title: Byla C-125/05 Østre Landsret2005 m. kovo 15 d. nutartimi pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje VW-Audi Forhandlerforeningen som, atstovaujanti Vulcan Silkeborg A/S, prieš Skandinavisk Motor Co. A/S

text:
               11.6.2005

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 143/17

      Østre Landsret2005 m. kovo 15 d. nutartimi pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje VW-Audi Forhandlerforeningen som, atstovaujanti Vulcan Silkeborg A/S, prieš Skandinavisk Motor Co. A/S

   (Byla C-125/05)
   (2005/C 143/25)
   Proceso kalba: danų

      Østre Landsret2005 m. kovo 15 d. nutartimi kreipėsi į Europos Bendrijų Teisingumo Teismą su prašymu, kurį Teisingumo Teismo sekretoriatas gavo 2005 m. kovo 17 d., priimti prejudicinį sprendimą byloje VW-Audi Forhandlerforeningen, atstovaujanti Vulcan Silkeborg A/S, prieš Skandinavisk Motor Co. A/S.

      Ostre Landsret prašo Teisingumo Teismo atsakyti į šiuos klausimus:

               1)

               Ar 1995 m. birželio 28 d. Komisijos reglamento (EB) Nr. 1475/95 (1) dėl Europos Bendrijos steigimo sutarties 85 straipsnio 3 dalies taikymo tam tikroms motorinių transporto priemonių paskirstymo ir techninės priežiūros sutarčių rūšims (Grupinių išimčių reglamentas Nr. 1475/95) 5 straipsnio 3 dalis aiškintina, kad tiekėjas, nutraukdamas distribucijos sutartį, kurioje numatytas išankstinis pranešimas apie nutraukimą prieš vienerius metus, privalo nurodyti kitus nutraukimo motyvus, nei nuorodą į šią nuostatą.

               2)

               Jei atsakymas į pirmąjį klausimą yra teigiamas:
               Kokie reikalavimai pagal Bendrijos teisę gali būti nustatyti tokiems motyvams ir kuriuo momentu jie turi būti pateikti?

               3)

               Kokios yra tokių motyvų netinkamo pateikimo arba pateikimo netinkamu laiku pasekmės?

               4)

               Ar Grupinių išimčių reglamento Nr. 1475/95 5 straipsnio 3 dalis aiškintina, kad sutarties su tiekėju, kurioje numatytas išankstinis pranešimas apie nutraukimą prieš vienerius metus, nutraukimas turi būti pagrįstas tiekėjo jau parengtu pertvarkymo planu?

               5)

               Jei atsakymas į ketvirtą klausimą yra teigiamas:
               Kokie reikalavimai pagal Bendrijos teisę gali būti keliami tiekėjo parengto pertvarkymo plano turiniui ir formai ir kada pertvarkymo planas turi būti parengtas?

               6)

               Jei atsakymas į ketvirtą klausimą yra teigiamas:
               Ar tiekėjas privalo informuoti distributorių, jei sutartis yra nutraukiama pagal pertvarkymo planą ir, prireikus, kada ir kokia forma privalo tai padaryti?

               7)

               Jei atsakymas į ketvirtą klausimą yra teigiamas:
               Kokios yra galimo pertvarkymo plano neatitikimo reikalavimams, kurie galimai keliami šio plano formai ir turiniui, pasekmės?

               8)

               Iš Grupinių išimčių reglamento Nr. 1475/95 5 straipsnio 3 dalies versijos danų kalba matyti, kad tiekėjas nutraukia sutartį su distributoriumi, kurioje numatytas išankstinis pranešimas apie nutraukimą prieš vienerius metus, jei „<...>yra būtina iš esmės pertvarkyti paskirstymo tinklus arba didesnę jų dalį <...>“. Žodis „būtina“ yra visose reglamento Nr. 1475/95 kalbinėse versijose, tačiau žodis „iš esmės“ yra tik tekste danų kalba.
               Tokiomis aplinkybėmis klausiama:
               Kokie reikalavimai gali būti keliami pertvarkymo pobūdžiui, kad tiekėjas galėtų pagal Grupinių išimčių reglamento Nr. 1475/95 5 straipsnio 3 dalį nutraukti sutartį, kurioje numatytas išankstinis pranešimas apie nutraukimą prieš vienerius metus?

               9)

               Ar nagrinėjant klausimą, ar tenkinamos sąlygos, kuriomis tiekėjas gali pagal Reglamento Nr. 1475/95 5 straipsnio 3 dalį nutraukti sutartį, kurioje numatytas išankstinis pranešimas apie nutraukimą prieš vienerius metus, reikia atsižvelgti į galimas ekonomines pasekmes tiekėjui, jei jis būtų nutraukęs sutartį iš anksto apie tai informavęs prieš du metus?

               10)

               Kam tenka sąlygų, kuriomis tiekėjas gali pagal Reglamento Nr. 1475/95 5 straipsnio 3 dalį nutraukti sutartį, kurioje numatytas išankstinis pranešimas apie nutraukimą prieš vienerius metus, įvykdymo įrodinėjimo pareiga ir kaip tokia pareiga gali būti panaikinta?

               11)

               Ar Grupinių išimčių reglamento Nr. 1475/95 5 straipsnio 3 dalis aiškintina, kad sąlygos, kuriomis tiekėjas gali pagal šią nuostatą nutraukti sutartį, kurioje numatytas išankstinis pranešimas apie nutraukimą prieš vienerius metus, gali būti tenkinamos paprasčiausiai dėl to, kad pertvarkyti iš esmės paskirstymo tinklus arba didesnę jų dalį yra būtina įgyvendinant Grupinių išimčių reglamentą Nr. 1400/2002?

      (1)  OL L 145, 1995 6 29, p. 25.


title: Byla F-65/08 2008 m. liepos 30 d. pareikštas ieškinys byloje Kipp prieš Europolą

text:
               8.11.2008

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 285/55

         2008 m. liepos 30 d. pareikštas ieškinys byloje Kipp prieš Europolą

   (Byla F-65/08)
   (2008/C 285/98)
   Proceso kalba: olandų
   Šalys

      Ieškovas: Michael Kipp (Haga, Nyderlandai), atstovaujamas advokato P. de Casparis

      Atsakovas: Europos policijos biuras (Europolas)
   Ginčo dalykas bei aprašymas
   2007 m. spalio 4 d. Sprendimo, kuriuo atsakovas ieškovą informavo, kad nėra galimybės jam pasiūlyti nuolatinių pareigų, panaikinimas.
   Ieškovo reikalavimai

               —

               Panaikinti 2007 m. spalio 4 d. Sprendimą, kuriuo atsakovas ieškovą informavo, kad nėra galimybės jam pasiūlyti nuolatinių pareigų, o taip pat 2008 m. balandžio 29 d. Sprendimą, kuriuo atmetamas dėl pirmojo sprendimo pateiktas skundas ir 2008 m. birželio 12 d. Sprendimą, kuris išplaukia iš 2007 m. spalio 4 d. Sprendimo;

               —

               priteisti iš Europolo bylinėjimosi išlaidas.


title: Byla C-185/15: 2015 m. balandžio 22 d. Vrhovno sodišče Republike Slovenije (Slovėnija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Marjan Kostanjevec/F & S LEASING, G.m.b.H.

text:
               3.8.2015

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 254/4

         2015 m. balandžio 22 d.Vrhovno sodišče Republike Slovenije (Slovėnija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Marjan Kostanjevec/F & S LEASING, G.m.b.H.

   (Byla C-185/15)
   (2015/C 254/05)
   Proceso kalba: slovėnų

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Vrhovno sodišče Republike Slovenije

      Šalys pagrindinėje byloje

      Ieškovas: Marjan Kostanjevec

      Atsakovė: F & S LEASING, G.m.b.H.

      Prejudiciniai klausimai

               1.

               Ar priešieškinio sąvoka, kaip ji suprantama pagal Reglamento <...> Nr. 44/2001 (1) 6 straipsnio 3 dalį, turi būti aiškinama kaip taikoma ir ieškiniui, pareikštam kaip priešieškinis, kaip jis suprantamas pagal nacionalinę teisę, po to, kai kasacine tvarka panaikintas įsiteisėjęs ir vykdytinas teismo sprendimas, priimtas byloje dėl atsakovės pagrindinio ieškinio, ir kai ši bylą grąžinta iš naujo nagrinėti pirmosios instancijos teismui, o ieškovas nepagrįstu praturtėjimu grindžiamame priešieškinyje reikalauja grąžinti sumą, kurią sumokėti buvo įpareigotas byloje dėl atsakovės pagrindinio ieškinio priimtu ir vėliau panaikintu teismo sprendimu?

               2.

               Ar sąvoka „byla dėl sutarties su vartotoju“ pagal Reglamento <...> Nr. 44/2001 15 straipsnio 1 dalį turi būti aiškinama kaip taikoma situacijoms, kai vartotojas ieškinį, kuriame pateikia nepagrįstu praturtėjimu grindžiamą reikalavimą, pareiškia kaip priešieškinį, kaip jis suprantamas pagal nacionalinę teisę, susijusį su pagrindiniu ieškiniu, pareikštu byloje dėl sutarties su vartotoju, kaip ji suprantama pagal nurodytą Reglamento <...> Nr. 44/2001 nuostatą, ir šiame priešieškinyje ieškovas vartotojas reikalauja grąžinti sumą, kurią sumokėti buvo įpareigotas teismo sprendimu (kuris vėliau panaikintas), priimtu byloje dėl atsakovės pagrindinio ieškinio, t. y. reikalauja grąžinti sumą, nustatytą byloje dėl sutarties su vartotoju?

               3.

               Jeigu aprašytu atveju jurisdikcijos negalima pagrįsti nei jurisdikcijos nagrinėjant priešieškinius taisyklėmis, nei jurisdikcijos nagrinėjant bylas dėl sutarties su vartotoju taisyklėmis:

                           a)

                           Ar sąvoka „byla dėl sutarties“, kaip ji suprantama pagal Reglamento <...> Nr. 44/2001 5 straipsnio 1 dalį, turi būti aiškinama kaip taikoma ir ieškiniui, kuriame ieškovas pateikia nepagrįstu praturtėjimu grindžiamą reikalavimą, tačiau kuris pareiškiamas kaip priešieškinis (kaip jis suprantamas pagal nacionalinę teisę), susijęs su atsakovės pagrindiniu ieškiniu dėl šalių sutartinių santykių, kai nepagrįstu praturtėjimu grindžiamu reikalavimu siekiama susigrąžinti sumą, kurią ieškovas buvo įpareigotas sumokėti teismo sprendimu (kuris vėliau panaikintas), priimtu byloje dėl atsakovės pagrindinio ieškinio, t. y. reikalavimu grąžinti sumą, nustatytą byloje dėl sutarties?
                           Jeigu į pirmesnį klausimą būtų atsakyta teigiamai,

                           b)

                           Ar aprašytu atveju jurisdikcijos pagal prievolės vykdymo vietą, kaip ji suprantama pagal Reglamento <...> Nr. 44/2001 5 straipsnio 1 dalį, klausimas turi būti išnagrinėtas pagal prievolių, kylančių dėl nepagrįstu praturtėjimu grindžiamo reikalavimo, vykdymą reglamentuojančias nuostatas?

      (1)  2000 m. gruodžio 22 d. Tarybos reglamentas (EB) Nr. 44/2001 dėl jurisdikcijos ir teismo sprendimų civilinėse ir komercinėse bylose pripažinimo ir vykdymo (OL L 12, 2001 1 16, p. 1; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 19 sk., 4 t., p. 42).


title: Byla C-324/06 2006 m. liepos 24 d. pareikštas ieškinys byloje Europos Bendrijų Komisija prieš Portugalijos Respubliką

text:
               16.9.2006

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 224/28

         2006 m. liepos 24 d. pareikštas ieškinys byloje Europos Bendrijų Komisija prieš Portugalijos Respubliką

   (Byla C-324/06)
   (2006/C 224/52)
   Proceso kalba: portugalų
   Šalys

      Ieškovė: Europos Bendrijų Komisija, atstovaujama A. Szmytkowska ir P. Andrade

      Atsakovė: Portugalijos Respublika
   Ieškovės reikalavimai

               —

               Pripažinti, kad nepriėmusi 2004 m. gruodžio 23 d. Komisijos direktyvą 2004/116/EB, iš dalies keičiančią Tarybos direktyvos 82/471/EEB priedą dėl Candida guilliermondii įrašymo (1), įgyvendinančių įstatymų ir kitų teisės aktų ir bet kuriuo atveju nepranešusi apie juos Komisijai, Portugalijos Respublika neįvykdė įsipareigojimų pagal šią direktyvą;

               —

               Priteisti iš Portugalijos Respublikos bylinėjimosi išlaidas.

         Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai
   Direktyvos perkėlimo į nacionalinę teisę terminas baigėsi 2005 m. birželio 30 dieną.

      (1)  OL L 379, p. 81.


title: Byla C-555/14: 2017 m. vasario 16 d. Teisingumo Teismo (penktoji kolegija) sprendimas byloje (Juzgado de lo Contencioso-Administrativo n°6 de Murcia (Ispanija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) IOS Finance EFC SA/Servicio Murciano de Salud (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą — Kova su pavėluotu mokėjimu, atliekamu pagal komercinius sandorius — Direktyva 2011/7/ES — Privačių įmonių ir viešosios valdžios institucijų sandoriai — Nacionalinės teisės aktai, pagal kuriuos nedelsiant susigrąžinti pagrindinę skolos sumą galima tik atsisakius delspinigių už pavėluotą mokėjimą ir išieškojimo išlaidų kompensavimo)

text:
               10.4.2017

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 112/2

         2017 m. vasario 16 d. Teisingumo Teismo (penktoji kolegija) sprendimas byloje (Juzgado de lo Contencioso-Administrativo no6 de Murcia (Ispanija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) IOS Finance EFC SA/Servicio Murciano de Salud

   (Byla C-555/14) (1)

   ((Prašymas priimti prejudicinį sprendimą - Kova su pavėluotu mokėjimu, atliekamu pagal komercinius sandorius - Direktyva 2011/7/ES - Privačių įmonių ir viešosios valdžios institucijų sandoriai - Nacionalinės teisės aktai, pagal kuriuos nedelsiant susigrąžinti pagrindinę skolos sumą galima tik atsisakius delspinigių už pavėluotą mokėjimą ir išieškojimo išlaidų kompensavimo))
   (2017/C 112/02)
   Proceso kalba: ispanų

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Juzgado de lo Contencioso-Administrativo no6 de Murcia

      Šalys pagrindinėje byloje

      Ieškovė: IOS Finance EFC SA

      Atsakovė: Servicio Murciano de Salud

      Rezoliucinė dalis

   2011 m. vasario 16 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2011/7/ES dėl kovos su pavėluotu mokėjimu, atliekamu pagal komercinius sandorius, ir konkrečiai jos 7 straipsnio 2 ir 3 dalys turi būti aiškinamos taip, kad jos nedraudžia nacionalinės teisės aktų, kaip antai nagrinėjamų pagrindinėje byloje, pagal kuriuos kreditorius gali atsisakyti reikalavimo sumokėti delspinigius ir reikalavimo kompensuoti išieškojimo išlaidas už tai, kad nedelsiant gautų mokėtiną pagrindinę skolos sumą, jeigu toks atsisakymas grindžiamas laisva valia, o tai turi patikrinti nacionalinis teismas.

