title: Byla C-237/17 P: 2019 m. kovo 27 d. Teisingumo Teismo (ketvirtoji kolegija) sprendimas byloje Canadian Solar Emea GmbH, Canadian Solar Manufacturing (Changshu), Inc., Canadian Solar Manufacturing (Luoyang), Inc., Csi Cells Co. Ltd, Csi Solar Power (China), Inc./Europos Sąjungos Taryba, Europos Komisija (Apeliacinis skundas — Subsidijos — Kinijos kilmės arba iš Kinijos siunčiamų fotovoltinių modulių iš kristalinio silicio ir jų pagrindinių sudėtinių dalių (t. y. elementų) importas — Galutinis kompensacinis muitas — Reglamentas (EB) Nr. 597/2009)

text:
               3.6.2019

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 187/9

      2019 m. kovo 27 d. Teisingumo Teismo (ketvirtoji kolegija) sprendimas byloje Canadian Solar Emea GmbH, Canadian Solar Manufacturing (Changshu), Inc., Canadian Solar Manufacturing (Luoyang), Inc., Csi Cells Co. Ltd, Csi Solar Power (China), Inc./Europos Sąjungos Taryba, Europos Komisija
      (Byla C-237/17 P) (1)

      (Apeliacinis skundas - Subsidijos - Kinijos kilmės arba iš Kinijos siunčiamų fotovoltinių modulių iš kristalinio silicio ir jų pagrindinių sudėtinių dalių (t. y. elementų) importas - Galutinis kompensacinis muitas - Reglamentas (EB) Nr. 597/2009)
      (2019/C 187/11)
      Proceso kalba: anglų

         Šalys

         Apeliantės: Canadian Solar Emea GmbH, Canadian Solar Manufacturing (Changshu), Inc., Canadian Solar Manufacturing (Luoyang), Inc., Csi Cells Co. Ltd, Csi Solar Power Group Co. Ltd, buvusi Csi Solar Power (China) Inc., atstovaujamos advocats J. Bourgeois ir A. Willems, advocaten S. De Knop ir M. Meulenbelt

         Kitos proceso šalys: Europos Sąjungos Taryba, atstovaujama H. Marcos Fraile, padedamos avocată N. Tuominen, Europos Komisija, atstovaujama T. Maxian Rusche, J.-F. Brakeland ir N. Kuplewatzky

         Rezoliucinė dalis

                  1.

                  Atmesti apeliacinius skundus.

                  2.

                  Canadian Solar Emea GmbH, Canadian Solar Manufacturing (Changshu) Inc., Canadian Solar Manufacturing (Luoyang) Inc., Csi Cells Co. Ltd ir Csi Solar Power Group Co. Ltd padengia su pagrindiniu apeliaciniu skundu susijusias bylinėjimosi išlaidas.

                  3.

                  Europos Komisija padengia savo su pagrindiniu apeliaciniu skundu susijusias bylinėjimosi išlaidas.

                  4.

                  Europos Komisija padengia su priešpriešiniu apeliaciniu skundu susijusias bylinėjimosi išlaidas.

                  5.

                  Europos Sąjungos Taryba padengia savo su priešpriešiniu apeliaciniu skundu susijusias bylinėjimosi išlaidas.

         (1)  OL C 239, 2017 7 24.


title: Sujungtos bylos C-266/17 ir C-267/17: 2019 m. kovo 21 d. Teisingumo Teismo (ketvirtoji kolegija) sprendimas byloje (Oberlandesgericht Düsseldorf (Vokietija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Rhein-Sieg-Kreis (C-266/17), Rhenus Veniro GmbH & Co. KG (C-267/17)/Verkehrsbetrieb Hüttebräucker GmbH, BVR Busverkehr Rheinland GmbH (C-266/17), Kreis Heinsberg (C-267/17) (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą — Transportas — Viešosios keleivinio geležinkelių ir kelių transporto paslaugos — Reglamentas (EB) Nr. 1370/2007 — 5 straipsnio 1 ir 2 dalys — Tiesioginis sutarčių sudarymas — Viešojo keleivinio transporto autobusais ar tramvajais paslaugų sutartys — Sąlygos — Direktyva 2004/17/EB — Direktyva 2004/18/EB)

text:
               3.6.2019

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 187/10

      2019 m. kovo 21 d. Teisingumo Teismo (ketvirtoji kolegija) sprendimas byloje (Oberlandesgericht Düsseldorf (Vokietija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Rhein-Sieg-Kreis (C-266/17), Rhenus Veniro GmbH & Co. KG (C-267/17)/Verkehrsbetrieb Hüttebräucker GmbH, BVR Busverkehr Rheinland GmbH (C-266/17), Kreis Heinsberg (C-267/17)
      (Sujungtos bylos C-266/17 ir C-267/17) (1)

      (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą - Transportas - Viešosios keleivinio geležinkelių ir kelių transporto paslaugos - Reglamentas (EB) Nr. 1370/2007 - 5 straipsnio 1 ir 2 dalys - Tiesioginis sutarčių sudarymas - Viešojo keleivinio transporto autobusais ar tramvajais paslaugų sutartys - Sąlygos - Direktyva 2004/17/EB - Direktyva 2004/18/EB)
      (2019/C 187/12)
      Proceso kalba: vokiečių

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Oberlandesgericht Düsseldorf

         Šalys pagrindinėje byloje

         (Byla C-266/17)

         Ieškovė: Rhein-Sieg-Kreis

         Atsakovės: Verkehrsbetrieb Hüttebräucker GmbH, BVR Busverkehr Rheinland GmbH

      dalyvaujant: Regionalverkehr Köln GmbH (C-266/17)

         (Byla C-267/17)

         Ieškovė: Rhenus Veniro GmbH & Co. KG

         Atsakovė: Kreis Heinsberg

         dalyvaujant: WestVerkehr GmbH (C-267/17)

         Rezoliucinė dalis

      2007 m. spalio 23 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (EB) Nr. 1370/2007 dėl keleivinio geležinkelių ir kelių transporto viešųjų paslaugų 5 straipsnio 2 dalis netaikoma tiesiogiai sudarant viešųjų keleivinio transporto autobusais paslaugų sutartis, kurios nėra paslaugų koncesijų sutartys, kaip tai suprantama pagal 2004 m. kovo 31 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvą 2004/17/EB dėl subjektų, vykdančių veiklą vandens, energetikos, transporto ir pašto paslaugų sektoriuose, vykdomų pirkimų tvarkos derinimo ir pagal 2004 m. kovo 31 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvą 2004/18/EB dėl viešojo darbų, prekių ir paslaugų pirkimo sutarčių sudarymo tvarkos derinimo.

         (1)  OL C 283, 2017 8 28.

         OL C 269, 2017 8 14.


title: Sujungtos bylos C-350/17 ir C-351/17: 2019 m. kovo 21 d. Teisingumo Teismo (ketvirtoji kolegija) sprendimas byloje (Consiglio di Stato (Italija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Mobit Soc.cons.arl/Regione Toscana (C-350/17), Autolinee Toscane SpA/Mobit Soc.cons.arl (C-351/17) (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą — Reglamentas (EB) Nr. 1370/2007 — Keleivinio geležinkelių ir kelių transporto viešosios paslaugos — 5 straipsnis — Viešųjų paslaugų sutarčių sudarymas — 5 straipsnio 2 dalis — Tiesioginis sutarties sudarymas — Sąvoka „vidaus operatorius“ — Analogišką kontrolę vykdanti institucija — 8 straipsnio 2 dalis — Pereinamojo laikotarpio tvarka — Tiesiogiai sudarytos sutarties galiojimo terminas)

text:
               3.6.2019

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 187/13

      2019 m. kovo 21 d. Teisingumo Teismo (ketvirtoji kolegija) sprendimas byloje (Consiglio di Stato (Italija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Mobit Soc.cons.arl/Regione Toscana (C-350/17), Autolinee Toscane SpA/Mobit Soc.cons.arl (C-351/17)
      (Sujungtos bylos C-350/17 ir C-351/17) (1)

      (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą - Reglamentas (EB) Nr. 1370/2007 - Keleivinio geležinkelių ir kelių transporto viešosios paslaugos - 5 straipsnis - Viešųjų paslaugų sutarčių sudarymas - 5 straipsnio 2 dalis - Tiesioginis sutarties sudarymas - Sąvoka „vidaus operatorius“ - Analogišką kontrolę vykdanti institucija - 8 straipsnio 2 dalis - Pereinamojo laikotarpio tvarka - Tiesiogiai sudarytos sutarties galiojimo terminas)
      (2019/C 187/14)
      Proceso kalba: italų

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Consiglio di Stato

         Šalys pagrindinėje byloje

      (Byla C-350/17)

         Ieškovė: Mobit Soc. cons. arl

      Atsakovas: Regione Toscana

         Kitos proceso šalys: Autolinee Toscane SpA, Régie Autonome des Transports Parisiens (RATP) (C-350/17)
      (Byla C-351/17)

         Ieškovė: Autolinee Toscane SpA

         Atsakovė: Mobit Soc. cons. arl,

         Kitos proceso šalys: Regione Toscana, Régie Autonome des Transports Parisiens (RATP) (C-351/17)

         Rezoliucinė dalis

      2007 m. spalio 23 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (EB) Nr. 1370/2007 dėl keleivinio geležinkelių ir kelių transporto viešųjų paslaugų ir panaikinančio Tarybos reglamentus (EEB) Nr. 1191/69 ir (EEB) Nr. 1107/70 5 straipsnis ir 8 straipsnio 2 dalis turi būti aiškinami taip, kad šio reglamento 5 straipsnis netaikomas sutarties sudarymo procedūrai, vykdytai iki 2019 m. gruodžio 3 d., todėl kompetentinga institucija, kuri konkurso procedūrą užbaigiančiu sprendimu dėl sutarties sudarymo iki šios datos nutaria sudaryti koncesijos sutartį dėl vietos keleivinio kelių transporto viešosios paslaugos, neturi laikytis šio 5 straipsnio.

         (1)  OL C 330, 2017 10 2.


title: Byla C-427/17: 2019 m. kovo 28 d. Teisingumo Teismo (dešimtoji kolegija) sprendimas byloje Europos Komisija/Airija (Valstybės įsipareigojimų neįvykdymas — Direktyva 91/271/EEB — Miesto nuotekų surinkimas ir valymas — Išskirtinės aplinkybės — Geriausi technikos laimėjimai, jei tai nėra pernelyg brangu — Išlaidų proporcingumo principas — Įrodinėjimo pareiga — Įrodinėjimo priemonės)

text:
               3.6.2019

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 187/14

      2019 m. kovo 28 d. Teisingumo Teismo (dešimtoji kolegija) sprendimas byloje Europos Komisija/Airija
      (Byla C-427/17) (1)

      (Valstybės įsipareigojimų neįvykdymas - Direktyva 91/271/EEB - Miesto nuotekų surinkimas ir valymas - Išskirtinės aplinkybės - Geriausi technikos laimėjimai, jei tai nėra pernelyg brangu - Išlaidų proporcingumo principas - Įrodinėjimo pareiga - Įrodinėjimo priemonės)
      (2019/C 187/15)
      Proceso kalba: anglų

         Šalys

         Ieškovė: Europos Komisija, atstovaujama K. Mifsud-Bonnici ir E. Manhaeve

         Atsakovė: Airija, atstovaujama J. Quaney, M. Browne ir M. A. Joyce, padedamų BL S. Kingston, SC C. Toland ir SC B. Murray

         Rezoliucinė dalis

                  1.

                  Airija neįvykdė savo įsipareigojimų:

                              —

                              pagal 1991 m. gegužės 21 d. Tarybos direktyvos 91/271/EEB dėl miesto nuotėkų valymo, iš dalies pakeistos 2008 m. spalio 22 d. Europos Parlamento ir Tarybos Reglamentu (EB) Nr. 1137/2008, 3 straipsnio 1 ir 2 dalis, I (A) priedą ir šios direktyvos 1 išnašą, neužtikrindama, kad vandenys, surinkti bendroje miesto nuotekų ir lietaus vandens surinkimo sistemoje Atlono, Korko, Eniskorčio, išskyrus Killagoley teritoriją, Fermojaus, Malou, Midltono, Ringaskiddy ir Roskomono aglomeracijose, būtų laikomi ir nukreipiami valyti pagal minėtos direktyvos reikalavimus;

                              —

                              pagal Direktyvos 91/271, iš dalies pakeistos Reglamentu Nr. 1137/2008, 4 straipsnio 1 ir/arba 3 dalis, siejamas su šios direktyvos 10 straipsnius ir 1 (B) priedu, neįrengdama antrinio arba jam prilygstančio valymo Arklou, Atlono, Balibofio/Stranorlar, Kovo, Korko, Enfildo, Eniskorčio, Fermojaus, Kilibegso, Malou, Midltono, Mankstauno, Rathcormac, Ringaskiddy, Ringsendo, Roskomono, Šanono, Tubbercurry ir Jolo aglomeracijose;

                              —

                              pagal Direktyvos 91/271, iš dalies pakeistos Reglamentu Nr. 1137/2008, 5 straipsnio 2 ir 3 dalis, siejamas su šios direktyvos 10 straipsnius ir 1 (B) priedu, neužtikrindama, kad iš Atlono, Korko, Dandolko, Eniskorčio, išskyrus Killagoley teritoriją, Fermojaus, Kilarnio, Kilibegso, Longfordo, Malou, Midltono, Navano, Nino, Portarlingtono, Ringsendo, Roskrėjaus ir Trali aglomeracijų į nuotekų surinkimo sistemas patenkančios miesto nuotekos, prieš jas išleidžiant į jautrias zonas, būtų valomos pagal griežtesnius reikalavimus, negu apibūdinti minėto direktyvos 4 straipsnyje, ir laikantis minėtos direktyvos I (B) priede nustatytų reikalavimų; ir

                              —

                              pagal Direktyvos 91/271, iš dalies pakeistos Reglamentu Nr. 1137/2008, 12 straipsnį, neužtikrindama, kad miesto nuotėkų valymo įrenginių išleidžiamoms nuotėkoms Arklou ir Kaslobridžo aglomeracijose būtų taikomos iš anksto nustatytos taisyklės ir (arba) konkretūs leidimai.

