title: Byla C-278/08 2008 m. birželio 26 d. Oberster Gerichtshof (Austrija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Die BergSpechte Outdoor Reisen und Alpinschule Edi Koblmüller GmbH prieš Günter Guni ir trekking.at Reisen GmbH

text:
               30.8.2008

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 223/30

         2008 m. birželio 26 d.Oberster Gerichtshof (Austrija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Die BergSpechte Outdoor Reisen und Alpinschule Edi Koblmüller GmbH prieš Günter Guni ir trekking.at Reisen GmbH

   (Byla C-278/08)
   (2008/C 223/46)
   Proceso kalba: vokiečių
   Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas
   Oberster Gerichtshof
   Šalys pagrindinėje byloje
   Ieškovė: Die BergSpechte Outdoor Reisen und Alpinschule Edi Koblmüller GmbH

      Atsakovai: Günter Guni ir trekking.at Reisen GmbH

   Prejudiciniai klausimai

               1.

               Ar 1988 m. gruodžio 21 d. Pirmosios Tarybos direktyvos 89/104/EEB valstybių narių įstatymams, susijusiems su prekių ženklais, suderinti (1) (toliau Direktyva 89/104) 5 straipsnio 1 dalį reikia aiškinti taip, kad prekių ženklas yra naudojamas tik prekių ženklo savininkui leidžiamu būdu, jeigu prekių ženklą arba į jį panašų žymenį (pavyzdžiui, žodinio ir vaizdinio prekių ženklo žodinį elementą) paieškos programų administratoriai rezervuoja kaip raktinį žodį (Keyword) ir todėl prekių ženklą arba į jį panašų žymenį įvedus paieškos programoje kaip užklausos žodį ekrane pasirodo tapačių arba panašių prekių arba paslaugų reklama?

               2.

               Teigiamai atsakius į pirmąjį klausimą:

                           A)

                           Ar prekių ženklo savininko išimtinę teisę pažeidžia užklausos žodžio, kuris yra tapatus prekių ženklui, naudojimas tapačių prekių arba paslaugų reklamai, nesvarbu ar surasta reklama pasirodo paieškos rezultatų sąraše ar atskirame reklamos plote ir nurodoma kaip „skelbimas“?

                           B)

                           Ar naudojant prekių ženklui tapatų žymenį panašioms prekėms ar paslaugoms arba į prekių ženklą panašų žymenį tapačioms arba panašioms prekėms ar paslaugoms išvengiama supainiojimo galimybės, jeigu reklama nurodoma kaip „skelbimas“ ir (arba) pasirodo ne paieškos rezultatų sąraše, bet atskirame reklamos plote?

      (1)  OL L 40, 1989, p. 1.


title: Byla C-44/17: 2017 m. sausio 27 d. Landgericht Hamburg (Vokietija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje The Scotch Whisky Association, The Registered Office/Michael Klotz

text:
               18.4.2017

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 121/14

         2017 m. sausio 27 d.Landgericht Hamburg (Vokietija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje The Scotch Whisky Association, The Registered Office/Michael Klotz

   (Byla C-44/17)
   (2017/C 121/20)
   Proceso kalba: vokiečių

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Landgericht Hamburg

      Šalys pagrindinėje byloje

      Ieškovė: The Scotch Whisky Association, The Registered Office

      Atsakovas: Michael Klotz

      Prejudiciniai klausimai

               1.

               Ar „netiesioginio produktų <…> naudojimo komerciniais tikslais [netiesioginio spiritinių gėrimų registruotos geografinės nuorodos naudojimo komerciniais tikslais]“ pagal Reglamento (EB) Nr. 110/2008 (1) 16 straipsnio a punktą sąlyga yra tai, kad registruota geografinė nuoroda būtų naudojama identiška arba fonetiniu ir (arba) optiniu aspektais panašia forma, ar pakanka, kad ginčijamas žymens elementas tikslinėms visuomenės grupėms keltų bet kokią asociaciją su registruota geografine nuoroda arba geografine teritorija?
               Jei pakanka pastarosios sąlygos: ar tikrinant, ar yra „netiesioginis naudojimas komerciniais tikslais“, turi reikšmę ir tai, kokiame kontekste ginčijamas žymens elementas naudojamas, ar netiesioginis registruotos geografinės nuorodos naudojimas komerciniais tikslais nepriklauso nuo šio konteksto, net jei greta ginčijamo žymens elemento pateikta nuoroda į tikrąją gaminio provenenciją?

               2.

               Ar „įvaizdžio apie gaminį atkūrimo“ [registruotos geografinės nuorodos mėgdžiojimo] pagal Reglamento (EB) Nr. 110/2008 16 straipsnio b punktą sąlyga yra tai, kad esama fonetinio ir (arba) optinio panašumo tarp registruotos geografinės nuorodos ir ginčijamo žymens elemento, ar pakanka, kad ginčijamas žymens elementas tikslinėms visuomenės grupėms keltų bet kokią asociaciją su registruota geografine nuoroda arba geografine teritorija?
               Jei pakanka pastarosios sąlygos: ar tikrinant, ar yra „įvaizdžio apie gaminį atkūrimas [mėgdžiojimas]“, turi reikšmę ir tai, kokiame kontekste ginčijamas žymens elementas naudojamas, ar neteisėtas „įvaizdžio apie gaminį atkūrimas [mėgdžiojimas]“ per ginčijamą žymens elementą nepriklauso nuo šio konteksto, net jei greta ginčijamo žymens elemento pateikta nuoroda į tikrąją gaminio provenenciją?

               3.

               Ar tikrinant „bet kokios melagingos ar klaidinančios nuorodos“ pagal Reglamento (EB) Nr. 110/2008 16 straipsnio c punktą buvimą turi reikšmę tai, kokiame kontekste ginčijamas žymens elementas naudojamas, ar klaidinančios nuorodos buvimas nepriklauso nuo šio konteksto, net jei greta ginčijamo žymens elemento pateikta nuoroda į tikrąją gaminio provenenciją?

      (1)  2008 m. sausio 15 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (EB) Nr. 110/2008 dėl spiritinių gėrimų apibrėžimo, apibūdinimo, pateikimo, ženklinimo ir geografinių nuorodų apsaugos bei panaikinantis Tarybos reglamentą (EEB) Nr. 1576/89 (OL L 39, 2008, p. 16).


title: Byla T-26/07 2007 m. vasario 7 d. pareikštas ieškinys byloje LIPOR prieš Komisiją

text:
               14.4.2007

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 82/40

         2007 m. vasario 7 d. pareikštas ieškinys byloje LIPOR prieš Komisiją

   (Byla T-26/07)
   (2007/C 82/89)
   Proceso kalba: portugalų
   Šalys

      Ieškovė: LIPOR — Serviço Intermunicipalizado de Gestão de Resíduos do Grande Porto (Gondomar, Portugalija), atstovaujama advokatų P. Pinheiro, M. Gorjão-Henriques ir F. Quintela

      Atsakovė: Europos Bendrijų Komisija
   Ieškovės reikalavimai

               —

               Iš dalies panaikinti Portugalijos Respublikai skirto 2006 m. spalio 17 d. Komisijos sprendimo C(06)5008 1 straipsnį tiek, kiek jame nusprendžiama, kad pagal 1993 m. gruodžio 7 d. Komisijos sprendimą Nr. C(93)3347/3, 1994 m. gruodžio 21 d. Komisijos sprendimą C(94)3721 galutinis/3 ir 1996 m. gruodžio 17 d. Komisijos sprendimą C(96)3923 galutinis, kartu sujungtus į 1998 m. liepos 28 d. Sprendimą C(98)2283/f Sanglaudos fondo suteikta parama turi būti sumažinta 1 511 591 eurų, bei sprendimą, kuriuo šiai valstybei narei nurodoma šią dalį grąžinti.

               —

               Dėl proporcingumo principo pažeidimo panaikinti ginčijamo sprendimo 1 straipsnį tiek, kiek jame nurodoma atlikti 100 % finansinius koregavimus pagal ieškovės su IDAD (Aplinkos ir plėtros institutas) sudarytas sutartis ir kiek minėtai valstybei narei nurodoma grąžinti 458 683 eurus.

               —

               Nurodyti Komisijai padengti bylinėjimosi išlaidas šioje byloje bei ieškovės patirtas bylinėjimosi išlaidas.

               —

               Tuo atveju, jei nebūtų patenkinti ankstesni reikalavimai, dėl proporcingumo principo pažeidimo iš dalies panaikinti ginčijamo sprendimo 1 straipsnį tiek, kiek jis susijęs su ieškovės su Hidroprojecto sudarytomis sutartimis.

               —

               Be to, tuo atveju jei nebūtų patenkinti ankstesnis reikalavimas ir tuo atveju, jei bus pripažinta, kad Lipor neįvykdė visų įpareigojimų pagal Direktyvą 92/50/EEB, pripažinti, kad Komisija pažeidė proporcingumo principą nustatydama atlikti 100 % finansinius koregavimus pagal ieškovės sutartis su Hidroprojecto.

         Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai
   Ieškiniui pagrįsti ieškovė nurodo, kad buvo padarytos teisės ir akivaizdžios vertinimo klaidos, kad buvo nepakankamai ir klaidingai motyvuojama bei kad buvo pažeistas proporcingumo principas.
   Kiek tai susiję su ieškovės su Hidroprojecto 1989 m. sudaryta sutartimi, ieškovė teigia, kad Komisija suklydo nustatydama sutarties D dalies vertę.
   Kalbant apie 1997 m. tarp tų pačių šalių sudarytas sutartis, ieškovė teigia, kad Komisija suklydo vertindama, nes nesuprato, kad šiomis sutartimis iš dalies buvo įgyvendinama 1989 m. sudaryta sutartis ir iš dalies vėlesnis jos išplėtimas, kuris buvo būtinas dėl vėlesnės projekto raidos. Ji taip pat prieštarauja Komisijai dėl to, kad pastaroji nusprendė, kad sutartys turėjo būti sudarytos atviro konkurso tvarka. Ieškovės nuomone, net jei ir būtų nuspręsta, kad šios sutartys yra atskiros sutartys nei 1989 m. sutartis ir kad jos viršijo Direktyvoje 92/50 numatytą ir reglamentuojamą atviraisiais konkursais sudaromų sutarčių vertės ribą, joms turi būti taikoma šios direktyvos 11 straipsnyje numatyta išimtis.
   Kalbant apie taip pat tarp tų pačių šalių 1995 m. kovo 28 d. ir balandžio 28 d. sudarytas sutartis, ieškovė teigia, kad Komisija suklydo vertindama, nes laikė šias sutartis viena sutartimi, išplečiančia 1989 m. sutartį, ir padarė išvadą, kad sutartis turėjo būti sudaryta po atviros procedūros. Ji teigia, kad iš tikrųjų kalbama apie skirtingomis datomis sudarytas sutartis. Viena iš jų buvo sudaryta po riboto konkurso, o kita neviršijo direktyvoje numatytos ribinės vertės, kad būtų skelbiamas konkursas. Bet kuriuo atveju, abi sutartys buvo sudarytos pagal Portugalijos teisę tuo metu, kai Portugalijos teisėje dar nebuvo priimtų Direktyvą 92/50 įgyvendinančių aktų.
   Galiausia, kalbant apie 1999 m. su IDAD sudarytas sutartis, ieškovė, nors ir pripažįsta, kad Komisija gali jas nagrinėti kartu, kad nustatytų jų vertę ir galimybę joms taikyti atvirus konkursus reglamentuojančias normas, išdėsto motyvus, dėl kurių ji buvo priversta sudaryti atskiras sutartis ir teigia, kad IDAD yra viešasis subjektas ir kaip toks yra traktuotinas perkančiąja organizacija Direktyvos 92/50 prasme. Todėl jis mano, kad Komisija turėjo atsižvelgti į šiuos motyvus iš naujo svarstydama klausimą dėl 100 % finansinių koregavimų atlikimo. Ieškovės nuomone, šis koregavimas pažeidžia proporcingumo principą.


title: Byla F-110/15: 2016 m. gegužės 3 d. Tarnautojų teismo nutartis byloje Grzebielec/Komisija

text:
               20.6.2016

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 222/50

         2016 m. gegužės 3 d. Tarnautojų teismo nutartis byloje Grzebielec/Komisija

   (Byla F-110/15) (1)

   (2016/C 222/81)
   Proceso kalba: prancūzų
   Pirmosios kolegijos pirmininkas nutartimi nurodė išbraukti bylą iš registro.

      (1)  OL C 328, 2015 10 5, p. 36.


title: Byla C-363/05 2007 m. birželio 28 d. Teisingumo Teismo (trečioji kolegija) sprendimas ( VAT and Duties Tribunal, Londonas (Jungtinė Karalystė) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) JP Morgan Fleming Claverhouse Investment Trust plc, The Association of Investment Trust Companies prieš The Commissioners of Her Majesty's Revenue & Customs (Šeštoji PVM direktyva — 13 straipsnio B skirsnio d punkto 6 papunktis — Atleidimas nuo mokesčio — Specialūs investiciniai fondai — Sąvoka — Valstybių narių apibrėžimas — Diskrecija — Ribos — Pastovaus kapitalo fondai)

text:
               25.8.2007

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 199/8

         2007 m. birželio 28 d. Teisingumo Teismo (trečioji kolegija) sprendimas (VAT and Duties Tribunal, Londonas (Jungtinė Karalystė) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) JP Morgan Fleming Claverhouse Investment Trust plc, The Association of Investment Trust Companies prieš The Commissioners of Her Majesty's Revenue & Customs

   (Byla C-363/05) (1)

   (Šeštoji PVM direktyva - 13 straipsnio B skirsnio d punkto 6 papunktis - Atleidimas nuo mokesčio - Specialūs investiciniai fondai - Sąvoka - Valstybių narių apibrėžimas - Diskrecija - Ribos - Pastovaus kapitalo fondai)
   (2007/C 199/12)
   Proceso kalba: anglų
   Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      VAT and Duties Tribunal, Londonas
   Šalys pagrindinėje byloje
   Ieškovės: JP Morgan Fleming Claverhouse Investment Trust plc, The Association of Investment Trust Companies
   Atsakovai: The Commissioners of Her Majesty's Revenue & Customs
   Dalykas
   Prašymas priimti prejudicinį sprendimą — VAT and Duties Tribunal, Londonas — 1977 m. gegužės 17 d. Šeštosios Tarybos direktyvos 77/388/EEB dėl valstybių narių apyvartos mokesčių įstatymų derinimo — Bendra pridėtinės vertės mokesčio sistema: vienodas vertinimo pagrindas (OL L 145, p. 1) 13 straipsnio B dalies d punkto 6 papunkčio aiškinimas — Investicinių fondų valdymo atleidimo nuo mokesčio taikymo sritis — „Uždaro“ tipo fondų, tokių, kaip investicinės bendrovės, kurioms nenustatyta pareiga išpirkti akcijas iš savo akcininkų (investment trust companies), įtraukimas?
   Rezoliucinė dalis

               1.