      (1)  OL C 56, 2015 2 16.


title: Byla C-140/14: 2015 m. liepos 16 d. Teisingumo Teismo (trečioji kolegija) sprendimas byloje Europos Komisija/Slovėnijos Respublika (Valstybės įsipareigojimų neįvykdymas — Direktyvos 2008/98/EB ir 1999/31/EB — Iškastos žemės ir kitų atliekų išvertimo prevencija ir pašalinimas — Atliekų šalinimas sąvartynuose — Priemonių, skirtų pašalinti šias atliekas ir jas saugoti, nenustatymas — Naudojimasis teisminės gynybos priemonėmis)

text:
               21.9.2015

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 311/10

         2015 m. liepos 16 d. Teisingumo Teismo (trečioji kolegija) sprendimas byloje Europos Komisija/Slovėnijos Respublika

   (Byla C-140/14) (1)

   ((Valstybės įsipareigojimų neįvykdymas - Direktyvos 2008/98/EB ir 1999/31/EB - Iškastos žemės ir kitų atliekų išvertimo prevencija ir pašalinimas - Atliekų šalinimas sąvartynuose - Priemonių, skirtų pašalinti šias atliekas ir jas saugoti, nenustatymas - Naudojimasis teisminės gynybos priemonėmis))
   (2015/C 311/10)
   Proceso kalba: slovėnų

      Šalys

      Ieškovė: Europos Komisija, atstovaujama E. Sanfrutos Cano ir M. Žebre

      Atsakovė: Slovėnijos Respublika, atstovaujama J. Morela

      Rezoliucinė dalis

               1.

               Slovėnijos Respublika

                           —

                           leisdama išversti iškastą žemę sklype Nr. 115/1 Teharje komunoje (Bukovžlak) ir neužtikrindama, kad kitos atliekos nebūtų išverstos į šią vietą anksčiau arba kartu su nurodyta žeme, bei nesiėmusi priemonių atliekoms, kurioms nėra suteiktas leidimas, pašalinti iš šios vietos, dėl ko ši vieta turi būti laikoma neteisėtu sąvartynu, neatitinkančiu 2008 m. lapkričio 19 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2008/98/EB dėl atliekų ir panaikinančios kai kurias direktyvas, 13 straipsnio ir 36 straipsnio 1 dalies, taip pat 5 straipsnio 3 dalies e punkto ir 6 straipsnio, sietinų su 2002 m. gruodžio 19 d. Tarybos sprendimu 2003/33/EB, kuriuo pagal Direktyvos 1999/31/EB 16 straipsnį ir II priedą nustatomi atliekų priėmimo į sąvartynus kriterijai ir tvarka, 1999 m. balandžio 26 d. Tarybos direktyvos 1999/31/EB dėl atliekų sąvartynų 7–9, 11 ir 12 straipsnių bei jos I–III priedų ir

                           —

                           nuo 2009 m. balandžio mėn. nesiėmusi pakankamų priemonių tam, kad būtų užkirstas kelias iškastos žemės, klasifikuojamos kaip 17 05 06 kategorijos atliekos (dumblas, gautas valant vandens telkinių dugną, nepatenkantis į 17 05 05 kategoriją) ir kaip 17 05 05 kategorijos atliekos (dumblas, kuriame yra pavojingų medžiagų), išvertimui Gaberje jug komercinės zonos municipalinių infrastruktūrų statybų vietoje ir ji būtų tinkamai pašalinta, dėl ko ši vieta turi būti laikoma neteisėtu sąvartynu, neatitinkančiu nurodytų Direktyvos 1999/31 ir Direktyvos 2008/98 nuostatų ir pastarosios direktyvos 12, 15 ir 17 straipsnių,
                           neįvykdė įsipareigojimų pagal visas šias nuostatas.

               2.

               Priteisti iš Slovėnijos Respublikos bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 184, 2014 6 16.


title: Byla F-47/13: 2013 m. gegužės 17 d. pareikštas ieškinys byloje ZZ prieš Tarybą

text:
               20.7.2013

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 207/63

         2013 m. gegužės 17 d. pareikštas ieškinys byloje ZZ prieš Tarybą

   (Byla F-47/13)
   2013/C 207/110
   Proceso kalba: prancūzų

      Šalys

      Ieškovas: ZZ, atstovaujamas advokato M. Velardo

      Atsakovė: Europos Sąjungos Taryba

      Ginčo dalykas bei aprašymas

   Sprendimo neįtraukti ieškovo į pareigūnų, kuriuos buvo siūloma paskirti į AD kategoriją per 2012 m. pareigų paaukštinimo procedūrą, sąrašą panaikinimas

      Ieškovo reikalavimai

               —

               Panaikinti 2012 m. liepos 20 d. Tarybos Generalinio Sekretoriato sprendimą 63/12 dėl pareigūnų, siūlomų paaukštinti per 2012 m. sesiją, sąrašo, kuriame nebuvo ieškovo pavardės, ir 2011 m. vasario 11 d. Paskyrimų tarnybos sprendimą;

               —

               Įpareigoti atsakovę atlyginti žalą ir sumokėti 6,75 % dydžio palūkanas už praleistą terminą ir kompensacines palūkanas už patirtą turtinę ir neturtinę žalą;

               —

               priteisti iš Tarybos bylinėjimosi išlaidas.


title: Byla T-470/15: 2015 m. rugpjūčio 11 d. pareikštas ieškinys byloje Cham/Taryba

text:
               12.10.2015

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 337/36

         2015 m. rugpjūčio 11 d. pareikštas ieškinys byloje Cham/Taryba

   (Byla T-470/15)
   (2015/C 337/40)
   Proceso kalba: prancūzų

      Šalys

      Ieškovė: Cham Holding (Damaskas, Sirija), atstovaujama advokato E. Ruchat

      Atsakovė: Europos Sąjungos Taryba

      Reikalavimai

   Ieškovė Bendrojo Teismo prašo:

               —

               pripažinti ieškinį priimtinu ir pagrįstu;

               —

               atitinkamai panaikinti 2015 m. gegužės 28 d. Sprendimą 2015/837/PESC ir vėlesnius jį įgyvendinančius aktus, kiek jie susiję su ieškove;

               —

               priteisti iš Europos Sąjungos Tarybos bylinėjimosi išlaidas.

      Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

   Grįsdama ieškinį ieškovė remiasi trimis pagrindais, kurie iš esmės tokie patys kaip nurodytieji byloje T-432/11, Makhlouf/Taryba
       (1) arba į juos panašūs.

      (1)  OL C 290, p. 13.


title: Byla T-399/15: 2015 m. liepos 20 d. pareikštas ieškinys byloje Morgan & Morgan/VRDT – Grupo Morgan & Morgan (Morgan & Morgan)

text:
               21.9.2015

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 311/56

         2015 m. liepos 20 d. pareikštas ieškinys byloje Morgan & Morgan/VRDT – Grupo Morgan & Morgan (Morgan & Morgan)

   (Byla T-399/15)
   (2015/C 311/61)
   Kalba, kuria surašytas ieškinys: anglų

      Šalys

      Ieškovė: Morgan & Morgan International Insurance Brokers S.r.l. (Koneljanas, Italija), atstovaujama advokatų F. Gatti ir F. Caricato

      Atsakovė: Vidaus rinkos derinimo tarnyba (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui) (VRDT)

      Kita procedūros Apeliacinėje taryboje šalis: Grupo Morgan & Morgan (Panama, Panama)

      Su procedūra VRDT susijusi informacija

      Pareiškėja: ieškovė.

      Prekių ženklas, dėl kurio kilo ginčas: vaizdinis Bendrijos prekių ženklas, kuriame yra žodiniai elementai „Morgan & Morgan“ – Registracijos paraiška Nr. 11 596 087.

      Procedūra VRDT: protesto procedūra.

      Ginčijamas sprendimas: 2015 m. gegužės 7 d. VRDT pirmosios apeliacinės tarybos sprendimas byloje R 1657/2014-1.

      Reikalavimai

   Ieškovė Bendrojo Teismo prašo:

               —

               priimti ieškovės ieškinį ir pripažinti jį priimtinu ir pagrįstu;

               —

               iš dalies pakeisti ginčijamą sprendimą;

               —

               leisti įvykdyti galutinę Bendrijos prekės ženklo registraciją Nr. 11 596 087 pavadinimu Morgan & Morgan International Insurance Brokers s.r.l. 36 klasėje;

               —

               priteisti iš VRDT bylinėjimosi išlaidas.

      Pagrindas, kuriuos remiamasi

               —

               Reglamento Nr. 207/2009 8 straipsnio 1 dalies b punkto pažeidimas.


title: Byla C-531/15: 2015 m. spalio 8 d. Tribunal Superior de Justicia de Galicia (Ispanija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Elda Otero Ramos/Servicio Galego de Saúde, Instituto Nacional de la Seguridad Social

text:
               21.12.2015

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 429/10

         2015 m. spalio 8 d.Tribunal Superior de Justicia de Galicia (Ispanija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Elda Otero Ramos/Servicio Galego de Saúde, Instituto Nacional de la Seguridad Social

   (Byla C-531/15)
   (2015/C 429/14)
   Proceso kalba: ispanų

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

   Tribunal Superior de Justicia de Galicia

      Šalys pagrindinėje byloje

      Pareiškėja: Elda Otero Ramos

      Atsakovės: Servicio Galego de Saúde ir Instituto Nacional de la Seguridad Social (Nacionalinis socialinės apsaugos institutas)

      Prejudiciniai klausimai

               1.

               Ar 2006 m. liepos 5 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2006/54/EB (1) dėl moterų ir vyrų lygių galimybių ir vienodo požiūrio į moteris ir vyrus užimtumo bei profesinės veiklos srityje principo įgyvendinimo (nauja redakcija) 19 straipsnyje numatytos įrodinėjimo pareigos taisyklės taikytinos rizikos natūraliam žindymui situacijoje, kaip ji suprantama pagal 1995 m. lapkričio 8 d. Profesinės rizikos prevencijos įstatymo Nr. 31/1995 26 straipsnio 4 dalį, aiškinamą su to paties straipsnio 3 dalimi, kuriomis į Ispanijos teisę perkelta 1992 m. spalio 19 d. Tarybos direktyvos 92/85/EEB (2) dėl priemonių, skirtų skatinti, kad būtų užtikrinta geresnė nėščių ir neseniai pagimdžiusių arba maitinančių krūtimi darbuotojų sauga ir sveikata, nustatymo 5 straipsnio 3 dalis?

               2.

               Jeigu į pirmąjį klausimą būtų atsakyta teigiamai, ar aplinkybė, kad dėl slaugės darbo ligoninės skubiosios pagalbos skyriuje atsiranda rizika natūraliam žindymui, kuri patvirtinta motyvuotoje gydytojo, kuris yra ir ligoninės skubiosios pagalbos skyriaus, kurioje dirba slaugė, viršininkas, ataskaitoje, pripažintina kaip leidžianti preziumuoti tiesioginę arba netiesioginę diskriminaciją, kaip ji suprantama pagal Direktyvos 2006/54 19 straipsnį?

               3.

               Jeigu į antrąjį klausimą būtų atsakyta teigiamai, ar aplinkybė, kad darbuotojos darbo vieta nurodyta kaip nerizikinga darbdavio pasikonsultavus su darbuotojų atstovais sudarytame suvestiniame sąraše ir aplinkybė, kad atitinkamos ligoninės profilaktinės sveikatos priežiūros ir profesinės rizikos prevencijos tarnyba pripažino darbuotoją galinčia dirbti, nors nei viename, nei kitame dokumente išsamiau nepaaiškinama, kaip buvo prieita prie tokios išvados, pripažintinos kaip galinčios visais atvejais neginčijamai įrodyti, kad nebuvo vienodo požiūrio principo pažeidimo, kaip tai suprantama pagal minėtą 19 straipsnį?

               4.

               Jeigu į antrąjį klausimą būtų atsakyta teigiamai, o į trečiąjį – neigiamai, įrodžius, kad dėl darbo motinai arba jos žindomam vaikui atsiranda rizika, kuri šalis (ieškovė darbuotoja ar atsakovė darbdavė), vadovaujantis Direktyvos 2006/54 19 straipsniu, turi pareigą įrodyti: 1) kad jos darbo sąlygų arba darbo laiko neįmanoma pakeisti arba kad, net ir jas pakeitus, dėl sąlygų darbo vietoje gali būti pakenkta nėščios moters ar žindomo vaiko sveikatai (1995 m. lapkričio 8 d. Profesinės rizikos prevencijos įstatymo Nr. 31/1995 26 straipsnio 2 dalis, aiškinama su to paties straipsnio 4 dalimi, kuriomis į vidaus teisę perkelta Direktyvos 92/85 5 straipsnio 2 dalis), ir 2) kad darbo vietos neįmanoma pakeisti dėl techninių arba objektyvių priežasčių, arba to padaryti negali būti reikalaujama dėl tinkamai pagrįstų motyvų (1995 m. lapkričio 8 d. Profesinės rizikos prevencijos įstatymo Nr. 31/1995 26 straipsnio 3 dalis, aiškinama su to paties straipsnio 4 dalimi, kuriomis į vidaus teisę perkelta Direktyvos 92/85 5 straipsnio 3 dalis)?

      (1)  OL L 204, p. 23.

