title: 2005 m. vasario 24 d. Teisingumo Teismo sprendimas (penktoji kolegija), Byloje C-225/04 Europos Bendrijų Komisija prieš Suomijos Respubliką (Valstybės įsipareigojimų neįvykdymas — Direktyva 2001/106/EB — Jūrų transportas — Neperkėlimas per nustatytą terminą)

text:
               30.4.2005

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 106/9

      TEISINGUMO TEISMO SPRENDIMAS

   (penktoji kolegija)
   2005 m. vasario 24 d.
   Byloje C-225/04 Europos Bendrijų Komisija prieš Suomijos Respubliką (1)

   (Valstybės įsipareigojimų neįvykdymas - Direktyva 2001/106/EB - Jūrų transportas - Neperkėlimas per nustatytą terminą)
   (2005/C 106/16)
   Proceso kalba: suomių
   Byloje C-225/04 Europos Bendrijų Komisija, atstovaujama K. Simonsson ir M. Huttunen, prieš Suomijos Respubliką, atstovaujamą A. Guimaraes-Purokoski, dėl 2004 m. birželio 1 d. pagal EB sutarties 226 straipsnį pareikšto ieškinio dėl įsipareigojimų neįvykdymo, Teisingumo Teismas (penktoji kolegija), kurį sudaro kolegijos pirmininkė R. Silva de Lapuerta, teisėjai G. Arestis (pranešėjas), J. Klučka; generalinis advokatas: F. G. Jacobs, sekretorius: R. Grass, 2005 m. vasario 24 d. priėmė sprendimą, kurio rezoliucinėje dalyje nurodyta:

               1)

               Per nustatytą terminą nepriimdama 2001 m. gruodžio 19 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvą 2001/106/EB, iš dalies pakeičiančią Tarybos direktyvą 95/21/EB dėl laivo saugumo, taršos prevencijos ir darbo bei gyvenimo sąlygų laivuose tarptautinių standartų taikymo laivams, atplaukiantiems į Bendrijos uostus ir plaukiojantiems valstybių narių jurisdikcijai priklausančiuose vandenyse (uosto valstybės kontrolė), įgyvendinančių įstatymų ir kitų teisės aktų Suomijos Respublika neįvykdė savo įsipareigojimų pagal šią direktyvą.

               2)

               Priteisti iš Suomijos Respublikos bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 262, 2004 10 23.


title: Byla C-112/17: 2017 m. kovo 6 d. Amtsgericht Hamburg (Vokietija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Angela Irmgard Diedrich ir kt./Société Air France SA

text:
               3.7.2017

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 213/17

         2017 m. kovo 6 d.Amtsgericht Hamburg (Vokietija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Angela Irmgard Diedrich ir kt./Société Air France SA

   (Byla C-112/17)
   (2017/C 213/20)
   Proceso kalba: vokiečių

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Amtsgericht Hamburg

      Šalys pagrindinėje byloje

      Ieškovai: Angela Irmgard Diedrich, Thorsten Diedrich, Angel Wendy Mara Diederich

      Atsakovė: Société Air France SA

   2017 m. balandžio 6 d. Teisingumo Teismo nutartimi byla buvo išbraukta iš registro.


title: Byla C-99/09: 2010 m. liepos 1 d. Teisingumo Teismo (ketvirtoji kolegija) sprendimas byloje ( Sąd Najwyższy (Lenkijos Respublika) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Polska Telefonia Cyfrowa sp. z o.o. prieš Prezes Urzędu Komunikacji Elektronicznej (Telekomunikacijų paslaugos — Direktyva 2002/22/EB — 30 straipsnio 2 dalis — Telefono numerių perkėlimo galimybė — Nacionalinių reguliavimo institucijų galia — Vartotojo mokamas mokestis — Atgrasomasis poveikis — Atsižvelgimas į sąnaudas)

text:
               28.8.2010

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 234/12

         2010 m. liepos 1 d. Teisingumo Teismo (ketvirtoji kolegija) sprendimas byloje (Sąd Najwyższy (Lenkijos Respublika) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Polska Telefonia Cyfrowa sp. z o.o. prieš Prezes Urzędu Komunikacji Elektronicznej

   (Byla C-99/09) (1)

   (Telekomunikacijų paslaugos - Direktyva 2002/22/EB - 30 straipsnio 2 dalis - Telefono numerių perkėlimo galimybė - Nacionalinių reguliavimo institucijų galia - Vartotojo mokamas mokestis - Atgrasomasis poveikis - Atsižvelgimas į sąnaudas)
   2010/C 234/17
   Proceso kalba: lenkų

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Sąd Najwyższy

      Šalys pagrindinėje byloje

      Ieškovė: Polska Telefonia Cyfrowa sp. z o.o.

      Atsakovė: Prezes Urzędu Komunikacji Elektronicznej

      Dalykas

   Prašymas priimti prejudicinį sprendimą — Sąd Najwyższy — 2002 m. kovo 7 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2002/22/EB dėl universaliųjų paslaugų ir paslaugų gavėjų teisių, susijusių su elektroninių ryšių tinklais ir paslaugomis (Universaliųjų paslaugų direktyva) (OL L 108, p. 51; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 13 sk., 29 t., p. 367) 30 straipsnio 2 dalies aiškinimas — Telefono numerių perkėlimo galimybė — Valstybės narės reguliavimo institucijos pareiga, užtikrinant, kad tiesioginiai abonentų mokesčiai neatgrasintų jų naudotis numerio perkėlimo paslauga, atsižvelgti į judriojo telefono ryšio tinklo operatorių teikiant tokią paslaugą patirtas sąnaudas

      Rezoliucinė dalis

   2002 m. kovo 7 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2002/22/EB dėl universaliųjų paslaugų ir paslaugų gavėjų teisių, susijusių su elektroninių ryšių tinklais ir paslaugomis (Universaliųjų paslaugų direktyva), 30 straipsnio 2 dalis turi būti aiškinama taip, kad vertindama už numerio perkėlimo paslaugą vartotojų mokamo mokesčio atgrasomąjį poveikį nacionalinė reguliavimo institucija privalo atsižvelgti į judriojo telefono ryšio tinklo operatorių teikiant šią paslaugą patirtas sąnaudas. Tačiau ji turi galimybę nustatyti maksimalų operatorių reikalaujamo mokesčio dydį, kuris būtų mažesnis už jų patirtas sąnaudas, jei remiantis tik sąnaudomis apskaičiuotas mokestis gali atgrasinti vartotojus pasinaudoti galimybe perkelti numerį.

      (1)  OL C 129, 2009 6 6.


title: Byla C-66/09: 2010 m. rugsėjo 2 d. Teisingumo Teismo (antroji kolegija) sprendimas byloje (Lietuvos Aukščiausiojo Teismo (Lietuva) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Kirin Amgen, Inc. prieš Lietuvos Respublikos valstybinį patentų biurą (Patentų teisė — Vaistai — Reglamentas (EEB) Nr. 1768/92 — 7 ir 19 straipsniai bei 19a straipsnio e punktas — Medicinos produktų papildomos apsaugos liudijimas — Paraiškos tokiam liudijimui gauti padavimo terminas)

text:
               23.10.2010

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 288/11

      2010 m. rugsėjo 2 d. Teisingumo Teismo (antroji kolegija) sprendimas byloje (Lietuvos Aukščiausiojo Teismo (Lietuva) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Kirin Amgen, Inc. prieš Lietuvos Respublikos valstybinį patentų biurą

      (Byla C-66/09) (1)

      (Patentų teisė - Vaistai - Reglamentas (EEB) Nr. 1768/92 - 7 ir 19 straipsniai bei 19a straipsnio e punktas - Medicinos produktų papildomos apsaugos liudijimas - Paraiškos tokiam liudijimui gauti padavimo terminas)
      (2010/C 288/17)
      Proceso kalba: lietuvių

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

         Lietuvos Aukščiausiasis Teismas

         Šalys pagrindinėje byloje

         Ieškovė: Kirin Amgen, Inc.

         Atsakovas: Lietuvos Respublikos valstybinis patentų biuras

         Dalyvaujant: Amgen Europe BV

         Dalykas

      Prašymas priimti prejudicinį sprendimą — Lietuvos Aukščiausiasis Teismas — 1992 m. birželio 18 d. Tarybos reglamento (EEB) Nr. 1768/92 dėl medicinos produktų papildomos apsaugos liudijimo sukūrimo (OL L 182, p. 1; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 13 sk., 11 t., p. 200) 3 straipsnio b punkto, 7 straipsnio 1 dalies, 13 straipsnio 1 dalies bei 19 ir 23 straipsnių aiškinimas — Bendrovė, turinti Europos patentą medicinos produktui ir Bendrijos leidimą pateikti šį medicinos produktą į rinką ir paprašiusi papildomos apsaugos liudijimo šiam medicinos produktui — Papildomos apsaugos liudijimo prašymo padavimui nustatyto termino pradžios momento nustatymas — Leidimo prekiauti išdavimo data ar minėto reglamento įsigaliojimo Lietuvai data, jai įstojus į Europos Sąjungą

         Rezoliucinė dalis

      1992 m. birželio 18 d. Tarybos reglamento (EEB) Nr. 1768/92 dėl medicinos produktų papildomos apsaugos liudijimo sukūrimo, iš dalies pakeisto Aktu dėl Čekijos Respublikos, Estijos Respublikos, Kipro Respublikos, Latvijos Respublikos, Lietuvos Respublikos, Vengrijos Respublikos, Maltos Respublikos, Lenkijos Respublikos, Slovėnijos Respublikos ir Slovakijos Respublikos stojimo sąlygų ir Sutarčių, kuriomis yra grindžiama Europos Sąjunga, pritaikomųjų pataisų, 7 straipsnį ir 19a straipsnio e punktą reikia aiškinti taip, kad jais produktui išduoto galiojančio pagrindinio patento turėtojui neleidžiama prašyti kompetentingų Lietuvos institucijų išduoti papildomos apsaugos liudijimą per 6 mėnesius nuo Lietuvos Respublikos įstojimo į Sąjungą dienos, jeigu daugiau nei prieš 6 mėnesius iki įstojimo šiam produktui, kaip medicinos produktui, buvo gautas leidimas pateikti į rinką pagal 1993 m. liepos 22 d. Tarybos reglamentą (EEB) Nr. 2309/93, nustatantį Bendrijos leidimų dėl žmonėms skirtų ir veterinarinių vaistų išdavimo bei priežiūros tvarką ir įsteigiantį Europos vaistų vertinimo agentūrą, tačiau Lietuvoje leidimas pateikti į rinką šiam produktui nebuvo gautas.

         (1)  OL C 90, 2009 4 18.


title: Byla C-566/14 P: 2016 m. birželio 14 d. Teisingumo Teismo (didžioji kolegija) sprendimas byloje Jean-Charles Marchiani/Europos Parlamentas (Apeliacinis skundas — Europos Parlamento narys — Išmokos Parlamento narių padėjėjams — Nepagrįstai sumokėtos sumos — Susigrąžinimas — Parlamento narių statuto įgyvendinimo taisyklės — Teisės į gynybą paisymas — Nešališkumo principas — Senatis — Reglamentas (ES, Euratomas) Nr. 966/2012 — 78 – 81 straipsniai — Deleguotasis reglamentas (ES) Nr. 1268/2012 — 81, 82 ir 93 straipsniai — Teisėtų lūkesčių apsaugos principas — Protingas terminas)

text:
               22.8.2016

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 305/6

         2016 m. birželio 14 d. Teisingumo Teismo (didžioji kolegija) sprendimas byloje Jean-Charles Marchiani/Europos Parlamentas

   (Byla C-566/14 P) (1)

   ((Apeliacinis skundas - Europos Parlamento narys - Išmokos Parlamento narių padėjėjams - Nepagrįstai sumokėtos sumos - Susigrąžinimas - Parlamento narių statuto įgyvendinimo taisyklės - Teisės į gynybą paisymas - Nešališkumo principas - Senatis - Reglamentas (ES, Euratomas) Nr. 966/2012 - 78 – 81 straipsniai - Deleguotasis reglamentas (ES) Nr. 1268/2012 - 81, 82 ir 93 straipsniai - Teisėtų lūkesčių apsaugos principas - Protingas terminas))
   (2016/C 305/09)
   Proceso kalba: prancūzų

      Šalys

      Apeliantas: Jean-Charles Marchiani, atstovaujamas advokato C.-S. Marchiani

      Kita proceso šalis: Europos Parlamentas, atstovaujamas G. Corstens ir S. Seyr

      Rezoliucinė dalis

               1.

               Atmesti apeliacinį skundą.

               2.

               Priteisti iš Jean-Charles Marchiani bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 34, 2015 2 2.


title: Byla T-806/16: 2016 m. lapkričio 15 d. pareikštas ieškinys byloje Agricola J.M./EUIPO – Torres (CLOS DE LA TORRE)

text:
               16.1.2017

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 14/53

         2016 m. lapkričio 15 d. pareikštas ieškinys byloje Agricola J.M./EUIPO – Torres (CLOS DE LA TORRE)

   (Byla T-806/16)
   (2017/C 014/63)
   Kalba, kuria surašytas ieškinys: ispanų

      Šalys

      Ieškovė: Agricola J.M., SL (Žirona, Ispanija), atstovaujama advokatės J. Clos Creus

      Atsakovė: Europos Sąjungos intelektinės nuosavybės tarnyba (EUIPO)

      Kita procedūros Apeliacinėje taryboje šalis: Miguel Torres, SA (Vilafranka el Penedesas, Ispanija)

      Su procedūra EUIPO susijusi informacija

      Pareiškėja: ieškovė

      Prekių ženklas, dėl kurio kilo ginčas: žodinis Sąjungos prekių ženklas CLOS DE LAPKRIČIO TORRE – Registracijos paraiška Nr. 13 029 533

      Procedūra EUIPO: protesto procedūra

      Ginčijamas sprendimas: 2016 m. liepos 28 d. EUIPO penktosios apeliacinės tarybos sprendimas byloje R 2099/2015-5

      Reikalavimai

   Ieškovė Bendrojo Teismo prašo:

               —

               panaikinti 2016 m. liepos 28 d. EUIPO penktosios apeliacinės tarybos sprendimą,

               —

               panaikinti 2015 m. rugpjūčio 7 d. nutarį, kurią Protestų skyrius patenkino protestą dėl visų 33 klasės prekių „Alkoholiniai gėrimai, išskyrus alų“ ir atmetė Bendrijos prekių ženklo paraišką dėl visų ginčijamų prekių,

               —

               pakeisti ankstesnius sprendimus ir įregistruoti ieškovės prekių ženklą visoms 33 klasės prekėms,

               —

               priteisti iš EUIPO šiame procese patirtas bylinėjimosi išlaidas.