               1977 m. gegužės 17 d. Tarybos Šeštosios direktyvos 77/388/EEB dėl valstybių narių įstatymų, susijusių su apyvartos mokesčiais, suderinimo — Bendra pridėtinės vertės mokesčio sistema: vienodas apskaičiavimo pagrindas 13 straipsnio B skirsnio d punkto 6 papunktis turi būti aiškinamas taip, jog sąvoka „specialūs investiciniai fondai“, esanti šioje nuostatoje, apima pastovaus kapitalo specialius investicinius fondus, kaip antai investicines patikėjimo bendroves (Investment Trust Companies).

               2.

               Šeštosios direktyvos 77/388 13 straipsnio B skirsnio d punkto 6 papunktis turi būti aiškinamas taip, jog jis valstybėms narėms suteikia diskreciją apibrėžti jų teritorijoje esančius fondus, kurie atitinka sąvoką „specialūs investiciniai fondai“ šioje nuostatoje numatyto atleidimo nuo mokesčio tikslais. Tačiau besinaudodamos šia diskrecija valstybės narės turi nepažeisti minėtos nuostatos tikslo, kuris yra supaprastinti investuotojams investavimą į vertybinius popierius investavimo subjektų pagalba, užtikrinant fiskalinio neutralumo principą pridėtinės vertės mokesčio, susijusio su specialių investicinių fondų, konkuruojančių su kitais specialiais investiciniais fondais, pavyzdžiui, fondais, kuriems taikoma 1985 m. gruodžio 20 d. Tarybos direktyva 85/611/EEB dėl įstatymų ir kitų teisės aktų, susijusių su kolektyvinio investavimo į perleidžiamus vertybinius popierius subjektais (KIAVPS), derinimo, iš dalies pakeista 2005 m. kovo 9 d. Parlamento ir Tarybos direktyva 2005/1/EB, valdymu, surinkimo atžvilgiu.

               3.

               Šeštosios direktyvos 77/388 13 straipsnio B skirsnio d punkto 6 papunktis veikia tiesiogiai taip, kad mokesčių mokėtojas juo gali remtis nacionaliniame teisme ginčydamas nesuderinamo su šia nuostata nacionalinės teisės akto taikymą.

      (1)  OL C 271, 2005 10 29.


title: Byla T-320/00  2005 m. gruodžio 14 d.  Pirmosios instancijos teismo sprendimas  CD Cartondruck prieš Tarybą ir Komisiją  (Bendrijos deliktinė atsakomybė — Bendrijos bananų importo režimo nesuderinamumas su Pasaulio Prekybos Organizacijos (PPO) taisyklėmis — Jungtinių Amerikos Valstijų, gavus PPO leidimą, nustatytos atsakomosios priemonės papildomo muito forma importuojamoms Bendrijos kilmės prekėms — PPO ginčų sprendimo tarybos sprendimas — Teisinis poveikis — Bendrijos atsakomybė, nesant neteisėtų jos institucijų veiksmų — Priežastinis ryšys — Neįprasta ir specifinė žala)

text:
               25.2.2006

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 48/24

         2005 m. gruodžio 14 d. Pirmosios instancijos teismo sprendimas CD Cartondruck prieš Tarybą ir Komisiją

   (Byla T-320/00) (1)

   (Bendrijos deliktinė atsakomybė - Bendrijos bananų importo režimo nesuderinamumas su Pasaulio Prekybos Organizacijos (PPO) taisyklėmis - Jungtinių Amerikos Valstijų, gavus PPO leidimą, nustatytos atsakomosios priemonės papildomo muito forma importuojamoms Bendrijos kilmės prekėms - PPO ginčų sprendimo tarybos sprendimas - Teisinis poveikis - Bendrijos atsakomybė, nesant neteisėtų jos institucijų veiksmų - Priežastinis ryšys - Neįprasta ir specifinė žala)
   (2006/C 48/44)
   Proceso kalba: vokiečių
   Šalys

      Ieškovė: CD Cartondruck AG (Obersulm, Vokietija), atstovaujama iš pradžių advokatų H.-J. Niemeyer ir W. Berg, vėliau advokato W. Berg

      Atsakovės: Europos Sąjungos Taryba, atstovaujama J. Huber ir S. Marquardt, ir Europos Bendrijų Komisija, atstovaujama iš pradžių B. Jansen ir S. Fries, vėliau P. Kuijper ir S. Fries
   Bylos dalykas
   Ieškinys dėl žalos, tariamai atsiradusios dėl Jungtinių Amerikos Valstijų nustatyto papildomo muito ieškovės importuojamoms sulankstomoms dėžėms iš raštuoto kartono, kuriam leidimą davė Pasaulio Prekybos Organizacijos (PPO) ginčų sprendimo taryba po to, kai buvo nustatyta, kad Bendrijos bananų importo režimas prieštarauja prie PPO steigimo sutarties prijungtiems susitarimams ir memorandumams, atlyginimo.
   Rezoliucinė sprendimo dalis

               1.

               Atmesti ieškinį.

               2.

               Ieškovė, be savo išlaidų, turi padengti Tarybos ir Komisijos bylinėjimosi išlaidas pagal jų pateiktus reikalavimus.

      (1)  OL C 355, 2000 12 9.


title: Byla C-460/09 P: 2013 m. vasario 28 d. Teisingumo Teismo (pirmoji kolegija) sprendimas byloje Inalca SpA — Industria Alimentari Carni, Cremonini SpA prieš Europos Komisiją (Apeliacinis skundas — Europos Sąjungos deliktinė atsakomybė — Pažeidimų, susijusių su jautienos eksporto į Jordaniją grąžinamosiomis išmokomis, konstatavimas — OLAF tyrimai — OLAF išvadų pateikimas nacionalinėms valdžios institucijoms — Garantijų pateikimas — Prašymas padengti su tuo susijusias išlaidas — Priežastinis ryšys — Priešpriešinis apeliacinis skundas — Senaties terminas — Eigos pradžia)

text:
               20.4.2013

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 114/5

         2013 m. vasario 28 d. Teisingumo Teismo (pirmoji kolegija) sprendimas byloje Inalca SpA — Industria Alimentari Carni, Cremonini SpA prieš Europos Komisiją

   (Byla C-460/09 P) (1)

   (Apeliacinis skundas - Europos Sąjungos deliktinė atsakomybė - Pažeidimų, susijusių su jautienos eksporto į Jordaniją grąžinamosiomis išmokomis, konstatavimas - OLAF tyrimai - OLAF išvadų pateikimas nacionalinėms valdžios institucijoms - Garantijų pateikimas - Prašymas padengti su tuo susijusias išlaidas - Priežastinis ryšys - Priešpriešinis apeliacinis skundas - Senaties terminas - Eigos pradžia)
   2013/C 114/03
   Proceso kalba: italų

      Šalys

      Apeliantės: Inalca SpA — Industria Alimentari Carni, Cremonini SpA, atstovaujamos avvocati F. Sciaudone ir C. D'Andria,

      Kita proceso šalis: Europos Komisija, atstovaujama V. Di Bucci ir P. Rossi

      Dalykas

   Apeliacinis skundas dėl 2009 m. rugsėjo 4 d. Pirmosios instancijos teismo (šeštoji kolegija) nutarties Inalca ir Cremonini prieš Komisiją (T-174/06), kuria šis teismas atmetė ieškinį dėl deliktinės atsakomybės siekiant, kad būtų atlyginta ieškovių tariamai patirta žala dėl išvadų apie jas, Europos kovos su sukčiavimu tarnybai (OLAF) atlikus tyrimą dėl tam tikrų grąžinamųjų išmokų už jautienos eksportą į Jordaniją teisėtumo, pateikimo Italijos valdžios institucijoms.

      Rezoliucinė dalis

               1.

               Atmesti pagrindinį apeliacinį skundą ir priešpriešinį apeliacinį skundą.

               2.

               Priteisti iš Inalca SpA — Industria Alimentari Carni ir Cremonini SpA su pagrindiniu apeliaciniu skundu susijusias bylinėjimosi išlaidas.

               3.

               Priteisti iš Europos Komisijos su priešpriešiniu apeliaciniu skundu susijusias bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 24, 2010 1 30.


title: Byla C-108/07 P 2007 m. vasario 23 d. Ferrero Deutschland GmbH pateiktas apeliacinis skundas dėl 2006 m. gruodžio 15 d. Pirmosios instancijos teismo (trečioji kolegija) priimto sprendimo byloje T-310/04 Ferrero Deutschland GmbH prieš Vidaus rinkos derinimo tarnybą (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui) (VRDT) ir Cornu SA Fontain

text:
               9.6.2007

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 129/4

         2007 m. vasario 23 d.Ferrero Deutschland GmbH pateiktas apeliacinis skundas dėl 2006 m. gruodžio 15 d. Pirmosios instancijos teismo (trečioji kolegija) priimto sprendimo byloje T-310/04 Ferrero Deutschland GmbH prieš Vidaus rinkos derinimo tarnybą (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui) (VRDT) ir Cornu SA Fontain

   (Byla C-108/07 P)
   (2007/C 129/05)
   Proceso kalba: prancūzų
   Šalys

      Apeliantė: Ferrero Deutschland GmbH, atstovaujama advokato M. Schaeffer

      Kitos proceso šalys: Vidaus rinkos derinimo tarnyba (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui) (VRDT), Cornu SA Fontain

   Reikalavimai

               —

               Panaikinti 2006 m. gruodžio 15 d. Pirmosios instancijos teismo (trečiosios kolegijos) sprendimą byloje T-310/04, Ferrero Deutschland GmbH prieš VRDT — Cornu SA Fontain.

               —

               Priteisti iš VRDT ir į bylą įstojusios šalies bylinėjimosi išlaidas.

         Apeliacinio skundo pagrindai ir pagrindiniai argumentai
   Apeliantė grįsdama savo apeliacinį skundą nurodo vienintelį pagrindą, susijusį su Pirmosios instancijos teismo klaidingu Bendrijos teisės, konkrečiai 1993 m. gruodžio 20 d. Tarybos reglamento (EB) Nr. 40/94 dėl Bendrijos prekių ženklo (1) 8 straipsnio 1 dalies b punkto, aiškinimu. Tai tvirtindama ji nurodo šiuos penkis argumentus.
   Pirma, Pirmosios instancijos teismas neatsižvelgė į faktą, kad aptariamus sūrius ir saldžius gaminius iš esmės gamina ir parduoda tos pačios įmonės, tarp kurių yra ir į bylą įstojusi šalis. Antra, Pirmosios instancijos teismas padarė teisės klaidą nuspręsdamas, kad šie produktai yra mažai panašūs, nors šiuo atveju jis turėjo nustatyti bent jau vidutinį panašumo laipsnį. Trečia, Pirmosios instancijos teismas padarė teisės klaidą nustatydamas tik „tam tikrą panašumo laipsnį “tarp „Ferrero “ir „Ferro “prekių ženklų, nors iš jo paties sprendime išdėstytų argumentų reikėjo padaryti išvadą, kad šių prekių ženklų panašumo laipsnis yra vidutinis ar net didelis. Ketvirta, Pirmosios instancijos teismas nepakankamai atsižvelgė į jos pateiktus dokumentus, kuriais ji siekė pabrėžti didelį prekių ženklo „Ferrero “skiriamąjį požymį. Galiausiai Pirmosios instancijos teismas padarė teisės klaidą, nes vertindamas galimybę suklaidinti neatsižvelgė į daugelį Reglamento (EB) Nr. 40/94 septintoje konstatuojamojoje dalyje nurodytų veiksnių.

      (1)  OL L 11, p. 1.


title: Byla T-385/11: 2011 m. liepos 21 d. pareikštas ieškinys byloje BP Products North America prieš Tarybą

text:
               24.9.2011

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 282/32

         2011 m. liepos 21 d. pareikštas ieškinys byloje BP Products North America prieš Tarybą

   (Byla T-385/11)
   2011/C 282/64
   Proceso kalba: anglų

      Šalys

      Ieškovė: BP Products North America, Inc. (Neipervilis, Jungtinės Valstijos), atstovaujama advokatų H.-J. Prieß ir B. Sachs bei solisitoriaus C. Farrar

      Atsakovė: Europos Sąjungos Taryba

      Reikalavimai

   Ieškovė Bendrojo Teismo prašo:

               —

               panaikinti 2011 m. gegužės 5 d. Tarybos įgyvendinimo reglamento (ES) Nr. 443/2011 (1) 2 straipsnį tiek, kiek jis susijęs su ieškove,

               —

               panaikinti 2011 m. gegužės 5 d. Tarybos įgyvendinimo reglamento (ES) Nr. 444/2011 (2) 2 straipsnį tiek, kiek jis susijęs su ieškove, ir

               —

               priteisti iš atsakovės ieškovės bylinėjimosi išlaidas pagal Bendrojo Teismo procedūros reglamento 87 straipsnį.

      Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

   Grįsdama ieškinį, ieškovė remiasi keturiais pagrindais.

               1.

               Pirmuoju ieškinio pagrindu teigiama, kad pažeisti pagrindiniai reglamentai dėl antidempingo ir kompensacinių muitų, nes Tarybos reglamentų (EB) Nr. 598/2009 ir Nr. 599/2009 dėl importuojamo Jungtinių Amerikos Valstijų kilmės biodyzelino (3) taikymas buvo išplėstas biodyzelino produktams, kuriems reglamentai dėl antidempingo ir kompensacinių muitų iš pradžių nebuvo taikomi, o ne atliktas naujas tyrimas, nors mišiniai, kurie dabar yra Tarybos įgyvendinimo reglamento (ES) Nr. 444/2011 dalykas, specialiai buvo neįtraukti į Tarybos reglamentų (EB) Nr. 598/2009 ir Nr. 599/2009 taikymo sritį.