      (2)  OL L 348, p. 1; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 5 sk., 2 t., p. 110.


title: Byla C-109/12: 2012 m. vasario 29 d. Korkein hallinto-oikeus (Suomija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Laboratoires Lyocentre

text:
               5.5.2012

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 133/20

         2012 m. vasario 29 d.Korkein hallinto-oikeus (Suomija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Laboratoires Lyocentre

   (Byla C-109/12)
   2012/C 133/36
   Proceso kalba: suomių

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

   Korkein hallinto-oikeus

      Šalys pagrindinėje byloje

   Kasatorė: Laboratoires Lyocentre
   Kita šalis: Lääkealan turvallisuus- ja kehittämiskeskus, Sosiaali- ja terveysalan lupa- ja valvontavirasto

      Prejudiciniai klausimai

               1.

               Ar dėl to, kad vienoje valstybėje narėje, remiantis Medicinos prietaisų direktyva 93/42/EEB (1), preparatas priskirtas CE ženklu pažymėtiems medicinos prietaisams, kaip jie suprantami pagal Medicinos prietaisų direktyvą, kitos valstybės narės kompetentinga nacionalinė institucija netenka teisės priskirti šį preparatą vaistams pagal Vaistų direktyvos 2001/83/EB (2) 1 straipsnio 2 dalies b punktą, atsižvelgdama į jo farmakologinį, imunologinį ar metabolinį poveikį?

               2.

               Jei į pirmąjį klausimą būtų atsakyta neigiamai, ar ši kompetentinga nacionalinė institucija gali priskirti preparatą vaistams laikydamasi tik Vaistų direktyvoje 2001/83/EB įtvirtintos procedūros ir ar prieš pradedant priskyrimo vaistams procedūrą pagal Vaistų direktyvą turi būti taikoma Medicinos prietaisų direktyvos 93/42/EEB 8 straipsnyje įtvirtinta procedūra pagal apsaugos nuostatą arba 18 straipsnyje įtvirtintos nuostatos dėl neteisėtai uždėto CE ženklo?

               3.

               Ar pagal Vaistų direktyvą 2001/83/EB, Medicinos prietaisų direktyvą 93/42/EEB ar kitus Sąjungos teisės aktus (be kita ko, dėl žmonių sveikatos ir gyvybės apsaugos ir vartotojų apsaugos) draudžiama tą patį sudėties komponentą turinčiais ir analogišką poveikį sukeliančiais preparatais tos pačios valstybės narės rinkoje prekiauti ir kaip vaistais, kaip jie suprantami pagal Vaistų direktyvą 2001/83/EB ir kuriems būtinas leidimas prekiauti, ir kaip medicinos prietaisais, kaip jie suprantami pagal Medicinos prietaisų direktyvą 93/42/EEB?

      (1)  1993 m. birželio 14 d. Tarybos direktyva 93/42/EEB dėl medicinos prietaisų (OL L 169, p. 1; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 13 sk., 12 t., p. 82).

      (2)  2001 m. lapkričio 6 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2001/83/EB dėl Bendrijos kodekso, reglamentuojančio žmonėms skirtus vaistus (OL L 311, p. 67; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 13 sk., 27 t., p. 69).


title: Byla F-141/11: 2013 m. gegužės 30 d. Tarnautojų teismo (trečioji kolegija) nutartis byloje Marcuccio prieš Komisiją (Viešoji tarnyba — Procedūros reglamento 34 straipsnio 1 ir 6 dalys — Ieškinys, pateiktas faksu per ieškinio pareiškimo terminą — Ranka rašytas advokato parašas, kuris skiriasi nuo paštu siųstame ieškinio originale esančio parašo — Ieškinio pareiškimas pavėluotai — Akivaizdus nepriimtinumas)

text:
               31.8.2013

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 252/50

         2013 m. gegužės 30 d. Tarnautojų teismo (trečioji kolegija) nutartis byloje Marcuccio prieš Komisiją

   (Byla F-141/11) (1)

   (Viešoji tarnyba - Procedūros reglamento 34 straipsnio 1 ir 6 dalys - Ieškinys, pateiktas faksu per ieškinio pareiškimo terminą - Ranka rašytas advokato parašas, kuris skiriasi nuo paštu siųstame ieškinio originale esančio parašo - Ieškinio pareiškimas pavėluotai - Akivaizdus nepriimtinumas)
   2013/C 252/90
   Proceso kalba: italų

      Šalys

      Ieškovas: Luigi Marcuccio (Trikazė, Italija), atstovaujamas advokato G. Cipressa

      Atsakovė: Europos Komisija, atstovaujama C. Berardis-Kayser ir M. J. Baquero Cruz, padedamų advokato A. Dal Ferro

      Dalykas

   Prašymas panaikinti Komisijos implicitinį sprendimą, kuriuo atmestas ieškovo prašymas sumokėti jam darbo užmokesčio nepriemokas, mokėtinas už 2010 m. rugsėjo–gruodžio mėnesius ir 2011 m. sausio mėnesį

      Rezoliucinė dalis

               1.

               Atmesti ieškinį kaip akivaizdžiai nepriimtiną.

               2.

               Nurodyti L. Marcuccio padengti savo bylinėjimosi išlaidas ir priteisti iš jo Europos Komisijos bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 65, 2012 3 3, p. 25.


title: Byla T-442/12: 2012 m. spalio 5 d. pareikštas ieškinys byloje Changmao Biochemical Engineering prieš Tarybą

text:
               24.11.2012

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 366/39

         2012 m. spalio 5 d. pareikštas ieškinys byloje Changmao Biochemical Engineering prieš Tarybą

   (Byla T-442/12)
   2012/C 366/80
   Proceso kalba: anglų

      Šalys

      Ieškovė: Changmao Biochemical Engineering Co. Ltd (Changzhou, Kinija), atstovaujama advokatų E. Vermulst ir S. Van Cutsem

      Atsakovė: Europos Sąjungos Taryba

      Reikalavimai

               —

               Panaikinti 2012 m. birželio 26 d. Tarybos įgyvendinimo reglamentą (ES) Nr. 626/2012, kuriuo iš dalies keičiamas Įgyvendinimo reglamentas (ES) Nr. 349/2012, kuriuo nustatomas galutinis antidempingo muitas importuojamai Kinijos Liaudies Respublikos kilmės vyno rūgščiai (OL L 182, p. 1) tiek; kiek jis susijęs su ieškove, ir

               —

               priteisti iš atsakovės bylinėjimosi išlaidas

      Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

   Grįsdama ieškinį ieškovė remiasi penkiais pagrindais.

               1.

               Pirmasis ieškinio pagrindas grindžiamas tuo, kad atsakovė padarė akivaizdžią vertinimo klaidą ir pažeidė 2009 m. lapkričio 30 d. Tarybos reglamento (EB) Nr. 1225/2009 dėl apsaugos nuo importo dempingo kaina iš Europos bendrijos narėmis nesančių valstybių (OL L 343, p. 51) 2 straipsnio 7 dalies c punkto pirmą įtrauką, kai atmetė ieškovės prašymą suteikti rinkos ekonomikos sąlygomis veikiančios įmonės statusą dėl tariamai iškraipytos benzolo žaliavų kainos. Sąjungos institucijos padarė akivaizdžią vertinimo klaidą, nes palygino benzolo, gaminamo iš kokso, ir benzolo, gaminamo iš naftos, kainas, ir savo vertinimą grindė benzolo eksporto muitu, kuris, kaip pripažino, nebuvo įsigaliojęs. Be to, institucijos pažeidė Tarybos reglamento (EB) Nr. 1225/2009 2 straipsnio 7 dalies c punkto pirmą įtrauką, kai pripažino, kad benzolo eksporto PVM negrąžinimas buvo per didelis valstybės kišimasis į ieškovės verslo sprendimus.

               2.

               Antrasis ieškinio pagrindas grindžiamas tuo, kad atsakovė padarė akivaizdžią vertinimo klaidą ir pažeidė Tarybos reglamento (EB) Nr. 1225/2009 11 straipsnio 3 dalį, nes Taryba ieškovei turėjo suteikti rinkos ekonomikos sąlygomis veikiančios įmonės statusą per tarpinę peržiūrą, taigi ji padarė klaidingą išvadą, kad aplinkybės, kiek jos susijusios su dempingu, smarkiai pasikeitė ir šie pokyčiai yra ilgalaikio pobūdžio.

               3.

               Trečiasis ieškinio pagrindas grindžiamas tuo, kad atsakovė pažeidė pareigą motyvuoti, SESV 296 straipsnį ir Tarybos reglamento (EB) Nr. 1225/2009 6 straipsnio 7 dalį, 11 straipsnio 3 dalį, 14 straipsnio 2 dalį ir 18 straipsnio 4 dalį, nes nenurodė priežasčių, dėl kurių neatsižvelgta į ieškovės pateiktas pastabas ir įrodymus, ir aiškiai nenurodė savo motyvų dėl tariamai iškraipytos benzolo žaliavų kainos.

               4.

               Ketvirtasis ieškinio pagrindas grindžiamas tuo, kad atsakovė pažeidė Tarybos reglamento (EB) Nr. 1225/2009 2 straipsnio 7 dalies c punkto antrą pastraipą, nes nepriėmė sprendimo dėl rinkos ekonomikos sąlygomis veikiančios įmonės statuso suteikimo per tris mėnesius nuo tyrimo pradžios.

               5.

               Penktasis ieškinio pagrindas grindžiamas tuo, kad atsakovė pažeidė Tarybos reglamento (EB) Nr. 1225/2009 20 straipsnio 2 dalį ir teisę į gynybą, kai atsisakė atskleisti detales apie tai, kuo remiantis buvo apskaičiuota normalioji vertė.


title: Byla T-335/08 2008 m. rugpjūčio 14 d. pareikštas ieškinys byloje BNP Paribas ir BNL prieš Komisiją

text:
               25.10.2008

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 272/39

         2008 m. rugpjūčio 14 d. pareikštas ieškinys byloje BNP Paribas ir BNL prieš Komisiją

   (Byla T-335/08)
   (2008/C 272/79)
   Proceso kalba: italų
   Šalys

      Ieškovės: BNP Paribas ir Banca Nazionale del Lavoro SpA (BNL), atstovaujamos advokatų R. Silvestri, G. Escalar, M. Todino

      Atsakovė: Europos Bendrijų Komisija
   Ieškovių reikalavimai

               —

               Visiškai panaikinti 2008 m. kovo 11 d. Komisijos sprendimą C (2008) 869 galutinis, dėl Italijos suteiktos valstybės pagalbos C-15/2007 (buvusi NN 20/2007), „susijusį su tam tikroms reorganizuojamoms kredito institucijoms suteiktomis mokestinėmis lengvatomis“ dėl išdėstytų priežasčių.

         Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai
   Šioje byloje ieškovės ginčija nuostatą, kuria Italijos įstatymas Nr. 350/2003, dalyje, numatančioje specialią mokesčio mokėjimo išdėstymo sistemą („speciali sistema“)už tam tikrų pagal 1990 m. liepos 30 d. Įstatymą Nr. 218 (toliau — Amato įstatymas) reorganizuotų kredito institucijų turtą, buvo pripažintas nesuderinamu su EB Sutarties 87 straipsniu valstybės pagalbos srityje. Komisija mano, kad specialios sistemos neteisėtumas Sutarties 87 straipsnio prasme grindžiamas prielaida, kad Italijos įstatymų leidėjas šia sistema suteikė „selektyvinę“ mokestinę lengvatą tik bankinėms institucijoms, kurios buvo reorganizuotos pagal Amato įstatymą, nenumatydamas tokių lengvatų kitoms institucijoms ir kitoms įmonėms bendrąja prasme.
   Grįsdamos savo reikalavimus ieškovės tvirtina, kad Komisija klaidingai nustatė, jog speciali išdėstymo sistema yra ekonominis įmonių, kurioms ji taikoma, pranašumas, taigi ir neteisėtos pagalbos forma. Iš tikrųjų sistema nesuteikė mokestinio pranašumo ir buvo tik fakultatyvinė sistema, kai įmonės gali iš anksto sumokėti mokestį pagal pakeistą tarifą.
   Net jei nagrinėjama sistema suteikė įmonėms tam tikrą pranašumą, vis dėlto tai nėra valstybės pagalba, nes ji nebuvo selektyvinė. Nagrinėjama mokestinė sistema buvo koherentiškai susijusi su bendra mokesčių sistema ir buvo pagrįsta objektyviais kriterijais, konkrečiai leisti šioms privatizuotoms kredito institucijoms pergrupuoti įmokas pagal Amato įstatymą, apmokestinant tokiu tarifu, kurį nustatant buvo atsižvelgiama į ankstesnį jau sumokėtą vertės padidėjimo mokestį ir kitus nekintamus mokesčius, susijusius su šiomis įmokomis; nepatogumai, neturintys reikšmės kitoms įmonėms — priešingai nei bankai, mokantys įmokas pagal Įstatymą Nr. 350/2003 — kurios gavo išmokas kitame nei minėto įstatymo kontekste, ir kurioms skirtingai veikianti pergrupavimo sistema buvo visiškai pateisinama.
   Antra, Komisijos sprendimas yra negaliojantis dėl visiškai klaidingo argumentavimo, kurį iššaukė klaidingas įsitikinimas, kad Įstatymas Nr. 350/2005 nenumato jokios bendros pergrupavimo sistemos. Klaidingai tvirtindama, kad nebuvo bendros pergrupavimo sistemos, kurią būtų galima palyginti su ginčijama specialia sistema, Komisija nepalygino dviejų sistemų, kad įvertintų visus veiksnius, galinčius turėti įtakos kiekvienos sistemos bendrai mokestinei naštai.
   Ieškovės mano, kad palyginus dvi sistemas tokių veiksnių pagrindu yra akivaizdu, kad bendros sistemos atžvilgiu speciali sistema praktiškai nesuteikia jokio pranašumo, kiek tai susiję su taikytinu mokesčio tarifu.


title: Byla T-856/16: 2017 m. birželio 21 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Rare Hospitality International/EUIPO (LONGHORN STEAKHOUSE) (Europos Sąjungos prekių ženklas — Žodinio Europos Sąjungos prekių ženklo LONGHORN STEAKHOUSE paraiška — Absoliutus atmetimo pagrindas — Apibūdinamasis pobūdis — Reglamento (EB) Nr. 207/2009 7 straipsnio 1 dalies b ir c punktai — Vienodas požiūris ir gero administravimo principas)

text:
               7.8.2017

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 256/27

         2017 m. birželio 21 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Rare Hospitality International/EUIPO (LONGHORN STEAKHOUSE)

   (Byla T-856/16) (1)

   ((Europos Sąjungos prekių ženklas - Žodinio Europos Sąjungos prekių ženklo LONGHORN STEAKHOUSE paraiška - Absoliutus atmetimo pagrindas - Apibūdinamasis pobūdis - Reglamento (EB) Nr. 207/2009 7 straipsnio 1 dalies b ir c punktai - Vienodas požiūris ir gero administravimo principas))
   (2017/C 256/31)
   Proceso kalba: anglų

      Šalys

      Ieškovė: Rare Hospitality International, Inc. (Orlandas, Florida, Jungtinės Valstijos), atstovaujama advokato I. Lázaro Betancor

      Atsakovė: Europos Sąjungos intelektinės nuosavybės tarnyba (EUIPO), atstovaujama S. Bonne

      Dalykas

   Ieškinys dėl 2016 m. rugsėjo 12 d. EUIPO penktosios apeliacinės tarybos sprendimo (byla R 2149/2015-5) dėl prašymo įregistruoti žodinį žymenį LONGHORN STEAKHOUSE kaip Europos Sąjungos prekių ženklą.

