos Respublika, iš pradžių atstovaujama E. Belliard, G. de Bergues, B. Beaupère-Manokha, J. Gstalter ir S. Menez, vėliau — E. Belliard, G. de Bergues, J. Gstalter ir S. Menez

      Atsakovė: Europos Komisija, atstovaujama B. Stromsky ir D. Grespan

      Dalykas

   Prašymas panaikinti 2010 m. sausio 26 d. Komisijos sprendimą 2010/605/ES dėl valstybės pagalbos C 56/07 (ex E 15/05), kurią Prancūzija suteikė Paštui (OL L 274, p. 1).

      Rezoliucinė dalis

               1.

               Atmesti ieškinį.

               2.

               Prancūzijos Respublika padengia bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 161, 2010 6 19.


title: Byla F-103/10: 2010 m. spalio 20 d. pareikštas ieškinys byloje Stephan Jaeger prieš EUROFOUND

text:
               29.1.2011

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 30/64

         2010 m. spalio 20 d. pareikštas ieškinys byloje Stephan Jaeger prieš EUROFOUND

   (Byla F-103/10)
   ()
   2011/C 30/126
   Proceso kalba: prancūzų

      Šalys

      Ieškovas: Stephan Jaeger (Dublinas, Airija), atstovaujamas advokatų A. Coolen, J. N. Louis ir E. Marchal

      Atsakovas: Europos gyvenimo ir darbo sąlygų gerinimo fondas (EUROFOUND)

      Ginčo dalykas bei aprašymas

   Ieškovo patikslinto darbo užmokesčio už 2009 m. liepos — gruodžio mėn. laikotarpį lapelio ir atsiskaitymo lapelių, parengtų nuo 2010 m. sausio 1 d. dėl metinės peržiūros tikslinant pareigūnų ir kitų tarnautojų darbo užmokestį ir pensijas pagal 2009 m. gruodžio 23 d. Tarybos reglamentą (ES, Euratomas) Nr. 1296/2009, panaikinimas.

      Ieškovo reikalavimai

               —

               Panaikinti, prireikus, EUROFOUND sprendimus dėl ieškovo patikslinto darbo užmokesčio už 2009 m. liepos — gruodžio mėn. laikotarpį lapelių ir jo atsiskaitymo lapelių nuo 2010 m. sausio 1 d. parengimo;

               —

               įpareigoti EUROFOUND sumokėti ieškovui darbo užmokesčio nepriemokas ir delspinigius;

               —

               priteisti iš EUROFOUND bylinėjimosi išlaidas.


title: Byla C-166/09: 2009 m. gegužės 11 d. Raad van State (Nyderlandai) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Stichting Natuur en Milieu, Stichting Zuid-Hollandse Milieufederatie, Stichting Greenpeace Nederland, Vereniging van Verontruste Burgers van Voorne prieš Gedeputeerde Staten van Zuid-Holland, tretieji asmenys: Electrabel Nederland NV ir Burgemeester en Wethouders Rotterdam

text:
               15.8.2009

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 193/3

         2009 m. gegužės 11 d. Raad van State (Nyderlandai) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Stichting Natuur en Milieu, Stichting Zuid-Hollandse Milieufederatie, Stichting Greenpeace Nederland, Vereniging van Verontruste Burgers van Voorne prieš Gedeputeerde Staten van Zuid-Holland, tretieji asmenys: Electrabel Nederland NV ir Burgemeester en Wethouders Rotterdam
   (Byla C-166/09)
   2009/C 193/03
   Proceso kalba: olandų

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

   Raad van State

      Šalys pagrindinėje byloje

      Pareiškėjai: Stichting Natuur en Milieu, Stichting Zuid-Hollandse Milieufederatie, Stichting Greenpeace Nederland, Vereniging van Verontruste Burgers van Voorne

      Atsakovė: Gedeputeerde Staten van Zuid-Holland

      Tretieji asmenys: Electrabel Nederland NV ir Burgemeester en Wethouders Rotterdam

      Prejudiciniai klausimai

               1.

               Ar pareiga aiškinti atsižvelgiant į direktyvas reiškia, kad į Wet milieubeheer perkelti įsipareigojimai pagal Direktyvą 2008/1/EB (1) dėl taršos integruotos prevencijos ir kontrolės gali ir turi būti aiškinami taip, jog, priimant sprendimą dėl prašymo išduoti leidimą pagal aplinkos apsaugą reglamentuojančius teisės aktus, reikia visa apimtimi atsižvelgti į Direktyvoje 2001/81/EB (2) dėl tam tikrų atmosferos teršalų išmetimo nacionalinių ribų (toliau — NEC direktyva) įtvirtintas nacionalines maksimalias SO2 ir NOx išmetimo ribas, visų pirma jeigu kalbama apie įsipareigojimus pagal Direktyvos 2008/1 9 straipsnio 4 dalį?

               2.

                           a)

                           Ar valstybės narės įsipareigojimas susilaikyti nuo nuostatų, galinčių labai pažeisti direktyvos siekiamą tikslą, priėmimo, galioja ir NEC direktyvos 4 straipsnio 1 dalyje numatytu 2002 m. lapkričio 27 d.–2010 m. gruodžio 31 d. laikotarpiu?

                           b)

                           Ar per atitinkamą 2002 m. lapkričio 27 d.–2010 m. gruodžio 31 d. laikotarpį greta minėtos susilaikymo pareigos ar vietoje jos atitinkamai valstybei narei tenka pozityvūs įsipareigojimai, jeigu kyla grėsmė, kad pasibaigus šiam laikotarpiui bus viršytos NEC direktyvoje nustatytos nacionalinės maksimalios SO2 ir (arba) NOx išmetimo ribos, arba jeigu jos realiai bus viršytos?

                           c)

                           Ar atsakant 2a ir 2b klausimus svarbu tai, kad iš nagrinėjamo prašymo išduoti leidimą pagal aplinkos apsaugą reglamentuojančius teisės aktus įrenginiui, kuris prisideda prie NEC direktyvoje nustatytų nacionalinių maksimalių SO2 ir (arba) NOx išmetimo ribų viršijimo ar prie tokio viršijimo grėsmės, matyti, kad įrenginys bus pradėtas eksploatuoti anksčiausiai 2011 metais?

               3.

                           a)

                           Ar antrame klausime nurodyti įsipareigojimai reiškia, kad valstybė narė turi atsisakyti išduoti leidimą pagal aplinkos apsaugą reglamentuojančius teisės aktus arba susieti jį su papildomomis sąlygomis arba apribojimais, jeigu neužtikrinama, kad įrenginys, kuriam buvo prašyta leidimo, neprisidės prie nacionalinių maksimalių SO2 ir (arba) NOx išmetimo ribų viršijimo ar prie tokio viršijimo grėsmės? Ar turi reikšmės tai, kokia apimtimi įrenginys prisideda prie šio viršijimo ar tokio viršijimo grėsmės?

                           b)

                           Ar, priešingai, iš NEC direktyvos išplaukia, kad valstybė narė, net ir viršijus nacionalines maksimalias SO2 ir (arba) NOx išmetimo ribas ar esant tokio viršijimo grėsmei, turi diskreciją užtikrinti direktyva nustatyto tikslo pasiekimą ir vietoje to, kad atsisakytų išduoti leidimą arba jį susietų su papildomomis sąlygomis ar apribojimais, gali imtis kitų, pavyzdžiui, kompensacinių, priemonių?