      Pagrindai, kuriais remiamasi

               —

               Reglamento Nr. 207/2009 8 straipsnio 1 dalies b punkto ir teismo praktikos panašiose bylose pažeidimas.


title: Byla C-468/12: 2012 m. spalio 19 d. Tribunale di Cosenza (Italija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje CCIAA di Cosenza prieš Fallimento CIESSE SRL

text:
               22.12.2012

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 399/14

         2012 m. spalio 19 d.Tribunale di Cosenza (Italija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje CCIAA di Cosenza prieš Fallimento CIESSE SRL

   (Byla C-468/12)
   2012/C 399/24
   Proceso kalba: italų

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Tribunale di Cosenza

      Šalys pagrindinėje byloje

      Ieškovas: Camera di Commercio, Industria, Artigianato e Agricoltura (CCIAA) di Cosenza

      Atsakovė: Fallimento CIESSE SRL

      Prejudicinis klausimas

   Ar Italijos teisės nuostatos, susijusios su metinės rinkliavos, kurią turi mokėti visi ekonominę veiklą vykdantys subjektai, apskaičiavimo tvarka, ir numatančios, kad individualūs verslininkai moka fiksuoto dydžio metinę rinkliavą (200 eurų, jeigu įrašyti į paprastą bendrovių registro dalį, arba 88 eurų, jeigu įrašyti į specialią bendrovių registro dalį); kad paprastos žemės ūkio bendrovės moka fiksuotą 100 eurų metinę rinkliavą (be to, 20 eurų už kiekvieną įmonės veiklos vietą); kad teritoriniai vienetai ir (arba) įmonių padaliniai, kurių buveinės užsienyje, moka fiksuotą 110 eurų sumą; kad paprastos ne žemės ūkio bendrovės moka fiksuotą 200 eurų sumą; kad advokatų profesinės bendrijos moka fiksuotą 200 eurų sumą, o visi kiti kolektyviniai ūkio subjektai (bendrovės, konsorciumai ir t. t.) moka „rinkliavą, nustatytą pagal ankstesnių metų apyvartą“ (kuri gali siekti 40 000 eurų) yra nesuderinamos su 2008 m. vasario 12 d. Direktyvos 2008/7/EB (1) 5 straipsniu, nes pagal jas kapitalo bendrovių („kapitalo bendrovės“ suprantamos pagal minėtoje Bendrijos direktyvoje numatytą plačią sąvoką) veiklai taikomi daug didesni mokesčiai nei individualių įmonių veiklai?

      (1)  2008 m. vasario 12 d. Tarybos direktyva 2008/7/EB dėl netiesioginių mokesčių, taikomų kapitalo pritraukimui (OL L 46, p. 11)


title: Byla C-445/10: 2011 m. kovo 21 d. Teisingumo Teismo pirmininko nutartis byloje Europos Komisija prieš Vokietijos Federacinę Respubliką

text:
               16.7.2011

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 211/21

         2011 m. kovo 21 d. Teisingumo Teismo pirmininko nutartis byloje Europos Komisija prieš Vokietijos Federacinę Respubliką

   (Byla C-445/10) (1)

   2011/C 211/45
   Proceso kalba: vokiečių
   Teisingumo Teismo pirmininkas nutartimi nurodė išbraukti bylą iš registro.

      (1)  OL C 301, 2010 11 6.


title: Byla T-11/15: 2016 m. liepos 20 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Internet Consulting/EUIPO – Provincia Autonoma di Bolzano-Alto Adige (SUEDTIROL) (Europos Sąjungos prekių ženklas — Prekių ženklo pripažinimo negaliojančiu procedūra — Žodinis Europos Sąjungos prekių ženklas SUEDTIROL — Reglamento (EB) Nr. 207/2009 7 straipsnio 1 dalies c punktas ir 52 straipsnio 1 dalies a punktas — Absoliutus atmetimo pagrindas — Geografinė kilmės nuoroda — Apibūdinamasis pobūdis)

text:
               5.9.2016

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 326/25

         2016 m. liepos 20 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Internet Consulting/EUIPO – Provincia Autonoma di Bolzano-Alto Adige (SUEDTIROL)

   (Byla T-11/15) (1)

   ((Europos Sąjungos prekių ženklas - Prekių ženklo pripažinimo negaliojančiu procedūra - Žodinis Europos Sąjungos prekių ženklas SUEDTIROL - Reglamento (EB) Nr. 207/2009 7 straipsnio 1 dalies c punktas ir 52 straipsnio 1 dalies a punktas - Absoliutus atmetimo pagrindas - Geografinė kilmės nuoroda - Apibūdinamasis pobūdis))
   (2016/C 326/44)
   Proceso kalba: vokiečių

      Šalys

      Ieškovė: Internet Consulting GmbH (Brunikas, Italija), atstovaujama advokatų L. Miori ir A. Bertella

      Atsakovė: Vidaus rinkos derinimo tarnyba (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui), atstovaujama A. Schifko

      Kita procedūros VRDT apeliacinėje taryboje šalis, įstojusi į bylą Bendrajame Teisme: EUIPO (Italija), atstovaujama advokato C. Volkmann

      Dalykas

   Prašymas panaikinti 2014 m. spalio 10 d. EUIPO didžiosios apeliacinės tarybos sprendimą (byla R 574/2013-G), susijusį su prekių ženklo pripažinimo negaliojančiu procedūra tarp Provincia Autonoma di Bolzano-Alto Adige ir Internet Consulting.

      Rezoliucinė dalis

               1.

               Atmesti ieškinį.

               2.

               Priteisti iš Internet Consulting GmbH bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 73, 2015 3 2.


title: Byla F-123/10: 2012 m. vasario 1 d. Tarnautojų teismo (antroji kolegija) sprendimas byloje Bancale ir Buccheri prieš Komisiją (Viešoji tarnyba — Laikinieji tarnautojai — Vidaus konkursai — Leidimo laikyti testus sąlygos — Po diplomo įgyta profesinė patirtis — Diplomas — Prieš diplomą įgytą kvalifikaciją — Lygiavertiškumas)

text:
               12.5.2012

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 138/27

         2012 m. vasario 1 d. Tarnautojų teismo (antroji kolegija) sprendimas byloje Bancale ir Buccheri prieš Komisiją

   (Byla F-123/10) (1)

   (Viešoji tarnyba - Laikinieji tarnautojai - Vidaus konkursai - Leidimo laikyti testus sąlygos - Po diplomo įgyta profesinė patirtis - Diplomas - Prieš diplomą įgytą kvalifikaciją - Lygiavertiškumas)
   2012/C 138/56
   Proceso kalba: prancūzų

      Šalys

      Ieškovai: Giovanni Bancale (Vaterlo, Belgija) ir Roberto Buccheri (Briuselis, Belgija), atstovaujami advokatų S. Orlandi, A. Coolen, J.-N. Louis ir É. Marchal

      Atsakovė: Europos Komisija, atstovaujama iš pradžių B. Eggers ir P. Pecho, vėliau –B. Eggers

      Dalykas

   Prašymas panaikinti konkursų COM/INT/OLAF/09/AD8 ir COM/INT/OLAF/09/AD10 atrankos komisijos sprendimus neleisti ieškovams dalyvauti konkurse.

      Sprendimo rezoliucinė dalis

               1.

               Atmesti ieškinį.

               2.

               G. Bancale ir R. Buccheri padengia visas bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 30, 2011 1 29, p. 67.


title: Byla C-73/17: 2017 m. vasario 9 d. pareikštas ieškinys byloje Prancūzijos Respublika/Europos Parlamentas

text:
               3.4.2017

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 104/37

         2017 m. vasario 9 d. pareikštas ieškinys byloje Prancūzijos Respublika/Europos Parlamentas

   (Byla C-73/17)
   (2017/C 104/53)
   Proceso kalba: prancūzų

      Šalys

      Ieškovė: Prancūzijos Respublika, atstovaujama F. Alabrune, D. Colas, B. Fodda ir E. de Moustier

      Atsakovas: Europos Parlamentas

      Ieškovės reikalavimai

               —

               Panaikinti trečiadienio, 2016 m. lapkričio 30 d., Europos Parlamento posėdžio darbotvarkę (dokumentas P8_0J (2016)11-30) tiek, kiek joje numatyti debatai plenarinėje sesijoje dėl bendrojo biudžeto projekto bendro teksto, kuriam pritarė Taikinimo komitetas; ketvirtadienio 2016 m. gruodžio 1 d. posėdžio darbotvarkę (dokumentas P8_0J (2016)12-01) tiek, kiek joje numatytas balsavimas ir balsavimo dėl bendrojo biudžeto projekto bendro teksto motyvų paaiškinimai; 2016 m. gruodžio 1 d. Europos Parlamento teisėkūros rezoliuciją dėl bendrojo biudžeto projekto bendro teksto (dokumento TS-0475/2016, P8_TA-PROV(2016)0475 laikinoji redakcija), ir aktą, kuriame Europos Parlamento pirmininkas, remdamasis SESV 314 straipsnio 9 dalyje numatyta procedūra, konstatavo, jog bendrasis biudžetas yra galutiniai priimtas,

               —

               palikti galioti akto, kuriuo Europos Parlamento pirmininkas konstatavo, jog 2017 finansinių metų bendrasis Sąjungos biudžetas yra priimtas, pasekmės, kol šis biudžetas bus galutinai priimtas Sutartyse numatytų aktus per protingą terminą, skaičiuojant nuo sprendimo priėmimo datos,

               —

               priteisti iš Europos Parlamento bylinėjimosi išlaidas.

      Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

               1.

               Ieškinyje Prancūzijos vyriausybė prašo panaikinti keturis aktus, kuriuos per 2016 m. lapkričio 30 d. ir gruodžio 1 d. Briuselyje vykusią papildomą plenarinę sesiją priėmė Europos Parlamentas, vykdydamas įgaliojimus biudžeto srityje.

               2.

               Pirmasis ir antrasis aktas, kuriuo Prancūzijos vyriausybė prašo panaikinti, yra trečiadienio, 2016 m. lapkričio 30 d., ir ketvirtadienio, 2016 m. gruodžio 1 d., Europos Parlamento posėdžių darbotvarkės, nes jose atitinkamai numatyti debatai plenarinėje sesijoje dėl 2017 finansinių metų bendrojo biudžeto projekto bendro teksto ir balsavimas bei balsavimo dėl bendrojo biudžeto projekto bendro teksto motyvų paaiškinimai.

               3.

               Trečiasis ginčijamas aktas yra 2016 m. gruodžio 1 d. Europos Parlamento teisėkūros rezoliucija dėl bendrojo biudžeto projekto bendro teksto.

               4.

               Galiausiai Prancūzijos vyriausybė prašo panaikinti aktą, kuriame Europos Parlamento pirmininkas, remdamasis SESV 314 straipsnio 9 dalyje numatyta procedūra, konstatavo, jog bendrasis biudžetas yra galutiniai priimtas. Kaip galima teigti remiantis būtent 2016 m. gruodžio 1 d. Europos Parlamento posėdžio protokolu, kalbama apie Europos Pralamento pirmininko deklaraciją ir apie tai, kad pastarasis pasirašė bendrąjį biudžetą po to, kai įvyko balsavimas dėl teisėkūros rezoliucijos dėl bendrojo biudžeto projekto bendro teksto.

               5.

               Vieninteliame pagrinde Prancūzijos vyriausybė teigia, kad visi keturi ginčijami aktai turi būti panaikinti dėl to, kad jais pažeidžiamas prie ESS ir SESV pridėtas Protokolas Nr. 6 ir prie EAEB sutarties pridėtas Protokolas Nr. 3, kurie susiję su Europos Sąjungos institucijų, tam tikrų įstaigų, organų bei padalinių būstinių vietomis.

               6.

               Remiantis protokolais dėl institucijų būstinių vietos ir Teisingumo Teismo jurisprudencija darytina išvada, kad Europos Parlamentas negali per Briuselyje vykstančias papildomas plenarines sesijas vykdyti SESV 314 straipsniu jam suteiktų įgaliojimų biudžeto srityje, o turi juos vykdyti per Strasbūre vykstančias eilines plenarines sesijas.

               7.

               Tačiau, kadangi Europos Parlamento pirmininko akto teisėtumas ginčijamas ne dėl jo tikslo ar turinio, o tik dėl to, kad šis aktas turėjo būti priimtas per Strasbūre vykstančią eilinę plenarinę sesiją, poreikis užtikrinti Europos viešosios tarnybos tęstinumą ir svarbius teisinio saugumo motyvus pagrindžia, Prancūzijos vyriausybės nuomone, šio akto teisinių pasekmių galiojimo išlaikymą, kol bus priimtas naujas Sutartims neprieštaraujantis aktas.


title: Byla C-121/07 2008 m. gruodžio 9 d. Teisingumo Teismo (didžioji kolegija) sprendimas byloje Europos Bendrijų Komisija prieš Prancūzijos Respubliką (Valstybės įsipareigojimų neįvykdymas — Direktyva 2001/18/EB — GMO apgalvotas išleidimas į aplinką ir tiekimas į rinką — Įsipareigojimų neįvykdymą pripažįstantis Teisingumo Teismo sprendimas — Neįvykdymas — EB 228 straipsnis — Įvykdymas tuo metu, kai nagrinėjama byla — Piniginės sankcijos)

text:
               21.2.2009

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 44/8

         2008 m. gruodžio 9 d. Teisingumo Teismo (didžioji kolegija) sprendimas byloje Europos Bendrijų Komisija prieš Prancūzijos Respubliką

   (Byla C-121/07) (1)

   (Valstybės įsipareigojimų neįvykdymas - Direktyva 2001/18/EB - GMO apgalvotas išleidimas į aplinką ir tiekimas į rinką - Įsipareigojimų neįvykdymą pripažįstantis Teisingumo Teismo sprendimas - Neįvykdymas - EB 228 straipsnis - Įvykdymas tuo metu, kai nagrinėjama byla - Piniginės sankcijos)
   (2009/C 44/12)
   Proceso kalba: prancūzų
   Šalys

      Ieškovė: Europos Bendrijų Komisija, atstovaujama B. Stromsky ir C. Zadra

      Atsakovė: Prancūzijos Respublika, atstovaujama E. Belliard, S. Gasri ir G. de Bergues

      Atsakovės pusėje įstojusi į bylą šalis: Čekijos Respublika, atstovaujama iš pradžių T. Boček, vėliau M. Smolek
   Dalykas
   Valstybės įsipareigojimų neįvykdymas — 2004 m. liepos 15 d. Teisingumo Teismo sprendimo Komisija prieš Prancūziją (C-419/03) dėl 2001 m. kovo 12 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2001/18/EB dėl genetiškai modifikuotų organizmų apgalvoto išleidimo į aplinką ir panaikinančios (1990 m. balandžio 23 d. Tarybos) direktyvą 90/220/EEB (dėl genetiškai modifikuotų organizmų apgalvoto išleidimo į aplinką) (OL L 106, p. 1; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 15 sk., 6 t., p. 77) nuostatų, kurios skiriasi nuo pastarosios direktyvos nuostatų ar jas papildo, neperkėlimo į nacionalinę teisę, neįvykdymas — Prašymas skirti periodinę baudą ir vienkartinę sumą
   Rezoliucinė dalis

               1.