                  2.

                  Atmesti likusią ieškinio dalį.

                  3.

                  Priteisti iš Airijos bylinėjimosi išlaidas.

         (1)  OL C 293, 2017 9 4.


title: Byla C-443/17: 2019 m. kovo 21 d. Teisingumo Teismo (ketvirtoji kolegija) sprendimas byloje (High Court of Justice (Chancery Division) (Jungtinė Karalystė) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Abraxis Bioscience LLC/Comptroller General of Patents (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą — Žmonėms skirtas vaistas — Medicinos produktų papildomos apsaugos liudijimas — Reglamentas (EB) Nr. 469/2009 — 3 straipsnio d punktas — Taikymo sąlygos — Pirmojo leidimo pateikti produktą rinkai kaip medicinos produktą gavimas — Leidimas dėl produkto, kaip medicinos produkto, sudaryto iš naujo jau žinomos veikliosios sudedamosios dalies derinio)

text:
               3.6.2019

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 187/15

      2019 m. kovo 21 d. Teisingumo Teismo (ketvirtoji kolegija) sprendimas byloje (High Court of Justice (Chancery Division) (Jungtinė Karalystė) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Abraxis Bioscience LLC/Comptroller General of Patents
      (Byla C-443/17) (1)

      (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą - Žmonėms skirtas vaistas - Medicinos produktų papildomos apsaugos liudijimas - Reglamentas (EB) Nr. 469/2009 - 3 straipsnio d punktas - Taikymo sąlygos - Pirmojo leidimo pateikti produktą rinkai kaip medicinos produktą gavimas - Leidimas dėl produkto, kaip medicinos produkto, sudaryto iš naujo jau žinomos veikliosios sudedamosios dalies derinio)
      (2019/C 187/16)
      Proceso kalba: anglų

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      High Court of Justice (Chancery Division)

         Šalys pagrindinėje byloje

         Ieškovė: Abraxis Bioscience LLC

         Atsakovas: Comptroller General of Patents

         Rezoliucinė dalis

      2009 m. gegužės 6 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (EB) Nr. 469/2009 3 straipsnio d punktą, siejamą su šio reglamento 1 straipsnio b punktu, reikia aiškinti taip, kad minėto reglamento 3 straipsnio b punkte nurodytas leidimas pateikti rinkai, kuriuo yra grindžiama papildomos apsaugos liudijimo paraiška dėl ankstesnės veikliosios sudedamosios dalies naujo derinio, negali būti laikomas nagrinėjamo produkto, kaip medicinos produkto, pirmuoju leidimu pateikti rinkai, jeigu dėl šios veikliosios sudedamosios dalies jau buvo išduotas toks leidimas.

         (1)  OL C 309, 2017 9 18.


title: Byla C-444/17: 2019 m. kovo 19 d. Teisingumo Teismo (didžioji kolegija) sprendimas byloje (Cour de cassation (Prancūzija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Préfet des Pyrénées-Orientales/Abdelaziz Arib, Procureur de la République près le tribunal de grande instance de Montpellier, Procureur général près la cour d'appel de Montpellier (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą — Laisvės, saugumo ir teisingumo erdvė — Sienų kontrolė, prieglobstis ir imigracija — Reglamentas (ES) 2016/399 — 32 straipsnis — Valstybės narės sprendimas laikinai atnaujinti savo vidaus sienų kontrolę — Neteisėtas trečiosios šalies piliečio atvykimas — Vidaus sienų prilyginimas išorės sienoms — Direktyva 2008/115/EB — Taikymo sritis — 2 straipsnio 2 dalies a punktas)

text:
               3.6.2019

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 187/15

      2019 m. kovo 19 d. Teisingumo Teismo (didžioji kolegija) sprendimas byloje (Cour de cassation (Prancūzija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Préfet des Pyrénées-Orientales/Abdelaziz Arib, Procureur de la République près le tribunal de grande instance de Montpellier, Procureur général près la cour d'appel de Montpellier
      (Byla C-444/17) (1)

      (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą - Laisvės, saugumo ir teisingumo erdvė - Sienų kontrolė, prieglobstis ir imigracija - Reglamentas (ES) 2016/399 - 32 straipsnis - Valstybės narės sprendimas laikinai atnaujinti savo vidaus sienų kontrolę - Neteisėtas trečiosios šalies piliečio atvykimas - Vidaus sienų prilyginimas išorės sienoms - Direktyva 2008/115/EB - Taikymo sritis - 2 straipsnio 2 dalies a punktas)
      (2019/C 187/17)
      Proceso kalba: prancūzų

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Cour de cassation

         Šalys pagrindinėje byloje

         Ieškovas: Préfet des Pyrénées-Orientales

         Atsakovai: Abdelaziz Arib, Procureur de la République près le tribunal de grande instance de Montpellier, Procureur général près la cour d'appel de Montpellier

         Rezoliucinė dalis

      2008 m. gruodžio 16 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2008/115/EB dėl bendrų nelegaliai esančių trečiųjų šalių piliečių grąžinimo standartų ir tvarkos valstybėse narėse 2 straipsnio 2 dalis a punktas, siejamas su 2016 m. kovo 9 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) 2016/399 dėl taisyklių, reglamentuojančių asmenų judėjimą per sienas, Sąjungos kodekso (Šengeno sienų kodeksas) 32 straipsniu, turi būti aiškinamas taip, kad jis netaikomas trečiosios šalies piliečio, sulaikyto prie pat vidaus sienos ir neteisėtai esančio valstybės narės teritorijoje, situacijai, net jeigu ši valstybė narė pagal šio kodekso 25 straipsnį atnaujino šios sienos kontrolę dėl didelės grėsmės viešajai tvarkai arba vidaus saugumui minėtoje valstybėje narėje.

         (1)  OL C 330, 2017 10 2.


title: Byla C-498/17: 2019 m. kovo 21 d. Teisingumo Teismo (penktoji kolegija) sprendimas byloje Europos Komisija/Italijos Respublika (Valstybės įsipareigojimų neįvykdymas — Direktyva 1999/31/EB — 14 straipsnio b ir c punktai — Atliekų šalinimas į sąvartyną — Esami sąvartynai — Pažeidimas)

text:
               3.6.2019

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 187/18

      2019 m. kovo 21 d. Teisingumo Teismo (penktoji kolegija) sprendimas byloje Europos Komisija/Italijos Respublika
      (Byla C-498/17) (1)

      (Valstybės įsipareigojimų neįvykdymas - Direktyva 1999/31/EB - 14 straipsnio b ir c punktai - Atliekų šalinimas į sąvartyną - Esami sąvartynai - Pažeidimas)
      (2019/C 187/20)
      Proceso kalba: italų

         Šalys

         Ieškovė: Europos Komisija, atstovaujama G. Gattinara, F. Thiran ir E. Sanfrutos Cano

         Atsakovė: Italijos Respublika, atstovaujama G. Palmieri, padedamos avvocato dello Stato G. Palatiello

         Rezoliucinė dalis

                  1.

                  Nesiimdama priemonių, būtinų kuo skubiau uždaryti sąvartynams, dėl kurių pagal 1999 m. balandžio 26 d. Tarybos direktyvos 1999/31/EB dėl atliekų sąvartynų 8 straipsnį nebuvo gautas leidimas tęsti veiklą, kaip to reikalaujama šios direktyvos 7 straipsnio g punkte ir 13 straipsnyje, arba nesiimdama priemonių, būtinų užtikrinti, kad sąvartynai, dėl kurių gautas leidimas tęsti veiklą, atitiktų toje direktyvoje nustatytus reikalavimus, kaip tai numatyta jos I priedo 1 punkte nustatytose sąlygose, Italijos Respublika neįvykdė įsipareigojimų pagal Direktyvos 1999/31 14 straipsnio b ir c punktus, kiek tai susiję su šiais sąvartynais: Aviljano (Serre Le Brecce vietovė), Ferrandina (Venita vietovė), Genzano di Lucania (Matinella vietovė), Latronico (Torė vietovė), Laurijos (Carpineto vietovė), Maratea (Montescuro vietovė), Moliterno (Tempa La Guarella vietovė), dviem Potencos (Montegrosso-Pallareta vietovė) sąvartynais, taip pat Rapolla (Albero in Piano vietovė), Roccanova (Sera vietovė), Sant'Angelo Le Fratte (Farisi vietovė), Campotosto (Reperduso vietovė), Kapristelo (Trasolero vietovė), Frankavilos (Valle Anzuca), L'Akvilos (Ponte delle Grotte vietovė), Andrijos (D’Oria G. & C. Snc), Kanozos (CO.BE.MA), Bišelje (CO.GE.SER), Andrijos (F.lli Acquaviva), Tranio (BAT-Igea Srl), Torviscosa (bendrovė Caffaro), Atelos (Cafaro vietovė), Corleto Perticara (Tempa Masone vietovė), Marsico Nuovo (Galaino vietovė), Materos (La Martella vietovė), Pescopagano (Domacchia vietovė), Rionero in Volture (Ventaruolo vietovė), Salandra (Piano del Governo vietovė), San Mauro Forte (Priati vietovė), Senise (Palomabara vietovė), Tito (Aia dei Monaci vietovė), Tito (Valle del Forno vietovė), Kapestrano (Tirassegno vietovė), Kastelalto (Colle Coccu vietovė), Castelvecchio Calvisio (Termine vietovė), Corfinio (Cannucce vietovė), Corfinio (Case querceto vietovė), Mosciano S. Angelo (Santa Assunta vietovė), Sant Omero (Ficcadenti vietovė), Montecorvino Pugliano (Parapoti vietovė), San Bartolomeo in Galdo (Serra Pastore vietovė), Trivigano (anksčiau — Cava Zof) ir Torviscosa (Valletta vietovė) sąvartynais.

                  2.

                  Priteisti iš Italijos Respublikos bylinėjimosi išlaidas.

         (1)  OL C 338, 2017 10 9.


title: Byla C-545/17: 2019 m. kovo 27 d. Teisingumo Teismo (ketvirtoji kolegija) sprendimas byloje (Sąd Najwyższy (Lenkija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Mariusz Pawlak/Prezes Kasy Rolniczego Ubezpieczenia Społecznego (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą — Pašto paslaugų vidaus rinka — Direktyvos 97/67/EB ir 2008/6/EB — 7 straipsnio 1 dalis — Sąvoka „išimtinės ar specialios teisės kurti ir teikti pašto paslaugas“ — 8 straipsnis — Valstybių narių teisė organizuoti registruoto pašto paslaugą, taikomą vykdant teismines procedūras — Procesinio dokumento pateikimo teismui terminas — Nacionalinės teisės aiškinimas, atitinkantis Sąjungos teisę — Ribos — Tiesioginis poveikis, kuriuo remiasi valstybės vardu veikiantis subjektas ginče prieš privatų asmenį)

text:
               3.6.2019

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 187/19

      2019 m. kovo 27 d. Teisingumo Teismo (ketvirtoji kolegija) sprendimas byloje (Sąd Najwyższy (Lenkija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Mariusz Pawlak/Prezes Kasy Rolniczego Ubezpieczenia Społecznego
      (Byla C-545/17) (1)

      (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą - Pašto paslaugų vidaus rinka - Direktyvos 97/67/EB ir 2008/6/EB - 7 straipsnio 1 dalis - Sąvoka „išimtinės ar specialios teisės kurti ir teikti pašto paslaugas“ - 8 straipsnis - Valstybių narių teisė organizuoti registruoto pašto paslaugą, taikomą vykdant teismines procedūras - Procesinio dokumento pateikimo teismui terminas - Nacionalinės teisės aiškinimas, atitinkantis Sąjungos teisę - Ribos - Tiesioginis poveikis, kuriuo remiasi valstybės vardu veikiantis subjektas ginče prieš privatų asmenį)
      (2019/C 187/21)
      Proceso kalba: lenkų

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Sąd Najwyższy

         Šalys pagrindinėje byloje

         Pareiškėjas: Mariusz Pawlak

         Atsakovas: Prezes Kasy Rolniczego Ubezpieczenia Społecznego

         Rezoliucinė dalis

                  1.

                  1997 m. gruodžio 15 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 97/67/EB dėl Bendrijos pašto paslaugų vidaus rinkos plėtros bendrųjų taisyklių ir paslaugų kokybės gerinimo, iš dalies pakeistos 2008 m. vasario 20 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2008/6/EB, 7 straipsnio 1 dalies pirmą sakinį, skaitomą kartu su šios direktyvos 8 straipsniu, reikia aiškinti taip, kad jis draudžia nacionalinės teisės nuostatą, pagal kurią tik procesinio dokumento pateikimas teikti universaliąją pašto paslaugą paskirtojo operatoriaus nacionaliniame pašto skyriuje prilygsta šio dokumento pateikimui atitinkamam teismui, nesant objektyvaus pateisinimo, kylančio iš viešosios tvarkos ir saugumo sumetimų.

                  2.

                  Viešosios valdžios institucija, laikoma valstybės vardu veikiančiu subjektu, negali remtis Direktyva 97/67, iš dalies pakeista Direktyva 2008/6, kaip tokia, prieš privatų asmenį.