               4.

               Ar privatus asmuo nacionaliniuose teismuose gali remtis įsipareigojimų laikymusi, jeigu valstybei narei tenka antrame ir trečiame klausimuose nurodyti įsipareigojimai?

               5.

                           a)

                           Ar privatus asmuo gali tiesiogiai remtis NEC direktyvos 4 straipsniu?

                           b)

                           Jeigu taip, ar tiesiogiai remtis galima nuo 2002 m. lapkričio 27 d., ar tik nuo 2010 m. gruodžio 31 dienos? Ar atsakant į šį klausimą svarbu tai, kad iš prašymo išduoti leidimą pagal aplinkos apsaugą reglamentuojančius teisės aktus matyti, kad įrenginys bus pradėtas eksploatuoti anksčiausiai 2011 metais?

               6.

               Ar tuo atveju, jei leidimo pagal aplinkos apsaugą reglamentuojančius teisės aktus išdavimas ir (arba) kitos priemonės prisideda prie NEC direktyvoje nustatytų nacionalinių maksimalių SO2 ir (arba) NOx išmetimo ribų viršijimo ar prie tokio viršijimo grėsmės, visų pirma privatus asmuo gali iš šios direktyvos 4 straipsnio kildinti:

                           a)

                           bendrą reikalavimo teisę į tai, kad atitinkama valstybė narė nustatytų priemonių paketą, kuriuo metiniai nacionaliniai išmetamų SO2 ir (arba) NOx kiekiai iki 2010 m. būtų apriboti tiek, kad neviršytų nacionalinių maksimalių išmetimo ribų pagal NEC direktyvą, arba, jeigu tai nepavyktų, — priemonių paketą, kuriuo emisijos po to kaip įmanoma greičiau būtų sumažintos iki šių ribų;

                           b)

                           konkrečias reikalavimo teises į tai, kad atitinkama valstybė narė priimtų specifines priemones konkretaus įrenginio atžvilgiu, — pavyzdžiui, atsisakydama išduoti leidimą arba susiedama jį su papildomomis sąlygomis arba apribojimais, — kurie prisidėtų prie to, kad metiniai nacionaliniai išmetamų SO2 ir (arba) NOx kiekiai iki 2010 m. būtų apriboti tiek, kad neviršytų nacionalinių maksimalių išmetimo ribų pagal NEC direktyvą, arba, jeigu tai nepavyktų, — specifines priemones, kurios prisidėtų prie to, kad emisijos po to kaip įmanoma greičiau būtų sumažintos iki šių ribų?

                           c)

                           Ar atsakant į 6a ir 6b klausimus svarbu, kokia apimtimi įrenginys prisideda prie šio viršijimo arba viršijimo grėsmės?

      (1)  2008 m. sausio 15 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2008/1/EB dėl taršos integruotos prevencijos ir kontrolės (kodifikuota redakcija) (OL L 24, p. 8).

      (2)  2001 m. spalio 23 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2001/81/EB dėl tam tikrų atmosferos teršalų išmetimo nacionalinių ribų (OL L 309, p. 22; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 15 sk., 6 t., p. 320).


title: Byla C-444/14: 2014 m. rugsėjo 25 d. Bundesverwaltungsgericht (Vokietija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Amira Osso/Region Hannover

text:
               8.12.2014

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 439/22

         2014 m. rugsėjo 25 d. Bundesverwaltungsgericht (Vokietija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Amira Osso/Region Hannover
   (Byla C-444/14)
   (2014/C 439/29)
   Proceso kalba: vokiečių

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Bundesverwaltungsgericht

      Šalys pagrindinėje byloje

      Pareiškėja: Amira Osso

      Atsakovas: Region Hannover (Hanoverio regionas)

      dalyvaujant: Federacijos interesų atstovui prie Bundesverwaltungsgericht

      Prejudiciniai klausimai

               1.

               Ar nustatant įpareigojimą užsienio valstybės piliečiui gyventi tik apibrėžtoje valstybės narės teritorijos dalyje (savivaldybėje, apskrityje, regione) suvaržoma asmens teisė laisvai judėti, kaip ji suprantama pagal Direktyvos 2011/95/ES (1) 33 straipsnį, jei iš esmės šis asmuo turi teisę laisvai judėti ir gyventi visoje valstybės narės teritorijoje?

               2.

               Ar, siekiant tinkamai paskirstyti valstybinės socialinės paramos naštą jos teikėjams visoje valstybės teritorijoje, papildomos apsaugos statuso gavėjams nustatyta gyvenamosios vietos sąlyga suderinama su Direktyvos 2011/95/ES 33 straipsniu ir (arba) 29 straipsniu?

               3.

               Ar vykdant migracijos ar integracijos politiką, pavyzdžiui, neleidžiant susiformuoti socialiniams karštiesiems taškams, kai tam tikroje savivaldybėje ar apskrityje tankiai apsigyvena užsienio valstybių piliečiai, nustatyta gyvenamosios vietos sąlyga papildomos apsaugos statuso gavėjams suderinama su Direktyvos 2011/95/ES 33 straipsniu ir (arba) 29 straipsniu? Ar pakanka nurodyti abstrakčius migracijos arba integracijos politikos motyvus, ar reikia juos konkretizuoti?

      (1)  2011 m. gruodžio 13 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2011/95/ES dėl trečiųjų šalių piliečių ar asmenų be pilietybės priskyrimo prie tarptautinės apsaugos gavėjų, vienodo statuso pabėgėliams arba papildomą apsaugą galintiems gauti asmenims ir suteikiamos apsaugos pobūdžio reikalavimų (OL L 337, p. 9).


title: Byla T-204/12: 2014 m. liepos 14 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Vila Vita Hotel und Touristik/VRDT – Viavita (VIAVITA) (Bendrijos prekių ženklas — Protesto procedūra — Žodinio Bendrijos prekių ženklo VIAVITA paraiška — Ankstesnis žodinis nacionalinis prekių ženklas VILA VITA PARC ir ankstesnis nacionalinis vaizdinis prekių ženklas VILA VITA — Ankstesnių prekių ženklų naudojimo iš tikrųjų nebuvimas — Reglamento (EB) Nr. 207/2009 42 straipsnio 2 ir 3 dalys ir 15 straipsnio 1 dalies a punktas)

text:
               1.9.2014

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 292/34

         2014 m. liepos 14 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Vila Vita Hotel und Touristik/VRDT – Viavita (VIAVITA)

   (Byla T-204/12) (1)

   ((Bendrijos prekių ženklas - Protesto procedūra - Žodinio Bendrijos prekių ženklo VIAVITA paraiška - Ankstesnis žodinis nacionalinis prekių ženklas VILA VITA PARC ir ankstesnis nacionalinis vaizdinis prekių ženklas VILA VITA - Ankstesnių prekių ženklų naudojimo iš tikrųjų nebuvimas - Reglamento (EB) Nr. 207/2009 42 straipsnio 2 ir 3 dalys ir 15 straipsnio 1 dalies a punktas))
   2014/C 292/41
   Proceso kalba: prancūzų

      Šalys

      Ieškovė: Vila Vita Hotel und Touristik GmbH (Frankfurtas prie Maino, Vokietija), atstovaujama advokatų G. Schoenen ir V. Töbelmann

      Atsakovė: Vidaus rinkos derinimo tarnyba (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui), atstovaujama V. Melgar

      Kita procedūros VRDT apeliacinėje taryboje šalis, įstojusi į bylą Bendrajame Teisme: Viavita (Paryžius, Prancūzija), atstovaujama advokato M.-P. Escande

      Dalykas

   Ieškinys dėl 2012 m. kovo 1 d. VRDT pirmosios apeliacinės tarybos sprendimo (byla R 419/2011-1), susijusio su protesto procedūra tarp Vila Vita Hotel und Touristik GmbH ir Viavita.

