title: Byla C-355/19: 2019 m. gegužės 6 d. Curtea de Apel Pitești (Rumunija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Asociația „Forumul Judecătorilor din România“, Asociația „Mișcarea pentru Apărarea Statutului Procurorilor“, OL/Parchetul de pe lângă Înalta Curte de Casație și Justiție — Procurorul General al României

text:
               26.8.2019

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 288/18

      2019 m. gegužės 6 d. Curtea de Apel Pitești (Rumunija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Asociația „Forumul Judecătorilor din România“, Asociația „Mișcarea pentru Apărarea Statutului Procurorilor“, OL/Parchetul de pe lângă Înalta Curte de Casație și Justiție — Procurorul General al României
      (Byla C-355/19)
      (2019/C 288/23)
      Proceso kalba: rumunų

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Curtea de Apel Pitești

         Šalys pagrindinėje byloje

         Pareiškėjai: Asociația „Forumul Judecătorilor din România“, Asociația „Mișcarea pentru Apărarea Statutului Procurorilor“, OL

         Atsakovas: Parchetul de pe lângă Înalta Curte de Casație și Justiție — Procurorul General al României

         Prejudiciniai klausimai

                  1.

                  Ar 2006 m. gruodžio 13 d. Europos Komisijos sprendimu 2006/928/EB (1) nustatytas bendradarbiavimo ir tikrinimo mechanizmas (BTM) turi būti laikomas Europos Sąjungos institucijos aktu, kaip apibrėžta SESV 267 straipsnyje, ir dėl to Teisingumo Teismo gali būti prašoma jį išaiškinti?

                  2.

                  Ar 2006 m. gruodžio 13 d. Europos Komisijos sprendime 2006/928/EB nustatyto bendradarbiavimo ir tikrinimo mechanizmo (BTM) turinys, pobūdis ir trukmė patenka į Bulgarijos Respublikos ir Rumunijos stojimo į Europos Sąjungą sutarties, kurią Rumunija pasirašė 2005 m. balandžio 25 d. Liuksemburge, taikymo sritį? Ar pagal tą mechanizmą parengtuose pranešimuose nustatyti reikalavimai Rumunijai yra privalomi?

                  3.

                  Ar Europos Sąjungos sutarties 2 straipsnis turi būti aiškinamas taip, kad valstybės narės privalo laikytis teisinės valstybės kriterijų, įskaitant tuos, kurie yra nustatyti pagal bendradarbiavimo ir tikrinimo mechanizmą (BTM), nustatytą 2006 m. gruodžio 13 d. Europos Komisijos sprendimu 2006/928/EB, parengtose ataskaitose, tuo atveju, kai skubiai įsteigiama prokuratūros valdyba tiktai teisėjų padarytiems pažeidimams tirti, ir tai kelia ypatingą susirūpinimą dėl kovos su korupcija veiksmingumo, nes ši valdyba gali būti naudojama kaip papildoma priemonė siekiant įbauginti teisėjus ir daryti jiems spaudimą?

                  4.

                  Ar Europos Sąjungos sutarties 19 straipsnio 1 dalies antra pastraipa turi būti aiškinama taip, kad valstybės narės privalo imtis būtinų priemonių, kad būtų užtikrinta veiksminga teisminė apsauga Sąjungos teisės reglamentuojamose srityse, panaikindamos bet kokią riziką, kad teisėjams iškeltoms baudžiamosioms byloms gali būti daromas politinis poveikis tuo atveju, kai skubiai įsteigiama prokuratūros valdyba tiktai teisėjų padarytiems pažeidimams tirti, ir tai kelia ypatingą susirūpinimą dėl kovos su korupcija veiksmingumo, nes ši valdyba gali būti naudojama kaip papildoma priemonė siekiant įbauginti teisėjus ir daryti jiems spaudimą?

         (1)  2006 m. gruodžio 13 d. Komisijos sprendimas 2006/928/EB, nustatantis bendradarbiavimo su Rumunija ir jos pažangos siekiant orientacinių tikslų teismų reformos ir kovos su korupcija srityse patikrinimo mechanizmą (OL L 354, 2006, p. 56).


title: Byla C-357/19: 2019 m. gegužės 6 d. Înalta Curte de Casație și Justiție (Rumunija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Parchetul de pe lângă Înalta Curte de Casație și Justiție — Direcția Națională Anticorupție, PM, RO, SP, TQ/QN, UR, VS, WT, Autoritatea Națională pentru Turism, Agenția Națională de Administrare Fiscală, SC Euro Box Promotion SRL

text:
               26.8.2019

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 288/19

      2019 m. gegužės 6 d. Înalta Curte de Casație și Justiție (Rumunija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Parchetul de pe lângă Înalta Curte de Casație și Justiție — Direcția Națională Anticorupție, PM, RO, SP, TQ/QN, UR, VS, WT, Autoritatea Națională pentru Turism, Agenția Națională de Administrare Fiscală, SC Euro Box Promotion SRL
      (Byla C-357/19)
      (2019/C 288/24)
      Proceso kalba: rumunų

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Înalta Curte de Casație și Justiție

         Šalys pagrindinėje byloje

         Skundą pateikusios šalys: Parchetul de pe lângă Înalta Curte de Casație și Justiție — Direcția Națională Anticorupție, PM, RO, SP, TQ

         Atsakovai: QN, UR, VS, WT, Autoritatea Națională pentru Turism, Agenția Națională de Administrare Fiscală, SC Euro Box Promotion SRL

         Prejudiciniai klausimai

                  1.

                  Ar Europos Sąjungos sutarties 19 straipsnio 1 dalis, Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo 325 straipsnio 1 dalis, Konvencijos dėl Europos Bendrijų finansinių interesų apsaugos, parengtos vadovaujantis Europos Sąjungos sutarties K.3 straipsniu, 1 straipsnio 1 dalies a ir b punktai bei 2 straipsnio 1 dalis ir teisinio saugumo principas turi būti aiškinami taip, kad jiems prieštarauja išorės teisminės institucijos, t. y. Curtea Constituțională a României (Rumunijos Konstitucinis Teismas), sprendimo dėl teisėjų kolegijos sudėties teisėtumo priėmimas, dėl kurio sudaromos sąlygos pateikti specialiuosius skundus dėl atitinkamu laikotarpiu priimtų įsiteisėjusių nuosprendžių?

                  2.

                  Ar Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijos 47 straipsnio antra pastraipa turi būti aiškinama taip, kad jai prieštarauja pagal vidaus teisę privaloma išorės teisminės institucijos išvada dėl teisėjų kolegijos, kuriai priklauso vadovaujančias pareigas einantis teisėjas, kuris buvo paskirtas ne atsitiktine tvarka, o vadovaujantis skaidriomis, žinomomis ir šalių neginčytomis taisyklėmis, taikomomis visoms šios kolegijos nagrinėjamoms byloms, nepriklausomumo ir nešališkumo stokos?

                  3.

                  Ar Sąjungos teisės viršenybė turi būti aiškinama taip, kad nacionalinis teismas gali netaikyti byloje dėl konstitucinio ginčo priimto Konstitucinio Teismo sprendimo, kuris yra privalomas pagal nacionalinę teisę?


title: Byla T-698/17: 2019 m. liepos 12 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje MAN Truck & Bus/EUIPO — Halla Holdings (MANDO) (Europos Sąjungos prekių ženklas — Protesto procedūra — Žodinio Europos Sąjungos prekių ženklo MANDO paraiška — Ankstesni tarptautiniai ir nacionalinis vaizdiniai prekių ženklai MAN — Ankstesnis nacionalinis žodinis prekių ženklas „Man“ — Santykinis atmetimo pagrindas — Galimybės supainioti nebuvimas — Reglamento (EB) Nr. 207/2009 8 straipsnio 1 dalies b punktas (dabar — Reglamento (ES) 2017/1001 8 straipsnio 1 dalies b punktas))

text:
               9.9.2019

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 305/41

      2019 m. liepos 12 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje MAN Truck & Bus/EUIPO — Halla Holdings (MANDO)
      (Byla T-698/17) (1)

      (Europos Sąjungos prekių ženklas - Protesto procedūra - Žodinio Europos Sąjungos prekių ženklo MANDO paraiška - Ankstesni tarptautiniai ir nacionalinis vaizdiniai prekių ženklai MAN - Ankstesnis nacionalinis žodinis prekių ženklas „Man“ - Santykinis atmetimo pagrindas - Galimybės supainioti nebuvimas - Reglamento (EB) Nr. 207/2009 8 straipsnio 1 dalies b punktas (dabar - Reglamento (ES) 2017/1001 8 straipsnio 1 dalies b punktas))
      (2019/C 305/49)
      Proceso kalba: anglų

         Šalys

         Ieškovė: MAN Truck & Bus (Miunchenas, Vokietija), atstovaujama advokato C. Röhl

         Atsakovė: Europos Sąjungos intelektinės nuosavybės tarnyba (EUIPO), atstovaujama iš pradžių J. Ivanausko ir D. Walicka, vėliau J. Ivanausko ir H. O'Neill

         Kita procedūros EUIPO apeliacinėje taryboje šalis, įstojusi į bylą Bendrajame Teisme: Halla Holdings Corp. (Jonginas, Korėjos Respublika), atstovaujama advokatų M.-R. Hirsch ir C. de Haas

         Dalykas

      Ieškinys dėl 2017 m. liepos 13 d. EUIPO pirmosios apeliacinės tarybos sprendimo (byla R 1919/2016-1), susijusio protesto procedūra tarp Man Truck & Bus ir Halla Holdings.

         Rezoliucinė dalis

                  1.

                  Panaikinti 2017 m. liepos 13 d. Europos Sąjungos intelektinės nuosavybės tarnybos (EUIPO) pirmosios apeliacinės tarybos sprendimą (byla R 1919/2016-1), kiek juo nuspręsta, jog nėra galimybės supainioti žodinio prekių ženklo MANDO ir ankstesnės tarptautinės vaizdinio prekių ženklo MAN registracijos Nr. 863 418.

                  2.

                  Atmesti likusią ieškinio dalį.

                  3.

                  Kiekviena šalis padengia savo bylinėjimosi išlaidas.

         (1)  OL C 437, 2017 12 18.


title: Byla C-382/19 P: 2019 m. gegužės 15 d. Ralph Pethke pateiktas apeliacinis skundas dėl 2019 m. kovo 5 d. Bendrojo Teismo (ketvirtoji kolegija) priimto sprendimo byloje T-169/17 Ralph Pethke/Europos Sąjungos intelektinės nuosavybės tarnyba

text:
               7.10.2019

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 337/2

      2019 m. gegužės 15 d. Ralph Pethke pateiktas apeliacinis skundas dėl 2019 m. kovo 5 d. Bendrojo Teismo (ketvirtoji kolegija) priimto sprendimo byloje T-169/17 Ralph Pethke/Europos Sąjungos intelektinės nuosavybės tarnyba
      (Byla C-382/19 P)
      (2019/C 337/02)
      Proceso kalba: vokiečių

         Šalys

         Apeliantas: Ralph Pethke, atstovaujamas advokato H. Tettenborn

         Kita proceso šalis: Europos Sąjungos intelektinės nuosavybės tarnyba

         Apelianto reikalavimai

      Apeliantas Teisingumo Teismo prašo:

                  —

                  panaikinti 2019 m. kovo 5 d. Europos Sąjungos Bendrojo Teismo sprendimą byloje T-169/17;

                  —

                  panaikinti Europos Sąjungos intelektinės nuosavybės tarnybos vykdomojo direktoriaus sprendimą PERS-AFFECT-16-134 ir atlyginti turtinę bei neturtinę žalą, patirtą dėl neteisėto pažeminimo pareigose;

                  —

                  subsidiariai panaikinti Bendrojo Teismo sprendimą ir grąžinti bylą Bendrajam Teismui.

         Apeliacinio skundo pagrindai ir pagrindiniai argumentai

      Apeliacinis skundas pateiktas dėl Bendrojo Teismo sprendimo, kuriuo šis atmetė apelianto prašymą panaikinti Europos Sąjungos intelektinės nuosavybės tarnybos vykdomojo direktoriaus sprendimą PERS-AFFECT-16-134 dėl apelianto perkėlimo.
      Grįsdamas apeliacinį skundą apeliantas remiasi šiais pagrindais:

                  1.

                  Pareigūnų tarnybos nuostatų (1) 7 straipsnio ir Europos Sąjungos Teisingumo Teismo statuto 36 straipsnio pažeidimas
                  Apeliantas tvirtina, kad Bendrasis Teismas netinkamai taikė Pareigūnų tarnybos nuostatų 7 straipsnį. Departamento skyriaus vadovo pažeminimas pareigose paskiriant jį į administratoriaus pareigas be karjeros galimybės ir netaikius jokios vertinimo ar drausminės procedūros, kuri apsaugotų apelianto teises, yra ne teisėtas perkėlimas į pareigas, bet neteisėtas pažeminimas pareigose. Pareigūnų tarnybos nuostatų pakeitimu 2014 m. buvo padidintos galimybės skyrių vadovams būti paaukštintais į aukštesnius nei AD12 lygius. Paskyrimų tarnyba negali vienašališkai panaikinti šios teisės netaikydama tinkamos vertinimo ar drausminės procedūros. Nuo 2014 m. de lege tapo nebegalima laikyti, kad skyriaus vadovo pareigos ir paprasto administratoriaus be galimybės būti paaukštintam pareigos yra tapačios.
                  Be to, Bendrasis Teismas daro nuorodą į jurisprudenciją, suformuotą dėl perkėlimo pagal Pareigūnų tarnybos nuostatų 7 straipsnį, bet iš to vėliau padaro klaidingas išvadas.
                  Galiausiai Bendrasis Teismas padarė teisės ir procesinę klaidą, nes nepriėmė išsamaus sprendimo dėl ieškinio antrojo pagrindo, grindžiamo apelianto neteisėtu pažeminimu pareigose 2016 m. spalio 10 d., tuo pačiu metu neperkėlus jo į naujas pareigas (tai buvo padaryta tik 2016 m. spalio 17 d.). Dėl šios priežasties tai neatitinka perkėlimo sąvokos, kaip ji suprantama pagal Pareigūnų tarnybos nuostatų 7 straipsnį (sprendimo 49–106 punktai).