         (1)  OL C 13, 2018 1 15.


title: Byla C-578/17: 2019 m. kovo 27 d. Teisingumo Teismo (ketvirtoji kolegija) sprendimas byloje (Korkein hallinto-oikeus (Suomija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą), kurią inicijavo Oy Hartwall Ab (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą — Teisės aktų derinimas — Prekių ženklai — Direktyva 2008/95/EB — 2 straipsnis ir 3 straipsnio 1 dalies b punktas — Atsisakymas registruoti ar negaliojimas — Skiriamojo požymio vertinimas in concreto — Prekių ženklo kvalifikavimas — Poveikis — Spalvinis ar vaizdinis prekių ženklas — Prekių ženklas, grafiškai pavaizduotas kaip vaizdinis prekių ženklas — Įregistravimo sąlygos — Nepakankamai aiškus ir tikslus grafinis pavaizdavimas)

text:
               3.6.2019

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 187/20

      2019 m. kovo 27 d. Teisingumo Teismo (ketvirtoji kolegija) sprendimas byloje (Korkein hallinto-oikeus (Suomija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą), kurią inicijavo Oy Hartwall Ab
      (Byla C-578/17) (1)

      (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą - Teisės aktų derinimas - Prekių ženklai - Direktyva 2008/95/EB - 2 straipsnis ir 3 straipsnio 1 dalies b punktas - Atsisakymas registruoti ar negaliojimas - Skiriamojo požymio vertinimas in concreto - Prekių ženklo kvalifikavimas - Poveikis - Spalvinis ar vaizdinis prekių ženklas - Prekių ženklas, grafiškai pavaizduotas kaip vaizdinis prekių ženklas - Įregistravimo sąlygos - Nepakankamai aiškus ir tikslus grafinis pavaizdavimas)
      (2019/C 187/22)
      Proceso kalba: suomių

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Korkein hallinto-oikeus

         Šalys pagrindinėje byloje

      Oy Hartwall Ab

         dalyvaujant: Patentti- ja rekisterihallitus

         Rezoliucinė dalis

                  1.

                  2008 m. spalio 22 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2008/95/EB valstybių narių teisės aktams, susijusiems su prekių ženklais, suderinti 2 straipsnis ir 3 straipsnio 1 dalies b punktas turi būti aiškinami taip, kad tai, jog registruodamas žymenį paraišką pateikęs asmuo jį kvalifikuoja kaip „spalvinį prekių ženklą“ arba „vaizdinį prekių ženklą“, yra svarbus veiksnys norint nustatyti, ar šis žymuo gali sudaryti prekių ženklą, kaip jis suprantamas pagal šios direktyvos 2 straipsnį, ir, jei taip, ar šis prekių ženklas turi skiriamąjį požymį, kaip tai suprantama pagal šios direktyvos 3 straipsnio 1 dalies b punktą; vis dėlto šis veiksnys neatleidžia prekių ženklų srityje kompetentingos institucijos nuo pareigos in concreto ir išsamiai įvertinti atitinkamo prekių ženklo skiriamąjį požymį, o tai reiškia, kad ši institucija negali atsisakyti registruoti žymens kaip prekių ženklo vien dėl to, kad šis žymuo neįgijo skiriamojo požymio dėl naudojimo, susijusio su nurodytomis prekėmis ar paslaugomis.

                  2.

                  Direktyvos 2008/95 2 straipsnis turi būti aiškinamas taip, kad pagal jį draudžiama tokiomis aplinkybėmis, kaip susiklosčiusios pagrindinėje byloje, registruoti žymenį kaip prekių ženklą, nes paraiškoje registruoti yra prieštaravimų, o tai turi patikrinti prašymą priimt prejudicinį sprendimą pateikęs teismas.

         (1)  OL C 412, 2017 12 4.


title: Byla C-590/17: 2019 m. kovo 21 d. Teisingumo Teismo (trečioji kolegija) sprendimas byloje (Cour de cassation (Prancūzija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Henri Pouvin, Marie Dijoux, épouse Pouvin/Electricité de France (EDF) (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą — Direktyva 93/13/EEB — Taikymo sritis — 2 straipsnio b ir c punktai — „Vartotojo“ ir „pardavėjo ar tiekėjo“ sąvoka — Pagrindinio gyvenamojo būsto įsigijimo finansavimas — Nekilnojamojo turto paskola, kurią darbdavys suteikė savo darbuotojui ir jo sutuoktiniui kaip solidariam bendraskoliui)

text:
               3.6.2019

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 187/21

      2019 m. kovo 21 d. Teisingumo Teismo (trečioji kolegija) sprendimas byloje (Cour de cassation (Prancūzija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Henri Pouvin, Marie Dijoux, épouse Pouvin/Electricité de France (EDF)
      (Byla C-590/17) (1)

      (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą - Direktyva 93/13/EEB - Taikymo sritis - 2 straipsnio b ir c punktai - „Vartotojo“ ir „pardavėjo ar tiekėjo“ sąvoka - Pagrindinio gyvenamojo būsto įsigijimo finansavimas - Nekilnojamojo turto paskola, kurią darbdavys suteikė savo darbuotojui ir jo sutuoktiniui kaip solidariam bendraskoliui)
      (2019/C 187/23)
      Proceso kalba: prancūzų

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Cour de cassation

         Šalys pagrindinėje byloje

         Kasatoriai: Henri Pouvin; Marie Dijoux, Pouvin sutuoktinė

         Kita proceso šalis: Electricité de France (EDF)

         Rezoliucinė dalis

      1993 m. balandžio 5 d. Tarybos direktyvos 93/13/EEB dėl nesąžiningų sąlygų sutartyse su vartotojais 2 straipsnio b punktas turi būti aiškinamas taip, kad įmonės darbuotojas ir jo sutuoktinis, kurie su šia įmone sudaro paskolos sutartį, kuri pirmiausia galima sudaryti su minėtos įmonės darbuotojais, skirtą finansuoti privataus nekilnojamojo turto įsigijimą, turi būti laikomi „vartotojais“, kaip tai suprantama pagal šią nuostatą.
      Direktyvos 93/13 2 straipsnio c punktas turi būti aiškinamas taip, kad tokia įmonė turi būti laikoma „pardavėju ar tiekėju“, kaip tai suprantama pagal šią nuostatą, kai ji tokią paskolos sutartį sudaro vykdydama savo profesinę veiklą, net jeigu paskolų teikimas nėra jos pagrindinė veikla.

         (1)  OL C 437, 2017 12 18.


title: Byla C-637/17: 2019 m. kovo 28 d. Teisingumo Teismo (antroji kolegija) sprendimas byloje (Tribunal Judicial da Comarca de Lisboa (Portugalija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Cogeco Communications Inc/Sport TV Portugal SA, Controlinveste-SGPS SA, NOS-SGPS SA (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą — SESV 102 straipsnis — Lygiavertiškumo ir veiksmingumo principai — Direktyva 2014/104/ES — 9 straipsnio 1 dalis — 10 straipsnio 2 — 4 dalys — 21 ir 22 straipsniai — Ieškiniai dėl žalos atlyginimo, pateikti pagal nacionalinę teisę dėl valstybių narių ir Europos Sąjungos konkurencijos teisės nuostatų pažeidimo — Nacionalinių sprendimų poveikis — Senaties terminas — Perkėlimas — Laikinas taikymas)

text:
               3.6.2019

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 187/21

      2019 m. kovo 28 d. Teisingumo Teismo (antroji kolegija) sprendimas byloje (Tribunal Judicial da Comarca de Lisboa (Portugalija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Cogeco Communications Inc/Sport TV Portugal SA, Controlinveste-SGPS SA, NOS-SGPS SA
      (Byla C-637/17) (1)

      (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą - SESV 102 straipsnis - Lygiavertiškumo ir veiksmingumo principai - Direktyva 2014/104/ES - 9 straipsnio 1 dalis - 10 straipsnio 2 - 4 dalys - 21 ir 22 straipsniai - Ieškiniai dėl žalos atlyginimo, pateikti pagal nacionalinę teisę dėl valstybių narių ir Europos Sąjungos konkurencijos teisės nuostatų pažeidimo - Nacionalinių sprendimų poveikis - Senaties terminas - Perkėlimas - Laikinas taikymas)
      (2019/C 187/24)
      Proceso kalba: portugalų

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Tribunal Judicial da Comarca de Lisboa

         Šalys pagrindinėje byloje

      Ieškovė: Tribunal Judicial da Comarca de Lisboa

         Atsakovės: Sport TV Portugal SA, Controlinveste-SGPS SA, NOS-SGPS SA

         Rezoliucinė dalis

                  1.

                  2014 m. lapkričio 26 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2014/104/ES dėl tam tikrų taisyklių, kuriomis reglamentuojami pagal nacionalinę teisę nagrinėjami ieškiniai dėl žalos, patirtos dėl valstybių narių ir Europos Sąjungos konkurencijos teisės nuostatų pažeidimo, atlyginimo, 22 straipsnis turi būti aiškinamas taip, kad ši direktyva netaikoma ginčui pagrindinėje byloje.

                  2.

                  SESV 102 straipsnis ir veiksmingumo bei lygiavertiškumo principai turi būti aiškinami taip, kad jie draudžia tokius nacionalinės teisės aktus, kuriuose, pirma, numatyta, kad senaties terminas pateikti ieškinius dėl žalos atlyginimo yra treji metai ir kad šis terminas pradedamas skaičiuoti nuo to momento, kai žalą patyręs asmuo sužino apie savo teisę į žalos atlyginimą, net jei pažeidimą padarę asmuo nėra žinomas, ir, antra, nenumatyta jokia galimybė sustabdyti ar nutraukti šio termino skaičiavimą vykstant procedūrai nacionalinėje konkurencijos institucijoje.

         (1)  OL C 32, 2018 1 29.


title: Byla C-681/17: 2019 m. kovo 27 d. Teisingumo Teismo (šeštoji kolegija) sprendimas byloje (Bundesgerichtshof (Vokietija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) slewo — schlafen leben wohnen GmbH/Sascha Ledowski (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą — Vartotojų apsauga — Direktyva 2011/83/ES — 6 straipsnio 1 dalies k punktas ir 16 straipsnio e punktas — Nuotolinės prekybos sutartis — Teisė atsisakyti sutarties — Išimtys — Sąvoka „supakuotos prekės yra nebetinkamos grąžinti dėl sveikatos apsaugos ar higienos priežasčių ir kurios buvo vartotojo išpakuotos jas pristačius“ — Čiužinys, kurio apsauginę dangą vartotojas atplėšė jį pristačius)

text:
               3.6.2019

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 187/22

      2019 m. kovo 27 d. Teisingumo Teismo (šeštoji kolegija) sprendimas byloje (Bundesgerichtshof (Vokietija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) slewo — schlafen leben wohnen GmbH/Sascha Ledowski
      (Byla C-681/17) (1)

      (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą - Vartotojų apsauga - Direktyva 2011/83/ES - 6 straipsnio 1 dalies k punktas ir 16 straipsnio e punktas - Nuotolinės prekybos sutartis - Teisė atsisakyti sutarties - Išimtys - Sąvoka „supakuotos prekės yra nebetinkamos grąžinti dėl sveikatos apsaugos ar higienos priežasčių ir kurios buvo vartotojo išpakuotos jas pristačius“ - Čiužinys, kurio apsauginę dangą vartotojas atplėšė jį pristačius)
      (2019/C 187/25)
      Proceso kalba: vokiečių

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Bundesgerichtshof

         Šalys pagrindinėje byloje

         Atsakovė ir kasatorė: slewo — schlafen leben wohnen GmbH

         Ieškovas ir kita kasacinio proceso šalis: Sascha Ledowski

         Rezoliucinė dalis

      2011 m. spalio 25 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2011/83/ES dėl vartotojų teisių, kuria iš dalies keičiamos Tarybos direktyva 93/13/EEB ir Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 1999/44/EB bei panaikinamos Tarybos direktyva 85/577/EEB ir Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 97/7/EB, 16 straipsnio e punktas turi būti aiškinamas taip, kad sąvoka „supakuotos prekės yra nebetinkamos grąžinti dėl sveikatos apsaugos ar higienos priežasčių ir kurios buvo išpakuotos jas pristačius“, kaip tai suprantama pagal šią nuostatą, neapima tokios prekės, kaip čiužinys, kurio apsauginę dangą vartotojas atplėšė jį pristačius.

         (1)  OL C 112, 2018 3 26.


title: Byla C-702/17: 2019 m. kovo 21 d. Teisingumo Teismo (pirmoji kolegija) sprendimas byloje (Consiglio di Stato (Italija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Unareti SpA/Ministero dello Sviluppo Economico ir kt. (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą — Gamtinių dujų vidaus rinka — Viešųjų skirstymo paslaugų koncesijos — Koncesijų nutraukimas iki nustatyto termino po pereinamojo laikotarpio — Naujo koncesininko ankstesniam koncesininkui mokėtina kompensacija — Teisinio saugumo principas)

text:
               3.6.2019

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 187/23

      2019 m. kovo 21 d. Teisingumo Teismo (pirmoji kolegija) sprendimas byloje (Consiglio di Stato (Italija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Unareti SpA/Ministero dello Sviluppo Economico ir kt.
      (Byla C-702/17) (1)

      (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą - Gamtinių dujų vidaus rinka - Viešųjų skirstymo paslaugų koncesijos - Koncesijų nutraukimas iki nustatyto termino po pereinamojo laikotarpio - Naujo koncesininko ankstesniam koncesininkui mokėtina kompensacija - Teisinio saugumo principas)
      (2019/C 187/26)
      Proceso kalba: italų

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Consiglio di Stato

         Šalys pagrindinėje byloje

         Ieškovė: Unareti SpA

         Atsakovai: Ministero dello Sviluppo Economico, Presidenza del Consiglio dei Ministri — Dipartimento per gli Affari Regionali, Autorità Garante per l’Energia Elettrica il Gas e il Sistema Idrico — Sede di Milano, Presidenza del Consiglio dei Ministri — Conferenza Stato Regioni ed Unificata, Ministero per gli affari regionali, Dipartimento per gli affari regionali e le autonomie, Conferenza Unificata Stato Regioni e Enti Locali

         Rezoliucinė dalis

      Sąjungos teisę, susijusią su viešųjų paslaugų koncesijomis, kartu su teisinio saugumo principu reikia aiškinti taip, kad nedraudžiamos tokios nacionalinės teisės nuostatos, kaip nagrinėjamos pagrindinėje byloje, kurios iš dalies keičia referencines kompensacijos, į kurią turi teisę gamtinių dujų skirstymo koncesijų, suteiktų be konkurso, turėtojai iki nustatyto termino nutraukus šias koncesijas siekiant iš naujo jas suteikti konkurso būdu, skaičiavimo normas.