      Rezoliucinė dalis

               1.

               Atmesti ieškinį.

               2.

               Vila Vita Hotel und Touristik GmbH padengia savo bei Vidaus rinkos derinimo tarnybos (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui) (VRDT) ir Viavita bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 217, 2012 7 21.


title: Byla C-540/15: 2015 m. spalio 15 d. pareikštas ieškinys byloje Europos Komisija/Graikijos Respublika

text:
               11.1.2016

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 7/9

         2015 m. spalio 15 d. pareikštas ieškinys byloje Europos Komisija/Graikijos Respublika

   (Byla C-540/15)
   (2016/C 007/15)
   Proceso kalba: graikų

      Šalys

      Ieškovė: Europos Komisija, atstovaujama Maria Patakia, Muriel Heller ir Klara Talabér-Ritz

      Atsakovė: Europos Komisija

      Ieškovės reikalavimai

               —

               Pripažinti, kad nepriėmusi įstatymų ir kitų teisės aktų, reikalingų įgyvendinti 2012 m. spalio 25 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvą 2012/27/ES (1) dėl energijos vartojimo efektyvumo, kuria iš dalies keičiamos direktyvos 2009/125/EB ir 2010/30/ES bei kuria panaikinamos direktyvos 2004/8/EB ir 2006/32/EB, arba, bet kuriuo atveju, nepranešusi apie juos Komisijai, Graikijos Respublika neįvykdė įsipareigojimų pagal šios direktyvos 28 straipsnio 1 dalį.

               —

               Remiantis SESV 260 straipsnio 3 dalimi nurodyti Graikijos Respublikai nuo Teisingumo Teismo sprendimo paskelbimo kasdien mokėti 29 145,6 EUR periodinę baudą.

               —

               Priteisti iš Graikijos Respublikos bylinėjimosi išlaidas.

      Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

               1.

               [Ieškinys susijęs su] 2012 m. spalio 25 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2012/27/ES dėl energijos vartojimo efektyvumo, kuria iš dalies keičiamos direktyvos 2009/125/EB ir 2010/30/ES bei kuria panaikinamos direktyvos 2004/8/EB ir 2006/32/EB (toliau – direktyva). Pagal 1 straipsnį direktyva nustatoma bendra energijos vartojimo efektyvumo skatinimo Sąjungoje priemonių sistema, siekiant užtikrinti, kad 2020 m. būtų pasiektas Sąjungos 20 % energijos vartojimo efektyvumo tikslas ir sudarytos sąlygos vėliau toliau didinti energijos vartojimo efektyvumą. Joje nustatomos taisyklės, kuriomis siekiama šalinti kliūtis energijos rinkoje ir rinkos trūkumus, trukdančius efektyviai tiekti ir naudoti energiją; be to, numatoma nustatyti 2020 m. nacionalinius orientacinius energijos vartojimo efektyvumo tikslus.

               2.

               Pagal direktyvos 28 straipsnį valstybės narės turi užtikrinti, kad įsigaliotų įstatymai ir kiti teisės aktai, būtini, kad šios direktyvos būtų laikomasi ne vėliau kaip nuo 2014 m. birželio 5 d., o tam tikrų įvairiuose straipsniuose, į kuriuos daromos nuorodos 28 straipsnyje, įtvirtintų pareigų – ne vėliau kaip nuo juose nurodytų datų, pranešant Komisijai apie priemones, kurių buvo imtasi. Šis pranešimas, numatomas ir SESV 260 straipsnio 3 dalyje, yra būtinas Europos Sąjungos direktyvos perkėlimo į nacionalinę teisę ir lojalaus bendradarbiavimo elementas.

               3.

               Komisija po SESV 258 straipsnio 2 dalyje numatytos procedūros konstatavo, kad iki šiol Graikijos Respublika per nagrinėjamose direktyvos nuostatose nustatytus terminus nėra priėmusi teisės aktų, reikalingų įgyvendinti direktyvą, arba nėra apie juos pranešusi, todėl nusprendė pateikti Teisingumo Teismui ieškinį dėl Graikijos Respublikos įsipareigojimų nevykdymo.

               4.

               Be to, Komisija remdamasi SESV 260 straipsnio 3 dalimi prašo Teisingumo Teismo skirti Graikijos Respublikai periodinę baudą. Komisijos siūlomas periodinės baudos apskaičiavimas atitinka metodą ir kriterijus, kuriuos Komisija įtvirtino savo 2011 m. sausio 15 d. pranešime.

      (1)  OL L 315, 2012 11 14, p. 1.


title: Byla C-398/16: 2016 m. liepos 18 d. Hoge Raad der Nederlanden (Nyderlandai) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje X BV/Staatssecretaris van Financiën

text:
               10.10.2016

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 371/4

         2016 m. liepos 18 d.Hoge Raad der Nederlanden (Nyderlandai) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje X BV/Staatssecretaris van Financiën

   (Byla C-398/16)
   (2016/C 371/05)
   Proceso kalba: nyderlandų

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Hoge Raad der Nederlanden

      Šalys pagrindinėje byloje

      Kasatorė: X BV

      Kita kasacinio proceso šalis: Staatssecretaris van Financiën

      Prejudicinis klausimas

   Ar EB 43 ir 48 straipsnius (dabar – SESV 49 ir 54 straipsniai) reikia aiškinti taip, kad pagal juos draudžiamos nacionalinės teisės nuostatos, pagal kurias valstybėje narėje įsteigtai patronuojančiajai bendrovei neleidžiama atskaityti paskolos, susijusios su įsigyjama kitoje valstybėje narėje įsteigtos patronuojamosios bendrovės akcijų dalimi, palūkanų, nors toks atskaitymas būtų galimas, jei minėta patronuojamoji bendrovė ir patronuojančioji bendrovė sudarytų vieną apmokestinamąjį vienetą, turintį Nyderlandų apmokestinamojo vieneto savybių, nes dėl konsolidavimo būtų neįmanoma atpažinti ryšio su įsigytomis akcijomis?