      Rezoliucinė dalis

               1.

               Atmesti ieškinį.

               2.

               Priteisti iš Rare Hospitality International, Inc. bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 22, 2017 1 23.


title: Byla T-56/11: 2011 m. sausio 25 d. pareikštas ieškinys byloje SAS Cargo Group ir kiti prieš Komisiją

text:
               19.3.2011

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 89/23

         2011 m. sausio 25 d. pareikštas ieškinys byloje SAS Cargo Group ir kiti prieš Komisiją

   (Byla T-56/11)
   2011/C 89/45
   Proceso kalba: anglų

      Šalys

      Ieškovės: SAS Cargo Group A/S (Kastrupas, Danija), Scandinavian Airlines System Denmark-Norway-Sweden (Stokholmas, Švedija) ir SAS AB (Stokholmas, Švedija), atstovaujami teisininkų M. Kofmann, B. Creve, QC I. Forrester, baristerių J. Killick ir G. Forwood

      Atsakovė: Europos Komisija

      Ieškovių reikalavimai

               —

               panaikinti visą sprendimą ar iš dalies;

               —

               pripažinti, kad ieškovės neatsako už dalyvavimą darant vieną ir tęstinį globalaus masto pažeidimą, kaip aprašyta sprendime ir, jei reikia, panaikinti sprendimą tiek, kiek jame gali būti nustatyta ieškovių atsakomybė;

               —

               papildomai arba nepatenkinus šio reikalavimo, sumažinti baudą;

               —

               priteisti iš Komisijos bylinėjimosi išlaidas;

               —

               nustatyti bet kokią kitą, Bendrojo teismo manymu, tinkamą priemonę.

      Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

   Ieškinys dėl 2010 m. lapkričio 9 d. Komisijos sprendimo C(2010) 7694 galutinis dėl procedūros pagal SESV 101 straipsnį (Byla COMP/39.258 — Vežimas oro transportu) dėl įvairių kainos elementų už vežimo oro transportu paslaugas, susijusias su papildomu kuro apmokestinimu, papildomomis saugumo rinkliavomis ir komisinių už papildomą vežimo oro keliais apmokestinimą mokėjimu, panaikinimo.
   Grįsdamos savo ieškinį ieškovės pateikė šešis teisinius pagrindus:

               1.

               Pirmajame pagrinde teigiama, kad buvo pažeisti esminiai procedūriniai reikalavimai, taip pat ieškovių teisė į gerą administravimą, teisė į gynybą ir bendrasis procesinio lygiateisiškumo principas, atsisakant suteikti joms galimybę susipažinti su apkaltinančiais ar išteisinančiais įrodymais, kuriuos Komisija gavo, išsiuntus pranešimą apie kaltinimus, ir kuriais (apkaltinančiais įrodymais) ji rėmėsi savo ginčijamame sprendime.

               2.

               Antrajame pagrinde nurodytas kompetencijos trūkumas tiek, kiek sprendime SESV 101/EEE 53 straipsniai taikomi vežimo oro transportu paslaugoms, kurios patenka į EEE taikymo sritį, taikant poveikio kriterijų, tačiau taip nėra, kiek tai susiję su SESV 101/EEE 53 straipsnių teritorine jurisdikcija, ir kiek sprendime neteisingai taikomas įgyvendinimo kriterijus pardavimams už EEE ribų.

               3.

               Trečiuoju pagrindu teigiama, kad padaryta akivaizdi klaida, vertinant veiksmus, į kuriuos buvo įtrauktos ieškovės, ir nusprendžiant, kad jie įrodo ieškovių dalyvavimą darant vieną ir tęstinį globalaus masto pažeidimą ar žinojimą apie jį; be to, kai kurie nurodyti veiksmai nėra taikytinos konkurencijos teisės pažeidimas.

               4.

               Ketvirtajame pagrinde nurodyta, kad bauda buvo nepagrįstai ir neproporcingai didelė, atsižvelgiant į tai, kad ieškovės nebuvo įsitraukusios darant vieną ir tęstinį globalaus masto pažeidimą, ir į kitus svarbius veiksnius (įskaitant švelninančias aplinkybes), į kurias reikia atsižvelgti, nustatant ieškovėms paskirtos baudos dydį.

               5.

               Penktajame pagrinde ieškovės tvirtina, kad jų (ir kitų) atžvilgiu buvo vykdomas tikslingas ir šališkas persekiojimas, nors kitų 72 vežėjų atžvilgiu, kurie remiantis pranešimu apie kaltinimus ir sprendimu dalyvavo tariamai neteisėtuose susitikimuose ar diskusijose, bet nebuvo persekiojamos. Tai kelia rimtų problemų atsižvelgiant į Europos žmogaus teisių konvenciją ir Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartiją.

               6.

               Šeštajame pagrinde nurodyta, kad buvo pažeista ieškovių teisė į nepriklausomą ir nešališką teismą, kaip numatyta Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijos 47 straipsnio 2 dalyje tiek, kiek sprendimas buvo priimtas administracinės institucijos, kuri turi įgaliojimus atlikti tyrimą ir paskirti baudas.


title: Byla T-259/11: 2011 m. gegužės 16 d. pareikštas ieškinys byloje Zinātnes, inovāciju un testēšānas centrs prieš Komisiją

text:
               27.8.2011

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 252/33

         2011 m. gegužės 16 d. pareikštas ieškinys byloje Zinātnes, inovāciju un testēšānas centrs prieš Komisiją

   (Byla T-259/11)
   2011/C 252/78
   Proceso kalba: latvių

      Šalys

      Ieškovė: Zinātnes, inovāciju un testēšānas centrs, atstovaujama advokato E. Darapoļskis

      Atsakovė: Europos Komisija

      Reikalavimai

               —

               Panaikinti Komisijos sprendimą, susijusį su susitarimu dėl Latvijoje vykdytos nacionalinės PHARE 2003 programos „Inovacijų ir statybinių medžiagų bandymų centro kūrimas“ (2003/004-979-06-03/1/0027), ir pripažinti, kad PHARE finansavimo, siekiančio 1 576 010,80 eurų, susigrąžinimas yra nepagrįstas.

      Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

   Sprendime, susijusiame su susitarimu dėl Latvijoje vykdytos nacionalinės PHARE 2003 programos „Inovacijų ir statybinių medžiagų bandymų centro kūrimas“ (2003/004-979-06-03/1/0027) (toliau — ginčijamas sprendimas), Komisija nusprendė susigrąžinti Europos Sąjungos lėšas, siekiančias 1 474 200 eurų.
   Ieškovė mano, kad priimdama ginčijamą sprendimą Komisija nesilaikė 2003 m. rugsėjo 13 d. Europos Bendrijos ir Latvijos Respublikos pasirašyto finansinio memorandumo dėl Latvijoje vykdomos nacionalinės PHARE programos vykdymo, kurio pagrindu 2005 m. rugpjūčio 23 d. su ieškove buvo sudarytas susitarimas dėl finansavimo ir skirtas 1 576 010,80 euro finansavimas. Ieškovė taip pat mano, kad Komisija nesilaikė 2002 m. birželio 25 d. Tarybos reglamento (EB, Euratomas) Nr. 1605/2002 dėl Europos Bendrijų bendrajam biudžetui taikomo finansinio reglamento (1) (toliau — finansinis reglamentas) ir 2002 m. gruodžio 23 d. Komisijos reglamento (EB, Euratomas) Nr. 2342/2002, nustatančio išsamias Tarybos reglamento (EB, Euratomas) Nr. 1605/2002 dėl Europos Bendrijų bendrajam biudžetui taikomo finansinio reglamento įgyvendinimo taisykles (2) (toliau — įgyvendinimo reglamentas).
   Ieškiniui pagrįsti ieškovė nurodo tokius pagrindus:

               Pirma, ieškovė mano, kad Komisija priėmė ginčijamą sprendimą atidžiai neišnagrinėjusi bylos aplinkybių ir neįvertinusi faktų bei remdamasi tik Latvijos pareigūnų ataskaitomis, kurios nepagrįstos kompetentingų valdžios institucijų nuomonėmis ar sprendimais. Ieškovės nuomone, Komisija, prieš pradėdama susigrąžinimo procedūrą, turėjo patikrinti, ar egzistuoja Latvijos Respublikos pareigūnų ataskaitose nurodyti pažeidimai, ir surinkti visus reikiamus įrodymus, o Komisija to nepadarė — ji tik formaliai išnagrinėjo ankstesnius susirašinėjimus. Taigi nebuvo atsižvelgta į svarbias faktines aplinkybes, ir PHARE finansavimo sugrąžinimo reikalaujama nepagrįstai.

               Antra, ieškovė mano, kad Komisija nepasinaudojo finansiniu memorandumu, finansiniu reglamentu ir įgyvendinimo reglamentu jai suteiktais įgaliojimais. Šiuo aspektu ji pažymi, kad nustatydama pažeidimus Komisija turėjo, pirma, įvertinti jų finansines pasekmes Sąjungos biudžetui ir, antra, jei ji nustatytų, kad pažeidimai gali turėti esminių finansinių pasekmių, ji turėtų suteikti Latvijos Respublikai galimybę pateikti pastabas apie bylos aplinkybes bei laiko pažeidimams pašalinti. Šiuo atveju Komisija nepasinaudojo jai suteiktomis galiomis, todėl ginčijamas sprendimas prieštarauja finansiniam memorandumui, finansinio reglamento 71 straipsniui ir įgyvendinimo reglamento 79 ir 80 straipsniams.

               Trečia, ieškovė mano, kad ginčijamas sprendimas yra neproporcingas ir kad Komisija jį priėmė pažeisdama finansiniame memorandume, finansiniame reglamente ir įgyvendinimo reglamente nustatytą procedūrą dėl tokių sprendimų priėmimo. Be to, ginčijamas sprendimas nebuvo paskelbtas, jame nenurodyta paskelbimo data, todėl ieškovė apie jį sužinojo tik po 2011 m. kovo 9 d., kai prieš Latviją buvo pradėtas procesas.

               Ketvirta, ieškovė mano, kad ginčijamas sprendimas sukėlė neigiamų pasekmių ir jai padarė žalos, nes jis yra pagrindas pradėti prieš ją procesą bei jai užkerta kelią ateityje gauti finansavimą pagal PHARE programą.

               Galiausiai, penkta, ieškovė mano, kad ginčijamas sprendimas labai pakenkė jos reputacijai, nes neteisėti Komisijos veiksmai kompromituoja naujų partnerių dalyvavimą projekte ir labai kenkia investuotojų pasitikėjimui ieškove kaip patikimu ir stabiliu partneriu.

      (1)  OL L 248, 2002 9 16, p. 1; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 1 sk., 4 t., p. 74.

      (2)  OL L 357, 2002 12 31, p. 1; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 1 sk., 4 t., p. 145.


title: 2004 m. lapkričio 23 d. Pirmosios Instancijos Teismo sprendimas, Byloje T-376/02, O prieš Europos Bendrijų Komisiją (Pareigūnai — Pareigūnų tarnybos nuostatų 78 straipsnis — Invalidumo pensija — Invalidumo komitetas — Komiteto sudėtis — Profesinė liga)

text:
               19.2.2005

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 45/23

      PIRMOSIOS INSTANCIJOS TEISMO SPRENDIMAS

   2004 m. lapkričio 23 d.
   Byloje T-376/02, O prieš Europos Bendrijų Komisiją (1)

   (Pareigūnai - Pareigūnų tarnybos nuostatų 78 straipsnis - Invalidumo pensija - Invalidumo komitetas - Komiteto sudėtis - Profesinė liga)
   (2005/C 45/51)
   Proceso kalba: prancūzų
   Byloje T-376/02, buvęs Europos Komisijos pareigūnas O, gyvenantis Briuselyje (Belgija), atstovaujamas advokatų J. Van Rossum ir J.-N. Louis, nurodžiusių adresą dokumentams įteikti Liuksemburge, prieš Europos Bendrijų Komisiją, atstovaujamą J. Currall, nurodžiusio adresą dokumentams įteikti Liuksemburge, dėl ieškinio, pareikšto dėl 2002 m. sausio 14 d. Komisijos sprendimo, kuriuo ieškovui skiriama pagal Europos Bendrijų pareigūnų tarnybos nuostatų 78 straipsnio trečios pastraipos nuostatas nustatyta invalidumo pensija, panaikinimo, Pirmosios instancijos teismas (penktoji kolegija), susidedantis iš pirmininkės P. Lindh, teisėjų R. García-Valdecasas ir J. D. Cooke; sekretorius: vyriausiasis administratorius J. Palacio González, 2004 m. lapkričio 23 d. priėmė sprendimą, kurio rezoliucinėje dalyje nurodyta:

               1)

               Panaikinti 2002 m. sausio 14 d. Komisijos sprendimą, kuriuo ieškovui skiriama invalidumo pensija.

               2)

               Priteisti iš Komisijos bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 44, 2003 2 22.


title: Byla C-383/05  La Cour de cassation de Belgique 2005 m. spalio 7 d.  sprendimu pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje  Raffaele Talotta prieš Belgijos valstybę

text:
               14.1.2006

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 10/11

      La Cour de cassation de Belgique2005 m. spalio 7 d. sprendimu pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Raffaele Talotta prieš Belgijos valstybę

   (Byla C-383/05)
   (2006/C 10/21)
   Proceso kalba: prancūzų

      La Cour de cassation de Belgique2005 m. spalio 7 d. sprendimu kreipėsi į Europos Bendrijų Teisingumo Teismą su prašymu, kurį Teisingumo Teismo sekretoriatas gavo 2005 m. spalio 24 d., priimti prejudicinį sprendimą byloje Raffaele Talotta prieš Belgijos valstybę.

