title: Byla T-367/12: 2012 m. rugpjūčio 10 d. pareikštas ieškinys byloje MOL prieš VRDT — Banco Bilbao Vizcaya Argentaria (MOL Blue Card)

text:
               20.10.2012

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 319/12

         2012 m. rugpjūčio 10 d. pareikštas ieškinys byloje MOL prieš VRDT — Banco Bilbao Vizcaya Argentaria (MOL Blue Card)

   (Byla T-367/12)
   2012/C 319/23
   Kalba, kuria surašytas ieškinys: anglų

      Šalys

      Ieškovė: MOL Magyar Olaj- és Gázipari Nyrt. (Budapeštas, Vengrija), atstovaujama advokato K. Szamosi

      Atsakovė: Vidaus rinkos derinimo tarnyba (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui)

      Kita procedūros Apeliacinėje taryboje šalis: Banco Bilbao Vizcaya Argentaria, SA (Bilbao, Ispanija)

      Reikalavimai

               —

               Pakeisti 2012 m. gegužės 30 d. Vidaus rinkos derinimo tarnybos (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui) antrosios apeliacinės tarybos sprendimą byloje R 2532/2011-2 ir leisti įregistruoti ginčijamą prekių ženklą kaip Bendrijos prekių ženklą visoms atitinkamoms prekėms ir paslaugoms.

               —

               Įpareigoti atsakovę padengti ieškovo bylinėjimosi išlaidas.

      Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

      Bendrijos prekių ženklo paraišką pateikęs asmuo: ieškovė.

      Prašomas įregistruoti Bendrijos prekių ženklas: žodinis prekių ženklas „MOL Blue Card“, be kita ko, 35 ir 36 klasių prekėms ir paslaugoms — Bendrijos prekių ženklo paraiška Nr. W01030440.

      Prekių ženklo ar žymens, kuriuo remtasi per protesto procedūrą, savininkė: kita procedūros Apeliacinėje taryboje šalis.

      Prekių ženklas ar žymuo, kuriuo remtasi per protesto procedūrą: žodinis Bendrijos prekių ženklas BLUE (registracijos Nr. 8549172), be kita ko, 35 klasės paslaugoms; žodinis Bendrijos prekių ženklas „BLUE BBVA“ (registracijos Nr. 2065621), be kita ko, 35 ir 36 klasių paslaugoms; žodinis Bendrijos prekių ženklas „TARJETA BLUE BBVA“ (registracijos Nr. 2277291), be kita ko, 36 klasės paslaugoms.

      Protestų skyriaus sprendimas: atmesti visą protestą.

      Apeliacinės tarybos sprendimas: patenkinti apeliaciją ir atmesti paraišką tiek, kiek ji susijusi su visomis 35 ir 36 klasių paslaugomis.

      Ieškinio pagrindai: Tarybos reglamento Nr. 207/2009 8 straipsnio 1 dalies b punkto pažeidimas.


title: Byla C-201/04  2006 m. vasario 23 d.  Teisingumo Teismo (antroji kolegija) sprendimas ( Hof van beroep te Antwerpen  prašymas priimti prejudicinį sprendimą)  Belgijos valstybė prieš Molenbergnatie NV  (Bendrijos muitinės kodeksas — Paskesnis importo arba eksporto muito išieškojimas — Pareiga pranešti skolininkui apie privalomą sumokėti muito sumą, įtraukus ją į apskaitą, prieš baigiantis trejų metų terminui nuo skolos atsiradimo dienos — Sąvoka  atitinkamos procedūros )

text:
               3.6.2006

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 131/11

         2006 m. vasario 23 d. Teisingumo Teismo (antroji kolegija) sprendimas (Hof van beroep te Antwerpen prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Belgijos valstybė prieš Molenbergnatie NV

   (Byla C-201/04) (1)