title: Byla T-13/03: 2009 m. balandžio 30 d. Pirmosios instancijos teismo sprendimas byloje Nintendo ir Nintendo of Europe prieš Komisiją (Konkurencija — Karteliai — Nintendo vaizdo žaidimų konsolių ir žaidimų kortelių rinka — Sprendimas, kuriuo konstatuojamas EB 81 straipsnio pažeidimas — Lygiagretaus eksporto ribojimas — Baudos — Atgrasomasis poveikis — Pažeidimo trukmė — Sunkinančios aplinkybės — Organizatoriaus arba kurstytojo vaidmuo — Lengvinančios aplinkybės — Bendradarbiavimas per administracinę procedūrą)

text:
               20.6.2009

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 141/37

         2009 m. balandžio 30 d. Pirmosios instancijos teismo sprendimas byloje Nintendo ir Nintendo of Europe prieš Komisiją
   (Byla T-13/03) (1)

   (Konkurencija - Karteliai - Nintendo vaizdo žaidimų konsolių ir žaidimų kortelių rinka - Sprendimas, kuriuo konstatuojamas EB 81 straipsnio pažeidimas - Lygiagretaus eksporto ribojimas - Baudos - Atgrasomasis poveikis - Pažeidimo trukmė - Sunkinančios aplinkybės - Organizatoriaus arba kurstytojo vaidmuo - Lengvinančios aplinkybės - Bendradarbiavimas per administracinę procedūrą)
   2009/C 141/75
   Proceso kalba: anglų

      Šalys

      Ieškovė: Nintendo Co., Ltd (Kiotas, Japonija) ir Nintendo of Europe GmbH (Grosostheimas, Vokietija), atstovaujamos I. Forrester, QC, J. Pheasant, solisitorių M. Powell, C. Kennedy-Loest ir baristerės J. Killick

      Atsakovė: Europos Bendrijų Komisija, atstovaujama iš pradžių O. Beynet ir A. Whelan, vėliau X. Lewis ir O. Beynet

      Dalykas

   Prašymas panaikinti arba sumažinti baudos sumą, kuri ieškovėms skirta pagal 2002 m. spalio 30 d. Komisijos sprendimo 2003/675/EB, susijusio su EB 81 straipsnio ir EEE susitarimo 53 straipsnio taikymo procedūra (COMP/35.587 PO Video Games, COMP/35.706 PO Nintendo Distribution ir COMP/36.321 Omega — Nintendo) (OL L 255, 2003 m., p. 33) 3 straipsnio pirmąją įtrauką

      Sprendimo rezoliucinė dalis

               1.

                  Nintendo Co., Ltd ir Nintendo of Europe GmbH skirtos baudos suma yra 119,2425 mln. eurų.

               2.

               Atmesti likusią ieškinio dalį.

               3.

               Kiekviena šalis padengia savo bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 70, 2003 3 22.


title: Byla C-636/15 P: 2015 m. lapkričio 30 d. August Storck KG pateiktas apeliacinis skundas dėl 2015 m. rugsėjo 25 d. Bendrojo Teismo (antroji kolegija) priimto sprendimo byloje T-366/14 August Storck/EUIPO

text:
               25.7.2016

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 270/16

         2015 m. lapkričio 30 d.August Storck KG pateiktas apeliacinis skundas dėl 2015 m. rugsėjo 25 d. Bendrojo Teismo (antroji kolegija) priimto sprendimo byloje T-366/14 August Storck/EUIPO

   (Byla C-636/15 P)
   (2016/C 270/24)
   Proceso kalba: anglų

      Šalys

      Apeliantė: August Storck KG, atstovaujama Rechtsanwalt N. Gregor

      Kita proceso šalis: Europos Sąjungos intelektinės nuosavybės tarnyba (EUIPO)
   2016 m. gegužės 11 d. nutartimi Teisingumo Teismas (devintoji kolegija) atmetė apeliacinį skundą kaip nepriimtiną.


title: Byla C-118/10: 2010 m. kovo 3 d. pareikštas ieškinys byloje Europos Komisija prieš Europos Sąjungos Tarybą

text:
               1.5.2010

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 113/35

         2010 m. kovo 3 d. pareikštas ieškinys byloje Europos Komisija prieš Europos Sąjungos Tarybą

   (Byla C-118/10)
   2010/C 113/54
   Proceso kalba: anglų

      Šalys

      Ieškovė: Europos Komisija, atstovaujama V. Di Bucci, L. Flynn, K. Walkerová, A. Stobiecka-Kuik

      Atsakovė: Europos Sąjungos Taryba

      Ieškovės reikalavimai

               —

               Panaikinti 2009 m. gruodžio 16 d. Tarybos sprendimą 2009/991/ES dėl Latvijos Respublikos valdžios institucijų teikiamos valstybės pagalbos žemės ūkio paskirties žemės pirkimui nuo 2010 m. sausio 1 d. iki 2013 m. gruodžio 31 d. (1)

               —

               Priteisti iš Europos Sąjungos Tarybos bylinėjimosi išlaidas.

      Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

   Taryba, priimdama ginčijamą sprendimą, panaikino Komisijos sprendimą, priimtą pasiūlius atitinkamas priemones, nurodytas 2007 m. žemės ūkio gairių 196 punkte, ir jas besąlygiškai priėmus Latvijai, kuriuo Latvija buvo įpareigota nutraukti esamą pagalbos schemą žemės ūkio paskirties žemės pirkimui vėliausiai iki 2009 m. gruodžio 31 dienos. Prisidengdama išskirtinėmis aplinkybėmis, Taryba faktiškai leido Latvijai minėtą schemą taikyti iki 2007 m. žemės ūkio gairių galiojimo termino pabaigos 2013 m. gruodžio 31 dieną. Akivaizdu, kad savo sprendimui pagrįsti Tarybos nurodytos aplinkybės nėra tokios išskirtinės aplinkybės, kurios pateisintų priimtą sprendimą, ir jose neatsižvelgiama į Komisijos sprendimą dėl minėtos schemos. Grįsdama savo ieškinį dėl panaikinimo, Komisija nurodo keturis pagrindus:

               a)

               Pirma, ji mano, kad Taryba nebuvo kompetentinga imtis veiksmų pagal SESV 108 straipsnio 2 dalies trečią pastraipą, nes pagalba, kurią ji patvirtino, buvo esama pagalba, kurią Latvija, priėmusi jai Komisijos pasiūlytas atitinkamas priemones, įsipareigojo panaikinti iki 2009 metų pabaigos.

               b)

               Antra, leidusi taikyti pagalbos priemones iki 2013 m., Taryba piktnaudžiavo savo įgaliojimais bandydama panaikinti sprendimą, pagal kurį Latvija galėjo savo nuožiūra taikyti tokias priemones vėliausiai iki 2009 m. pabaigos.

               c)

               Vėliau, trečiajame pagrinde teigiama, kad ginčijamas sprendimas buvo priimtas pažeidžiant sąžiningo bendradarbiavimo principą, taikomą valstybėms narėms ir taip pat tarp institucijų. Savo sprendimu Taryba atleido Latviją nuo pareigos bendradarbiauti su Komisija dėl atitinkamų priemonių, kurias minėta valstybė narė priėmė esamos pagalbos schemos žemės ūkio paskirties žemės pirkimui atžvilgiu, atsižvelgiant į SESV 108 straipsnio 1 dalyje nustatytą bendradarbiavimą.

               d)

               Paskutiniuoju pagrindu Komisija tvirtina, kad Taryba padarė akivaizdžią vertinimo klaidą nuspręsdama, kad egzistavo išskirtinės aplinkybės, kurios pateisino patvirtintos priemonės priėmimą.