      La Cour de cassation de Belgique prašo Teisingumo Teismo atsakyti į šį klausimą:
   Ar EB sutarties 43 straipsnis — buvęs 52 straipsnis — turi būti aiškinamas taip: jis draudžia nacionalinės teisės nuostatą, kuri kaip ir 1999 m. rugpjūčio 27 d. karališkojo nutarimo, priimto įgyvendinant 1992 m. Pajamų mokesčio kodekso 342 straipsnio 2 dalį, 182 straipsnis, minimalias apmokestinimo bazes taiko tik nuolat negyvenantiems asmenims?


title: Byla T-207/12 P: 2012 m. gegužės 11 m. Luigi Marcuccio pateiktas apeliacinis skundas dėl 2012 m. vasario 29 d. Tarnautojų teismo sprendimo byloje F-3/11 Marcuccio prieš Komisiją

text:
               30.6.2012

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 194/27

         2012 m. gegužės 11 m. Luigi Marcuccio pateiktas apeliacinis skundas dėl 2012 m. vasario 29 d. Tarnautojų teismo sprendimo byloje F-3/11 Marcuccio prieš Komisiją

   (Byla T-207/12 P)
   2012/C 194/45
   Proceso kalba: italų

      Šalys

      Apeliantas: Luigi Marcuccio (Trikazė, Italija), atstovaujamas advokato G. Cipressa

      Kita proceso šalis: Europos Komisija

      Reikalavimai

   Apeliantas Bendrojo Teismo prašo:

               —

               panaikinti visą ginčijamą nutartį,

               —

               patenkinti visus apelianto šioje byloje pirmojoje instancijoje pateiktus reikalavimus,

               —

               priteisti iš kitos proceso šalies apelianto patirtas bylinėjimosi apeliacinėje instancijoje išlaidas,

               —

               nepatenkinus pirmojo reikalavimo, grąžinti šią bylą nagrinėti kitos sudėties Tarnautojų teismui, kad šis vėl iš esmės išnagrinėtų kiekvieną šiame skunde minėtą prašymą.

      Apeliacinio skundo pagrindai ir pagrindiniai argumentai

   Šis apeliacinis skundas pateiktas dėl 2012 m. vasario 29 d. nutarties byloje F-3/11, kuria atmestas kaip akivaizdžiai nepriimtinas ieškinys kuriuo buvo siekiama, pirma, panaikinti sprendimą, kuriuo Europos Komisija atmetė apelianto prašymą prie nelaimingo atsitikimo bylos pridėti dokumentą, ir antra, priteisti iš Komisijos pervesti apeliantui 1 000 eurų patirtai žalai atlyginti.
   Grįsdamas savo apeliacinį skundą apeliantas remiasi dviem pagrindais.

               1.

               Pirmasis apeliacinio skundo pagrindas, susijęs su tvirtinimo dėl akivaizdaus nepriimtinumo visišku nemotyvavimu ir su akivaizdžiu neužtikrintumu, paradoksalumu, faktų iškraipymu bei jų klaidingu pateikimu, apodiktiškumu, nelogiškumu, nereikšmingumu, nepagrįstumu, pareigos „clare loqui“ pažeidimu, sprendimo dėl vieno apelianto teismui pateikto reikalavimo nepriėmimu, klaidingu, netiksliu, neteisingu ir nepagrįstu šių nuostatų aiškinimu ir taikymu:

                           —

                           Europos Sąjungos pareigūnų nuostatų 26 ir 26a straipsnių,

                           —

                           teisės nuostatų, susijusių su skundžiamo akto sąvoka (konkrečiai skundžiamos nutarties 30–47 punktai) ir

                           —

                           teisės nuostatų, susijusių su privačių asmenų su jais susijusių asmens duomenų, kuriuos turi Sąjungos institucija tvarkymu ir susipažinimu su jais.

               2.

               Antrasis apeliacinio skundo pagrindas, susijęs su pirmojoje instancijoje bylą nagrinėjusio teismo priimtos nutarties neteisėtumu, kiek tai susiję su bylinėjimosi išlaidomis (tarp skundžiamos nutarties 47 ir 48 punktų esanti antraštė).


title: Byla T-386/17: 2017 m. birželio 23 d. pareikštas ieškinys byloje Lackmann Fleisch- und Feinkostfabrik/EUIPO (Лидер)

text:
               7.8.2017

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 256/40

         2017 m. birželio 23 d. pareikštas ieškinys byloje Lackmann Fleisch- und Feinkostfabrik/EUIPO (Лидер)

   (Byla T-386/17)
   (2017/C 256/46)
   Proceso kalba: vokiečių

      Šalys

      Ieškovė: Lackmann Fleisch- und Feinkostfabrik GmbH (Biūlis, Vokietija), atstovaujama advokato A. Lingenfelser

      Atsakovė: Europos Sąjungos intelektinės nuosavybės tarnyba (EUIPO)

      Su procedūra EUIPO susijusi informacija

      Prekių ženklas, dėl kurio kilo ginčas: vaizdinis Sąjungos prekių ženklas, kuriame yra žodinis elementas „Лидер“ – Registracijos paraiška Nr. 15 466 791

      Ginčijamas sprendimas: 2017 m. balandžio 28 d. EUIPO pirmosios apeliacinės tarybos sprendimas byloje R 2066/2016-1

      Reikalavimai

   Ieškovė Bendrojo Teismo prašo:

               —

               panaikinti ginčijamą sprendimą.

      Pagrindas, kuriuo remiamasi

               —

               Reglamento Nr. 207/2009 7 straipsnio 1 dalies b ir c punktų pažeidimas.


title: Byla C-197/06 2008 m. balandžio 17 d. Teisingumo Teismo (antroji kolegija) sprendimas byloje ( Rechtbank van koophandel Hasselt (Belgija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Confederatie van immobiliën-beroepen België, Beroepsinstituut van vastgoedmakelaars prieš Willem Van Leuken (Diplomų pripažinimas — Direktyva 89/48/EEB — Nekilnojamojo turto agentas)

text:
               7.6.2008

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 142/4

         2008 m. balandžio 17 d. Teisingumo Teismo (antroji kolegija) sprendimas byloje (Rechtbank van koophandel Hasselt (Belgija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Confederatie van immobiliën-beroepen België, Beroepsinstituut van vastgoedmakelaars prieš Willem Van Leuken

   (Byla C-197/06) (1)

   (Diplomų pripažinimas - Direktyva 89/48/EEB - Nekilnojamojo turto agentas)
   (2008/C 142/04)
   Proceso kalba: olandų
   Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas
   Rechtbank van koophandel Hasselt
   Šalys pagrindinėje byloje
   Ieškovai: Confederatie van immobiliën-beroepen België, Beroepsinstituut van vastgoedmakelaars

      Atsakovas: Willem Van Leuken
   Dalykas
   Prašymas priimti prejudicinį sprendimą — Rechtbank van koophandel Hasselt — 1988 m. gruodžio 21 d. Tarybos direktyvos 89/48/EEB dėl bendrosios aukštojo mokslo diplomų, išduotų po bent trejų metų profesinio mokymo ir lavinimo, pripažinimo sistemos (OL L 19, p. 16) 3 ir 4 straipsnių išaiškinimas — Vienoje valstybėje narėje įsikūrusio ir kitoje valstybėje narėje tarpininkavimo veiklą vykdančio nekilnojamojo turto agento pareiga atitikti tokios profesinės veiklos vykdymo sąlygas, kurias, įgyvendindama direktyvą, nustato pastarosios valstybės teisės aktai — Reikalavimas net ir tuo atveju, kai šis agentas yra sudaręs bendradarbiavimo sutartį su šios valstybės pripažintu agentu
   Rezoliucinė dalis
   1988 m. gruodžio 21 d. Tarybos direktyvos 89/48/EEB dėl bendrosios aukštojo mokslo diplomų, išduotų po bent trejų metų profesinio mokymo ir lavinimo, pripažinimo sistemos, iš dalies pakeistos 2001 m. gegužės 14 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2001/19/EB, 3 ir 4 straipsniai draudžia valstybės narės teisės aktus, kurie kitoje valstybėje narėje įsikūrusio ir tokioje situacijoje kaip ir atsakovas esančio paslaugų teikėjo veiklos, nagrinėjamos pagrindinėje byloje, vykdymą savo teritorijoje susieja su leidimu, išduodamu išlaikius teisės kvalifikacinį egzaminą.

      (1)  OL C 165, 2006 7 15.


title: Bylos T-117/07 ir T-121/07: 2011 m. kovo 3 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Areva ir kt. prieš Komisiją (Konkurencija — Karteliai — Skirstomųjų įrenginių su dujų izoliacija projektų rinka — Sprendimas, kuriuo konstatuojamas pažeidimas pagal EB 81 straipsnį ir EEE susitarimo 53 straipsnį — Teisė į gynybą — Pareiga motyvuoti — Neteisėto elgesio priskyrimas — Pažeidimo trukmė — Baudos — Solidari atsakomybė sumokėti baudą — Sunkinančios aplinkybės — Organizatoriaus vaidmuo — Lengvinančios aplinkybės — Bendradarbiavimas)

text:
               9.4.2011

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 113/10

         2011 m. kovo 3 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Areva ir kt. prieš Komisiją

   (Bylos T-117/07 ir T-121/07) (1)

   (Konkurencija - Karteliai - Skirstomųjų įrenginių su dujų izoliacija projektų rinka - Sprendimas, kuriuo konstatuojamas pažeidimas pagal EB 81 straipsnį ir EEE susitarimo 53 straipsnį - Teisė į gynybą - Pareiga motyvuoti - Neteisėto elgesio priskyrimas - Pažeidimo trukmė - Baudos - Solidari atsakomybė sumokėti baudą - Sunkinančios aplinkybės - Organizatoriaus vaidmuo - Lengvinančios aplinkybės - Bendradarbiavimas)
   2011/C 113/20
   Proceso kalba: prancūzų

      Šalys

      Ieškovės: akcinė bendrovė Areva (Paryžius, Prancūzija), Areva T & D Holding SA (Paryžius), Areva T & D SA (Paryžius), Areva T & D AG (Oberentfelden, Šveicarija), atstovaujamos advokatų A. Schild ir J.-M. Cot, ir akcinė bendrovė Alstom (Levalua-Perė, Prancūzija), iš pradžių atstovaujama advokato J. Derenne, solisitoriaus W. Broere, advokatų A. Müller Rappard ir C. Guirado, vėliau advokatų Derenne ir Müller Rappard

      Atsakovė: Europos Komisija, iš pradžių atstovaujama X. Lewis ir F. Arbault, vėliau X. Lewis, ir galiausiai V. Bottka ir N. Von Lingen

      Dalykas

   Visų pirma dėl pašymo iš dalies panaikinti 2007 m. sausio 24 d. Komisijos sprendimą C(2006) 6762 galutinis dėl procedūros pagal EB 81 straipsnį ir EEE susitarimo 53 straipsnį (byla COMP/F/38.899 — Skirstomieji įrenginiai su dujų izoliacija) arba sumažinti ieškovėms paskirtą baudą.

      Sprendimo rezoliucinė dalis

               1.

               Sujungti bylas T-117/07 ir T-121/07 galutiniam sprendimui priimti.

               2.

               Panaikinti 2007 m. sausio 24 d. Komisijos sprendimo C(2006) 6762 galutinis dėl procedūros pagal EB 81 straipsnį ir EEE susitarimo 53 straipsnį (byla COMP/F/38.899 — Skirstomieji įrenginiai su dujų izoliacija) 2 straipsnio b ir c punktus.

               3.

               Už Sprendimo C(2006) 6762 galutinis 1 straipsnio b–f punktuose konstatuotus pažeidimus skiriamos tokios baudos:

                           —

                           Akcinei bendrovei Alstom: 10 327 500 EUR,

                           —

                           Alstom: 48 195 000 EUR solidariai su Areva T & D SA, iš kurių Areva T & D SA mokėtiną 20 400 000 EUR sumą pastaroji moka solidariai su Areva T & D AG, akcine bendrove Areva ir Areva T & D Holding SA.

               4.

               Kitą ieškinių dalį atmesti.

               5.

               Byloje T-117/07 Europos Komisija padengia dešimtadalį Areva, Areva T & D Holding, Areva T & D SA ir Areva T & D AG bylinėjimosi išlaidų ir dešimtadalį savo bylinėjimosi išlaidų. Areva, Areva T & D Holding, Areva T & D SA ir Areva T & D AG padengia devynis dešimtadalius savo bylinėjimosi išlaidų ir devynis dešimtadalius Komisijos patirtų bylinėjimosi išlaidų.

               6.

               Byloje T-121/07 Komisija padengia dešimtadalį Alstom bylinėjimosi išlaidų ir dešimtadalį savo bylinėjimosi išlaidų. Alstom padengia devynis dešimtadalius savo bylinėjimosi išlaidų ir devynis dešimtadalius Komisijos patirtų bylinėjimosi išlaidų.

      (1)  OL C 140, 2007 6 23.


title: 2015 m. spalio 27 d. Teismo sprendimas byloje E-11/15 – ELPA priežiūros institucija prieš Islandiją (EEE narės/ELPA valstybės įsipareigojimų nevykdymas – Neįgyvendinimas – Direktyva 2011/83/ES dėl vartotojų teisių)

text:
               15.12.2016

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 467/24

         TEISMO SPRENDIMAS
   2015 m. spalio 27 d.
   byloje E-11/15
   ELPA priežiūros institucija prieš Islandiją
   (EEE narės/ELPA valstybės įsipareigojimų nevykdymas – Neįgyvendinimas – Direktyva 2011/83/ES dėl vartotojų teisių)
   (2016/C 467/11)
   Byloje E-11/15 ELPA priežiūros institucija prieš Islandiją – PRAŠYMAS pripažinti, kad per nustatytą terminą nepriėmusi priemonių, reikalingų Europos ekonominės erdvės susitarimo XIX priedo 7a, 7e ir 7i punktuose nurodytam teisės aktui (2011 m. spalio 25 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2011/83/ES dėl vartotojų teisių, kuria iš dalies keičiamos Tarybos direktyva 93/13/EEB ir Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 1999/44/EB bei panaikinamos Tarybos direktyva 85/577/EEB ir Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 97/7/EB), suderintam su Susitarimu prie jo pridėtu 1 protokolu, įgyvendinti, Islandija neįvykdė įsipareigojimų pagal minėtą teisės aktą ir Susitarimo 7 straipsnį, – Teismas, kurį sudaro pirmininkas Carlas Baudenbacheris ir teisėjai Peras Christiansenas (teisėjas pranešėjas) bei Pállis Hreinssonas, 2015 m. spalio 27 d. priėmė sprendimą, kurio rezoliucinė dalis yra tokia:
   Teismas:

               1.

