title: Byla C-19/20: 2021 m. balandžio 29 d. Teisingumo Teismo (septintoji kolegija) sprendimas byloje (Sąd Okręgowy w Gdańsku (Lenkija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) I.W., R.W. / Bank BPH S.A. (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą – Vartotojų apsauga – Direktyva 93/13/EEB – Nesąžiningos sąlygos sutartyse su vartotojais – Sąlygos pripažinimo nesąžininga pasekmės – Hipoteka užtikrintos paskolos, išreikštos užsienio valiuta, sutartis – Valiutų keitimo kurso nustatymas – Novacijos sutartis – Atgrasomasis poveikis – Nacionalinio teismo pareigos – 6 straipsnio 1 dalis ir 7 straipsnio 1 dalis)

text:
               2021 7 12

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 278/15

      2021 m. balandžio 29 d. Teisingumo Teismo (septintoji kolegija) sprendimas byloje (Sąd Okręgowy w Gdańsku (Lenkija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) I.W., R.W. / Bank BPH S.A.

      (Byla C-19/20) (1)

      (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą - Vartotojų apsauga - Direktyva 93/13/EEB - Nesąžiningos sąlygos sutartyse su vartotojais - Sąlygos pripažinimo nesąžininga pasekmės - Hipoteka užtikrintos paskolos, išreikštos užsienio valiuta, sutartis - Valiutų keitimo kurso nustatymas - Novacijos sutartis - Atgrasomasis poveikis - Nacionalinio teismo pareigos - 6 straipsnio 1 dalis ir 7 straipsnio 1 dalis)
      (2021/C 278/20)
      Proceso kalba: lenkų

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

         Sąd Okręgowy w Gdańsku

         Šalys pagrindinėje byloje

         Ieškovai: I.W., R.W.

         Atsakovas: Bank BPH S.A.

         dalyvaujant: Rzecznik Praw Obywatelskich

         Rezoliucinė dalis

                  1.

                  1993 m. balandžio 5 d. Tarybos direktyvos 93/13/EEB dėl nesąžiningų sąlygų sutartyse su vartotojais 6 straipsnio 1 dalis turi būti aiškinama taip, kad nacionalinis teismas turi pripažinti pardavėjo ar tiekėjo ir vartotojo sudarytos sutarties sąlygą nesąžininga, net jeigu ji buvo iš dalies pakeista šalių susitarimu. Toks pripažinimas reiškia, kad reikia atkurti padėtį, kurioje būtų atsidūręs vartotojas, jei nebūtų buvę šios sąlygos, kuri buvo pripažinta nesąžininga, išskyrus atvejus, kai vartotojas, pakeisdamas minėtą nesąžiningą sąlygą, laisva valia ir būdamas pakankamai informuotas atsisakė tokio padėties atkūrimo, o tai turi patikrinti nacionalinis teismas. Vis dėlto iš šios nuostatos nematyti, kad pripažinus, jog pirminė sąlyga buvo nesąžininga, sutartis iš principo būtų buvusi panaikinta, nes šios sąlygos pakeitimas leido atkurti iš sutarties kylančių šių šalių pareigų bei teisių pusiausvyrą ir pašalinti su ja susijusį trūkumą.

                  2.

                  Direktyvos 93/13 6 straipsnio 1 dalis ir 7 straipsnio 1 dalis turi būti aiškinamos taip, kad, pirma, pagal jas nedraudžiama nacionaliniam teismui panaikinti tik nesąžiningo pardavėjo ar tiekėjo ir vartotojo sudarytos sutarties sąlygos aspekto, jei šia direktyva siekiamas atgrasomasis tikslas užtikrinamas nacionalinės teisės nuostatomis, reglamentuojančiomis tokios sąlygos naudojimą, su sąlyga, kad šis aspektas yra atskiras sutartinis įpareigojimas, kurio nesąžiningumas gali būti nagrinėjamas individualiai. Antra, šiomis nuostatomis prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikusiam teismui draudžiama panaikinti tik nesąžiningą pardavėjo ar tiekėjo ir vartotojo sudarytos sutarties sąlygos aspektą, jei dėl tokio panaikinimo minėtos sąlygos turinys būtų pakeistas, darant poveikį jos esmei, o tai turi patikrinti šis teismas.

                  3.

                  Direktyvos 93/13 6 straipsnio 1 dalis turi būti aiškinama taip, kad teismo pripažintos nesąžininga sąlygos pardavėjo ar tiekėjo su vartotoju sudarytoje sutartyje pasekmės patenka į nacionalinės teisės nuostatų taikymo sritį, nes klausimą dėl tokios sutarties tolesnio galiojimo ex officio turi vertinti nacionalinis teismas, remdamasis objektyviu požiūriu pagal šias nuostatas.

                  4.

                  Direktyvos 93/13 6 straipsnio 1 dalis, siejama su Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijos 47 straipsniu, turi būti aiškinama taip, kad nacionalinis teismas, pripažinęs pardavėjo ar tiekėjo su vartotoju sudarytos sutarties sąlygą nesąžininga, pagal nacionalines procesines normas ir įvykus rungimosi principu grindžiamam ginčui privalo informuoti vartotoją apie teisines pasekmes, kurių gali kilti panaikinus tokią sutartį, nepriklausomai nuo to, ar vartotojui atstovauja profesionalus atstovas.

         (1)  OL C 191, 2020 6 8.


title: Byla C-27/20: 2021 m. gegužės 12 d. Teisingumo Teismo (aštuntoji kolegija) sprendimas byloje (Tribunal de grande instance de Rennes (Prancūzija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) PF, QG / Caisse d’allocations familiales d’Ille et Vilaine (CAF) (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą – Laisvas darbuotojų judėjimas – Vienodas vertinimas – Socialinės lengvatos – Pajamoms taikomos ribos – Atsižvelgimas į priešpaskutiniais metais iki išmokų mokėjimo gautas pajamas – Darbuotojas, kuris grįžta į savo kilmės valstybę narę – Išmokos šeimai sumažinimas)

text:
               2021 7 12

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 278/16

      2021 m. gegužės 12 d. Teisingumo Teismo (aštuntoji kolegija) sprendimas byloje (Tribunal de grande instance de Rennes (Prancūzija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) PF, QG / Caisse d’allocations familiales d’Ille et Vilaine (CAF)

      (Byla C-27/20) (1)

      (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą - Laisvas darbuotojų judėjimas - Vienodas vertinimas - Socialinės lengvatos - Pajamoms taikomos ribos - Atsižvelgimas į priešpaskutiniais metais iki išmokų mokėjimo gautas pajamas - Darbuotojas, kuris grįžta į savo kilmės valstybę narę - Išmokos šeimai sumažinimas)
      (2021/C 278/21)
      Proceso kalba: prancūzų

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

         Tribunal de grande instance de Rennes

         Šalys pagrindinėje byloje

         Ieškovai: PF, QG

         Atsakovė: Caisse d’allocations familiales d’Ille et Vilaine (CAF)

         Rezoliucinė dalis

      SESV 45 straipsnis ir 2011 m. balandžio 5 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) Nr. 492/2011 dėl laisvo darbuotojų judėjimo Sąjungoje 7 straipsnio 2 dalis turi būti aiškinami taip, kad pagal juos nedraudžiamos valstybės narės teisės nuostatos, pagal kurias apskaičiuojant skirtinas išmokas šeimai referenciniai metai yra priešpaskutiniai metai iki mokėjimo laikotarpio, nes, iš esmės padidėjus nacionalinio pareigūno gaunamoms pajamoms jo komandiruotės kitoje valstybėje narėje esančioje Europos Sąjungos institucijoje laikotarpiu, šiam pareigūnui grįžus į kilmės valstybę narę jo išmoka šeimai dvejus metus labai sumažėja.

         (1)  OL C 95, 2020 3 23.


title: Byla C-47/20: 2021 m. balandžio 29 d. Teisingumo Teismo (pirmoji kolegija) sprendimas byloje (Bundesverwaltungsgericht (Vokietija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) F. / Stadt Karlsruhe (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą – Transportas – Vairuotojo pažymėjimas – Pažymėjimo atėmimas kitos valstybės narės nei ta, kuri jį išdavė, teritorijoje – Pažymėjimą išdavusios valstybės narės atliekamas pažymėjimo atnaujinimas po to, kai buvo priimtas sprendimas dėl atėmimo – Tarpusavio pripažinimo automatiškumo nebuvimas)

text:
               2021 7 12

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 278/17

      2021 m. balandžio 29 d. Teisingumo Teismo (pirmoji kolegija) sprendimas byloje (Bundesverwaltungsgericht (Vokietija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) F. / Stadt Karlsruhe

      (Byla C-47/20) (1)

      (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą - Transportas - Vairuotojo pažymėjimas - Pažymėjimo atėmimas kitos valstybės narės nei ta, kuri jį išdavė, teritorijoje - Pažymėjimą išdavusios valstybės narės atliekamas pažymėjimo atnaujinimas po to, kai buvo priimtas sprendimas dėl atėmimo - Tarpusavio pripažinimo automatiškumo nebuvimas)
      (2021/C 278/22)
      Proceso kalba: vokiečių

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

         Bundesverwaltungsgericht

         Šalys pagrindinėje byloje

         Pareiškėjas: F.

         Atsakovas: Stadt Karlsruhe

         Rezoliucinė dalis

      2006 m. gruodžio 20 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2006/126/EB dėl vairuotojo pažymėjimų 2 straipsnio 1 dalis ir 11 straipsnio 4 dalies antra pastraipa turi būti aiškinamos taip, kad pagal jas valstybei narei, kurios teritorijoje iš kitos valstybės narės išduoto A ir B kategorijų vairuotojo pažymėjimo savininko dėl pažeidimų, padarytų laikinai būnant toje teritorijoje po to, kai šis pažymėjimas išduotas, buvo atimta teisė vairuoti, nedraudžiama vėliau atsisakyti pripažinti šio vairuotojo pažymėjimo galiojimą po to, kai valstybė narė, kurioje yra minėto pažymėjimo savininko įprastinė gyvenamoji vieta, kaip ji suprantama pagal minėtos direktyvos 12 straipsnio pirmą pastraipą, jį atnaujino pagal šios direktyvos 7 straipsnio 3 dalį. Vis dėlto prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas turi išnagrinėti, ar, vadovaujantis proporcingumo principu, pirmosios valstybės narės teisės aktuose numatytos taisyklės, nustatančios sąlygas, kurias turi atitikti vairuotojo pažymėjimo savininkas, kad atgautų teisę vairuoti jos teritorijoje, neviršija to, kas yra tinkama ir būtina Direktyvos 2006/126 tikslui – pagerinti kelių eismo saugumą – pasiekti.

         (1)  OL C 161, 2020 5 11.


title: Byla C-63/20 P: 2021 m. gegužės 20 d. Teisingumo Teismo (šeštoji kolegija) sprendimas byloje Sigrid Dickmanns / Europos Sąjungos intelektinės nuosavybės tarnyba (EUIPO) (Apeliacinis skundas – Viešoji tarnyba – Laikinieji tarnautojai – Terminuota sutartis, kurioje numatyta sutarties nutraukimo sąlyga – Neįtraukimas į konkurso rezervo sąrašą – Tik patvirtinantis aktas – Skundo pateikimo terminas)

text:
               2021 7 12

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 278/18

      2021 m. gegužės 20 d. Teisingumo Teismo (šeštoji kolegija) sprendimas byloje Sigrid Dickmanns / Europos Sąjungos intelektinės nuosavybės tarnyba (EUIPO)

      (Byla C-63/20 P) (1)

      (Apeliacinis skundas - Viešoji tarnyba - Laikinieji tarnautojai - Terminuota sutartis, kurioje numatyta sutarties nutraukimo sąlyga - Neįtraukimas į konkurso rezervo sąrašą - Tik patvirtinantis aktas - Skundo pateikimo terminas)
      (2021/C 278/24)
      Proceso kalba: vokiečių

         Šalys

         Apeliantė: Sigrid Dickmanns, atstovaujama Rechtsanwalt H. Tettenborn,

         Kita proceso šalis: Europos Sąjungos intelektinės nuosavybės tarnyba (EUIPO), atstovaujama A. Lukošiūtės, padedamos Rechtsanwalt B. Wägenbaur

         Rezoliucinė dalis

                  1.

                  Atmesti apeliacinį skundą.

                  2.

                  Priteisti iš Sigrid Dickmanns šiame procese patirtas bylinėjimosi išlaidas.