                  2.

                  Faktų iškraipymas
                  Bendrasis Teismas skundžiamą sprendimą grindė ne tik faktais, kurie neišplaukė iš bylos medžiagos, bet ir faktais, kurie skyrėsi nuo bylos medžiagoje išdėstytų faktų.
                  Nagrinėjamoje bylioje akivaizdu, kad Bendrasis Teismas nevertino įrodymų. Jie jis būtų vertinęs įrodymus, būtų turėjęs įvertinti kitos apeliacinio proceso šalies pareiškimų patikimumą.
                  Be to, Bendrojo Teismo atliktas apelianto veiksmų, susijusių su jo pareiga pranešti apie neteisėtas priemones, vertinimas panaikina bet kokį Pareigūnų tarnybos nuostatų 21a straipsnio 1 dalies ir 22a straipsnio veiksmingumą.

                  3.

                  Neteisėtas kaltinimo, grindžiamo psichologiniu priekabiavimu ir pareigos rūpintis pareigūnų gerove bei Teisingumo Teismo statuto 36 straipsniu pažeidimu, vertinimas
                  Bendrasis Teismas, pažeisdamas galiojančius teisės aktus, atmetė kaltinimą, kad priemonės, kurių ėmėsi vykdomasis direktorius laikotarpiu nuo 2016 m. spalio 10 d. iki spalio 17 d., buvo psichologinis priekabiavimas. Pareigos rūpintis pareigūnų gerove pažeidimas ir psichologinis priekabiavimas yra glaudžiai susiję su neteisėtais sprendimais dėl pažeminimo pareigose ir perkėlimo, priimtais laikotarpiu nuo 2016 m. spalio 10 d. iki spalio 17 d. Priešingai nei tvirtina Bendrasis Teismas, „veiksmų visuma“ nėra būtina sąlyga, kad būtų seksualinis priekabiavimas pagal Pareigūnų tarnybos nuostatų 12a straipsnio 3 dalį. Be to, Bendrasis Teismas nenagrinėjo pareigos rūpintis pareigūnų gerove pažeidimo, kai apeliantas buvo viešai šmeižiamas dėl profesinių pasiekimų, kai jis buvo perkeltas į kitas pareigas.

         (1)  Europos Sąjungos pareigūnų tarnybos nuostatai įtvirtinti 1968 m. vasario 29 d. Tarybos reglamente (EEB, Euratomas, EAPB) Nr. 259/68, nustatančiame Europos Bendrijų pareigūnų tarnybos nuostatus ir kitų Europos Bendrijų tarnautojų įdarbinimo sąlygas bei Komisijos pareigūnams laikinai taikomas specialias priemones (OL L 56, 1968, p. 1; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 1 sk., 2 t., p. 5), iš dalies pakeistame 2013 m. spalio 22 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentu (ES, Euratomas) Nr. 1023/2013 (OL L 287, 2013, p. 15).


title: Byla C-446/19 P: 2019 m. birželio 12 d. Stephan Fleig pateiktas apeliacinis skundas dėl 2019 m. balandžio 2 d. Bendrojo Teismo (pirmoji kolegija) sprendimo byloje T-492/17, Stephan Fleig/Europos išorės veiksmų tarnyba

text:
               7.10.2019

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 337/3

      2019 m. birželio 12 d. Stephan Fleig pateiktas apeliacinis skundas dėl 2019 m. balandžio 2 d. Bendrojo Teismo (pirmoji kolegija) sprendimo byloje T-492/17, Stephan Fleig/Europos išorės veiksmų tarnyba
      (Byla C-446/19 P)
      (2019/C 337/03)
      Proceso kalba: vokiečių

         Šalys

         Apeliantas: Stephan Fleig, atstovaujamas advokato H. Tettenborn

         Kita proceso šalis: Europos išorės veiksmų tarnyba (EIVT)

         Apelianto reikalavimai

      Apeliantas prašo:

                  —

                  panaikinti visą 2019 m. balandžio 2 d. Europos Sąjungos Bendrojo Teismo (pirmoji kolegija) sprendimą byloje T-492/17,

                  —

                  panaikinti 2016 m. rugpjūčio 19 d. Europos išorės veiksmų tarnybos (EIVT) Personalo direktorato direktoriaus, veikusio kaip sudaryti tarnybos sutartis įgaliota tarnyba, priimtą sprendimą nutraukti su apeliantu sudarytą neterminuotą sutartį nuo 2017 m. birželio 19 d., taip pat priteisti iš EIVT atlyginti dėl neteisėto atleidimo iš tarnybos apelianto patirtą neturtinę žalą,

                  —

                  nepatenkinus pirmųjų reikalavimų, panaikinti skundžiamą sprendimą ir grąžinti bylą Bendrajam Teismui,

                  —

                  priteisti iš EIVT bylinėjimosi abiejose instancijose išlaidas.

         Apeliacinio skundo pagrindai ir pagrindiniai argumentai

      Skundui pagrįsti apeliantas nurodo šiuos šešis pagrindus:
      Pirma, apeliantas teigia, kad buvo pažeista Pagrindinių teisių chartijos 47 straipsnio antroje pastraipoje įtvirtinta teisė į teisingą bylos nagrinėjimą ir procesinio lygiateisiškumo principas. Nepaisydamas jo prašymo, Bendrasis Teismas neįpareigojo EIVT pateikti svarbius elektroninius laiškus, o dėl to labai sumažėjo apelianto gynybos galimybės.
      Antra, apeliantas nurodo, kad Bendrasis Teismas padarė teisės klaidą taikydamas administracijos rūpestingumo pareigos principą. Bendrasis Teismas nepaisė aplinkybės, kad dar prieš nutraukdama tarnybos sutartį su apeliantu EIVT savo veiksmais prisidėjo prie jo psichikos ligos paūmėjimo ir taip sumažino jo gebėjimą laikytis tarnybos pareigų.
      Trečia, apeliantas kaltina Bendrąjį Teismą padarius teisės klaidą, kai šis nusprendė neprivaląs tikrinti, ar ir kokia apimtimi apelianto sveikatos būklė sutrukdė jam įvykdyti Pareigūnų tarnybos nuostatuose įtvirtintą pareigą pranešti apie savo gyvenamąją vietą. Be to, Bendrasis Teismas tariamai padarė teisės klaidą, nes, pats neturėdamas reikiamų žinių ir neskyręs medicinos ekspertizės, neatsižvelgė į apelianto pateiktas gydytojų nuomones. Bendrasis Teismas taip pat klaidingai neatsižvelgė į aplinkybę, kad EIVT apelianto psichikos ligos pasekmes traktavo jo nenaudai.
      Ketvirta, apelianto nuomone, Bendrasis Teismas padarė teisės klaidą, nes apkaltino jį pažeidus iš Pareigūnų tarnybos nuostatų II priedo 7 straipsnio kylančią pareigą, taip pat lojalumo ir bendradarbiavimo pareigą dėl to, kad jis „atsisakė pats paskirti savo gydytoją į invalidumo komisiją“. Dėl šios priežasties Bendrasis Teismas savo sprendimą neteisingai pagrindė aplinkybe, kuria EIVT savo sprendime nesirėmė apelianto nenaudai.
      Penkta, apeliantas teigia, kad Bendrasis Teismas iš to, kad apeliantas pateikė administracijai kelis ikiteisminius prašymus ir skundus, kurie buvo atmesti, padarė klaidingą išvadą, kad sudaryti tarnybos sutartis įgaliota EIVT tarnyba galėjo jį apkaltinti pažeidus bendradarbiavimo ir lojalumo pareigą. Pritarus Bendrojo Teismo pozicijai, kiekvienas atmestas tarnautojo prašymas būtų laikomas piktnaudžiavimu teise.
      Šešta, apeliantas kaltina Bendrąjį Teismą iškreipus kelias faktines aplinkybes, kuriomis grindžiamas jo sprendimas, visų pirma aplinkybes, susijusias su jo pareiga pranešti administracijai apie savo gyvenamąją vietą.


title: Byla C-495/19: 2019 m. birželio 26 d. Sąd Okręgowy w Poznaniu (Lenkija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Kancelaria Medius SA z siedzibą w Krakowie/RN

text:
               7.10.2019

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 337/6

      2019 m. birželio 26 d. Sąd Okręgowy w Poznaniu (Lenkija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Kancelaria Medius SA z siedzibą w Krakowie/RN
      (Byla C-495/19)
      (2019/C 337/06)
      Proceso kalba: lenkų

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Sąd Okręgowy w Poznaniu

         Šalys pagrindinėje byloje

         Ieškovė: Kancelaria Medius SA z siedzibą w Krakowie

         Atsakovas: RN

         Prejudicinis klausimas

      Ar 1993 m. balandžio 5 d. Tarybos direktyvos 93/13/EEB dėl nesąžiningų sąlygų sutartyse su vartotojais (1) 7 straipsnio 1 dalis turi būti aiškinama taip, kad pagal ją draudžiamos proceso nuostatos, pagal kurias teismas gali priimti sprendimą už akių remdamasis vien ieškovo ieškinyje pateiktais teiginiais, kuriuos jis privalo laikyti teisingais tuo atveju, kai atsakovas (vartotojas), teisingai informuotas apie bylos nagrinėjimo datą, neatvyksta pagal šaukimą ir nesigina nuo ieškinio?

         (1)  OL L 95, 1993, p. 29; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 15 sk., 2 t., p. 288.


title: 2019 m. birželio 28 d. Norvegijos Aukščiausiojo Teismo (Norges Høyesterett) prašymas ELPA teismui dėl patariamosios nuomonės byloje Melissa Colleen Campbell prieš Norvegijos Vyriausybę (Byla E-4/19)2019/C 351/12

text:
               17.10.2019

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 351/15

      2019 m. birželio 28 d. Norvegijos Aukščiausiojo Teismo (Norges Høyesterett) prašymas ELPA teismui dėl patariamosios nuomonės byloje Melissa Colleen Campbell prieš Norvegijos Vyriausybę

      (Byla E-4/19)
      (2019/C 351/12)
      2019 m. birželio 28 d. Norvegijos Aukščiausiasis Teismas (Norges Høyesterett) ELPA teismui pateikė prašymą (jį Teismo kanceliarija gavo 2019 m. birželio 28 d.) dėl patariamosios nuomonės byloje Melissa Colleen Campbell prieš Norvegijos Vyriausybę šiais klausimais:

                  1.

                  Ar, atsižvelgiant į paskiausią ES Teisingumo Teismo praktiką, t. y. į tai, kad 2014 m. kovo 12 d. Didžioji kolegija byloje C-456/12 O. ir B. priimtame sprendime patvirtino esant išvestinę teisę gyventi šalyje, ir vadovaujantis homogeniškumo principu, Direktyvos 2004/38/EB 7 straipsnio 1 dalies b punktas, taikomas kartu su jos 7 straipsnio 2 dalimi, yra pagal analogiją taikytinas tuo atveju, kai EEE šalies pilietis grįžta į gyvenamosios vietos valstybę kartu su šeimos nariu?

                  2.

                  Ką reiškia 2016 m. liepos 26 d. ELPA teismo sprendimo byloje E-28/15 Jabbi 80 punkte nurodytas direktyvoje nustatytas „nepertraukiamo gyvenimo šalyje“ reikalavimas? Būtų ypač naudinga, jei ELPA teismas pasisakytų dėl šių dalykų:

                              a)

                              ar, o jei taip, – kokiu mastu galimos gyvenimo šalyje pertraukos, ir

                              b)

                              ar galimos pertraukos priežastis – pavyzdžiui, dėl su darbu susijusių motyvų – gali būti reikšminga vertinant, ar gyvenimas šalyje yra nepertraukiamas, kaip nurodyta direktyvoje.

                  3.

                  Ko reikalaujama taikant sąlygą, kad EEE pilietis, gyvendamas priimančiojoje šalyje, turėtų „pakankamą galimybę gyventi šeimos gyvenimą toje valstybėje“, kaip nurodyta, inter alia, 2016 m. liepos 26 d. ELPA teismo sprendimo byloje E-28/15 Jabbi 80 punkte, 2014 m. kovo 12 d. ES Teisingumo Teismo sprendimo byloje C-456/12 O. ir B. 51 punkte, taikomame kartu su jo 56 ir 57 punktais, ir 2018 m. birželio 5 d. ES Teisingumo Teismo sprendimo byloje C-673/16 Coman 24 ir 26 punktuose, ir taip pat aiškinama atsižvelgiant į direktyvos 35 straipsnio nuostatą dėl piktnaudžiavimo teisėmis?


title: Byla C-230/19: 2019 m. kovo 14 d. Petr Fryč pateiktas apeliacinis skundas dėl 2019 m. sausio 15 d. Bendrojo Teismo (septintoji kolegija) priimtos nutarties byloje T-513/18, Fryč/Komisija

text:
               21.10.2019

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 357/4

      2019 m. kovo 14 d. Petr Fryč pateiktas apeliacinis skundas dėl 2019 m. sausio 15 d. Bendrojo Teismo (septintoji kolegija) priimtos nutarties byloje T-513/18, Fryč/Komisija
      (Byla C-230/19)
      (2019/C 357/05)
      Proceso kalba: čekų

         Šalys

         Apeliantas: Petr Fryč, atstovaujamas advokatės Š. Oharková

         Kita proceso šalis: Europos Komisija
      2019 m. rugsėjo 5 d. nutartimi Teisingumo Teismas (aštuntoji kolegija) pripažino šį apeliacinį skundą akivaizdžiai nepagrįstu.


title: Byla C-433/19: 2019 m. birželio 6 d. Oberster Gerichtshof (Austrija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Ellmes Property Services Limited/SP

text:
               21.10.2019

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 357/4

      2019 m. birželio 6 d. Oberster Gerichtshof (Austrija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Ellmes Property Services Limited/SP
      (Byla C-433/19)
      (2019/C 357/07)
      Proceso kalba: vokiečių

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Oberster Gerichtshof

         Šalys pagrindinėje byloje

         Kasatorė: Ellmes Property Services Limited

         Kita kasacinio proceso šalis: SP

         Prejudiciniai klausimai

                  1.