               Pripažįsta, kad per nustatytą terminą nepriėmusi priemonių, reikalingų Europos ekonominės erdvės susitarimo XIX priedo 7a, 7e ir 7i punktuose nurodytam teisės aktui (2011 m. spalio 25 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2011/83/ES dėl vartotojų teisių, kuria iš dalies keičiamos Tarybos direktyva 93/13/EEB ir Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 1999/44/EB bei panaikinamos Tarybos direktyva 85/577/EEB ir Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 97/7/EB), suderintam su Susitarimu prie jo pridėtu 1 protokolu, įgyvendinti, Islandija neįvykdė įsipareigojimų pagal minėtą teisės aktą ir Susitarimo 7 straipsnį.

               2.

               Nurodo Islandijai padengti bylinėjimosi išlaidas.


title: Byla T-423/16: 2016 m. liepos 29 d. pareikštas ieškinys byloje De Masi/Komisija

text:
               10.10.2016

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 371/15

         2016 m. liepos 29 d. pareikštas ieškinys byloje De Masi/Komisija

   (Byla T-423/16)
   (2016/C 371/17)
   Proceso kalba: vokiečių

      Šalys

      Ieškovas: Fabio De Masi (Briuselis, Belgija), atstovaujamas profesoriaus A. Fischer-Lescano

      Atsakovė: Europos Komisija

      Reikalavimai

   Ieškovas Bendrojo Teismo prašo:

               —

               panaikinti 2016 m. gegužės 20 d. atsakovės sprendimą dėl paraiškos leisti susipažinti su Elgesio kodekso grupės dokumentais;

               —

               panaikinti 2016 m. liepos 13 d. atsakovės sprendimą dėl paraiškos leisti susipažinti su Elgesio kodekso grupės dokumentais;

               —

               pagal Bendrojo Teismo procedūros reglamento 87 straipsnio 2 dalį priteisti iš atsakovės bylinėjimosi išlaidas ir tas, kurių patirs galimos į bylą įstojusios šalys.

      Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

   Grįsdamas ieškinį ieškovas remiasi dviem pagrindais.

               1.

               Pirmasis ieškinio pagrindas: Reglamento (EB) Nr. 1049/2001 (1) 8 straipsnio 1 dalies pažeidimas
               Ieškovas nurodo, kad 2016 m. gegužės 20 d. ir 2016 m. lieps 13 d. atsakovės sprendimais pažeidžiama minėtoje nuostatoje numatyta teisė į tinkamą kartotinės paraiškos išnagrinėjimą.

               2.

               Antrasis ieškinio pagrindas: SESV 15 straipsnio 3 dalies, siejamos su Reglamento (EB) Nr. 1049/2001 2 straipsnio 1 dalimis, pažeidimas
               Be to, ieškovas nurodo, kad atsisakymas leisti susipažinti su visais dokumentais, kuriuos priėmė atsakovė dėl Tarybos sukurtos „Elgesio kodekso“ grupės (įmonių apmokestinimas), pažeidžia minėtomis nuostatomis garantuotą teisę susipažinti su tais dokumentais.
               Šiuo klausimu ieškovas teigia, kad šiuo atveju nėra taikytinos skaidrumo principo išimtys, numatytos Reglamento (EB) Nr. 1049/2001 4 straipsnio 3 dalyje ir 1 dalies a punkto ketvirtoje įtraukoje.
               Be to, ieškovas nurodo, kad nepakankamai dėmesio buvo skirta vertinimui ir motyvavimui ir kad buvo viršesnis viešasis interesas atskleisti dokumentuose esančią informaciją.

      (1)  2001 m. gegužės 30 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (EB) Nr. 1049/2001 dėl galimybės visuomenei susipažinti su Europos Parlamento, Tarybos ir Komisijos dokumentais (OL L 145, 2001, p. 43; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 1 sk., 3 t., p. 331).


title: Byla F-34/12: 2012 m. kovo 13 d. pareikštas ieškinys byloje ZZ prieš Europos Komisiją

text:
               23.6.2012

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 184/23

         2012 m. kovo 13 d. pareikštas ieškinys byloje ZZ prieš Europos Komisiją

   (Byla F-34/12)
   2012/C 184/50
   Proceso kalba: prancūzų

      Šalys

      Ieškovė: ZZ, atstovaujama advokato A. Salerno

      Atsakovė: Europos Komisija

      Ginčo dalykas bei aprašymas

   Sprendimo neleisti ieškovei laikyti konkurso EPSO/AD/207/11 egzaminų vertinimo centre panaikinimas.

      Ieškovės reikalavimai

               —

               Panaikinti atviro konkurso EPSO/AD/207/11 atrankos komisijos 2011 m. gruodžio 3 d. sprendimą atmesti 2011 m. ieškovės prašymą peržiūrėti ankstesnį šios atrankos komisijos sprendimą nekviesti jos į egzaminus, organizuojamus vertinimo centre, apie kurį EPSO jai pranešė 2011 m. liepos 26 d. laišku.

               —

               Priteisti iš Komisijos sumokėti ieškovei 10 000 EUR dėl skundžiamo sprendimo padarytai neturtinei žalai atlyginti.

               —

               Priteisti iš Komisijos bylinėjimosi išlaidas.


title: Byla F-43/09: 2010 m. rugsėjo 30 d. Tarnautojų teismo (pirmoji kolegija) sprendimas byloje Carlo van Heuckelom prieš Europos policijos biurą (Europolą) (Viešoji tarnyba — Europolo pareigūnų nuostatai — 29 straipsnis — Paaukštinimas, suteiktas remiantis vertinimo ataskaitomis — Prieštaravimas dėl sprendimo, kuriuo įtvirtinama lygių ir pakopų nustatymo tvarka, teisėtumo — Europolo direktoriaus ir administracinės tarybos kompetencija — Europolo direktoriaus diskrecija — Ribos)

text:
               20.11.2010

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 317/47

         2010 m. rugsėjo 30 d. Tarnautojų teismo (pirmoji kolegija) sprendimas byloje Carlo van Heuckelom prieš Europos policijos biurą (Europolą)

   (Byla F-43/09) (1)

   (Viešoji tarnyba - Europolo pareigūnų nuostatai - 29 straipsnis - Paaukštinimas, suteiktas remiantis vertinimo ataskaitomis - Prieštaravimas dėl sprendimo, kuriuo įtvirtinama lygių ir pakopų nustatymo tvarka, teisėtumo - Europolo direktoriaus ir administracinės tarybos kompetencija - Europolo direktoriaus diskrecija - Ribos)
   2010/C 317/82
   Proceso kalba: olandų

      Šalys

      Ieškovas: Carlo van Heuckelom (Haga, Nyderlandai), atstovaujamas advokatų W. J. Dammingh ir N. D. Dane

      Atsakovas: Europos policijos biuras (Europolas), atstovaujamas D. Neumann ir D. El Khoury, padedamų iš pradžių advokatų B. Wägenbaur ir R. Van der Hout, vėliau B. Wägenbaur

      Dalykas

   2008 m. liepos 14 d. Sprendimo, kuriuo ieškovui suteikta vienintelė lygio pakopa, ir 2009 m. sausio 19 d. Sprendimo, kuriuo atmestas skundas dėl pirmojo sprendimo, panaikinimas.

      Sprendimo rezoliucinė dalis

               1.

               Atmesti C. van Heuckelom ieškinį.

               2.

               Įpareigoti šalis padengti savo bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 180, 2009 8 1, p. 63.


title: Pranešimo apie bylą T–698/16 Oficialiajame leidinyje klaidų ištaisymas (OL C 441, 2016 11 28)

text:
               9.1.2017

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 6/57

         Pranešimo apie bylą T–698/16 Oficialiajame leidinyje klaidų ištaisymas
   (
         Europos Sąjungos oficialusis leidinys C 441, 2016 m. lapkričio 28 d.
      )
   (2017/C 006/72)
   Pataisytas pranešimas apie bylą T-698/16, Trasta Komercbanka ir kt./ECB, išdėstomas taip:

      2016 m. rugsėjo 23 d. pareikštas ieškinys byloje Trasta Komercbanka ir kt./ECB

      (Byla T-698/16)
      (2016/C 441/34)
      Proceso kalba: anglų

         Šalys

         Ieškovai: Trasta Komercbanka AS (Ryga, Latvija) ir 6 kiti ieškovai, atstovaujami advokatų O. Behrends, L. Feddern ir M. Kirchner

         Atsakovas: Europos Centrinis Bankas

         Reikalavimai

      Ieškovai Bendrojo Teismo prašo:

                  —

                  panaikinti 2016 m. liepos 11 d. ECB sprendimą panaikinti Trasta Komercbanka AS banko licenciją ir

                  —

                  priteisti iš atsakovo visas bylinėjimosi išlaidas.

         Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

      Grįsdami ieškinį ieškovai remiasi septyniais pagrindais.

                  1.

                  Pirmasis ieškinio pagrindas grindžiamas tuo, kad ECB pažeidė BPM reglamento (1) 24 straipsnį ir gretutines nuostatas, kiek tai susiję su Administracinės peržiūros valdybos atlikta ankstesnio ECB sprendimo peržiūra.

                  2.

                  Antrasis ieškinio pagrindas grindžiamas tuo, kad ECB nuodugniai ir nešališkai netikrino ir nevertino visų faktinių aspektų, įskaitant ir tai, kad ECB tinkamai nesureagavo į faktą, jog nacionalinės Latvijos reguliavimo institucijos pateikta informacija ir dokumentai nebuvo tikslūs.

                  3.

                  Trečiasis ieškinio pagrindas grindžiamas tuo, kad ECB pažeidė proporcingumo principą, nes neįžvelgė, kad būta alternatyvių priemonių.

                  4.

                  Ketvirtasis ieškinio pagrindas grindžiamas tuo, kad ECB pažeidė vienodo požiūrio principą.

                  5.

                  Penktasis ieškinio pagrindas grindžiamas tuo, kad ECB pažeidė BPM reglamento 19 straipsnį ir 75 konstatuojamąją dalį ir piktnaudžiavo įgaliojimais.

                  6.

                  Šeštasis ieškinio pagrindas grindžiamas tuo, kad ECB pažeidė teisėtų lūkesčių apsaugos ir teisinio saugumo principus.

                  7.

                  Septintasis ieškinio pagrindas grindžiamas tuo, kad ECB pažeidė procedūrines taisykles, įskaitant teisę būti išklausytam, teisę susipažinti su byla ir teisę į tinkamai motyvuotą sprendimą, ir BPM pagrindų reglamento 83 straipsnio 1 dalies pažeidimu.

      (1)  2013 m. spalio 15 d. Tarybos reglamentas (ES) Nr. 1024/2013, kuriuo Europos Centriniam Bankui pavedami specialūs uždaviniai, susiję su rizikos ribojimu pagrįstos kredito įstaigų priežiūros politika (OL L 287, 2013 10 29, p. 63)


title: Byla T-473/12: 2015 m. vasario 5 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Aer Lingus/Komisija (Valstybės pagalba — Airijos mokestis, taikomas lėktuvų keleiviams — Sumažintas skrydžių tarifas į vietoves, esančias ne daugiau kaip 300 km atstumu nuo Dublino oro uosto — Sprendimas, kuriuo pagalba pripažįstama nesuderinama su vidaus rinka ir įpareigojama ją išieškoti — Nauda — Atrankinis pobūdis — Pagalbos gavėjų nustatymas — Reglamento (EB) Nr. 659/1999 14 straipsnis — Pareiga motyvuoti)

text:
               23.3.2015

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 96/12

         2015 m. vasario 5 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Aer Lingus/Komisija

   (Byla T-473/12) (1)

   ((Valstybės pagalba - Airijos mokestis, taikomas lėktuvų keleiviams - Sumažintas skrydžių tarifas į vietoves, esančias ne daugiau kaip 300 km atstumu nuo Dublino oro uosto - Sprendimas, kuriuo pagalba pripažįstama nesuderinama su vidaus rinka ir įpareigojama ją išieškoti - Nauda - Atrankinis pobūdis - Pagalbos gavėjų nustatymas - Reglamento (EB) Nr. 659/1999 14 straipsnis - Pareiga motyvuoti))
   (2015/C 096/15)
   Proceso kalba: anglų

      Šalys

      Ieškovė: Aer Lingus Ltd (Dublinas, Airija), atstovaujama baristerių K. Bacon, D. Scannell, D. Bailey ir solisitoriaus A. Burnside

      Atsakovė: Europos Komisija, atstovaujama L. Flynn, D. Grespan ir T. Maxian Rusche

      Atsakovės pusėje įstojusi į bylą šalis: Airija, atstovaujama E. Creedon, A. Joyce ir J. Quaney, padedamų SC E. Regan ir baristerio B. Doherty

      Dalykas

   Prašymas panaikinti 2012 m. liepos 25 d. Komisijos sprendimą 2013/199/ES dėl valstybės pagalbos byloje SA.29064 (11/C, ex 11/NN) – Airijos taikyti diferencijuoti mokesčio tarifai oro transportui (OL L 119, 2013, p. 30)

      Rezoliucinė dalis

               1.

               Panaikinti 2012 m. liepos 25 d. Komisijos sprendimo 2013/199/ES dėl valstybės pagalbos byloje SA.29064 (11/C, ex 11/NN) – Airijos taikyti diferencijuoti mokesčio tarifai oro transportui 4 straipsnį tiek, kiek juo nurodoma išieškoti iš pagalbos gavėjų sumą, kuri, kaip nustatyta minėto sprendimo 70 konstatuojamojoje dalyje, yra aštuoni eurai už keleivį.

               2.

               Atmesti kitą ieškinio dalį.

               3.

               Įpareigoti Europos Komisiją padengti savo ir pusę Aer Lingus Ltd nurodytų bylinėjimosi išlaidų.

               4.

               Aer Lingus padengia pusę savo bylinėjimosi išlaidų.