         (1)  OL C 201, 2020 6 15.


title: Byla C-70/20: 2021 m. gegužės 12 d. Teisingumo Teismo (ketvirtoji kolegija) sprendimas byloje (Oberster Gerichtshof (Austrija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) YL / Altenrhein Luftfahrt GmbH (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą – Oro transportas – Monrealio konvencija – 17 straipsnio 1 dalis – Oro vežėjų atsakomybė nelaimingo atsitikimo atveju – Sąvoka „nelaimingas atsitikimas“ – Kietas, bet orlaivio įprasto eksploatavimo ribų nepažeidžiantis nusileidimas – Kūno sužalojimas, kurį keleivis, kaip teigiama, patyrė tokio nusileidimo metu – Nelaimingo atsitikimo nebuvimas)

text:
               2021 7 12

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 278/18

      2021 m. gegužės 12 d. Teisingumo Teismo (ketvirtoji kolegija) sprendimas byloje (Oberster Gerichtshof (Austrija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) YL / Altenrhein Luftfahrt GmbH

      (Byla C-70/20) (1)

      (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą - Oro transportas - Monrealio konvencija - 17 straipsnio 1 dalis - Oro vežėjų atsakomybė nelaimingo atsitikimo atveju - Sąvoka „nelaimingas atsitikimas“ - Kietas, bet orlaivio įprasto eksploatavimo ribų nepažeidžiantis nusileidimas - Kūno sužalojimas, kurį keleivis, kaip teigiama, patyrė tokio nusileidimo metu - Nelaimingo atsitikimo nebuvimas)
      (2021/C 278/25)
      Proceso kalba: vokiečių

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

         Oberster Gerichtshof

         Šalys pagrindinėje byloje

         Kasatorė: YL

         Kita kasacinio proceso šalis: Altenrhein Luftfahrt GmbH

         Rezoliucinė dalis

      1999 m. gegužės 28 d. Monrealyje sudarytos Konvencijos dėl tam tikrų tarptautinio vežimo oru taisyklių suvienodinimo, kurią Europos bendrija pasirašė 1999 m. gruodžio 9 d. ir kuri jos vardu buvo patvirtinta 2001 m. balandžio 5 d. Tarybos sprendimu 2001/539/EB, 17 straipsnio 1 dalis turi būti aiškinama taip, kad šioje nuostatoje numatyta sąvoka „nelaimingas atsitikimas“ neapima nusileidimo, kuris įvyko laikantis konkrečiam orlaiviui taikomų naudojimo procedūrų ir apribojimų, įskaitant numatytas leistinas normas ir ribas, susijusias su eksploatacinių charakteristikų veiksniais, turinčiais didelį poveikį nusileidimui, atsižvelgiant į naujausius pasiekimus ir geriausią praktiką orlaivių naudojimo skrydžiams srityje, net jeigu atitinkamas keleivis tokį nusileidimą suvoktų kaip nenumatytą įvykį.

         (1)  OL C 201, 2020 6 15.


title: Byla C-87/20: 2021 m. gegužės 12 d. Teisingumo Teismo (septintoji kolegija) sprendimas byloje (Bundesfinanzhof (Vokietija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Hauptzollamt B / XY (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą – Laukinės faunos ir floros rūšių apsauga kontroliuojant jų prekybą – Reglamentai (EB) Nr. 338/97 ir 865/2006 – Eršketinių žuvų ikrai – Įvežimas į Europos Sąjungos muitų teritoriją kaip asmeninių ar namų ūkio daiktų – Importo leidimas – Leidžianti nukrypti nuostata – 125 gramų vienam asmeniui riba – Viršijimas – Ketinimas padovanoti kitam asmeniui)

text:
               2021 7 12

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 278/19

      2021 m. gegužės 12 d. Teisingumo Teismo (septintoji kolegija) sprendimas byloje (Bundesfinanzhof (Vokietija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Hauptzollamt B / XY

      (Byla C-87/20) (1)

      (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą - Laukinės faunos ir floros rūšių apsauga kontroliuojant jų prekybą - Reglamentai (EB) Nr. 338/97 ir 865/2006 - Eršketinių žuvų ikrai - Įvežimas į Europos Sąjungos muitų teritoriją kaip asmeninių ar namų ūkio daiktų - Importo leidimas - Leidžianti nukrypti nuostata - 125 gramų vienam asmeniui riba - Viršijimas - Ketinimas padovanoti kitam asmeniui)
      (2021/C 278/26)
      Proceso kalba: vokiečių

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

         Bundesfinanzhof

         Šalys pagrindinėje byloje

         Ieškovė: Hauptzollamt B

         Atsakovas: XY

         Rezoliucinė dalis

                  1.

                  1996 m. gruodžio 9 d. Tarybos reglamento (EB) Nr. 338/97 dėl laukinės faunos ir floros rūšių apsaugos kontroliuojant jų prekybą, iš dalies pakeisto 2014 m. gruodžio 1 d. Komisijos reglamentu (ES) Nr. 1320/2014, 7 straipsnio 3 dalis turi būti aiškinama taip, kad eršketinių žuvų ikrai, įvežti į Europos Sąjungos muitų teritoriją, gali būti laikomi „asmeniniais arba namų ūkio daiktais“, kaip tai suprantama pagal šią nuostatą, kai jie skirti dovanoti trečiajam asmeniui, jei nėra jų komercinės paskirties įrodymų, ir jiems gali būti taikoma šioje nuostatoje numatyta nuo importuotojo pareigos pateikti importo leidimą nukrypti leidžianti nuostata.

                  2.

                  2006 m. gegužės 4 d. Komisijos reglamento (EB) Nr. 865/2006, nustatančio išsamias Tarybos reglamento Nr. 338/97 įgyvendinimo taisykles, iš dalies pakeisto 2015 m. birželio 5 d. Komisijos reglamentu (ES) 2015/870, 57 straipsnio 5 dalies a punktas turi būti aiškinamas taip, kad kai į Sąjungos muitų teritoriją įvežamas eršketinių žuvų ikrų kiekis viršija 125 gramų vienam asmeniui ribą ir importuotojas neturi išduoto importo leidimo, kompetentinga muitinė turi konfiskuoti visą taip importuotą eršketinių žuvų ikrų kiekį.

         (1)  OL C 175, 2020 5 25.


title: Byla C-130/20: 2021 m. gegužės 12 d. Teisingumo Teismo (šeštoji kolegija) sprendimas byloje (Juzgado de lo Social n° 3 de Barcelona (Ispanija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) YJ / Instituto Nacional de la Seguridad Social (INSS) (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą – Vienodas požiūris į moteris ir vyrus socialinės apsaugos srityje – Direktyva 79/7/EEB – 4 straipsnio 1 dalis – Diskriminacija dėl lyties – Nacionalinės teisės nuostatos, kuriose numatytas pensijos priedas už motinystę moterims, turinčioms tam tikrą skaičių vaikų – Šio pensijos priedo nesuteikimas moterims, paprašiusioms išleisti į išankstinę pensiją – Direktyvos 79/7/EEB taikymo sritis)

text:
               2021 7 12

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 278/20

      2021 m. gegužės 12 d. Teisingumo Teismo (šeštoji kolegija) sprendimas byloje (Juzgado de lo Social no 3 de Barcelona (Ispanija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) YJ / Instituto Nacional de la Seguridad Social (INSS)

      (Byla C-130/20) (1)

      (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą - Vienodas požiūris į moteris ir vyrus socialinės apsaugos srityje - Direktyva 79/7/EEB - 4 straipsnio 1 dalis - Diskriminacija dėl lyties - Nacionalinės teisės nuostatos, kuriose numatytas pensijos priedas už motinystę moterims, turinčioms tam tikrą skaičių vaikų - Šio pensijos priedo nesuteikimas moterims, paprašiusioms išleisti į išankstinę pensiją - Direktyvos 79/7/EEB taikymo sritis)
      (2021/C 278/28)
      Proceso kalba: ispanų

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

         Juzgado de lo Social no 3 de Barcelona

         Šalys pagrindinėje byloje

         Ieškovė: YJ

         Atsakovas: Instituto Nacional de la Seguridad Social (INSS)

         Rezoliucinė dalis

      1978 m. gruodžio 19 d. Tarybos direktyva 79/7/EEB dėl vienodo požiūrio į vyrus ir moteris principo nuoseklaus įgyvendinimo socialinės apsaugos srityje netaikoma nacionalinės teisės nuostatoms, kuriose numatyta, kad moterys, turinčios bent du biologinius ar įvaikintus vaikus, turi teisę gauti pensijos priedą už motinystę, kai išeina į pensiją sulaukusios teisės aktuose nustatyto pensinio amžiaus arba išeina į išankstinę pensiją dėl tam tikrų įstatyme numatytų priežasčių, tačiau tokios teisės neturi, jei savo noru pasirenka išankstinę pensiją.

         (1)  OL C 201, 2020 6 15.


title: Byla C-142/20: 2021 m. gegužės 6 d. Teisingumo Teismo (pirmoji kolegija) sprendimas byloje (Consiglio di Giustizia amministrativa per la Regione siciliana (Italija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Analisi G. Caracciolo srl / Regione Siciliana – Assessorato regionale della salute – Dipartimento regionale per la pianificazione, Regione Sicilia – Assessorato della salute – Dipartimento per le attività sanitarie e osservatorio, Accredia – Ente Italiano di Accreditamento, Azienda sanitaria provinciale di Palermo (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą – Teisės aktų derinimas – Reglamentas (EB) Nr. 765/2008 – Su gaminių prekyba susiję akreditavimo ir rinkos priežiūros reikalavimai – Viena nacionalinė akreditacijos įstaiga – Akreditacijos pažymėjimo išdavimas atitikties vertinimo įstaigoms – Akreditacijos įstaiga, kurios būstinė trečiojoje valstybėje – SESV 56 straipsnis – SESV 102 straipsnis – Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijos 20 ir 21 straipsniai – Galiojimas)

text:
               2021 7 12

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 278/21

      2021 m. gegužės 6 d. Teisingumo Teismo (pirmoji kolegija) sprendimas byloje (Consiglio di Giustizia amministrativa per la Regione siciliana (Italija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Analisi G. Caracciolo srl / Regione Siciliana – Assessorato regionale della salute – Dipartimento regionale per la pianificazione, Regione Sicilia – Assessorato della salute – Dipartimento per le attività sanitarie e osservatorio, Accredia – Ente Italiano di Accreditamento, Azienda sanitaria provinciale di Palermo

      (Byla C-142/20) (1)

      (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą - Teisės aktų derinimas - Reglamentas (EB) Nr. 765/2008 - Su gaminių prekyba susiję akreditavimo ir rinkos priežiūros reikalavimai - Viena nacionalinė akreditacijos įstaiga - Akreditacijos pažymėjimo išdavimas atitikties vertinimo įstaigoms - Akreditacijos įstaiga, kurios būstinė trečiojoje valstybėje - SESV 56 straipsnis - SESV 102 straipsnis - Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijos 20 ir 21 straipsniai - Galiojimas)
      (2021/C 278/29)
      Proceso kalba: italų

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

         Consiglio di Giustizia amministrativa per la Regione siciliana

         Šalys pagrindinėje byloje

         Apeliantė: Analisi G. Caracciolo srl

         Kitos apeliacinio proceso šalys: Regione Siciliana – Assessorato regionale della salute – Dipartimento regionale per la pianificazione, Regione Sicilia – Assessorato della salute – Dipartimento per le attività sanitarie e osservatorio, Accredia – Ente Italiano di Accreditamento, Azienda sanitaria provinciale di Palermo

         dalyvaujat: Perry Johnson Laboratory Accreditation Inc.

         Rezoliucinė dalis

                  1.

                  2008 m. liepos 9 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (EB) Nr. 765/2008, nustatančio su gaminių prekyba susijusius akreditavimo ir rinkos priežiūros reikalavimus ir panaikinančio Reglamentą (EEB) Nr. 339/93, 4 straipsnio 1 ir 5 dalis ir 7 straipsnio 1 dalį reikia aiškinti taip: šiomis nuostatomis draudžiama aiškinti nacionalinės teisės aktus taip, kad pagal juos akreditavimo veiklą gali vykdyti ne tik vienintelė nacionalinė akreditacijos įstaiga, kaip tai suprantama pagal šį reglamentą, bet ir kitos įstaigos, kurių buveinė yra trečiojoje valstybėje, jeigu šios įstaigos užtikrina, kad laikomasi tarptautinių standartų reikalavimų, ir remdamosi susitarimais dėl abipusio pripažinimo įrodo, kad jų kvalifikacija iš esmės prilygsta minėtos vienintelės nacionalinės akreditacijos įstaigos kvalifikacijai.

                  2.

                  Išnagrinėjus antrąjį prejudicinį klausimą nenustatyta nieko, kas galėtų paveikti Reglamento Nr. 765/2008 II skyriaus nuostatų galiojimą, atsižvelgiant į SESV 56 straipsnį, SESV 102 straipsnį ir Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijos 20 ir 21 straipsnius.

         (1)  OL C 209, 2020 6 22.


title: Byla C-202/20 P: 2021 m. gegužės 12 d. Teisingumo Teismo (aštuntoji kolegija) sprendimas byloje Claudio Necci / Europos Komisija, Europos Parlamentas, Europos Sąjungos Taryba (Apeliacinis skundas – Viešoji tarnyba – Buvęs sutartininkas – Socialinė apsauga – Bendroji sveikatos draudimo sistema (BSDS) – Kitų Europos Sąjungos tarnautojų įdarbinimo sąlygų (KTĮS) 95 straipsnis – Draudimo taikymas išėjus į pensiją – Ilgesnio nei trejų metų darbo sąlyga – Prašymas apdrausti pagal BSDS perkėlus pensines teises – Papildomo pensijų draudimo stažo prilyginimas tarnybos stažui – Prašymo atmetimas – Ieškinys dėl panaikinimo – Asmens nenaudai priimtas aktas – Bendrojo Teismo nutartis, kuria ieškinys pripažintas nepriimtinu – Panaikinimas)

text:
               2021 7 12

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 278/22

      2021 m. gegužės 12 d. Teisingumo Teismo (aštuntoji kolegija) sprendimas byloje Claudio Necci / Europos Komisija, Europos Parlamentas, Europos Sąjungos Taryba

      (Byla C-202/20 P) (1)

      (Apeliacinis skundas - Viešoji tarnyba - Buvęs sutartininkas - Socialinė apsauga - Bendroji sveikatos draudimo sistema (BSDS) - Kitų Europos Sąjungos tarnautojų įdarbinimo sąlygų (KTĮS) 95 straipsnis - Draudimo taikymas išėjus į pensiją - Ilgesnio nei trejų metų darbo sąlyga - Prašymas apdrausti pagal BSDS perkėlus pensines teises - Papildomo pensijų draudimo stažo prilyginimas tarnybos stažui - Prašymo atmetimas - Ieškinys dėl panaikinimo - Asmens nenaudai priimtas aktas - Bendrojo Teismo nutartis, kuria ieškinys pripažintas nepriimtinu - Panaikinimas)
      (2021/C 278/30)
      Proceso kalba: prancūzų

         Šalys

         Apeliantas: Claudio Necci, iš pradžių atstovaujamas advokatų S. Orlandi ir T. Martin, vėliau advokato S. Orlandi

         Kitos proceso šalys: Europos Komisija, atstovaujama B. Mongin ir T. S. Bohr, Europos Parlamentas, atstovaujamas J. Van Pottelberge ir I. Terwinghe, Europos Sąjungos Taryba, atstovaujama M. Bauer ir M. Alver

         Rezoliucinė dalis

                  1.