   (Bendrijos muitinės kodeksas - Paskesnis importo arba eksporto muito išieškojimas - Pareiga pranešti skolininkui apie privalomą sumokėti muito sumą, įtraukus ją į apskaitą, prieš baigiantis trejų metų terminui nuo skolos atsiradimo dienos - Sąvoka „atitinkamos procedūros“)
   (2006/C 131/20)
   Proceso kalba: olandų
   Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas
   Hof van beroep te Antwerpen
   Šalys pagrindinėje byloje

      Ieškovė: Belgijos valstybė
   Atsakovė: Molenbergnatie NV
   Bylos dalykas
   Prašymas priimti prejudicinį sprendimą — Hof van beroep te Antwerpen — 1992 m. spalio 12 d. Tarybos reglamento (EEB) Nr. 2913/92, nustatančio Bendrijos muitinės kodeksą (OL L 302, p. 1), išaiškinimas — Taikymas laike — Prieš reglamento įsigaliojimą atsiradusios skolos muitinei išieškojimas — Bendrijos muitinės kodekso 221 straipsnio išaiškinimas — Pareiga pranešti skolininkui apie privalomą sumokėti muito sumą, įtraukus ją į apskaitą, ir pateikti pranešimą per trejus metus nuo skolos atsiradimo dienos
   Sprendimo rezoliucinė dalis

               1.

               Tik 1992 m. spalio 12 d. Tarybos reglamento (EEB) Nr. 2913/92, nustatančio Bendrijos muitinės kodeksą, 217–232 straipsniuose įtvirtintos procesinės normos taikomos po 1994 m. sausio 1 d. išieškant skolą muitinei, atsiradusią iki šios datos.

               2.

               Reglamento Nr. 2913/92 221 straipsnio 1 dalis reikalauja, kad importo arba eksporto muitų suma būtų įtraukta į apskaitą prieš pranešant apie ją skolininkui.

               3.

               Pasibaigus Reglamento Nr. 2913/92 221 straipsnio 3 dalyje nustatytam terminui, skolos muitinei išieškojimas nebegalimas dėl senaties, išskyrus tame pačiame straipsnyje numatytas išimtis, o tai prilygsta pačios skolos senaties termino pasibaigimui, vadinasi, ir jos išnykimui. Atsižvelgiant į šią taisyklę, 221 straipsnio 3 dalyje įtvirtinta norma, priešingai nei to paties straipsnio 1 ir 2 dalys, laikytina materialia norma, ir dėl to ji netaikytina iki 1994 m. sausio 1 d. atsiradusios skolos muitinei išieškojimui. Jei skola muitinei atsirado iki 1994 m. sausio 1 d., minėtą skolą gali reglamentuoti tik tuo metu galiojusios senaties normos, net jei skolos išieškojimo procedūra buvo pradėta po 1994 m. sausio 1 dienos.

               4.

               Valstybės narės neprivalo priimti specialių procesinių taisyklių, susijusių su procedūromis, kurias taikant skolininkui turi būti pranešama apie importo arba eksporto muitų sumą, kai minėtam pranešimui gali būti taikomos bendros vidaus procesinės normos, garantuojančios skolininkui adekvačią informaciją ir leidžiančios jam užtikrinti savo teisių gynybą, žinant visus bylos faktus.

      (1)  OL C 179, 2004 7 10.


title: Byla C-41/15: 2016 m. lapkričio 8 d. Teisingumo Teismo (didžioji kolegija) sprendimas byloje (High Court (Airija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Gerard Dowling ir kt./Minister for Finance (Reglamentas Nr. 407/2010/ES — Europos finansinės padėties stabilizavimo priemonė — Įgyvendinimo sprendimas 2011/77/ES — Europos Sąjungos finansinė pagalba Airijai — Nacionalinių bankų rekapitalizavimas — Bendrovių teisė — Antroji direktyva 77/91/EEB — 8, 25 ir 29 straipsniai — Banko rekapitalizavimas priėmus nutartį dėl teismo nurodymo — Įstatinio kapitalo padidinimas nesant visuotinio susirinkimo sprendimo ir nepasiūlius esamiems akcininkams pirmumo teise įsigyti išleistų akcijų — Naujų akcijų išleidimas mažesne kaina nei jų nominali vertė)

text:
               9.1.2017

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 6/10

         2016 m. lapkričio 8 d. Teisingumo Teismo (didžioji kolegija) sprendimas byloje (High Court (Airija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Gerard Dowling ir kt./Minister for Finance