               2.

               Antruoju ieškinio pagrindu teigiama, kad buvo padaryta akivaizdžių klaidų vertinant faktines aplinkybes, visų pirma kiek tai susiję su tuo, jog mišiniai, kuriuose yra mažesnis biodyzelino kiekis (kuriems muitas netaikomas), negali būti paverčiami į mišinius, kuriuose yra didesnis biodyzelino kiekis (kuriems muitas taikomas), taigi išvengti antidempingo priemonių faktiškai neįmanoma, ir kiek tai susiję su tariamu ieškovės įvykdytu vengimu, nes ekonominis ieškovės eksporto pateisinimas buvo įvertintas klaidingai.

               3.

               Trečiuoju ieškinio pagrindu teigiama, kad buvo pažeisti esminiai procedūros reikalavimai, nes Tarybos įgyvendinimo reglamente (ES) Nr. 444/2011 tinkamai nemotyvuojamas galutinių muitų taikymo išplėtimas mišiniams, kuriuose biodyzelino yra 20 % ir mažiau.

               4.

               Ketvirtuoju ieškinio pagrindu teigiama, kad buvo pažeisti pagrindiniai Europos Sąjungos teisės principai, t. y. nediskriminavimo ir gero administravimo principai, nes nepaisant to, jog ieškovė visiškai bendradarbiavo, jai nebuvo taikytas „bendradarbiaujančioms įmonėms“ taikomas muito tarifas.

      (1)  2011 m. gegužės 5 d. Tarybos įgyvendinimo reglamentas (ES) Nr. 443/2011, kuriuo galutinio kompensacinio muito, nustatyto Reglamentu (EB) Nr. 598/2009 importuojamam Jungtinių Amerikos Valstijų kilmės biodyzelinui, taikymas išplečiamas iš Kanados siunčiamam importuojamam biodyzelinui, deklaruotam kaip Kanados kilmės arba ne, ir galutinio kompensacinio muito, nustatyto Reglamentu (EB) Nr. 598/2009, taikymas išplečiamas importuojamiems biodyzelino mišiniams, kuriuose Jungtinių Amerikos Valstijų kilmės biodyzelinas sudaro 20 % arba mažiau masės, ir baigiamas tyrimas dėl iš Singapūro siunčiamo importuojamo biodyzelino (OL L 122, 2011, p. 1).

      (2)  2011 m. gegužės 5 d. Tarybos įgyvendinimo reglamentas (ES) Nr. 444/2011, kuriuo galutinio antidempingo muito, nustatyto Reglamentu (EB) Nr. 599/2009 importuojamam Jungtinių Amerikos Valstijų kilmės biodyzelinui, taikymas išplečiamas iš Kanados siunčiamam importuojamam biodyzelinui, deklaruotam kaip Kanados kilmės arba ne, galutinio antidempingo muito, nustatyto Reglamentu (EB) Nr. 599/2009, taikymas išplečiamas importuojamiems biodyzelino mišiniams, kuriuose Jungtinių Amerikos Valstijų kilmės biodyzelinas sudaro 20 % arba mažiau masės, ir baigiamas tyrimas dėl iš Singapūro siunčiamo importuojamo biodyzelino (OL L 122, 2011, p. 12).

      (3)  2009 m. liepos 7 d. Tarybos reglamentas (EB) Nr. 598/2009, kuriuo nustatomas galutinis kompensacinis muitas ir laikinojo muito, nustatyto importuojamam Jungtinių Amerikos Valstijų kilmės biodyzelinui, galutinis surinkimas (OL L 179, 2009, p. 1), ir 2009 m. liepos 7 d. Tarybos reglamentas (EB) Nr. 599/2009, nustatantis galutinį antidempingo muitą ir laikinojo muito, nustatyto importuojamam Jungtinių Amerikos Valstijų kilmės biodyzelinui, galutinį surinkimą (OL L 179, 2009, p. 26).


title: Byla T-71/10 R II: 2011 m. balandžio 8 d. Bendrojo Teismo pirmininko nutartis byloje Xeda International prieš Komisiją (Laikinųjų apsaugos priemonių taikymas — Direktyva 91/414/EEB — Sprendimas dėl difenilamino neįtraukimo į Direktyvos 91/414/EEB I priedą — Papildomas prašymas sustabdyti vykdymą — Skubos nebuvimas)

text:
               21.5.2011

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 152/21

         2011 m. balandžio 8 d. Bendrojo Teismo pirmininko nutartis byloje Xeda International prieš Komisiją

   (Byla T-71/10 R II)
   (Laikinųjų apsaugos priemonių taikymas - Direktyva 91/414/EEB - Sprendimas dėl difenilamino neįtraukimo į Direktyvos 91/414/EEB I priedą - Papildomas prašymas sustabdyti vykdymą - Skubos nebuvimas)
   2011/C 152/39
   Proceso kalba: anglų

      Šalys

      Ieškovė: Xeda International SA (Sent Andjolis, Prancūzija), atstovaujama advokatų C. Mereu ir K. Van Maldegem

      Atsakovė: Europos Komisija, atstovaujama P. Ondrusek ir F. Wilman, padedamų advokatų J. Stuyck ir A.-M. Vandromme

      Dalykas

   Prašymas sustabdyti 2009 m. lapkričio 30 d. Komisijos sprendimo 2009/859/EB dėl difenilamino neįtraukimo į Tarybos direktyvos 91/414/EEB I priedą ir augalų apsaugos produktų, kurių sudėtyje yra šios medžiagos, registracijos panaikinimo (OL L 314, p. 79) vykdymą.

      Rezoliucinė dalis

               1.

               Atmesti prašymą taikyti laikinąsias apsaugos priemones.

               2.

               Atidėti bylinėjimosi išlaidų klausimo nagrinėjimą.


title: Byla C-425/06 2006 m. spalio 16 d. Corte suprema di cassazione (Italija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Ministero dell'Economia e delle Finanze prieš Part Service Srl, likviduojamą bendrovę

text:
               30.12.2006

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 326/28

         2006 m. spalio 16 d.Corte suprema di cassazione (Italija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Ministero dell'Economia e delle Finanze prieš Part Service Srl, likviduojamą bendrovę

   (Byla C-425/06)
   (2006/C 326/59)
   Proceso kalba: italų
   Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas
   Corte suprema di cassazione
   Šalys pagrindinėje byloje
   Ieškovė: Ministero dell'Economia e delle Finanze

      Atsakovė: Part Service Srl, likviduojama bendrovė
   Prejudiciniai klausimai

               1.

               Ar piktnaudžiavimo teise sąvoka Teisingumo Teismo sprendime byloje C-255/02 apibrėžta kaip sandoris, sudarytas iš esmės siekiant įgyti mokestinį pranašumą sutampa, yra platesnė, ar siauresnė nei sandorio, kurio ekonominiai tikslai nesiskiria nuo mokestinio pranašumo sąvoką?

               2.

               Ar PVM taikymo tikslais piktnaudžiavimu teise (arba teisinėmis formomis), dėl kurio nesurenkamos nuosavos Bendrijos lėšos iš pridėtinės vertės mokesčio, gali būti laikomas atskiras finansinės nuomos (lizingo), finansavimo, draudimo ir tarpininkavimo sutarčių sudarymas, dėl kurio apmokestinimas PVM tik atitinkamas atlygis už daikto suteikimą naudoti, nors pagal praktiką ir nacionalinių teismų aiškinimą tik vienos lizingo sutarties sudarymo dalykas yra taip pat finansavimas ir todėl atlygis už visas paslaugas turi būti apmokestinamas PVM?


title: Byla T-181/16: 2016 m. balandžio 22 d. pareikštas ieškinys byloje L’Oréal/EUIPO – Guinot (MASTER PRECISE)

text:
               20.6.2016

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 222/27

         2016 m. balandžio 22 d. pareikštas ieškinys byloje L’Oréal/EUIPO – Guinot (MASTER PRECISE)

   (Byla T-181/16)
   (2016/C 222/34)
   Kalba, kuria surašytas ieškinys: prancūzų

      Šalys

      Ieškovė: L’Oréal (Paryžius, Prancūzija), atstovaujama advokatų T. de Haan ir P. Péters

      Atsakovė: Europos Sąjungos intelektinės nuosavybės tarnyba (EUIPO)

      Kita procedūros Apeliacinėje taryboje šalis: Guinot SAS (Paryžius, Prancūzija)

      Su procedūra EUIPO susijusi informacija

      Prekių ženklo, dėl kurio kilo ginčas, savininkė: ieškovė

      Prekių ženklas, dėl kurio kilo ginčas: žodinis Europos Sąjungos prekių ženklas „MASTER PRECISE“ – Registracijos paraiška Nr. 11 567 203

      Procedūra EUIPO: protesto procedūra

      Ginčijamas sprendimas: 2016 m. vasario 23 d. EUIPO penktosios apeliacinės tarybos sprendimas byloje R 2911/2014-5

      Reikalavimai

   Ieškovė Bendrojo Teismo prašo:

               —

               panaikinti ginčijamą sprendimą,

               —

               priteisti iš EUIPO bylinėjimosi išlaidas, įskaitant ieškovės patirtąsias nagrinėjant bylą EUIPO penktojoje apeliacinėje taryboje.

      Pagrindas, kuriuo remiamasi

               —

               Reglamento Nr. 207/2009 8 straipsnio 1 dalies b punkto, siejamo su 75 straipsniu, pažeidimas.


title: Byla C-341/12 P: 2013 m. kovo 21 d. Teisingumo Teismo (dešimtoji kolegija) nutartis byloje Mizuno KK prieš Vidaus rinkos derinimo tarnybą (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui) (Apeliacinis skundas — Teisingumo Teismo procedūros reglamento 181 straipsnis — Bendrijos prekių ženklas — Vaizdinis prekių ženklas, kurį sudaro raidė „G“ ir dar du simboliai — Vaizdinio prekių ženklo, kurį sudaro raidė „G“ ir simbolis „+“ , savininko protestas — Apeliacinės tarybos atsisakymas registruoti)

text:
               3.8.2013

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 225/46

         2013 m. kovo 21 d. Teisingumo Teismo (dešimtoji kolegija) nutartis byloje Mizuno KK prieš Vidaus rinkos derinimo tarnybą (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui)

   (Byla C-341/12 P) (1)

   (Apeliacinis skundas - Teisingumo Teismo procedūros reglamento 181 straipsnis - Bendrijos prekių ženklas - Vaizdinis prekių ženklas, kurį sudaro raidė „G“ ir dar du simboliai - Vaizdinio prekių ženklo, kurį sudaro raidė „G“ ir simbolis „+“, savininko protestas - Apeliacinės tarybos atsisakymas registruoti)
   2013/C 225/79
   Proceso kalba: vokiečių

      Šalys

      Apeliantė: Mizuno KK, atstovaujama Rechtsanwälte T. Raab ir H. Lauf

      Atsakovė: Vidaus rinkos derinimo tarnyba (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui), atstovaujama D. Walicka

      Dalykas

   Apeliacinis skundas dėl 2012 m. gegužės 8 d. Bendrojo Teismo (ketvirtoji kolegija) priimto sprendimo MIZUNO prieš VRDT — GOLFINO (G) (T-101/11), kuriuo Bendrasis Teismas atmetė ieškinį dėl 2010 m. gruodžio 15 d. VRDT pirmosios apeliacinės tarybos sprendimo (byla R 821/2010-1), susijusio su protesto procedūra tarp Mizuno KK ir Golfino AG — Vaizdinis prekių ženklas, kurį sudaro raidė „G“ ir dar du simboliai — Galimybė supainioti su vaizdiniu prekių ženklu, kurį sudaro raidė „G“ ir simbolis „+“ — 2009 m. vasario 26 d. Tarybos reglamento (EB) Nr. 207/2009 dėl Bendrijos prekių ženklo (OL L 78, p. 1) 8 straipsnio 1 dalies b punkto pažeidimas.

      Rezoliucinė dalis

               1.

               Atmesti apeliacinį skundą.

               2.

               Priteisti iš Mizuno KK bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 287, 2012 9 22.


title: Byla T-109/14: 2014 m. vasario 17 d. pareikštas ieškinys byloje Škugor ir kiti prieš Europos Sąjungą

text:
               12.5.2014

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 142/38

         2014 m. vasario 17 d. pareikštas ieškinys byloje Škugor ir kiti prieš Europos Sąjungą

   (Byla T-109/14)
   2014/C 142/50
   Proceso kalba: kroatų

      Šalys

      Ieškovai: Davor Škugor (Sisakas, Kroatija), Ivan Gerometa (Vrsar, Kroatija), Kristina Samardžić (Splitas, Kroatija), Sandra Cindrić (Karlovacas, Kroatija), Sunčica Gložinić (Varaždinas, Kroatija), Tomislav Polić (Kaštel Novis, Kroatija), Vlatka Pižeta (Varaždinas), atstovaujami advokato Mato Krmek

      Atsakovė: Europos Sąjunga

      Reikalavimai

   Ieškovai Bendrojo Teismo prašo:

               —

               pripažinti, kad Europos Sąjunga privalo atlyginti žalą, kurią ieškovai patyrė todėl, kad Europos Komisija neįvykdė pagal Stojimo akto 36 straipsnį (VII priedo 1 punktą) jai tenkančios pareigos prižiūrėti, kaip įgyvendinama Kroatijos Respublikos stojimo į Europos Sąjungą sutartis, kiek tai susiję su teismo antstolio profesijos numatymu Kroatijos Respublikos teisinėje sistemoje;

               —

               sustabdyti bylos svarstymą dėl reikalavimų sumos iki kol šis sprendimas įgis res judicata galią;

               —

               atidėti klausimo dėl bylinėjimosi išlaidų nagrinėjimą.

      Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

   Grįsdami ieškinį ieškovai remiasi trimis pagrindais.

               1.