                  Ar 2012 m. gruodžio 12 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) Nr. 1215/2012 (1) dėl jurisdikcijos ir teismo sprendimų civilinėse ir komercinėse bylose pripažinimo ir vykdymo (toliau – Reglamentas „Briuselis Ia“) 24 straipsnio 1 punkto pirmos pastraipos pirma sąlyga turi būti aiškinama taip, kad būsto savininko ieškinių, kuriais siekiama uždrausti kitam būsto savininkui savavališkai, be kitų būstų savininkų sutikimo pakeisti būsto nuosavybės objektą, visų pirma jo paskirtį, dalykas yra reikalavimas pripažinti daiktines teises?

                  2.

                  Jeigu į šį klausimą būtų atsakyta neigiamai:
                  Ar Reglamento „Briuselis Ia“ 7 straipsnio 1 punkto a papunktis turi būti aiškinamas taip, kad pirmame klausime nurodytų ieškinių dalykas yra iš sutarčių kylančios prievolės, kurios turi būti įvykdytos turto buvimo vietoje?

         (1)  OL L 351, 2012, p. 1.


title: Byla C-442/19: 2019 m. birželio 12 d. Hoge Raad der Nederlanden (Nyderlandai) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Stichting Brein/News-Service Europe BV

text:
               21.10.2019

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 357/5

      2019 m. birželio 12 d. Hoge Raad der Nederlanden (Nyderlandai) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Stichting Brein/News-Service Europe BV
      (Byla C-442/19)
      (2019/C 357/08)
      Proceso kalba: nyderlandų

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Hoge Raad der Nederlanden

         Šalys pagrindinėje byloje

         Kasatorė: Stichting Brein

         Kita kasacinio proceso šalis: News-Service Europe BV

         Prejudiciniai klausimai

                  1.

                  Ar platformos, kurioje teikiamos Usenet tinklo paslaugos, valdytojas (o NSE buvo tokia valdytoja) <...> laikomas viešai skelbiančiu kūrinius, kaip tai suprantama pagal 2001 m. gegužės 22 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2001/29/EB dėl autorių teisių ir gretutinių teisių informacinėje visuomenėje tam tikrų aspektų suderinimo (OL L 167, 2001, p. 10; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 17 sk., 1 t., p. 230, toliau – Direktyva 2001/29/EB), 3 straipsnio 1 dalį?

                  2.

                  Jei į pirmąjį klausimą būtų atsakyta teigiamai (t. y. kūriniai viešai skelbiami):
                  Ar nustačius, kad platformos, kurioje teikiamos Usenet tinklo paslaugos, valdytojas viešai skelbia kūrinius, kaip tai suprantama pagal Direktyvos 2001/29/EB 3 straipsnio 1 dalį, negalima taikyti 2000 m. birželio 8 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2000/31/EB dėl kai kurių informacinės visuomenės paslaugų, ypač elektroninės komercijos, teisinių aspektų vidaus rinkoje (Elektroninės komercijos direktyva) (OL L 178, 2000, p. 1; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 13 sk., 25 t., p. 399, toliau – Direktyva 2000/31/EB) 14 straipsnio 1 dalies?

                  3.

                  Jei į pirmąjį ar antrąjį klausimą būtų atsakyta neigiamai (todėl iš principo galima remtis atsakomybės išimtimis pagal Direktyvos 2000/31/EB 14 straipsnio 1 dalį):
                  Ar platformos, kurioje teikiamos Usenet tinklo paslaugos, valdytojas, kuris siūlo <...> paslaugas, atlieka aktyvius veiksmus, dėl kurių neleidžiama remtis Direktyvos 2000/31/EB 14 straipsnio 1 dalimi?

                  4.

                  Ar platformos, kurioje teikiamos Usenet tinklo paslaugos, valdytojui, viešai skelbiančiam kūrinius ir galinčiam remtis Direktyvos 2000/31/EB 14 straipsnio 1 dalimi, galima uždrausti tęsti šį pažeidimą ir (arba) dėl jo priimti nurodymą, kuris taikomas plačiau negu aprėpia šios direktyvos 14 straipsnio 3 dalyje numatytos galimybės, arba kuris prieštarauja Direktyvos 2000/31/EB 15 straipsnio 1 daliai?


title: Byla C-479/19: 2019 m. birželio 19 d. Corte suprema di cassazione (Italija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje UBS Real Estate Kapitalanlagegesellschaft mbH/Agenzia delle Entrate

text:
               21.10.2019

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 357/9

      2019 m. birželio 19 d. Corte suprema di cassazione (Italija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje UBS Real Estate Kapitalanlagegesellschaft mbH/Agenzia delle Entrate
      (Byla C-479/19)
      (2019/C 357/13)
      Proceso kalba: italų

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Corte suprema di cassazione

         Šalys pagrindinėje byloje

         Kasatorė: UBS Real Estate Kapitalanlagegesellschaft mbH

         Kita proceso šalis: Agenzia delle Entrate (Italijos mokesčių inspekcija)

         Prejudicinis klausimas

      Ar pagal Bendrijos teisę, o konkrečiai Sutarties nuostatas dėl įsisteigimo laisvės ir laisvo kapitalo judėjimo, kaip jas aiškina Teisingumo Teismas, draudžiama nacionalinės teisės norma, kaip antai Decreto-legge n. 223/2006 (Dekretas įstatymas Nr. 223/2006) 35 straipsnio 10 ter dalyje įtvirtinta nuostata (kiek pagal ją hipotekos ir kadastro mokesčių lengvatos taikomos tik uždarojo tipo nekilnojamojo turto fondams)?


title: Byla C-561/19: 2019 m. liepos 23 d. Consiglio di Stato (Italija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Consorzio Italian Management, Catania Multiservizi SpA/Rete Ferroviaria Italiana SpA

text:
               21.10.2019

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 357/22

      2019 m. liepos 23 d. Consiglio di Stato (Italija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Consorzio Italian Management, Catania Multiservizi SpA/Rete Ferroviaria Italiana SpA
      (Byla C-561/19)
      (2019/C 357/27)
      Proceso kalba: italų

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Consiglio di Stato

         Šalys pagrindinėje byloje

         Apeliantai: Consorzio Italian Management, Catania Multiservizi SpA

         Kita apeliacinio proceso šalis: Rete Ferroviaria Italiana SpA

         Prejudiciniai klausimai

                  1.

                  Ar pagal SESV 267 straipsnį nacionalinis teismas, kurio sprendimai nėra skundžiami teismine tvarka, iš principo privalo pateikti prašymą priimti prejudicinį sprendimą, susijusį su klausimu dėl Europos Sąjungos teisės išaiškinimo, net ir tais atvejais, kai tą klausimą jam pateikia viena iš proceso šalių po to, kai pradėtas teismo procesas arba šalis tampa proceso šalimi, arba po to, kai byloje priimamas pirmasis sprendimas, arba net po to, kai Europos Sąjungos Teisingumo Teismui pirmą kartą pateikiamas prašymas priimti prejudicinį sprendimą?

                  2.

                  Ar, atsižvelgiant į tai, kas pirma išdėstyta, Įstatyminio dekreto Nr. 163/2006 115, 206 ir 217 straipsniai, kaip jie išaiškinti administracinių teismų jurisprudencijoje, pagal kuriuos negalima peržiūrėti sutarčių, susijusių su vadinamaisiais specialiais sektoriais, kainų, konkrečiai sutarčių, kurių dalykas skiriasi nuo Direktyvoje 2004/17 (1) nurodytų sutarčių dalyko, tačiau kurios yra funkciškai su jomis susijusios, kainų, atitinka Europos Sąjungos teisę, konkrečiai SESV 4 straipsnio 2 dalį, 9 straipsnį, 101 straipsnio 1 dalies e punktą, 106 ir 151 straipsnius, šioje sutartyje minimą Europos socialinę chartiją, pasirašytą Turine 1961 m. spalio 18 d. ir 1989 m. Bendrijos darbuotojų pagrindinių socialinių teisių chartiją, SESV 152, 153 ir 156 straipsnius ir Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijos 28 straipsnį?

                  3.

                  Ar, atsižvelgiant į tai, kas pirma išdėstyta, Įstatyminio dekreto Nr. 163/2006 115, 206 ir 217 straipsniai, kaip jie išaiškinti administracinių teismų jurisprudencijoje, pagal kuriuos negalima peržiūrėti sutarčių, susijusių su vadinamaisiais specialiais sektoriais, kainų, konkrečiai sutarčių, kurių dalykas skiriasi nuo Direktyvoje 2004/17 nurodytų sutarčių dalyko, tačiau kurios yra funkciškai su jomis susijusios, kainų, atitinka Europos Sąjungos teisę, konkrečiai Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijos 28 straipsnį, SESV 26 ir 34 straipsniuose įtvirtintą vienodo požiūrio principą ir laisvės užsiimti verslu principą, kuris taip pat įtvirtintas Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijos 16 straipsnyje?

         (1)  2004 m. kovo 31 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2004/17/EB dėl subjektų, vykdančių veiklą vandens, energetikos, transporto ir pašto paslaugų sektoriuose, vykdomų pirkimų tvarkos derinimo (OL L 134, 2004, p. 1; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 6 sk., 7 t., p. 19).


title: Byla C-624/19: 2019 m. rugpjūčio 22 d. Watford Employment Tribunal (Jungtinė Karalystė) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje K ir kt./Tesco Stores Ltd

text:
               21.10.2019

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 357/27

      2019 m. rugpjūčio 22 d. Watford Employment Tribunal (Jungtinė Karalystė) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje K ir kt./Tesco Stores Ltd
      (Byla C-624/19)
      (2019/C 357/33)
      Proceso kalba: anglų

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

         Watford Employment Tribunal (Jungtinė Karalystė)

         Šalys pagrindinėje byloje

         Ieškovai: K ir kt.

         Atsakovė: Tesco Stores Ltd

         Prejudiciniai klausimai

                  1.

                  Ar nagrinėjant reikalavimus, grindžiamus tuo, kad ieškovai atlieka tokios pačios vertės darbą kaip referenciniai asmenys, Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo (SESV) 157 straipsnis veikia tiesiogiai?

                  2.

                  Jei į pirmąjį klausimą būtų atsakyta neigiamai, ar vieno šaltinio kriterijus, taikomas atliekant palyginimą pagal 157 straipsnį, skiriasi nuo vienodos vertės klausimo ir, jei taip, ar tas kriterijus turi tiesioginį poveikį?


title: Byla T-603/17: 2019 m. rugsėjo 4 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Lietuva/Komisija (EŽŪGF ir EŽŪFKP – Nefinansuojamos išlaidos – Reglamentas (EB) Nr. 1698/2005 – 4 kryptis „Leader“ – Reglamentas (ES) Nr. 65/2011 – Administraciniai patikrinimai – Pareiga sukurti tinkamą sistemą, leidžiančią įvertinti išlaidų pagrįstumą – Įnašas natūra (savanorišku darbu) – Įnašas natūra (nekilnojamuoju turtu) – Patikrinimai vietoje – Mokėjimo prašymus patvirtinančių dokumentų buvimas – Finansuojamų operacijų įgyvendinimas laikantis viešųjų pirkimų taisyklių)

text:
               21.10.2019

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 357/29

      2019 m. rugsėjo 4 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Lietuva/Komisija
      (Byla T-603/17) (1)

      (EŽŪGF ir EŽŪFKP - Nefinansuojamos išlaidos - Reglamentas (EB) Nr. 1698/2005 - 4 kryptis „Leader“ - Reglamentas (ES) Nr. 65/2011 - Administraciniai patikrinimai - Pareiga sukurti tinkamą sistemą, leidžiančią įvertinti išlaidų pagrįstumą - Įnašas natūra (savanorišku darbu) - Įnašas natūra (nekilnojamuoju turtu) - Patikrinimai vietoje - Mokėjimo prašymus patvirtinančių dokumentų buvimas - Finansuojamų operacijų įgyvendinimas laikantis viešųjų pirkimų taisyklių)
      (2019/C 357/35)
      Proceso kalba: lietuvių

         Šalys

         Ieškovė: Lietuvos Respublika, atstovaujama iš pradžių D. Kriaučiūno, R. Krasuckaitės, R. Dzikovič ir M. Palionio, vėliau – R. Krasuckaitės, R. Dzikovič, M. Palionio, I. Javičienės ir T. Lozoraičio, galiausiai – R. Dzikovič, M. Palionio, I. Javičienės ir T. Lozoraičio

         Atsakovė: Europos Komisija, atstovaujama J. Aquilina ir J. Jokubauskaitės

         Ieškovės pusėje į bylą įstojusi šalis: Čekijos Respublika, atstovaujama M. Smolek, J. Pavliš ir J. Vláčil

         Dalykas

      Pagal SESV 263 straipsnį pateiktas prašymas panaikinti 2017 m. birželio 26 d. Komisijos įgyvendinimo sprendimą (ES) 2017/1144 dėl valstybių narių patirtų tam tikrų išlaidų nefinansavimo Europos Sąjungos lėšomis iš Europos žemės ūkio garantijų fondo (EŽŪGF) ir Europos žemės ūkio fondo kaimo plėtrai (EŽŪFKP) (OL L 165, 2017, p. 37), kiek juo nuspręsta nefinansuoti tam tikrų Lietuvos Respublikos patirtų išlaidų.

         Rezoliucinė dalis

                  1.

                  Atmesti ieškinį.

                  2.