      (1)  OL L 339, 2009 12 22, p. 34.


title: Byla F-18/13: 2016 m. rugpjūčio 29 d. Tarnautojų teismo nutartis byloje McMichael/Komisija

text:
               10.10.2016

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 371/34

         2016 m. rugpjūčio 29 d. Tarnautojų teismo nutartis byloje McMichael/Komisija

   (Byla F-18/13) (1)

   (2016/C 371/41)
   Proceso kalba: prancūzų
   Trečiosios kolegijos pirmininkas nutartimi nurodė išbraukti bylą iš registro.

      (1)  OL C 114, 2013 4 20, p. 47.


title: Byla C-431/10: 2011 m. balandžio 7 d. Teisingumo Teismo (septintoji kolegija) sprendimas byloje Europos Komisija prieš Airiją (Valstybės įsipareigojimų neįvykdymas — Direktyva 2005/85/EB — Prieglobsčio suteikimo teisė — Pabėgėlio statuso suteikimo ir panaikinimo tvarka — Būtiniausi reikalavimai — Nevisiškas perkėlimas per nustatytą terminą)

text:
               28.5.2011

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 160/10

         2011 m. balandžio 7 d. Teisingumo Teismo (septintoji kolegija) sprendimas byloje Europos Komisija prieš Airiją

   (Byla C-431/10) (1)

   (Valstybės įsipareigojimų neįvykdymas - Direktyva 2005/85/EB - Prieglobsčio suteikimo teisė - Pabėgėlio statuso suteikimo ir panaikinimo tvarka - Būtiniausi reikalavimai - Nevisiškas perkėlimas per nustatytą terminą)
   2011/C 160/09
   Proceso kalba: anglų

      Šalys

      Ieškovė: Europos Komisija, atstovaujama M. Condou-Durande ir A.-A. Gilly

      Atsakovė: Airija, atstovaujama D. O'Hagan

      Dalykas

   Valstybės įsipareigojimų neįvykdymas — Nuostatų, būtinų įgyvendinti 2005 m. gruodžio 1 d. Tarybos direktyvą 2005/85/EB, nustatančią būtiniausius reikalavimus dėl pabėgėlio statuso suteikimo ir panaikinimo tvarkos valstybėse narėse (OL L 326, p. 13), nepriėmimas per nustatytą terminą.

      Rezoliucinė dalis

               1.

               Per nustatytą terminą nepriėmusi 2005 m. gruodžio 1 d. Tarybos direktyvą 2005/85/EB, nustatančią būtiniausius reikalavimus dėl pabėgėlio statuso suteikimo ir panaikinimo tvarkos valstybėse narėse, įgyvendinančių įstatymų ir kitų teisės aktų, Airija neįvykdė įsipareigojimų pagal šios direktyvos 43 straipsnį.

               2.

               Priteisti iš Airijos bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 301, 2010 11 6.


title: Byla T-223/11: 2014 m. liepos 15 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Siemens/Komisija (Arbitražinė išlyga — Sutartis dėl Jungtinio tyrimų centrui Isproje skirtų skiliųjų medžiagų nuomos — Sutarties nevykdymas — Palūkanos)

text:
               1.9.2014

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 292/30

         2014 m. liepos 15 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Siemens/Komisija

   (Byla T-223/11) (1)

   ((Arbitražinė išlyga - Sutartis dėl Jungtinio tyrimų centrui Isproje skirtų skiliųjų medžiagų nuomos - Sutarties nevykdymas - Palūkanos))
   2014/C 292/35
   Proceso kalba: anglų

      Šalys

      Ieškovė: Siemens AG (Miunchenas, Vokietija), atstovaujama advokatų J. Risse, R. Harbst ir H. Haller

      Atsakovė: Europos Komisija, atstovaujama R. Lyal ir W. Mölls, padedamų advokatų R. Van der Hout ir A. Krämer

      Dalykas

   Remiantis arbitražine išlyga pareikštas ieškinys, kuriuo prašoma priteisti iš Komisijos dalį skiliųjų medžiagų perdirbimo išlaidų, kurias ieškovė patyrė, vykdydama sutartį Nr. AG 2052 dėl Jungtinių tyrimų centrui Isproje (Italija) skirtų skiliųjų medžiagų nuomos, ir palūkanas už pavėluotą mokėjimą.

      Rezoliucinė dalis

               1.

               Atmesti ieškinį.

               2.

                  Siemens AG padengia bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 194, 2011 7 2.


title: Byla C-94/07 2008 m. liepos 17 d. Teisingumo Teismo (penktoji kolegija) sprendimas byloje ( Arbeitsgericht Bonn (Vokietija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Andrea Raccanelli prieš Max-Planck-Gesellschaft zur Förderung der Wissenschaften eV (EB 39 straipsnis — Darbuotojo sąvoka — Viešąsias paslaugas teikianti visuomeninė organizacija — Doktoranto stipendija — Darbo sutartis — Sąlygos)

text:
               30.8.2008

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 223/12

         2008 m. liepos 17 d. Teisingumo Teismo (penktoji kolegija) sprendimas byloje (Arbeitsgericht Bonn (Vokietija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Andrea Raccanelli prieš Max-Planck-Gesellschaft zur Förderung der Wissenschaften eV

   (Byla C-94/07) (1)

   (EB 39 straipsnis - „Darbuotojo“ sąvoka - Viešąsias paslaugas teikianti visuomeninė organizacija - Doktoranto stipendija - Darbo sutartis - Sąlygos)
   (2008/C 223/19)
   Proceso kalba: vokiečių
   Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas
   Arbeitsgericht Bonn
   Šalys pagrindinėje byloje

      Ieškovė: Andrea Raccanelli
   Atsakovė: Max-Planck-Gesellschaft zur Förderung der Wissenschaften eV
   Dalykas
   Prašymas priimti prejudicinį sprendimą — Arbeitsgericht Bonn — 1968 m. spalio 15 d. Tarybos reglamento (EEB) Nr. 1612/68 dėl laisvo darbuotojų judėjimo Bendrijoje (OL L 257, p. 2) 7 straipsnio aiškinimas — Doktoranto, kaip stipendininko dirbančio viešosios teisės reglamentuojamoje visuomeninėje asociacijoje, kuri yra įsteigta kitoje valstybėje narėje ir kuri suteikia galimybę daugumai vietinių doktorantų sudaryti darbo sutartį, statusas kaip darbuotojo — Būtinumas sudaryti galimybę doktorantui, kitos valstybės narės piliečiui, pasirinkti stipendiją arba darbo sutartį — Darbuotojo sąvoka
   Rezoliucinė dalis

               1.

               Mokslininkas, esantis situacijoje, kokioje yra ieškovas pagrindinėje byloje, t. y. rengiantis disertaciją su Max-Planck-Gesellschaft zur Förderung der Wissenschaften eV sudarytos stipendijos suteikimo sutarties pagrindu, turėtų būti laikomas darbuotoju EB 39 straipsnio prasme, tik jeigu jo tam tikrą laiką vykdomai veiklai vadovauja šiai asociacijai priklausantis institutas ir jei kaip atlygį už šią veiklą jis gauna atlyginimą. Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas privalo patikrinti aplinkybines, kad būtų nustatyta, ar tai yra būtent toks atvejis jo nagrinėjamoje byloje.