               Iki dienos, kai baigėsi pagrįstoje nuomonėje nurodytas terminas, nesiėmusi visų priemonių įvykdyti 2004 m. liepos 15 d. Sprendimo Komisija prieš Prancūziją (C-419/03) dėl 2001 m. kovo 12 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2001/18/EB dėl genetiškai modifikuotų organizmų apgalvoto išleidimo į aplinką ir panaikinančios Tarybos direktyvą 90/220/EEB nuostatų, kurios skiriasi nuo 1990 m. balandžio 23 d. Tarybos direktyvos 90/220/EEB dėl genetiškai modifikuotų organizmų apgalvoto išleidimo į aplinką nuostatų ar jas papildo, neperkėlimo į nacionalinę teisę, Prancūzijos Respublika neįvykdė įsipareigojimų pagal EB 228 straipsnio 1 dalį.

               2.

               Įpareigoti Prancūzijos Respubliką sumokėti Europos Bendrijų Komisijai į „Europos Bendrijos nuosavų išteklių“ sąskaitą 10 mln. EUR vienkartinę sumą.

               3.

               Priteisti iš Prancūzijos Respublikos bylinėjimosi išlaidas.

               4.

               Čekijos Respublika padengia savo bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 95, 2007 4 28.


title: Byla C-131/03 P 2006 m. rugsėjo 12 d. Teisingumo Teismo (didžioji kolegija) sprendimas R. J. Reynolds Tobacco Holdings, Inc., RJR Acquisition Corp., R.J. Reynolds Tobacco Company, R.J. Reynolds Tobacco International, Inc., Japan Tobacco, Inc. prieš Philip Morris International Inc., Europos Bendrijų Komisiją, Europos Parlamentą, Ispanijos Karalystę, Prancūzijos Respubliką, Italijos Respubliką, Portugalijos Respubliką, Suomijos Respubliką, Vokietijos Federacinę Respubliką, Graikijos Respubliką, Nyderlandų Karalystę (Apeliacinis skundas — Komisijos sprendimas pareikšti ieškinį trečiosios valstybės teisme — Ieškinys dėl panaikinimo — Nepriimtinumas)

text:
               2.12.2006

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 294/2

         2006 m. rugsėjo 12 d. Teisingumo Teismo (didžioji kolegija) sprendimas R. J. Reynolds Tobacco Holdings, Inc., RJR Acquisition Corp., R.J. Reynolds Tobacco Company, R.J. Reynolds Tobacco International, Inc., Japan Tobacco, Inc. prieš Philip Morris International Inc., Europos Bendrijų Komisiją, Europos Parlamentą, Ispanijos Karalystę, Prancūzijos Respubliką, Italijos Respubliką, Portugalijos Respubliką, Suomijos Respubliką, Vokietijos Federacinę Respubliką, Graikijos Respubliką, Nyderlandų Karalystę
   (Byla C-131/03 P) (1)

   (Apeliacinis skundas - Komisijos sprendimas pareikšti ieškinį trečiosios valstybės teisme - Ieškinys dėl panaikinimo - Nepriimtinumas)
   (2006/C 294/02)
   Proceso kalba: anglų
   Šalys

      Ieškovės: R. J. Reynolds Tobacco Holdings, Inc., RJR Acquisition Corp., R. J. Reynolds Tobacco Company, R. J. Reynolds Tobacco International, Inc., Japan Tobacco, Inc., atstovaujamos solicitor P. Lomas ir advokato O. W. Brouwer

      Kitos proceso šalys: Philip Morris International Inc., Europos Bendrijų Komisija, atstovaujama C. Docksey, X. Lewis ir C. Ladenburger, Europos Parlamentas, atstovaujamas H. Duintjer Tebbens ir A. Baas, Ispanijos Karalystė, atstovaujama N. Díaz Abad, Prancūzijos Respublika, atstovaujama G. de Bergues, Italijos Respublika, atstovaujama I. M. Braguglia ir advokato M. Fiorilli, Portugalijos Respublika, atstovaujama L. Fernandes ir Â. Seiça Neves, Suomijos Respublika, atstovaujama T. Pynnä ir A. Guimaraes-Purokoski, Vokietijos Federacinė Respublika, atstovaujama M. Lumma ir W.-D. Plessing, Graikijos Respublika, Nyderlandų Karalystė, atstovaujama J. G. M. van Bakel

      Komisijos pusėje įstojusi į bylą šalis: Europos Sąjungos Taryba, atstovaujama M. Bishop ir T. Blanchet
   Dalykas
   Apeliacinis skundas dėl Pirmosios instancijos teismo (antrosios išplėstinės kolegijos) 2003 m. sausio 15 d. Sprendimo Philip Morris International ir kt. prieš Komisiją (sujungtos bylos T-377/00, T-379/00, T-380/00, T-260/01 ir T-272/01), kuriuo Pirmosios instancijos teismas kaip nepriimtinus atmetė ieškinius dėl Komisijos sprendimo Jungtinių Valstijų teisme ieškovėms pareikšti civilinį ieškinį dėl pastarųjų tariamo įsitraukimo į cigarečių įvežimą kontrabanda į Europos Sąjungą, siekiant, kad būtų atlyginta Sąjungos patirta finansinė žala bei siekiant gauti teismo įpareigojimą šią kontrabandą nutraukti, panaikinimo — EB 230 straipsnio bei Teisingumo Teismo praktikos aiškinimas — Komisijos sprendimo trečiosios valstybės teisme pareikšti civilinį ieškinį teisinės pasekmės
   Rezoliucinė dalis

               1.

               Apeliacinį skundą atmesti.

               2.

               R.J. Reynolds Tobacco Holdings, Inc., RJR Acquisition Corp., R.J. Reynolds Tobacco Company, R.J. Reynolds Tobacco International, Inc. ir Japan Tobacco, Inc. padengia savo bylinėjimosi išlaidas.

               3.

               Vokietijos Federacinė Respublika, Ispanijos Karalystė, Prancūzijos Respublika, Italijos Respublika, Nyderlandų Karalystė, Portugalijos Respublika, Suomijos Respublika, Europos Parlamentas ir Europos Sąjungos Taryba padengia savo bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 146, 2003 6 21.


title: Byla T-835/16: 2017 m. rugsėjo 8 d. Bendrojo Teismo nutartis byloje Louvers Belgium/Komisija (Ieškinys dėl panaikinimo ir žalos atlyginimo — Viešojo prekių ir paslaugų pirkimo sutartys — Konkurso procedūra — Vidaus žaliuzių, drapiruočių ir portjerų tiekimas bei susijęs įrengimas, valymas ir priežiūra — Vieno iš dalyvių pasiūlymo atmetimas — Procedūros panaikinimas — Nereikalingumas priimti sprendimą — Akivaizdžiai teisiškai nepagrįstas ieškinys)

text:
               23.10.2017

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 357/12

         2017 m. rugsėjo 8 d. Bendrojo Teismo nutartis byloje Louvers Belgium/Komisija

   (Byla T-835/16) (1)

   ((Ieškinys dėl panaikinimo ir žalos atlyginimo - Viešojo prekių ir paslaugų pirkimo sutartys - Konkurso procedūra - Vidaus žaliuzių, drapiruočių ir portjerų tiekimas bei susijęs įrengimas, valymas ir priežiūra - Vieno iš dalyvių pasiūlymo atmetimas - Procedūros panaikinimas - Nereikalingumas priimti sprendimą - Akivaizdžiai teisiškai nepagrįstas ieškinys))
   (2017/C 357/16)
   Proceso kalba: prancūzų

      Šalys

      Ieškovė: Louvers Belgium Co. (Zaventemas, Belgija), atstovaujama advokato V. Lejeune

      Atsakovė: Europos Komisija, atstovaujama O. Verheecke ir A. Katsimerou

      Dalykas

   Pirma, SESV 263 straipsniu grindžiamas prašymas panaikinti 2016 m. rugsėjo 19 d. Komisijos priimtą sprendimą nesudaryti su ieškove viešojo pirkimo sutarties OIB.02/PO/2016/012/703 ir, antra, SESV 268 straipsniu grindžiamas prašymas dėl žalos atlyginimo, kurią tariamai patyrė ieškovė dėl Komisijos vykstant šiai viešojo pirkimo procedūrai padarytų pažeidimų.

      Rezoliucinė dalis

               1.

               Nebereikia priimti sprendimo dėl prašymo panaikinti 2016 m. rugsėjo 19 d. Komisijos sprendimą nesudaryti su Louvers Belgium Co. viešojo pirkimo sutarties OIB.02/PO/2016/012/703 ir dėl prašymo atlyginti žalą tiek, kiek juo siekiama tariamai negauto pelno dėl sprendimo nesudaryti sutarties.

               2.

               Prašymas dėl žalos atlyginimo atmetamas kaip akivaizdžiai teisiškai nepagrįstas tiek, kiek juo siekiama, kad būtų atlygintos išlaidos ir rinkliavos, susijusios su Louvers Belgium Co. dalyvavimu viešojo pirkimo procedūroje OIB.02/PO/2016/012/703.

               3.

               Priteisti iš Europos Komisijos bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 30, 2017 1 30.


title: Byla C-21/11: 2011 m. sausio 14 d. Commissione Tributaria Provinciale di Benevento (Italija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Volturno Trasporti Sas di Santoro Nino & c. prieš Camera di Commercio di Benevento, Equitalia Polis SpA

text:
               26.3.2011

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 95/6

         2011 m. sausio 14 d.Commissione Tributaria Provinciale di Benevento (Italija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Volturno Trasporti Sas di Santoro Nino & c. prieš Camera di Commercio di Benevento, Equitalia Polis SpA

   (Byla C-21/11)
   2011/C 95/09
   Proceso kalba: italų

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Commissione Tributaria Provinciale di Benevento

      Šalys pagrindinėje byloje

      Ieškovė: Volturno Trasporti Sas di Santoro Nino & c.

      Atsakovai: Camera di Commercio di Benevento, Equitalia Polis SpA

      Prejudicinis klausimas

   Ar Italijos rinkliava Prekybos rūmams, ir ypač papildyto ir pakeisto 1993 m. gruodžio 29 d. Įstatymo Nr. 580 dėl Prekybos, pramonės, amatų ir žemės ūkio rūmų reorganizavimo 18 straipsnio 3 dalis yra suderinamos su 1969 m. liepos 17 d. Tarybos direktyva 69/335/EEB (1), ypač jos 10 straipsnio c punktu ir 12 straipsnio e punktu?

      (1)  OL L 249, p. 25; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 9 sk., 1 t., p. 11.


title: Byla T-227/09: 2012 m. kovo 21 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Feng Shen Technology prieš VRDT — Majtczak (FS) (Bendrijos prekių ženklas — Registracijos pripažinimo negaliojančia procedūra — Vaizdinis Bendrijos prekių ženklas FS — Paraišką pateikusio asmens nesąžiningumas — Reglamento (EB) Nr. 40/94 51 straipsnio 1 dalies b punktas (dabar — Reglamento (EB) Nr. 207/2009 52 straipsnio 1 dalies b punktas))

text:
               5.5.2012

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 133/23

         2012 m. kovo 21 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Feng Shen Technology prieš VRDT — Majtczak (FS)

   (Byla T-227/09) (1)

   (Bendrijos prekių ženklas - Registracijos pripažinimo negaliojančia procedūra - Vaizdinis Bendrijos prekių ženklas FS - Paraišką pateikusio asmens nesąžiningumas - Reglamento (EB) Nr. 40/94 51 straipsnio 1 dalies b punktas (dabar - Reglamento (EB) Nr. 207/2009 52 straipsnio 1 dalies b punktas))
   2012/C 133/43
   Proceso kalba: anglų

      Šalys

      Ieškovė: Feng Shen Technology Co. Ltd (Guieshan Township, Taivanas), atstovaujama advokatų P. Rath ir W. Festl-Wietek

      Atsakovė: Vidaus rinkos derinimo tarnyba (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui), atstovaujama atstovaujama A. Folliard-Monguiral

      Kita procedūros VRDT apeliacinėje taryboje šalis, įstojusi į bylą Bendrajame Teisme: Jarosław Majtczak (Lodzė, Lenkija), atstovaujamas iš pradžių advokato J. Wyrwas, vėliau — advokato J. Radłowski

      Dalykas

   Ieškinys, pareikštas dėl 2009 m. balandžio 1 d. VRDT ketvirtosios apeliacinės tarybos sprendimo (byla R 529/2008-4), susijusio su registracijos pripažinimo negaliojančia procedūra tarp Feng Shen Technology Co. Ltd ir Jarosław Majtczak

      Rezoliucinė dalis

               1.

               Panaikinti 2009 m. balandžio 1 d. Vidaus rinkos derinimo tarnybos (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui) (VRDT) ketvirtosios apeliacinės tarybos sprendimą (byla R 529/2008-4).

               2.

               VRDT padengia savo ir Feng Shen Technology Co. Ltd. patirtas bylinėjimosi išlaidas.

               3.