         (1)  OL C 112, 2018 3 26.


title: Byla C-60/18: 2019 m. kovo 28 d. Teisingumo Teismo (antroji kolegija) sprendimas byloje (Tallinna Ringkonnakohus (Estija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) AS Tallinna Vesi/Keskkonnaamet (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą — Aplinka — Atliekos — Direktyva 2008/98/EB — Atliekų naudojimas ir pakartotinis naudojimas — Konkretūs panaudoto nuotekų dumblo nebelaikymo atliekomis kriterijai — Europos Sąjungos arba nacionaliniu lygmeniu apibrėžtų kriterijų nebuvimas)

text:
               3.6.2019

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 187/24

      2019 m. kovo 28 d. Teisingumo Teismo (antroji kolegija) sprendimas byloje (Tallinna Ringkonnakohus (Estija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) AS Tallinna Vesi/Keskkonnaamet
      (Byla C-60/18) (1)

      (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą - Aplinka - Atliekos - Direktyva 2008/98/EB - Atliekų naudojimas ir pakartotinis naudojimas - Konkretūs panaudoto nuotekų dumblo nebelaikymo atliekomis kriterijai - Europos Sąjungos arba nacionaliniu lygmeniu apibrėžtų kriterijų nebuvimas)
      (2019/C 187/27)
      Proceso kalba: estų

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Tallinna Ringkonnakohus

         Šalys pagrindinėje byloje

         Pareiškėja: AS Tallinna Vesi

         Atsakovė:Keskkonnaamet

         dalyvaujant: Keskkonnaministeerium

         Rezoliucinė dalis

      2008 m. lapkričio 19 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2008/98/EB dėl atliekų ir panaikinančios kai kurias direktyvas 6 straipsnio 4 dalis turi būti aiškinama kaip:

                  —

                  nedraudžianti nacionalinės teisės nuostatų, kaip antai nagrinėjamų pagrindinėje byloje, pagal kurias tuo atveju, jei Europos Sąjungos lygmeniu nėra nustatytų jokių tam tikros rūšies atliekų nebelaikymo atliekomis kriterijų, tokio statuso pabaiga priklauso nuo to, ar visuotinai taikomame nacionalinės teisės akte yra apibrėžti šios rūšies atliekų kriterijai, ir

                  —

                  neleidžianti tokiomis aplinkybėmis, kokios susiklostė pagrindinėje byloje, atliekų turėtojui reikalauti, kad valstybės narės kompetentinga institucija arba teismas konstatuotų „nebelaikymo atliekomis“ statusą.

         (1)  OL C 142, 2018 4 23.


title: Byla C-101/18: 2019 m. kovo 28 d. Teisingumo Teismo (dešimtoji kolegija) sprendimas byloje (Consiglio di Stato (Italija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Idi Srl/Arcadis — Agenzia Regionale Campana Difesa Suolo (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą — Viešojo darbų, prekių ir paslaugų pirkimo sutarčių sudarymo tvarkos derinimas — Direktyva 2004/18/EB — 45 straipsnio 2 dalies pirmos pastraipos b punktas — Asmeninė kandidato arba dalyvio padėtis — Valstybių narių galimybė pašalinti iš viešojo pirkimo bet kurį ekonominės veiklos vykdytoją, kuriam taikoma susitarimo su kreditoriais procedūra — Nacionalinės teisės aktai, kuriuose numatytas asmenų, prieš kuriuos „pradėta“ susitarimo su kreditoriais procedūra, pašalinimas, išskyrus atvejį, kai susitarimo plane numatyta tęsti veiklą — Ekonominės veiklos vykdytojas, pateikęs pareiškimą dėl susitarimo su kreditoriais ir pasilikęs galimybę pateikti planą, kuriame numatyta tęsti veiklą)

text:
               3.6.2019

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 187/25

      2019 m. kovo 28 d. Teisingumo Teismo (dešimtoji kolegija) sprendimas byloje (Consiglio di Stato (Italija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Idi Srl/Arcadis — Agenzia Regionale Campana Difesa Suolo
      (Byla C-101/18) (1)

      (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą - Viešojo darbų, prekių ir paslaugų pirkimo sutarčių sudarymo tvarkos derinimas - Direktyva 2004/18/EB - 45 straipsnio 2 dalies pirmos pastraipos b punktas - Asmeninė kandidato arba dalyvio padėtis - Valstybių narių galimybė pašalinti iš viešojo pirkimo bet kurį ekonominės veiklos vykdytoją, kuriam taikoma susitarimo su kreditoriais procedūra - Nacionalinės teisės aktai, kuriuose numatytas asmenų, prieš kuriuos „pradėta“ susitarimo su kreditoriais procedūra, pašalinimas, išskyrus atvejį, kai susitarimo plane numatyta tęsti veiklą - Ekonominės veiklos vykdytojas, pateikęs pareiškimą dėl susitarimo su kreditoriais ir pasilikęs galimybę pateikti planą, kuriame numatyta tęsti veiklą)
      (2019/C 187/28)
      Proceso kalba: italų

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Consiglio di Stato

         Šalys pagrindinėje byloje

         Apeliantė: Idi Srl

         Kita apeliacinio proceso šalis: Arcadis — Agenzia Regionale Campana Difesa Suolo
      dalyvaujant: Regione Campania

         Rezoliucinė dalis

      2004 m. kovo 31 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2004/18/EB dėl viešojo darbų, prekių ir paslaugų pirkimo sutarčių sudarymo tvarkos derinimo 45 straipsnio 2 dalies pirmos pastraipos b punktas turi būti aiškinamas taip, kad juo nedraudžiama nacionalinės teisės nuostata, kaip nagrinėjama pagrindinėje byloje, pagal kurią leidžiama pašalinti iš viešųjų pirkimų procedūros ekonominės veiklos vykdytoją, kuris sprendimo dėl pašalinimo dieną yra pateikęs pareiškimą dėl galimybės sudaryti susitarimą su kreditoriais, pasilikdamas galimybę pateikti planą, kuriame numatyta tęsti veiklą.

         (1)  OL C 166, 2018 5 14.


title: Byla C-129/18: 2019 m. kovo 26 d. Teisingumo Teismo (didžioji kolegija) sprendimas byloje (Supreme Court of the United Kingdom (Jungtinė Karalystė) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) SM/Entry Clearance Officer, UK Visa Section (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą — Europos Sąjungos pilietybė — Sąjungos piliečių ir jų šeimos narių teisės laisvai judėti ir gyventi valstybių narių teritorijoje — Direktyva 2004/38/EB — Sąjungos piliečio šeimos nariai — 2 straipsnio 2 punkto c papunktis — Sąvoka „tiesioginis palikuonis“ — Pagal Alžyro kafalos (teisinė globa) sistemą nuolat teisiškai globojamas vaikas — 3 straipsnio 2 dalies a punktas — Kiti šeimos nariai — Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijos 7 straipsnis ir 24 straipsnio 2 dalis — Šeimos gyvenimas — Vaiko interesas)

text:
               3.6.2019

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 187/26

      2019 m. kovo 26 d. Teisingumo Teismo (didžioji kolegija) sprendimas byloje (Supreme Court of the United Kingdom (Jungtinė Karalystė) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) SM/Entry Clearance Officer, UK Visa Section
      (Byla C-129/18) (1)

      (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą - Europos Sąjungos pilietybė - Sąjungos piliečių ir jų šeimos narių teisės laisvai judėti ir gyventi valstybių narių teritorijoje - Direktyva 2004/38/EB - Sąjungos piliečio šeimos nariai - 2 straipsnio 2 punkto c papunktis - Sąvoka „tiesioginis palikuonis“ - Pagal Alžyro kafalos (teisinė globa) sistemą nuolat teisiškai globojamas vaikas - 3 straipsnio 2 dalies a punktas - Kiti šeimos nariai - Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijos 7 straipsnis ir 24 straipsnio 2 dalis - Šeimos gyvenimas - Vaiko interesas)
      (2019/C 187/29)
      Proceso kalba: anglų

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Supreme Court of the United Kingdom

         Šalys pagrindinėje byloje

         Kasatorius: SM

         Kitos kasacinio proceso šalys: Entry Clearance Officer, UK Visa Section

         dalyvaujant: Coram Children’s Legal Centre (CCLC), AIRE Centre

         Rezoliucinė dalis

      Sąjungos piliečio „tiesioginio palikuonio“ sąvoką 2004 m. balandžio 29 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2004/38/EB dėl Sąjungos piliečių ir jų šeimos narių teisės laisvai judėti ir gyventi valstybių narių teritorijoje, iš dalies keičiančios Reglamentą (EEB) Nr. 1612/68 ir panaikinančios direktyvas 64/221/EEB, 68/360/EEB, 72/194/EEB, 73/148/EEB, 75/34/EEB, 75/35/EEB, 90/364/EEB, 90/365/EEB ir 93/96/EEB, 2 straipsnio 2 punkto c papunktyje reikia aiškinti taip, kad ji neapima pagal Alžyro kafalos sistemą Sąjungos piliečio nuolat teisiškai globojamo vaiko, nes ši globa nesukuria tarp jų giminystės ryšių.
      Vis dėlto kompetentingos nacionalinės institucijos, pagal šios direktyvos 3 straipsnio 2 dalies a punktą, siejamą su Chartijos 7 straipsniu ir 24 straipsnio 2 dalimi, privalo palengvinti galimybę tokiam vaikui įvažiuoti ir gyventi šalyje kaip kitam Sąjungos piliečio šeimos nariui, atlikdamos proporcingą ir pagrįstą visų reikšmingų ir svarbių bylos aplinkybių vertinimą ir atsižvelgdamos į visus susijusius interesus, ypač į atitinkamo vaiko interesus. Tuo atveju, kai, atlikus tokį vertinimą, nustatoma, kad vaikas ir jo globėjas Sąjungos pilietis iš tiesų gyvena kaip šeima ir kad šis vaikas priklauso nuo globėjo, vadovaujantis pagrindine teise į pagarbą šeimos gyvenimui, kartu su pareiga atsižvelgti į vaiko interesus, iš esmės reikalaujama šiam vaikui suteikti teisę atvykti ir apsigyventi šalyje, kad jis galėtų gyventi kartu su savo globėju šį priimančiojoje valstybėje narėje.

         (1)  OL C 134, 2018 4 16.


title: Byla C-144/18 P: 2019 m. kovo 28 d. Teisingumo Teismo (aštuntoji kolegija) sprendimas byloje River Kwai International Food Industry Co. Ltd/Association européenne des transformateurs de maïs doux (AETMD), Europos Sąjungos Taryba, Europos Komisija (Apeliacinis skundas — Dempingas — Galutinis antidempingo muitas tam tikriems importuojamiems Tailando kilmės paruoštiems arba konservuotiems cukriniams kukurūzams, turintiems grūdų pavidalą — Tarpinė peržiūra pagal Reglamento (EB) Nr. 1225/2009 11 straipsnio 3 dalį)

text:
               3.6.2019

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 187/27

      2019 m. kovo 28 d. Teisingumo Teismo (aštuntoji kolegija) sprendimas byloje River Kwai International Food Industry Co. Ltd/Association européenne des transformateurs de maïs doux (AETMD), Europos Sąjungos Taryba, Europos Komisija
      (Byla C-144/18 P) (1)

      (Apeliacinis skundas - Dempingas - Galutinis antidempingo muitas tam tikriems importuojamiems Tailando kilmės paruoštiems arba konservuotiems cukriniams kukurūzams, turintiems grūdų pavidalą - Tarpinė peržiūra pagal Reglamento (EB) Nr. 1225/2009 11 straipsnio 3 dalį)
      (2019/C 187/30)
      Proceso kalba: anglų

         Šalys

         Apeliantė: River Kwai International Food Industry Co. Ltd, atstovaujama advocaten F. Graafsma ir J. Cornelis

         Kitos proceso šalys: Association européenne des transformateurs de maïs doux (AETMD), atstovaujama advokatų A. Willems ir C. Zimmermann, advocaat S. De Knop; Europos Sąjungos Taryba, atstovaujama S. Boelaert, Europos Komisija, atstovaujama J.-F. Brakeland ir A. Demeneix

         Rezoliucinė dalis

                  1.

                  Atmesti apeliacinį skundą.

                  2.

                  Priteisti iš River Kwai International Food Industry Co. Ltd padengti savo ir Association européenne des transformateurs de maïs doux (AETMD) bei Europos Sąjungos Tarybos patirtas bylinėjimosi išlaidas.

                  3.

                  Europos Komisija padengia savo bylinėjimosi išlaidas.