               Pirmasis ieškinio pagrindas: neuždraudusi panaikinti įstatymų, kuriais nustatoma ir reglamentuojama teismo antstolio profesija ir kuriuos Kroatijos Respublika priėmė vykstant deryboms dėl stojimo į Europos Sąjungą, Europos Komisija pažeidė Stojimo akto 36 straipsnį (VII priedo 1 punktą), kuris yra sudedamoji Europos Sąjungos valstybių narių ir Kroatijos Respublikos stojimo į Europos Sąjungą sutarties (OL L 300, 2013, p. 7) dalis. Stojimo akto 36 straipsniu Komisija įpareigojama atidžiai stebėti, kaip Kroatija vykdo visus stojimo derybų metu prisiimtus įsipareigojimus, įskaitant Kroatijos teisinius įsipareigojimus įtvirtinti teismo antstolio profesiją ir sudaryti visas būtinas sąlygas šios profesijos įgyvendinimui Kroatijos teisinėje sistemoje iki 2012 m. sausio 1 d. Tačiau Europos Komisija neturi kompetencijos patvirtinti tokio Kroatijos vienašališko jos prisiimto įsipareigojimo pakeitimų.

               2.

               Antrasis ieškinio pagrindas: dėl Europos Komisijos padaryto pažeidimo ieškovai, kurie buvo paskirti į teismo antstolio pareigas ir galėjo teisėtai tikėtis pradėti eiti šias pareigas nuo 2012 m. sausio 1 d., patyrė tiesioginės žalos.

               3.

               Trečiasis ieškinio pagrindas: neįvykdžiusi savo pareigų pagal Stojimo sutartį, Komisija akivaizdžiai ir žymiai viršijo jai suteiktos diskrecijos ribas, ir todėl ieškovai (paskirti teismo antstoliai), priešingai jų teisėtiems lūkesčiams, patyrė didelės turtinės ir neturtinės žalos, kurią Komisija turi atlyginti pagal SESV 340 straipsnio antrą pastraipą.


title: Byla T-269/12: 2012 m. birželio 18 d. pareikštas ieškinys byloje Makro autoservicio mayorista prieš Komisiją

text:
               11.8.2012

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 243/30

         2012 m. birželio 18 d. pareikštas ieškinys byloje Makro autoservicio mayorista prieš Komisiją

   (Byla T-269/12)
   2012/C 243/52
   Proceso kalba: anglų

      Šalys

      Ieškovė: Makro autoservicio mayorista, SA (Madridas, Ispanija), atstovaujama P. De Baere ir P. Muñiz

      Atsakovė: Europos Komisija

      Reikalavimai

   Ieškovė Bendrojo Teismo prašo:

               —

               Panaikinti 2010 m. sausio 18 d. Komisijos sprendimą C(2010) 22 final, kuriuo nuspręsta, kad nagrinėjamu atveju pagrįsta atlikti paskesnį importo muitų įtraukimą į apskaitą, tačiau nepagrįsta atsisakyti išieškoti šiuos muitus (REM 2/08), ir apie kurį ieškovui pranešta 2012 m. balandžio 19 d. raštu.

               —

               Priteisti iš atsakovės bylinėjimosi išlaidas.

      Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

   Grįsdama ieškinį ieškovė nurodo tris pagrindus.

               1.

               Kaip pirmasis ieškinio pagrindas nurodoma tai, kad importo muitai į apskaitą įtraukti pažeidžiant BMK (1) 220 straipsnio 2 dalies b punktą, nes atsakovė padarė klaidą, kai nusprendė, jog iš trečiųjų šalių importuojamoms prekėms skirti antidempingo reglamentai savaime taikomi ir prekėms, esančioms laisvoje apyvartoje pagal ES–Turkijos muitų sąjungos nuostatas, ir todėl ji padarė klaidą, nes neinformo ūkio subjektų apie tai, kad atitinkamas antidempingo reglamentas taikomas ir prekėms, esančioms laisvoje apyvartoje pagal ES–Turkijos muitų sąjungos nuostatas. Subsidiariai nurodoma, kad klaidą padarė Turkijos valdžios institucijos patvirtindamos, kad prekėms iš trečiųjų šalių skirti antidempingo muitai netaikomi prekėms, kurios yra laisvoje apyvartoje pagal ES–Turkijos muitų sąjungos nuostatas. Be to, ieškovė tvirtina, kad Ispanijos muitinė taip pat padarė klaidą, nes preziumavo, jog A.TR pažymėjimu pažymėtoms prekėms netaikomi jokie papildomi muitai ar prekybos apsaugos priemonės ir neinformavo ūkio subjektų apie tai, kad jų iš Turkijos importuojamoms prekėms netaikomos prekybos priemonės net tais atvejais, kai jos yra laisvoje apyvartoje.

               2.

               Kaip antrasis ieškinio pagrindas nurodyta tai, kad sąžiningi ir visų galiojančių su prekių deklaravimu muitinei susijusių teisės aktų besilaikantys asmenys, atsakingi už muitų sumokėjimą, negalėjo nustatyti kompetentingų muitinės įstaigų padarytų klaidų.

               3.

               Kaip trečiasis ieškinio pagrindas nurodyta tai, kad ieškovė atsidūrė BMK 239 straipsnyje numatytoje padėtyje, o jos veiksmuose nėra apgaulės arba akivaizdaus aplaidumo požymių, kaip to reikalaujama pagal BMK 239 straipsnį.

      (1)  1992 m. spalio 12 d. Tarybos reglamentas (EEB) Nr. 2913/92, nustatantis Bendrijos muitinės kodeksą (OL L 302, p. 1; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 2 sk., 4 t., p. 307)


title: Byla T-274/02 2006 m. spalio 24 d. Pirmosios instancijos teismo sprendimas Ritek ir Prodisc Technology prieš Tarybą (Dempingas — Įrašomi kompaktiniai diskai, kurių kilmės šalis Taivanis — Dempingo skirtumo nustatymas — Asimetrinio skaičiavimo metodo pasirinkimas — Skirtinga eksporto kainų struktūra atsižvelgiant į pirkėjus, regionus ar laiko periodus — Vadinamasis prilyginimo nuliui metodas)

text:
               16.12.2006

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 310/11

         2006 m. spalio 24 d. Pirmosios instancijos teismo sprendimas Ritek ir Prodisc Technology prieš Tarybą

   (Byla T-274/02) (1)

   (Dempingas - Įrašomi kompaktiniai diskai, kurių kilmės šalis Taivanis - Dempingo skirtumo nustatymas - Asimetrinio skaičiavimo metodo pasirinkimas - Skirtinga eksporto kainų struktūra atsižvelgiant į pirkėjus, regionus ar laiko periodus - Vadinamasis „prilyginimo nuliui“ metodas)
   (2006/C 310/18)
   Proceso kalba: anglų
   Šalys

      Ieškovės: Ritek Corp. (Hsin-Chu, Taivanis) ir Prodisc Technology Inc. (Taipei Hsien, Taivanis), atstovaujamos iš pradžių advokatų K. Adamantopoulos, V. Akritidis ir D. De Notaris, vėliau K. Adamantopoulos ir solicitor J. Branton

      Atsakovė: Europos Sąjungos Taryba, atstovaujama S. Marquardt ir advokato G. Berrisch

      Atsakovės pusėje į bylą įstojusi šalis: Europos Bendrijų Komisija, atstovaujama T. Scharf ir S. Meany
   Bylos dalykas
   Prašymas panaikinti 2002 m. birželio 13 d. Tarybos reglamentą (EB) Nr. 1050/2002 dėl galutinių antidempingo muitų nustatymo ir galutinio laikino muito įrašomų kompaktinių diskų, kurių kilmės šalis yra Taivanis, importui, surinkimo (OL L 160, p. 2)
   Sprendimo rezoliucinė dalis

               1.

               Atmesti ieškinį.

               2.

                  Ritek Corp. ir Prodisc Technology Inc. padengia savo ir Tarybos bylinėjimosi išlaidas.

               3.

               Komisija pati padengia savo išlaidas.

      (1)  OL C 289, 2002 11 23.


title: Byla C-460/17: 2017 m. liepos 31 d. Conseil d'État (Prancūzija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Valériane SNC/Ministre de l'Action et des Comptes Publics

text:
               16.10.2017

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 347/13

         2017 m. liepos 31 d.Conseil d'État (Prancūzija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Valériane SNC/Ministre de l'Action et des Comptes Publics

   (Byla C-460/17)
   (2017/C 347/16)
   Proceso kalba: prancūzų

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Conseil d'État

      Šalys pagrindinėje byloje

      Pareiškėja: Valériane SNC

      Atsakovė: Ministre de l'Action et des Comptes Publics

      Prejudicinis klausimas

   Ar 1977 m. gegužės 17 d. Šeštosios direktyvos (1) 17 straipsnį, kurio nuostatos iš esmės buvo perkeltos į 2006 m. lapkričio 28 d. Direktyvos dėl pridėtinės vertės mokesčio bendros sistemos (2) 168 straipsnį, reikia aiškinti taip, kad siekiant nesuteikti apmokestinamajam asmeniui teisės iš jo už sandorius mokėtino pridėtinės vertės mokesčio atskaityti sąskaitose faktūrose nurodytą mokestį, susijusį su prekėmis ar paslaugomis, kurios, kaip nustatė mokesčių administratorius, jam realiai nebuvo patiektos ar suteiktos, bet kuriuo atveju reikia išsiaiškinti, ar nustatyta, kad jis žinojo ar turėjo žinoti, jog minėtas sandoris susijęs su sukčiavimu pridėtinės vertės mokesčio srityje, neatsižvelgiant į tai, ar sukčiavo sąskaitą faktūrą išrašęs asmuo, jos gavėjas ar trečiasis asmuo?

      (1)  1977 m. gegužės 17 d. Šeštoji Tarybos direktyva 77/388/EEB dėl valstybių narių apyvartos mokesčių įstatymų derinimo – Bendra pridėtinės vertės mokesčio sistema: vienodas vertinimo pagrindas (OL L 145, p. 1; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 9 sk., 1 t., p. 23).

      (2)  2006 m. lapkričio 28 d. Tarybos direktyva 2006/112/EB dėl pridėtinės vertės mokesčio bendros sistemos (OL L 347, p. 1).


               7.10.2010

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 271/26

         2010 m. liepos 26 d. ELPA priežiūros institucijos ieškinys Lichtenšteinui
   (Byla E-9/10)
   2010/C 271/06
   ELPA priežiūros institucija, atstovaujama Xavier Lewis ir Markus Schneider, atliekančių ELPA priežiūros institucijos (rue Belliard/Belliardstraat 35, 1040 Bruxelles/Brussel, BELGIQUE/BELGIË) įgaliotinių funkcijas, 2010 m. liepos 26 d. pateikė ieškinį Lichtenšteinui ELPA teisme.
   ELPA priežiūros institucija prašo ELPA teismo:

               1.

               Pripažinti, kad per nustatytą laikotarpį nesiėmusi priemonių, būtinų Europos ekonominės erdvės susitarimo VII priedo 1 punkte nurodytam teisės aktui (2005 m. rugsėjo 7 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2005/36/EB dėl profesinių kvalifikacijų pripažinimo su pakeitimais, padarytais 2007 m. gruodžio 5 d. Komisijos reglamentu (EB) Nr. 1430/2007, iš dalies keičiančiu Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2005/36/EB dėl profesinių kvalifikacijų pripažinimo II ir III priedus, ir 2008 m. liepos 31 d. Komisijos reglamentu (EB) Nr. 755/2008, kuriuo iš dalies keičiamas Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2005/36/EB dėl profesinių kvalifikacijų pripažinimo II priedas), suderintam su EEE susitarimu jo 1 protokolu, įgyvendinti arba apie jas nepranešusi Institucijai, Lichtenšteino Kunigaikštystė neįvykdė įsipareigojimų pagal direktyvos 63 straipsnio 1 dalį ir EEE susitarimo 7 straipsnį;

               2.

               Nurodyti Lichtenšteino Kunigaikštystei padengti bylinėjimosi išlaidas.

      Teisinės bei faktinės aplinkybės ir teismui pateikti ieškinio pagrindai:

               —

               prašymas susijęs su tuo, kad Lichtenšteinas nesilaikė ELPA priežiūros institucijos pateiktos pagrįstos nuomonės, kurioje buvo nurodyta, kad nesiimta priemonių, būtinų EEE aktui, atitinkančiam iš dalies pakeistą ES direktyvą 2005/36/EB dėl profesinių kvalifikacijų pripažinimo, įgyvendinti arba apie tas priemones nepranešta,

               —

               Lichtenšteinas turi imtis priemonių, susijusių su kitose EEE valstybėse įgytų profesinių kvalifikacijų amatų sektoriuje pripažinimu,

               —

               ELPA priežiūros institucija teigia iš Lichtenšteino vyriausybės negavusi informacijos apie tai, kad šis aktas buvo visiškai įgyvendintas, ir negavusi jokios kitos informacijos, kuri leistų teigti, kad tai buvo padaryta,

               —

               Lichtenšteino vyriausybė neginčijo, kad aktas nebuvo laiku įgyvendintas.


title: Byla C-263/11: 2011 m. gegužės 26 d. Augustākās tiesas Senāts (Latvija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Ainārs Rēdlihs prieš Valsts ieņēmumu dienests

text:
               30.7.2011

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 226/16

         2011 m. gegužės 26 d.Augustākās tiesas Senāts (Latvija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Ainārs Rēdlihs prieš Valsts ieņēmumu dienests

   (Byla C-263/11)
   2011/C 226/31
   Proceso kalba: latvių

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

   Augustākās tiesas Senāts

      Šalys pagrindinėje byloje

      Pareiškėjas: Ainārs Rēdlihs
   Atsakovas: Valsts ieņēmumu dienests

      Prejudiciniai klausimai

               1.

               Ar fizinis asmuo, kuris įsigijo prekes (mišką) asmeninėms reikmėms ir vykdo prekių tiekimą, kad likviduotų nenugalimos jėgos (pavyzdžiui, audros) padarinius, yra pridėtinės vertės mokesčio mokėtojas pagal Direktyvos 2006/112/EB (1) 9 straipsnio 1 dalį ir Šeštosios direktyvos 77/388/EEB (2) 4 straipsnio 1 ir 2 dalis, privalantis mokėti pridėtinės vertės mokestį? Kitaip tariant, ar šių prekių tiekimas yra ekonominė veikla pagal minėtas Europos Sąjungos teisės nuostatas?