                  Lietuvos Respublika padengia savo bylinėjimosi išlaidas ir iš jos priteisiamos Europos Komisijos bylinėjimosi išlaidos.

                  3.

                  Čekijos Respublika padengia savo bylinėjimosi išlaidas.

         (1)  OL C 357, 2017 10 23.


title: Byla T-576/19: 2019 m. rugpjūčio 19 d. pareikštas ieškinys byloje DV ir kt./Komisija

text:
               21.10.2019

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 357/39

      2019 m. rugpjūčio 19 d. pareikštas ieškinys byloje DV ir kt./Komisija
      (Byla T-576/19)
      (2019/C 357/48)
      Proceso kalba: prancūzų

         Šalys

         Ieškovai: DV ir 10 kitų ieškovų, atstovaujamų advokatų S. Orlandi et T. Martin

         Atsakovė: Europos Komisija

         Reikalavimai

      Ieškovai Bendrojo Teismo prašo:

                  —

                  panaikinti sprendimus, kuriais nustatomas ieškovų mokamų kasmetinių atostogų dienų skaičius 2019 m.,

                  —

                  bet kuriuo atveju priteisti iš Komisijos bylinėjimosi išlaidas.

         Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

      Grįsdami ieškinį ieškovai remiasi vieninteliu pagrindu, grindžiamu Europos Sąjungos pareigūnų tarnybos nuostatų X priedo 6 straipsnio neteisėtumu grindžiamu prieštaravimu remiantis tais pačiais motyvais, kuriuos Bendrasis Teismas nurodė 2018 m. gruodžio 4 d. Sprendime Carreras Sequeros ir kt./Komisija, (T-518/16, EU:T:2018:873). Ieškovų teigimu, institucija atsakovė atsisakė taikyti šį teismo sprendimą, nors jo padariniai nėra sustabdyti, o tai yra neteisėtas Bendrojo Teismo sprendimo vykdymo atidėjimas.


title: Byla T-580/19: 2019 m. rugpjūčio 20 d. pareikštas ieškinys byloje Borborudi/Taryba

text:
               21.10.2019

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 357/40

      2019 m. rugpjūčio 20 d. pareikštas ieškinys byloje Borborudi/Taryba
      (Byla T-580/19)
      (2019/C 357/49)
      Proceso kalba: anglų

         Šalys

         Ieškovas: Sayed Shamsuddin Borborudi (Teheranas, Iranas), atstovaujamas advokato L. Vidal

         Atsakovė: Europos Sąjungos Taryba

         Reikalavimai

      Ieškovas Bendrojo Teismo prašo:

                  —

                  panaikinti 2019 m. gegužės 27 d. Tarybos sprendimą, priimtą pagal Tarybos įgyvendinimo reglamentą (ES) 2019/855, palikti ieškovo pavardę Reglamento (ES) Nr. 267/2012 IX priede;

                  —

                  nurodyti Tarybai pašalinti ieškovo pavardę iš Reglamento (ES) Nr. 267/2012 IX priedo;

                  —

                  priteisti iš Tarybos bylinėjimosi išlaidas.

         Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

      Grįsdamas ieškinį ieškovas remiasi šešiais pagrindais.

                  1.

                  Pirmasis ieškinio pagrindas grindžiamas tuo, kad Taryba nesilaikė baudų skyrimo asmenims ir įstaigoms įrodymų standarto, kai įtraukė ir paliko ieškovą ES sankcijų sąrašuose, nes ginčijamos priemonės neturi jokio teisėto pagrindo.

                  2.

                  Antrasis ieškinio pagrindas grindžiamas tuo, kad Taryba padarė faktinę klaidą, nes S. S. Borborudi nebedirba Irano atominės energetikos organizacijoje, šiai organizacijai JT nebetaiko sankcijų, o AMAD planas buvo sustabdytas 2003 m.

                  3.

                  Trečiasis ieškinio pagrindas grindžiamas tuo, kad Taryba padarė teisės klaidą, nes neįvertino tariamos S. S. Borborudi paramos Irano atominei programai kiekybinės ar kokybinės reikšmės.

                  4.

                  Ketvirtasis ieškinio pagrindas grindžiamas tuo, kad Taryba pažeidė pareigą pagrįsti ribojamąją priemonę, kurią ji priėmė dėl ieškovo, nes ji nepateikė įrodymų, kurie patvirtintų pagrindą, dėl kurio jis buvo nubaustas.

                  5.

                  Penktasis ieškinio pagrindas grindžiamas tuo, kad Taryba pažeidė pareigą pateikti dokumentus, kurie patvirtintų motyvą, netgi ieškovui to paprašius.

                  6.

                  Šeštasis ieškinio pagrindas grindžiamas tuo, kad Taryba pažeidė proporcingumo principą, kuris yra vienas iš ES bendrųjų principų, kurių turi būti laikomasi.


title: Byla T-720/18: 2019 m. liepos 23 d. Bendrojo Teismo nutartis byloje AMVAC Netherlands/EFSA

text:
               21.10.2019

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 357/44

      2019 m. liepos 23 d. Bendrojo Teismo nutartis byloje AMVAC Netherlands/EFSA
      (Byla T-720/18) (1)

      (2019/C 357/53)
      Proceso kalba: anglų
      Ketvirtosios kolegijos pirmininkas nutartimi nurodė išbraukti bylą iš registro.

         (1)  OL C 65, 2019 2 18.


title: Byla T-59/19: 2019 m. rugsėjo 11 d. Bendrojo Teismo nutartis byloje Makhlouf/Taryba (Ieškinys dėl žalos atlyginimo – Bendra užsienio ir saugumo politika – Ribojamosios priemonės Sirijai – Lėšų įšaldymas – Kompetencijos nebuvimas)

text:
               25.11.2019

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 399/65

      2019 m. rugsėjo 11 d. Bendrojo Teismo nutartis byloje Makhlouf/Taryba
      (Byla T-59/19) (1)

      (Ieškinys dėl žalos atlyginimo - Bendra užsienio ir saugumo politika - Ribojamosios priemonės Sirijai - Lėšų įšaldymas - Kompetencijos nebuvimas)
      (2019/C 399/81)
      Proceso kalba: prancūzų

         Šalys

         Ieškovas: Ehab Makhlouf (Damaskas, Sirija), atstovaujama advokato E. Ruchat

         Atsakovė: Europos Sąjungos Taryba, atstovaujama A. Jaume ir V. Piessevaux

         Dalykas

      SESV 268 straipsniu grindžiamas prašymas atlyginti žalą, kurią ieškovas tariamai patyrė dėl to, kad buvo priimtas 2018 m. gegužės 28 d. Tarybos sprendimas (BUSP) 2018/778, kuriuo iš dalies keičiamas Sprendimas 2013/255/BUSP dėl ribojamųjų priemonių Sirijai (OL L 131, 2018, p. 16) ir vėlesni jo įgyvendinimo teisės aktai, taip pat dėl to, kad buvo priimtas 2019 m. gegužės 17 d. Tarybos sprendimas (BUSP) 2019/806, kuriuo iš dalies keičiamas Sprendimas 2013/255/BUSP dėl ribojamųjų priemonių Sirijai (OL L 132, 2019, p. 36) tiek, kiek jie susiję su ieškovu.

         Rezoliucinė dalis

                  1.

                  Atmesti ieškinį.

                  2.

                  Ehab Makhlouf padengia savo ir Europos Sąjungos Tarybos patirtas bylinėjimosi išlaidas.

         (1)  OL C 139, 2019 4 15.


title: Byla C-274/18: 2019 m. spalio 3 d. Teisingumo Teismo (trečioji kolegija) sprendimas byloje (Arbeits- und Sozialgericht Wien (Austrija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Minoo Schuch-Ghannadan/Medizinische Universität Wien (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą – Socialinė politika – Bendrasis susitarimas dėl darbo ne visą darbo dieną – 4 straipsnis – Nediskriminavimo principas – Ne visą darbo dieną dirbančių darbuotojų mažiau palankus vertinimas nei visą darbo dieną dirbančių darbuotojų, kiek tai susiję su jų darbo sąlygomis – Draudimas – Nacionalinės teisės aktai, kuriuose ne visą darbo dieną dirbantiems darbuotojams nustatyta ilgesnė maksimali terminuotų darbo santykių trukmė nei visą darbo dieną dirbantiems darbuotojams – Principas „prorata temporis“ – Direktyva 2006/54/EB – Vienodas vyrų ir moterų vertinimas užimtumo ir darbo srityje – 2 straipsnio 1 dalies b punktas – Sąvoka „netiesioginė diskriminacija“ dėl lyties – 14 straipsnio 1 dalies c punktas – Užimtumo ir darbo sąlygos – 19 straipsnis – Įrodinėjimo pareiga)

text:
               9.12.2019

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 413/14

      2019 m. spalio 3 d. Teisingumo Teismo (trečioji kolegija) sprendimas byloje (Arbeits- und Sozialgericht Wien (Austrija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Minoo Schuch-Ghannadan/Medizinische Universität Wien
      (Byla C-274/18) (1)

      (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą - Socialinė politika - Bendrasis susitarimas dėl darbo ne visą darbo dieną - 4 straipsnis - Nediskriminavimo principas - Ne visą darbo dieną dirbančių darbuotojų mažiau palankus vertinimas nei visą darbo dieną dirbančių darbuotojų, kiek tai susiję su jų darbo sąlygomis - Draudimas - Nacionalinės teisės aktai, kuriuose ne visą darbo dieną dirbantiems darbuotojams nustatyta ilgesnė maksimali terminuotų darbo santykių trukmė nei visą darbo dieną dirbantiems darbuotojams - Principas „prorata temporis“ - Direktyva 2006/54/EB - Vienodas vyrų ir moterų vertinimas užimtumo ir darbo srityje - 2 straipsnio 1 dalies b punktas - Sąvoka „netiesioginė diskriminacija“ dėl lyties - 14 straipsnio 1 dalies c punktas - Užimtumo ir darbo sąlygos - 19 straipsnis - Įrodinėjimo pareiga)
      (2019/C 413/15)
      Proceso kalba: vokiečių

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Arbeits- und Sozialgericht Wien

         Šalys pagrindinėje byloje

         Ieškovė: Minoo Schuch-Ghannadan

         Atsakovas: Medizinische Universität Wien

         Rezoliucinė dalis

                  1.

                  1997 m. birželio 6 d. sudaryto Bendrojo susitarimo dėl darbo ne visą darbo dieną, pateikto 1997 m. gruodžio 15 d. Tarybos direktyvos 97/81/EB dėl Bendrojo susitarimo dėl darbo ne visą darbo dieną, kurį sudarė Europos pramonės ir darbdavių konfederacijų sąjunga (UNICE), Europos įmonių, kuriose dalyvauja valstybė, centras (CEEP) ir Europos profesinių sąjungų konfederacija (ETUC), priede, 4 straipsnio 1 punktą reikia aiškinti taip, kad juo draudžiamos nacionalinės teisės nuostatos, kaip antai nagrinėjamos pagrindinėje byloje, pagal kurias joje nurodytiems pagal terminuotą darbo sutartį ne visą darbo dieną dirbantiems darbuotojams nustatyta ilgesnė maksimali darbo santykių trukmė nei panašioje padėtyje esantiems visą darbo dieną dirbantiems darbuotojams, nebent toks nevienodas vertinimas pateisinamas objektyviomis priežastimis ir atsižvelgiant į jas yra proporcingas, o tai patikrinti turi prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas. Bendrojo susitarimo dėl darbo ne visą darbo dieną 4 straipsnio 2 punktą reikia aiškinti taip, kad jame nustatytas principas prorata temporis netaikomas tokioms teisės nuostatoms.

                  2.

                  2006 m. liepos 5 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2006/54/EB dėl moterų ir vyrų lygių galimybių ir vienodo požiūrio į moteris ir vyrus užimtumo bei profesinės veiklos srityje principo įgyvendinimo 2 straipsnio 1 dalies b punktą reikia aiškinti taip, kad juo draudžiamos nacionalinės teisės nuostatos, kaip antai nagrinėjamos pagrindinėje byloje, jose nurodytiems pagal terminuotą darbo sutartį ne visą darbo dieną dirbantiems darbuotojams nustatančios ilgesnę maksimalią darbo santykių trukmę nei panašioje padėtyje esantiems visą darbo dieną dirbantiems darbuotojams, jei įrodoma, kad šios teisės nuostatos neigiamai paveikia daug daugiau darbuotojų moterų nei darbuotojų vyrų, ir jei minėtos teisės nuostatos nėra objektyviai pateisinamos teisėtu tikslu arba jei priemonės, skirtos šiam tikslui pasiekti, nėra tinkamos ar būtinos. Šios direktyvos 19 straipsnio 1 dalis turi būti aiškinama taip, kad šia nuostata nereikalaujama, jog šalis, kuri mano, kad nukentėjo dėl tokios diskriminacijos, siekdama įrodyti diskriminacijos buvimą pateiktų konkrečius statistinius duomenis ar nurodytų konkrečias aplinkybes, kurios, remiantis nagrinėjamomis nacionalinės teisės nuostatomis, susijusios su atitinkamais darbuotojais, jei ši šalis neturi prieigos prie šių statistinių duomenų ar aplinkybių arba juos gauti yra sudėtinga.