               Jarosław Majtczak padengia savo bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 193, 2009 8 15.


title: Byla C-434/13 P: 2014 m. gruodžio 18 d. Teisingumo Teismo (pirmoji kolegija) sprendimas byloje Europos Komisija/Parker Hannifin Manufacturing Srl, buvusi Parker ITR Srl, Parker-Hannifin Corp. (Apeliacinis skundas — Karteliai — Europos jūrinių žarnų rinka — Juridinių subjektų perėmimas — Neteisėto elgesio priskyrimas — Bendrojo Teismo sumažinta bauda — Neribota teismo jurisdikcija)

text:
               23.2.2015

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 65/9

         2014 m. gruodžio 18 d. Teisingumo Teismo (pirmoji kolegija) sprendimas byloje Europos Komisija/Parker Hannifin Manufacturing Srl, buvusi Parker ITR Srl, Parker-Hannifin Corp.

   (Byla C-434/13 P) (1)

   ((Apeliacinis skundas - Karteliai - Europos jūrinių žarnų rinka - Juridinių subjektų perėmimas - Neteisėto elgesio priskyrimas - Bendrojo Teismo sumažinta bauda - Neribota teismo jurisdikcija))
   (2015/C 065/12)
   Proceso kalba: anglų

      Šalys

      Apeliantė: Europos Komisija, atstovaujama S. Noë, V. Bottka ir R. Sauer

      Kitos proceso šalys: Parker Hannifin Manufacturing Srl, buvusi Parker ITR Srl, Parker-Hannifin Corp., atstovaujamos advokatų F. Amato, F. Marchini Càmia ir B. Amory

      Rezoliucinė dalis

               1.

               Panaikinti Europos Sąjungos Bendrojo Teismo sprendimo Parker ITR ir Parker-Hannifin/Komisija (T-146/09, EU:T:2013:258) rezoliucinės dalies 1, 2 ir3 punktus.

               2.

               Grąžinti bylą Europos Sąjungos Bendrajam Teismui, kad šis priimtų sprendimą dėl ieškinio pagrįstumo.

               3.

               Atidėti klausimo dėl bylinėjimosi išlaidų nagrinėjimą.

      (1)  OL C 313, 2013 10 26.


title: Byla T-36/05 Coats Holdings Limited ir J & P Coats Limited 2005 m. sausio 31 d. pareikštas ieškinys Europos Bendrijų Komisijai

text:
               16.4.2005

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 93/32

         Coats Holdings Limited ir J & P Coats Limited 2005 m. sausio 31 d. pareikštas ieškinys Europos Bendrijų Komisijai
   (Byla T-36/05)
   (2005/C 93/62)
   Proceso kalba: anglų
   2005 m. sausio 31 d. Europos Bendrijų Pirmosios instancijos teisme buvo pareikštas Coats Holdings Limited, įsteigtos Uxbridge (Jungtinė Karalystė), ir J & P Coats Limited, įsteigtos Uxbridge (Jungtinė Karalystė), atstovaujamų solicitor W. Sibree ir solicitor C. Jeffs, ieškinys Europos Bendrijų Komisijai.
   Ieškovės Pirmosios instancijos teismo prašo:

               —

               Pripažinti negaliojančiu ir panaikinti 2004 m. spalio 26 d. Komisijos sprendimą byloje COMP/F-1/38.338/PO - Needles Doc. C(2004) 4221-final).

               —

               Nepatenkinus pirma nurodytų reikalavimų, panaikinti tas sprendimo dalis, kurių, Pirmosios instancijos teismo nuomone, Komisija neįrodė, padarė akivaizdžią klaidą arba nepakankamai motyvavo.

               —

               Panaikinti arba sumažinti ieškovėms paskirtą piniginę baudą.

               —

               Nurodyti Komisijai padengti savo pačios ir ieškovių patirtas bylinėjimosi išlaidas.

         Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai
   Ginčijamajame sprendime Komisija nustatė, kad 1994 m. rugsėjo 10 d.–1999 m. gruodžio 31 d. laikotarpiu ieškovės, įskaitant kitas bendroves, pažeidė EB sutarties 81 straipsnio 1 dalį derindamos veiksmus ir sudarydamos susitarimus, kurių pasekmė – trišalė sutartis, kurios poveikis ir objektas buvo: (i) pasidalinti Europos ilgalaikio vartojimo galanterijos prekių rinką pasidalijant: adatų, skirtų siūti rankomis, ir specialių adatų rinką kartu su platesne adatų rinka ir kartu su kitomis ilgalaikio vartojimo galanterijos prekių rinkomis, ir (ii) geografiškai pasidalinti Europos adatų rinką.
   Grįsdamos savo ieškinį ieškovės nurodo, pirma, nemažai akivaizdžių Komisijos vertinimo klaidų. Ieškovės neginčija Komisijos išvadų, susijusių su kartelio egzistavimu tarp kitų ginčijamajame sprendime nurodytų įmonių. Tačiau ieškovės teigia, kad Komisijos išvada, jog ieškovės taip pat dalyvavo tame pačiame kartelyje yra pagrįsta tik spėjimu, niekuo nepagrįsta išvada, daugeliu paprastų faktinių klaidų ir dirbtiniu įvykių aiškinimu. Ieškovės mano, kad Komisijos klaidos yra neišvengiamos, kadangi ji vykdė netinkamą tyrimą, kurio metu ji nepateikė ieškovėms svarbių klausimų dėl susitikimų ir nagrinėjamų susitarimų bei neįvertino komercinių aplinkybių, kuriose ieškovės veikė ir kurioms esant jos sudarė visiškai teisėtus susitarimus dėl verslo pardavimo ir paskesnio adatų tiekimo.
   Be to, ieškovės teigia, kad jeigu Pirmosios instancijos teismas patvirtintų visą tariamą pažeidimą arba jo dalį, bauda turi būti žymiai sumažinta. Ieškovių nuomone, Komisija ieškovėms paskyrė tokio pačio dydžio baudą kaip ir kitam dalyviui nepaisydama to, kad net pagal Komisijos įvykių aiškinimą ieškovės vaidino tik nežymų vaidmenį lyginant su kitomis įmonėmis. Ieškovės taip pat mano, kad bauda yra pernelyg neproporcinga jų apyvartai adatų rinkoje, – vienintelėje rinkoje, kurioje jų dalyvavimas galėtų darytų kokį nors poveikį, ir tuo pačiu pernelyg neproporcinga bet kuriai galimai jų ekonomei naudai arba žalinga vartotojams.


title: Byla C-31/09: 2010 m. birželio 17 d. Teisingumo Teismo (didﾾioji kolegija) sprendimas byloje ( Fővárosi Bíróság (Vengrijos Respublika) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Nawras Bolbol prieš Bevándorlási és Állampolgársági Hivatal (Direktyva 2004/83/EB — Būtiniausios sąlygos, kurias turi įvykdyti trečiųjų šalių piliečiai ar asmenys be pilietybės, kad jiems būtų suteiktas pabėgėlio statusas — Iš Palestinos kilęs asmuo be pilietybės, nesikreipęs į Jungtinių Tautų pagalbos ir darbo Palestinos pabėgėliams Artimuosiuose Rytuose organizaciją (UNRWA) dėl apsaugos ar pagalbos — Prašymas suteikti pabėgėlio statusą — Atmetimas motyvuojant, kad netenkinamos 1951 m. liepos 28 d. Ženevoje pasirašytos Konvencijos dėl pabėgėlių statuso 1 straipsnio A skirsnyje numatytos sąlygos — Šio asmens be pilietybės teisė į pabėgėlio statuso pripažinimą pagal Direktyvos 2004/83 12 straipsnio 1 dalies a punkto antrą sakinį)

text:
               14.8.2010

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 221/9

         2010 m. birželio 17 d. Teisingumo Teismo (didžioji kolegija) sprendimas byloje (Fővárosi Bíróság (Vengrijos Respublika) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Nawras Bolbol prieš Bevándorlási és Állampolgársági Hivatal

   (Byla C-31/09) (1)

   (Direktyva 2004/83/EB - Būtiniausios sąlygos, kurias turi įvykdyti trečiųjų šalių piliečiai ar asmenys be pilietybės, kad jiems būtų suteiktas pabėgėlio statusas - Iš Palestinos kilęs asmuo be pilietybės, nesikreipęs į Jungtinių Tautų pagalbos ir darbo Palestinos pabėgėliams Artimuosiuose Rytuose organizaciją (UNRWA) dėl apsaugos ar pagalbos - Prašymas suteikti pabėgėlio statusą - Atmetimas motyvuojant, kad netenkinamos 1951 m. liepos 28 d. Ženevoje pasirašytos Konvencijos dėl pabėgėlių statuso 1 straipsnio A skirsnyje numatytos sąlygos - Šio asmens be pilietybės teisė į pabėgėlio statuso pripažinimą pagal Direktyvos 2004/83 12 straipsnio 1 dalies a punkto antrą sakinį)
   2010/C 221/13
   Proceso kalba: vengrų

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

   Fővárosi Bíróság

      Šalys pagrindinėje byloje

      Ieškovas: Nawras Bolbol

      Atsakovė: Bevándorlási és Állampolgársági Hivatal

      Dalykas

   Prašymas priimti prejudicinį sprendimą — Fövárosi Bíróság (Vengrija) — 2004 m. balandžio 29 d. Tarybos direktyvos 2004/83/EB dėl trečiųjų šalių piliečių ar asmenų be pilietybės priskyrimo pabėgėliams ar asmenims, kuriems reikalinga tarptautinė apsauga, jų statuso ir suteikiamos apsaugos pobūdžio būtiniausių standartų, (OL L 304, p. 12, 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 19 sk., 7 t., p. 96) 12 straipsnio 1 dalies a punkto išaiškinimas — Iš Palestinos kilęs asmuo be pilietybės, neprašęs Jungtinių Tautų pagalbos ir darbo Palestinos pabėgėliams organizacijos (UNRWA) apsaugos ar pagalbos, kurio prašymas suteikti jam pabėgėlio statusą buvo atmestas, nes nebuvo išpildytos Ženevos konvencijos pirmojo straipsnio A skirsnio sąlygos — Šio asmens be pilietybės teisė būti pripažintam pabėgėliu pagal Direktyvos 2004/83/EB 12 straipsnio 1 dalies a punkto antrą sakinį

      Rezoliucinė dalis

   2004 m. balandžio 29 d. Tarybos direktyvos 2004/83/EB dėl trečiųjų šalių piliečių ar asmenų be pilietybės priskyrimo pabėgėliams ar asmenims, kuriems reikalinga tarptautinė apsauga, jų statuso ir suteikiamos apsaugos pobūdžio būtiniausių standartų 12 straipsnio 1 dalies a punkto pirmojo sakinio prasme asmuo naudojasi kitų Jungtinių Tautų Organizacijos institucijų ar organizacijų, išskyrus Jungtinių Tautų pabėgėlių reikalų vyriausiojo komisariato, apsauga ar pagalba, jeigu šis asmuo iš tikrųjų jomis pasinaudojo.

      (1)  OL C 82, 2009 4 4.


title: Byla T-381/14: 2014 m. gegužės 30 d. pareikštas ieškinys byloje Pshonka/Taryba

text:
               11.8.2014

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 261/38

         2014 m. gegužės 30 d. pareikštas ieškinys byloje Pshonka/Taryba

   (Byla T-381/14)
   2014/C 261/63
   Proceso kalba: anglų

      Šalys

      Ieškovas: Viktor Pavlovych Pshonka (Maskva, Rusija), atstovaujamas advokatų C. Constantina ir J.–M. Reymond

      Atsakovė: Europos Sąjungos Taryba

      Reikalavimai

   Ieškovas Bendrojo Teismo prašo:

               —

               pagal Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo (SESV) 263 straipsnį iš dalies panaikinti 2014 m. kovo 5 d. Tarybos sprendimą 2014/119/BUSP ir 2014 m. kovo 5 d. Tarybos reglamentą Nr. 208/2014 tiek, kiek jie susiję su ieškovu, ir visų pirma nurodyti:

                           —

                           išbraukti ieškovo pavardę iš 2014 m. kovo 5 d. Tarybos reglamento Nr. 208/2014 I priedo,

                           —

                           išbraukti ieškovo pavardę iš 2014 m. kovo 5 d. Tarybos sprendimo 2014119/BUSP I priedo,

               —

               pagal SESV 263 straipsnį iš dalies panaikinti 2014 m. kovo 5 d. Tarybos sprendimą 2014/119/BUSP ir 2014 m. kovo 5 d. Tarybos reglamentą Nr. 208/2014 tiek, kiek jie nesuderinami su bendru pasiūlymu,

               —

               nurodyti Tarybai padengti ieškovo patirtas bylinėjimosi išlaidas.

      Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

   Grįsdamas ieškinį ieškovas remiasi trimis pagrindais, kurie iš esmės tapatūs byloje Pshonka/Taryba, T-380/14, nurodytiems pagrindams arba į juos panašūs.


title: Byla F-13/14: 2014 m. birželio 26 d. Tarnautojų teismo (pirmoji kolegija) nutartis byloje DL/Komisija (Išbraukimas — Ieškinio atsiėmimas — Procedūros reglamento 89 straipsnio 7 dalis — Šalių susitarimas dėl bylinėjimosi išlaidų)

text:
               6.10.2014

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 351/30

         2014 m. birželio 26 d. Tarnautojų teismo (pirmoji kolegija) nutartis byloje DL/Komisija

   (Byla F-13/14) (1)

   ((Išbraukimas - Ieškinio atsiėmimas - Procedūros reglamento 89 straipsnio 7 dalis - Šalių susitarimas dėl bylinėjimosi išlaidų))
   2014/C 351/40
   Proceso kalba: prancūzų

      Šalys

      Ieškovas: DL (Orp–Jauche, Belgija), atstovaujamas advokato S. Orlandi

      Atsakovė: Europos Komisija, atstovaujama J. Currall ir V. Joris

      Dalykas

   Prašymas panaikinti sprendimą, kuriuo atmestas prašymas pratęsti išankstinį leidimą kompensuoti ieškovo sūnaus logopedines išlaidas, patirtas gydant sunkią ligą, už 2012–2013 m.

      Rezoliucinė dalis

               1.

               Išbraukti bylą F-13/14 iš Tarnautojų teismo registro.

               2.

               DL ir Europos Komisija padengia išlaidas pagal tarpusavio susitarimą.