               2.

               Ar proporcingumo principą atitinka taisyklė, pagal kurią dėl to, kad asmuo neužsiregistravo pridėtinės vertės mokesčio mokėtojų registre, galima jam skirti baudą, lygią įprastai mokėtino nuo parduotų prekių vertės apskaičiuojamo mokesčio dydžiui, nors atitinkamas asmuo nebūtų turėjęs sumokėti mokesčio, jei ir būtų užsiregistravęs minėtame registre?

      (1)  2006 m. lapkričio 28 d. Tarybos direktyva 2006/112/EB dėl pridėtinės vertės mokesčio bendros sistemos (OL L 347, p. 1).

      (2)  1977 m. gegužės 17 d. Šeštoji Tarybos direktyva 77/388/EEB dėl valstybių narių apyvartos mokesčių įstatymų derinimo — Bendra pridėtinės vertės mokesčio sistema: vienodas vertinimo pagrindas (OL L 145, p. 1; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 9 sk., 1 t., p. 23).


title: Byla T-117/12: 2012 m. kovo 14 d. pareikštas ieškinys byloje ANKO prieš Europos Komisiją

text:
               12.5.2012

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 138/18

         2012 m. kovo 14 d. pareikštas ieškinys byloje ANKO prieš Europos Komisiją

   (Byla T-117/12)
   2012/C 138/35
   Proceso kalba: graikų

      Šalys

      Ieškovė: ANKO Anonimos Etairia Antiprosopeion, Emporiou kai Viomichanias (Atėnai, Graikija), atstovaujama advokato B. Christianos

      Atsakovė: Europos Komisija

      Reikalavimai

   Ieškovė Bendrojo Teismo prašo:

               —

               pripažinti, kad Europos Komisijos nurodymas sustabdyti mokėjimus ieškovei pagal projektus PERFORM ir OASIS yra šios institucijos sutartinių įsipareigojimų nevykdymas,

               —

               nurodyti Komisijai sumokėti ieškovei 637 117,17 EUR už projektą PERFORM, kartu su pagrindinės sutarties II priedo II.5 sąlygos 5 dalyje numatytomis palūkanomis, skaičiuojant nuo pranešimo apie šį ieškinį,

               —

               nurodyti Komisijai pripažinti, jog ieškovė neprivalo grąžinti 56 390,00 EUR, kuriuos minėta institucija sumokėjo ieškovei pagal projektą OASIS, ir

               —

               priteisti iš Komisijos ieškovės patirtas bylinėjimosi išlaidas.

      Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

   Šis ieškinys susijęs su Komisijos atsakomybe, kylančia iš a) sutarties Nr. 215952 dėl projekto „A soPhisticatEd multi paRametric system FOR the continuous effective assessment and Monitoring of motor status in Parkinson’s disease and other neurodegenerative diseases (PERFORM)“ įgyvendinimo ir b) sutarties Nr. 215754 dėl projekto „Open architecture for Accessible Services Integration and Standardisation (OASIS)“ įgyvendinimo, ir pateiktas remiantis SESV 272 straipsniu.
   Konkrečiai ieškovė tvirtina, kad nors ji visiškai ir tinkamai įvykdė sutartinius įsipareigojimus, Komisija sustabdė mokėjimus jai neturėdama tam teisės ir pažeisdama minėtas sutartis bei sąžiningumo principą. Dėl šios priežasties ieškovė tvirtina, kad, pirma, turi būti nurodyta Komisijai sumokėti ieškovei 637 117,17 EUR už projektą PERFORM, kartu su pagrindinės sutarties II priedo II.5 sąlygos 5 dalyje numatytomis palūkanomis, ir antra, turi būti pripažinta, jog ieškovė neprivalo grąžinti 56 390,00 EUR, kuriuos ji gavo už projektą OASIS.


title: Byla C-548/16: 2017 m. liepos 5 d. Teisingumo Teismo pirmininko nutartis byloje (Cour d'appel de Mons (Belgija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) État belge/Biologie Dr Antoine SPRL

text:
               11.9.2017

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 300/28

         2017 m. liepos 5 d. Teisingumo Teismo pirmininko nutartis byloje (Cour d'appel de Mons (Belgija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) État belge/Biologie Dr Antoine SPRL

   (Byla C-548/16) (1)

   (2017/C 300/34)
   Proceso kalba: prancūzų
   Teisingumo Teismo pirmininkas nutartimi nurodė išbraukti bylą iš registro.

      (1)  OL C 30, 2017 1 30.


title: Byla T-556/17: 2017 m. rugpjūčio 17 d. pareikštas ieškinys byloje Staropilsen/EUIPO – Pivovary Staropramen (STAROPILSEN; STAROPLZEN)

text:
               16.10.2017

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 347/43

         2017 m. rugpjūčio 17 d. pareikštas ieškinys byloje Staropilsen/EUIPO – Pivovary Staropramen (STAROPILSEN; STAROPLZEN)

   (Byla T-556/17)
   (2017/C 347/56)
   Kalba, kuria surašytas ieškinys: anglų

      Šalys

      Ieškovė: Staropilsen s. r. o. (Pilsen, Čekijos Respublika), atstovaujama advokatės A. Kodrasová

      Atsakovė: Europos Sąjungos intelektinės nuosavybės tarnyba (EUIPO)

      Kita procedūros Apeliacinėje taryboje šalis: Pivovary Staropramen s. r. o. (Praha, Čekijos Respublika)

      Su procedūra EUIPO susijusi informacija

      Prekių ženklo, dėl kurio kilo ginčas, savininkė: ieškovė

      Prekių ženklas, dėl kurio kilo ginčas: žodinis Sąjungos prekių ženklas „STAROPILSEN; STAROPLZEN“ – Sąjungos prekių ženklas Nr. 9 034 893

      Procedūra EUIPO: registracijos pripažinimo negaliojančia procedūra

      Ginčijamas sprendimas: 2017 m. birželio 20 d. EUIPO ketvirtosios apeliacinės tarybos sprendimas byloje R 236/2017-4

      Reikalavimai

   Ieškovė Bendrojo Teismo prašo:

               —

               panaikinti ginčijamą sprendimą,

               —

               priteisti iš atsakovės bylinėjimosi išlaidas.

      Pagrindas, kuriuo remiamasi

               —

               Reglamento Nr. 207/2009 53 straipsnio 1 dalies a punkto ir 8 straipsnio 1 dalies a punkto pažeidimas.


title: Byla C-435/12: 2012 m. rugsėjo 26 d. Hoge Raad der Nederlanden (Nyderlandai) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje ACI Adam BV ir kt. prieš Stichting de Thuiskopie ir kt.

text:
               22.12.2012

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 399/10

         2012 m. rugsėjo 26 d.Hoge Raad der Nederlanden (Nyderlandai) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje ACI Adam BV ir kt. prieš Stichting de Thuiskopie ir kt.

   (Byla C-435/12)
   2012/C 399/18
   Proceso kalba: olandų

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Hoge Raad der Nederlanden

      Šalys pagrindinėje byloje

      Kasatorės: ACI Adam BV, Alpha International BV, AVC Nederland BV, BAS Computers & Componenten BV, Despec BV, Dexxon Data Media and Storage BV, Fuji Magnetics Nederland, Imation Europe BV, Maxell Benelux BV, Philips Consumer Electronics BV, Sony Benelux BV, Verbatim GmbH

      Atsakovės kasaciniame procese: Stichting de Thuiskopie, Stichting Onderhandelingen Thuiskopie vergoeding

      Prejudiciniai klausimai

               1.

               Ar Autorių teisių direktyvos (1) 5 straipsnio 2 dalies b punktas, prireikus, kartu su 5 straipsnio 5 dalimi, turi būti aiškinamas taip, kad jame nurodyta autorių teisių išimtis taikoma šiame straipsnyje nurodytus reikalavimus atitinkančiam atgaminimui, neatsižvelgiant į tai, ar kūrinio, iš kurio atgaminama, egzempliorius atitinkamas fizinis asmuo įsigijo teisėtai, arba ar ši išimtis galioja tik atgaminimui iš egzempliorių, kuriuos atitinkamas fizinis asmuo įsigijo nepažeisdamas autorių teisių?

               2.

                           a)

                           Jeigu į pirmąjį klausimą bus atsakyta taip, kaip nurodyta jo pabaigoje: ar, taikant „trijų pakopų testo“ taisyklę pagal Autorių teisių direktyvos 5 straipsnio 5 dalį, gali būti išplėsta 5 straipsnio 2 dalyje numatytos išimties taikymo sritis, arba ar, taikant minėtą taisyklę, gali būti susiaurinta išimties taikymo sritis?

                           b)

                           Jeigu į pirmąjį klausimą bus atsakyta taip, kaip nurodyta jo pabaigoje: ar nacionalinės teisės nuostata, pagal kurią fizinis asmuo už atgaminimą asmeniniam naudojimui ir nesiekdamas tiesioginių ar netiesioginių komercinių tikslų turi sumokėti tinkamą atlyginimą, neatsižvelgiant į tai, ar atitinkamas atgaminimas leistinas pagal Autorių teisių direktyvos 5 straipsnio 2 dalį, ir kuria nepažeidžiama teisių turėtojo teisė uždrausti ir neribojama jo teisė atlyginti žalą, yra nesuderinama su Autorių teisių direktyvos 5 straipsniu arba bet kuria kita Sąjungos teisės nuostata?
                           Ar atsakymui į šį klausimą, atsižvelgiant į „trijų pakopų testo“ taisyklę pagal Autorių teisių direktyvos 5 straipsnio 5 dalį, svarbu tai, kad (dar) nėra techninių priemonių kovoti su neteisėtu atgaminimu asmeniniam naudojimui?

               3.

               Ar Direktyva 2004/48/EB (2) taikytina tokiam ginčui, kaip antai nagrinėjamam šioje byloje, kuriame — po to, kai valstybė narė, remdamasi Autorių teisių direktyvos 5 straipsnio 2 dalies b punktu, numatė pareigą laikmenų, skirtų kūriniams atkurti, gamintojams ir importuotojams sumokėti šioje nuostatoje nurodytą tinkamą atlyginimą ir nustatė, kad tinkamas atlyginimas turi būti sumokėtas valstybės narės paskirtai organizacijai, atsakingai už tinkamų atlyginimų surinkimą ir paskirstymą — sumokėti atlyginimą turintys asmenys prašo, kad teismas, atsižvelgdamas į konkrečias ginčo aplinkybes, kurios svarbios nustatant tinkamą atlyginimą, pateiktų argumentų, kurie nepalankūs minėtai organizacijai, prieštaraujančiai tokiam prašymui?

      (1)  2001 m. gegužės 22 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2001/29/EB dėl autorių teisių ir gretutinių teisių informacinėje visuomenėje tam tikrų aspektų suderinimo (OL L 167, p. 19; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 17 sk., 1 t., p. 230).

      (2)  2004 m. balandžio 29 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2004/48/EB dėl intelektinės nuosavybės teisių gynimo (OL L 157, p. 45; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 17 sk., 2 t., p. 32)


title: Byla C-45/12: 2012 m. sausio 30 d. Cour du travail de Bruxelles (Belgija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Onafts — Office national d’allocations familiales pour travailleurs salariés prieš Radia Hadj Ahmed

text:
               14.4.2012

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 109/6

         2012 m. sausio 30 d.Cour du travail de Bruxelles (Belgija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Onafts — Office national d’allocations familiales pour travailleurs salariés prieš Radia Hadj Ahmed

   (Byla C-45/12)
   2012/C 109/11
   Proceso kalba: prancūzų

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Cour du travail de Bruxelles

      Šalys pagrindinėje byloje

      Ieškovė: Onafts — Office national d'allocations familiales pour travailleurs salariés

      Atsakovas: Radia Hadj Ahmed

      Prejudiciniai klausimai

               1.

               Ar tokiomis aplinkybėmis, kai trečiosios valstybės pilietė (šiuo atveju –Alžyro) mažiau nei prieš 5 metus gavo nuolatinį leidimą gyventi valstybėje narėje (šiuo atveju — Belgijoje), kad galėtų nesusituokusi ar neįregistravusi partnerystės gyventi su kitos valstybės narės piliečiu (šiuo atveju — su Prancūzijos pilietybę turinčiu asmeniu), su kuriuo turi bendrą vaiką (Prancūzijos pilietį), tokiai pilietei gali būti taikomas Reglamentas Nr. 1408/71 (1) kaip valstybės narės pilietybę turinčio darbuotojo šeimos narei, kad jai, kaip gavėjai, būtų galima skirti garantuojamas šeimos išmokas už kitą vaiką, kuris yra trečiosios valstybės pilietis (šiuo atveju — Alžyro), nors gyvenimas su Prancūzijos pilietybę turinčio vaiko tėvu per tą laiką nutrūko?

               2.

               Jei į pirmąjį klausimą būtų atsakyta neigiamai, ar pirmame klausime išdėstytomis aplinkybėmis ir dėl jos namų ūkyje esančio Prancūzijos pilietybę turinčio vaiko minėtai trečiosios valstybės pilietei ar jos vaikui, turinčiam trečiosios valstybės pilietybę, taikomas Reglamentas Nr. 1408/71 kaip valstybės narės pilietybę turinčio darbuotojo šeimos narei, kad jai būtų skirtos garantuojamos šeimos išmokos už Alžyro pilietybę turintį vaiką?

               3.

               Jei į pirmiau išdėstytus klausimus būtų atsakyta neigiamai, ar pirmame klausime išdėstytomis aplinkybėmis minėtai trečiosios valstybės pilietei taikomas, remiantis Direktyvos 2004/38 (2) 13 straipsnio 2 dalimi ir 14 straipsniu bei atsižvelgiant į EB 12 straipsnį (dabar — SESV 18 straipsnis), toks pats teisinis požiūris, kaip ir tos valstybės piliečiams, kol nepanaikintas jos leidimas nuolat gyventi, ir ar dėl to Belgijos valstybė negali jai taikyti nuolatinio gyvenimo trukmės reikalavimo, kad būtų galima skirti garantuojamas šeimos išmokas, nors šis reikalavimas netaikomas nacionaliniams gavėjams?

               4.