         (1)  OL C 285, 2018 8 13.


title: Byla C-285/18: 2019 m. spalio 3 d. Teisingumo Teismo (ketvirtoji kolegija) sprendimas byloje (Lietuvos Aukščiausiojo Teismo (Lietuva) prašymas priimti prejudicinį sprendimą), inicijuotoje Kauno miesto savivaldybės, Kauno miesto savivaldybės administracijos (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą – Viešieji pirkimai – Direktyva 2014/24/ES – 12 straipsnio 1 dalis – Taikymas laiko atžvilgiu – Valstybių narių laisvė pasirinkti paslaugų teikimo būdą – Ribos – Viešieji pirkimai, dėl kurių sudaromas vadinamasis „in house“ sandoris – Vidaus sandoris – Viešojo pirkimo sutarties ir vidaus sandorio sutapimas iš dalies)

text:
               9.12.2019

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 413/15

      2019 m. spalio 3 d. Teisingumo Teismo (ketvirtoji kolegija) sprendimas byloje (Lietuvos Aukščiausiojo Teismo (Lietuva) prašymas priimti prejudicinį sprendimą), inicijuotoje Kauno miesto savivaldybės, Kauno miesto savivaldybės administracijos
      (Byla C-285/18) (1)

      (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą - Viešieji pirkimai - Direktyva 2014/24/ES - 12 straipsnio 1 dalis - Taikymas laiko atžvilgiu - Valstybių narių laisvė pasirinkti paslaugų teikimo būdą - Ribos - Viešieji pirkimai, dėl kurių sudaromas vadinamasis „in house“ sandoris - Vidaus sandoris - Viešojo pirkimo sutarties ir vidaus sandorio sutapimas iš dalies)
      (2019/C 413/16)
      Proceso kalba: lietuvių

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Lietuvos Aukščiausiasis Teismas

         Šalys pagrindinėje byloje

         Kasatorės: Kauno miesto savivaldybė, Kauno miesto savivaldybės administracija

         Kitos kasacinio proceso šalys: UAB „Irgita“, UAB „Kauno švara“

         Rezoliucinė dalis

                  1.

                  Situacija, kaip nagrinėjama pagrindinėje byloje, kai perkančioji organizacija viešojo pirkimo sutarties su juridiniu asmeniu, kurį ji kontroliuoja analogiškai kaip savo tarnybas, sudarymo procedūrą pradėjo dar galiojant 2004 m. kovo 31 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvai 2004/18/EB dėl viešojo darbų, prekių ir paslaugų pirkimo sutarčių sudarymo tvarkos derinimo, bet sutartis sudaryta po šios direktyvos panaikinimo, t. y. po 2016 m. balandžio 18 d., patenka į 2014 m. vasario 26 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2014/24/ES dėl viešųjų pirkimų, kuria panaikinama Direktyva 2004/18, taikymo sritį, jeigu perkančioji organizacija klausimą dėl to, ar privalėjo iš anksto skelbti konkursą viešojo pirkimo sutarčiai sudaryti, galutinai išsprendė po šios datos.

                  2.

                  Direktyvos 2014/24 12 straipsnio 1 dalį reikia aiškinti taip, kad pagal ją nedraudžiama nacionalinės teisės nuostata, kurioje valstybė narė vidaus sandorio sudarymą, be kita ko, sieja su sąlyga, kad viešojo pirkimo sutarties sudarymas neleistų užtikrinti teikiamų paslaugų kokybės, jų prieinamumo ar nepertraukiamumo, jeigu etape iki viešojo pirkimo sutarties sudarymo pasirenkant konkretų paslaugų teikimo būdą paisoma vienodo požiūrio, nediskriminavimo, abipusio pripažinimo, proporcingumo ir skaidrumo principų.

                  3.

                  Direktyvos 2014/24 12 straipsnio 1 dalis, siejama su skaidrumo principu, turi būti aiškinama taip, kad valstybių narių taikomos vidaus sandorių sudarymo sąlygos turi būti įtvirtintos konkrečiose ir aiškiose pozityviosios viešųjų pirkimų teisės normose, kurios turi būti pakankamai prieinamos, o jų taikymas – numatomas, kad būtų išvengta bet kokio savivalės pavojaus, o tai nagrinėjamu atveju turi patikrinti prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas.

                  4.

                  Vidaus sandorio, kuris tenkina Direktyvos 2014/24 12 straipsnio 1 dalies a–c punktuose numatytas sąlygas, sudarymas nėra pats savaime atitinkantis Sąjungos teisę.

         (1)  OL C 276, 2018 8 6.


title: Byla C-302/18: 2019 m. spalio 3 d. Teisingumo Teismo (trečioji kolegija) sprendimas byloje (Raad voor Vreemdelingenbetwistingen (Belgija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) X/Belgische Staat (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą – Imigracijos politika – Trečiųjų valstybių piliečių, kurie yra ilgalaikiai gyventojai, statusas – Direktyva 2003/109/EB – Ilgalaikio gyventojo statuso įgijimo sąlygos – 5 straipsnio 1 dalies a punktas – Pastovūs, reguliarūs ir pakankami ištekliai)

text:
               9.12.2019

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 413/16

      2019 m. spalio 3 d. Teisingumo Teismo (trečioji kolegija) sprendimas byloje (Raad voor Vreemdelingenbetwistingen (Belgija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) X/Belgische Staat
      (Byla C-302/18) (1)

      (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą - Imigracijos politika - Trečiųjų valstybių piliečių, kurie yra ilgalaikiai gyventojai, statusas - Direktyva 2003/109/EB - Ilgalaikio gyventojo statuso įgijimo sąlygos - 5 straipsnio 1 dalies a punktas - Pastovūs, reguliarūs ir pakankami ištekliai)
      (2019/C 413/17)
      Proceso kalba: nyderlandų

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Raad voor Vreemdelingenbetwistingen

         Šalys pagrindinėje byloje

         Pareiškėjas: X

         Atsakovė: Belgische Staat

         Rezoliucinė dalis

      2003 m. lapkričio 25 d. Tarybos direktyvos 2003/109/EB dėl trečiųjų valstybių piliečių, kurie yra ilgalaikiai gyventojai, statuso 5 straipsnio 1 dalies a punktas turi būti aiškinamas taip, kad šioje nuostatoje numatyta sąvoka „ištekliai“ reiškia ne tik ilgalaikio gyventojo statusą siekiančio įgyti pareiškėjo „nuosavus išteklius“, ji taip pat gali apimti ir išteklius, kurių šiam pareiškėjui suteikia trečiasis asmuo, jeigu, atsižvelgiant į individualią atitinkamo pareiškėjo padėtį, jie laikomi pastoviais, reguliariais ir pakankamais.

         (1)  OL C 276, 2018 8 6.


title: Byla C-329/18: 2019 m. spalio 3 d. Teisingumo Teismo (trečioji kolegija) sprendimas byloje (Augstākā tiesa (Latvija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Valsts ieņēmumu dienests/„Altic“ SIA (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą – Pridėtinės vertės mokestis (PVM) – Direktyva 2006/112/EB – Maisto produktų pirkimas – Pirkimo mokesčio atskaita – Atsisakymas suteikti teisę į atskaitą – Galimai fiktyvus tiekėjas – Sukčiavimas PVM srityje – Žinojimo reikalavimai, taikomi pirkėjui – Reglamentas (EB) Nr. 178/2002 – Maisto atsekamumo ir tiekėjų identifikavimo pareigos – Reglamentai (EB) Nr. 852/2004 ir (EB) Nr. 882/2004 – Pareiga įregistruoti maisto tvarkymo subjektus – Poveikis teisei į PVM atskaitą)

text:
               9.12.2019

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 413/16

      2019 m. spalio 3 d. Teisingumo Teismo (trečioji kolegija) sprendimas byloje (Augstākā tiesa (Latvija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Valsts ieņēmumu dienests/„Altic“ SIA
      (Byla C-329/18) (1)

      (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą - Pridėtinės vertės mokestis (PVM) - Direktyva 2006/112/EB - Maisto produktų pirkimas - Pirkimo mokesčio atskaita - Atsisakymas suteikti teisę į atskaitą - Galimai fiktyvus tiekėjas - Sukčiavimas PVM srityje - Žinojimo reikalavimai, taikomi pirkėjui - Reglamentas (EB) Nr. 178/2002 - Maisto atsekamumo ir tiekėjų identifikavimo pareigos - Reglamentai (EB) Nr. 852/2004 ir (EB) Nr. 882/2004 - Pareiga įregistruoti maisto tvarkymo subjektus - Poveikis teisei į PVM atskaitą)
      (2019/C 413/18)
      Proceso kalba: latvių

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Augstākā tiesa

         Šalys pagrindinėje byloje

         Kasatorė: Valsts ieņēmumu dienests

      Kita kasacinio proceso šalis (pareiškėja pirmojoje instancijoje): „Altic“ SIA

         Rezoliucinė dalis

                  1.

                  2006 m. lapkričio 28 d. Tarybos direktyvos 2006/112/EB dėl pridėtinės vertės mokesčio bendros sistemos, iš dalies pakeistos 2010 m. liepos 13 d. Tarybos direktyva 2010/45/ES, 168 straipsnio a punktą reikia aiškinti taip, kad pagal jį draudžiama atsisakyti suteikti teisę į pirkimo pridėtinės vertės mokesčio atskaitą maisto grandinėje dalyvaujančiam apmokestinamajam asmeniui vien dėl priežasties (darant prielaidą, kad ji yra tinkamai įrodyta, ir tai turi patikrinti prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas), jog šis apmokestinamasis asmuo nesilaikė jam pagal 2002 m. sausio 28 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (EB) Nr. 178/2002, nustatančio maistui skirtų teisės aktų bendruosius principus ir reikalavimus, įsteigiančio Europos maisto saugos tarnybą ir nustatančio su maisto saugos klausimais susijusias procedūras, 18 straipsnio 2 dalį tenkančių pareigų, susijusių su jo tiekėjų identifikavimu, kad būtų galima atsekti maisto produktus. Šių pareigų nesilaikymas gali būti vienas iš požymių, kurie kartu ir nuosekliai rodo, kad apmokestinamasis asmuo žinojo arba turėjo žinoti, jog dalyvauja sandoryje, susijusiame su sukčiavimu pridėtinės vertės mokesčio srityje, o tai turi patikrinti prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas.

                  2.

                  Direktyvos 2006/112, iš dalies pakeistos Direktyva 2010/45, 168 straipsnio a punktą reikia aiškinti taip, kad tai, jog apmokestinamasis asmuo, dalyvaujantis maisto grandinėje, nepatikrino jo tiekėjų registracijos kompetentingose institucijose pagal 2004 m. balandžio 29 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (EB) Nr. 852/2004 dėl maisto produktų higienos 6 straipsnio 2 dalį ir 2004 m. balandžio 29 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (EB) Nr. 882/2004 dėl oficialios kontrolės, kuri atliekama siekiant užtikrinti, kad būtų įvertinama, ar laikomasi pašarus ir maistą reglamentuojančių teisės aktų, gyvūnų sveikatos ir gerovės taisyklių, 31 straipsnio 1 dalį, nėra svarbu nustatant, ar tas asmuo žinojo arba turėjo žinoti, kad dalyvauja sandoryje, susijusiame su sukčiavimu pridėtinės vertės mokesčio srityje.

         (1)  OL C 276, 2018 8 6.


title: Byla C-378/18: 2019 m. spalio 3 d. Teisingumo Teismo (aštuntoji kolegija) sprendimas byloje (Bundesverwaltungsgericht (Vokietija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Landwirtschaftskammer Niedersachsen/Reinhard Westphal (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą – Reglamentas (EB, Euratomas) Nr. 2988/95 – Europos Sąjungos finansinių interesų apsauga – 3 straipsnio 1 dalis – Senaties terminas – Reglamentai (EEB) Nr. 3887/92 ir (EB) Nr. 2419/2001 – Tam tikrų Bendrijos pagalbos schemų integruota administravimo ir kontrolės sistema – Nepagrįstai sumokėtų sumų susigrąžinimas – Švelnesnės senaties taisyklės taikymas)

text:
               9.12.2019

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 413/17

      2019 m. spalio 3 d. Teisingumo Teismo (aštuntoji kolegija) sprendimas byloje (Bundesverwaltungsgericht (Vokietija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Landwirtschaftskammer Niedersachsen/Reinhard Westphal
      (Byla C-378/18) (1)

      (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą - Reglamentas (EB, Euratomas) Nr. 2988/95 - Europos Sąjungos finansinių interesų apsauga - 3 straipsnio 1 dalis - Senaties terminas - Reglamentai (EEB) Nr. 3887/92 ir (EB) Nr. 2419/2001 - Tam tikrų Bendrijos pagalbos schemų integruota administravimo ir kontrolės sistema - Nepagrįstai sumokėtų sumų susigrąžinimas - Švelnesnės senaties taisyklės taikymas)
      (2019/C 413/19)
      Proceso kalba: vokiečių

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Bundesverwaltungsgericht

         Šalys pagrindinėje byloje

         Ieškovas: Landwirtschaftskammer Niedersachsen

         Atsakovas: Reinhard Westphal

         Rezoliucinė dalis

      2001 m. gruodžio 11 d. Komisijos reglamento (EB) Nr. 2419/2001, nustatančio išsamias integruotos administravimo ir kontrolės sistemos taikymo tam tikroms Tarybos reglamente (EEB) Nr. 3508/92 nustatytoms Bendrijos pagalbos schemoms taisykles, iš dalies pakeisto 2004 m. sausio 23 d. Komisijos reglamentu (EB) Nr. 118/2004, 49 straipsnio 6 dalis turi būti aiškinama taip, kad joje numatytas senaties termino eigos pradžios momentas nustatomas pagal 1995 m. gruodžio 18 d. Tarybos reglamento Nr. 2988/95 dėl Europos Bendrijų finansinių interesų apsaugos taikymo 3 straipsnio 1 dalį ir sutampa, kalbant apie tęstinius ar kartotinius pažeidimus, su diena, kai pažeidimas buvo nutrauktas.