      (1)  OL C 102, 2014 4 7, p. 46.


title: Bylos T-197/03 išbraukimas iš registro

text:
               14.5.2005

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 115/40

         Bylos T-197/03 (1) išbraukimas iš registro
   (2005/C 115/72)

      (Proceso kalba: italų)

   Europos Bendrijų Pirmosios instancijos teismo trečiosios kolegijos pirmininkas 2005 m. sausio 19 d. nutartimi nurodė išbraukti iš registro bylą T-197/03 Proras Srl Engineering and Contracting prieš Europos Bendrijų Komisiją.

      (1)  OL C 184, 2003 8 2.


title: Byla T-102/09: 2011 m. rugsėjo 1 d. Bendrojo Teismo nutartis byloje Elosta prieš Komisiją (Ieškinys dėl panaikinimo — Ieškinio pareiškimo terminas — Vėlavimas — Nenugalimos jėgos aplinkybių nebuvimas — Atleistinos klaidos nebuvimas — Nepriimtinumas)

text:
               29.10.2011

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 319/20

         2011 m. rugsėjo 1 d. Bendrojo Teismo nutartis byloje Elosta prieš Komisiją

   (Byla T-102/09) (1)

   (Ieškinys dėl panaikinimo - Ieškinio pareiškimo terminas - Vėlavimas - Nenugalimos jėgos aplinkybių nebuvimas - Atleistinos klaidos nebuvimas - Nepriimtinumas)
   2011/C 319/41
   Proceso kalba: anglų

      Šalys

      Ieškovas: Abdelrazag Elosta (Pinner, Middlesex, Jungtinė Karalystė), atstovaujamas baristerio E. Grieves ir solisitoriaus A. McMurdie

      Atsakovė: Europos Komisija, atstovaujama E. Paasivirta ir M. Konstantinidis

      Atsakovės pusėje į bylą įstojusi šalis: Europos Sąjungos Taryba, atstovaujama R. Szostak, G. Étienne, M.-M. Josephides ir E. Finnegan

      Dalykas

   Prašymas panaikinti 2008 m. gruodžio 22 d. Komisijos reglamentą (EB) Nr. 1330/2008, 103-iąjį kartą iš dalies keičiantį Tarybos reglamentą (EB) Nr. 881/2002, nustatantį tam tikras specialias ribojančias priemones, taikomas tam tikriems asmenims ir subjektams, susijusiems su Usama bin Ladenu, Al-Qaida tinklu ir Talibanu (OL L 345, 2008, p. 60), tiek, kiek šis teisės aktas susijęs su ieškovu.

      Rezoliucinė dalis

               1.

               Atmesti ieškinį kaip nepriimtiną.

               2.

               Priteisti iš A. Elosta ne tik jo paties, bet ir Europos Komisijos bylinėjimosi išlaidas.

               3.

               Nurodyti Europos Sąjungos Tarybai padengti savo pačios bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 13, 2011 1 15.


title: Byla T-594/16: 2017 m. vasario 16 d. Bendrojo Teismo nutartis byloje Walton/Komisija (Ieškinys dėl panaikinimo — Viešoji tarnyba — Laikinieji tarnautojai — Išeitinė išmoka — Skaičiavimo peržiūrėjimas — „res judicata“ galia — Iš dalies nepriimtinas ir iš dalies akivaizdžiai teisiškai nepagrįstas ieškinys)

text:
               18.4.2017

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 121/32

         2017 m. vasario 16 d. Bendrojo Teismo nutartis byloje Walton/Komisija

   (Byla T-594/16) (1)

   ((Ieškinys dėl panaikinimo - Viešoji tarnyba - Laikinieji tarnautojai - Išeitinė išmoka - Skaičiavimo peržiūrėjimas - „res judicata“ galia - Iš dalies nepriimtinas ir iš dalies akivaizdžiai teisiškai nepagrįstas ieškinys))
   (2017/C 121/47)
   Proceso kalba: prancūzų

      Šalys

      Ieškovas: Robert Walton (Oksfordas, Jungtinė Karalystė), atstovaujamas advokato F. Moyse

      Atsakovė: Europos Komisija, atstovaujama A.-C. Simon ir F. Simonetti

      Dalykas

   Parašymas pagal SESV 270 straipsnį dėl sutartis įgaliotos sudaryti tarnybos sprendimo, apie kurį pranešta 2016 m. kovo 15 d. Komisijos raštu, kuriuo kaip nepriimtinas atmetamas ieškovo prašymas peržiūrėti išeitinės išmokos jam atsistatydinus skaičiavimą, panaikinimo.

      Rezoliucinė dalis

               1.

               Atmesti ieškinį.

               2.

               Priteisti iš Robert Walton bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 251, 2016 7 11 (byla iš pradžių užregistruota Europos Sąjungos tarnautojų teisme numeriu F-24/16 ir perduota Europos Sąjungos Bendrajam Teismui 2016 m. rugsėjo 1 d.).


title: Byla C-14/07 2008 m. gegužės 8 d. Teisingumo Teismo (trečioji kolegija) sprendimas byloje ( Bundesgerichtshof  (Vokietija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Ingenieurbüro Michael Weiss und Partner GbR prieš Industrie- und Handelskammer Berlin (Teisminis bendradarbiavimas civilinėse bylose — Reglamentas (EB) Nr. 1348/2000 — Teisminių ir neteisminių dokumentų įteikimas — Dokumento priedų vertimo nebuvimas — Pasekmės)

text:
               21.6.2008

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 158/5

         2008 m. gegužės 8 d. Teisingumo Teismo (trečioji kolegija) sprendimas byloje (Bundesgerichtshof (Vokietija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Ingenieurbüro Michael Weiss und Partner GbR prieš Industrie- und Handelskammer Berlin

   (Byla C-14/07) (1)

   (Teisminis bendradarbiavimas civilinėse bylose - Reglamentas (EB) Nr. 1348/2000 - Teisminių ir neteisminių dokumentų įteikimas - Dokumento priedų vertimo nebuvimas - Pasekmės)
   (2008/C 158/07)
   Proceso kalba: vokiečių
   Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas
   Bundesgerichtshof
   Šalys pagrindinėje byloje
   Ieškovė: Ingenieurbüro Michael Weiss und Partner GbR
   Atsakovė: Industrie- und Handelskammer Berlin
   Dalyvaujant: Nicholas Grimshaw & Partners Ltd
   Dalykas
   Prašymas priimti prejudicinį sprendimą — Bundesgerichtshof — 2000 m. gegužės 29 d. Tarybos reglamento Nr. 1348/2000 dėl teisminių ir neteisminių dokumentų civilinėse arba komercinėse bylose įteikimo valstybėse narėse (OL L 160, p. 37) 8 straipsnio 1 dalies išaiškinimas — Atsisakymas priimti valstybėje narėje, į kurią kreipiamasi, įteikiamą ir šios valstybės narės kalba surašytą ieškinį dėl to, kad ieškinio priedai surašyti tik perduodančiosios valstybės narės kalba, kurią savo sudarytoje sutartyje šalys susitarė vartoti kaip korespondencijos kalbą
   Rezoliucinė dalis

               1.

               2000 m. gegužės 29 d. Tarybos reglamento (EB) Nr. 1348/2000 dėl teisminių ir neteisminių dokumentų civilinėse arba komercinėse bylose įteikimo valstybėse narėse 8 straipsnio 1 dalis turi būti aiškinama taip, kad perduodamo bylos iškėlimo dokumento adresatas negali atsisakyti priimti šį dokumentą, jeigu jis suteikia adresatui galimybę pasinaudoti teisėmis perduodančios valstybės narės teisminėje procedūroje, kai prie tokio dokumento pridėti įrodomieji dokumentai surašyti ne valstybės narės, į kurią kreipiamasi, kalba arba adresatui suprantama perduodančios valstybės narės kalba, tačiau kurie atlieka vien patvirtinamąją funkciją ir nėra būtini reikalavimo dalykui ir pagrindui suprasti.
               Nacionalinis teismas turi patikrinti, ar bylos iškėlimo dokumento turinio pakanka leisti atsakovui pasinaudoti teisėmis arba ar nesant būtinojo priedo vertimo siuntėjas turi ištaisyti šį trūkumą.

               2.

               Reglamento Nr. 1348/2000 8 straipsnio 1 dalies b punktas turi būti aiškinamas taip, kad aplinkybė, jog perduodamo dokumento adresatas, vykdydamas savo ūkinę veiklą, sutartyje su ieškovu susitarė, jog korespondencija bus vedama perduodančios valstybės narės kalba, nepagrindžia kalbos mokėjimo prezumpcijos, bet yra požymis, į kurį teismas gali atsižvelgti vertindamas, ar adresatas supranta perduodančios valstybės narės kalbą.

               3.

               Reglamento Nr. 1348/2000 8 straipsnio 1 dalis turi būti aiškinama taip, kad perduodamo bylos iškelimo dokumento adresatas bet kuriuo atveju negali remdamasis šia nuostata atsisakyti priimti tokių dokumento priedų, kurie nesurašyti valstybės narės, į kurią kreipiamasi, valstybine kalba arba adresatui suprantama perduodančios valstybės narės kalba, jei, vykdydamas savo ūkinę veiklą, jis sudarė sutartį ir susitarė, kad korespondencija bus vedama perduodančios valstybės narės kalba, o perduoti priedai yra tiek susiję su šia korespondencija, tiek surašyti sutarta kalba.

      (1)  OL C 56, 2007 3 10.


               25.6.2005

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 155/34

         (2005/C 155/63)
   Paskutinis Teisingumo Teismo Europos Sąjungos Oficialiajame leidinyje skelbiamas leidinys

         OL C 143, 2005 5 28

   Skelbti leidiniai:

      OL C 132, 2005 5 28

      OL C 115, 2005 5 14

      OL C 106, 2005 4 30

      OL C 93, 2005 4 16

      OL C 82, 2005 4 2

      OL C 69, 2005 3 19

   Šiuos tekstus galite rasti adresu:

               EUR-Lex: http://europa.eu.int/eur-lex

               CELEX: http://europa.eu.int/celex


title: Byla T-483/09: 2011 m. birželio 28 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje ATB Norte prieš VRDT — Bricocenter Italia (Affiliato BRICO CENTER) (Bendrijos prekių ženklas — Protesto procedūra — Vaizdinio Bendrijos prekių ženklo „Affiliato BRICO CENTER“ paraiška — Ankstesni vaizdiniai Bendrijos prekių ženklai „ATB CENTROS DE BRICOLAGE Brico Centro“ ir „CENTROS DE BRICOLAGE BricoCentro“ — Santykinis atmetimo pagrindas — Galimybė supainioti — Reglamento (EB) Nr. 207/2009 8 straipsnio 1 dalies b punktas)

text:
               6.8.2011

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 232/28

         2011 m. birželio 28 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje ATB Norte prieš VRDT — Bricocenter Italia (Affiliato BRICO CENTER)

   (Byla T-483/09) (1)

   (Bendrijos prekių ženklas - Protesto procedūra - Vaizdinio Bendrijos prekių ženklo „Affiliato BRICO CENTER“ paraiška - Ankstesni vaizdiniai Bendrijos prekių ženklai „ATB CENTROS DE BRICOLAGE Brico Centro“ ir „CENTROS DE BRICOLAGE BricoCentro“ - Santykinis atmetimo pagrindas - Galimybė supainioti - Reglamento (EB) Nr. 207/2009 8 straipsnio 1 dalies b punktas)
   2011/C 232/50
   Proceso kalba: italų

      Šalys

      Ieškovė: ATB Norte, SL (Burgosas, Ispanija), atstovaujama iš pradžių advokatų P. López Ronda, G. Macias Bonilla, H. Curtis-Oliver ir G. Marín Raigal, po to advokato F. Brandolini Kujman

      Atsakovė: Vidaus rinkos derinimo tarnyba (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui), atstovaujama a

      Kita procedūros VRDT Apeliacinėje taryboje šalis, įstojusi į bylą Bendrajame Teisme: Bricocenter Italia Srl (Rocanas, Italija), atstovaujama advokatų G. Ghidini, M. Mergati ir C. Signorini

      Dalykas

   Ieškinys dėl 2009 m. rugsėjo 28 d. VRDT ketvirtosios apeliacinės tarybos sprendimo (byla R 1048/2008-4), susijusio su protesto procedūra tarp ATB Norte, SL ir Bricocenter Italia Srl.

      Rezoliucinė dalis

               1.

               Panaikinti 2009 m. rugsėjo 28 d. Vidaus rinkos derinimo tarnybos (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui) (VRDT) ketvirtosios apeliacinės tarybos sprendimą (byla R 1048/2008-4) tiek, kiek jame Apeliacinė taryba patenkina Bricocenter Italia Srl pateiktą apeliaciją dėl Bendrijos prekių ženklo paraiškoje nurodytų „reklamos“, „verslo reikalų valdymo“ ir „verslo administravimo“ paslaugų.

               2.

               Atmesti likusią ieškinio dalį.

               3.

               ATB Norte, SL, Bricocenter Italia ir VRDT padengia savo bylinėjimosi išlaidas, patirtas vykstant procesui Bendrajame Teisme.

      (1)  OL C 24, 2010 1 30.


title: Byla C-94/05 Bundesverwaltungsgericht (Vokietija) 2004 m. gruodžio 9 d. sprendimu pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Emsland-Stärke GmbH prieš Bezirksregierung Weser-Ems

text:
               16.4.2005

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 93/20

         Bundesverwaltungsgericht (Vokietija) 2004 m. gruodžio 9 d. sprendimu pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Emsland-Stärke GmbH prieš Bezirksregierung Weser-Ems
   (Byla C-94/05)
   (2005/C 93/37)
   Proceso kalba: vokiečių

      Bundesverwaltungsgericht (Vokietija) 2004 m. gruodžio 9 d. sprendimu kreipėsi į Europos Bendrijų Teisingumo Teismą su prašymu, kurį Teisingumo Teismo sekretoriatas gavo 2005 m. vasario 22 d., priimti prejudicinį sprendimą byloje Emsland-Stärke GmbH prieš Bezirksregierung Weser-Ems.

      Bundesverwaltungsgericht prašo Teisingumo Teismo atsakyti į šiuos klausimus:

               1.

                           a)

                           Ar turi būti taikoma Reglamento (EB) Nr. 97/95 su pakeitimais, padarytais Reglamentu (EB) Nr. 1125/96, 13 straipsnio 4 dalis kartu su 4 straipsnio 5 dalimi, jeigu buvo sudaryta auginimo sutartimi pavadinta sutartis, kurią pagal reglamento 4 straipsnio 2 ir 3 dalis pripažino atsakinga institucija, tačiau sutartis buvo sudaryta ne su bulvių augintoju, o su prekybininku, kuris savo ruožtu bulves tiesiogiai ar netiesiogiai įsigyja iš bulvių augintojų?