                  Panaikinti 2020 m. kovo 25 d. Europos Sąjungos Bendrojo Teismo nutartį Necci / Komisija (T-129/19, nepaskelbta Rink., EU:T:2020:131).

                  2.

                  Grąžinti bylą Europos Sąjungos Bendrajam Teismui.

                  3.

                  Atidėti klausimo dėl bylinėjimosi išlaidų nagrinėjimą.

         (1)  OL C 304, 2020 9 14.


title: Byla C-209/20: 2021 m. gegužės 20 d. Teisingumo Teismo (trečioji kolegija) sprendimas byloje (Upper Tribunal (Tax and Chancery Chamber) (Jungtinė Karalystė) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Renesola UK Ltd / The Commissioners for Her Majesty's Revenue and Customs (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą – Muitų sąjunga – Galiojimo vertinimas – Įgyvendinimo reglamentas (ES) Nr. 1357/2013 – Fotovoltinių modulių, surinktų trečioje šalyje iš kitoje trečioje šalyje pagamintų fotovoltinių elementų, kilmės šalies nustatymas – Reglamentas (EEB) Nr. 2913/92 – Bendrijos muitinės kodeksas – 24 straipsnis – Prekių, kurių gamyboje dalyvavo kelios trečios šalys, kilmė – Sąvoka „baigiamasis, svarbus perdirbimas arba apdorojimas)

text:
               2021 7 12

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 278/22

      2021 m. gegužės 20 d. Teisingumo Teismo (trečioji kolegija) sprendimas byloje (Upper Tribunal (Tax and Chancery Chamber) (Jungtinė Karalystė) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Renesola UK Ltd / The Commissioners for Her Majesty's Revenue and Customs

      (Byla C-209/20) (1)

      (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą - Muitų sąjunga - Galiojimo vertinimas - Įgyvendinimo reglamentas (ES) Nr. 1357/2013 - Fotovoltinių modulių, surinktų trečioje šalyje iš kitoje trečioje šalyje pagamintų fotovoltinių elementų, kilmės šalies nustatymas - Reglamentas (EEB) Nr. 2913/92 - Bendrijos muitinės kodeksas - 24 straipsnis - Prekių, kurių gamyboje dalyvavo kelios trečios šalys, kilmė - Sąvoka „baigiamasis, svarbus perdirbimas arba apdorojimas)
      (2021/C 278/31)
      Proceso kalba: anglų

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

         Upper Tribunal (Tax and Chancery Chamber)

         Šalys pagrindinėje byloje

         Apeliantė: Renesola UK Ltd

         Kita apeliacinio proceso šalis: The Commissioners for Her Majesty's Revenue and Customs

         Rezoliucinė dalis

      Išnagrinėjus pirmąjį prejudicinį klausimą nebuvo nustatyta jokių aplinkybių, galinčių daryti įtaką 2013 m. gruodžio 17 d. Komisijos įgyvendinimo reglamento (ES) Nr. 1357/2013, kuriuo iš dalies keičiamas Reglamentas (EEB) Nr. 2454/93, išdėstantis Tarybos reglamento (EEB) Nr. 2913/92, nustatančio Bendrijos muitinės kodeksą, įgyvendinimo nuostatas, galiojimui.

         (1)  OL C 262, 2020 8 10.


title: Byla C-230/20: 2021 m. gegužės 20 d. Teisingumo Teismo (aštuntoji kolegija) sprendimas byloje (Augstākā tiesa (Senāts) (Latvija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) „BTA Baltic Insurance Company“ AAS / Valsts ieņēmumu dienests (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą – Reglamentas (EEB) Nr. 2913/92 – Bendrijos muitinės kodeksas – 195 straipsnis – 232 straipsnio 1 dalies a punktas – 221 straipsnio 3 dalis – Bendrasis muitų tarifas – Skolos muitinei išieškojimas – Pranešimas apie muito sumą skolininkui – Senaties terminas – Reikalavimas sumokėti skolą kaip garantui – Vykdymas, kad būtų užtikrintas sumokėjimas – Protingas terminas)

text:
               2021 7 12

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 278/23

      2021 m. gegužės 20 d. Teisingumo Teismo (aštuntoji kolegija) sprendimas byloje (Augstākā tiesa (Senāts) (Latvija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) „BTA Baltic Insurance Company“ AAS / Valsts ieņēmumu dienests

      (Byla C-230/20) (1)

      (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą - Reglamentas (EEB) Nr. 2913/92 - Bendrijos muitinės kodeksas - 195 straipsnis - 232 straipsnio 1 dalies a punktas - 221 straipsnio 3 dalis - Bendrasis muitų tarifas - Skolos muitinei išieškojimas - Pranešimas apie muito sumą skolininkui - Senaties terminas - Reikalavimas sumokėti skolą kaip garantui - Vykdymas, kad būtų užtikrintas sumokėjimas - Protingas terminas)
      (2021/C 278/32)
      Proceso kalba: latvių

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

         Augstākā tiesa (Senāts)

         Šalys pagrindinėje byloje

         Kasatorė:„BTA Baltic Insurance Company“ AAS

         Kita proceso šalis: Valsts ieņēmumu dienests

         Rezoliucinė dalis

                  1.

                  1992 m. spalio 12 d. Tarybos reglamento (EEB) Nr. 2913/92, nustatančio Bendrijos muitinės kodeksą, iš dalies pakeisto 2009 m. lapkričio 16 d. Tarybos reglamentu (EB) Nr. 1186/2009, nustatančiu Bendrijos atleidimo nuo muitų sistemą, 195 straipsnį reikia aiškinti taip: šiame straipsnyje numatytas garantas negali būti laikomas „skolininku“, kaip tai suprantama pagal Reglamento Nr. 2913/92, iš dalies pakeisto Reglamentu 1186/2009, 221 straipsnio 3 dalį, ir dėl to jam negali būti taikomas toje nuostatoje numatytas trejų metų terminas, skaičiuojamas nuo skolos muitinei atsiradimo dienos.

                  2.

                  Reglamento Nr. 2913/92, iš dalies pakeisto Reglamentu 1186/2009, 232 straipsnio 1 dalies a punktą reikia aiškinti taip: šioje nuostatoje numatyta valstybių narių pareiga pasinaudoti visomis galiojančių teisės aktų joms suteiktomis galimybėmis, kad būtų užtikrintas muitų sumokėjimas, taikoma ne tik skolininko, bet ir garanto atžvilgiu; taigi garantas gali pagal minėtą 232 straipsnio 1 dalies a punktą būti laikomas asmeniu, į kurį nukreiptas sprendimo vykdymas ir kuriam taikomos valstybės narės vykdymo teisės nuostatos, įskaitant nuostatas dėl terminų.

                  3.

                  Iš teisinio saugumo principo kylantį reikalavimą laikytis protingo senaties termino reikia aiškinti taip: jis taikomas ieškiniui, kuris pareikštas garantui, siekiant užtikrinti skolos muitinei išieškojimą.

         (1)  OL C 255, 2020 8 3.


title: Byla C-665/20 PPU: 2021 m. balandžio 29 d. Teisingumo Teismo (penktoji kolegija) sprendimas byloje (Rechtbank Amsterdam (Nyderlandai) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) dėl Europos arešto orderio, išduoto dėl X, vykdymo (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą – Prejudicinio sprendimo priėmimo skubos tvarka procedūra – Teismų bendradarbiavimas baudžiamosiose bylose – Pagrindų sprendimas 2002/584/TVR – Europos arešto orderis – Neprivalomojo nevykdymo pagrindai – 4 straipsnio 5 punktas – Prašomas perduoti asmuo, galutinai nuteistas už tas pačias veikas trečiojoje šalyje – Bausmė, kuri yra atlikta arba pagal nuosprendį priėmusios šalies teisę nebegali būti atliekama – Įgyvendinimas – Vykdančiosios teisminės institucijos diskrecija – Sąvoka „ta pati veika“ – Atleidimas nuo bausmės, kurį suteikė neteisminė valdžios institucija, suteikdama bendrąją malonę)

text:
               2021 7 12

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 278/24

      2021 m. balandžio 29 d. Teisingumo Teismo (penktoji kolegija) sprendimas byloje (Rechtbank Amsterdam (Nyderlandai) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) dėl Europos arešto orderio, išduoto dėl X, vykdymo
      (Byla C-665/20 PPU) (1)

      (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą - Prejudicinio sprendimo priėmimo skubos tvarka procedūra - Teismų bendradarbiavimas baudžiamosiose bylose - Pagrindų sprendimas 2002/584/TVR - Europos arešto orderis - Neprivalomojo nevykdymo pagrindai - 4 straipsnio 5 punktas - Prašomas perduoti asmuo, galutinai nuteistas už tas pačias veikas trečiojoje šalyje - Bausmė, kuri yra atlikta arba pagal nuosprendį priėmusios šalies teisę nebegali būti atliekama - Įgyvendinimas - Vykdančiosios teisminės institucijos diskrecija - Sąvoka „ta pati veika“ - Atleidimas nuo bausmės, kurį suteikė neteisminė valdžios institucija, suteikdama bendrąją malonę)
      (2021/C 278/33)
      Proceso kalba: nyderlandų

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

         Rechtbank Amsterdam

         Šalis pagrindinėje byloje

      X

         Rezoliucinė dalis

                  1.

                  2002 m. birželio 13 d. Tarybos pagrindų sprendimo 2002/584/TVR dėl Europos arešto orderio ir perdavimo tarp valstybių narių tvarkos, iš dalies pakeisto 2009 m. vasario 26 d. Tarybos pamatiniu sprendimu 2009/299/TVR, 4 straipsnio 5 punktas turi būti aiškinamas taip, kad, valstybei narei nusprendus perkelti šią nuostatą į nacionalinę teisę, vykdančioji teisminė institucija turi turėti tam tikrą diskreciją, kai sprendžia, ar reikia atsisakyti vykdyti Europos arešto orderį remiantis šioje nuostatoje nurodytu pagrindu.

                  2.

                  Pagrindų sprendimo 2002/584, iš dalies pakeisto Pamatiniu sprendimu 2009/299, 3 straipsnio 2 punktas ir 4 straipsnio 5 punktas turi būti aiškinami taip, kad šiose dviejose nuostatose esanti sąvoka „ta pati veika“ aiškintina vienodai.

                  3.

                  Pagrindų sprendimo 2002/584, iš dalies pakeisto Pamatiniu sprendimu 2009/299, 4 straipsnio 5 punktas, pagal kurį šioje nuostatoje numatyto neprivalomojo nevykdymo pagrindo taikymas siejamas su sąlyga, kad apkaltinamojo nuosprendžio priėmimo atveju bausmė yra atlikta, tuo metu atliekama arba pagal nuosprendį priėmusios šalies teisę nebegali būti atliekama, turi būti aiškinamas taip, kad ši sąlyga yra įvykdyta, jei prašomas perduoti asmuo už tą pačią veiką galutiniu teismo sprendimu nuteistas laisvės atėmimo bausme, kurią jis iš dalies atliko nuosprendį priėmusioje trečiojoje šalyje, o nuo likusios bausmės dalies jį atleido tos šalies neteisminė valdžios institucija, suteikdama bendrąją malonę, galiojančią ir nuteistiesiems, kurie padarė sunkias nusikalstamas veikas, ir nepagrįstą objektyviais baudžiamosios politikos motyvais. Vykdančioji teisminė institucija, naudodamasi turima diskrecija, turi subalansuoti, viena vertus, nebaudžiamumo prevenciją ir kovą su nusikalstamumu ir, kita vertus, atitinkamo asmens teisinio saugumo garantiją.

         (1)  OL C 128, 2021 4 12.


title: Byla C-428/20: 2020 m. rugsėjo 11 d. Sąd Apelacyjny w Warszawie (Lenkija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje A.K. / Skarb Państwa

text:
               2021 7 12

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 278/24

      2020 m. rugsėjo 11 d.Sąd Apelacyjny w Warszawie (Lenkija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje A.K. / Skarb Państwa

      (Byla C-428/20)
      (2021/C 278/34)
      Proceso kalba: lenkų

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

         Sąd Apelacyjny w Warszawie

         Šalys pagrindinėje byloje

         Ieškovė: A.K.

         Atsakovas: Skarb Państwa

         Prejudicinis klausimas

      Ar pagal 2005 m. gegužės 11 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2005/14/EB (1), iš dalies keičiančios Tarybos direktyvas 72/166/EEB, 84/5/EEB, 88/357/EEB ir 90/232/EEB bei Europos Parlamento ir Tarybos direktyvą 2000/26/EB, susijusias su motorinių transporto priemonių valdytojų civilinės atsakomybės draudimu, 2 straipsnį valstybė narė, kuri nustatė pereinamąjį laikotarpį, per kurį turi pritaikyti mažiausias atlyginamas sumas, privalėjo padidinti atlyginamas sumas bent jau iki pusės iš dalies pakeistos Direktyvos 84/5/EEB 1 straipsnio 2 dalyje nurodytų lygių per 30 mėnesių nuo direktyvos įgyvendinimo datos:

                  —

                  visų transporto priemonių draudimo sutarčių, galiojusių pasibaigus nurodytiems 30 mėnesių, atžvilgiu, įskaitant sutartis, sudarytas iki 2009 m. gruodžio 11 d., tačiau vis dar galiojančias po šios dienos – dėl žalos atlyginimo reikalavimų (įvykių), kurie įvyko po 2009 m. gruodžio 11 d.,

                  —

                  ar tik naujų transporto priemonių draudimo sutarčių, sudarytų po 2009 m. gruodžio 11 d., atžvilgiu?