         (1)  OL C 301, 2018 8 27.


title: Byla C-632/18: 2019 m. spalio 3 d. Teisingumo Teismo (aštuntoji kolegija) sprendimas byloje (Conseil d'État (Belgija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Fonds du Logement de la Région de Bruxelles-Capitale SCRL/Institut des Comptes nationaux (ICN) (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą – Ekonominė ir pinigų politika – Europos nacionalinių ir regioninių sąskaitų sistema Europos Sąjungoje – Reglamentas (ES) Nr. 549/2013 – Valdžios sektorius – Priklausoma finansų įstaiga – Sąvoka – Bendrovė, kuri teikia vidutines ir nedideles pajamas gaunantiems namų ūkiams hipoteka užtikrintas paskolas, kontroliuojant valdžiai)

text:
               9.12.2019

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 413/18

      2019 m. spalio 3 d. Teisingumo Teismo (aštuntoji kolegija) sprendimas byloje (Conseil d'État (Belgija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Fonds du Logement de la Région de Bruxelles-Capitale SCRL/Institut des Comptes nationaux (ICN)
      (Byla C-632/18) (1)

      (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą - Ekonominė ir pinigų politika - Europos nacionalinių ir regioninių sąskaitų sistema Europos Sąjungoje - Reglamentas (ES) Nr. 549/2013 - Valdžios sektorius - Priklausoma finansų įstaiga - Sąvoka - Bendrovė, kuri teikia vidutines ir nedideles pajamas gaunantiems namų ūkiams hipoteka užtikrintas paskolas, kontroliuojant valdžiai)
      (2019/C 413/20)
      Proceso kalba: prancūzų

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Conseil d'État

         Šalys pagrindinėje byloje

         Ieškovė: Fonds du Logement de la Région de Bruxelles-Capitale SCRL

         Atsakovas: Institut des Comptes nationaux (ICN)

         Rezoliucinė dalis

                  1.

                  2013 m. gegužės 21 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) Nr. 549/2013 dėl Europos nacionalinių ir regioninių sąskaitų sistemos Europos Sąjungoje A priedo nuostatos turi būti aiškinamos taip, kad siekiant nustatyti, ar institucinis vienetas, kontroliuojamas valdžios, priskiriamas prie valdžios sektoriaus, kaip tai suprantama pagal 2010 m. ESS, nes turi priklausomos finansų įstaigos savybių, reikia išnagrinėti jam vykdant veiklą tenkančios ekonominės rizikos kriterijų.

                  2.

                  Institucinis vienetas, kaip nagrinėjamas pagrindinėje byloje, kurio nepriklausomumo nuo valdžios laipsnį riboja nacionalinės teisės aktas, pagal kurį šis institucinis vienetas negali visiškai valdyti savo turto ir įsipareigojimų, nes valdžia, viena vertus, kontroliuoja jo turtą ir, kita vertus, prisiima dalį su jo įsipareigojimais susijusios rizikos, gali būti kvalifikuojamas kaip „priklausoma finansų įstaiga“, kaip tai suprantama pagal Reglamento Nr. 549/2013 A priedo 2.21–2.23 punktus, tiek, kiek šiame nacionalinės teisės akte numatytas kontrolės priemones nacionalinis teismas gali aiškinti taip, kad dėl jų atitinkamas institucinis vienetas negali veikti nepriklausomai nuo šios valdžios institucijos, nes pastaroji nustato sąlygas, kurioms esant šis institucinis vienetas turi veikti, ir šis vienetas neturi galimybės savo iniciatyva iš esmės jų pakeisti.

         (1)  OL C 4, 2019 1 7.


title: Nuomonė 1/19: Pagal SESV 218 straipsnio 11 dalį Europos Parlamento paduotas prašymas pateikti nuomonę

text:
               9.12.2019

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 413/19

      Pagal SESV 218 straipsnio 11 dalį Europos Parlamento paduotas prašymas pateikti nuomonę
      (Nuomonė 1/19)
      (2019/C 413/21)
      Proceso kalba: visos oficialiosios kalbos

         Prašymą pateikusi šalis

      Europos Parlamentas, atstovaujamas D. Warin, O. Hrstková Šolcová, A. Neergaard

         Teisingumo Teismui pateikti klausimai

                  —

                  Ar SESV 82 straipsnio 2 dalis ir 84 straipsnis yra tinkami Tarybos akto dėl Stambulo konvencijos sudarymo Sąjungos vardu teisiniai pagrindai, ar ši konvencija turi būti grindžiama SESV 78 straipsnio 2 dalimi, 82 straipsnio 2 dalimi ir 83 straipsnio 1 dalimi, ir ar sprendimo dėl Konvencijos pasirašymo ir sudarymo išskaidymas į du yra būtinas arba galimas tokio teisinio pagrindo pasirinkimo padarinys?

                  —

                  Ar Stambulo konvencijos sudarymas Sąjungos vardu pagal SESV 218 straipsnio 6 dalį dera su Sutarčių nuostatomis, jei nėra bendro visų valstybių narių sutarimo dėl jų sutikimo būti saistomoms šios Konvencijos?


title: Elpa Teismas Teismo Sprendimas 2019 m. lapkričio 13 d. byloje E-2/19

text:
               6.2.2020

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 40/33

      ELPA TEISMAS TEISMO SPRENDIMAS
      2019 m. lapkričio 13 d.
      byloje E-2/19
      D ir E

         (Laisvas asmenų judėjimas – Lichtenšteino sektorinės adaptacijos – Teisė gyventi šalyje – Šeimos narių išvestinė teisė gyventi šalyje – Direktyva 2004/38/EB)

      (2020/C 40/04)
      Byloje E-2/19 D ir E dėl Lichtenšteino Kunigaikštystės administracinio teismo (Verwaltungsgerichtshof des Fürstentums Liechtenstein) PRAŠYMO Teismui pagal ELPA valstybių susitarimo dėl Priežiūros institucijos ir Teisingumo Teismo įsteigimo 34 straipsnį išaiškinti 2004 m. balandžio 29 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvą 2004/38/EB dėl Sąjungos piliečių ir jų šeimos narių teisės laisvai judėti ir gyventi valstybių narių teritorijoje, kuri suderinta su Europos ekonominės erdvės susitarimu, Teismas, kurį sudaro pirmininkas Pállis Hreinssonas (pranešėjas) ir teisėjai Berndas Hammermannas ir Ola Mestadas (ad hoc teisėjas), 2019 m. lapkričio 13 d. priėmė sprendimą, kurio rezoliucinė dalis yra tokia:
      Remiantis EEE susitarimo V ir VIII priedų sektoriniais pakeitimais, visų pirma jų III punktu, EEE piliečio šeimos narys, kuris turi galiojantį leidimą gyventi šalyje ir gyvena Lichtenšteine, nepraranda Direktyvos 2004/38/EB 7 straipsnio 1 dalies d punkte nustatytos teisės lydėti EEE pilietį Lichtenšteine arba vykti kartu su juo net tuo atveju, jei Lichtenšteine gyvenančio EEE piliečio turimas leidimas gyventi šalyje jam buvo išduotas ne pagal sektorinėse adaptacijose numatytą sistemą.


title: Byla C-167/17: 2018 m. spalio 17 d. Teisingumo Teismo (pirmoji kolegija) sprendimas byloje (Supreme Court (Airija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Volkmar Klohn / An Bord Pleanála (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą — Aplinka — Tam tikrų projektų poveikio aplinkai vertinimas — Teisė ginčyti sprendimą išduoti leidimą — Reikalavimas, kad procedūra nebūtų pernelyg brangi — Sąvoka — Galiojimas laiko atžvilgiu — Tiesioginis veikimas — Poveikis galutiniu tapusiam nacionaliniam sprendimui dėl išlaidų įvertinimo)

text:
               17.12.2018

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 455/11

      2018 m. spalio 17 d. Teisingumo Teismo (pirmoji kolegija) sprendimas byloje (Supreme Court (Airija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Volkmar Klohn / An Bord Pleanála

      (Byla C-167/17) (1)

      ((Prašymas priimti prejudicinį sprendimą - Aplinka - Tam tikrų projektų poveikio aplinkai vertinimas - Teisė ginčyti sprendimą išduoti leidimą - Reikalavimas, kad procedūra nebūtų pernelyg brangi - Sąvoka - Galiojimas laiko atžvilgiu - Tiesioginis veikimas - Poveikis galutiniu tapusiam nacionaliniam sprendimui dėl išlaidų įvertinimo))
      (2018/C 455/17)
      Proceso kalba: anglų

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

         Supreme Court

         Šalys pagrindinėje byloje

         Ieškovas: Volkmar Klohn

         Atsakovė: An Bord Pleanála

         dalyvaujant: Sligo County Council, Maloney and Matthews Animal Collections Ltd

         Rezoliucinė dalis

                  1.

                  1985 m. birželio 27 d. Tarybos direktyvos 85/337/EEB dėl tam tikrų valstybės ir privačių projektų poveikio aplinkai vertinimo, iš dalies pakeistos 2003 m. gegužės 26 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2003/35/EB, 10a straipsnio penktą pastraipą reikia aiškinti taip: joje įtvirtintas reikalavimas, kad tam tikri teismo procesai aplinkos apsaugos srityje nebūtų pernelyg brangūs, nėra tiesioginio veikimo. Jei valstybė narė šio straipsnio neperkėlė į savo teisės sistemą, jos teismai vis tiek privalo nuo tada, kai pasibaigė numatytas to straipsnio perkėlimo terminas, nacionalinę teisę, kiek įmanoma, aiškinti taip, kad asmenims nebūtų užkirstas kelias pareikšti ieškinį ar tęsti teismo procesą, patenkančius į šio straipsnio taikymo sritį, dėl finansinės naštos, kuri galėtų dėl to atsirasti.

                  2.

                  Direktyvos 85/337, iš dalies pakeistos Direktyva 2003/35, 10a straipsnio penktą pastraipą reikia aiškinti taip: valstybės narės teismai privalo aiškinti nacionalinę teisę tą direktyvą atitinkančiu būdu, kai sprendžia dėl bylinėjimosi išlaidų paskirstymo teismo procesuose, kurie buvo vykdomi šio 10a straipsnio penktoje pastraipoje numatyto reikalavimo, kad tam tikri teismo procesai aplinkos apsaugos srityje nebūtų pernelyg brangūs, perkėlimo termino pabaigos dieną, neatsižvelgdami į tai, kada vykstant atitinkamam procesui tos išlaidos patirtos.

                  3.

                  Direktyvos 85/337, iš dalies pakeistos Direktyva 2003/35, 10a straipsnio penktą pastraipą reikia aiškinti taip: tokio ginčo, koks nagrinėjamas pagrindinėje byloje, atveju dėl bylinėjimosi išlaidų sumos sprendžiančiam nacionaliniam teismui taikoma Sąjungos teisę atitinkančio aiškinimo pareiga, jei tam nesudaro kliūčių galutiniu tapusio sprendimo dėl bylinėjimosi išlaidų paskirstymo res judicata galia; tai turi patikrinti prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas.

         (1)  OL C 178, 2017 6 6.


title: Byla C-627/18: 2018 m. spalio 5 d. Tribunal Administrativo e Fiscal de Coimbra (Portugalija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Nelson Antunes da Cunha, Lda / Instituto de Financiamento da Agricultura e Pescas IP (IFAP)

text:
               17.12.2018

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 455/23

      2018 m. spalio 5 d.Tribunal Administrativo e Fiscal de Coimbra (Portugalija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Nelson Antunes da Cunha, Lda / Instituto de Financiamento da Agricultura e Pescas IP (IFAP)

      (Byla C-627/18)
      (2018/C 455/33)
      Proceso kalba: portugalų

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

         Tribunal Administrativo e Fiscal de Coimbra

         Šalys pagrindinėje byloje

         Ieškovė: Nelson Antunes da Cunha, Lda

         Išieškojimo prašantis asmuo: Instituto de Financiamento da Agricultura e Pescas IP (IFAP)

         Prejudiciniai klausimai

                  1.

                  Ar 2015 m. liepos 13 d. Tarybos reglamento (ES) 2015/1589, nustatančio išsamias Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo 108 straipsnio taikymo taisykles, 17 straipsnio 1 dalyje nustatytas pagalbos išieškojimo senaties terminas taikomas tik santykiams tarp Europos Sąjungos ir valstybės narės, kuriai skirtas sprendimas išieškoti pagalbą, ar jis galioja ir santykiams tarp šios valstybės narės ir pareiškėjos, kuri gavo pagalbą, pripažintą nesuderinama su bendrąja rinka?

                  2.

                  Jei būtų nuspręsta, kad šis senaties terminas taikomas ir valstybės narės, kuriai skirtas sprendimas išieškoti pagalbą, santykiams su pagalbos, kuri pripažinta nesuderinama su bendrąja rinka, gavėju, ar turi būti laikoma, kad jis taikomas tik sprendimo išieškoti pagalbą priėmimo etape ar ir šio sprendimo vykdymo etape?

                  3.

                  Jei būtų nuspręsta, kad šis senaties terminas taikomas ir valstybės narės, kuriai skirtas sprendimas išieškoti pagalbą, santykiams su pagalbos, kuri pripažinta nesuderinama su bendrąja rinka, gavėju, ar turi būti laikoma, kad šis terminas gali būti nutraukiamas Komisijai arba valstybei narei priėmus bet kokią su neteisėta pagalba susijusią priemonę, net jeigu apie tokią priemonę nebuvo pranešta išieškotinos pagalbos gavėjui?

                  4.

                  Ar pagal 2015 m. liepos 13 d. Tarybos reglamento (ES) 2015/1589 16 straipsnio 2 dalį ir Europos Sąjungos principus, visų pirma, veiksmingumo principą ir valstybės pagalbos nesuderinamumo su bendrąja rinka principą, draudžiama palūkanoms, skaičiuojamoms nuo išieškotinos pagalbos, taikyti trumpesnį nei reglamento 17 straipsnyje nustatytą senaties terminą, kaip antai Civilinio kodekso 310 straipsnio 1 dalies d punkte nustatytą senaties terminą?


title: Byla C-629/18: 2018 m. spalio 8 d. Sofiyski gradski sad (Bulgarija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje EN, FM, GL / Ryanair Designated Activity Company

text:
               17.12.2018

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 455/24

      2018 m. spalio 8 d.Sofiyski gradski sad (Bulgarija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje EN, FM, GL / Ryanair Designated Activity Company

      (Byla C-629/18)
      (2018/C 455/34)
      Proceso kalba: bulgarų

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

         Sofiyski gradski sad

         Šalys pagrindinėje byloje

         Ieškovai: EN, FM, GL

         Atsakovė: Ryanair Designated Activity Company

         Prejudicinis klausimas

      Ar tai, kad jurisdikcijos pasirinkimas ieškinių, grindžiamų 2004 m. vasario 11 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentu (ES) Nr. 261/2004 (1), nustatančiu bendras kompensavimo ir pagalbos keleiviams taisykles atsisakymo vežti ir skrydžių atšaukimo arba atidėjimo ilgam laikui atveju, panaikinančiu Reglamentą (EEB) Nr. 295/91, atveju yra nustatomas iki ginčo atsiradimo sudarytu susitarimu, yra suderinama su Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) Nr. 1215/2012 (2) 25 straipsniu?