                           b)

                           Ar Reglamento (EB) Nr. 97/95 su pakeitimais, padarytais Reglamentu (EB) Nr. 1125/96, 13 straipsnio 4 dalis suponuoja tai, kad, priėmusi bulves, krakmolo gamybos įmonė viršytų jai skirtą dalinę kvotą?

               2.

                           a)

                           Ar Reglamento (EB) Nr. 97/95 su pakeitimais, padarytais Reglamentu (EB) Nr. 1125/96, 13 straipsnio 4 dalyje nustatyta sankcijos nuostata atskirai nuo šio reglamento 13 straipsnio 3 dalies atitinka Bendrijos teisėje įtvirtintus apibrėžtumo reikalavimus?

                           b)

                           Ar Reglamento (EB) Nr. 97/95 su pakeitimais, padarytais Reglamentu (EB) Nr. 1125/96, 13 straipsnio 4 dalyje numatyta sankcija jos dydžio atžvilgiu taip pat ir tokiais atvejais kaip nagrinėjamas reikalinga tam, kad būtų tinkamai apsaugoti Bendrijos finansiniai interesai Reglamento (EG, Euratomas) Nr. 2988/95 2 straipsnio 1 dalies prasme? Ar tokiais atvejais kaip nagrinėjamas ji yra proporcinga, siekiant apsaugoti Bendrijos finansinius interesus?

               3)

               Ar pažeidimas, už kurį sankcijas numato Reglamento (EB) Nr. 97/95 su pakeitimais, padarytais Reglamentu (EB) Nr. 1125/96, 13 straipsnio 4 dalis, laikomas padarytu dėl aplaidumo Reglamento (EG, Euratomas) Nr. 2988/95 5 straipsnio 1 dalies prasme ir tuomet, kai atsakinga institucija pritarė priemokoms žinodama visas faktines aplinkybes?


title: Byla C-163/17: 2017 m. balandžio 3 d. Verwaltungsgerichtshof Baden-Württemberg (Vokietija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Abubacarr Jawo/Vokietijos Federacinė Respublika

text:
               25.9.2017

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 318/2

         2017 m. balandžio 3 d.Verwaltungsgerichtshof Baden-Württemberg (Vokietija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Abubacarr Jawo/Vokietijos Federacinė Respublika

   (Byla C-163/17)
   (2017/C 318/03)
   Proceso kalba: vokiečių

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Verwaltungsgerichtshof Baden-Württemberg

      Šalys pagrindinėje byloje

      Pareiškėjas: Abubacarr Jawo

      Atsakovė: Vokietijos Federacinė Respublika

      Prejudiciniai klausimai

               1.

               Ar laikoma, kad prieglobsčio prašytojas slapstosi, kaip tai suprantama pagal Reglamento (ES) Nr. 604/2013 (1) 29 straipsnio 2 dalies antrą sakinį, tik tuomet, kai jis tikslingai ir sąmoningai pasislepia nuo nacionalinių institucijų, atsakingų už perdavimo vykdymą, siekdamas sužlugdyti ar apsunkinti perdavimą, ar pakanka, kad jis ilgesnį laikotarpį negyvena jam paskirtame būste ir institucijai nežinoma jo buvimo vieta, todėl planuojamo perdavimo įvykdyti negalima?
               Ar suinteresuotasis asmuo gali remtis teisingu teisės nuostatos taikymu ir per procedūrą, nukreiptą prieš sprendimą dėl perdavimo, argumentuoti tuo, kad pasibaigė šešių mėnesių perdavimo terminas, nes jis nesislapstė?

               2.

               Ar terminas pagal Reglamento (ES) Nr. 604/2013 29 straipsnio 1 dalies pirmą pastraipą pratęsiamas vien dėl to, kad perduodančioji valstybė narė dar prieš pasibaigiant terminui atsakingą valstybę narę informuoja, jog suinteresuotasis asmuo slapstosi, ir kartu nurodo ne ilgesnį kaip 18 mėnesių konkretų terminą, per kurį perdavimas bus įvykdytas, ar pratęsimas galimas tik suinteresuotosioms valstybėms narėms bendrai susitarus nustatyti pratęstą terminą?

               3.

               Ar prieglobsčio prašytojo perdavimas atsakingai valstybei narei neleistinas, kai ten jis, jei jam būtų suteiktas tarptautinės apsaugos statusas, tikėtina, turėtų gyventi sąlygomis, dėl kurių jam kiltų rimta grėsmė patirti elgesį, apibūdintą Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijos 4 straipsnyje?
               Ar šis klausimas dar patenka į Sąjungos teisės taikymo sritį?
               Pagal kokius Sąjungos teisės kriterijus turi būti vertinamos asmens, kurio teisė į tarptautinę apsaugą pripažinta, gyvenimo sąlygos?

      (1)  2013 m. birželio 26 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (ES) Nr. 604/2013, kuriuo išdėstomi valstybės narės, atsakingos už trečiosios šalies piliečio arba asmens be pilietybės vienoje iš valstybių narių pateikto tarptautinės apsaugos prašymo nagrinėjimą, nustatymo kriterijai ir mechanizmai (OL L 180, 2013, p. 31).


title: Byla C-117/16: 2016 m. vasario 25 d. Østre Landsret (Danija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Skatteministeriet/Y Denmark Aps

text:
               25.7.2016

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 270/22

         2016 m. vasario 25 d.Østre Landsret (Danija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Skatteministeriet/Y Denmark Aps

   (Byla C-117/16)
   (2016/C 270/30)
   Proceso kalba: danų

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Østre Landsret

      Šalys pagrindinėje byloje

      Ieškovė: Skatteministeriet (Mokesčių ministerija)

      Atsakovė: Y Denmark Aps

      Prejudiciniai klausimai

               1.

               Ar valstybės narės rėmimasis direktyvos (1) 1 straipsnio 2 dalimi dėl nacionalinių nuostatų taikymo apgaulės ir piktnaudžiavimo prevencijos tikslais suponuoja, kad ši valstybė narė priėmė specialias nacionalines nuostatas, įgyvendinančias direktyvos 1 straipsnio 2 dalį, arba kad nacionalinėje teisėje yra bendrųjų nuostatų ar principų dėl apgaulės, piktnaudžiavimo ar mokesčių vengimo, kurios gali būti aiškinamos atsižvelgiant į 1 straipsnio 2 dalį?

                           1.1

                           Jei į pirmąjį klausimą būtų atsakyta teigiamai, ar Pelno mokesčio įstatymo 2 straipsnio 1 dalies c punktas, kuriame numatyta, kad „taikoma sąlyga, kad dividendų apmokestinimas netaikomas <…> pagal Tarybos direktyvos 90/435/EEB dėl bendrosios mokesčių sistemos, taikomos įvairių valstybių narių patronuojančioms ir dukterinėms bendrovėms, nuostatas“, gali būti laikomas specialia nacionaline nuostata, kaip nurodyta direktyvos 1 straipsnio 2 dalyje?

               2.

               Ar dvigubo apmokestinimo išvengimo sutarties, sudarytos tarp dviejų valstybių narių ir parengtos pagal EBPO pavyzdinę apmokestinimo sutartį, nuostata, pagal kurią paskirstytų dividendų apmokestinimas priklauso nuo to, ar dividendų gavėjas laikomas tikruoju dividendų savininku, yra sutartinė prieš piktnaudžiavimą nukreipta nuostata, kurią apima direktyvos 1 straipsnio 2 dalis?

                           2.1.

                           Jei taip, ar sąvoka „sutartis“ direktyvos 1 straipsnio 2 dalyje turi būti aiškinama kaip suponuojanti, kad valstybė narė gali pagal nacionalinę teisę remtis dvigubo apmokestinimo sutartimi mokesčių mokėtojo nenaudai?

               3.

               Jei Teisingumo Teismas į 2 klausimą atsakytų teigiamai, ar tuomet nacionaliniai teismai turi nustatyti, ką apima sąvoka „tikrasis savininkas“, arba ar sąvoka, taikant Direktyvą 90/435/EEB, turi būti aiškinama kaip reiškianti tai, kad sąvokai turi būti suteikta speciali ES teisės reikšmė, o tai turi patikrinti ES Teisingumo Teismas?

               4.

               Jei Teisingumo Teismas į 2 klausimą atsakytų teigiamai, o atsakymas į 3 klausimą būtų toks, kad nacionalinis teismas neturi nustatyti, ką apima sąvoka „tikrasis savininkas“, ar tuomet sąvoka turi būti aiškinama taip, kad bendrovė, reziduojanti valstybėje narėje, kuri, esant tokioms aplinkybėms, kokios yra šioje byloje, gauna dividendų iš kitoje valstybėje narėje esančios dukterinės bendrovės, ar šių dividendų „tikrasis savininkas“ yra sąvoka, kurią reikia aiškinti pagal ES teisę?

                           a)

                           Ar sąvoka „tikrasis savininkas“ turi būti aiškinama atsižvelgiant į atitinkamą sąvoką Direktyvos 2003/49/EB (Palūkanų ir autorinių atlyginimų direktyva) 1 straipsnio 1 dalyje, siejamoje su jos 1 straipsnio 4 dalimi?

                           b)

                           Ar sąvoka turi būti aiškinama vien remiantis 1977 m. EBPO pavyzdinės apmokestinimo sutarties 10 straipsnio komentaru (12 dalis), arba ar vėlesniais komentarais galima remtis aiškinant, įskaitant papildymus, padarytus 2003 m. dėl „paskirstančių bendrovių“, ir papildymus, padarytus 2014 m. dėl „sutartinių ar įstatyminių pareigų“?

                           c)

                           Kokią reikšmę tai turi vertinant klausimą, ar dividendų gavėjas turi būti laikomas „tikruoju savininku“, jei dividendų gavėjas turėjo sutartinę ar įstatyminę pareigą perleisti naudą kitam asmeniui?

                           d)

                           Kokią reikšmę tai turi vertinant klausimą ar dividendų gavėjas turi būti laikomas „tikruoju savininku“, kad prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikiantis teismas, atsižvelgdamas į bylos faktinių aplinkybių vertinimą, padarytų išvadą, kad gavėjas, nebūdamas sutartimi ar įstatymu įpareigotas perleisti gautą naudą kitam asmeniui, neturi „visos“ teisės „naudotis“ gauta nauda, kaip nurodyta 2014 m. komentaruose dėl 1977 m. Pavyzdinės apmokestinimo sutarties?

               5.

               Jei byloje būtų daroma prielaida, kad yra „nacionalinių nuostatų dėl apgaulės ar piktnaudžiavimo prevencijos“ (žr. Direktyvos 90/435/EEB 1 straipsnio 2 dalį), kad dividendai buvo paskirstyti iš bendrovės A, reziduojančios valstybėje narėje, patronuojančiai bendrovei B, esančiai kitoje valstybėje narėje, ir iš ten perduoti tos bendrovės patronuojančiai bendrovei C, kuri reziduoja ne ES/EEE, kuri paskirstė lėšas jos patronuojančiai bendrovei D, kuri taip pat reziduoja ne ES/EEE, kad dvigubo apmokestinimo išvengimo sutartis nebuvo sudaryta tarp pirmos paminėtos valstybės ir valstybės, kurioje reziduoja bendrovė C, kad dvigubo apmokestinimo sutartis buvo sudaryta tarp pirmos paminėtos valstybės ir valstybės, kurioje reziduoja bendrovė D, ir kad todėl pirmoji paminėta valstybė pagal jos teisės aktus neturėjo reikalauti mokesčio prie šaltinio už dividendus, paskirstytus iš A į D, jei D buvo tiesioginė A savininkė, ar yra piktnaudžiavimas pagal direktyvą ir B nėra apsaugota pagal ją?

               6.

               Jei valstybėje narėje reziduojanti bendrovė (patronuojanti bendrovė) faktiškai laikoma neturinčia būti atleista nuo mokesčio prie šaltinio pagal Direktyvos 90/435/EB 1 straipsnio 2 dalį už dividendus, gautus iš bendrovės, reziduojančios kitoje valstybėje narėje (dukterinė bendrovė), ar EB 43 straipsnis, siejamas su EB 48 straipsniu (ir (arba) EB 56 straipsniu), draudžia teisės aktus, pagal kuriuos pastaroji valstybė narė apmokestina patronuojančią bendrovę, reziduojančią kitoje valstybėje narėje, už dividendus, o nagrinėjama valstybė narė traktuoja patronuojančias bendroves rezidentes panašiomis į atleidimo nuo tokių dividendų apmokestinimo aplinkybėmis?

               7.

               Jei valstybėje narėje reziduojanti bendrovė (patronuojanti bendrovė), faktiškai laikoma neatleista nuo mokesčio prie šaltinio remiantis Direktyvos 90/435/EEB 1 straipsnio 2 dalimi, už dividendus, gautus iš bendrovės, reziduojančios kitoje valstybėje narėje (dukterinė bendrovė), ir patronuojanti bendrovė pastarojoje valstybėje narėje laikoma ribotai apmokestinama toje valstybėje narėje už nagrinėjamus dividendus, ar EB 43 straipsnis, siejamas su EB 48 straipsniu (ir (arba) EB 56 straipsniu), draudžia teisės aktus, pagal kuriuos pastaroji valstybė narė reikalauja, kad bendrovė, atsakinga už mokesčio prie šaltinio išskaičiavimą (dukterinė bendrovė), mokėtų delspinigius už uždelstą mokesčio prie šaltinio sumokėjimą taikant didesnę delspinigių normą, nei delspinigių norma, kurią valstybė narė taiko pelno mokesčio reikalavimams, pareikštiems toje pačioje valstybėje narėje reziduojančiai bendrovei?

               8.

               Jei Teisingumo Teismo atsakymas į 2 klausimą būtų teigiamas, o atsakymas į 3 klausimą būtų toks, kad nacionaliniai teismai neturi nustatyti, ką apima sąvoka „tikrasis savininkas“, ir jei valstybėje narėje reziduojanti bendrovė (patronuojanti bendrovė) tuo pagrindu negali būti laikoma atleista nuo mokesčio prie šaltinio pagal Direktyvą 90/435/EEB už dividendus, gautus iš kitoje valstybėje narėje reziduojančios bendrovės (dukterinė bendrovė), ar pastaroji valstybė narė remiantis Direktyvos 90/435EEB ar EB 10 straipsniu privalo nurodyti, ką valstybė narė tokiu atveju laiko tikruoju savininku?