               Jei į pirmiau išdėstytus klausimus būtų atsakyta neigiamai, ar pirmame klausime išdėstytomis aplinkybėmis šiai trečiosios valstybės pilietei, kaip ES piliečio motinai, taikomas, remiantis ES pagrindinių teisių chartijos 20 ir 21 straipsniais, vienodo požiūrio principas ir ar dėl to Belgijos valstybė negali jai taikyti nuolatinio gyvenimo trukmės reikalavimo, kad būtų galima skirti garantuojamas šeimos išmokas kitam jos vaikui, turinčiam trečiosios valstybės pilietybę, nors šis nuolatinės gyvenamosios vietos trukmės reikalavimas netaikomas, kai kalbama apie ES pilietybę turintį vaiką?

      (1)  1971 m. birželio 14 d. Tarybos reglamentas (EEB) Nr. 1408/71 dėl socialinės apsaugos sistemų taikymo pagal darbo sutartį dirbantiems asmenims ir jų šeimos nariams, judantiems Bendrijoje (OL L 149, p. 2; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 5 sk., 1 t., p. 35)

      (2)  2004 m. balandžio 29 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2004/38/EB dėl Sąjungos piliečių ir jų šeimos narių teisės laisvai judėti ir gyventi valstybių narių teritorijoje, iš dalies keičianti Reglamentą (EEB) Nr. 1612/68 ir panaikinanti Direktyvas 64/221/EEB, 68/360/EEB, 72/194/EEB, 73/148/EEB, 75/34/EEB, 75/35/EEB, 90/364/EEB, 90/365/EEB ir 93/96/EEB (OL L 158, p. 77; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 5 sk., 5 t., p. 46)


title: Byla T-18/16: 2016 m. sausio 18 d. pareikštas ieškinys byloje DMC/VRDT – Etike’ International (De Giusti Orgoglio)

text:
               7.3.2016

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 90/26

         2016 m. sausio 18 d. pareikštas ieškinys byloje DMC/VRDT – Etike’ International (De Giusti Orgoglio)

   (Byla T-18/16)
   (2016/C 090/35)
   Kalba, kuria surašytas ieškinys: italų

      Šalys

      Ieškovė: DMC Srl (San Vendemiano, Italija), atstovaujama advokato B. Osti

      Atsakovė: Vidaus rinkos derinimo tarnyba (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui) (VRDT)

      Kita procedūros Apeliacinėje taryboje šalis: Etike’ International Srl (Baronissi, Italija)

      Su procedūra VRDT susijusi informacija

      Pareiškėja: ieškovė.

      Prekių ženklas, dėl kurio kilo ginčas: vaizdinis Bendrijos prekių ženklas, kuriame yra žodinių elementų „De Giusti Orgoglio“ – Registracijos paraiška Nr. 9 499 468.

      Procedūra VRDT: protesto procedūra.

      Ginčijamas sprendimas: 2015 m. lapkričio 5 d. VRDT penktosios apeliacinės tarybos sprendimas byloje R 1764/2013–5.

      Reikalavimai

   Ieškovė Bendrojo Teismo prašo:

               —

               pakeisti ginčijamą sprendimą, nes jis nepagrįstas nei faktiniu, nei teisiniu atžvilgiais;

               —

               priteisti iš VRDT bylinėjimosi išlaidas;

               —

               įpareigoti pateikti bylas, susijusias su protesto procedūra Nr. B 001757973 ir apeliacine procedūra Nr. R 1764/2013-5.

      Pagrindai, kuriais remiamasi

               —

               Reglamento Nr. 207/2009 8 straipsnio 1 dalies a punkto pažeidimas.

               —

               Reglamento Nr. 207/2009 8 straipsnio 1 dalies b punkto pažeidimas.


title: 2004 m. spalio 7 d. Teisingumo teismo sprendimas (pirmoji kolegija), Byloje C-255/01 (dėl Symvoulio tis Epikrateias prašymo priimti prejudicinį sprendimą): Panagiotis Markopoulos ir kt. prieš Ypourgos Anaptyxis ir kt. (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą — Aštuntoji direktyva 84/253/EEB — 11 ir 15 straipsniai — Asmenų, atsakingų už įstatymu numatyto apskaitos dokumentų audito atlikimą, patvirtinimas — Galimybė patvirtinti asmenis, neišlaikiusius profesinės kompetencijos egzamino — Sąlygos, kurioms esant gali būti patvirtinti kitų valstybių narių piliečiai)

text:
               4.12.2004

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 300/1

      TEISINGUMO TEISMO SPRENDIMAS

   (pirmoji kolegija)
   2004 m. spalio 7 d.
   Byloje C-255/01 (dėl Symvoulio tis Epikrateias prašymo priimti prejudicinį sprendimą): Panagiotis Markopoulos ir kt. prieš Ypourgos Anaptyxis ir kt. (1)

   (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą - Aštuntoji direktyva 84/253/EEB - 11 ir 15 straipsniai - Asmenų, atsakingų už įstatymu numatyto apskaitos dokumentų audito atlikimą, patvirtinimas - Galimybė patvirtinti asmenis, neišlaikiusius profesinės kompetencijos egzamino - Sąlygos, kurioms esant gali būti patvirtinti kitų valstybių narių piliečiai)
   (2004/C 300/02)
   Proceso kalba: graikų
   Byloje C-255/01 dėl Symvoulio tis Epikrateias (Graikija) 2001 m. birželio 12 d. sprendimu pagal EB sutarties 234 straipsnį Teisingumo Teismui pateikto prašymo, Teisme gauto 2001 m. liepos 3 d., priimti prejudicinį sprendimą šio teismo nagrinėjamoje byloje Panagiotis Markopoulos ir kt. prieš Ypourgos Anaptyxis, Soma Orkoton Elegkton, dalyvaujant Georgios Samothrakis ir kt. ir Christos Panagiotidis, Teisingumo Teismas (pirmoji kolegija), susidedantis iš pirmininko P. Jann, teisėjų R. Silva de Lapuerta, K. Lenaerts, S. von Bahr ir K. Schiemann (pranešėjas), generalinis advokatas: A. Tizzano, sekretorė: vyriausioji administratorė M.-F. Contet, 2004 m. spalio 7 d. priėmė sprendimą, kurio rezoliucinėje dalyje nurodyta:

               1)

               1984 m. balandžio 10 d. Aštuntosios Tarybos direktyvos 84/253/EEB grindžiamos EEB steigimo sutarties 54 straipsnio 3 dalies g punktu, dėl asmenų, atsakingų už įstatymu numatyto apskaitos dokumentų audito atlikimą, patvirtinimo 15 straipsnis leidžia visoms valstybėms narėms patvirtinti asmenis, atitinkančius nustatytus šiame straipsnyje reikalavimus, tai yra asmenis, kurie valstybėje narėje yra kvalifikuoti atlikti 1 straipsnio 1 dalyje nurodytų dokumentų įstatymu numatytą auditą ir užsiėmė tokia veikla iki 15 straipsnyje nustatytos datos, nereikalaujant išlaikyti profesinės kompetencijos egzaminą.
               Nepaisant to, valstybės narės naudojimasis suteikta teise praėjus metams nuo direktyvą įgyvendinančių nacionalinių teisės aktų taikymo pradžios, kuri negali būti vėlesnė nei 1990 m. sausio 1 d., prieštarauja 15 straipsniui.

               2)

               Aštuntosios direktyvos 11 straipsnis priimančiai valstybei narei suteikia teisę įstatymu numatyto apskaitos dokumentų audito atlikimui patvirtinti specialistus, jau patvirtintus kitoje valstybėje narėje, nereikalaujant išlaikyti profesinės kompetencijos egzaminą, jei minėtos valstybės narės institucijos laiko jų kvalifikaciją atitinkančia tą, kuri būtina pagal jų valstybės įstatymą, atitinkantį šią direktyvą.

      (1)  OL C 289, 2001 10 13.


title: Byla T-93/07 2008 m. rugsėjo 11 d. Pirmosios instancijos teismo nutartis byloje Italija prieš Komisiją

text:
               22.11.2008

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 301/64

         2008 m. rugsėjo 11 d. Pirmosios instancijos teismo nutartis byloje Italija prieš Komisiją

   (Byla T-93/07) (1)

   (2008/C 301/121)

      Proceso kalba: italų

   Antrosios kolegijos pirmininkas nutartimi nurodė išbraukti bylą iš registro.

      (1)  OL C 117, 2007 5 26.


title: Byla T-342/10: 2010 m. rugpjūčio 23 d. pareikštas ieškinys byloje Hartmann prieš VRDT — Mölnlycke Health Care (MESILETTE)

text:
               23.10.2010

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 288/49

      2010 m. rugpjūčio 23 d. pareikštas ieškinys byloje Hartmann prieš VRDT — Mölnlycke Health Care (MESILETTE)

      (Byla T-342/10)
      ()
      (2010/C 288/92)
      Kalba, kuria surašytas ieškinys: anglų

         Šalys

         Ieškovė: Paul Hartmann AG (Heidenheimas, Vokietija), atstovaujama advokato N. Aicher

         Atsakovė: Vidaus rinkos derinimo tarnyba (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui)

         Kita procedūros Apeliacinėje taryboje šalis: Mölnlycke Health Care AB (Geteborgas, Švedija)

         Ieškovės reikalavimai

                  —

                  Panaikinti 2010 m. gegužės 20 d. Vidaus rinkos derinimo tarnybos (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui) antrosios apeliacinės tarybos sprendimą byloje R 1222/2009-2.

                  —

                  Priteisti iš atsakovės bylinėjimosi išlaidas.

         Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

         Bendrijos prekių ženklo paraišką pateikęs asmuo: kita procedūros Apeliacinėje taryboje šalis.

         Prašomas įregistruoti Bendrijos prekių ženklas: žodinis prekių ženklas MESILETTE 5 klasės prekėms — Bendrijos prekių ženklo paraiška Nr. 6494025.

         Prekių ženklo ar žymens, kuriuo grindžiamas protestas, savininkas: ieškovė.

         Prekių ženklas ar žymuo, kuriuo grindžiamas protestas: žodinis prekių ženklas MEDINETTE 25 klasės prekėms, Vokietijos prekių ženklo registracijos Nr. 1033551; žodinis prekių ženklas MEDINETTE 25 klasės prekėms, tarptautinės prekių ženklo registracijos Nr. 486204.

         Protestų skyriaus sprendimas: atmesti protestą.

         Apeliacinės tarybos sprendimas: atmesti apeliaciją.

         Ieškinio pagrindai: Tarybos reglamento (EB) Nr. 207/2009 8 straipsnio 1 dalies b punkto pažeidimas, nes Apeliacinė taryba neteisingai įvertino galimybę supainioti, visų pirma žymenų panašumą.


title: Byla C-83/10: 2011 m. spalio 13 d. Teisingumo Teismo (trečioji kolegija) sprendimas byloje ( Juzgado de lo Mercantil n °1 de Pontevedra (Ispanija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) — Aurora Sousa Rodríguez, Yago López Sousa, Rodrigo Puga Lueiro, Luis Rodríguez González, María del Mar Pato Barreiro, Manuel López Alonso, Yaiza Pato Rodríguez prieš Air France (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą — Oro transportas — Reglamentas (EB) Nr. 261/2004 — 2 straipsnio 1 punktas — Kompensacija keleiviams skrydžio atšaukimo atveju — „Atšaukimo“ sąvoka — 12 straipsnis — „Papildomos kompensacijos“ sąvoka — Kompensacija pagal nacionalinę teisę)

text:
               3.12.2011

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 355/4

         2011 m. spalio 13 d. Teisingumo Teismo (trečioji kolegija) sprendimas byloje (Juzgado de lo Mercantil no 1 de Pontevedra (Ispanija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) — Aurora Sousa Rodríguez, Yago López Sousa, Rodrigo Puga Lueiro, Luis Rodríguez González, María del Mar Pato Barreiro, Manuel López Alonso, Yaiza Pato Rodríguez prieš Air France

   (Byla C-83/10) (1)

   (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą - Oro transportas - Reglamentas (EB) Nr. 261/2004 - 2 straipsnio 1 punktas - Kompensacija keleiviams skrydžio atšaukimo atveju - „Atšaukimo“ sąvoka - 12 straipsnis - „Papildomos kompensacijos“ sąvoka - Kompensacija pagal nacionalinę teisę)
   2011/C 355/06
   Proceso kalba: ispanų

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Juzgado de lo Mercantil no 1 de Pontevedra

      Šalys pagrindinėje byloje

      Ieškovai: Aurora Sousa Rodríguez, Yago López Sousa, Rodrigo Puga Lueiro, Luis Rodríguez González, María del Mar Pato Barreiro, Manuel López Alonso, Yaiza Pato Rodríguez

      Atsakovė: Air France

      Dalykas

   Prašymas priimti prejudicinį sprendimą — Juzgado de lo Mercantil de Pontevedra — 2004 m. vasario 11 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (EB) Nr. 261/2004, nustatančio bendras kompensavimo ir pagalbos keleiviams taisykles atsisakymo vežti ir skrydžių atšaukimo arba atidėjimo ilgam laikui atveju, panaikinančio Reglamentą (EEB) Nr. 295/91 (OL L 46, p. 1; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 7 sk., 8 t., p. 10) 2 straipsnio 1 punkto bei 8, 9 ir 12 straipsnių aiškinimas — „Atšaukimo“ sąvoka — Techniniai gedimai — „Papildomos kompensacijos“ sąvoka –Teisė į kompensaciją pagal nacionalinę teisę

      Rezoliucinė dalis

               1.

               2004 m. vasario 11 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (EB) Nr. 261/2004, nustatančio bendras kompensavimo ir pagalbos keleiviams taisykles atsisakymo vežti ir skrydžių atšaukimo arba atidėjimo ilgam laikui atveju, panaikinančio Reglamentą (EEB) Nr. 295/91, 2 straipsnio l punkte apibrėžtą „atšaukimo“ sąvoką reikia aiškinti taip, kad tokioje situacijoje, kaip nagrinėjama pagrindinėje byloje, ji apima ne tik tuos atvejus, kai atitinkamas orlaivis apskritai neišskrenda, bet ir tuos atvejus, kai orlaivis išskrido, tačiau dėl kokios nors priežasties buvo priverstas grįžti į išvykimo oro uostą, o šio orlaivio keleiviai buvo perkelti į kitus skrydžius.