         (1)  OL L 149, 2005, p. 14.


title: Byla C-580/20: 2020 m. lapkričio 3 d. Tribunalul Neamţ (Rumunija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Ministerul Public –D.N.A. – Serviciul Teritorial Bacău / XXX, YYY

text:
               2021 7 12

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 278/25

      2020 m. lapkričio 3 d.Tribunalul Neamţ (Rumunija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Ministerul Public –D.N.A. – Serviciul Teritorial Bacău / XXX, YYY

      (Byla C-580/20)
      (2021/C 278/35)
      Proceso kalba: rumunų

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

         Tribunalul Neamţ

         Šalys pagrindinėje byloje

         Ieškovai: XXX ir YYY

         Atsakovė: Ministerul Public – D.N.A. – Serviciul Teritorial Bacău

      2021 m. gegužės 11 d. nutartimi Teisingumo Teismas (šeštoji kolegija) pripažino 2020 m. spalio 14 d. sprendimu Tribunalul Neamţ (Neamto regiono teismas, Rumunija) pateiktą prašymą priimti prejudicinį sprendimą akivaizdžiai nepriimtinu.


title: Byla C-190/21: 2021 m. kovo 26 d. Oberlandesgericht Stuttgart (Vokietija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Paypal (Europe) Sàrl et Cie, SCA / PQ

text:
               2021 7 12

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 278/25

      2021 m. kovo 26 d.Oberlandesgericht Stuttgart (Vokietija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Paypal (Europe) Sàrl et Cie, SCA / PQ

      (Byla C-190/21)
      (2021/C 278/36)
      Proceso kalba: vokiečių

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

         Oberlandesgericht Stuttgart

         Šalys pagrindinėje byloje

         Apeliantė: Paypal (Europe) Sàrl et Cie, SCA

         Kita apeliacinio proceso šalis: PQ

         Prejudiciniai klausimai

                  1.

                  Ar reikalavimas, kuris, taikant izoliuotą vertinimą ir autonomišką aiškinimą, yra deliktinis, pagal Reglamento (ES) 1215/2012 (1) 7 straipsnio 1 punktą turi būti kvalifikuojamas kaip sutartinis jau tuomet, kai deliktinis reikalavimas kaip nors konkuruoja su sutartiniu reikalavimu, tačiau deliktinio reikalavimo buvimas nepriklauso nuo sutarties aiškinimo?

                  2.

                  Jei į pirmąjį klausimą būtų atsakyta neigiamai: kuri vieta turi būti laikoma žalos atsiradimo vieta, kaip ji suprantama pagal Reglamento 1215/2012 7 straipsnio 2 punktą, kai mokėjimo paslaugų teikėjas elektroninius pinigus iš kliento sąskaitos perveda į azartinių lošimų įmonės gaunamąją sąskaitą pas tą patį mokėjimo paslaugų teikėją ir mokėjimo paslaugų teikėjo dalyvavimas atliekant mokėjimus azartinių lošimų įmonei gali būti laikomas deliktu:

                  2.1)

                  mokėjimo paslaugų teikėjo buveinė kaip elektroninių pinigų operacijos vieta?

                  2.2)

                  vieta, kurioje dėl operacijos (bet kuriuo atveju, jeigu ji teisėta) mokėjimo pavedimą davusio kliento atžvilgiu atsiranda mokėjimo paslaugų teikėjo reikalavimas kompensuoti išlaidas?

                  2.3)

                  vieta, kurioje yra mokėjimo pavedimą davusio kliento gyvenamoji vieta?

                  2.4)

                  vieta, kurioje yra kliento banko sąskaita, prie kurios gali prieiti mokėjimo paslaugų teikėjas pagal tiesioginio debeto sutikimą tam, kad papildytų elektroninių pinigų sąskaitą?

                  2.5)

                  vieta, kurioje lošiant prarandami pinigai, kuriuos mokėjimo paslaugų teikėjas pervedė į lošėjo lažybų sąskaitą azartinių lošimų įmonėje, t. y. azartinių lošimų įmonės buveinė?

                  2.6)

                  vieta, kurioje klientas dalyvauja draudžiamuose azartiniuose lošimuose (jei lošimo vieta kartu yra kliento gyvenamoji vieta)?

                  2.7)

                  nė viena iš šių vietų?

                  2.8)

                  Jeigu į 2.2 klausimą būtų atsakyta teigiamai ir reikėtų orientuotis į vietą, kurioje dėl operacijos kliento atžvilgiu atsiranda mokėjimo paslaugų teikėjo reikalavimas kompensuoti išlaidas: kur mokėjimo pavedimą davusio kliento atžvilgiu atsiranda reikalavimas kompensuoti išlaidas? Ar nustatant šios prievolės atsiradimo vietą gali būti orientuojamasi į bendrosios mokėjimo paslaugų sutarties vykdymo vietą arba skolininko gyvenamąją vietą?

         (1)  2012 m. gruodžio 12 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (ES) Nr. 1215/2012 dėl jurisdikcijos ir teismo sprendimų civilinėse ir komercinėse bylose pripažinimo ir vykdymo (OL L 351, 2012, p. 1).


title: Byla C-206/21: 2021 m. kovo 31 d. Tribunal administratif de Dijon (Prancūzija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje M. X / Préfet de Saône-et-Loire

text:
               2021 7 12

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 278/26

      2021 m. kovo 31 d.Tribunal administratif de Dijon (Prancūzija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje M. X / Préfet de Saône-et-Loire

      (Byla C-206/21)
      (2021/C 278/37)
      Proceso kalba: prancūzų

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

         Tribunal administratif de Dijon

         Šalys pagrindinėje byloje

         Pareiškėjas: M. X

         Atsakovas: Préfet de Saône-et-Loire

         Prejudicinis klausimas

      Ar 2004 m. balandžio 29 d. Direktyvos 2001/38/EB (1) 7 straipsnio 1 dalies b punkte ir 8 straipsnio 4 dalyje nustatytas reikalavimas dėl sveikatos draudimo ir pakankamų išteklių, kad asmuo netaptų našta socialinės paramos sistemai, nėra šio sprendimo 7 punkte nurodytas nuostatas pažeidžianti netiesioginė asmenų, kurie dėl savo negalios negali dirbti arba gali užsiimti tik tam tikra veikla ir dėl to negali turėti pakankamai išteklių savo poreikiams patenkinti, jei iš valstybės narės, kur jie gyvena, socialinės paramos sistemos negautų didelės dalies nepagrįstai mokamos paramos, diskriminacija?

         (1)  2004 m. balandžio 29 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvą 2004/38/EB dėl Sąjungos piliečių ir jų šeimos narių teisės laisvai judėti ir gyventi valstybių narių teritorijoje, iš dalies keičiančią Reglamentą (EEB) Nr. 1612/68 ir panaikinančią direktyvas 64/221/EEB, 68/360/EEB, 72/194/EEB, 73/148/EEB, 75/34/EEB, 75/35/EEB, 90/364/EEB, 90/365/EEB ir 93/96/EEB (OL L 158, 2004, p. 77; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 5 sk., 5 t., p. 46).


title: Byla C-245/21: 2021 m. balandžio 19 d. Bundesverwaltungsgericht (Vokietija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Bundesrepublik Deutschland, atstovaujama Bundesministerium des Innern, für Bau und Heimat / MA, PB

text:
               2021 7 12

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 278/27

      2021 m. balandžio 19 d.Bundesverwaltungsgericht (Vokietija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Bundesrepublik Deutschland, atstovaujama Bundesministerium des Innern, für Bau und Heimat / MA, PB

      (Byla C-245/21)
      (2021/C 278/38)
      Proceso kalba: vokiečių

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

         Bundesverwaltungsgericht

         Šalys pagrindinėje byloje

         Kasatorė: Bundesrepublik Deutschland, atstovaujama vertreten durch Bundesministerium des Innern, für Bau und Heimat

         Kita kasacinio proceso šalis: MA, PB

         Prejudiciniai klausimai

                  1.

                  Ar per teisių gynimo procesą teisme priimtas institucijos sprendimas sustabdyti sprendimo dėl perdavimo vykdymą, kuris yra priimamas tik dėl COVID-19 pandemijos sukelto faktinio (laikino) negalėjimo įvykdyti perdavimą ir gali būti atšaukiamas, patenka į reglamento „Dublinas III“ (1) 27 straipsnio 4 dalies taikymo sritį?

                  2.

                  Jei į pirmąjį klausimą būtų atsakyta teigiamai: ar toks sprendimas dėl sustabdymo nutraukia perdavimo termino eigą pagal reglamento „Dublinas III“ 29 straipsnio 1 dalį?

                  3.

                  Jei į antrąjį klausimą būtų atsakyta teigiamai: ar tai taikoma ir tuo atveju, jei teismas iki COVID-19 pandemijos atmetė prieglobsčio prašytojo prašymą pagal reglamento „Dublinas III“ 27 straipsnio 3 dalies c punktą sustabdyti sprendimo dėl perdavimo vykdymą, kol bus baigtas nagrinėti skundas?

         (1)  2013 m. birželio 26 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) Nr. 604/2013, kuriuo išdėstomi valstybės narės, atsakingos už trečiosios šalies piliečio arba asmens be pilietybės vienoje iš valstybių narių pateikto tarptautinės apsaugos prašymo nagrinėjimą, nustatymo kriterijai ir mechanizmai (OL L 180, 2013, p. 31).


title: Byla C-248/21: 2021 m. balandžio 21 d. Bundesverwaltungsgericht (Vokietija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Bundesrepublik Deutschland, atstovaujama Bundesministerium des Innern, für Bau und Heimat / LE

text:
               2021 7 12

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 278/28

      2021 m. balandžio 21 d.Bundesverwaltungsgericht (Vokietija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Bundesrepublik Deutschland, atstovaujama Bundesministerium des Innern, für Bau und Heimat / LE

      (Byla C-248/21)
      (2021/C 278/39)
      Proceso kalba: vokiečių

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

         Bundesverwaltungsgericht

         Šalys pagrindinėje byloje

      Kasatorė: Bundesrepublik Deutschland, atstovaujama Bundesministerium des Innern, für Bau und Heimat

         Kita kasacinio proceso šalis: LE

         Prejudiciniai klausimai

                  1.

                  Ar per teisių gynimo procesą teisme priimtas institucijos sprendimas sustabdyti sprendimo dėl perdavimo vykdymą, kuris yra priimamas tik dėl COVID-19 pandemijos sukelto faktinio (laikino) negalėjimo įvykdyti perdavimą ir gali būti atšaukiamas, patenka į reglamento „Dublinas III“ (1) 27 straipsnio 4 dalies taikymo sritį?

                  2.

                  Jei į pirmąjį klausimą būtų atsakyta teigiamai: ar toks sprendimas dėl sustabdymo nutraukia perdavimo termino eigą pagal reglamento „Dublinas III“ 29 straipsnio 1 dalį?

                  3.

                  Jei į antrąjį klausimą būtų atsakyta teigiamai: ar tai taikoma ir tuo atveju, jei teismas iki COVID-19 pandemijos atmetė prieglobsčio prašytojo prašymą pagal reglamento „Dublinas III“ 27 straipsnio 3 dalies c punktą sustabdyti sprendimo dėl perdavimo vykdymą, kol bus baigtas nagrinėti skundas?

         (1)  2013 m. birželio 26 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) Nr. 604/2013, kuriuo išdėstomi valstybės narės, atsakingos už trečiosios šalies piliečio arba asmens be pilietybės vienoje iš valstybių narių pateikto tarptautinės apsaugos prašymo nagrinėjimą, nustatymo kriterijai ir mechanizmai (OL L 180, 2013, p. 31).


title: Byla C-254/21: 2021 m. balandžio 22 d. Tribunale ordinario di Roma (Italija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje DG / Ministero dell'Interno – Dipartimento per le Libertà Civili e l'Immigrazione – Direzione Centrale dei Servizi Civili per L’Immigrazione e l’Asilo – Unità Dublino

text:
               2021 7 12

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 278/28

      2021 m. balandžio 22 d.Tribunale ordinario di Roma (Italija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje DG / Ministero dell'Interno – Dipartimento per le Libertà Civili e l'Immigrazione – Direzione Centrale dei Servizi Civili per L’Immigrazione e l’Asilo – Unità Dublino

      (Byla C-254/21)
      (2021/C 278/40)
      Proceso kalba: italų

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

         Tribunale ordinario di Roma

         Šalys pagrindinėje byloje

         Pareiškėjas: DG

         Atsakovas: Ministero dell'Interno – Dipartimento per le Libertà Civili e l'Immigrazione – Direzione Centrale dei Servizi Civili per L’Immigrazione e l’Asilo – Unità Dublino

         Prejudiciniai klausimai

                  1.

                  Ar teisė į veiksmingą teisinę gynybą, kaip ji suprantama pagal Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijos 47 straipsnį, reiškia, kad pagal Chartijos 4 ir 19 straipsnius pagrindinės bylos aplinkybėmis taip pat suteikiama apsauga nuo netiesioginio grąžinimo po perdavimo į Sąjungos valstybę narę, kurios taikoma procedūra neturi sisteminių trūkumų, kaip tai suprantama pagal Dublino reglamento (1) 3 straipsnio 2 dalį (kai nėra kitų pagal III ir IV skyriuose nustatytus kriterijus atsakingų valstybių narių) ir kuri jau išnagrinėjo ir atmetė pirmąjį tarptautinės apsaugos prašymą?

                  2.