         (1)  OL L 46, 2004, p. 1; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 7 sk., 8 t., p. 10.

         (2)  2012 m. gruodžio 12 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (ES) Nr. 1215/2012 dėl jurisdikcijos ir teismo sprendimų civilinėse ir komercinėse bylose pripažinimo ir vykdymo (OL L 351, 2012, p. 1).


title: Byla C-207/17: 2018 m. spalio 18 d. Teisingumo Teismo (pirmoji kolegija) sprendimas byloje (Commissione tributaria di primo grado di Bolzano (Italija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Rotho Blaas Srl / Agenzia delle Dogane e dei Monopoli (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą — Bendra prekybos politika — Galutinis antidempingo muitas tam tikriems Kinijos Liaudies Respublikos kilmės produktams — Antidempingo muitas, kurį Pasaulio prekybos organizacijos (PPO) ginčų sprendimo taryba pripažino nesuderinamu su Bendruoju susitarimu dėl muitų tarifų ir prekybos)

text:
               17.12.2018

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 455/12

      2018 m. spalio 18 d. Teisingumo Teismo (pirmoji kolegija) sprendimas byloje (Commissione tributaria di primo grado di Bolzano (Italija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Rotho Blaas Srl / Agenzia delle Dogane e dei Monopoli

      (Byla C-207/17) (1)

      ((Prašymas priimti prejudicinį sprendimą - Bendra prekybos politika - Galutinis antidempingo muitas tam tikriems Kinijos Liaudies Respublikos kilmės produktams - Antidempingo muitas, kurį Pasaulio prekybos organizacijos (PPO) ginčų sprendimo taryba pripažino nesuderinamu su Bendruoju susitarimu dėl muitų tarifų ir prekybos))
      (2018/C 455/18)
      Proceso kalba: italų

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

         Commissione tributaria di primo grado di Bolzano

         Šalys pagrindinėje byloje

         Pareiškėja: Rotho Blaas Srl

         Atsakovė: Agenzia delle Dogane e dei Monopoli

         Rezoliucinė dalis

      Išnagrinėjus pirmąjį klausimą nenustatyta jokios aplinkybės, kuri galėtų paveikti 2009 m. sausio 26 d. Tarybos reglamento (EB) Nr. 91/2009, kuriuo tam tikroms importuojamoms Kinijos Liaudies Respublikos kilmės geležinėms arba plieninėms tvirtinimo detalėms nustatomas galutinis antidempingo muitas, 2012 m. spalio 4 d. Tarybos įgyvendinimo reglamento (ES) Nr. 924/2012, kuriuo iš dalies keičiamas Reglamentas Nr. 91/2009, ar 2015 m. kovo 26 d. Komisijos įgyvendinimo reglamento (ES) 2015/519, kuriuo, atlikus priemonių galiojimo termino peržiūrą pagal Reglamento (EB) Nr. 1225/2009 11 straipsnio 2 dalį, tam tikroms importuojamoms Kinijos Liaudies Respublikos kilmės geležinėms arba plieninėms tvirtinimo detalėms nustatomas galutinis antidempingo muitas, o jo taikymas išplečiamas tam tikroms iš Malaizijos siunčiamoms geležinėms arba plieninėms tvirtinimo detalėms, deklaruojamoms arba nedeklaruojamoms kaip Malaizijos kilmės, galiojimą.

         (1)  OL C 277, 2017 8 21.


title: Byla C-249/17: 2018 m. spalio 17 d. Teisingumo Teismo (pirmoji kolegija) sprendimas byloje (Supreme Court (Airija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Ryanair Ltd / The Revenue Commissioners (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą — Bendra pridėtinės vertės mokesčio sistema (PVM) — Apmokestinamojo asmens sąvoka — Kontroliuojančioji bendrovė — Pirkimo mokesčio atskaita — Su konsultavimo paslaugomis susijusios išlaidos, patirtos siekiant įsigyti kitos bendrovės akcijų — Bendrovės pirkėjos ketinimas teikti valdymo paslaugas tikslinei bendrovei — Tokių paslaugų teikimo nebuvimas — Teisė į PVM, sumokėto už suteiktas paslaugas, atskaitą)

text:
               17.12.2018

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 455/13

      2018 m. spalio 17 d. Teisingumo Teismo (pirmoji kolegija) sprendimas byloje (Supreme Court (Airija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Ryanair Ltd / The Revenue Commissioners

      (Byla C-249/17) (1)

      ((Prašymas priimti prejudicinį sprendimą - Bendra pridėtinės vertės mokesčio sistema (PVM) - Apmokestinamojo asmens sąvoka - Kontroliuojančioji bendrovė - Pirkimo mokesčio atskaita - Su konsultavimo paslaugomis susijusios išlaidos, patirtos siekiant įsigyti kitos bendrovės akcijų - Bendrovės pirkėjos ketinimas teikti valdymo paslaugas tikslinei bendrovei - Tokių paslaugų teikimo nebuvimas - Teisė į PVM, sumokėto už suteiktas paslaugas, atskaitą))
      (2018/C 455/19)
      Proceso kalba: anglų

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

         Supreme Court

         Šalys pagrindinėje byloje

         Apeliantė: Ryanair Ltd

         Kita apeliacinio proceso šalis: The Revenue Commissioners

         Rezoliucinė dalis

      1977 m. gegužės 17 d. Šeštosios Tarybos direktyvos 77/388/EEB dėl valstybių narių apyvartos mokesčių įstatymų derinimo – Bendra pridėtinės vertės mokesčio sistema: vienodas vertinimo pagrindas 4 ir 17 straipsniai turi būti aiškinami taip, kad jais suteikiama įmonei, kaip antai nagrinėjamai pagrindinėje byloje, kuri ketina įsigyti visas kitos bendrovės akcijas, kad galėtų vykdyti ekonominę veiklą, kurią sudaro valdymo paslaugų, apmokestinamų pridėtinės vertės mokesčiu (PVM), teikimas jai, teisė atskaityti pirkimo PVM, taikomą išlaidoms, susijusioms su konsultavimo paslaugomis ir patirtoms dėl perėmimo pasiūlymo, net jeigu paaiškėjo, jog ši ekonominė veikla nebuvo vykdoma, su sąlyga, kad šios išlaidos buvo išimtinai skirtos numatytai ekonominei veiklai.

         (1)  OL C 221, 2017 7 10.


title: Byla C-0393/18 PPU: 2018 m. spalio 17 d. Teisingumo Teismo (pirmoji kolegija) sprendimas byloje (High Court of Justice, Family Division (England and Wales) (Jungtinė Karalystė) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) UD / XB (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą — Prejudicinio sprendimo priėmimo skubos tvarka procedūra — Teismų bendradarbiavimas civilinėse bylose — Reglamentas (EB) Nr. 2201/2003 — 8 straipsnio 1 dalis — Jurisdikcija bylose dėl tėvų pareigų — Sąvoka „vaiko nuolatinė gyvenamoji vieta“ — Fizinio buvimo reikalavimas — Motinos ir vaiko sulaikymas trečiojoje šalyje prieš motinos valią — Motinos ir vaiko pagrindinių teisių pažeidimas)

text:
               17.12.2018

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 455/18

      2018 m. spalio 17 d. Teisingumo Teismo (pirmoji kolegija) sprendimas byloje (High Court of Justice, Family Division (England and Wales) (Jungtinė Karalystė) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) UD / XB

      (Byla C-0393/18 PPU) (1)

      ((Prašymas priimti prejudicinį sprendimą - Prejudicinio sprendimo priėmimo skubos tvarka procedūra - Teismų bendradarbiavimas civilinėse bylose - Reglamentas (EB) Nr. 2201/2003 - 8 straipsnio 1 dalis - Jurisdikcija bylose dėl tėvų pareigų - Sąvoka „vaiko nuolatinė gyvenamoji vieta“ - Fizinio buvimo reikalavimas - Motinos ir vaiko sulaikymas trečiojoje šalyje prieš motinos valią - Motinos ir vaiko pagrindinių teisių pažeidimas))
      (2018/C 455/26)
      Proceso kalba: anglų

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

         High Court of Justice, Family Division (England and Wales)

         Šalys pagrindinėje byloje

         Pareiškėja: UD

         Atsakovas: XB

         Rezoliucinė dalis

      2003 m. lapkričio 27 d. Tarybos reglamento (EB) Nr. 2201/2003 dėl jurisdikcijos ir teismo sprendimų, susijusių su santuoka ir tėvų pareigomis, pripažinimo bei vykdymo, panaikinančio Reglamentą (EB) Nr. 1347/2000, 8 straipsnio 1 dalis turi būti aiškinama taip, kad vaikas turi būti fiziškai buvęs valstybėje narėje, kad būtų laikomas nuolat gyvenančiu šioje valstybėje narėje, kaip tai suprantama pagal šią nuostatą. Aplinkybės, kaip antai nagrinėjamos pagrindinėje byloje, darant prielaidą, kad bus patvirtintos, t. y. pirma, tėvo naudota prievarta prieš motiną, dėl ko motina pagimdė trečiojoje šalyje, kur gyvena su vaiku nuo jo gimimo, ir, antra, motinos ar vaiko pagrindinių teisių pažeidimas, nėra reikšmingos šiuo atveju.

         (1)  OL C 276, 2018 8 6.


title: Byla C-301/17: 2018 m. spalio 18 d. Teisingumo Teismo (šeštoji kolegija) sprendimas byloje Europos Komisija / Rumunija (Valstybės įsipareigojimų neįvykdymas — 2005 m. stojimo aktas — Stojančiųjų valstybių įsipareigojimai — Aplinka — Direktyva 1999/31/EB — 14 straipsnio b punktas — Atliekų sąvartynai — Vietų, kurioms neišduoti leidimai eksploatuoti sąvartyną, uždarymas — Uždarymo procedūra ir priežiūra po uždarymo)

text:
               17.12.2018

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 455/13

      2018 m. spalio 18 d. Teisingumo Teismo (šeštoji kolegija) sprendimas byloje Europos Komisija / Rumunija

      (Byla C-301/17) (1)

      ((Valstybės įsipareigojimų neįvykdymas - 2005 m. stojimo aktas - Stojančiųjų valstybių įsipareigojimai - Aplinka - Direktyva 1999/31/EB - 14 straipsnio b punktas - Atliekų sąvartynai - Vietų, kurioms neišduoti leidimai eksploatuoti sąvartyną, uždarymas - Uždarymo procedūra ir priežiūra po uždarymo))
      (2018/C 455/20)
      Proceso kalba: rumunų

         Šalys

         Ieškovė: Europos Komisija, atstovaujama L. Nicolae ir E. Sanfrutos Cano

         Atsakovė: Rumunija, atstovaujama R.-H. Radu, E. Gane, L. Liţu, O.-C. Ichim ir M. Chicu, vėliau – C.-R. Canţăr, E. Gane, L. Liţu, O.-C. Ichim ir M. Chicu

         Rezoliucinė dalis

                  1.

                  Neįvykdžiusi pareigos, kiek tai susiję su 68 sąvartynais, priimti visas būtinas priemones, kad per trumpiausius terminus remiantis 1999 m. balandžio 13 d. Tarybos direktyvos 1999/31/EB dėl atliekų sąvartynų 7 straipsnio g punktu ir 13 straipsniu būtų uždarytos visos vietos, kurioms remiantis šios direktyvos 8 straipsniu neišduoti leidimai vykdyti veiklą, Rumunija neįvykdė įsipareigojimų pagal Direktyvos 1999/31 14 straipsnio b punktą, kartu su jos 13 straipsniu.

                  2.

                  Priteisti iš Rumunijos bylinėjimosi išlaidas.

         (1)  OL C 239, 2017 7 24.


title: Byla C-566/18: 2018 m. rugsėjo 7 d. Handelsgericht Wien (Austrija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Austrian Airlines AG / MG, NF

text:
               17.12.2018

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 455/19

      2018 m. rugsėjo 7 d.Handelsgericht Wien (Austrija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Austrian Airlines AG / MG, NF

      (Byla C-566/18)
      (2018/C 455/28)
      Proceso kalba: vokiečių

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

         Handelsgericht Wien

         Šalys pagrindinėje byloje

         Atsakovė ir apeliantė: Austrian Airlines AG

         Ieškovai ir kita apeliacinio proceso šalis: MG, NF

         Prejudiciniai klausimai

                  1.

                  Ar 2004 m. vasario 11 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (EB) Nr. 261/2004 (1) 5 ir 7 straipsnius reikia aiškinti taip, kad pagal reglamentą oro linijų keleiviai gali turėti teisę į daugiau nei vieną kompensaciją remiantis ta pačia rezervacija, kai skrydis, į kurį keleivius perregistravo skrydį vykdantis oro vežėjas, atšaukiamas arba vėluoja daugiau kaip tris valandas, todėl reglamento 7 straipsnyje nurodyta kompensacija nėra nustatyto dydžio, bet priklauso nuo atšaukimų skaičiaus arba atšaukimo apimties ir atitinkamai vėlavimo?

                  2.