               9.

               Jei valstybėje narėje reziduojanti bendrovė (patronuojanti bendrovė) faktiškai laikoma neatleista nuo mokesčio prie šaltinio pagal Direktyvą 90/435/EEB už dividendus, gautus iš kitoje valstybėje narėje reziduojančios bendrovės (dukterinė bendrovė), ar EB 43 straipsnis, siejamas su EB 48 straipsniu (subsidiariai EB 56 straipsniu), paimtas atskirai ar kartu, draudžia teisės aktus, pagal kuriuos:

                           a)

                           pastaroji valstybė narė reikalauja iš dukterinės bendrovės mokėti mokestį prie šaltinio už dividendus ir numato, kad šis asmuo atsakingas valdžios institucijoms už nesumokėtą mokestį prie šaltinio, kai tokios pareigos mokėti mokestį prie šaltinio nėra, kai patronuojanti bendrovė reziduoja valstybėje narėje?

                           b)

                           pastaroji valstybė narė apskaičiuoja delspinigius už mokėtiną mokestį prie šaltinio?
                           ES Teisingumo Teismo prašoma įtraukti atsakymą į 6 ir 7 klausimus į jo atsakymą į 9 klausimą.

               10.

               Kai:

                           1)

                           valstybėje narėje reziduojanti bendrovė (patronuojanti bendrovė) įvykdo Direktyvoje 90/435/EEB numatytą reikalavimą (2005 ir 2006 m.) turėti ne mažiau kaip 20 % (dukterinės) bendrovės, reziduojančios kitoje valstybėje narėje, akcinio kapitalo;

                           2)

                           patronuojanti bendrovė faktiškai laikoma neatleista nuo mokesčio prie šaltinio remiantis Direktyvos 90/435/EEB 1 straipsnio 2 dalimi už dukterinės bendrovės paskirstytus dividendus;

                           3)

                           patronuojančios bendrovės (tiesioginis ar netiesioginis) akcininkas (akcininkai), reziduojantys ne ES/EEE valstybėje, laikomi nagrinėjamų dividendų tikraisiais savininkais;

                           4)

                           prieš tai nurodytas (nurodyti) tiesioginis ar netiesioginis akcininkas (akcininkai) taip pat neįvykdo prieš tai minėto kapitalo reikalavimo;
                           ar EB 56 straipsniu draudžiami teisės aktai, pagal kuriuos valstybė narė, kurioje yra dukterinė bendrovė, apmokestina nagrinėjamus dividendus, kai nagrinėjama valstybė narė laiko, kad reziduojančios bendrovės įvykdo kapitalo reikalavimą pagal Direktyvą 90/435/EEB, t. y., 2005 ir 2006 mokestiniais metais turi ne mažiau kaip 20 % dividendus paskirstančios bendrovės akcinio kapitalo (15 % 2007 m. ir 2008 m. bei 10 % vėliau), kad būtų atleistos nuo mokesčio už šiuos dividendus?

      (1)  1990 m. liepos 23 d. Tarybos direktyva 90/435/EEB dėl bendrosios mokesčių sistemos, taikomos įvairių valstybių narių patronuojančioms ir dukterinėms bendrovėms (OL L 225, 1990, p. 6; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 9 sk., 1 t., p. 147).


title: Byla T-122/15: 2015 m. kovo 12 d. pareikštas ieškinys byloje Landeskreditbank Baden-Württemberg/ECB

text:
               1.6.2015

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 178/17

         2015 m. kovo 12 d. pareikštas ieškinys byloje Landeskreditbank Baden-Württemberg/ECB

   (Byla T-122/15)
   (2015/C 178/18)
   Proceso kalba: vokiečių

      Šalys

      Ieškovas: Landeskreditbank Baden-Württemberg (Karlsrūhė, Vokietija), atstovaujamas advokatų A. Glos, K. Lackhoff ir M. Benzing

      Atsakovas: Europos Centrinis Bankas

      Reikalavimai

   Ieškovas Bendrojo Teismo prašo:

               —

               panaikinti 2015 m. sausio 5 d. ECB sprendimą (Nr. ECB/SSM/15/1 – 0SK1ILSPWNVBNQWU0W18/3) ir nurodyti palikti galioti 2014 m. rugsėjo 1 d. ECB sprendimo (Nr. ECB/SSM/14/1 – 0SK1ILSPWNVBNQWU0W18/1) pakeitimą;

               —

               priteisti iš atsakovo bylinėjimosi išlaidas.

      Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

   Grįsdamas ieškinį ieškovas remiasi penkiais pagrindais.

               1.

               Pirmasis ieškinio pagrindas: vertindamas ypatingas aplinkybes, ECB taikė netinkamus vertinimo kriterijus

                           —

                           Ieškovas šiuo klausimu tvirtina, kad vertindamas, ar ieškovas, nors atitinka dydžio kriterijų, dėl ypatingų aplinkybių pagal Reglamento (ES) Nr. 1024/2013 (1) 6 straipsnio 4 dalies antrą pastraipą, siejamą su Reglamento (ES) Nr. 468/2014 (2) 70 straipsnio 1 dalimi, laikytinas mažiau svarbia įstaiga, ECB taikė keturis tarpusavyje nesuderinamus vertinimo kriterijus. Visi šie kriterijai yra savaime klaidingi.

                           —

                           Be to, ieškovas teigia, kad pagal Reglamento Nr. 468/2014 70 straipsnio 1 dalį ypatingos aplinkybės egzistuoja, kai egzistuoja „konkrečios ir faktinės aplinkybės“, dėl kurių priskyrimas prie svarbių įstaigų ir su tuo susijusi ECB priežiūra yra „netinkama“. Ieškovo nuomone, įstaigos priskyrimas prie svarbių vien remiantis dydžio kriterijumi yra „netinkamas“, kaip tai suprantama pagal Reglamento Nr. 468/2014 70 straipsnio 1 dalį, jei tai nėra būtina Reglamento Nr. 1024/2013 tikslams pasiekti ir tam pakanka kompetentingos nacionalinės institucijos priežiūros ir sisteminės ECB kontrolės.

               2.

               Antrasis ieškinio pagrindas: akivaizdi vertinimo klaida vertinant faktines aplinkybes

                           —

                           Šiame ieškinio pagrinde ieškovas tvirtina, kad ECB nepakankamai įvertino tai, kad, remiantis ieškovo argumentais per apklausą ir per procedūrą administracinėje priežiūros valdyboje, ieškovo priskyrimas prie svarbių įstaigų nėra būtinas Reglamento Nr. 1024/2013 tikslams pasiekti ir kad ieškovo priskyrimas prie mažiau svarbių įstaigų suderinamas ir su Reglamento Nr. 1024/2013 principais. ECB išvada, kad ypatingos aplinkybės neegzistuoja, yra akivaizdžiai klaidinga.

               3.

               Trečiasis ieškinio pagrindas: pareigos motyvuoti pažeidimas

                           —

                           Šiuo klausimu ieškovas tvirtina, kad ginčijamo sprendimo motyvai yra nenuoseklūs ir prieštaringi. ECB nurodo iš viso keturis kriterijus, kurie tarpusavyje nesusiję ir vienas su kitu nesuderinami.

                           —

                           Svarių motyvų ginčijamame sprendime nenurodyta. ECB svarstymai veikiau apsiriboja tik teiginiais ir neiginiais.

                           —

                           Be to, sprendime klaidingai neišaiškinti ieškovo argumentai, pateikti administraciniame procese. Visų prima ECB nepaaiškina, kodėl ieškovo nurodytų faktinių ir teisinių aplinkybių nepakanka, kad būtų galima paneigti prielaidą, įtvirtintą Reglamento Nr. 1024/2013 6 straipsnio 4 dalies antroje pastraipoje.

               4.

               Ketvirtasis ieškinio pagrindas: piktnaudžiavimas įgaliojimais, pasireiškiantis neteisėtai jais nepasinaudojus

                           —

                           Šiame ieškinio pagrinde ieškovas tvirtina, kad ECB pažeidė pareigą konkrečiu atveju pasinaudoti Reglamento Nr. 1024/2013 6 straipsnio 4 dalyje ir Reglamento Nr. 468/2014 70 straipsnyje įtvirtintais įgaliojimais. Taigi ECB piktnaudžiavo įgaliojimais.

               5.

               Penktasis ieškinio pagrindas: pareigos ištirti visas reikšmingas konkretaus atvejo aplinkybes ir į jas atsižvelgti pažeidimas

                           —

                           Ieškovas šiuo klausimu tvirtina, kad naudodamasis jam suteikta diskrecija ECB pažeidė savo pareigą nešališkai ištirti visas reikšmingas faktines ir teisines konkretaus atvejo aplinkybes ir į jas atsižvelgti. Visų pirma jis neįvertino visų faktinių ir teisinių aplinkybių, kurias ieškovas jam pateikė.

      (1)  2013 m. spalio 15 d. Tarybos reglamentas (ES) Nr. 1024/2013, kuriuo Europos Centriniam Bankui pavedami specialūs uždaviniai, susiję su rizikos ribojimu pagrįstos kredito įstaigų priežiūros politika (OL L 287, p. 63).

      (2)  2014 m. balandžio 16 d. Europos Centrinio Banko reglamentas (ES) Nr. 468/2014, kuriuo sukuriama Europos Centrinio Banko, nacionalinių kompetentingų institucijų ir nacionalinių paskirtųjų institucijų bendradarbiavimo Bendrame priežiūros mechanizme struktūra (BPM pagrindų reglamentas) (OL L 141, p. 1).


title: Byla T-235/15 R: 2016 m. gegužės 23 d. Bendrojo Teismo pirmininko nutartis byloje Pari Pharma/EMA (Laikinųjų apsaugos priemonių taikymas — Galimybė susipažinti su dokumentais — Reglamentas (EB) Nr. 1049/2001 — Europos vaistų agentūros turimi dokumentai, susiję su įmonės pateiktais duomenimis prašant išduoti leidimą pateikti rinkai vaistą — Nutartis sustabdyti sprendimo suteikti trečiajam asmeniui galimybę susipažinti su dokumentais vykdymą — Prašymas atšaukti — Nepasikeitusios aplinkybės — Bendrojo Teismo procedūros reglamento 159 straipsnis)

text:
               18.7.2016

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 260/39

         2016 m. gegužės 23 d. Bendrojo Teismo pirmininko nutartis byloje Pari Pharma/EMA

   (Byla T-235/15 R)
   ((Laikinųjų apsaugos priemonių taikymas - Galimybė susipažinti su dokumentais - Reglamentas (EB) Nr. 1049/2001 - Europos vaistų agentūros turimi dokumentai, susiję su įmonės pateiktais duomenimis prašant išduoti leidimą pateikti rinkai vaistą - Nutartis sustabdyti sprendimo suteikti trečiajam asmeniui galimybę susipažinti su dokumentais vykdymą - Prašymas atšaukti - Nepasikeitusios aplinkybės - Bendrojo Teismo procedūros reglamento 159 straipsnis))
   (2016/C 260/49)
   Proceso kalba: anglų

      Šalys

      Ieškovė: Pari Pharma GmbH (Štarnbergas, Vokietija), atstovaujama advokatų M. Epping ir W. Rehmann

      Atsakovė: Europos vaistų agentūra, atstovaujama T. Jabłoński, N. Rampal Olmedo, A. Spina, A. Rusanov ir S. Marino

      Atsakovės pusėje į bylą įstojusi šalis: Novartis Europharm Ltd (Kamberlis, Jungtinė Karalystė), astovaujama advokatės C. Schoonderbeek

      Dalykas

   Pagal Bendrojo Teismo procedūros reglamento 159 straipsnį pateiktas prašymas atšaukti 2015 m. rugsėjo 1 d. Nutartį Pari Pharma/EMA (T-235/15 R, EU:T:2015:587), kuria buvo sustabdytas 2015 m. balandžio 24 d. EMA sprendimo EMA/271043/2015, kuriuo pagal 2001 m. gegužės 30 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentą (EB) Nr. 1049/2001 dėl galimybės visuomenei susipažinti su Europos Parlamento, Tarybos ir Komisijos dokumentais (OL L 145, p. 43; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 1 sk., 3 t., p. 331) trečiajai šaliai suteikta galimybė susipažinti su tam tikrais dokumentais, kuriuose yra kartu su prašymu išduoti leidimą pateikti rinkai vaistą Vantobra pateiktos informacijos, vykdymas.

      Rezoliucinė dalis

               1.

               Atmesti prašymą atšaukti 2015 m. rugsėjo 1 d. Nutartį Pari Pharma/EMA (T-235/15 R, EU:T:2015:587).

               2.

               Atidėti bylinėjimosi išlaidų klausimo nagrinėjimą.


title: Byla T-172/05 Armacell Enteprise GmbH2005 m. balandžio 29 d. pareikštas ieškinys Vidaus rinkos derinimo tarnybai (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui)

text:
               9.7.2005

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 171/30

      Armacell Enteprise GmbH2005 m. balandžio 29 d. pareikštas ieškinys Vidaus rinkos derinimo tarnybai (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui)
   (Byla T-172/05)
   (2005/C 171/50)
   Kalba, kuria surašytas ieškinys: anglų
   2005 m. balandžio 29 d. Europos Bendrijų Pirmosios instancijos teisme buvo pareikštas Armacell Enteprise GmbH, įsteigtos Miunsteryje (Vokietija), atstovaujamos advokato O. Spuhler, ieškinys Vidaus rinkos derinimo tarnybai (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui).

      NMC, Société Anonime, įsteigta Raeren (Belgija), buvo kita proceso apeliacinėje taryboje šalis.
   Ieškovė Pirmosios instancijos teismo prašo:

               —

               panaikinti atsakovės Pirmosios apeliacinės tarybos 2005 m. vasario 23 d. sprendimą byloje R552/2004-1;

               —

               priteisti iš atsakovės bylinėjimosi išlaidas.

         Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

               Paraišką Bendrijos prekių ženklui pateikęs asmuo:

               Armacell Enteprise GmbH

               Prašomas įregistruoti Bendrijos prekių ženklas:

               Žodinis ženklas ARMAFOAM 20 klasės prekėms (Putplasčio prekės, pagamintos iš elastomerų, termoplastų ar reaktoplastų, kaip sistemos komponentai ar kaip galutinio vartojimo prekės) - paraiškos Nr. 2 487 338

               Ženklo ar žymens, kuriuo remiamasi protesto procese, savininkas:

               NMC S.A.