                  Ar valstybės narės, kurioje buvo pateiktas antrasis tarptautinės apsaugos prašymas, teismas, kuriam pateiktas skundas pagal Dublino reglamento 27 straipsnį – ir kuris dėl to turi jurisdikciją vertinti perdavimą Sąjungos viduje, bet ne priimti sprendimą dėl apsaugos prašymo – turi įvertinti netiesioginio grąžinimo į trečiąją valstybę narę riziką, kai valstybė narė, kurioje buvo pateiktas pirmasis tarptautinės apsaugos prašymas, kitaip įvertino sąvoką „vidaus apsauga“, kaip ji suprantama pagal Direktyvos 2011/95/ES (2) 8 straipsnį?

                  3.

                  Ar netiesioginio grąžinimo rizikos vertinimas dėl skirtingo „vidaus apsaugos“ poreikio aiškinimo dviejose valstybėse narėse yra suderinamas su Reglamento 3 straipsnio 1 dalimi (jos antru sakiniu) ir bendru draudimu trečiųjų šalių piliečiams spręsti, kurioje Sąjungos valstybėje narėje pateikti tarptautinės apsaugos prašymą?

                  4.

                  Jeigu į pirmuosius klausimus būtų atsakyta teigiamai:

                              a)

                              ar valstybės, kurioje prašytojas pateikė antrąjį tarptautinės apsaugos prašymą po to, kai buvo atmestas pirmasis prašymas, teismui atlikus netiesioginio grąžinimo rizikos buvimo vertinimą privaloma taikyti Reglamento 17 straipsnio 1 dalyje apibrėžtą „diskrecinę išlygą“?

                              b)

                              kokiais kriterijais, be tų, kurie nurodyti III ir IV skyriuose, turi vadovautis teismas, į kurį kreiptasi pagal Reglamento 27 straipsnį, siekdamas įvertinti netiesioginio grąžinimo riziką, atsižvelgiant į tai, kad šalyje, kuri išnagrinėjo pirmąjį tarptautinės apsaugos prašymą, šios rizikos galimybė jau buvo atmesta?

         (1)  2013 m. birželio 26 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (ES) Nr. 604/2013, kuriuo išdėstomi valstybės narės, atsakingos už trečiosios šalies piliečio arba asmens be pilietybės vienoje iš valstybių narių pateikto tarptautinės apsaugos prašymo nagrinėjimą, nustatymo kriterijai ir mechanizmai (nauja redakcija) (OL L 180, 2013, p. 31.)

         (2)  2011 m. gruodžio 13 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2011/95/ES dėl trečiųjų šalių piliečių ar asmenų be pilietybės priskyrimo prie tarptautinės apsaugos gavėjų, vienodo statuso pabėgėliams arba papildomą apsaugą galintiems gauti asmenims ir suteikiamos apsaugos pobūdžio reikalavimų (nauja redakcija) (OL L 337, 2011, p. 9).


title: Byla C-256/21: 2021 m. balandžio 22 d. Oberlandesgericht München (Vokietija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje KP / TV ir Gemeinde Bodman-Ludwigshafen

text:
               2021 7 12

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 278/29

      2021 m. balandžio 22 d.Oberlandesgericht München (Vokietija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje KP / TV ir Gemeinde Bodman-Ludwigshafen

      (Byla C-256/21)
      (2021/C 278/41)
      Proceso kalba: vokiečių

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

         Oberlandesgericht München

         Šalys pagrindinėje byloje

         Ieškovas: KP

         Atsakovai: TV, Gemeinde Bodman-Ludwigshafen

         Prejudicinis klausimas

      Ar Reglamento 2017/1001 (1) 124 straipsnio d punktą ir 128 straipsnį reikia aiškinti taip, kad Europos Sąjungos prekių ženklų teismas vis dar yra kompetentingas priimti sprendimą dėl ES prekių ženklo negaliojimo, dėl kurio buvo paduotas priešieškinis, kaip tai suprantama pagal Reglamento 2017/1001 128 straipsnį, po to, kai buvo teisėtai atsisakyta šiuo ES prekių ženklu grindžiamo ieškinio dėl teisių pažeidimo, kaip tai suprantama pagal 124 straipsnio a punktą?

         (1)  Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) 2017/1001 dėl Europos Sąjungos prekių ženklo (OL L 154, 2017, p. 1).


title: Byla C-264/21: 2021 m. balandžio 22 d. Korkein oikeus (Suomija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Keskinäinen Vakuutusyhtiö Fennia / Koninklijke Philips N.V.

text:
               2021 7 12

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 278/30

      2021 m. balandžio 22 d.Korkein oikeus (Suomija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Keskinäinen Vakuutusyhtiö Fennia / Koninklijke Philips N.V.

      (Byla C-264/21)
      (2021/C 278/42)
      Proceso kalba: suomių

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

         Korkein oikeus

         Šalys pagrindinėje byloje

         Kasatorė: Keskinäinen Vakuutusyhtiö Fennia

         Kita kasacinio proceso šalis: Koninklijke Philips N.V.

         Prejudiciniai klausimai

                  1.

                  Ar gamintojo sąvoka, kaip ji suprantama pagal Atsakomybės už gaminius direktyvos (1) 3 straipsnio 1 dalį, suponuoja tai, kad asmuo, kuris ant gaminio nurodė arba leido nurodyti savo vardą, prekės ženklą ar kitą skiriamąjį ženklą, gaminio gamintoju prisistato ir kitaip?

                  2.

                  Jeigu į pirmąjį klausimą būtų atsakyta teigiamai: kokiais aspektais turi būti vertinamas prisistatymas gaminio gamintoju? Ar atliekant šį vertinimą yra reikšminga tai, kad gaminį pagamino viena prekių ženklo savininko patronuojamoji bendrovė, o pardavė kita jo patronuojamoji bendrovė?

         (1)  1999 m. gegužės 10 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 1999/34/EB, iš dalies keičianti Tarybos direktyvą 85/374/EEB dėl valstybių narių įstatymų ir kitų teisės aktų, reglamentuojančių atsakomybę už gaminius su trūkumais, suderinimo (OL L 141, 1999, p. 20; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 15 sk., 4 t., p. 147).


title: Byla C-277/21: 2021 m. balandžio 29 d. Conseil d’État (Belgija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Secrétariat général de l’Enseignement catholique ASBL (SeGEC), Fédération des Établissements libres subventionnés indépendants ASBL (FELSI), Groupe scolaire Don Bosco à Woluwe-Saint-Lambert ASBL, École fondamentale libre de Chênée ASBL, Collège Saint-Guibert de Gembloux ASBL, Collège Saint-Benoit de Maredsous ASBL, Pouvoir organisateur des Centres PMS libres à Woluwe ASBL / Institut des Comptes nationaux (ICN), Banque nationale de Belgique

text:
               2021 7 12

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 278/30

      2021 m. balandžio 29 d.Conseil d’État (Belgija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Secrétariat général de l’Enseignement catholique ASBL (SeGEC), Fédération des Établissements libres subventionnés indépendants ASBL (FELSI), Groupe scolaire Don Bosco à Woluwe-Saint-Lambert ASBL, École fondamentale libre de Chênée ASBL, Collège Saint-Guibert de Gembloux ASBL, Collège Saint-Benoit de Maredsous ASBL, Pouvoir organisateur des Centres PMS libres à Woluwe ASBL / Institut des Comptes nationaux (ICN), Banque nationale de Belgique

      (Byla C-277/21)
      (2021/C 278/43)
      Proceso kalba: prancūzų

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

         Conseil d’État

         Šalys pagrindinėje byloje

         Pareiškėjai: Secrétariat général de l’Enseignement catholique ASBL (SeGEC), Fédération des Établissements libres subventionnés indépendants ASBL (FELSI), Groupe scolaire Don Bosco à Woluwe-Saint-Lambert ASBL, École fondamentale libre de Chênée ASBL, Collège Saint-Guibert de Gembloux ASBL, Collège Saint-Benoit de Maredsous ASBL, Pouvoir organisateur des Centres PMS libres à Woluwe ASBL

         Atsakovai: Institut des Comptes nationaux (ICN), Banque nationale de Belgique

         Prejudiciniai klausimai

                  1.

                  Ar 2013 m. gegužės 21 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) Nr. 549/2013 dėl Europos nacionalinių ir regioninių sąskaitų sistemos Europos Sąjungoje (1) A priedo 20.309 dalies h punktas turi būti aiškinamas taip, kad reglamentavimas, kuriuo švietimo veiklos srityje kompetentinga viešojo administravimo institucija:

                              —

                              patvirtina mokymo programas,

                              —

                              reglamentuoja tiek studijų struktūrą, tiek prioritetinius ir specialiuosius uždavinius, organizuoja mokinių priėmimo ir pašalinimo sąlygų, klasės tarybos sprendimų ir finansinių įnašų kontrolę bei švietimo įstaigų grupavimą struktūriniuose tinkluose, taip pat reikalauja rengti ugdymo ir mokymo planus bei pateikti veiklos ataskaitas,

                              —

                              organizuoja kontrolę ir tikrinimą, konkrečiai susijusius su dėstomais dalykais, mokymosi lygiu ir kalbų vartojimo įstatymų, išskyrus pedagoginius metodus, taikymu; ir

                              —

                              nustato minimalų mokinių skaičių pagal klasę, skyrių, laipsnį ar kitus skirstymo kriterijus, išskyrus ministro nustatytas išimtis,

                        turi būti laikomas „pertekliniu“, kaip tai suprantama pagal šią nuostatą, nes juo faktiškai nustatoma tam tikros veiklos srities vienetų bendroji politika arba programa?

                  2.

                  Ar to paties reglamento A priedo 20.15 punktą reikia aiškinti taip, kad į sąvoką „bendros taisyklės“ patenka specialiosios taisyklės, sudarančios „įstatus“, taikytinus švietimo srityje veikiančių ne pelno institucijų, kurias finansuoja valdžios sektorius, darbuotojams?

         (1)  OL L 174, 2013, p. 1.


title: Byla C-278/21: 2021 m. balandžio 28 d. Østre Landsret (Danija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Dansk Akvakultur, veikianti AquaPri A/S vardu / Miljø- og Fødevareklagenævnet

text:
               2021 7 12

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 278/31

      2021 m. balandžio 28 d.Østre Landsret (Danija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Dansk Akvakultur, veikianti AquaPri A/S vardu / Miljø- og Fødevareklagenævnet

      (Byla C-278/21)
      (2021/C 278/44)
      Proceso kalba: danų

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

         Østre Landsret

         Šalys pagrindinėje byloje

         Pareiškėja: Dansk Akvakultur, veikianti AquaPri A/S vardu

         Atsakovas: Miljø- og Fødevareklagenævnet

         dalyvaujant: Landbrug & Fødevarer (Aqua APri/S pusėje)

         Prejudiciniai klausimai

                  1.

                  Ar 1992 m. gegužės 21 d. Tarybos direktyvos 92/43/EEB dėl natūralių buveinių ir laukinės faunos bei floros apsaugos (Buveinių direktyva) (1) 6 straipsnio 3 dalies [pirmas sakinys] turi būti aiškinamas taip, kad jis taikomas tokiai situacijai, kaip nagrinėjama šioje byloje, kurioje prašoma leisti toliau eksploatuoti esamą žuvininkystės ūkį, kai žuvininkystės ūkio veikla ir iš jo išmetamas azoto bei kitų maistinių medžiagų kiekis lieka nepakitę, palyginti su 2006 m. leista veikla ir išmetamu azoto bei kitų maistinių medžiagų kiekiu, tačiau kartu nebuvo atliktas bendras veiklos ir visų žuvininkystės ūkių bendro poveikio teritorijoje vertinimas, atsižvelgiant į žuvininkystės ūkiui anksčiau išduotą leidimą atitinkamoms institucijoms įvertinus tik bendrą išmetamą papildomą azoto ir pan. kiekį atitinkamame žuvininkystės ūkyje?

                  2.

                  Ar, atsakant į 1 klausimą, svarbu tai, kad 2015–2021 m. nacionaliniame baseinų valdymo plane atsižvelgiama į žuvininkystės ūkių buvimą teritorijoje tiek, kiek joje leidžiama išmesti konkretų azoto kiekį, siekiant užtikrinti, kad teritorijoje esančiuose žuvininkystės ūkiuose būtų galima pasinaudoti jų dabar turimais išmetimo leidimais, o faktinis išmetimas iš žuvininkystės ūkių neviršija nustatytų ribų?

                  3.

                  Jei tokiu atveju, koks nagrinėjamas šioje byloje, turi būti atliktas vertinimas pagal Buveinių direktyvos 6 straipsnio 3 dalies [pirmą sakinį], ar atlikdama šį vertinimą kompetentinga institucija turi atsižvelgti į azoto išmetimo ribines vertes, kurias leidžiama atidėti pagal 2015–2021 m. upių baseino valdymo planą, ir bet kokią kitą reikšmingą informaciją bei įvertinimus, kurie galėtų būti susiję su teritorijos upių baseino valdymo planu arba „Natura 2000“ valdymo planu?

         (1)  OL L 206, 1992, p. 7; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 15 sk., 2 t., p. 102.


title: Byla C-279/21: 2021 m. balandžio 28 d. Østre Landsret (Danija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje X / Udlændingenævnet

text:
               2021 7 12

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 278/32

      2021 m. balandžio 28 d.Østre Landsret (Danija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje X / Udlændingenævnet

      (Byla C-279/21)
      (2021/C 278/45)
      Proceso kalba: danų

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

         Østre Landsret

         Šalys pagrindinėje byloje

         Ieškovė: X

         Atsakovė: Udlændingenævnet

         Prejudiciniai klausimai

                  1.