               5.

               Airija padengia savo bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 26, 2013 1 26.


title: Byla C-214/04 Europos Bendrijos Komisijos 2004 m. gegužės 19 d. pareikštas ieškinys Italijos Respublikai

text:
               24.7.2004

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 190/6

         Europos Bendrijos Komisijos 2004 m. gegužės 19 d. pareikštas ieškinys Italijos Respublikai
   (Byla C-214/04)
   (2004/C 190/11)
   2004 m. gegužės 19 d. Europos Bendrijų Teisingumo Teisme buvo pareikštas Europos Bendrijos Komisijos, atstovaujamos Ulrich Wölker ir Antonio Aresu ieškinys Italijos Respublikai.
   Pareiškėjas Teisingumo Teismo prašo:

               —

               pripažinti, kad Italijos Respublika, nepanaikindama įstatymo, leidžiančio priešgaisrinės apsaugos įrenginiuose naudoti hidrochlorfluorangliavandenilį viršijant 2000 m. birželio 29 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (EB) Nr. 2037/2000 (1) dėl ozono sluoksnį ardančių medžiagų 5 straipsnio 3 dalyje nustatytus apribojimus ir nesilaikant jame numatytų sąlygų, neįvykdė savo įsipareigojimų pagal šią nuostatą;

               —

               priteisti iš Italijos Respublikos atlyginti bylinėjimosi išlaidas.

         Teisiniai pagrindai ir pagrindiniai argumentai:
   Komisija tvirtina, kad Ministro dell'ambiente e della tutela del territorio 2001 m. spalio 3 d. priimtu įsakymu nustatytos leidžiančios nukrypti nuostatos taikomos įvairiais atvejais, kuriems netaikomos Reglamento (EB) Nr. 2037/2000 nustatytos leidžiančios nukrypti nuostatos, ir todėl jų taikymo sritis yra žymiai platesnė negu tai leidžiama pagal patį reglamentą. Todėl ta dalimi, kuria Italijos nuostatos leidžia priešgaisrinės apsaugos įrenginiuose naudoti hidrochlorfluorangliavandenilį (HCFA) tais atvejais, kai tai nėra leidžiama pagal Reglamentą (EB) Nr. 2037/2000, šios nuostatos neatitinka Bendrijos teisės.

      (1)  OL L 244, 2000 9 29, p. 1.


title: 2005 m. spalio 13 d.  Teisingumo Teismo sprendimas (pirmoji kolegija), Byloje C-73/04 (dėl Oberlandesgericht Hamm prašymo priimti prejudicinį sprendimą): Brigitte ir Marcus Klein prieš Rhodos Management Ltd, (Briuselio konvencija — Jurisdikcija nekilnojamojo turto nuomos bylose — Teisė tam tikru laiku naudotis nekilnojamuoju turtu)

text:
               10.12.2005

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 315/6

      TEISINGUMO TEISMO SPRENDIMAS

   (pirmoji kolegija)
   2005 m. spalio 13 d.
   Byloje C-73/04 (dėl Oberlandesgericht Hamm prašymo priimti prejudicinį sprendimą): Brigitte ir Marcus Klein prieš Rhodos Management Ltd, (1)

   (Briuselio konvencija - Jurisdikcija nekilnojamojo turto nuomos bylose - Teisė tam tikru laiku naudotis nekilnojamuoju turtu)
   (2005/C 315/10)
   Proceso kalba: vokiečių
   Byloje C-73/04 dėl 2004 m. sausio 27 d. Hamm Aukščiausiojo žemės teismo (Oberlandesgericht Hamm) (Vokietija) sprendimu, kurį Teisingumo Teismas gavo 2004 m. vasario 17 d., pateikto prašymo priimti prejudicinį sprendimą pagal 1971 m. birželio 3 d. protokolą dėl Teisingumo Teismo įgaliojimų aiškinti 1968 m. rugsėjo 27 d. Konvenciją dėl jurisdikcijos ir teismo sprendimų civilinėse ir komercinėse bylose vykdymo byloje Brigitte ir Marcus Klein prieš Rhodos Management Ltd, Teisingumo Teismas (pirmoji kolegija), kurį sudaro kolegijos pirmininkas P. Jann (pranešėjas), teisėjai K. Schiemann, N. Colneric, J. N. Cunha Rodrigues ir E. Levits, generalinis advokatas L. A. Geelhoed, sekretorius R. Grass, 2005 m. spalio 13 d. priėmė sprendimą, kurio rezoliucinėje dalyje nurodyta:
   1968 m. rugsėjo 27 d. Briuselio konvencijos dėl jurisdikcijos ir teismų sprendimų civilinėse ir komercinėse bylose vykdymo, iš dalies pakeistos 1978 m. spalio 9 d. Konvencija dėl Danijos Karalystės, Airijos ir Jungtinės Didžiosios Britanijos ir Šiaurės Airijos Karalystės prisijungimo, 1982 m. spalio 25 d. Konvencija dėl Graikijos Respublikos prisijungimo ir 1989 m. gegužės 26 d. Konvencija dėl Ispanijos Karalystės ir Portugalijos Respublikos prisijungimo 16 straipsnio 1 punkto a papunktis aiškintinas taip, kad jis netaikomas sutarčiai dėl narystės klube, kuri, sumokėjus didžiąją bendros kainos dalį sudarantį nario mokestį, suteikia nariams galimybę įgyti teisę tam tikru laiku naudotis nurodytos rūšies ir nurodytoje vietoje esančiu nekilnojamuoju turtu bei numato narių įtraukimą į organizaciją, leidžiančią apsikeisti jų naudojimosi teisėmis.

      (1)  OL C 106, 2004 4 30.


title: Byla C-194/09 P: 2011 m. liepos 21 d. Teisingumo Teismo (antroji kolegija) sprendimas byloje Alcoa Trasformazioni Srl prieš Europos Komisiją (Apeliacinis skundas — Valstybės pagalba — Lengvatinis elektros tarifas — Išvada, kad nėra pagalbos — Iš dalies pakeista arba pratęsta priemonė — Sprendimas pradėti EB 88 straipsnio 2 dalyje nustatytą procedūrą — Esama arba nauja pagalba — Reglamentas (EB) Nr. 659/1999 — 1 straipsnio b ir v punktai — Pareiga motyvuoti — Teisinio saugumo ir teisėtų lūkesčių apsaugos principai)

text:
               10.9.2011

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 269/3

         2011 m. liepos 21 d. Teisingumo Teismo (antroji kolegija) sprendimas byloje Alcoa Trasformazioni Srl prieš Europos Komisiją

   (Byla C-194/09 P) (1)

   (Apeliacinis skundas - Valstybės pagalba - Lengvatinis elektros tarifas - Išvada, kad nėra pagalbos - Iš dalies pakeista arba pratęsta priemonė - Sprendimas pradėti EB 88 straipsnio 2 dalyje nustatytą procedūrą - Esama arba nauja pagalba - Reglamentas (EB) Nr. 659/1999 - 1 straipsnio b ir v punktai - Pareiga motyvuoti - Teisinio saugumo ir teisėtų lūkesčių apsaugos principai)
   2011/C 269/03
   Proceso kalba: anglų

      Šalys

      Apeliantė: Alcoa Trasformazioni Srl, atstovaujama avvocato M. Siragusa, Rechtsanwälte T. Müller-Ibold ir T. Graf, avocat F. Salerno

      Kita proceso šalis: Europos Komisija, atstovaujama N. Khan

      Dalykas

   Apeliacinis skundas dėl 2009 m. kovo 25 d. Pirmosios instancijos teismo (pirmoji kolegija) sprendimo byloje T-332/06, Alcoa Trasformazioni Srl prieš Europos Bendrijų Komisiją, kuriuo Pirmosios instancijos teismas atmetė ieškinį dėl 2006 m. liepos 19 d. Komisijos sprendimo pradėti EB sutarties 88 straipsnio 2 dalyje nustatytą procedūrą dėl preferencinių elektros energijos tarifų daug energijos naudojantiems pramonės sektoriams Italijoje taikymo pratęsimo (Valstybės pagalba C 36/06 (ex NN 38/06)), kiek jis susijęs su elektros tarifu, taikomu dviem ieškovės aliuminio gamykloms, esančioms Fuzinoje (Venecija) ir Portovesme (Sardinijoje), panaikinimo

      Rezoliucinė dalis

               1.

               Atmesti apeliacinį skundą.

               2.

               Priteisti iš Alcoa Trasformazioni Srl bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 193, 2009 8 15.


title: Byla T-34/15: 2015 m. sausio 22 d. pareikštas ieškinys byloje Wolf Oil/VRDT – SCT Lubricants (SHEMPIOIL)

text:
               16.3.2015

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 89/38

         2015 m. sausio 22 d. pareikštas ieškinys byloje Wolf Oil/VRDT – SCT Lubricants (SHEMPIOIL)

   (Byla T-34/15)
   (2015/C 089/46)
   Kalba, kuria surašytas ieškinys: anglų

      Šalys

      Ieškovė: Wolf Oil Corp. (Hemiksem, Belgija), atstovaujama advokatų P. Maeyaert ir J. Muyldermans

      Atsakovė: Vidaus rinkos derinimo tarnyba (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui) (VRDT)

      Kita procedūros Apeliacinėje taryboje šalis: UAB SCT Lubricants (Klaipėda, Lietuva)

      Su procedūra VRDT susijusi informacija

      Pareiškėja: kita procedūros Apeliacinėje taryboje šalis

      Prekių ženklas, dėl kurio kilo ginčas: tarptautinis prekių ženklas CHEMPIOIL, kurio registracija galioja Europos Sąjungoje – Europos Sąjungoje galiojanti tarptautinė registracija Nr. 1 0 76  327

      Procedūra VRDT: protesto procedūra

      Ginčijamas sprendimas: 2014 m. spalio 31 d. VRDT penktosios apeliacinės tarybos sprendimas byloje R 1596/2013-5

      Reikalavimai

   Ieškovė Bendrojo Teismo prašo:

               —

               panaikinti ginčijamą sprendimą,

               —

               nurodyti VRDT ir įstojusiai į bylą šalia padengti savo ir Wolf Oil patirtas bylinėjimosi išlaidas.

      Pagrindas, kuriuo remiamasi

               —

               Reglamento Nr. 207/2009 8 straipsnio 1 dalies b punkto, 75 straipsnio ir 76 straipsnio 1 dalies pažeidimas.


title: Byla C-301/09: 2009 m. liepos 30 d. Raad van State (Nyderlandai) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Staatssecretaris van Justitie prieš I. Oguz

text:
               7.11.2009

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 267/33

         2009 m. liepos 30 d.Raad van State (Nyderlandai) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Staatssecretaris van Justitie prieš I. Oguz

   (Byla C-301/09)
   2009/C 267/61
   Proceso kalba: olandų

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Raad van State

      Šalys pagrindinėje byloje

      Ieškovas: Staatssecretaris van Justitie

      Atsakovas: I. Oguz

      Prejudicinis klausimas

   Ar sprendimo Nr. 1/80 13 straipsnis turi būti aiškinamas taip, kad šios nuostatos prasme nauju apribojimu laikomas po 1980 m. gruodžio 1 d. įsigaliojusios nuostatos, kuri numatė 1980 m. gruodžio 1 d. taikytos nuostatos sušvelninimą, sugriežtinimas, jei jis nepablogina 1980 m. gruodžio 1 d. galiojusios nuostatos?


title: Byla F-112/14: 2014 m. spalio 17 d. pareikštas ieškinys byloje ZZ ir kt./Komisija

text:
               26.1.2015

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 26/47

         2014 m. spalio 17 d. pareikštas ieškinys byloje ZZ ir kt./Komisija

   (Byla F-112/14)
   (2015/C 026/62)
   Proceso kalba: prancūzų

      Šalys

      Ieškovai: ZZ ir kt., atstovaujami advokato S. Orlandi

      Atsakovė: Europos Komisija

      Ginčo dalykas bei aprašymas

   Panaikinti paskyrimų tarnybos sprendimus pagal naujas karjeros ir paaukštinimo taisykles, taikomas po 2014 m. sausio 1 d. Pareigūnų tarnybos nuostatų reformos, priskirti ieškovus prie pareigų kategorijos „pagrindinis administratorius, kuriam taikomas pereinamasis laikotarpis“ ir, jų nuomone, atimti iš jų galimybę būti paaukštintiems priskiriant juos prie AD 14 lygio, o taip pat pripažinti, kad Pareigūnų tarnybos nuostatų XIII priedo 30 straipsnio 3 dalis yra neteisėta.

      Ieškovų reikalavimai

               —

               Panaikinti sprendimus priskirti ieškovus prie pareigų kategorijos „pagrindinis administratorius, kuriam taikomas pereinamasis laikotarpis“,

               —

               kad Pareigūnų tarnybos nuostatų XIII priedo 30 straipsnio 3 dalis yra neteisėta,

               —

               priteisti iš Komisijos bylinėjimosi išlaidas.


title: Byla T-240/04 2007 m. rugsėjo 17 d. Pirmosios instancijos teismo sprendimas Prancūzija prieš Komisiją ( Europos atominės energijos bendrija — Investicijos — Pranešimas Komisijai apie investicinius projektus — Įgyvendinimo taisyklės — Reglamentas (Euratomas) Nr. 1352/2003 — Komisijos kompetencijos stoka — AE 41 ir AE 44 straipsniai — Teisės saugumo principas )

text:
               10.11.2007

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 269/46

         2007 m. rugsėjo 17 d. Pirmosios instancijos teismo sprendimas Prancūzija prieš Komisiją

   (Byla T-240/04) (1)

   („Europos atominės energijos bendrija - Investicijos - Pranešimas Komisijai apie investicinius projektus - Įgyvendinimo taisyklės - Reglamentas (Euratomas) Nr. 1352/2003 - Komisijos kompetencijos stoka - AE 41 ir AE 44 straipsniai - Teisės saugumo principas“)
   (2007/C 269/81)
   Proceso kalba: prancūzų
   Šalys

      Ieškovė: Prancūzijos Respublika, atstovaujama iš pradžių F. Alabrune, G. de Bergues, C. Lemaire ir E. Puisais, vėliau G. de Bergues ir S. Gasri

      Atsakovė: Europos Bendrijų Komisija, atstovaujama M. Patakia

      Ieškovės pusėje į bylą įstojusios šalys: Vokietijos Federacinė Respublika, atstovaujama C.-D. Quassowski ir A. Tiemann, bei Belgijos Karalystė, atstovaujama iš pradžių D. Haven, vėliau M. Wimmer ir galiausiai A. Hubert, padedamų advokato J.-F. De Bock
   Bylos dalykas
   2003 m. liepos 23 d. Komisijos reglamento (Euratomas) Nr. 1358/2003, iš dalies keičiančio Reglamentą (EB) Nr. 1209/2000, nustatantį Europos atominės energijos bendrijos steigimo sutarties 41 straipsnyje nurodytų pranešimų siuntimo tvarką (OL L 192, p. 15), panaikinimas
   Sprendimo rezoliucinė dalis

               1.