               2.

               Reglamento Nr. 261/2004 12 straipsnyje nurodytą „papildomos kompensacijos“ sąvoką reikia aiškinti taip, kad ji suteikia nacionaliniam teismui galimybę Konvencijoje dėl tam tikrų tarptautinio vežimo oru transporto taisyklių suvienodinimo ar nacionalinėje teisėje numatytomis sąlygomis kompensuoti dėl neįvykdytos vežimo oro transportu sutarties patirtą žalą, įskaitant neturtinę. Tačiau šia „papildomos kompensacijos“ sąvoka nacionalinis teismas negali remtis kaip teisiniu pagrindu, kad oro vežėjui nurodytų atlyginti keleiviams, kurių skrydis buvo atidėtas arba atšauktas, išlaidas, jų patirtas dėl to, kad šis vežėjas neįvykdė jam šio reglamento 8 ir 9 straipsniuose numatytos pareigos suteikti pagalbą ir pasirūpinti.

      (1)  OL C 113, 2010 5 1.


title: Byla T-55/14: 2014 m. sausio 21 d. pareikštas ieškinys byloje Genossenschaftskellerei Rosswag-Mühlhausen prieš VRDT

text:
               15.3.2014

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 78/16

         2014 m. sausio 21 d. pareikštas ieškinys byloje Genossenschaftskellerei Rosswag-Mühlhausen prieš VRDT

   (Byla T-55/14)
   2014/C 78/32
   Proceso kalba: vokiečių

      Šalys

      Ieškovė: Genossenschaftskellerei Rosswag-Mühlhausen eG (Faihingenas prie Enco, Vokietija), atstovaujama advokato H. Steffan

      Atsakovė: Vidaus rinkos derinimo tarnyba (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui)

      Reikalavimai

   Ieškovė Bendrojo Teismo prašo:

               —

               panaikinti 2013 m. lapkričio 14 d. Apeliacinės tarybos sprendimą R 566/2013-1 dėl Bendrijos prekių ženklo registracijos paraiškos Nr. 11 134 947;

               —

               dėl 2013 m. lapkričio 14 d. Apeliacinės tarybos sprendimo — įpareigoti atsakovę įregistruoti prašomą prekių ženklą;

               —

               priteisti iš atsakovės bylinėjimosi išlaidas.

      Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

      Bendrijos prekių ženklas, su kuriuo susijęs ieškinys: žodinis prekių ženklas „Lembergerland“ 33 klasės prekėms ‒ Bendrijos prekių ženklo paraiškos Nr. 11 134 947.

      Eksperto sprendimas: atmesti registracijos paraišką

      Apeliacinės tarybos sprendimas: atmesti apeliaciją

      Ieškinio pagrindai: Reglamento (EB) Nr. 207/2009 7 straipsnio 1 dalies j punkto pažeidimas.


title: Byla C-75/08: 2009 m. balandžio 30 d. Teisingumo Teismo (antroji kolegija) sprendimas byloje (Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division) (Jungtinė Karalystė) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) The Queen, Christopher Mellor prieš Secretary of State for Communities and Local Government (Direktyva 85/377/EEB — Projektų poveikio aplinkai vertinimas — Pareiga informuoti visuomenę apie sprendimo neatlikti projekto vertinimo motyvus)

text:
               4.7.2009

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 153/11

         2009 m. balandžio 30 d. Teisingumo Teismo (antroji kolegija) sprendimas byloje (Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division) (Jungtinė Karalystė) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) The Queen, Christopher Mellor prieš Secretary of State for Communities and Local Government
   (Byla C-75/08) (1)

   (Direktyva 85/377/EEB - Projektų poveikio aplinkai vertinimas - Pareiga informuoti visuomenę apie sprendimo neatlikti projekto vertinimo motyvus)
   2009/C 153/22
   Proceso kalba: anglų

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division)

      Šalys pagrindinėje byloje

      Ieškovai: Christopher Mellor, The Queen

      Atsakovas: Secretary of State for Communities and Local Government

      Dalykas

   Prašymas priimti prejudicinį sprendimą — Court of Appeal (Civil Division) — 1985 m. birželio 27 d. Tarybos direktyvos 85/337/EEB dėl tam tikrų valstybės ir privačių projektų poveikio aplinkai vertinimo (OL L 175, p. 40; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 15 sk., 1 t., p. 248) 4 straipsnio aiškinimas — Pareiga informuoti visuomenę apie priimto sprendimo, kad nereikia įvertinti II priede išvardytų projektų, motyvus.

      Rezoliucinė dalis

               1.

               1985 m. birželio 27 d. Tarybos direktyvos 85/337/EEB dėl tam tikrų valstybės ir privačių projektų poveikio aplinkai vertinimo, iš dalies pakeistos 2003 m. gegužės 26 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2003/35/EB, 4 straipsnį reikia aiškinti taip, kad juo nereikalaujama, jog pačiame sprendime, kad į minėtos direktyvos II priedą patenkančio projekto nereikia įvertinti poveikio aplinkai atžvilgiu, būtų nurodyti motyvai, dėl kurių kompetentinga institucija nusprendė, kad tokio vertinimo nereikia. Tačiau tuo atveju, kai suinteresuotasis asmuo to prašo, kompetentinga administravimo institucija turi pareigą jį informuoti apie motyvus, dėl kurių šis sprendimas buvo priimtas arba, atsakydama į pateiktą prašymą, perduoti reikšmingą informaciją ir dokumentus.

               2.

               Tuo atveju, kai valstybės narės sprendime nevertinti į Direktyvos 85/337, iš dalies pakeistos Direktyva 2003/35, II priedą patenkančio projekto poveikio aplinkai pagal minėtos direktyvos 5–10 straipsnius yra nurodyti jį pagrindžiantys motyvai, minėtas sprendimas yra pakankamai motyvuotas, kai jame pateikti motyvai kartu su įrodymais, apie kuriuos suinteresuotieji asmenys jau buvo informuoti ir kurie gali būti papildyti reikiama papildoma informacija, kurią kompetentinga nacionalinė institucija privalo suinteresuotiesiems asmenims pateikti pastarųjų prašymu, ir leidžia minėtiems asmenims įvertinti galimybę pareikšti ieškinį dėl šio sprendimo.

      (1)  OL C 107, 2008 4 26.


title: Byla T-238/09: 2009 m. birželio 23 d. pareikštas ieškinys byloje Sniace prieš Komisiją

text:
               15.8.2009

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 193/28

         2009 m. birželio 23 d. pareikštas ieškinys byloje Sniace prieš Komisiją
   (Byla T-238/09)
   2009/C 193/44
   Proceso kalba: ispanų

      Šalys

      Ieškovė: Sniace, SA (Madridas, Ispanija), atstovaujama advokato F. J. Moncholí Fernández

      Atsakovė: Europos Bendrijų Komisija

      Ieškovės reikalavimai

               —

               Priimti šį pagal EB 230 straipsnį pateiktą ieškinį dėl panaikinimo ir pripažinti jį pagrįstu.

               —

               Panaikinti ir pripažinti negaliojančia 2009 m. kovo 10 d. Sprendimo 1 straipsnio antrąją pastraipą, kurioje nesuderinama su bendrąja rinka pripažįstama valstybės pagalba, kurią Ispanija suteikė Sniace: i) pagal 1996 m. kovo 8 d. tarp Sniace ir Tesorerìa General de la Seguridad Social (Socialinės apsaugos bendrasis fondas) pasirašytą sutartį dėl skolų peržiūrėjimo; ii) įgyvendindama 1993 m. lapkričio 5 d. tarp Sniace ir FOGASA pasirašytą sutartį; iii) pagal 1995 m. spalio 31 d. tarp Sniace ir FOGASA pasirašytą sutartį.

               —

               Panaikinti ir pripažinti negaliojančia 2009 m. kovo 10 d. Sprendimo 2 straipsnį ir 3 straipsnio 2 dalį, kuriais Ispanija įpareigojama:

                           i)

                           nedelsiant ir realiai išieškoti iš gavėjo suteiktą pagalbą su palūkanomis,

                           ii)

                           po dviejų mėnesių informuoti Komisiją apie visą išieškotiną sumą, priemones, kurių imtasi arba kurių numatyta imtis Sprendimui įvykdyti, ir apie dokumentinius įrodymus, patvirtinančius, kad pagalbos gavėjui nurodyta grąžinti pagalbą.

               —

               Priteisti iš Europos Bendrijų Komisijos visas ieškovės patirtas bylinėjimosi išlaidas.

      Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

   Šioje byloje skundžiamas su priemone Nr. C5/2000 (ex NN 118/1997), kurią Ispanija pritaikė ieškovei (Sniace), susijęs 2009 m. kovo 10 d. Komisijos sprendimas C(2009) 1479 final, kuriuo iš dalies pakeičiamas 1998 m. spalio 28 d. Sprendimas 1999/395/EB. Šiuo sprendimu nesuderinama su bendrąja rinka pripažįstama pagalba, kurią Fondo de Garantìa Salarial (FOGASA) ir Tesorerìa General de la Seguridad Social (TGSS) suteikė Sniace, nes tarp pastarosios ir FOGASA pasirašytose sutartyse dėl skolų grąžinimo ir sutartyje tarp Sniace ir TGSS dėl skolų peržiūrėjimo numatytos palūkanos neatitinka rinkos sąlygų (1).
   Skundžiamu sprendimu su bendrąja rinka nesuderinama pripažįstama antrame ieškinio reikalavime nurodyta pagalba.
   Pagrįsdama savo reikalavimus ieškovė tvirtina, jog nagrinėdama sutartis ir padarydama išvadą, kad nei FOGASA, nei TGSS nesielgė kaip privatus kreditorius, Komisija neteisingai taikė teisės aktus. Šiuo atžvilgiu ieškovė tvirtina, kad atsakovė savo poziciją grindžia tik FOGASA palyginimu su privačiu kreditoriumi BANESTO ir nemotyvuotu apibendrinimu, kad bet kuris privatus kreditorius elgtųsi taip, kaip BANESTO.
   Bet kuriuo atveju ieškovė teigia, kad veikdama kaip viešosios teisės reglamentuojamas kreditorius, ji elgėsi praktiškai tapačiai BANESTO.

      Sniace taip pat nurodo motyvavimo pareigos pažeidimą. Šiuo atžvilgiu ji teigia, kad Komisija visiškai nemotyvavo, kaip „gali būti iškraipyta konkurencija“, o tai yra kertinis kriterijus pripažinti pagalbą suteikta valstybės.

      (1)  Žr. sprendimus: Ispanija prieš Komisiją, C-342/96, Rink. 1999, p. I-2459, Ispanija prieš Komisiją, C-525/04 P, Rink. 2007; p. I-9947, ir Lentzig AG prieš Komisiją, T-36/99, Rink. 2004; p. II-3597.


title: Byla T-49/10: 2010 m. vasario 5 d. pareikštas ieškinys byloje Footwear prieš VRDT — Reno Schuhcentrum (swiss cross FOOTWEAR)

text:
               17.4.2010

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 100/56

         2010 m. vasario 5 d. pareikštas ieškinys byloje Footwear prieš VRDT — Reno Schuhcentrum (swiss cross FOOTWEAR)

   (Byla T-49/10)
   2010/C 100/82
   Kalba, kuria surašytas ieškinys: vokiečių

      Šalys

      Ieškovė: The Footwear Co. Ltd (Chai Wan, Honkongas, Kinija), atstovaujama advokatų G. Griss ir C. Loidl

      Atsakovė: Vidaus rinkos derinimo tarnyba (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui)

      Kita procedūros Apeliacinėje taryboje šalis: Reno Schuhcentrum GmbH (Thaleischweiler-Fröschen, Vokietija)

      Ieškovės reikalavimai

               —

               Panaikinti 2009 m. gruodžio 4 d. Vidaus rinkos derinimo tarnybos (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui) ketvirtosios apeliacinės tarybos (byla R 1705/2008-4) sprendimą.

               —

               Atmesti protestą dėl paraiškos įregistruoti prekių ženklą 25 ir 28 klasių prekėms.

               —

               Nurodyti Vidaus rinkos derinimo tarnybą įregistruoti prašomą prekių ženklą.

               —

               Priteisti iš Vidaus rinkos derinimo tarnybos bylinėjimosi išlaidas, įskaitant patirtas protesto ir apeliacinėse procedūrose.

      Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

      Bendrijos prekių ženklo paraišką pateikęs asmuo: ieškovė

      Prašomas įregistruoti Bendrijos prekių ženklas: vaizdinis prekių ženklas „swiss cross FOOTWEAR“ 25 ir 28 klasių prekėms — paraiška Nr. 4 686 549
   Prekių ženklo ar žymens, kuriuo grindžiamas protestas, savininkė: Reno Schuhcentrum GmbH

      Prekių ženklas ar žymuo, kuriuo grindžiamas protestas: žodinis Vokietijos prekių ženklas „criss cross“ 14, 18, 25 ir 28 klasių prekėms (registracijos Nr. 30 229 875)

      Protestų skyriaus sprendimas: atmesti protestą

      Apeliacinės tarybos sprendimas: panaikinti Protestų skyriaus sprendimą ir atmesti Bendrijos prekių ženklo registracijos paraišką

      Ieškinio pagrindai: Reglamento (EB) Nr. 207/2009 (1) 8 straipsnio 1 dalies b punkto pažeidimas, nes nėra galimybės supainioti prekių ženklus, dėl kurių kilo ginčas

      (1)  2009 m. vasario 26 d. Tarybos reglamentas (EB) Nr. 207/2009 dėl Bendrijos prekių ženklo (OL L 78, 2009, p. 1)


title: Byla T-376/10: 2010 m. rugsėjo 7 d. pareikštas ieškinys byloje Mamoli Robinetteria prieš Komisiją

text:
               23.10.2010

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 288/63

      2010 m. rugsėjo 7 d. pareikštas ieškinys byloje Mamoli Robinetteria prieš Komisiją

      (Byla T-376/10)
      ()
      (2010/C 288/113)
      Proceso kalba: italų

         Šalys

         Ieškovė: Mamoli Robinetteria SpA (Milanas, Italija), atstovaujama advokatų F. Capelli ir M. Valcada

         Atsakovė: Europos Komisija

         Ieškovės reikalavimai

                  —

                  Panaikinti 2010 m. birželio 23 d. Europos Komisijos sprendimo C(2010) 4185 galut. dėl procedūros pagal Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo (ESVS) 101 straipsnį ir EEE susitarimo 53 straipsnį, apie kurį pranešta (byla COMP/39092 — Keramikinė santechnika ir čiaupai), 1 straipsnį tiek, kiek juo pripažįstama, kad Mamoli Robinetteria spa padarė ESVS 101 straipsnio pažeidimą, ir todėl panaikinti šio sprendimo 2 straipsnį tiek, kiek Mamoli Robinetteria spa skiriama 10 % 2009 m. apyvartos atitinkanti bauda, kuri vėliau, atsižvelgiant į specifinę Mamoli situaciją, buvo sumažinta iki 1 041 531 euro.