                  Ar pagal Sprendimo Nr. 1/80 (1) 13 straipsnio status quo išlygą draudžiama nustatyti ir taikyti nacionalinę taisyklę, kuria kaip sąlygos sutuoktinių susijungimui reikalaujama (nebent konkrečiu atveju yra ypač įtikinamų priežasčių), kad sutuoktinis (sugyventinis), kuriam kaip Turkijos darbuotojui atitinkamoje Sąjungos valstybėje narėje taikomas Asociacijos susitarimas ir Sprendimas Nr. 1/80, išlaikytų kalbos testą priimančiosios valstybės narės oficialiąja kalba tokiu atveju, koks nagrinėjamas pagrindinėje byloje, kurioje Turkijos darbuotojas įgijo teisę nuolat gyventi atitinkamoje Sąjungos valstybėje narėje pagal anksčiau galiojusias taisykles, kuriomis kaip sąlygos šiai teisei įgyti nebuvo reikalaujama išlaikyti testo atitinkamos Sąjungos valstybės narės kalba?

                  2.

                  Ar Sprendimo Nr. 1/80 10 straipsnio 1 dalyje įtvirtintas konkretus diskriminacijos draudimas apima nacionalinę taisyklę, kuria kaip sąlygos sutuoktinių susijungimui reikalaujama (nebent konkrečiu atveju yra ypač įtikinamų priežasčių), kad sutuoktinis (sugyventinis), kuriam kaip Turkijos darbuotojui atitinkamoje Sąjungos valstybėje narėje taikomas Asociacijos susitarimas ir Sprendimas Nr. 1/80, išlaikytų kalbos testą priimančiosios valstybės narės oficialiąja kalba tokiu atveju, koks nagrinėjamas pagrindinėje byloje, kurioje Turkijos darbuotojas įgijo teisę nuolat gyventi atitinkamoje Sąjungos valstybėje narėje pagal anksčiau galiojusias taisykles, kuriomis kaip sąlygos šiai teisei įgyti nebuvo reikalaujama išlaikyti testo atitinkamos Sąjungos valstybės narės kalba?

                  3.

                  Jeigu atsakymas į 2 klausimą neigiamas, ar tuomet Asociacijos susitarimo 9 straipsnyje įtvirtintas bendras diskriminacijos draudimas apima tokią nacionalinę taisyklę, kaip minėtoji, tokiu atveju, koks nagrinėjamas pagrindinėje byloje, kurioje Turkijos darbuotojas įgijo teisę nuolat gyventi atitinkamoje Sąjungos valstybėje narėje pagal anksčiau galiojusias taisykles, kuriomis kaip sąlygos šiai teisei įgyti nebuvo reikalaujama išlaikyti kalbos testo priimančiosios Sąjungos valstybės narės kalba, kai toks reikalavimas netaikomas atitinkamos Šiaurės valstybės narės (šiuo atveju – Danijos) ir kitų Šiaurės valstybių piliečiams ar kitiems asmenims, kurie yra Sąjungos valstybės piliečiai (taigi, jis netaikomas Sąjungos ir EEE piliečiams)?

                  4.

                  Jeigu atsakymas į 3 klausimą teigiamas, ar Asociacijos susitarimo 9 straipsnyje įtvirtintu bendruoju diskriminacijos draudimu galima tiesiogiai remtis nacionaliniuose teismuose?

         (1)  1980 m. rugsėjo 19 d. Asociacijos tarybos sprendimas Nr. 1/80 dėl EEB–Turkijos asociacijos plėtros.


title: Byla C-280/21: 2021 m. balandžio 30 d. Lietuvos vyriausiojo administracinio teismo (Lietuva) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje P. I. prieš Migracijos departamentą prie Lietuvos Respublikos vidaus reikalų ministerijos

text:
               2021 7 12

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 278/33

      2021 m. balandžio 30 d. Lietuvos vyriausiojo administracinio teismo (Lietuva) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje P. I. prieš Migracijos departamentą prie Lietuvos Respublikos vidaus reikalų ministerijos

      (Byla C-280/21)
      (2021/C 278/46)
      Proceso kalba: lietuvių

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Lietuvos vyriausiasis administracinis teismas

         Šalys pagrindinėje byloje

         Pareiškėjas: P. I.

         Atsakovas: Migracijos departamentas prie Lietuvos Respublikos vidaus reikalų ministerijos

         Prejudicinis klausimas

      Ar pasipriešinimas neteisėtai veikiančiai korupciškai įtakingai grupei, kuri susidorojimą su prieglobsčio prašytoju vykdo per valstybės aparatą ir nuo kurio dėl valstybėje išsikerojusios korupcijos nėra įmanoma teisėtai apsiginti, prilyginamas priskiriamiems politiniams įsitikinimams (angl. attributed political opinion) Direktyvos 2011/95/ES (1) 10 straipsnio prasme?

         (1)  2011 m. gruodžio 13 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2011/95/ES dėl trečiųjų šalių piliečių ar asmenų be pilietybės priskyrimo prie tarptautinės apsaugos gavėjų, vienodo statuso pabėgėliams arba papildomą apsaugą galintiems gauti asmenims ir suteikiamos apsaugos pobūdžio reikalavimų (OL 2011, L 337, p. 9)


title: Byla C-287/21: 2021 m. gegužės 5 d. Landesgericht Salzburg (Austrija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje FC / FTI Touristik GmbH

text:
               2021 7 12

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 278/33

      2021 m. gegužės 5 d.Landesgericht Salzburg (Austrija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje FC / FTI Touristik GmbH

      (Byla C-287/21)
      (2021/C 278/47)
      Proceso kalba: vokiečių

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

         Landesgericht Salzburg

         Šalys pagrindinėje byloje

         Ieškovė: FC

         Atsakovė: FTI Touristik GmbH

         Prejudiciniai klausimai

                  1.

                  Ar 2015 m. lapkričio 25 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos (ES) 2015/2302 dėl kelionės paslaugų paketų ir susijusių kelionės paslaugų rinkinių (toliau – direktyva) (1) 12 straipsnio 2 dalis turi būti aiškinama taip, kad keliautojas gali nutraukti kelionės paslaugų paketo sutartį, remdamasis „neišvengiamomis ir nepaprastomis aplinkybėmis“, tik prieš pat kelionės pradžią, o gal konkrečiais atvejais šis nutraukimas gali būti vykdomas ir 3–4 mėnesius iki kelionės pradžios?

                  2.

                  Jei pranešti apie nutraukimą galima be jokių ribojimų laiko atžvilgiu, kyla tokie klausimai:

                              a)

                              ar keliautojo atliekamam ex ante vertinimui, atsižvelgiant į planuojamą kelionės laikotarpį, pakanka to, kad pirma minėtos aplinkybės ir dėl jų atsirandantis poveikis jau būtų kažkiek tikėtini, o tuo atveju, kai pavojinga padėtis jau yra susiklosčiusi, būtų nedidelė tikimybė, kad situacija gerokai pagerės?

                              b)

                              ar sutarties nutraukimo, apie kurį pranešta iš anksto, išlaidų keliautojas neturi padengti, kai jau pranešimo apie sutarties nutraukimą momentu žinomos aplinkybės tik prieš pat kelionės pradžią susiklosto taip, kad galiausiai kelionių organizatorius visiškai nebegali įvykdyti kelionės arba keliautojo dalyvavimas toje kelionėje būtų nepagrįstas?

                  3.

                  Ar vertinant, ar kelionės tikslo vietoje arba visiškai greta egzistuoja neišvengiamos ir nepaprastos aplinkybės ir ar jos daro didelį poveikį paketo vykdymui,

                              a)

                              atsižvelgiama tik į objektyvias aplinkybes, ar taip pat reikia atsižvelgti ir į subjektyvias su keliautoju susijusias aplinkybes, pavyzdžiui, ypatingą kelionės paskirtį ir tai, kad kartu vyksta du maži vaikai;

                              b)

                              vertinama išankstinė pavojinga padėtis kelionės laikotarpiu netoli atvykimo ir išvykimo vietos, t. y. pirmiausia Sardinijoje, o ne likusioje Italijos teritorijoje?

                  4.

                  Ar teisė nutraukti sutartį nemokant nutraukimo mokesčio nesuteikiama, kai aplinkybės, kuriomis remiasi keliautojas, jau buvo susiklosčiusios ar bent jau numatomos užsakant kelionę, o gal dėl to galima taikyti griežtesnį kriterijų vertinant, ar neigiamas poveikis yra pagrįstas?

                  5.

                  Jei netenkinamos sąlygos, kurioms esant galima nutraukti sutartį nemokant nutraukimo mokesčio, kyla klausimas, ar sutartyje nustatyti „pagrįsti standartiniai sutarties nutraukimo mokesčiai“, kaip jie suprantami pagal direktyvos 12 straipsnio 1 dalį, gali būti tik pagal bendrą sektoriaus praktiką remiantis bendrąja patirtimi nustatyta procentinė dalis, o gal visada reikia konkrečiu atveju vertinti numatomą išlaidų sumažėjimą bei pajamas, kurias numatoma gauti iš alternatyvaus kelionės paslaugų panaudojimo, kelionių organizatoriui pateikus mokesčių sumos apskaičiavimo pagrindimą?

                  6.

                  Ar vertinant sutartyje nustatytų standartinių sutarties nutraukimo mokesčių pagrįstumą galima vadovautis nacionaline teise, jei pagal ją tuo atveju, kai tikėtina, jog procedūrinė našta bus neproporcinga, mokesčio dydį nustatyti paliekama teismo diskrecijai?

                  7.

                  Ar direktyvos 12 straipsnio 1 dalies paskutinis sakinys, pagal kurį keliautojo prašymu organizatorius pateikia sutarties nutraukimo mokesčių sumos pagrindimą, apima ir sutartyje nustatytą standartinio sutarties nutraukimo mokesčio procentinį dydį, ir kokių teisinių pasekmių kyla, jei kelionių organizatorius neįvykdo šios pareigos arba nepakankamai ją įvykdo?

                  8.

                  Ar kelionių organizatoriui tenka pareiga įrodyti, kad sutartyje nustatytas standartinio sutarties nutraukimo mokesčio procentinis dydis yra pagrįstas, o gal būtent keliautojas visada turi tvirtinti ir įrodyti, kokias sumas, atsižvelgiant į sutarties nutraukimo momentą, kelionių organizatorius paprastai sutaupo ir ką jis gali gauti iš alternatyvaus kelionės paslaugų pardavimo?

         (1)  2015 m. lapkričio 25 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva (ES) 2015/2302 dėl kelionės paslaugų paketų ir susijusių kelionės paslaugų rinkinių, kuria iš dalies keičiami Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (EB) Nr. 2006/2004 ir Direktyva 2011/83/ES bei panaikinama Tarybos direktyva 90/314/EEB (OL L 326, 2015, p. 1).


title: Byla C-288/21 P: 2021 m. gegužės 5 d. Universität Koblenz-Landau pateiktas apeliacinis skundas dėl 2021 m. vasario 24 d. Bendrojo Teismo (dešimtoji išplėstinė kolegija) priimto sprendimo byloje T-108/18, Universität Koblenz-Landau / Europos švietimo ir kultūros vykdomoji įstaiga

text:
               2021 7 12

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 278/34

      2021 m. gegužės 5 d.Universität Koblenz-Landau pateiktas apeliacinis skundas dėl 2021 m. vasario 24 d. Bendrojo Teismo (dešimtoji išplėstinė kolegija) priimto sprendimo byloje T-108/18, Universität Koblenz-Landau / Europos švietimo ir kultūros vykdomoji įstaiga

      (Byla C-288/21 P)
      (2021/C 278/48)
      Proceso kalba: vokiečių

         Šalys

         Apeliantas: Universität Koblenz-Landau, atstovaujamas Rechtsanwalten C. von der Lühe ir R. Di Prato

         Kita proceso šalis: Europos švietimo ir kultūros vykdomoji įstaiga

         Apelianto reikalavimai

                  —

                  Panaikinti 2021 m. vasario 24 d. Europos Sąjungos Bendrojo Teismo sprendimą byloje T-108/18 ir konstatuoti, kad 2017 m. gruodžio 21 d. sprendimu (Nr. OF/2016/0720) ir 2018 m. vasario 7 d. sprendimu (Nr. OF/2016/0720) atsakovės apeliantui skirti reikalavimai grąžinti subsidijas neegzistuoja.

                  —

                  Nepatenkinus šio reikalavimo, panaikinti nurodytą Europos Sąjungos Bendrojo Teismo sprendimą ir grąžinti bylą jam nagrinėti iš naujo.

                  —

                  Priteisti iš atsakovės bylinėjimosi išlaidas.

         Apeliacinio skundo pagrindai ir pagrindiniai argumentai

      Grįsdamas savo apeliacinį skundą apeliantas remiasi trimis pagrindais.

         Pirmasis pagrindas: Procesinio pobūdžio argumentas dėl žodinės proceso dalies neatnaujinimo
      Apeliantas tvirtina, kad nauji faktai, kurie jam tapo žinomi tik pasibaigus žodinei proceso daliai ir kurių jis iki tol negalėjo panaudoti procese, padaro ginčijamą sprendimą daugeliu svarbių aspektų nepagrįstą, nes jis yra paremtas faktinėmis aplinkybėmis, nepatvirtintomis nacionalinės persekiojimą vykdančios institucijos išvadomis.
      Be to, apelianto prašymas atnaujinti žodinę proceso dalį dėl paaiškėjusių iki tol nežinomų faktinių aplinkybių, kurios turi reikšmės bylos baigčiai ir gali palankiai pakreipti bylos eigą jo naudai, buvo atmestas dėl vertinimo klaidos.

         Antrasis pagrindas: Teisės būti išklausytam apimties pažeidimas
      Bendrasis Teismas neatsižvelgė į tai, kad atsakovė apeliantui nepalankų sprendimą dėl lėšų panaudojimo teisėtumo priėmė dėl to, kad jos sprendimo priėmimo momentu, nesant apelianto kaltės, jis objektyviai negalėjo pateikti dokumentų, įrodančių tinkamą lėšų panaudojimą.