               Panaikinti 2003 m. liepos 23 d. Komisijos reglamentą (Euratomas) Nr. 1358/2003, iš dalies keičiantį Reglamentą (EB) Nr. 1209/2000, nustatantį Europos atominės energijos bendrijos steigimo sutarties 41 straipsnyje nurodytų pranešimų siuntimo tvarką.

               2.

               Komisija padengia Prancūzijos Respublikos bylinėjimosi išlaidas.

               3.

               Vokietijos Federacinė Respublika ir Belgijos Karalystė padengia savo bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 304, 2003 12 13 (anksčiau byla C-455/03).


title: Byla F-134/06 2006 m. lapkričio 29 d. pareikštas ieškinys byloje Bordini prieš Komisiją

text:
               30.12.2006

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 326/87

         2006 m. lapkričio 29 d. pareikštas ieškinys byloje Bordini prieš Komisiją

   (Byla F-134/06)
   (2006/C 326/175)
   Proceso kalba: prancūzų
   Šalys

      Ieškovas: Giovanni Bordini (Dover, Jungtinė Karalystė), atstovaujamas advokatų L. Levi, C. Ronzi, I. Perego

      Atsakovė: Europos Bendrijų Komisija
   Ieškovo reikalavimai

               —

               Panaikinti 2006 m. sausio 25 d. Paskyrimų tarnybos sprendimą, kuriuo atsisakoma pripažinti, kad ieškovas buvo Jungtinės Karalystės gyventojas, netaikant jo pensijai Jungtinės Karalystės korekcinį koeficientą;

               —

               Priteisti iš atsakovės sumokėti sumų dėl Jungtinės Karalystės korekcinio koeficiento taikymo atgal ieškovo pensijai nuo 2004 m. balandžio 1 d. palūkanas, kurios yra dviem punktais aukštesnės nei nustatytos Europos Centriniame Banke ir atitinkamu laikotarpiu taikomos pagrindinėms pakartotinio finansavimo operacijoms.

               —

               priteisti iš atsakovės bylinėjimosi išlaidas.

         Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai
   Grįsdamas savo ieškinį, ieškovas pirmiausia pabrėžia, kad ginčijamas sprendimas pažeidžia pareigos motyvuoti principą tiek, kiek jis suformuluotas taip neaiškiai, kad neįmanoma suprasti jį pagrindžiančio motyvavimo.
   Be to, ieškovas nurodo, ankstesnių Pareigūnų tarnybos nuostatų 82 straipsnio pažeidimą ir naujų Pareigūnų tarnybos nuostatų XIII priedo 20 straipsnio pažeidimą, akivaizdžią faktinių aplinkybių vertinimo klaidą, iš kurios kyla teisinė klaida, proporcingumo ir teisės į privatų gyvenimą principų pažeidimą.
   Galiausiai, ieškovas teigia, kad Komisija pažeidė gero administravimo principą ir neįvykdė rūpinimosi pareigos.


title: Byla C-510/09: 2009 m. gruodžio 9 d. pareikštas ieškinys byloje Europos Komisija prieš Prancūzijos Respubliką

text:
               13.2.2010

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 37/24

         2009 m. gruodžio 9 d. pareikštas ieškinys byloje Europos Komisija prieš Prancūzijos Respubliką

   (Byla C-510/09)
   2010/C 37/29
   Proceso kalba: prancūzų

      Šalys

      Ieškovė: Europos Komisija, atstovaujama M. Patakia ir G. Zavvos

      Atsakovė: Prancūzijos Respublika

      Ieškovės reikalavimai

               —

               Pripažinti, kad nepateikusi 2006 m. kovo 13 d. Potvarkio dėl Žemės ūkio kodekso (Code rural) L. 253-1 straipsnyje numatytų produktų greitai paruošiamų mišinių projektą pagal 1998 m birželio 22 d. Direktyvoje 98/34/EB, nustatančioje informacijos apie techninius standartus ir reglamentus teikimo tvarką (1), iš dalies pakeistoje 1998 m. liepos 20 d. Direktyva 98/48/EB, įtvirtintą tvarką, Prancūzijos Respublika neįvykdė įsipareigojimų pagal šios direktyvos 8 straipsnio 1 dalį;

               —

               Priteisti iš Prancūzijos Respublikos bylinėjimosi išlaidas.

      Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

   Ieškinyje Europos Komisija kaltina atsakovę tuo, kad ši nepateikė nagrinėjamo Ministerijos potvarkio dėl kai kurių žemės ūkiui svarbių augalų apsaugos produktų greitai paruošiamų mišinių naudojimo, prieš jį priimdama, nors šis neginčijamai yra techninis reglamentas Direktyvos 98/34 prasme, kuriam netaikoma šios direktyvos 10 straipsnyje numatyta išimtis, todėl jo projektas turėjo būti pateiktas.
   Komisijos manymu, atsakovė pripažino šį pažeidimą, nes po to kai buvo gauta pagrįsta nuomonė Prancūzijos valdžios institucijos pateikė Komisijai potvarkio, kuriuo panaikinamas ir pakeičiamas to paties turinio ginčijamas Ministerijos potvarkis, projektą. Tačiau ieškinio pareiškimo dieną Prancūzijos valdžios institucijos nebuvo patvirtinusios šio potvarkio projekto ar bet kuriuo atveju apie tai neinformavo Komisijos.

      (1)  1998 m. liepos 20 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 98/48/EB, iš dalies keičianti Direktyvą 98/34/EB, nustatančią informacijos apie techninius standartus ir reglamentus teikimo tvarką (OL L 217, p. 18; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 13 sk., 21 t., p. 8).


title: Byla C-396/08 2008 m. rugsėjo 12 d. Corte d'appello di Roma (Italija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Istituto nazionale della previdenza sociale (INPS) prieš Daniela Lotti ir Clara Matteucci

text:
               20.12.2008

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 327/9

         2008 m. rugsėjo 12 d.Corte d'appello di Roma (Italija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Istituto nazionale della previdenza sociale (INPS) prieš Daniela Lotti ir Clara Matteucci

   (Byla C-396/08)
   (2008/C 327/14)
   Proceso kalba: italų
   Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas
   Corte d'appello di Roma
   Šalys pagrindinėje byloje
   Ieškovas: Istituto nazionale della previdenza sociale (INPS)

      Atsakovės: Daniela Lotti ir Clara Matteucci
   Prejudiciniai klausimai

               1.

               Ar Italijos teisės nuostatos (Įstatymo Nr. 638/83 7 straipsnio 1 dalis), pagal kurias, nustatant, ar įgyta teisė į pensiją, neatsižvelgiama į laikotarpius, kuriais nedirbta vadovaujantis „vertikalaus“ tipo darbo ne visą darbo dieną sutartimi, atitinka Direktyvą 97/81/EB (1) ir ypač (Bendrojo susitarimo) 4 straipsnį, įtvirtinantį nediskriminavimo principą?

               2.

               Ar minėtos nacionalinės nuostatos atitinka direktyvą ir ypač (Bendrojo susitarimo) 1 straipsnį, kuriame numatyta, kad nacionalinėmis nuostatomis reikia palengvinti darbo ne visą darbo dieną plėtojimą, 4 straipsnį ir 5 straipsnį, kuriuo valstybės narės įpareigojamos pašalinti teisinio pobūdžio kliūtis, ribojančias darbo ne visą darbo dieną galimybes, neabejojant, jog aplinkybė, kad nustatant teisę į pensiją neatsižvelgiama į savaites, kuriomis nedirbta, atgraso darbuotojus nuo „vertikalaus“ tipo darbo ne visą darbo dieną?

               3.

               Ar (Bendrojo susitarimo) 4 straipsnį, įtvirtinantį nediskriminavimo principą, galima taikyti įvairių tipų darbo ne visą darbo dieną sutartims, atsižvelgiant į tai, kad „horizontalaus“ tipo darbo ne visą darbo dieną atveju, esant tokiam pačiam realiai dirbtų valandų, už kurias sumokėtas darbo užmokestis, kalendoriniais metais kiekiui, pagal nacionalinės teisės nuostatas atsižvelgiama į visas kalendorinių metų savaites, kitaip nei „vertikalaus“ tipo darbo ne visą darbo dieną atveju?

      (1)  1997 m. gruodžio 15 d. Tarybos direktyva 97/81/EB dėl Bendrojo susitarimo dėl darbo ne visą darbo dieną, kurį sudarė Europos pramonės ir darbdavių konfederacijų sąjunga (UNICE), Europos įmonių, kuriose dalyvauja valstybė, centras (CEEP) ir Europos profesinių sąjungų konfederacija (ETUC) (OL L 14, 1998, p. 9).


title: Byla T-325/12: 2012 m. liepos 23 d. pareikštas ieškinys byloje Nyderlandai prieš Komisiją

text:
               8.9.2012

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 273/21

         2012 m. liepos 23 d. pareikštas ieškinys byloje Nyderlandai prieš Komisiją

   (Byla T-325/12)
   2012/C 273/36
   Proceso kalba: olandų

      Šalys

      Ieškovė: Nyderlandų Karalystė, atstovaujama C. Wissels, J. Langer ir M. de Ree

      Atsakovė: Europos Komisija

      Reikalavimai

   Ieškovė Bendrojo Teismo prašo:

               —

               panaikinti 2012 m. gegužės 11 d. Komisijos sprendimą SG-Greffe (2012) D/3150 byloje SA.28855 (N 373/2009) (ex C 10/2009 ir N 528/2009 — Nyderlandai/ING — Restruktūrizavimo pagalba),

               —

               priteisti iš Komisijos bylinėjimosi išlaidas.

      Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

   Grįsdama ieškinį ieškovė remiasi trimis ieškinio pagrindais.

               1.

               Teisės į gynybą ir rūpestingumo pareigos principo pažeidimas
               Ieškovė tvirtina, kad Komisija negalėjo priimti ginčijamo sprendimo, nesuteikdama Nyderlandams galimybės pateikti pastabų dėl motyvų, kuriais remdamasi Komisija savo sprendime konstatavo, kad Nyderlandai suteikė ING pagalbą, pritardami pakeistoms grąžinimo sąlygoms.
               Bet kuriuo atveju Komisija pažeidė rūpestingumo pareigos principą, nes ji priėmė sprendimą, neatsižvelgdama į Nyderlandų argumentus, pateiktus ankstesniame teismo procese, kuriame buvo priimtas sprendimas sujungtose bylose T-29/10 ir T-33/10 ir kuriame teismas atsižvelgė į šiuos argumentus.

               2.

               SESV 107 straipsnio pažeidimas
               Ieškovė tvirtina, kad sprendimas prieštarauja SESV 107 straipsniui, nes šio sprendimo 213 punkte Komisija neteisingai konstatavo, jog grąžinimo sąlygų pakeitimas apima valstybės pagalbą.

               3.

               SESV 107 straipsnio, Procedūros reglamento ir SESV 266 straipsnio pažeidimai
               Ieškovė teigia, kad Komisija netinkamai įvykdė 2012 m. kovo 2 d. Teismo sprendimą ir pažeidė SESV 107 straipsnį, Procedūros reglamentą ir SESV 266 straipsnį, nes šiame sprendime ji susiejo leidimą kapitalo įnašui su tomis pačiomis kompensacinėmis priemonėmis kaip ir ankstesniame 2009 m. sprendime (kurį Bendrasis Teismas panaikino 2012 m. kovo 2 d. Sprendimu), nors jos apskaičiuota pagalbos suma buvo 2 mlrd. eurų mažesnė.


title: Byla C-292/05 Efetio Patron 2005 m. birželio 8 d. nutartimi pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Eirínis Lekhorítou, V. Karkoúlias, G. Pavlópoulos, P. Brátsikas, D. Sotirópoulos ir G. Dimopoulus prieš Vokietijos Federacinę Respubliką

text:
               1.10.2005

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 243/8

         Efetio Patron 2005 m. birželio 8 d. nutartimi pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Eirínis Lekhorítou, V. Karkoúlias, G. Pavlópoulos, P. Brátsikas, D. Sotirópoulos ir G. Dimopoulus prieš Vokietijos Federacinę Respubliką
   (Byla C-292/05)
   (2005/C 243/12)
   Proceso kalba: graikų

      Efetio Patron (Patras apeliacinis teismas)2005 m. birželio 8 d. nutartimi kreipėsi į Europos Bendrijų Teisingumo Teismą su prašymu, kurį Teisingumo Teismo sekretoriatas gavo 2005 m. liepos 20 d., priimti prejudicinį sprendimą byloje Eirínis Lekhorítou, V. Karkoúlias, G. Pavlópoulos, P. Brátsikas, D. Sotirópoulos ir G. Dimopoulus prieš Vokietijos Federacinę Respubliką.

      Efetio Patron (Patras apeliacinis teismas) prašo Teisingumo Teismo atsakyti į šiuos klausimus:

               1.

               Ar fizinių asmenų ieškiniai dėl žalos atlyginimo, pareikšti Susitariančiajai šaliai, kuri pagal civilinę teisę atsako už savo ginkluotųjų pajėgų veiksmus arba neveikimą, patenka į Briuselio konvencijos taikymo sritį ratione materiae pagal 1 straipsnį, jeigu šie veiksmai arba neveikimas buvo vykdomi ieškovų gyvenamosios vietos valstybėje ginkluotos okupacijos metu, atsakovui vykdant agresijos karą, akivaizdžiai prieštarauja karo įstatymams ir gali būti laikomi nusikaltimais žmoniškumui?

               2.

               Ar su Briuselio konvencijos sistema suderinama tai, kad valstybė, atsakovė, naudojasi imunitetu, jei atsakius teigiamai ši Konvencija nebūtų taikoma atsakovo ginkluotųjų pajėgų veiksmams arba neveikimui, įvykdytam iki Konvencijos įsigaliojimo dienos, t. y. 1941-1944 m.?