         (1)  OL C 142, 2018 4 23.


title: Byla C-201/18: 2019 m. kovo 27 d. Teisingumo Teismo (septintoji kolegija) sprendimas byloje (Cour d'appel de Mons (Belgija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Mydibel SA/Belgijos valstybė (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą — Pridėtinės vertės mokestis (PVM) — Direktyva 2006/112/EB — Mokesčių teisės aktų suderinimas — Pirkimo mokesčio atskaita — Ilgalaikis nekilnojamasis turtas — Pardavimas ir atgalinė nuoma (sale and lease back) — PVM atskaitos tikslinimas — PVM neutralumo principas — Vienodo požiūrio principas)

text:
               3.6.2019

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 187/27

      2019 m. kovo 27 d. Teisingumo Teismo (septintoji kolegija) sprendimas byloje (Cour d'appel de Mons (Belgija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Mydibel SA/Belgijos valstybė
      (Byla C-201/18) (1)

      (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą - Pridėtinės vertės mokestis (PVM) - Direktyva 2006/112/EB - Mokesčių teisės aktų suderinimas - Pirkimo mokesčio atskaita - Ilgalaikis nekilnojamasis turtas - Pardavimas ir atgalinė nuoma (sale and lease back) - PVM atskaitos tikslinimas - PVM neutralumo principas - Vienodo požiūrio principas)
      (2019/C 187/31)
      Proceso kalba: prancūzų

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Cour d'appel de Mons

         Šalys pagrindinėje byloje

         Ieškovė: Mydibel SA

         Atsakovė: Belgijos valstybė

         Rezoliucinė dalis

                  1.

                  Su sąlyga, kad prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas patikrins reikšmingus faktus ir nacionalinę teisę, 2006 m. lapkričio 28 d. Tarybos direktyvos 2006/112/EB dėl pridėtinės vertės mokesčio bendros sistemos, iš dalies pakeistos 2009 m. gruodžio 22 d. Tarybos direktyva 2010/162/ES, 184, 185, 187 ir 188 straipsnius reikia aiškinti taip, kad jais nenustatoma pareiga tikslinti teisingai atliktos pirminės PVM, taikomo pastatui, atskaitos, kai tas turtas yra PVM neapmokestinamo sale and lease back (pardavimas ir atgalinė nuoma) sandorio dalykas, tokiomis aplinkybėmis, kaip nagrinėjamos pagrindinėje byloje.

                  2.

                  Direktyvos 2006/112, iš dalies pakeistos Direktyva 2009/162, 184, 185, 187 ir 188 straipsnių aiškinimas taip, kad jie nustato pareigą tikslinti pirminę pridėtinės vertės mokesčio (PVM) atskaitą, tokiomis aplinkybėmis, kaip pagrindinėje byloje, atitinka PVM neutralumo ir vienodo požiūrio principus.

         (1)  OL C 182, 2018 5 28.


title: Byla C-245/18: 2019 m. kovo 21 d. Teisingumo Teismo (dešimtoji kolegija) sprendimas byloje (Tribunale ordinario di Udine (Italija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Tecnoservice Int. Srl, bankrutuojanti bendrovė/Poste Italiane SpA (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą — Mokėjimo paslaugos vidaus rinkoje — Direktyva 2007/64/EB — 74 straipsnio 2 dalis — Mokėjimo pervedimu nurodymas — Mokėtojo pateiktas netinkamas unikalus identifikatorius — Pagal unikalų identifikatorių įvykdyta mokėjimo operacija — Gavėjo mokėjimo paslaugų teikėjo atsakomybė)

text:
               3.6.2019

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 187/28

      2019 m. kovo 21 d. Teisingumo Teismo (dešimtoji kolegija) sprendimas byloje (Tribunale ordinario di Udine (Italija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Tecnoservice Int. Srl, bankrutuojanti bendrovė/Poste Italiane SpA
      (Byla C-245/18) (1)

      (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą - Mokėjimo paslaugos vidaus rinkoje - Direktyva 2007/64/EB - 74 straipsnio 2 dalis - Mokėjimo pervedimu nurodymas - Mokėtojo pateiktas netinkamas unikalus identifikatorius - Pagal unikalų identifikatorių įvykdyta mokėjimo operacija - Gavėjo mokėjimo paslaugų teikėjo atsakomybė)
      (2019/C 187/32)
      Proceso kalba: italų

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Tribunale ordinario di Udine

         Šalys pagrindinėje byloje

         Ieškovė: Tecnoservice Int. Srl, bankrutuojanti bendrovė

         Atsakovė: Poste Italiane SpA

         Rezoliucinė dalis

      2007 m. lapkričio 13 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2007/64/EB dėl mokėjimo paslaugų vidaus rinkoje, iš dalies keičiančios direktyvas 97/7/EB, 2002/65/EB, 2005/60/EB ir 2006/48/EB ir panaikinančios Direktyvą 97/5/EB, 74 straipsnio 2 dalis turi būti aiškinama taip, kad kai mokėjimo nurodymas įvykdomas pagal mokėjimo paslaugos vartotojo pateiktą unikalų identifikatorių, kuris neatitinka to paties vartojo nurodyto gavėjo pavadinimo, šioje nuostatoje numatytas mokėjimo paslaugų teikėjo atsakomybės apribojimas taikomas ir mokėtojo mokėjimo paslaugų teikėjui, ir gavėjo mokėjimo paslaugų teikėjui.

         (1)  OL C 249, 2018 7 16.


title: Byla C-275/18: 2019 m. kovo 28 d. Teisingumo Teismo (trečioji kolegija) sprendimas byloje (Nejvyšší správní soud (Čekijos Respublika) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Milan Vinš/Odvolací finanční ředitelství (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą — Bendra pridėtinės vertės mokesčio sistema — Direktyva 2006/112/EB — 131 straipsnis ir 146 straipsnio 1 dalies a punktas — Prekių, išsiųstų ar išgabentų iš Europos Sąjungos, tiekimo neapmokestinimas — Nacionalinėje teisėje numatyta neapmokestinimo sąlyga — Tam tikros muitinės procedūros įforminimas prekėms — Eksporto procedūros įforminimo įrodymas)

text:
               3.6.2019

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 187/29

      2019 m. kovo 28 d. Teisingumo Teismo (trečioji kolegija) sprendimas byloje (Nejvyšší správní soud (Čekijos Respublika) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Milan Vinš/Odvolací finanční ředitelství
      (Byla C-275/18) (1)

      (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą - Bendra pridėtinės vertės mokesčio sistema - Direktyva 2006/112/EB - 131 straipsnis ir 146 straipsnio 1 dalies a punktas - Prekių, išsiųstų ar išgabentų iš Europos Sąjungos, tiekimo neapmokestinimas - Nacionalinėje teisėje numatyta neapmokestinimo sąlyga - Tam tikros muitinės procedūros įforminimas prekėms - Eksporto procedūros įforminimo įrodymas)
      (2019/C 187/33)
      Proceso kalba: čekų

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Nejvyšší správní soud

         Šalys pagrindinėje byloje

         Pareiškėjas: Milan Vinš

         Atsakovė: Odvolací finanční ředitelství

         Rezoliucinė dalis

      2006 m. lapkričio 28 d. Tarybos direktyvos 2006/112/EB dėl pridėtinės vertės mokesčio bendros sistemos 146 straipsnio 1 dalies a punktą, atsižvelgiant į jos 131 straipsnį, reikia aiškinti taip, kad juo draudžiama nacionalinės teisės nuostata, pagal kurią prekės, skirtos eksportuoti iš Sąjungos, yra neapmokestinamos PVM tik jei joms buvo įforminta eksporto muitinės procedūra, kai yra nustatyta, jog tenkinamos esminės neapmokestinimo sąlygos, būtent sąlyga, kad tos prekės faktiškai būtų išgabentos iš Sąjungos teritorijos.

         (1)  OL C 221, 2018 6 25.


title: Byla C-312/18 P: 2019 m. kovo 21 d. Teisingumo Teismo (aštuntoji kolegija) sprendimas byloje Eco-Bat Technologies Ltd, Berzelius Metall GmbH, Société traitements chimiques des métaux/Europos Komisija (Apeliacinis skundas — Karteliai — Automobilių akumuliatorių perdirbimo rinka — Sprendimas, kuriuo konstatuotas SESV 101 straipsnio pažeidimas ir skirtos baudos — Sprendimas dėl ištaisymo, kuriuo pridedamos adresatų pirkimo vertės, nenurodytos pirminiame sprendime — Ieškinio pareiškimo terminas — Eigos pradžia — Vėlavimas — Nepriimtinumas)

text:
               3.6.2019

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 187/30

      2019 m. kovo 21 d. Teisingumo Teismo (aštuntoji kolegija) sprendimas byloje Eco-Bat Technologies Ltd, Berzelius Metall GmbH, Société traitements chimiques des métaux/Europos Komisija
      (Byla C-312/18 P) (1)

      (Apeliacinis skundas - Karteliai - Automobilių akumuliatorių perdirbimo rinka - Sprendimas, kuriuo konstatuotas SESV 101 straipsnio pažeidimas ir skirtos baudos - Sprendimas dėl ištaisymo, kuriuo pridedamos adresatų pirkimo vertės, nenurodytos pirminiame sprendime - Ieškinio pareiškimo terminas - Eigos pradžia - Vėlavimas - Nepriimtinumas)
      (2019/C 187/34)
      Proceso kalba: anglų

         Šalys

         Apeliantės: Eco-Bat Technologies Ltd, Berzelius Metall GmbH, Société traitements chimiques des métaux, atstovaujamos QC M. Brealey, advocaat I. Vandenborre, advokato S. Dionnet

         Kita proceso šalis: Europos Komisija, atstovaujama G. Conte, I. Rogalski, J. Szczodrowski ir F. van Schaik

         Rezoliucinė dalis

                  1.

                  Atmesti ieškinį.

                  2.

                  Priteisti iš Eco-Bat Technologies Ltd, Berzelius Metall GmbH ir Société traitements chimiques des métaux (STCM) bylinėjimosi išlaidas.

         (1)  OL C 231, 2018 7 2.


title: Byla C-81/19: 2019 m. vasario 1 d. Curtea de Apel Cluj (Rumunija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje NG, OH/SC Banca Transilvania SA

text:
               3.6.2019

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 187/30

      2019 m. vasario 1 d. Curtea de Apel Cluj (Rumunija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje NG, OH/SC Banca Transilvania SA
      (Byla C-81/19)
      (2019/C 187/35)
      Proceso kalba: rumunų

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Curtea de Apel Cluj

         Šalys pagrindinėje byloje

         Ieškovai pirmojoje instancijoje: NG, OH

         Atsakovė pirmojoje instancijoje: SC Banca Transilvania SA

         Prejudiciniai klausimai

                  1.

                  Ar Direktyvos 93/13/EEB (1) 1 straipsnio [2 dalis] turi būti aiškinama taip, kad ja nedraudžiama analizuoti, kiek nesąžininga yra sutarties sąlyga, kurioje nustatyta papildoma norma, nuo kurios šalys gali nukrypti, bet konkrečiu atveju nenukrypo, nes dėl jos nevyko jokios derybos, kaip atsitiko šioje byloje nagrinėjamu atveju taikant sutarties nuostatą, pagal kurią reikalaujama paskolą grąžinti ta užsienio valiuta, kuria ji buvo suteikta?

                  2.

                  Ar tokiomis aplinkybėmis, kai suteikiant paskolą užsienio valiuta vartotojui nebuvo pateikti apskaičiavimai ir (arba) prielaidos, susiję su galimo valiutos kurso svyravimo ekonominiu poveikiu visoms pagal sutartį vykdytinoms mokėjimo pareigoms, būtų galima pagrįstai teigti, kad tokia sąlyga, pagal kurią visa valiutos keitimo rizika tenka vartotojui (pagal nominalumo principą), yra aiški ir suprantama ir kad pardavėjas ar tiekėjas (bankas) sąžiningai įvykdė įsipareigojimą informuoti kitą sutarties šalį, atsižvelgiant į tai, kad Banca Națională a României (Rumunijos nacionalinis bankas) nustatytas didžiausias vartotojų įsiskolinimo lygis buvo apskaičiuotas taikant paskolos suteikimo dieną galiojusį keitimo kursą?

                  3.

                  Ar pagal Direktyvą 93/13/EEB ir ja grindžiamą jurisprudenciją bei veiksmingumo principą, nustačius, kad tam tikra sutarties sąlyga dėl valiutos keitimo rizikos priskyrimo yra nesąžininga, draudžiama palikti sutartį nepakeistą? Kaip būtų galima pakeisti sutartį siekiant netaikyti nesąžiningos sąlygos ir paisyti veiksmingumo principo?

         (1)  1993 m. balandžio 5 d. Tarybos direktyva 93/13/EEB dėl nesąžiningų sąlygų sutartyse su vartotojais (OL L 95, 1993, p. 29; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 15 sk., 2 t., p. 288).


title: Byla C-127/19: 2019 m. vasario 18 d. Curtea de Apel Pitești (Rumunija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Asociația „Forumul Judecătorilor din România“, Asociația „Mișcarea pentru Apărarea Statutului Procurorilor“/Consiliul Superior al Magistraturii

text:
               3.6.2019

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 187/32

      2019 m. vasario 18 d. Curtea de Apel Pitești (Rumunija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Asociația „Forumul Judecătorilor din România“, Asociația „Mișcarea pentru Apărarea Statutului Procurorilor“/Consiliul Superior al Magistraturii
      (Byla C-127/19)
      (2019/C 187/37)
      Proceso kalba: rumunų

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Curtea de Apel Pitești

         Šalys pagrindinėje byloje

         Ieškovės: Asociația „Forumul Judecătorilor din România“, Asociația „Mișcarea pentru Apărarea Statutului Procurorilor“

         Atsakovė: Consiliul Superior al Magistraturii

         Prejudiciniai klausimai

                  1.