               2.

               Privatinės teisės asociacija, kokia yra Max-Planck-Gesellschaft zur Förderung der Wissenschaften eV, darbuotojų EB 39 straipsnio prasme atžvilgiu privalo laikytis nediskriminavimo principo. Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas privalo nustatyti, ar tokiomis aplinkybėmis, kokios susiklostė pagrindinėje byloje, nacionaliniai ir užsienio doktorantai buvo vertinami nevienodai.

               3.

               Tuo atveju, jei ieškovas pagrindinėje byloje reikalautų atlyginti žalą, atsiradusią dėl diskriminacijos, prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas, atsižvelgdamas į deliktinei atsakomybei taikytinas nacionalinės teisės nuostatas, privalėtų nustatyti kompensacijos, kurios jis galėtų reikalauti, pobūdį.

      (1)  OL C 117, 2007 5 26.


title: Byla T-236/05 Willem Aldershoff 2005 m. birželio 17 d. pareikštas ieškinys Europos Bendrijų Komisijai

text:
               20.8.2005

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 205/32

         Willem Aldershoff 2005 m. birželio 17 d. pareikštas ieškinys Europos Bendrijų Komisijai
   (Byla T-236/05)
   (2005/C 205/58)
   Proceso kalba: prancūzų
   2005 m. birželio 17 d. Europos Bendrijų Pirmosios instancijos teisme buvo pareikštas Willem Aldershoff, gyvenančio Briuselyje, atstovaujamo advokatų Sébastien Orlandi, Xavier Martin, Albert Coolen, Jean-Noël Louis ir Etienne Marchal, nurodžiusių adresą dokumentams įteikti Liuksemburge, ieškinys Europos Bendrijų Komisijai.
   Ieškovas Pirmosios instancijos teismo prašo:

               —

               panaikinti sprendimą dėl jo 2003 m. sausio 1 d. — 2003 m. gruodžio 31 d. tarnybinės veiklos vertinimo ataskaitos,

               —

               priteisti iš Atsakovės bylinėjimosi išlaidas.

         Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai
   Grįsdamas ieškinį, ieškovas pirmiausia nurodo akivaizdžią vertinimo klaidą, kadangi jo tarnybinė veikla nebuvo įvertinta kaip „Išskirtinė“ arba „Labai gera“, nors jis pasiekė jam keliamus tikslus ir net juos viršijo nepaisant didelių sunkumų, su kuriais jis susidurdavo darbe.
   Ieškovas po to pažymi neatitikimus tarp skundžiamos ataskaitos komentarų, kuriuose konstatuojama pažanga dėl to, kad jis viršijo jam keliamus tikslus, ir žemiau vidutinio jo darbo įvertinimo.
   Galiausiai ieškovas tvirtina, kad ginčijamas sprendimas nėra tinkamai motyvuotas.


title: Byla C-88/15 P: 2015 m. vasario 20 d. Ferriere Nord SpA pateiktas apeliacinis skundas dėl 2014 m. gruodžio 9 d. Bendrojo Teismo (aštuntoji kolegija) priimto sprendimo byloje T-90/10 Ferriere Nord SpA/Komisija

text:
               4.5.2015

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 146/23

         2015 m. vasario 20 d.Ferriere Nord SpA pateiktas apeliacinis skundas dėl 2014 m. gruodžio 9 d. Bendrojo Teismo (aštuntoji kolegija) priimto sprendimo byloje T-90/10 Ferriere Nord SpA/Komisija

   (Byla C-88/15 P)
   (2015/C 146/30)
   Proceso kalba: italų

      Šalys

      Apeliantė: Ferriere Nord SpA, atstovaujama advokatų W. Viscardini, G. Donà

      Kita proceso šalis: Europos Komisija

      Apeliantės reikalavimai

   Apeliantė Teisingumo Teismo prašo:

               —

               visų pirma panaikinti 2014 m. gruodžio 9 d. Bendrojo Teismo (aštuntoji kolegija) sprendimą byloje T-90/10, kiek juo atmetamas pagrindinis Ferriere Nord prašymas visiškai panaikinti 2009 m. rugsėjo 30 d. Europos Komisijos sprendimą C(2009) 7492 final, iš dalies pakeistą ir papildytą Sprendimu C(2009) 9912 final;

               —

               taip pat panaikinti minėtą Komisijos sprendimą;

               —

               nepatenkinus pirmųjų reikalavimų, panaikinti 2014 m. gruodžio 9 d. Bendrojo Teismo (aštuntoji kolegija) sprendimą byloje T-90/10, kiek juo atmetamas papildomas Ferriere Nord prašymas iš dalies panaikinti 2009 m. rugsėjo 30 d. Europos Komisijos sprendimą C(2009) 7492 final, iš dalies pakeistą ir papildytą Sprendimu C(2009) 9912 final, ir todėl sumažinti nustatytą baudą,

               —

               taip pat iš dalies panaikinti minėtus Komisijos sprendimus ir dar daugiau (nei tai padarė Bendrasis Teismas) sumažinti nustatytą baudą,

               —

               bet kuriuo atveju priteisti iš komisijos bylinėjimosi abejose instancijose išlaidas.

      Apeliacinio skundo pagrindai ir pagrindiniai argumentai

               I –

               Iš bylos medžiagos matomas akivaizdus faktinių aplinkybių ir įrodymų iškraipymas, kalbant apie Komisijos kompetencijos nubausti Ferriere Nord nebuvimas – Išvados, kad Komisijos sprendime pateikti motyvai yra akivaizdžiai prieštaringi ir kad pats motyvavimas yra nepakankamas neteisėtas nebuvimas – Įrodinėjimo pareigos taisyklių pažeidimas.

               II –

               Reglamento Nr. 1/2003 (1) 27 straipsnio pažeidimas, nes nebuvo pateiktas naujas pranešimas apie kaltinimus – Teisėtų lūkesčių principo pažeidimas – Iš bylos medžiagos matomas akivaizdus faktinių aplinkybių ir įrodymų iškraipymas – Teisės į gynybą pažeidimas – Nepakankamas motyvavimas – Pažeidimas teisės būti išklausytam bylas nagrinėjančio pareigūno.

               III –

               Komisijos darbo tvarkos taisyklių (taigi, pirminės ir antrinės teisės taisyklių daugiakalbystės srityje) pažeidimas, nes bylą nagrinėjančio pareigūno galutinė ataskaita originalo kalba buvo pateikta po 2009 m. rugsėjo 30 d. Europos Komisijos komisarų sprendimo.

               IV –

                  Ferriere Nord dalyvavimo kartelyje trukmė – Teisės klaidos vertinant faktines aplinkybes: įrodymų iškraipymas – Bendrųjų teisės principų įrodinėjimo naštos srityje ir principo in dubio pro reo pažeidimas – Prieštaringi motyvai.

               V –

               Proporcingumo principo pažeidimas nustatant Ferriere Nord taikytiną bazinį baudos dydį pagal pažeidimo sunkuma ir trukmę – Vienodo požiūrio principo pažeidimas – Nepakankamas motyvavimas.