         Trečiasis pagrindas: Teisėtų lūkesčių apsaugos principo pažeidimas ir neatsižvelgimas į proporcingumo principo apimtį
      Bendrasis Teismas neatsižvelgė arba atsižvelgė teisiškai netinkamai į apelianto teisėtus lūkesčius, kilusius atsakovei raštu patvirtinus, kad subsidijuojami ginčijami projektai vykdomi laikantis taisyklių.
      Bendrasis Teismas nepastebėjo jokio esminio faktinių aplinkybių pasikeitimo, paaiškėjusio vėliau, atsižvelgiant į faktinę situaciją, kuria buvo grindžiamas atsakovės pareiškimas dėl tinkamo lėšų panaudojimo, ir kuris vienintelis galėjo būti pagrindas kvestionuoti pirminį teigiamą projekto vykdymo eigos ir tinkamumo vertinimą.
      Galiausiai, proporcingumo principo neatitinka tai, kad prieš atsakovei priimant pačią griežčiausią priemonę iš visų galimų (šiuo atveju – visišką suteiktų ir išmokėtų subsidijų grąžinimą) faktai, rodantys galimai pasikeitusias aplinkybes, nebuvo išsamiai atskleisti atliekant išsamią atsakovei ir Bendrajam Teismui prieinamų šaltinių analizę.


title: Byla C-291/21: 2021 m. gegužės 7 d. Tribunal de première instance de Liège (Belgija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Starkinvest SRL

text:
               2021 7 12

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 278/35

      2021 m. gegužės 7 d.Tribunal de première instance de Liège (Belgija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Starkinvest SRL

      (Byla C-291/21)
      (2021/C 278/49)
      Proceso kalba: prancūzų

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

         Tribunal de première instance de Liège

         Šalys pagrindinėje byloje

         Ieškovė: Starkinvest SRL

         Prejudiciniai klausimai

                  1.

                  Ar įteiktas teismo sprendimas, kuriuo šaliai nurodoma sumokėti periodinę baudą pažeidus nurodymą nutraukti veiksmus, yra teismo sprendimas, pagal kurį reikalaujama, kad skolininkas sumokėtų kreditoriaus reikalavimo sumą, kaip tai suprantama pagal 2014 m. gegužės 15 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) Nr. 655/2014 (1), kuriuo nustatoma europinio sąskaitos blokavimo įsakymo procedūra, 7 straipsnio 2 dalį?

                  2.

                  Ar kilmės šalyje vykdytinas teismo sprendimas, kuriuo bylos šaliai nurodoma sumokėti periodinę baudą, patenka į sąvoką „teismo sprendimas“, kaip tai suprantama pagal 2014 m. gegužės 15 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamento Nr. 655/2014, kuriuo nustatoma europinio sąskaitos blokavimo įsakymo procedūra 4 straipsnį, nepaisant to, kad ji nebuvo patvirtinta pagal 2012 m. gruodžio 12 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) Nr. 1215/12 (2) dėl jurisdikcijos ir teismo sprendimų civilinėse ir komercinėse bylose pripažinimo ir vykdymo 55 straipsnį.

         (1)  2014 m. gegužės 15 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (ES) Nr. 655/2014, kuriuo nustatoma europinio sąskaitos blokavimo įsakymo procedūra, siekiant palengvinti tarpvalstybinį skolų išieškojimą civilinėse ir komercinėse bylose (OL L 189, 2014, p. 59).

         (2)  OL L 351, 2012, p. 1.


title: Byla C-297/21: 2021 m. gegužės 10 d. Tribunale Ordinario di Firenze (Italija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje XXX.XX / Ministero dell’Interno, Dipartimento per le Libertà civili e l'Immigrazione – Unità Dublino

text:
               2021 7 12

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 278/36

      2021 m. gegužės 10 d.Tribunale Ordinario di Firenze (Italija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje XXX.XX / Ministero dell’Interno, Dipartimento per le Libertà civili e l'Immigrazione – Unità Dublino

      (Byla C-297/21)
      (2021/C 278/50)
      Proceso kalba: italų

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

         Tribunale Ordinario di Firenze

         Šalys pagrindinėje byloje

         Pareiškėjas: XXX.XX

         Atsakovas: Ministero dell’Interno, Dipartimento per le Libertà civili e l'Immigrazione – Unità Dublino

         Prejudiciniai klausimai

                  1.

                  Ar Reglamento (ES) Nr. 604/2013 (1) 17 straipsnio 1 dalis, atsižvelgiant į [Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijos] 19 ir 47 straipsnius ir Reglamento Nr. 604/2013 27 straipsnį, turi būti aiškinama taip, kad valstybės narės, kurioje pateiktas skundas dėl Dublino padalinio sprendimo, teismas gali pripažinti valstybės narės, kuri turi vykdyti perdavimą pagal 18 straipsnio 1 dalies d punktą, atsakomybę, kai nustato, kad atsakingoje valstybėje narėje esama rizikos, jog bus pažeistas negrąžinimo principas – prašytojas bus grąžintas į savo kilmės šalį, kurioje iškils grėsmė jo gyvybei arba pavojus patirti nežmonišką ar žeminantį elgesį?

                  2.

                  Papildomai, ar Reglamento (ES) Nr. 604/2013 3 straipsnio 2 dalis turi būti aiškinama laikantis [Chartijos] 19 ir 47 straipsnių ir Reglamento (ES) Nr. 604/2013 27 straipsnio, t. y. taip, kad teismas turi teisę įtvirtinti valstybės, kuri turi atlikti perdavimą pagal šio reglamento 18 straipsnio 1 dalies d punktą, atsakomybę, jeigu nustatoma, kad:

                              a)

                              atsakingoje valstybėje narėje kiltų grėsmė, kad, pažeidus negrąžinimo principą, prašytojas būtų grąžintas į savo kilmės šalį, kurioje iškils pavojus jo gyvybei arba patirti nežmonišką ar žeminantį elgesį;

                              b)

                              neįmanoma prašytojo perduoti kitai valstybei, paskirtai remiantis Reglamento Nr. 604/2013 III skyriuje įtvirtintais kriterijais?

         (1)  2013 m. birželio 26 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (ES) Nr. 604/2013, kuriuo išdėstomi valstybės narės, atsakingos už trečiosios šalies piliečio arba asmens be pilietybės vienoje iš valstybių narių pateikto tarptautinės apsaugos prašymo nagrinėjimą, nustatymo kriterijai ir mechanizmai (nauja redakcija) (OL L 180, 2013, p. 31).


title: Byla C-303/21: 2021 m. gegužės 11 d. pareikštas ieškinys byloje Europos Komisija / Italijos Respublika

text:
               2021 7 12

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 278/37

      2021 m. gegužės 11 d. pareikštas ieškinys byloje Europos Komisija / Italijos Respublika

      (Byla C-303/21)
      (2021/C 278/51)
      Proceso kalba: italų

         Šalys

         Ieškovė: Europos Komisija, atstovaujama W. Roels ir A. Spina

         Atsakovė: Italijos Respublika

         Ieškovės reikalavimai

      Komisija Teisingumo Teismo prašo:

                  —

                  pripažinti, kad Europos Sąjungos piliečiams, kurie nėra italai ir neketina įsikurti Italijoje, netaikydama lengvatinio mokesčio tarifo Italijos teritorijoje įsigyjant pirmąjį gyvenamąjį būstą, nepriklausantį prabangaus būsto kategorijai, Italijos Respublika nevykdė įsipareigojimų, tenkančių jai pagal Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo 18 ir 63 straipsnius;

                  —

                  priteisti iš Italijos Respublikos bylinėjimosi išlaidas.

         Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

      Lengvatinis registracijos mokesčio tarifas Italijoje įsigyjant gyvenamosios paskirties nekilnojamąjį turtą (vadinamąjį „pirmąjį būstą“) taikomas tam tikromis sąlygomis, įskaitant sąlygą, kad nekilnojamasis turtas turi būti savivaldybėje, kurioje mokesčių mokėtojas gyvena arba ketina apsigyventi per 18 mėnesių nuo nekilnojamojo turto įsigijimo. Taikant šią mokesčių lengvatą, ši sąlyga vienodai taikoma tiek Italijos, tiek kitų valstybių narių piliečiams. Vis dėlto, atsižvelgiant į nuostatas, dėl kurių reiškiamas šis ieškinys, toks reikalavimas nėra būtinas tik Italijos piliečiams, kurie dėl su darbu susijusių priežasčių išvyko gyventi į užsienį.
      Komisijos teigimu, aptariami nacionalinės teisės aktai, mokesčių lengvatų tikslais numatydami, kad mokesčių mokėtojų turima Italijos pilietybė yra lemiamas veiksnys, dėl kurio daromas skirtumas tarp Italijos ir kitų valstybių narių piliečių, lemia tiesioginę diskriminaciją dėl pilietybės, kuri yra draudžiama pagal SESV 18 straipsnį.
      Be to, Komisija mano: kadangi nerezidento atliekamas nekilnojamojo turto įsigijimas valstybės narės teritorijoje yra investicija į nekilnojamąjį turtą, kuri priskiriama kapitalo judėjimo tarp valstybių narių kategorijai, aptariamuose nacionalinės teisės aktuose numatytas lengvatinis režimas vienos valstybės narės piliečiams yra pagal SESV 63 straipsnio 1 dalį draudžiamas laisvo kapitalo judėjimo apribojimas, kurio negalima objektyviai pateisinti pagal SESV 65 straipsnio 1 ir 3 dalis.


title: Byla C-342/21: 2021 m. birželio 3 d. pareikštas ieškinys byloje Europos Komisija / Slovakijos Respublika

text:
               2021 7 12

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 278/37

      2021 m. birželio 3 d. pareikštas ieškinys byloje Europos Komisija / Slovakijos Respublika
      (Byla C-342/21)
      (2021/C 278/52)
      Proceso kalba: slovakų

         Šalys

         Ieškovė: Europos Komisija, atstovaujama M. Noll-Ehlers, R. Lindenthal

         Atsakovė: Slovakijos Respublika

         Ieškovės reikalavimai

                  —

                  Konstatuoti, kad Slovakijos Respublika neįvykdė įsipareigojimų pagal 2008 m. gegužės 21 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2008/50/EB dėl aplinkos oro kokybės ir švaresnio oro Europoje (1) 13 straipsnio 1 dalį, siejamą su XI priedu, nes nuo 2005 m., nes sistemingai ir nuolat buvo viršijama dienos ribinė kietųjų dalelių KD10 vertė šiose zonose: SKBB01 (Banska Bystrica regionas, Slovakija) (išskyrus 2016 metus) ir SKKO0.1 (Košicės aglomeracija, Slovakija) (išskyrus 2009, 2015 ir 2016 metus),

                  —

                  konstatuoti, kad oro kokybės planuose nenumačiusi atitinkamų priemonių, kad šios vertės SKBB01 regione (Banska Bystrica, Slovakija), SKKO0.1 aglomeracijoje (Košicė, Slovakija) ir SKKO02 regione (Košicės regionas, Slovakija) būtų viršijamos kuo trumpesnį laikotarpį, Slovakijos Respublika neįvykdė įsipareigojimų pagal Direktyvos 2008/50/EB 23 straipsnio 1 dalies antrą pastraipą, siejamą su XV priedu,

                  —

                  priteisti iš Slovakijos Respublikos bylinėjimosi išlaidas.

         Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

      Direktyvoje 2008/50/EB apibrėžta leistina kietųjų dalelių KD10 koncentracijos dienos vertė (50 μg/m3). Dienos vertė negali būti viršijama daugiau kaip 35 kartus per kalendorinius metus. Slovakijos Respublika sistemingai ir nuolat pažeidinėjo Direktyvos 2008/50/EB 13 straipsnio 1 dalį Banska Bystrica regione ir Košicės aglomeracijoje, kaip matyti iš įvairių ataskaitų dėl oro kokybės, kurias Slovakijos Respublika pateikė pagal nurodytos direktyvos 27 straipsnį.
      Be to, Direktyvos 2008/50/EB 23 straipsnio 1 dalyje nustatyta, kad kai tam tikrose zonose arba aglomeracijose teršalų lygis aplinkos ore kiekvienu atveju viršija ribinę arba siektiną vertę bei atitinkamą leistiną nukrypimo dydį, valstybės narės užtikrina, kad toms zonoms ir aglomeracijoms būtų parengti oro kokybės planai, kad būtų pasiektos atitinkamos XI priede nustatytos ribinės vertės arba siektinos vertės. Jeigu viršijamos tos ribinės vertės, kurių pasiekimo terminas jau baigėsi, oro kokybės planuose išdėstomos atitinkamos priemonės, kad šios vertės būtų viršijamos kuo trumpesnį laikotarpį. Komisija teigia, kad Slovakijos Respublika neįvykdė pareigos parengti oro kokybės planus viršijus leistinas ribines vertes Banska Bystricos regione, Košicės regione ir Košicės aglomeracijoje, kuriuose būtų išdėstytos atitinkamos priemonės, kad šios vertės būtų viršijamos kuo trumpesnį laikotarpį. Tačiau pažeidimas kyla jau vien dėl to, kad nurodytuose dviejuose regionuose ir vienoje aglomeracijoje Slovakijos Respublika sistemingai ir nuolat pažeidinėjo direktyvos 13 straipsnio 1 dalį, nes viršydavo dienos ribinė KD10 vertė. Be to, direktyvos 23 straipsnio 1 dalies pažeidimas taip pat kilo dėl netinkamų oro kokybės planų, nepakankamos oro kokybės strategijos, papildomų priemonių nebuvimo ir Slovakijos teisės aktų trūkumų.