                  Ar 2006 m. gruodžio 13 d. Komisijos sprendime 2006/928/EB (1) įtvirtintas bendradarbiavimo ir tikrinimo mechanizmas (BTM) laikytinas Sąjungos institucijos priimtu aktu, kaip tai suprantama pagal SESV 267 straipsnį, dėl kurio išaiškinimo galima kreiptis į Europos Sąjungos Teisingumo Teismą?

                  2.

                  Ar 2006 m. gruodžio 13 d. Komisijos sprendime 2006/928/EB įtvirtinto bendradarbiavimo ir tikrinimo mechanizmo (BTM) turinys, pobūdis ir trukmė patenka į Bulgarijos Respublikos ir Rumunijos stojimo į Europos Sąjungą sutarties, kurią Rumunija pasirašė 2005 m. balandžio 25 d. Liuksemburge, taikymo sritį? Ar pagal šį mechanizmą parengtose ataskaitose suformuluoti reikalavimai yra privalomi Rumunijai?

                  3.

                  Ar ESS 2 straipsnis, siejamas su jos 4 straipsnio 3 dalimi, aiškintinas taip, kad valstybės narės pareiga laikytis teisinės valstybės principų apima Rumunijos pareigą laikytis taikant 2006 m. gruodžio 13 d. Komisijos sprendime 2006/928/EB įtvirtintą bendradarbiavimo ir tikrinimo mechanizmą (BTM) parengtose ataskaitose nustatytų reikalavimų?

                  4.

                  Ar ESS 2 straipsniui, ypač pareigai laikytis teisinės valstybės vertybių, prieštarauja teisės aktas, kuriuo prokuratūroje prie „Înalta Curte de Casație și Justiție“ (Aukštasis Kasacinis Teisingumo Teismas, Rumunija) sukuriamas už pažeidimų teismų sistemoje tyrimą atsakingas struktūrinis padalinys ir organizuojamas jo darbas, nes taip gali būti daromas netiesioginis spaudimas magistratams?

                  5.

                  Ar teisėjų nepriklausomumo principui, įtvirtintam ESS 19 straipsnio 1 dalies antroje pastraipoje ir Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijos 47 straipsnyje, kaip jis aiškinamas Europos Sąjungos Teisingumo Teismo jurisprudencijoje (2018 m. vasario 27 d. Sprendimas Associação Sindical dos Juízes Portugueses, C-64/16, EU:C:2018:117), prieštarauja už pažeidimų teismų sistemoje tyrimą atsakingo struktūrinio padalinio sukūrimas prokuratūroje prie „Înalta Curte de Casație și Justiție“ (Aukštasis Kasacinis Teisingumo Teismas), turint omenyje minėto struktūrinio padalinio prokurorų skyrimo arba atleidimo sąlygas, pareigų vykdymo jame sąlygas ir kompetencijos nustatymo tvarką, atsižvelgiant į tai, kad šiame struktūriniame padalinyje yra ribotas etatų skaičius?

         (1)  2006 m. gruodžio 13 d. Komisijos sprendimas 2006/928/EB, nustatantis bendradarbiavimo su Rumunija ir jos pažangos siekiant orientacinių tikslų teismų reformos ir kovos su korupcija srityse patikrinimo mechanizmą (OL L 354, 2006, p. 56).


title: Byla C-139/19: 2019 m. vasario 20 d. Landesverwaltungsgericht Steiermark (Austrija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje DY

text:
               3.6.2019

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 187/34

      2019 m. vasario 20 d. Landesverwaltungsgericht Steiermark (Austrija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje DY
      (Byla C-139/19)
      (2019/C 187/39)
      Proceso kalba: vokiečių

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Landesverwaltungsgericht Steiermark

         Šalys pagrindinėje byloje

         Pareiškėjas: DY

         Atsakovė: Bezirkshauptmannschaft Hartberg-Fürstenfeld

         dalyvaujant: Finanzpolizei

         Prejudiciniai klausimai

                  1.

                  Ar SESV 56 straipsnį ir 1996 m. gruodžio 16 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvą 96/71/EB dėl darbuotojų komandiravimo paslaugų teikimo sistemoje (1), taip pat 2014 m. gegužės 15 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvą 2014/67/ES dėl Direktyvos 96/71/EB vykdymo užtikrinimo (2) reikia aiškinti taip, kad jiems prieštarauja nacionalinė norma, kuria už formalių pareigų pažeidimus darbuotojų darbo kitoje valstybėje atveju, pavyzdžiui, už darbo užmokesčio dokumentų neturėjimą arba už nepateikiamą pranešimą Centrinei koordinavimo tarnybai nustatomos labai didelės baudos, visų pirma didelės minimalios baudos, kurios už kiekvieną atitinkamą darbuotoją skiriamos kumuliatyviai?

                  2.

                  Jei į pirmąjį klausimą nebūtų atsakyta teigiamai:
                  Ar SESV 56 straipsnį ir direktyvas 96/71/EB ir 2014/67/ES reikia aiškinti taip, kad jiems prieštarauja kumuliacinių baudų be jokių absoliučių viršutinių ribų skyrimas už formalių pareigų pažeidimus darbuotojų darbo kitoje valstybėje atveju?

                  3.

                  Ar SESV 56 straipsnį reikia aiškinti taip, kad jam prieštarauja nacionalinės nuostatos, pagal kurias tuo atveju, kai priimančiojoje šalyje anksčiau laiko baigiama ir (arba) nutraukiama laikina veikla, yra numatytas įpareigojimas pateikti Centrinei koordinavimo tarnybai pranešimą apie pasikeitimus?

                  4.

                  Jei atsakymas į trečiąjį klausimą būtų neigiamas:
                  Ar SESV 56 straipsnį reikia aiškinti taip, kad jam prieštarauja nacionalinės nuostatos, pagal kurias pranešimui apie pasikeitimus nenumatytas protingas terminas?

                  5.

                  Ar SESV 56 straipsnį ir Direktyvos 2014/67/ES 9 straipsnį reikia aiškinti taip, kad jiems prieštarauja nacionalinės nuostatos, pagal kurias numatyta, kad per protingą terminą papildomai pateikus tinkamus ir reikšmingus dokumentus nevykdomas dokumentų pateikimo reikalavimas?

                  6.

                  Ar SESV 56 straipsnį ir Direktyvos 2014/67/ES 9 straipsnį reikia aiškinti taip, kad jiems prieštarauja nacionalinės nuostatos, pagal kurias numatyta, kad iš užsienio valstybės paslaugų teikėjo reikalaujama pateikti dokumentus, kurie viršija Direktyvos 2014/67/ES 9 straipsnyje nurodytų dokumentų apimtį ir kurie nėra nei reikšmingi, nei tinkami ir nacionalinėje teisėje tiksliau neapibrėžti, pavyzdžiui, darbo užmokesčio žiniaraščius, atlyginimo lapelius, algalapius, užmokesčio išskaitymo korteles, įregistravimo ir išregistravimo dokumentus, sveikatos draudimą, pranešimų ir priedų apskaitos lapus, su darbo užmokesčio kategorija susijusius dokumentus ir pažymėjimus?

         (1)  OL L 18, 1997, p. 1; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 5 sk., 2 t., p. 431.

         (2)  2014 m. gegužės 15 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2014/67/ES dėl Direktyvos 96/71/EB dėl darbuotojų komandiravimo paslaugų teikimo sistemoje vykdymo užtikrinimo ir kuria iš dalies keičiamas Reglamentas (ES) Nr. 1024/2012 dėl administracinio bendradarbiavimo per Vidaus rinkos informacinę sistemą (OL L 159, 2014, p. 11).


title: Byla C-140/19: 2019 m. vasario 20 d. Landesverwaltungsgericht Steiermark (Austrija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje EX

text:
               3.6.2019

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 187/36

      2019 m. vasario 20 d. Landesverwaltungsgericht Steiermark (Austrija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje EX
      (Byla C-140/19)
      (2019/C 187/40)
      Proceso kalba: vokiečių

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Landesverwaltungsgericht Steiermark

         Šalys pagrindinėje byloje

         Pareiškėjas: EX

         Atsakovė: Bezirkshauptmannschaft Hartberg-Fürstenfeld

         dalyvaujant: Finanzpolizei

         Prejudiciniai klausimai

                  1.

                  Ar SESV 56 straipsnį ir 1996 m. gruodžio 16 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvą 96/71/EB dėl darbuotojų komandiravimo paslaugų teikimo sistemoje (1), taip pat 2014 m. gegužės 15 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvą 2014/67/ES dėl Direktyvos 96/71/EB vykdymo užtikrinimo (2) reikia aiškinti taip, kad jiems prieštarauja nacionalinė norma, kuria už formalių pareigų pažeidimus darbuotojų darbo kitoje valstybėje atveju, pavyzdžiui, už darbo užmokesčio dokumentų neturėjimą arba už nepateikiamą pranešimą Centrinei koordinavimo tarnybai, nustatomos labai didelės baudos, visų pirma didelės minimalios baudos, kurios už kiekvieną atitinkamą darbuotoją skiriamos kumuliatyviai?

                  2.

                  Jei į pirmąjį klausimą nebūtų atsakyta teigiamai:
                  Ar SESV 56 straipsnį ir direktyvas 96/71/EB ir 2014/67/ES reikia aiškinti taip, kad jiems prieštarauja kumuliacinių baudų be jokių absoliučių viršutinių ribų skyrimas už formalių pareigų pažeidimus darbuotojų darbo kitoje valstybėje atveju?

                  3.

                  Ar SESV 56 straipsnį reikia aiškinti taip, kad jam prieštarauja nacionalinės nuostatos, pagal kurias tuo atveju, kai priimančiojoje šalyje anksčiau laiko baigiama ir (arba) nutraukiama laikina veikla, yra numatytas įpareigojimas pateikti Centrinei koordinavimo tarnybai pranešimą apie pasikeitimus?

                  4.

                  Jei atsakymas į trečiąjį klausimą būtų neigiamas:
                  Ar SESV 56 straipsnį reikia aiškinti taip, kad jam prieštarauja nacionalinės nuostatos, pagal kurias pranešimui apie pasikeitimus nenumatytas protingas terminas?

                  5.

                  Ar SESV 56 straipsnį ir Direktyvos 2014/67/ES 9 straipsnį reikia aiškinti taip, kad jiems prieštarauja nacionalinės nuostatos, pagal kurias numatyta, kad per protingą terminą papildomai pateikus tinkamus ir reikšmingus dokumentus nevykdomas dokumentų pateikimo reikalavimas?

                  6.

                  Ar SESV 56 straipsnį ir Direktyvos 2014/67/ES 9 straipsnį reikia aiškinti taip, kad jiems prieštarauja nacionalinės nuostatos, pagal kurias numatyta, kad iš užsienio valstybės paslaugų teikėjo reikalaujama pateikti dokumentus, kurie viršija Direktyvos 2014/67/ES 9 straipsnyje nurodytų dokumentų apimtį ir kurie nėra nei reikšmingi, nei tinkami ir nacionalinėje teisėje tiksliau neapibrėžti, pavyzdžiui, darbo užmokesčio žiniaraščius, atlyginimo lapelius, algalapius, užmokesčio išskaitymo korteles, įregistravimo ir išregistravimo dokumentus, sveikatos draudimą, pranešimų ir priedų apskaitos lapus, su darbo užmokesčio kategorija susijusius dokumentus ir pažymėjimus?

         (1)  OL L 18, 1997, p. 1; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 5 sk., 2 t., p. 431.

         (2)  2014 m. gegužės 15 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2014/67/ES dėl Direktyvos 96/71/EB dėl darbuotojų komandiravimo paslaugų teikimo sistemoje vykdymo užtikrinimo ir kuria iš dalies keičiamas Reglamentas (ES) Nr. 1024/2012 dėl administracinio bendradarbiavimo per Vidaus rinkos informacinę sistemą (OL L 159, 2014, p. 11).


title: Byla C-184/19: 2019 m. vasario 26 d. Curtea de Apel București (Rumunija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Hecta Viticol SRL/Agenția Națională de Administrare Fiscală (ANAF) — Direcția Generală de Soluționare a Contestațiilor, Biroul Vamal de Interior Buzău, Direcția Generală Regională a Finanțelor Publice Galați

text:
               3.6.2019

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 187/38

      2019 m. vasario 26 d. Curtea de Apel București (Rumunija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Hecta Viticol SRL/Agenția Națională de Administrare Fiscală (ANAF) — Direcția Generală de Soluționare a Contestațiilor, Biroul Vamal de Interior Buzău, Direcția Generală Regională a Finanțelor Publice Galați
      (Byla C-184/19)
      (2019/C 187/42)
      Proceso kalba: rumunų

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Curtea de Apel București

         Šalys pagrindinėje byloje

         Apeliantė: Hecta Viticol SRL

         Atsakovai: Agenția Națională de Administrare Fiscală (ANAF) — Direcția Generală de Soluționare a Contestațiilor, Biroul Vamal de Interior Buzău, Direcția Generală Regională a Finanțelor Publice Galați

         Prejudiciniai klausimai

                  1.

                  Ar pagal 1992 m. spalio 19 d. Tarybos direktyvos 92/83/EEB dėl akcizų už alkoholį ir alkoholinius gėrimus struktūrų suderinimo (1) 7, 11 [ir] 15 straipsnių nuostatas ir 1992 m. spalio 19 d. Tarybos direktyvos 92/84/EEB dėl alkoholiui ir alkoholiniams gėrimams taikomų akcizo tarifų suderinimo (2) 5 straipsnio nuostatas draudžiamos tokios nuostatos, kokios įtvirtintos 2010 m. birželio 23 d. Skubaus vyriausybės potvarkio Nr. 54/2010 dėl kai kurių priemonių, kuriomis kovojama su mokesčių slėpimu, I straipsnio 21 punkte ir IV straipsnio 1 dalyje?

                  2.