                  Jeigu į pirmąjį klausimą būtų atsakyta teigiamai, kaip tai reikėtų suderinti su 2009 m. lapkričio 19 d. Teisingumo Teismo sprendime Sturgeon ir kt. (sujungtos bylos C-402/07 ir C-432/07) (2) išdėstytu principu, jog reglamento 5 straipsnis aiškintinas taip, kad pagal kompensacijos taikymo taisykles atidėtų skrydžių keleiviai turi būti prilyginami atšauktų skrydžių keleiviams, turint omenyje, kad Teisingumo Teismas 2012 m. spalio 23 d. Sprendime Nelson ir kt. (sujungtos bylos C-581/10 ir C-629/10) (3) nurodė, jog apskaičiuojant nustatyto dydžio kompensaciją neatsižvelgiama į ilgesnį nei trijų valandų vėlavimą?

         (1)  2004 m. vasario 11 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (EB) Nr. 261/2004, nustatantis bendras kompensavimo ir pagalbos keleiviams taisykles atsisakymo vežti ir skrydžių atšaukimo arba atidėjimo ilgam laikui atveju, panaikinantis Reglamentą (EEB) Nr. 295/91 (OL L 46, 2004, p. 1; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 7 sk., 8 t., p. 10).

         (2)  ECLI:EU:C:2009:716.

         (3)  ECLI:EU:C:2012:657.


title: Byla C-100/17 P: 2018 m. spalio 18 d. Teisingumo Teismo (ketvirtoji kolegija) sprendimas byloje Gul Ahmed Textile Mills Ltd / Europos Sąjungos Taryba, Europos Komisija (Apeliacinis skundas — Dempingas — Reglamentas (EB) Nr. 397/2004 — Medvilnės patalynės, kurios kilmės šalis yra Pakistanas, importas — Išlikęs suinteresuotumas pareikšti ieškinį)

text:
               17.12.2018

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 455/9

      2018 m. spalio 18 d. Teisingumo Teismo (ketvirtoji kolegija) sprendimas byloje Gul Ahmed Textile Mills Ltd / Europos Sąjungos Taryba, Europos Komisija

      (Byla C-100/17 P) (1)

      ((Apeliacinis skundas - Dempingas - Reglamentas (EB) Nr. 397/2004 - Medvilnės patalynės, kurios kilmės šalis yra Pakistanas, importas - Išlikęs suinteresuotumas pareikšti ieškinį))
      (2018/C 455/13)
      Proceso kalba: anglų

         Šalys

         Apeliantė: Gul Ahmed Textile Mills Ltd, atstovaujama advokato L. Ruessmann, solisitoriaus J. Beck

         Kitos proceso šalys: Europos Sąjungos Taryba, atstovaujama J.-P. Hix, padedamo advokatų R. Bierwagen ir C. Hipp, Europos Komisija, atstovaujama J.-F. Brakeland ir N. Kuplewatzky

         Rezoliucinė dalis

                  1.

                  Atmesti apeliacinį skundą.

                  2.

                  Priteisti iš Gul Ahmed Textile Mills Ltd bylinėjimosi išlaidas.

         (1)  OL C 168, 2017 5 29.


title: Byla C-145/17 P: 2018 m. spalio 18 d. Teisingumo Teismo (pirmoji kolegija) sprendimas byloje Internacional de Productos Metálicos, SA / Europos Komisija (Apeliacinis skundas — Dempingas — Tam tikros importuojamos Kinijos Liaudies Respublikos kilmės arba iš Malaizijos siunčiamos geležinės arba plieninės tvirtinimo detalės — Pasaulio prekybos organizacijoje (PPO) sudaryto antidempingo susitarimo pažeidimas — Surinktų galutinių antidempingo muitų panaikinimas — Negaliojimas atgaline data — SESV 263 straipsnio ketvirta pastraipa — Konkrečiai susijęs asmuo — Reglamentuojamojo pobūdžio teisės aktas, dėl kurio nereikia patvirtinti įgyvendinamųjų priemonių)

text:
               17.12.2018

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 455/9

      2018 m. spalio 18 d. Teisingumo Teismo (pirmoji kolegija) sprendimas byloje Internacional de Productos Metálicos, SA / Europos Komisija

      (Byla C-145/17 P) (1)

      ((Apeliacinis skundas - Dempingas - Tam tikros importuojamos Kinijos Liaudies Respublikos kilmės arba iš Malaizijos siunčiamos geležinės arba plieninės tvirtinimo detalės - Pasaulio prekybos organizacijoje (PPO) sudaryto antidempingo susitarimo pažeidimas - Surinktų galutinių antidempingo muitų panaikinimas - Negaliojimas atgaline data - SESV 263 straipsnio ketvirta pastraipa - Konkrečiai susijęs asmuo - Reglamentuojamojo pobūdžio teisės aktas, dėl kurio nereikia patvirtinti įgyvendinamųjų priemonių))
      (2018/C 455/14)
      Proceso kalba: ispanų

         Šalys

         Apeliantė: Internacional de Productos Metálicos, SA, atstovaujama advokatų C. Cañizares Pacheco, E. Tejedor de la Fuente ir A. Monreal Lasheras

         Kita proceso šalis: Europos Komisija, atstovaujama J.-F. Brakeland, M. França ir G. Luengo

         Rezoliucinė dalis

                  1.

                  Atmesti apeliacinį skundą.

                  2.

                  Priteisti iš Internacional de Productos Metálicos SA bylinėjimosi išlaidas.

         (1)  OL C 195, 2017 6 19.


title: Byla C-149/17: 2018 m. spalio 18 d. Teisingumo Teismo (trečioji kolegija) sprendimas byloje (Landgericht München I (Vokietija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Bastei Lübbe GmbH & Co. KG / Michael Strotzer (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą — Autorių teisės ir gretutinės teisės — Direktyva 2001/29/EB — Teisių į intelektinę nuosavybę užtikrinimas — Direktyva 2004/48/EB — Žalos atlyginimas dėl dalijimosi rinkmenomis pažeidžiant autorių teises — Interneto ryšys, kuriuo gali naudotis kiti abonento šeimos nariai — Abonento atleidimas nuo atsakomybės nesant būtinybės nurodyti, kokiu būdu šeimos narys naudojasi ryšiu — Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartija — 7 straipsnis)

text:
               17.12.2018

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 455/10

      2018 m. spalio 18 d. Teisingumo Teismo (trečioji kolegija) sprendimas byloje (Landgericht München I (Vokietija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Bastei Lübbe GmbH & Co. KG / Michael Strotzer

      (Byla C-149/17) (1)

      ((Prašymas priimti prejudicinį sprendimą - Autorių teisės ir gretutinės teisės - Direktyva 2001/29/EB - Teisių į intelektinę nuosavybę užtikrinimas - Direktyva 2004/48/EB - Žalos atlyginimas dėl dalijimosi rinkmenomis pažeidžiant autorių teises - Interneto ryšys, kuriuo gali naudotis kiti abonento šeimos nariai - Abonento atleidimas nuo atsakomybės nesant būtinybės nurodyti, kokiu būdu šeimos narys naudojasi ryšiu - Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartija - 7 straipsnis))
      (2018/C 455/15)
      Proceso kalba: vokiečių

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

         Landgericht München I

         Šalys pagrindinėje byloje

         Ieškovė: Bastei Lübbe GmbH & Co. KG

         Atsakovas: Michael Strotzer

         Rezoliucinė dalis

      2001 m. gegužės 22 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2001/29/EB dėl autorių teisių ir gretutinių teisių informacinėje visuomenėje tam tikrų aspektų suderinimo 8 straipsnio 1 ir 2 dalis, siejamas su šios direktyvos 3 straipsnio 1 dalimi, ir, antra, 2004 m. balandžio 29 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2004/48/EB dėl intelektinės nuosavybės teisių gynimo 3 straipsnio 2 dalį reikia aiškinti taip, kad pagal jas draudžiama tokia nacionalinės teisės nuostata, kaip nagrinėjama pagrindinėje byloje ir aiškinama kompetentingo nacionalinio teismo, pagal kurią interneto ryšio abonentas negali atsakyti už žalą, patirtą dėl autorių teisių pažeidimų dalijantis rinkmenomis per abonento prieigą, jeigu nurodo bent vieną šeimos narį, kuris turėjo galimybę prisijungti prie šio abonento interneto ryšio, ir nepateikia jokios išsamesnės informacijos apie tai, kokiu momentu ir kokiais būdais nurodytas jos šeimos narys naudojosi interneto ryšiu.

         (1)  OL C 213, 2017 7 3.


title: Byla C-153/17: 2018 m. spalio 18 d. Teisingumo Teismo (šeštoji kolegija) sprendimas byloje (Supreme Court of the United Kingdom (Jungtinė Karalystė) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Commissioners for Her Majesty's Revenue and Customs / Volkswagen Financial Services (UK) Ltd (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą — Bendra pridėtinės vertės mokesčio sistema (PVM) — Direktyva 2006/112/EB — 168 ir 173 straipsniai — Perkant sumokėto mokesčio atskaita — Transporto priemonių išperkamosios nuomos sandoriai — Prekės ir paslaugos, kartu naudojamos apmokestinamiesiems ir neapmokestinamiesiems sandoriams — Teisės į atskaitą atsiradimas ir apimtis — Proporcinė atskaita)

text:
               17.12.2018

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 455/10

      2018 m. spalio 18 d. Teisingumo Teismo (šeštoji kolegija) sprendimas byloje (Supreme Court of the United Kingdom (Jungtinė Karalystė) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Commissioners for Her Majesty's Revenue and Customs / Volkswagen Financial Services (UK) Ltd

      (Byla C-153/17) (1)

      ((Prašymas priimti prejudicinį sprendimą - Bendra pridėtinės vertės mokesčio sistema (PVM) - Direktyva 2006/112/EB - 168 ir 173 straipsniai - Perkant sumokėto mokesčio atskaita - Transporto priemonių išperkamosios nuomos sandoriai - Prekės ir paslaugos, kartu naudojamos apmokestinamiesiems ir neapmokestinamiesiems sandoriams - Teisės į atskaitą atsiradimas ir apimtis - Proporcinė atskaita))
      (2018/C 455/16)
      Proceso kalba: anglų

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

         Supreme Court of the United Kingdom

         Šalys pagrindinėje byloje

         Kasatorius: Commissioners for Her Majesty's Revenue and Customs

         Atsakovė kasacinėje byloje: Volkswagen Financial Services (UK) Ltd

         Rezoliucinė dalis

      2006 m. lapkričio 28 d. Tarybos direktyvos 2006/112/EB dėl pridėtinės vertės mokesčio bendros sistemos 168 straipsnis ir 173 straipsnio 2 dalies c punktas turi būti aiškinami taip, kad, viena vertus, net jeigu su kilnojamojo turto išperkamosios nuomos sandoriais, kaip antai nagrinėjamais pagrindinėje byloje, susijusios bendrosios išlaidos įtraukiamos ne į sumą, kurią klientas turi mokėti už atitinkamo turto tiekimą, t. y. apmokestinamąją sandorio dalį, bet į palūkanų, mokėtinų už sandorio „finansavimo“ dalį, sumą, t. y. neapmokestinamąją sandorio dalį, šios bendrosios išlaidos pridėtinės vertės mokesčio (PVM) tikslais turi būti laikomos sudedamąja šio tiekimo kainos dalimi ir, kita vertus, valstybės narės negali taikyti paskirstymo metodo, pagal kurį neatsižvelgiama į atitinkamo turto pradinę vertę jo tiekimo metu, jeigu pagal šį metodą negali būti užtikrintas tikslesnis paskirstymas, nei taikant paskirstymo pagal apyvartą kriterijų.

         (1)  OL C 178, 2017 6 6.


title: Byla C-570/18 P: 2018 m. rugsėjo 10 d. HF pateiktas apeliacinis skundas dėl 2018 m. birželio 29 d. Bendrojo Teismo (pirmoji išplėstinė kolegija) priimto sprendimo byloje T-218/17 HF / Parlamentas

text:
               17.12.2018

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 455/20

      2018 m. rugsėjo 10 d.HF pateiktas apeliacinis skundas dėl 2018 m. birželio 29 d. Bendrojo Teismo (pirmoji išplėstinė kolegija) priimto sprendimo byloje T-218/17 HF / Parlamentas

      (Byla C-570/18 P)
      (2018/C 455/29)
      Proceso kalba: prancūzų

         Šalys

         Apeliantė: HF, atstovaujama advokato A. Tymen

         Kita proceso šalis: Europos Parlamentas

         Apeliantės reikalavimai

                  —

                  panaikinti 2018 m. birželio 29 d. Bendrojo Teismo sprendimą byloje T-218/17,
                  ir todėl,

                  —

                  pripažinti apeliantės reikalavimus pirmojoje instancijoje pagrįstais,

                  —

                  panaikinti 2016 m. birželio 30 d. Europos Parlamento sprendimą, kuriuo buvo atmestas jos pagalbos prašymas,

                  —

                  įpareigoti kitą proceso šalį atlyginti neturtinę žalą, ex aequo et bono įvertintą 90 000 eurų,

                  —

                  įpareigoti kitą proceso šalį atlyginti visas bylinėjimosi abejose instancijose išlaidas.

         Apeliacinio skundo pagrindai ir pagrindiniai argumentai

                  —

                  Teisės būti išklausytam pažeidimas – Chartijos 41 straipsnio 1 dalies a punkto pažeidimas;

                  —

                  Chartijos 41 straipsnio 1 dalies pažeidimas – Apeliantės nurodytų argumentų iškraipymas – Bendrojo Teismo pareigos motyvuoti nesilaikymas;

                  —

                  Chartijos 31 straipsnio 1 dalies pažeidimas – Statuto 12a straipsnio 1 ir 3 dalių ir 24 straipsnio pažeidimas.

            Be to, apeliantė ginčija Bendrojo Teismo sprendimą atmesti jos prašymą atlyginti žalą grindžiant tuo, kad ginčijamas sprendimas nebuvo panaikintas.