                  —

                  Panaikinti 2010 m. birželio 23 d. Europos Komisijos sprendimo C(2010) 4185 DEF dėl procedūros pagal Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo 101 straipsnį ir EEE susitarimo 53 straipsnį, apie kurį pranešta (byla COMP/39092 — Keramikinė santechnika ir čiaupai), 2 straipsnį ir iš naujo nustatyti baudos dydį jį sumažinant iki sumos, atitinkančios 0,3 % Mamoli Robinetteria 2003 m. apyvartos, ir bet kuriuo atveju nustatyti tokį mažesnį baudos dydį, koks, Teismo nuomone, yra tinkamiausias.

         Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

      Šioje byloje skundžiamas tas pats sprendimas, kaip ir bylose T-364/10, Duravit ir kt. prieš Komisiją ir T-368/10, Rubinetteria Cisal prieš Komisiją.
      Grįsdama ieškinį ieškovė remiasi šiais pagrindais.
      Teisės į gynybą, rungimosi principo ir vienodo požiūrio principo pažeidimu, nes kitos bylos šalys galėjo išdėstyti gynybos argumentus dėl aplinkybių, apie kurias Mamoli nebuvo pranešta. Be to, ji nurodė, kad kaltinimai buvo pateikti remiantis konfidencialiais laikomais dokumentais, su kuriais šalys negalėjo susipažinti.
      Teisėtumo principo, kartu su ESVS 101–105 straipsnio nuostatomis, bei Tarybos reglamento Nr. 1/2003 (1) 23 straipsnio pažeidimu. Šiuo klausimu ieškovė teigia, jog kadangi nėra Europos teisės aktų leidėjo akto, Komisija neturi jokių įgaliojimų iš dalies arba visiškai atleisti įmonę nuo atsakomybės ir tokiu pranešimu apie kaltinimus grįsti procedūrą kartelių srityje, kuriai pasibaigus skirtos didelės baudos.
      ESVS 101 straipsnio ir Reglamento (EB) Nr. 1/2003 2 straipsnio pažeidimu.
      Šiuo klausimu ieškovė teigia, kad Komisija, atlikdama tyrimą, padarė esminių klaidų, neatsižvelgdama į Italijos rinkos specifiką (pvz., struktūrą, požymius, didmenininkų vaidmenį) ir palygindama situaciją Italijos rinkoje su situacija Vokietijos rinkoje. Ši klaida padarė neigiamą poveikį Komisijos išvadoms dėl kartelio, susijusio su kainų nustatymu, egzistavimo Italijos rinkoje. Be to, dėl nurodytų klaidų Komisija neįvykdė jai tenkančios įrodinėjimo pareigos.
      Kalbėdama apie baudos dydį, ieškovė tvirtina, kad Komisija teisingai neįvertino ieškovės realių veiksmų ir jų poveikio darant nustatytą pažeidimą ir, kaip privalėjo, neatsižvelgė į jos sunkią ekonominę padėtį.
      Ieškovė teigia, kad nors Komisija suprato, kad Mamoli reali ekonominė padėtis buvo sunki ir dėl to buvo paveiktas įmonės mokumas, ji priėmė norimiems tikslams pasiekti netinkamą sprendimą.

         (1)  2002 m. gruodžio 16 d. Tarybos reglamentas (EB) Nr. 1/2003 dėl konkurencijos taisyklių, nustatytų Sutarties 81 ir 82 straipsniuose, įgyvendinimo (OL L 1, 2003, p. 1; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 8 sk., 2 t., p. 205).


title: Byla T-482/15: 2015 m. gruodžio 7 d. Bendrojo Teismo nutartis byloje Ahrend Furniture/Komisija

text:
               15.2.2016

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 59/51

         2015 m. gruodžio 7 d. Bendrojo Teismo nutartis byloje Ahrend Furniture/Komisija

   (Byla T-482/15) (1)

   (2016/C 059/59)
   Proceso kalba: prancūzų
   Trečiosios kolegijos pirmininkas nutartimi nurodė išbraukti bylą iš registro.

      (1)  OL C 337, 2015 10 12.


title: Byla T-503/17: 2017 m. rugpjūčio 4 d. pareikštas ieškinys byloje Ruiz Sacristán ir Arias Mosquera/Komisija ir BPV

text:
               16.10.2017

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 347/36

         2017 m. rugpjūčio 4 d. pareikštas ieškinys byloje Ruiz Sacristán ir Arias Mosquera/Komisija ir BPV

   (Byla T-503/17)
   (2017/C 347/46)
   Proceso kalba: ispanų

      Šalys

      Ieškovai: Jaime Ruiz Sacristán (Kvautemokas, Meksika), José María Arias Mosquera (Madridas, Ispanija), atstovaujami advokatų B. Gutiérrez de la Roza Pérez, P. Rubio Escobar, R. Ruiz de la Torre Esporrín ir B. Fernández García

      Atsakovės: Europos Komisija ir Bendra pertvarkymo valdyba

      Reikalavimai

   Ieškovė Bendrojo Teismo prašo panaikinti šiuos aktus:

               —

               2017 m. birželio 7 d. vykdomosios sudėties Bendros pertvarkymo valdybos sprendimą (SRB/EES/2017/08) tiek, kiek juo buvo patvirtinta Banco Popular Español, S.A. pertvarkymo schema;

               —

               2017 m. birželio 7 d. Komisijos sprendimą (ES) 2017/1246 tiek, kiek juo buvo patvirtinta Banco Popular Español, S.A. pertvarkymo procedūra.

      Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

   Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai yra tokie patys, kaip nurodyti byloje T-478/17, Mutualidad de la Abogacía ir Hermandad Nacional de Arquitectos Superiores y Químicos/Bendra pertvarkymo valdyba, byloje T-481/17, Fundación Tatiana Pérez de Guzmán y Bueno ir SFL/Bendra pertvarkymo valdyba, byloje T-482/17, Comercial Vascongada Recalde/Komisija ir Bendra pertvarkymo valdyba, byloje T-483/17, García Suárez ir kt./Komisija ir Bendra pertvarkymo valdyba, byloje T-484/17, Fidesban ir kt./Bendra pertvarkymo valdyba, byloje T-497/17, Sánchez del Valle ir Calatrava Real State 2015/Komisija ir Bendra pertvarkymo valdyba ir byloje T-498/17, Pablo Álvarez de Linera Granda/Komisija ir Bendra pertvarkymo valdyba.


title: Byla T-560/15 P: 2015 m. rugsėjo 28 d. LM pateiktas apeliacinis skundas dėl 2015 m. liepos 14 d. Tarnautojų teismo nutarties byloje F-109/14, LM/Komisija

text:
               14.12.2015

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 414/32

         2015 m. rugsėjo 28 d. LM pateiktas apeliacinis skundas dėl 2015 m. liepos 14 d. Tarnautojų teismo nutarties byloje F-109/14, LM/Komisija

   (Byla T-560/15 P)
   (2015/C 414/42)
   Proceso kalba: italų

      Šalys

      Apeliantė: LM (Ispra, Italija), atstovaujama advokato L. Ribolzi

      Kita proceso šalis: Europos Komisija

      Reikalavimai

   Apeliantė Bendrojo Teismo prašo:

               —

               panaikinti skundžiamą nutartį.

      Apeliacinio skundo pagrindai ir pagrindiniai argumentai

   Ieškinys pateiktas dėl 2015 m. liepos 14 d. Tarnautojų teismo sprendimo byloje F-109/14, kuriuo kaip akivaizdžiai nepriimtinas atmestas ieškinys, kuriame prašoma priteisti iš Komisijos mokėti apeliantei kaip maitintojo netekimo pensiją, į kurią ji turi teisę, 35 % jos sutuoktinio iki mirties gautos ištarnauto laiko pensijos.
   Grįsdama reikalavimus apeliantė teigia, kad Tarnautojų teismas neišnagrinėjo prašymo padidinti pensiją pagal Visuotinės žmogaus teisų deklaracijos 25 straipsnį ir Lisabonos sutartį, kuria pripažįstama pagyvenusių žmonių teisė gyventi oriai ir nepriklausomai ir dalyvauti visuomeniniame ir kultūriniame gyvenime.


title: Byla T-493/10: 2010 m. spalio 7 d. pareikštas ieškinys byloje Persia International Bank prieš Tarybą

text:
               4.12.2010

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 328/54

         2010 m. spalio 7 d. pareikštas ieškinys byloje Persia International Bank prieš Tarybą

   (Byla T-493/10)
   ()
   2010/C 328/83
   Proceso kalba: anglų

      Šalys

      Ieškovas: Persia International Bank plc (Londonas, Jungtinė Karalystė), atstovaujamas solisitorių S. Gadhia, S. Ashley, QC D. Anderson ir baristerio R. Blakeley

      Atsakovė: Europos Sąjungos Taryba

      Ieškovo reikalavimai

               —

               Panaikinti Įgyvendinančio Tarybos reglamento (EB) Nr. 668/2010 (1) priedo B lentelės 2 dalį, kiek ji susijusi su ieškovu.

               —

               Panaikinti Tarybos sprendimo 2010/413/BUSP (2) II priedo B lentelės 4 dalį, kiek ji susijusi su ieškovu.

               —

               Pripažinti, kad Tarybos reglamento (EB) Nr. 423/2007 (3) 7 straipsnio 2 dalies d punktas ieškovui netaikomas.

               —

               Priteisti iš Tarybos bylinėjimosi išlaidas.

      Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

   Šioje byloje ieškovas prašo iš dalies panaikinti Įgyvendinantį Tarybos reglamentą Nr. 668/2010 ir Tarybos sprendimą 2010/413/BUSP tiek, kiek ieškovas yra įtrauktas į fizinių ir juridinių asmenų, įstaigų ir organizacijų, kurių lėšos ir ekonominiai ištekliai pagal šią nuostatą įšaldomi, sąrašą. Be to, ieškovas, remdamasis SESV 277 straipsniu, prašo netaikyti Tarybos reglamento (EB) Nr. 423/2007 7 straipsnio 2 dalies d punkto.
   Ieškovo nurodyti pagrindai ir pagrindiniai argumentai yra identiški tiems, kuriais remiamasi byloje T-492/10 Melli Bank prieš Tarybą, arba į juos panašūs.

      (1)  2010 m. liepos 26 d. Įgyvendinantis Tarybos reglamentas (EB) Nr. 668/2010, įgyvendinantis Reglamento (EB) Nr. 423/2007 dėl ribojančių priemonių Iranui 7 straipsnio 2 dalį (OL L 195, 2010, p. 25).

      (2)  2010 m. liepos 26 d. Tarybos sprendimas dėl ribojamųjų priemonių Iranui, kuriuo panaikinama Bendroji pozicija 2007/140/BUSP (OL L 195, 2010, p. 39).

      (3)  2007 m. balandžio 19 d. Tarybos reglamentas (EB) Nr. 423/2007 dėl ribojančių priemonių Iranui (OL L 103, p. 1).


title: Byla C-135/13: 2013 m. kovo 18 d. Kúria (Vengrija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Szatmári Malom kft prieš Mezőgazdasági és Vidékfejlesztési Hivatal Központi Szerve

text:
               15.6.2013

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 171/13

         2013 m. kovo 18 d.Kúria (Vengrija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Szatmári Malom kft prieš Mezőgazdasági és Vidékfejlesztési Hivatal Központi Szerve

   (Byla C-135/13)
   2013/C 171/26
   Proceso kalba: vengrų

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Kúria

      Šalys pagrindinėje byloje

      Pareiškėja ir apeliantė: Szatmári Malom kft

      Atsakovas ir kita apeliacinio proceso šalis: Mezőgazdasági és Vidékfejlesztési Hivatal Központi Szerve

      Prejudiciniai klausimai

               1.

               Ar aplinkybė, kad įmonė nori įsteigti naują gamybos vienetą ir šiuo tikslu uždaro anksčiau įsteigtus vienetus, tačiau nepadidina turimo pajėgumo, patenka į Tarybos reglamento (EB) Nr. 1698/2005 (1) 26 straipsnio 1 dalies a punkte vartojamą „bendrų žemės ūkio valdos veiklos rezultatų gerinimo“ sąvoką?

               2.

               Ar pareiškėjos numatytas investicijas galima laikyti investicijomis, skirtomis gerinti bendrus įmonės veiklos rezultatus, kaip tai suprantama pagal Tarybos reglamento (EB) Nr. 1698/2005 20 straipsnio b dalies iii punktą ir 28 straipsnio 1 dalies a punktą?

               3.

               Ar Tarybos reglamento (EB) Nr. 1698/2005 28 straipsnio 1 dalies a punktui neprieštarauja 2008 m. balandžio 17 d. Žemės ūkio ir kaimo plėtros ministro potvarkio Nr. 47 6 straipsnio 3 dalyje įtvirtinta taisyklė, pagal kurią parama miltų gamykloms teikiama tik už veiklą, skirtą modernizuoti turimą pajėgumą? Ar pagal šį reglamentą leidžiama nustatyti nacionalinės teisės nuostatas, pagal kurias dėl ekonominių motyvų parama už tam tikras plėtros priemones nebūtų skiriama?

      (1)  2005 m. rugsėjo 20 d. Tarybos reglamentas (EB) Nr. 1698/2005 dėl Europos žemės ūkio fondo kaimo plėtrai (EŽŪFKP) paramos kaimo plėtrai (OL L 277, p. 1).