                  Ar teisinio saugumo ir teisėtų lūkesčių apsaugos principai draudžia tokias nuostatas, kokios įtvirtintos 2010 m. birželio 23 d. Skubaus vyriausybės potvarkio Nr. 54/2010 dėl kai kurių priemonių, kuriomis kovojama su mokesčių slėpimu, I straipsnio 21 punkte ir IV straipsnio 1 dalyje, kiek jomis keičiami kitų nei alus ir vynas neputojančių fermentuotų gėrimų akcizų tarifai?

         (1)  OL L 316, 1992, p. 21; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 9 sk., 1 t., p. 06.

         (2)  OL L 316, 1992, p. 29; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 9sk., 1 t., p. 213.


title: Byla C-187/19 P: 2019 m. vasario 22 d. Europos išorės veiksmų tarnybos pateiktas apeliacinis skundas dėl 2018 m. gruodžio 13 d. Bendrojo Teismo (aštuntoji kolegija) priimto sprendimo byloje T-537/17 De Loecker/EIVT

text:
               3.6.2019

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 187/39

      2019 m. vasario 22 d. Europos išorės veiksmų tarnybos pateiktas apeliacinis skundas dėl 2018 m. gruodžio 13 d. Bendrojo Teismo (aštuntoji kolegija) priimto sprendimo byloje T-537/17 De Loecker/EIVT
      (Byla C-187/19 P)
      (2019/C 187/43)
      Proceso kalba: prancūzų

         Šalys

         Apeliantė: Europos išorės veiksmų tarnyba, atstovaujama S. Marquardt ir R. Spac

         Kita proceso šalis: Stéphane De Loecker

         Apeliantės reikalavimai

                  —

                  Panaikinti skundžiamą sprendimą.

                  —

                  Atmesti ieškinį kaip nepagrįstą, kiek jis susijęs su prašymu panaikinti 2016 m. spalio 10 d. sprendimą atmesti skundą dėl tuo metu pareigas ėjusio EIVT Chief Operating Officer priekabiavimo.

                  —

                  Priteisti iš ieškovo bylinėjimosi išlaidas.

         Apeliacinio skundo pagrindai ir pagrindiniai argumentai

      Apeliacinis skundas pateiktas dėl skundžiamo sprendimo 57, 58 ir 65 punktų. EIVT teigia, kad Bendrasis Teismas padarė teisės klaidą, kai savo sprendimo 65 punkte nusprendė, jog EIVT netinkamai įgyvendino 2015 m. gruodžio 16 d. Sprendimą De Loecker/EIVT (F-34/15) ir pažeidė ieškovo teisę būti išklausytam, nes jo neišklausė atliekant preliminarią analizę prieš pradedant administracinį tyrimą.
      Atsižvelgiant į šias aplinkybes EIVT mano, kad Bendrasis Teismas padarė teisės klaidą vertindamas bylos faktines aplinkybes, iškraipydamas vykdomą procesą ir nepaisė fakto, kad EIVT išklausė ieškovą, kai jam suteikė galimybę pateikti visas papildomas aplinkybes prie jo pradinio skundo; tai buvo padaryta prieš bylos medžiagą perduodant Komisijos tarnyboms preliminaraus tyrimo tikslais.
      Be to, Sprendimas De Loecker/EIVT (F–34/15) buvo klaidingai aiškinamas kaip numatantis EIVT pareigą išklausyti ieškovą jau preliminarios procedūros etape (skundžiamo sprendimo 55–57 punktai).
      Galiausiai EIVT tvirtina, kad Bendrasis Teismas padarė vertinimo klaidą dėl procedūros, nes šiai bylai perkėlė išvadas, padarytas 2017 m. vasario 14 d. Sprendime Kerstens/Komisija (T–270/16 P, minėtas skundžiamo sprendimo 58 punkte). Bendrasis Teismas neatsižvelgė į tai, kad šioje byloje kalbama apie preliminarią analizę, bet ne apie administracinį tyrimą.


title: Byla C-195/19: 2019 m. vasario 28 d. Curtea de Apel București (Rumunija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje PJ/QK

text:
               3.6.2019

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 187/40

      2019 m. vasario 28 d. Curtea de Apel București (Rumunija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje PJ/QK
      (Byla C-195/19)
      (2019/C 187/44)
      Proceso kalba: rumunų

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Curtea de Apel București

         Šalys pagrindinėje byloje

         Ieškovas: PJ

         Atsakovas: QK

         Prejudiciniai klausimai

                  1.

                  Ar 2006 m. gruodžio 13 d. Komisijos sprendime 2006/928/EB (1) įtvirtintas bendradarbiavimo ir tikrinimo mechanizmas (BTM) ir pagal šį mechanizmą parengtose ataskaitose suformuluoti reikalavimai yra privalomi Rumunijai?

                  2.

                  Ar pagal SESV 67 straipsnio 1 dalį, ESS 2 straipsnio pirmą sakinį ir 9 straipsnio pirmą sakinį draudžiamos nacionalinės teisės nuostatos, pagal kurias įsteigiamas prokuratūros struktūrinis padalinys, turintis išimtinę kompetenciją tirti visų rūšių veikas, padarytas teisėjų ar prokurorų?

                  3.

                  Ar pagal Europos Sąjungos teisės viršenybės principą, įtvirtintą 1964 m. liepos 15 d. Sprendime Costa, 6/64, EU:C:1964:66, ir vėlesnėje Teisingumo Teismo suformuotoje jurisprudencijoje, draudžiamos nacionalinės teisės normos, pagal kurias tokia politinė ir teisminė institucija, kaip antai Curtea Constituțională a României (Rumunijos Konstitucinis Teismas), gali pažeisti šį principą priimdama sprendimus, kurių negalima apskųsti?

         (1)  2006 m. gruodžio 13 d. Komisijos sprendimas 2006/928/EB, nustatantis bendradarbiavimo su Rumunija ir jos pažangos siekiant orientacinių tikslų teismų reformos ir kovos su korupcija srityse patikrinimo mechanizmą (OL L 354, 2006, p. 56).


title: Byla C-211/19: 2019 m. kovo 6 d. Miskolci Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság (Vengrija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje UO/Készenléti Rendőrség

text:
               3.6.2019

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 187/41

      2019 m. kovo 6 d. Miskolci Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság (Vengrija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje UO/Készenléti Rendőrség
      (Byla C-211/19)
      (2019/C 187/45)
      Proceso kalba: vengrų

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

         Miskolci Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság (Miškolco administracinių ir darbo bylų teismas, Vengrija)

         Šalys pagrindinėje byloje

         Pareiškėjas: UO

         Atsakovė: Készenléti Rendőrség

         Prejudiciniai klausimai

                  1)

                  Ar Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2003/88/EB dėl tam tikrų darbo laiko organizavimo aspektų (1) 1 straipsnio 3 dalis turi būti aiškinama taip, kad šios direktyvos taikymo sritis asmenų atžvilgiu yra nustatyta Direktyvos 89/391/EEB dėl priemonių darbuotojų saugai ir sveikatos apsaugai darbe gerinti (2) nustatymo 2 straipsniu?

                  2)

                  Tuo atveju, jei į pirmąjį klausimą būtų atsakyta teigiamai, ar Direktyvos 89/391/EEB dėl priemonių darbuotojų saugai ir sveikatos apsaugai darbe gerinti nustatymo 2 straipsnio 2 dalis turi būti aiškinama taip, kad Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2003/88/EB dėl tam tikrų darbo laiko organizavimo aspektų 2 straipsnio 1 ir 2 punktai neturėtų būti taikomi policijos pareigūnams, profesionaliems Greitojo reagavimo policijos darbuotojams?

         (1)  2003 m. lapkričio 4 d. Europos Parlamento ir tarybos Direktyva 2003/88/EB dėl tam tikrų darbo laiko organizavimo aspektų (OL L 299, 2003, p. 9; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 5 sk., 4 t., p. 381).

         (2)  OL L 183, 1989, p. 1; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 5 sk., 1 t., p. 349.


title: Byla C-223/19: 2019 m. kovo 13 d. Landesgericht Wiener Neustadt (Austrija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje YS/EVN AG

text:
               3.6.2019

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 187/42

      2019 m. kovo 13 d. Landesgericht Wiener Neustadt (Austrija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje YS/EVN AG
      (Byla C-223/19)
      (2019/C 187/46)
      Proceso kalba: vokiečių

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Landesgericht Wiener Neustadt

         Šalys pagrindinėje byloje

         Ieškovas: YS

         Atsakovė: NK

         Prejudiciniai klausimai

                  1.

                  Ar į 1978 m. gruodžio 19 d. Tarybos direktyvos 79/7/EEB (1) dėl vienodo požiūrio į vyrus ir moteris principo nuoseklaus įgyvendinimo socialinės apsaugos srityje ir (arba) 2006 m. liepos 5 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2006/54/EB (2) dėl moterų ir vyrų lygių galimybių ir vienodo požiūrio į moteris ir vyrus užimtumo bei profesinės veiklos srityje principo įgyvendinimo taikymo sritį patenka valstybės narės teisės normos, lemiančios tai, kad, buvęs darbdavys, išmokėdamas profesines pensijas, iš daug didesnio vyrų, turinčių teisę į profesinę pensiją, skaičiaus nei iš moterų, turinčių teisę į profesinę pensiją, skaičiaus gali atskaityti tam tikras sumas ir laisvai jomis disponuoti, ir ar tokios normos yra diskriminuojančios, kaip tai suprantama pagal šias direktyvas?

                  2.

                  Ar į 2000 m. lapkričio 27 d. Tarybos direktyvos 2000/78/EB (3), nustatančios vienodo požiūrio užimtumo ir profesinėje srityje bendruosius pagrindus, taikymo sritį patenka valstybės narės teisės normos, diskriminuojančios dėl amžiaus, nes pagal jas finansinė našta tenka išimtinai vyresnio amžiaus asmenims, pagal privatinę teisę turintiems teisę į profesinės pensijos išmokas, dėl kurių buvo susitarta kaip dėl tiesioginių apibrėžtų išmokų, o jaunesnio amžiaus ir jauni asmenys, sudarę profesinių pensijų kaupimo sutartis, finansinės naštos nepatiria?

                  3.

                  Ar taip pat tuo atveju, kai valstybės narės teisės normose nėra diskriminavimo, kuris būtų uždraustas pagal Direktyvą 79/7/EEB, Direktyvą 2000/78/EB ir Direktyvą 2006/54/EB, profesinėms pensijoms turi būti taikomos Pagrindinių teisių chartijos nuostatos, visų pirma jos 20 ir 21 straipsniuose įtvirtinti draudimai diskriminuoti?

                  4.

                  Ar Pagrindinių teisių chartijos 20 ir paskesnius straipsnius reikia aiškinti taip, kad jiems prieštarauja valstybės narės teisės normos, kuriomis įgyvendinama Sąjungos teisė, kaip tai suprantama pagal Pagrindinių teisių chartijos 51 straipsnį, ir kurios asmenis, pagal privatinę teisę turinčius teisę į profesinę pensiją, palyginti su kitais asmenimis, turinčiais teisę į profesinę pensiją, diskriminuoja dėl lyties, amžiaus, turtinės padėties ar dėl kitų priežasčių, pavyzdžiui, dėl buvusio darbdavio dabartinių nuosavybės santykių, ir ar pagal Pagrindinių teisių chartiją toks diskriminavimas yra draudžiamas?

                  5.

                  Ar nacionalinės teisės nuostatos, kurios tik nedidelę dalį asmenų, turinčių iš sutarties kylančią teisę į profesinę pensiją, išmokamą tiesioginių apibrėžtų išmokų forma, įpareigoja mokėti tam tikras sumas buvusiam darbdaviui, diskriminuoja ir dėl turtinės padėties, kaip tai suprantama pagal Pagrindinių teisių chartijos 21 straipsnį, jei jos taikomos tik asmenims, gaunantiems didesnes profesines pensijas?

                  6.

                  Ar Pagrindinių teisių chartijos 17 straipsnį reikia aiškinti taip, kad jam prieštarauja valstybės narės teisės normos, kuriose yra numatytas tiesiogiai pagal įstatymą ir be jokios kompensacijos vykdomas eksproprijuojantis dviejų privačių asmenų sudaryto susitarimo dėl tiesioginių apibrėžtų išmokų forma išmokamos profesinės pensijos suvaržymas buvusio įmonės, kuri pasirūpino profesinės pensijos mokėjimu ir kuri nepatiria finansinių sunkumų, darbuotojo nenaudai?

                  7.

                  Ar sutarčių laisvės principą pažeidžiantis, įstatymu nustatytas asmens, turinčio teisę į profesinę pensiją, buvusio darbdavio įpareigojimas neišmokėti tam tikrų sutarto darbo užmokesčio (sutartos profesinės pensijos) dalių reiškia darbdavio nuosavybės teisės suvaržymą?

                  8.

                  Ar Pagrindinių teisių chartijos 47 straipsnį reikia aiškinti taip, kad jam prieštarauja valstybės narės teisės normos, kuriose yra numatyta tiesiogiai pagal įstatymą vykdoma ekspropriacija ir nėra numatytos jokios kitos galimybės šią ekspropriaciją užginčyti, išskyrus ieškinio pareiškimą naudos iš ekspropriacijos gaunančiam asmeniui (buvusiam darbdaviui ir pensijos kaupimo sutarties skolininkui), reikalaujant atlyginti žalą ir grąžinti eksproprijuotą pinigų sumą?

         (1)  OL L 6, 1979, p. 24; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 5 sk., 1 t., p. 215.

         (2)  OL L 204, 2006, p. 23.