               VI –

               Akivaizdi skaičiavimo klaida (ar bent akivaizdus netikslumas) sumažinant Ferriere Nord skirtiną baudą – Netinkamas naudojimasis neribota jurisdikcija – Nepakankamas motyvavimas.

               VII –

               Bazinio baudos dydžio neteisėtas padidinimas dėl recidyvo, nes buvo pažeista teisė į gynybą.

               VIII –

               Bazinio baudos dydžio neteisėtas, atsižvelgiant į praėjusį laiką, padidinimas dėl recidyvo.

               IX –

               Bazinio baudos dydžio neteisėtas padidinimas dėl recidyvo, nes buvo pažeistas proporcingumo principas.

      (1)  2002 m. gruodžio 16 d. Tarybos reglamentas (EB) Nr. 1/2003 dėl konkurencijos taisyklių, nustatytų Sutarties 81 ir 82 straipsniuose, įgyvendinimo (OL L 1, p. 1; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 8 sk., 2 t., p. 205).


title: Byla T-594/13: 2015 m. kovo 11 d. Bendrojo Teismo nutartis byloje Sanctuary Brands/VRDT – Richter International (TAILORBYRD)

text:
               11.5.2015

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 155/37

         2015 m. kovo 11 d. Bendrojo Teismo nutartis byloje Sanctuary Brands/VRDT – Richter International (TAILORBYRD)

   (Byla T-594/13) (1)

   (2015/C 155/44)
   Proceso kalba: anglų
   Trečiosios kolegijos pirmininkas nutartimi nurodė išbraukti bylą iš registro.

      (1)  OL C 24, 2014 1 25.


title: Byla C-452/15 P: 2015 m. rugpjūčio 17 d. Best-Lock (Europe) Ltd pateiktas apeliacinis skundas dėl 2015 m. birželio 16 d. Bendrojo Teismo (trečioji kolegija) priimto sprendimo byloje T-396/14 Best-Lock (Europe)/EUIPO

text:
               25.7.2016

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 270/14

         2015 m. rugpjūčio 17 d.Best-Lock (Europe) Ltd pateiktas apeliacinis skundas dėl 2015 m. birželio 16 d. Bendrojo Teismo (trečioji kolegija) priimto sprendimo byloje T-396/14 Best-Lock (Europe)/EUIPO

   (Byla C-452/15 P)
   (2016/C 270/19)
   Proceso kalba: anglų

      Šalys

      Apeliantė: Best-Lock (Europe) Ltd, atstovaujama advokato J. Becker

      Kita proceso šalis: Europos Sąjungos intelektinės nuosavybės tarnyba (EUIPO)
   2016 m. balandžio 14 d. nutartimi Teisingumo Teismas (šeštoji kolegija) konstatavo, kad apeliacinis skundas nepriimtinas.


title: Byla T-1/10 RENV: 2014 m. birželio 24 d. Bendrojo Teismo nutartis byloje PPG ir SNF/ECHA (Ieškinys dėl panaikinimo — REACH — Akrilamido kaip itin didelį susirūpinimą keliančios medžiagos nustatymas — Tiesioginės sąsajos nebuvimas — Nepriimtinumas)

text:
               15.9.2014

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 315/48

         2014 m. birželio 24 d. Bendrojo Teismo nutartis byloje PPG ir SNF/ECHA

   (Byla T-1/10 RENV) (1)

   ((Ieškinys dėl panaikinimo - REACH - Akrilamido kaip itin didelį susirūpinimą keliančios medžiagos nustatymas - Tiesioginės sąsajos nebuvimas - Nepriimtinumas))
   2014/C 315/81
   Proceso kalba: anglų

      Šalys

      Ieškovės: Polyelectrolyte Producers Group GEIE (PPG) (Briuselis, Belgija) ir SNF SAS (Andrezje Buteonas, Prancūzija), atstovaujamos iš pradžių advokatų K. Van Maldegem ir R. Cana, vėliau R. Cana

      Atsakovė: Europos cheminių medžiagų agentūra (ECHA), atstovaujama M. Heikkilä, W. Broere ir T. Zbihlej, padedamų advokatų J. Stuyck ir A.-M. Vandromme

      Atsakovės pusėje į bylą įstojusios šalys: Nyderlandų Karalystė, atstovaujama B. Koopman, ir Europos Komisija, atstovaujama E. Manhaeve ir K. Talabér-Ritz

      Dalykas

   Prašymas panaikinti ECHA sprendimą, kuriuo pripažįstama, kad akrilamidas (EB Nr. 201–173–7) yra medžiaga, kuri atitinka 2006 m. gruodžio 18 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (EB) Nr. 1907/2006 dėl cheminių medžiagų registracijos, įvertinimo, autorizacijos ir apribojimų (REACH), įsteigiančio Europos cheminių medžiagų agentūrą, iš dalies keičiančio Direktyvą 1999/45/EB bei panaikinančio Tarybos reglamentą (EEB) Nr. 793/93, Komisijos reglamentą (EB) Nr. 1488/94, Tarybos direktyvą 76/769/EEB ir Komisijos direktyvas 91/155/EEB, 93/67/EEB, 93/105/EB bei 2000/21/EB (OL L 396, p. 1), 57 straipsnyje nustatytus kriterijus, remiantis minėto reglamento 59 straipsniu.

      Rezoliucinė dalis

               1.

               Atmesti ieškinį kaip nepriimtiną.

               2.

               Priteisti iš Polyelectrolyte Producers Group GEIE (PPG) ir SNF SAS jų ir Europos cheminių medžiagų agentūros patirtas (ECHA) bylinėjimosi išlaidas.

               3.

               SNF padengia su procedūra dėl laikinųjų apsaugos priemonių taikymo susijusias išlaidas.

               4.

               Nyderlandų Karalystė ir Europos Komisija padengia savo bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 63, 2010 3 13.


title: Byla T-526/15: 2016 m. balandžio 5 d. Bendrojo Teismo nutartis byloje HK Intertrade/Taryba

text:
               30.5.2016

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 191/46

         2016 m. balandžio 5 d. Bendrojo Teismo nutartis byloje HK Intertrade/Taryba

   (Byla T-526/15) (1)

   (2016/C 191/65)
   Proceso kalba: anglų
   Septintosios kolegijos pirmininkas nutartimi nurodė išbraukti bylą iš registro.