               Ženklas ar žymuo, kuriuo remiamasi protesto procese:

               Bendrijos žodinis prekių ženklas NOMAFOAM 17, 19, 20, 27 ir 28 klasių prekėms ir/ar paslaugoms (prekės iš pusiau apdirbto plastiko; polieteleno putplastis; statybinės medžiagos (nemetalinės); ...) Bendrijos prekių ženklas Nr. 672 816

               Protestų skyriaus sprendimas:

               Atmesti protestą

               Apeliacinės tarybos sprendimas:

               Panaikinti skundžiamą sprendimą ir atmesti paraišką Bendrijos prekių ženklui

               Ieškinio pagrindai:

               Reglamento (EB) Nr. 40/94 43 straipsnio 5 dalies antro sakinio bei 8 straipsnio 1 dalies b punkto pažeidimas dėl to, kad nėra jokios tikimybės supainioti nagrinėjamus prekių ženklus bei prekes.


title: Byla C-441/11 P: 2012 m. gruodžio 6 d. Teisingumo Teismo (ketvirtoji kolegija) sprendimas byloje Europos Komisija prieš Verhuizingen Coppens NV (Apeliacinis skundas — Konkurencija — Karteliai — EB 81 straipsnis ir EEE susitarimo 53 straipsnis — Belgijos tarptautinio perkraustymo paslaugų rinka — Kartelis, apimantis tris atskirus susitarimus — Vienas ir tęstinis pažeidimas — Įrodymų, kad vieno atskiro susitarimo dalyvis žinojo apie kitus atskirus susitarimus, nebuvimas — Komisijos sprendimo panaikinimas visiškai ar iš dalies — SESV 263 ir 264 straipsniai)

text:
               26.1.2013

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 26/14

         2012 m. gruodžio 6 d. Teisingumo Teismo (ketvirtoji kolegija) sprendimas byloje Europos Komisija prieš Verhuizingen Coppens NV

   (Byla C-441/11 P) (1)

   (Apeliacinis skundas - Konkurencija - Karteliai - EB 81 straipsnis ir EEE susitarimo 53 straipsnis - Belgijos tarptautinio perkraustymo paslaugų rinka - Kartelis, apimantis tris atskirus susitarimus - Vienas ir tęstinis pažeidimas - Įrodymų, kad vieno atskiro susitarimo dalyvis žinojo apie kitus atskirus susitarimus, nebuvimas - Komisijos sprendimo panaikinimas visiškai ar iš dalies - SESV 263 ir 264 straipsniai)
   2013/C 26/24
   Proceso kalba: olandų

      Šalys

      Apeliantė: Europos Komisija, atstovaujama A. Bouquet, S. Noë ir F. Ronkes Agerbeek

      Kita proceso šalis: Verhuizingen Coppens NV, atstovaujama advocaten J. Stuyck ir I. Buelens

      Dalykas

   Apeliacinis skundas dėl 2011 m. birželio 16 d. Bendrojo Teismo (aštuntoji kolegija) sprendimo Verhuizingen Coppens prieš Komisiją (T-210/08), kuriuo Bendrasis Teismas panaikino 2008 m. kovo 11 d. Komisijos sprendimo C(2008) 926 galutinis dėl procedūros pagal [EB] 81 straipsnį ir EEE susitarimo 53 straipsnį (byla COMP/38.543 — Tarptautinio perkraustymo paslaugos) 1 straipsnio i punktą ir 2 straipsnio k punktą.

      Rezoliucinė dalis

               1.

               Panaikinti 2011 m. birželio 16 d. Europos Sąjungos Bendrojo Teismo sprendimą Verhuizingen Coppens prieš Komisiją (T-210/08).

               2.

               2008 m. kovo 11 d. Komisijos sprendimo C(2008) 926 galutinis dėl procedūros pagal [EB 81] straipsnį ir EEE susitarimo 53 straipsnį (byla COMP/38.543 — Tarptautinio perkraustymo paslaugos) 1 straipsnio i punktą panaikinti tiek, kiek šia nuostata Europos Komisija, neapsiribodama Verhuizingen Coppens NV dalyvavimo susitarime dėl netikrų sąmatų, vadinamų „tariamomis sąmatomis“, sistemos laikotarpiu nuo 1992 m. spalio 13 d. iki 2003 m. liepos 29 d. konstatavimu, laiko šią bendrovę atsakinga už susitarimą dėl finansinių kompensacijų už atmestus pasiūlymus ar pasiūlymų nepateikimą, vadinamų „komisiniai mokesčiai“, sistemos ir jai priskiria atsakomybę už vieną ir tęstinį pažeidimą.

               3.

               Nustatoma minėto Sprendimo C(2008) 926 galutinis 2 straipsnio k punktu Verhuizingen Coppens NV skirtos baudos suma — 35 000 eurų.

               4.

               Europos Komisija padengia savo bylinėjimosi tiek pirmojoje, tiek apeliacinėje instancijose išlaidas ir du trečdalius Coppens patirtų bylinėjimosi šiose dviejose instancijose išlaidų.

               5.

               Coppens padengia vieną trečdalį savo bylinėjimosi pirmojoje ir apeliacinėje instancijose išlaidų.

      (1)  OL C 331, 2011 11 12.


title: Byla C-368/15: 2017 m. birželio 15 d. Teisingumo Teismo (šeštoji kolegija) sprendimas byloje (Korkein hallinto-oikeus (Suomija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą), kurią inicijavo Ilves Jakelu Oy (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą — Direktyva 97/67/EB — 9 straipsnis — Laisvė teikti paslaugas — Pašto paslaugos — Universaliųjų paslaugų ir pagrindinių reikalavimų sąvokos — Bendrieji ir individualūs leidimai — Leidimas teikti pašto paslaugas vykdant individualiai suderėtas sutartis — Nustatytos sąlygos)

text:
               21.8.2017

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 277/3

         2017 m. birželio 15 d. Teisingumo Teismo (šeštoji kolegija) sprendimas byloje (Korkein hallinto-oikeus (Suomija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą), kurią inicijavo Ilves Jakelu Oy

   (Byla C-368/15) (1)

   ((Prašymas priimti prejudicinį sprendimą - Direktyva 97/67/EB - 9 straipsnis - Laisvė teikti paslaugas - Pašto paslaugos - Universaliųjų paslaugų ir pagrindinių reikalavimų sąvokos - Bendrieji ir individualūs leidimai - Leidimas teikti pašto paslaugas vykdant individualiai suderėtas sutartis - Nustatytos sąlygos))
   (2017/C 277/03)
   Proceso kalba: suomių

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Korkein hallinto-oikeus

      Šalys pagrindinėje byloje

      Ilves Jakelu Oy

      dalyvaujant: Liikenne- ja viestintäministeriö

      Rezoliucinė dalis

               1.

               1997 m. gruodžio 15 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 97/67/EB dėl Bendrijos pašto paslaugų vidaus rinkos plėtros bendrųjų taisyklių ir paslaugų kokybės gerinimo, iš dalies pakeistos 2008 m. vasario 20 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2008/6/EB, 9 straipsnio 1 dalis turi būti aiškinama taip, kad tokia kaip pagrindinėje byloje nagrinėjama pašto siuntų pristatymo veikla yra paslauga, kuri nepriskiriama prie universaliųjų paslaugų, jeigu ji neapima apibrėžtos kokybės visoje teritorijoje visiems naudotojams prieinamomis kainomis nenutrūkstamai teikiamų pašto paslaugų. Pašto paslaugų, kurių neapima universaliosios paslaugos, teikimas gali būti susietas tik su reikalavimu gauti bendrąjį leidimą.

               2.

               Direktyvos 97/67, iš dalies pakeistos Direktyva 2008/06, 9 straipsnio 1 dalis turi būti aiškinama taip, kad pašto paslaugų, kurių neapima universaliosios paslaugos, teikimas gali būti susietas su reikalavimais, kaip antai numatytais šios iš dalies pakeistos direktyvos 9 straipsnio 2 dalies antros pastraipos antroje įtraukoje.

      (1)  OL C 311, 2015 9 21.


title: Byla T-47/16: 2016 m. vasario 2 d. pareikštas ieškinys byloje Sigma Orionis/REA

text:
               14.3.2016

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 98/58

         2016 m. vasario 2 d. pareikštas ieškinys byloje Sigma Orionis/REA

   (Byla T-47/16)
   (2016/C 098/74)
   Proceso kalba: prancūzų

      Šalys

      Ieškovė: Sigma Orionis SA (Valbonas, Prancūzija), atstovaujama advokatų S. Orlandi ir T. Martin

      Atsakovė: Mokslinių tyrimų vykdomoji įstaiga (REA)

      Reikalavimai

   Ieškovė Bendrojo Teismo prašo:
   Pripažinti ir nuspręsti, kad:

               —

               REA neįvykdė savo sutartinių įsipareigojimų pagal dotacijos sutartį H2020, nes sustabdė visus mokėjimus ieškovei, remdamasi neteisėtai parengta OLAF tyrimo ataskaita,

               —

               nepatenkinus šio reikalavimo – įpareigoti paskirti ekspertą, kad šis nustatytų pagal nagrinėjamą dotacijos sutartį ieškovei neginčytinai mokėtinas sumas.

         Priteisti iš atsakovės:

               —

               sumas, mokėtinas pagal dotacijos sutartį H2020, t. y. 425 406,25 euro, su palūkanomis už pavėluotą mokėjimą pagal 21 straipsnio 11 dalies 1 punktą, apskaičiuotas nuo mokėtinų sumų nesumokėjimo dienos pagal palūkanų normą, kurią Europos Centrinis Bankas (ECB) taiko savo pagrindinėms refinansavimo operacijoms, padidinus ją trimis su puse procentinio punkto,

               —

               papildomos ieškovės patirtos žalos atlyginimą, šiame etape įvertintą 1 500 000 eurų, su sąlyga, kad vykstant procesui ši suma gali būti padidinta arba sumažinta,

               —

               bylinėjimosi išlaidas.

      Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

   Grįsdama ieškinį ieškovė remiasi dviem pagrindais.

               1.

               Pirmasis ieškinio pagrindas susijęs su tuo, kad siekdama pagrįsti savo sprendimą sustabdyti visus mokėjimus ieškovei, Mokslinių tyrimų vykdomoji įstaiga (REA) negali remtis tyrimo ataskaita, parengta pagal neteisėtai gautus įrodymus. Ieškovė šiuo klausimu tvirtina, kad, kadangi REA rėmėsi neteisėtai gautais įrodymais, ir mokėjimų sustabdymas, ir dotacijos sutarčių nutraukimas yra neteisėti.

               2.

               Antrasis ieškinio pagrindas susijęs su proporcingumo principo pažeidimu, nes įvairiose techninių auditų ataskaitose buvo padaryta ta pati išvada, kad ieškovė naudojosi ištekliais laikydamasi ekonomiškumo, našumo ir patikimo finansų valdymo principų. Tuo remiantis darytina išvada, kad REA negali teigti pagrįstai konstatavusi, kad ieškovė padarė su kitomis dotacijomis susijusių pažeidimų, kuriais būtų galima pagrįsti nagrinėjamų dotacijų sutarčių nutraukimą ir mokėjimų pagal jas sustabdymą. Be to, vienintelis ieškovės finansavimo šaltinis yra dalyvavimas dotacijų sutartyse, ir be naujų ES projektų ji neišvengiamai patirtų bankrotą.


title: Byla T-391/06: 2009 m. rugsėjo 23 d. Pirmosios instancijos teismo sprendimas byloje Arcandor prieš VRDT — dm drogerie markt (S-HE) (Bendrijos prekių ženklas — Protesto procedūra — Žodinio Bendrijos prekių ženklo S-HE paraiška — Ankstesnis žodinis nacionalinis prekių ženklas SHE, ankstesnis vaizdinis nacionalinis prekių ženklas She ir ankstesnis vaizdinis tarptautinis prekių ženklas She — Santykinis atmetimo pagrindas — Galimybės supainioti nebuvimas — Žymenų panašumo nebuvimas — Reglamento (EB) Nr. 40/94 8 straipsnio 1 dalies b punktas (dabar — Reglamento (EB) Nr. 207/2009 8 straipsnio 1 dalies b punktas)

text:
               7.11.2009

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 267/55

         2009 m. rugsėjo 23 d. Pirmosios instancijos teismo sprendimas byloje Arcandor prieš VRDT — dm drogerie markt (S-HE)

   (Byla T-391/06) (1)

   (Bendrijos prekių ženklas - Protesto procedūra - Žodinio Bendrijos prekių ženklo S-HE paraiška - Ankstesnis žodinis nacionalinis prekių ženklas SHE, ankstesnis vaizdinis nacionalinis prekių ženklas „She“ ir ankstesnis vaizdinis tarptautinis prekių ženklas „She“ - Santykinis atmetimo pagrindas - Galimybės supainioti nebuvimas - Žymenų panašumo nebuvimas - Reglamento (EB) Nr. 40/94 8 straipsnio 1 dalies b punktas (dabar — Reglamento (EB) Nr. 207/2009 8 straipsnio 1 dalies b punktas)
   2009/C 267/94
   Proceso kalba: vokiečių

      Šalys

      Ieškovė: Arcandor AG, buvusi Karstadt Quelle AG (Esenas, Vokietija), atstovaujama advokatų V. von Bomhard, W. Renck ir T. Dolde

      Atsakovė: Vidaus rinkos derinimo tarnyba (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui), atstovaujama R. Pethke

      Kita procedūros VRDT Apeliacinėje taryboje šalis, įstojusi į bylą Pirmosios instancijos teisme: dm drogerie markt GmbH (Wals, Austrija), atstovaujama advokatų N. Dick ir M. Dyck

      Dalykas

   Ieškinys dėl 2006 m. rugsėjo 26 d. VRDT pirmosios apeliacinės tarybos sprendimo (byla R 301/2006-1), susijusio su protesto procedūra tarp Karstadt Quelle AG ir dm drogerie markt GmbH

      Rezoliucinė dalis

               1.

               Atmesti ieškinį.

               2.

               Priteisti iš Arcandor AG, buvusios Karstadt Quelle AG, bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 42, 2007 2 24.