         (3)  OL L 303, 2000, p. 16; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 5 sk., 4 t., p. 79.


title: Byla C-225/19: 2019 m. kovo 14 d. Rechtbank Den Haag, zittingsplaats Haarlem (Nyderlandai) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje R. N. N. S./Minister van Buitenlandse Zaken

text:
               3.6.2019

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 187/43

      2019 m. kovo 14 d. Rechtbank Den Haag, zittingsplaats Haarlem (Nyderlandai) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje R. N. N. S./Minister van Buitenlandse Zaken
      (Byla C-225/19)
      (2019/C 187/47)
      Proceso kalba: nyderlandų

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Rechtbank Den Haag, zittingsplaats Haarlem

         Šalys pagrindinėje byloje

         Ieškovas: R. N. N. S.

         Atsakovas: Minister van Buitenlandse Zaken

         Prejudiciniai klausimai

                  1.

                  Ar apeliacinis skundas pagal Vizų kodekso (1) 32 straipsnio 3 dalį dėl galutinio sprendimo atsisakyti išduoti vizą pagal Vizų kodekso 32 straipsnio 1 dalies a punkto vi papunktį laikytinas veiksminga teisine gynyba pagal Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijos 47 straipsnį toliau nurodytomis aplinkybėmis:

                              —

                              valstybė narė sprendimo motyvuose tik nurodė: „Vienoje ar keliose valstybėse narėse Jūs laikomas keliančiu grėsmę vienos ar kelių valstybių narių viešajai tvarkai, vidaus saugumui, visuomenės sveikatai, kaip nurodyta Šengeno sienų kodekso 2 straipsnio 19 punkte ir (arba) 21 punkte, arba tarptautiniams santykiams“,

                              —

                              nei sprendime, nei skundų nagrinėjimo procedūroje valstybė narė nenurodo, kokiu konkrečiu pagrindu ar kokiais konkrečiais pagrindais iš keturių Vizų kodekso 32 straipsnio 1 dalies a punkto vi papunktyje nurodytų pagrindų yra remiamasi,

                              —

                              skundų nagrinėjimo procedūroje valstybė narė nepateikia nei išsamesnės informacijos, nei išsamesnių motyvų dėl pagrindo ir (arba) pagrindų, kuriais pagrįsti kitos valstybės narės (arba kitų valstybių narių) prieštaravimai, turinio?

                  2.

                  Ar pirmame klausime aprašytomis aplinkybėmis užtikrinama teisė į gerą administravimą pagal Chartijos 41 straipsnį, pirmiausia atsižvelgiant į administracijos pareigą motyvuoti savo sprendimus?

                  3.

                              a.

                              Ar atsakymas į pirmą ir antrą klausimus būtų kitoks, jei valstybė narė galutiniame sprendime dėl vizos nurodytų faktiškai esamą ir pakankamai išsamiai aprašytą teisių gynimo priemonės galimybę kitoje valstybėje narėje dėl konkrečiai įvardytos kompetentingos tos kitos valstybės narės (arba tų kitų valstybių narių), kuri (kurios) pateikė Vizų kodekso 32 straipsnio 1 dalies a punkto vi papunktyje nurodytus prieštaravimus, institucijos ir pagrindas atsisakyti išduoti vizą gali būti išnagrinėtas taikant šią teisių gynimo priemonę?

                              b.

                              Ar norint gauti teigiamą atsakymą į pirmą klausimą kartu su 3.a klausimu būtina, kad sprendimo priėmimas skundų nagrinėjimo procedūroje, vykdomoje valstybėje narėje, priėmusioje galutinį sprendimą, ir prieš šią valstybę, būtų atidėtas tol, kol prašymą išduoti vizą pateikęs asmuo turės galimybę pasinaudoti teisių gynimo priemone kitoje valstybėje narėje (arba kitose valstybėse narėse), ir, jei prašymą išduoti vizą pateikęs asmuo ja pasinaudoja, kol bus priimtas (galutinis) sprendimas, susijęs su šia teisių gynimo priemone?

                  4.

                  Ar įtakos atsakymams į klausimus turi tai, ar (institucijai) valstybėje narėje (arba valstybėse narėse), kuri (arba kurios) pateikė prieštaravimus (arba turi jų) dėl vizos išdavimo, skundų nagrinėjimo procedūroje dėl galutinio sprendimo dėl prašymo išduoti vizą gali būti suteikta galimybė veikti kaip antrai priešingai proceso šaliai, ir ji, turėdama tokį procesinį statusą, galėtų paaiškinti, kokiu pagrindu ir (arba) pagrindais remdamasi ji pateikė prieštaravimus?

         (1)  2009 m. liepos 13 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (EB) Nr. 810/2009, nustatantis Bendrijos vizų kodeksą (Vizų kodeksas) (OL L 243, 2009, p. 1).


title: Byla C-229/19: 2019 m. kovo 14 d. Gerechtshof te Amsterdam (Nyderlandai) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Dexia Nederland BV/XXX

text:
               3.6.2019

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 187/46

      2019 m. kovo 14 d. Gerechtshof te Amsterdam (Nyderlandai) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Dexia Nederland BV/XXX
      (Byla C-229/19)
      (2019/C 187/49)
      Proceso kalba: nyderlandų

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Gerechtshof te Amsterdam

         Šalys pagrindinėje byloje

         Apeliantė: Dexia Nederland BV

         Kita apeliacinio proceso šalis: XXX

         Prejudicinis klausimas

      Ar Direktyvą 93/13 (1) reikia aiškinti taip, kad, laikantis šioje direktyvoje numatytų kriterijų, sutarties sąlyga laikytina nesąžininga jau tada, kai šioje sąlygoje, vertinant pagal visas sutarties sudarymo aplinkybes, slypi nuo sutarties galiojimo metu išryškėsiančių aplinkybių priklausančio ryškaus neatitikimo galimybė, visų pirma todėl, kad šia sąlyga iš anksto nustatomas tam tikras procentinis likusios lizingo sumos tarifas galimam pelnui, kuris veiklos vykdytojui atsiranda sutarčiai pasibaigus anksčiau termino, taip nukrypstant nuo taikytinų nacionalinės teisės normų, pagal kurias šis pelnas ne nustatomas iš anksto, o turi būti apskaičiuojamas atsižvelgiant į aplinkybes sutarties pasibaigimo momentu, visų pirma į palūkanų normos, už kurią likusiu galiojimo laikotarpiu gali būti investuojama prieš terminą gauta suma, dydį?

         (1)  1993 m. balandžio 5 d. Tarybos Direktyva 93/13/EEB dėl nesąžiningų sąlygų sutartyse su vartotojais (OL L 95, 1993, p. 29; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 15 sk., 2 t., p. 288).


title: Byla C-237/19: 2019 m. kovo 19 d. Kúria (Vengrija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Gömböc Kutató, Szolgáltató és Kereskedelmi Kft./Szellemi Tulajdon Nemzeti Hivatala

text:
               3.6.2019

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 187/46

      2019 m. kovo 19 d. Kúria (Vengrija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Gömböc Kutató, Szolgáltató és Kereskedelmi Kft./Szellemi Tulajdon Nemzeti Hivatala
      (Byla C-237/19)
      (2019/C 187/50)
      Proceso kalba: vengrų

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Kúria

         Šalys pagrindinėje byloje

         Kasatorė: Gömböc Kutató, Szolgáltató és Kereskedelmi Kft.

         Kita kasacinio proceso šalis: Szellemi Tulajdon Nemzeti Hivatala

         Prejudiciniai klausimai

                  1)

                  Ar 2008 m. spalio 22 d. Direktyvos 2008/95/EB valstybių narių teisės aktams, susijusiems su prekių ženklais, suderinti (1) 3 straipsnio 1 dalies e punkto [ii įtrauką] reikia aiškinti taip, kad žymenų, sudarytų tik iš prekės formos, atveju

                              a)

                              nagrinėti, ar prekių forma yra būtina siekiamam techniniam rezultatui gauti, galima tik remiantis registruojamu grafiniu vaizdu, ar

                              b)

                              taip pat galima atsižvelgti į tikslinės visuomenės suvokimą?
                              T. y., ar galima atsižvelgti į tai, kad tikslinė visuomenė žino, jog forma, kurią prašoma įregistruoti, yra būtina siekiamam techniniam rezultatui gauti?

                  2)

                  Ar 2008 m. spalio 22 d. Direktyvos 2008/95/EB valstybių narių teisės aktams, susijusiems su prekių ženklais, suderinti 3 straipsnio 1 dalies e punkto [iii įtrauką] reikia aiškinti taip, kad atsisakymo registruoti pagrindai taikytini tik iš prekės formos sudarytiems žymenims, kurių atveju nustatyti, ar ta forma prekėms suteikia esminę vertę, galima atsižvelgiant į pirkėjo turimas žinias apie grafiškai pavaizduotą prekę ar jos suvokimą?

                  3)

                  Ar 2008 m. spalio 22 d. Direktyvos 2008/95/EB valstybių narių teisės aktams, susijusiems su prekių ženklais, suderinti 3 straipsnio 1 dalies e punkto [iii įtrauką] reikia aiškinti taip, kad atsisakymo registruoti pagrindai taikytini žymenims, sudarytiems tik iš formos,

                              a)

                              kuriai dėl jos individualių savybių jau taikoma apsauga, suteikiama dizainui, ar

                              b)

                              formos, kuri tik dėl estetinės išvaizdos suteikia prekėms bet kokią vertę?

         (1)  OL L 299, 2008, p. 25.


title: Byla C-241/19 P: 2019 m. kovo 18 d. George Haswani pateiktas apeliacinis skundas dėl 2019 m. sausio 16 d. Bendrojo Teismo (penktoji kolegija) priimto sprendimo byloje T-477/17, Haswani/Taryba

text:
               3.6.2019

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 187/47

      2019 m. kovo 18 d. George Haswani pateiktas apeliacinis skundas dėl 2019 m. sausio 16 d. Bendrojo Teismo (penktoji kolegija) priimto sprendimo byloje T-477/17, Haswani/Taryba
      (Byla C-241/19 P)
      (2019/C 187/51)
      Proceso kalba: prancūzų

         Šalys

         Apeliantas: George Haswani, atstovaujamas advokato G. Karouni

         Kitos proceso šalys: Europos Sąjungos Taryba, Europos Komisija

         Apelianto reikalavimai

                  —

                  Panaikinti visą 2019 m. sausio 16 d. Sprendimą T-477/17.

                  —

                  Įpareigoti išbraukti Georges Haswani vardą ir pavardę iš priedų, pridėtų prie Bendrajame Teisme ginčytų aktų.

                  —

                  Išnagrinėti bylą iš esmės ir:

                              —

                              panaikinti Sprendimą 2015/1836 ir Reglamentą 2015/1828,

                              —

                              įpareigoti Tarybą sumokėti G. Haswani 100 000 EUR sumą kaip neturtinės žalos atlyginimą.

                  —

                  Nurodyti, kad Taryba padengia savo bylinėjimosi išlaidas, taip pat ieškovo bylinėjimosi Bendrajame Teisme ir Teisingumo Teisme išlaidas.

         Apeliacinio skundo pagrindai ir pagrindiniai argumentai

      Pirmasis pagrindas grindžiamas teisės klaida, Sprendimo 2015/1836 (6 konstatuojamoji dalis) ir Sprendimo 2013/255, iš dalies pakeisto Sprendimu 2015/1836, (5 konstatuojamoji dalis) pažeidimu, taip pat įrodinėjimo pareigos perkėlimu ir nekaltumo prezumpcijos principo pažeidimu.
      Antrasis pagrindas grindžiamas pareigos motyvuoti pažeidimu ir nemotyvavimu.
      Trečiasis pagrindas grindžiamas proporcingumo principo pažeidimu ir nemotyvavimu.


title: Byla C-258/19: 2019 m. kovo 27 d. Kúria (Vengrija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje EUROVIA Ipari, Kereskedelmi, Szállítmányozási és Idegenforgalmi Kft./Nemzeti Adó- és Vámhivatal Fellebbviteli Igazgatósága

text:
               3.6.2019

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 187/48

      2019 m. kovo 27 d. Kúria (Vengrija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje EUROVIA Ipari, Kereskedelmi, Szállítmányozási és Idegenforgalmi Kft./Nemzeti Adó- és Vámhivatal Fellebbviteli Igazgatósága
      (Byla C-258/19)
      (2019/C 187/52)
      Proceso kalba: vengrų

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Kúria

         Šalys pagrindinėje byloje

         Kasatorė: EUROVIA Ipari, Kereskedelmi, Szállítmányozási és Idegenforgalmi Kft.

         Kita kasacinio proceso šalis: Nemzeti Adó- és Vámhivatal Fellebbviteli Igazgatósága

         Prejudiciniai klausimai

                  1.

                  Ar mokesčių neutralumo principas ir formalūs teisės į PVM atskaitą reikalavimai draudžia valstybės narės praktiką, pagal kurią, norint pasinaudoti teise į mokesčio atskaitą, atsižvelgiama tik į apmokestinimo momentą, bet neatsižvelgiama į tai, kad įvykdymo apimtis buvo šalių civilinio ginčo, kuris buvo išspręstas teismo keliu, dalykas ir kad sąskaita faktūra buvo pateikta tik paskelbus galutinį sprendimą?

                  2.

                  Jeigu atsakymas būtų teigiamas, ar galima netaikyti pasinaudojimo teise į PVM atskaitą senaties termino, kuris pagal valstybės narės teisės aktus yra penkeri metai nuo tada, kai buvo suteiktos paslaugos?

                  3.

                  Jeigu atsakymas būtų teigiamas, ar pasinaudojimui teise į atskaitą turi įtakos sąskaitos faktūros gavėjo šioje byloje veiksmas, pasireiškiantis rangovo atlyginimo, nustatyto galutiniu sprendimu, nesumokėjimu iki rangovo inicijuoto vykdymo proceso, t. y. motyvas, dėl kurio sąskaita faktūra buvo išrašyta tik po to, kai pasibaigė senaties terminas?