      (1)  OL C 371, 2015 11 9.


title: Byla T-151/01 2007 m. gegužės 24 d. Pirmosios instancijos teismo sprendimas Duales System Deutschland prieš Komisiją ( Konkurencija — Piktnaudžiavimas dominuojančia padėtimi — Vokietijoje parduodamų pakuočių, pažymėtų Der Grüne Punkt logotipu, surinkimo ir utilizavimo sistema — Sprendimas, kuriuo konstatuojamas piktnaudžiavimas dominuojančia padėtimi — Patekimo į rinką kliūtis — Mokestis, mokamas pagal logotipo naudojimo sutartį )

text:
               7.7.2007

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 155/19

         2007 m. gegužės 24 d. Pirmosios instancijos teismo sprendimas Duales System Deutschland prieš Komisiją

   (Byla T-151/01) (1)

   („Konkurencija - Piktnaudžiavimas dominuojančia padėtimi - Vokietijoje parduodamų pakuočių, pažymėtų Der Grüne Punkt logotipu, surinkimo ir utilizavimo sistema - Sprendimas, kuriuo konstatuojamas piktnaudžiavimas dominuojančia padėtimi - Patekimo į rinką kliūtis - Mokestis, mokamas pagal „logotipo naudojimo sutartį“)
   (2007/C 155/36)
   Proceso kalba: vokiečių
   Šalys

      Ieškovė: Der Grüne Punkt — Duales System Deutschland GmbH, buvusi Der Grüne Punkt — Duales System Deutschland AG (Kelnas, Vokietija), atstovaujama advokatų W. Deselaers, B. Meyring, E. Wagner ir C. Weidemann

      Atsakovė: Europos Bendrijų Komisija, iš pradžių atstovaujama S. Rating, vėliau — P. Oliver, H. Gading ir M. Schneider, ir galiausiai — W. Mölls ir R. Sauer

      Atsakovės pusėje į bylą įstojusios šalys: Vfw AG (Kelnas, Vokietija), atstovaujama advokatų H. F. Wissel ir J. Dreyer; Landbell AG für Rückhol-Systeme (Maincas, Vokietija) ir BellandVision GmbH (Pegnicas, Vokietija), atstovaujamos advokatų A. Rinne ir A. Walz
   Bylos dalykas
   Prašymas panaikinti 2001 m. balandžio 20 d. Komisijos sprendimą 2001/463/EB, susijusį su (EB) 82 straipsnio taikymo procedūra (byla COMP D3/34493 — DSD) (OL L 166, p. 1).
   Sprendimo rezoliucinė dalis

               1.

               Atmesti ieškinį.

               2.

               Ieškovė, Der Grüne Punkt — Duales System Deutschland GmbH, padengia savo bei Komisijos, Landbell AG für Rückhol-Systeme ir BellandVision GmbH patirtas bylinėjimosi išlaidas, įskaitant ir tas, kurios susijusios su laikinųjų apsaugos priemonių taikymo procedūra.

               3.

                  Vfw AG padengia savo patirtas bylinėjimosi išlaidas, įskaitant ir tas, kurios susijusios su laikinųjų apsaugos priemonių taikymo procedūra.

      (1)  OL C 289, 2001 10 13.


title: Byla T-57/13: 2013 m. sausio 29 d. pareikštas ieškinys byloje Club Hotel Loutraki ir kt. prieš Komisiją

text:
               20.4.2013

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 114/35

         2013 m. sausio 29 d. pareikštas ieškinys byloje Club Hotel Loutraki ir kt. prieš Komisiją

   (Byla T-57/13)
   2013/C 114/57
   Proceso kalba: anglų

      Šalys

      Ieškovės: Club Hotel Loutraki (Lutrakis, Graikija), Vivere Entertainment AE (Atėnai, Graikija), Theros International Gaming, Inc. (Patrai, Graikija), Elliniko Casino Kerkyras (Atėnai), Casino Rodos (Rodas, Graikija) ir Porto Carras AE (Alimos, Graikija), atstovaujamos advokatų S. Pappas

      Atsakovė: Europos Komisija

      Reikalavimai

   Ieškovės Bendrojo Teismo prašo:

               —

               panaikinti 2012 m. lapkričio 29 d. Komisijos sprendimą COMP F3/MC/erg*2012/127386, kuriuo buvo atmestas 2012 m. balandžio 4 d. pateiktas ieškovių skundas dėl Graikijos tariamai OPAP suteiktos valstybės pagalbos;

               —

               priteisti iš Europos Komisijos bylinėjimosi išlaidas.

      Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

   Grįsdamos ieškinį ieškovės remiasi keturiais pagrindais.
   Pirmasis ieškinio pagrindas susijęs su SESV 108 straipsnio 2 dalyje nurodyta ieškovių teise būti išklausytoms. Komisija nepradėjo formalios tyrimo procedūros pagal Reglamento Nr. 659/1999 4 straipsnio 4 dalį ir 6 bei 20 straipsnius, o tai reiškia, kad ji piktnaudžiavo įgaliojimais.

               —

               Komisija pažeidė SESV 108 straipsnio 2 dalį ir Reglamento 4 ir paskesnius straipsnius, nes iš esmės ji vykdė formalią tyrimo procedūrą, tačiau nesilaikė formalių sąlygų, dėl to ieškovės ir kitos suinteresuotosios šalys negalėjo pasinaudoti teise būti išklausytoms.

               —

               Subsidiariai ieškovės teigia, kad buvo pažeistos jų teisės dalyvauti preliminarioje tyrimo procedūroje.

         Antrasis ieškinio pagrindas susijęs su pareigos motyvuoti pažeidimu ir ieškovių teisės į gerą administravimą pažeidimu pagal SESV 296 straipsnį ir Europos Sąjungos chartijos 41 straipsnį

               —

               Kadangi ginčijamame sprendime nėra nurodyti lemiančios svarbos ekonominiai duomenys (išreikšti skaičiais), jame nėra pateikiama aiškiai ir nedviprasmiškai Komisijos argumentai, kurie ieškovėms leistų nustatyti priežastis, dėl kurių buvo nuspręsta, kad nagrinėjamos priemonės nėra valstybės pagalba. Šie trūkumai negali būti pateisinti būtinybe išsaugoti profesinę paslaptį.

               —

               Ieškovės taip pat ginčija lemiamos ekonominės svarbos konfidencialų pobūdį.

         Trečiasis pagrindas susijęs su ieškovių teisės į veiksmingą teisinę gynybą apsauga, nurodyta Europos žmogaus teisių ir pagrindinių laisvių apsaugos konvencijos (EŽTK) 6 straipsnyje ir Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijos 47 straipsnyje.

               —

               Dėl panašių motyvų, kaip išdėstytieji antrajame ieškinio pagrinde, pažeista ieškovių teisė į veiksmingą teisinę gynybą. Ieškovėms kilo sunkumų tiesiogiai ginčyti ginčijamo sprendimo pagrįstumą, kadangi jos neturėjo jokios galimybės nustatyti, kokie motyvai jį lėmė, nes jis paprasčiausiai pagrįstas ekonominiais duomenimis, kurie iki šiol nėra atskleisti.

         Ketvirtasis ieškinio pagrindas susijęs su akivaizdžia teisės klaida vertinant VLT susitarimo ir jo papildymo atitiktį, kai buvo padaryta išvada, kad pagal juos nebuvo suteikta jokia ekonominė nauda.

               —

               Formali sąlyga dėl valstybės pagalbos pripažinimo, t. y. suteikta ekonominė nauda, turi būti vertinama atskiroje rinkoje, o ne bendrai vertinant kitas panašias priemones, kurios suteiktos tam pačiam gavėjui, tačiau kitoje rinkoje, nesvarbu, ar jos panašios ar ne. Priešingu atveju konkurencijos apsauga nebus visiškai užtikrinta.

               —

               Bet kuriuo atveju negalima taip bendrai vertinti priemonių, kurios taikomos skirtingais laikotarpiais.