         (1)  OL L 152, 2008, p. 1.


title: Byla T-769/16: 2021 m. kovo 24 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Picard / Komisija (Viešoji tarnyba – Sutartininkai – Pareigūnų tarnybos nuostatų 2014 m. reforma – Pereinamojo laikotarpio priemonės, susijusios su tam tikromis teisių į pensiją apskaičiavimo taisyklėmis – Pasikeitusi tvarka, pasirašius naują sutartininko sutartį – Sąvoka „būti įdarbintam“)

text:
               2021 7 12

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 278/39

      2021 m. kovo 24 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Picard / Komisija
      (Byla T-769/16) (1)

      (Viešoji tarnyba - Sutartininkai - Pareigūnų tarnybos nuostatų 2014 m. reforma - Pereinamojo laikotarpio priemonės, susijusios su tam tikromis teisių į pensiją apskaičiavimo taisyklėmis - Pasikeitusi tvarka, pasirašius naują sutartininko sutartį - Sąvoka „būti įdarbintam“)
      (2021/C 278/53)
      Proceso kalba: prancūzų

         Šalys

         Ieškovas: Maxime Picard (Hetanž Grandas, Prancūzija), atstovaujamas advokatų M.-A. Lucas ir M. Bertha

         Atsakovė: Europos Komisija, atstovaujama B. Mongin ir G. Gattinara

         Dalykas

      Pagal SESV 270 straipsnį pateiktas prašymas, pirma, panaikinti 2016 m. sausio 4 d. Komisijos Individualių išmokų administravimo ir mokėjimo biuro (toliau – PMO) sektoriaus „Pensijos“ pareigūno atsakymą, ir, antra, panaikinti, kiek būtina, 2016 m. liepos 25 d. Komisijos Žmogiškųjų išteklių generalinio direktorato E direktorato direktoriaus sprendimą atmesti 2016 m. balandžio 1 d. ieškovo skundą dėl sprendimo arba dėl sprendimo nepriėmimo, kuris matyti iš 2016 m. sausio 4 d. atsakymo.

         Rezoliucinė dalis

                  1.

                  Atmesti ieškinį.

                  2.

                  Priteisti iš Maxime Picard bylinėjimosi išlaidas.

         (1)  OL C 14, 2017 1 16.


title: Byla T-223/18: 2021 m. birželio 2 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Casa Regina Apostolorum della Pia Società delle Figlie di San Paolo / Komisija (Valstybės pagalba – Sveikatos priežiūros paslaugos – Tiesioginės dotacijos, suteiktos viešosioms ligoninėms Lacijaus regione (Italija) – Sprendimas, kuriuo konstatuojamas valstybės pagalbos nebuvimas – Ieškinys dėl panaikinimo – Reglamentuojamojo pobūdžio teisės aktas, dėl kurio nereikia patvirtinti įgyvendinamųjų priemonių – Tiesioginis poveikis – Priimtinumas – Pareiga motyvuoti – Ekonominės veiklos sąvoka)

text:
               2021 7 12

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 278/39

      2021 m. birželio 2 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Casa Regina Apostolorum della Pia Società delle Figlie di San Paolo / Komisija
      (Byla T-223/18) (1)

      (Valstybės pagalba - Sveikatos priežiūros paslaugos - Tiesioginės dotacijos, suteiktos viešosioms ligoninėms Lacijaus regione (Italija) - Sprendimas, kuriuo konstatuojamas valstybės pagalbos nebuvimas - Ieškinys dėl panaikinimo - Reglamentuojamojo pobūdžio teisės aktas, dėl kurio nereikia patvirtinti įgyvendinamųjų priemonių - Tiesioginis poveikis - Priimtinumas - Pareiga motyvuoti - Ekonominės veiklos sąvoka)
      (2021/C 278/54)
      Proceso kalba: italų

         Šalys

         Ieškovė: Casa Regina Apostolorum della Pia Società delle Figlie di San Paolo (Albano Lacialė, Italija), atstovaujama advokato F. Rosi

         Atsakovė: Europos Komisija, atstovaujama K. Herrmann ir F. Tomat

         Dalykas

      SESV 263 straipsniu grindžiamas prašymas panaikinti 2017 m. gruodžio 4 d. Komisijos sprendimą C(2017) 7973 final, dėl valstybės pagalbos SA.39913 (2017/NN) – Italija – Tariamas viešųjų ligoninių išlaidų kompensavimas Lacijaus regione.

         Rezoliucinė dalis

                  1.

                  Atmesti ieškinį.

                  2.

                  Casa Regina Apostolorum della Pia Società delle Figlie di San Paolo padengia savo ir Europos Komisijos patirtas bylinėjimosi išlaidas.

         (1)  OL C 190, 2018 6 4.


title: Byla T-854/19: 2021 m. birželio 2 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Franz Schröder / EUIPO – RDS Design (MONTANA) (Europos Sąjungos prekių ženklas – Registracijos pripažinimo negaliojančia procedūra – Žodinis Europos Sąjungos prekių ženklas MONTANA – Absoliutus atsisakymo registruoti pagrindas – Apibūdinamasis pobūdis – Reglamento (EB) Nr. 207/2009 7 straipsnio 1 dalies c punktas (dabar – Reglamento (ES) 2017/1001 7 straipsnio 1 dalies c punktas) – Teisė būti išklausytam – Reglamento 2017/1001 94 straipsnio 1 dalis – Faktų nagrinėjimas savo iniciatyva – Pirmą kartą apeliacinėje taryboje pateiktų įrodymų priėmimas – Reglamento 2017/1001 95 straipsnio 1 ir 2 dalys)

text:
               2021 7 12

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 278/40

      2021 m. birželio 2 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Franz Schröder / EUIPO – RDS Design (MONTANA)
      (Byla T-854/19) (1)

      (Europos Sąjungos prekių ženklas - Registracijos pripažinimo negaliojančia procedūra - Žodinis Europos Sąjungos prekių ženklas MONTANA - Absoliutus atsisakymo registruoti pagrindas - Apibūdinamasis pobūdis - Reglamento (EB) Nr. 207/2009 7 straipsnio 1 dalies c punktas (dabar – Reglamento (ES) 2017/1001 7 straipsnio 1 dalies c punktas) - Teisė būti išklausytam - Reglamento 2017/1001 94 straipsnio 1 dalis - Faktų nagrinėjimas savo iniciatyva - Pirmą kartą apeliacinėje taryboje pateiktų įrodymų priėmimas - Reglamento 2017/1001 95 straipsnio 1 ir 2 dalys)
      (2021/C 278/55)
      Proceso kalba: anglų

         Šalys

         Ieškovė: Franz Schröder GmbH & Co. KG (Delbriukas, Vokietija), atstovaujama advokatų L. Pechan ir N. Fangmann

         Atsakovė: Europos Sąjungos intelektinės nuosavybės tarnyba (EUIPO), atstovaujama advokatų#

         Kita procedūros EUIPO apeliacinėje taryboje šalis, įstojusi į bylą Bendrajame Teisme: RDS Design ApS (Allerød, Danija), atstovaujama advokatės J. Viinberg

         Dalykas

      Ieškinys, pareikštas dėl 2019 m. spalio 14 d. EUIPO ketvirtosios apeliacinės tarybos sprendimo (byla R 2393/2018-4), susijusio su registracijos pripažinimo negaliojančia procedūra tarp Franz Schröder ir RDS Design.

         Rezoliucinė dalis

                  1.

                  Atmesti ieškinį.

                  2.

                  Franz Schröder GmbH & Co. KG padengia savo ir Europos Sąjungos intelektinės nuosavybės tarnybos (EUIPO) patirtas bylinėjimosi išlaidas.

                  3.

                  RDS Design ApS padengia savo bylinėjimosi išlaidas.

         (1)  OL C 54, 2020 2 17.


title: Byla T-855/19: 2021 m. birželio 2 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Franz Schröder / EUIPO – RDS Design (MONTANA) (Europos Sąjungos prekių ženklas – Registracijos pripažinimo negaliojančia procedūra – Europos Sąjungoje galiojanti tarptautinė registracija – Vaizdinis prekių ženklas MONTANA – Absoliutus atsisakymo registruoti pagrindas – Apibūdinamasis pobūdis – Reglamento (EB) Nr. 207/2009 7 straipsnio 1 dalies c punktas (dabar – Reglamento (ES) 2017/1001 7 straipsnio 1 dalies c punktas) – Teisė būti išklausytam – Reglamento 2017/1001 94 straipsnio 1 dalis – Faktinių aplinkybių nagrinėjimas ex officio – Pirmą kartą Apeliacinėje taryboje pateiktų įrodymų priėmimas – Reglamento 2017/1001 95 straipsnio 1 ir 2 dalys)

text:
               2021 7 12

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 278/41

      2021 m. birželio 2 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Franz Schröder / EUIPO – RDS Design (MONTANA)

      (Byla T-855/19) (1)

      (Europos Sąjungos prekių ženklas - Registracijos pripažinimo negaliojančia procedūra - Europos Sąjungoje galiojanti tarptautinė registracija - Vaizdinis prekių ženklas MONTANA - Absoliutus atsisakymo registruoti pagrindas - Apibūdinamasis pobūdis - Reglamento (EB) Nr. 207/2009 7 straipsnio 1 dalies c punktas (dabar – Reglamento (ES) 2017/1001 7 straipsnio 1 dalies c punktas) - Teisė būti išklausytam - Reglamento 2017/1001 94 straipsnio 1 dalis - Faktinių aplinkybių nagrinėjimas ex officio - Pirmą kartą Apeliacinėje taryboje pateiktų įrodymų priėmimas - Reglamento 2017/1001 95 straipsnio 1 ir 2 dalys)
      (2021/C 278/56)
      Proceso kalba: anglų

         Šalys

         Ieškovė: Franz Schröder GmbH & Co. KG (Delbriukas, Vokietija), atstovaujama advokatų L. Pechan ir N. Fangmann

         Atsakovė: Europos Sąjungos intelektinės nuosavybės tarnyba (EUIPO), atstovaujama D. Gája

         Kita procedūros EUIPO apeliacinėje taryboje šalis, įstojusi į bylą Bendrajame Teisme: RDS Design ApS (Allerød, Danija), atstovaujama advokato J. Viinberg

         Dalykas

      Ieškinys dėl 2019 m. spalio 14 d. EUIPO ketvirtosios apeliacinės tarybos sprendimo (byla R 1006/2019–4), susijusio registracijos pripažinimo negaliojančia procedūra tarp Franz Schröder ir RDS Design.

         Rezoliucinė dalis

                  1.

                  Atmesti ieškinį.

                  2.

                  Franz Schröder GmbH & Co. KG padengia savo ir Europos Sąjungos intelektinės nuosavybės tarnybos (EUIPO) patirtas bylinėjimosi išlaidas.

                  3.

                  RDS Design ApS padengia savo bylinėjimosi išlaidas

         (1)  OL C 54, 2020 2 17.


title: Byla T-856/19: 2021 m. birželio 2 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Franz Schröder / EUIPO – RDS Design (MONTANA) (Europos Sąjungos prekių ženklas – Registracijos pripažinimo negaliojančia procedūra – Europos Sąjungoje galiojanti tarptautinė registracija – Žodinis prekių ženklas MONTANA – Absoliutus atsisakymo registruoti pagrindas – Apibūdinamasis pobūdis – Reglamento (EB) Nr. 40/94 7 straipsnio 1 dalies c punktas (dabar – Reglamento (ES) 2017/1001 7 straipsnio 1 dalies c punktas) – Teisė būti išklausytam – Reglamento 2017/1001 94 straipsnio 1 dalis – Faktinių aplinkybių nagrinėjimas ex officio – Pirmą kartą Apeliacinėje taryboje pateiktų įrodymų priėmimas – Reglamento 2017/1001 95 straipsnio 1 ir 2 dalys)

text:
               2021 7 12

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 278/41

      2021 m. birželio 2 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Franz Schröder / EUIPO – RDS Design (MONTANA)

      (Byla T-856/19) (1)

      (Europos Sąjungos prekių ženklas - Registracijos pripažinimo negaliojančia procedūra - Europos Sąjungoje galiojanti tarptautinė registracija - Žodinis prekių ženklas MONTANA - Absoliutus atsisakymo registruoti pagrindas - Apibūdinamasis pobūdis - Reglamento (EB) Nr. 40/94 7 straipsnio 1 dalies c punktas (dabar – Reglamento (ES) 2017/1001 7 straipsnio 1 dalies c punktas) - Teisė būti išklausytam - Reglamento 2017/1001 94 straipsnio 1 dalis - Faktinių aplinkybių nagrinėjimas ex officio - Pirmą kartą Apeliacinėje taryboje pateiktų įrodymų priėmimas - Reglamento 2017/1001 95 straipsnio 1 ir 2 dalys)
      (2021/C 278/57)
      Proceso kalba: anglų

         Šalys

         Ieškovė: Franz Schröder GmbH & Co. KG (Delbriukas, Vokietija), atstovaujama advokatų L. Pechan ir N. Fangmann

         Atsakovė: Europos Sąjungos intelektinės nuosavybės tarnyba (EUIPO), atstovaujama D. Gája

         Kita procedūros EUIPO apeliacinėje taryboje šalis, įstojusi į bylą Bendrajame Teisme: RDS Design ApS (Allerød, Danija), atstovaujama advokato J. Viinberg

         Dalykas

      Ieškinys dėl 2019 m. spalio 14 d. EUIPO ketvirtosios apeliacinės tarybos sprendimo (byla R 2394/2018–4), susijusio registracijos pripažinimo negaliojančia procedūra tarp Franz Schröder ir RDS Design.

         Rezoliucinė dalis

                  1.

                  Atmesti ieškinį.

                  2.

                  Franz Schröder GmbH & Co. KG padengia savo ir Europos Sąjungos intelektinės nuosavybės tarnybos (EUIPO) patirtas bylinėjimosi išlaidas.

                  3.

                  RDS Design ApS padengia savo bylinėjimosi išlaidas

         (1)  OL C 54, 2020 2 17.