   (Byla C-41/15) (1)

   ((Reglamentas Nr. 407/2010/ES - Europos finansinės padėties stabilizavimo priemonė - Įgyvendinimo sprendimas 2011/77/ES - Europos Sąjungos finansinė pagalba Airijai - Nacionalinių bankų rekapitalizavimas - Bendrovių teisė - Antroji direktyva 77/91/EEB - 8, 25 ir 29 straipsniai - Banko rekapitalizavimas priėmus nutartį dėl teismo nurodymo - Įstatinio kapitalo padidinimas nesant visuotinio susirinkimo sprendimo ir nepasiūlius esamiems akcininkams pirmumo teise įsigyti išleistų akcijų - Naujų akcijų išleidimas mažesne kaina nei jų nominali vertė))
   (2017/C 006/11)
   Proceso kalba: anglų

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      High Court (Airija)

      Šalys pagrindinėje byloje

      Ieškovai: Gerard Dowling, Padraig McManus, Piotr Skoczylas, Scotchstone Capital Fund Limited

      Atsakovas: Minister for Finance

      dalyvaujant: Permanent TSB Group Holdings plc, ankstesnis pavadinimas – Irish Life and Permanent Group Holdings plc, Permanent TSB plc, ankstesnis pavadinimas – Irish Life and Permanent plc

      Rezoliucinė dalis

   1976 m. gruodžio 13 d. Antrosios Tarybos direktyvos 77/91/EEB dėl apsaugos priemonių, kurių valstybės narės, siekdamos tokias priemones suvienodinti, reikalauja iš [SESV 54 straipsnio] antroje pastraipoje apibrėžtų akcinių bendrovių, jų narių ir kitų interesų apsaugai, bendroves steigiant, palaikant ir keičiant jų kapitalą, koordinavimo 8 straipsnio 1 dalis ir 25 ir 29 straipsniai turi būti aiškinami taip, kad pagal juos nedraudžiama priemonė, kaip antai pagrindinėje byloje nagrinėjama nutartis dėl nurodymo, kuri patvirtinama esant dideliems valstybės narės ekonomikos ir finansų sistemos sutrikimams, keliantiems grėsmę Sąjungos finansiniam stabilumui, ir kuria padidinamas akcinės bendrovės kapitalas, negavus jos visuotinio susirinkimo pritarimo, išleidžiant naujas akcijas mažesne kaina nei jų nominali vertė ir esamiems akcininkams nesuteikiant pirmumo teisės jų įsigyti.

      (1)  OL C 138, 2015 4 27.


title: Byla C-65/14: 2015 m. gegužės 21 d. Teisingumo Teismo (ketvirtoji kolegija) sprendimas byloje (Tribunal du travail de Nivelles (Belgija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Charlotte Rosselle/Institut national d'assurance maladie-invalidité (INAMI), Union nationale des mutualités libres (UNM) (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą — Socialinė politika — Direktyva 92/85/EEB — Priemonės, skirtos skatinti, kad būtų užtikrinta geresnė nėščių ir neseniai pagimdžiusių arba maitinančių krūtimi darbuotojų sauga ir sveikata — 11 straipsnio 2 ir 4 punktai — Statutinė valstybės tarnautoja, išėjusi nemokamų atostogų dėl asmeninių priežasčių kad galėtų dirbti samdoma darbuotoja — Atsisakymas išmokėti jai motinystės išmoką motyvuojant tuo, kad ji kaip darbuotoja neturi stažo reikalaujamo tam, kad atsirastų teisė į tam tikras socialines išmokas)

text:
               20.7.2015

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 236/15

         2015 m. gegužės 21 d. Teisingumo Teismo (ketvirtoji kolegija) sprendimas byloje (Tribunal du travail de Nivelles (Belgija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Charlotte Rosselle/Institut national d'assurance maladie-invalidité (INAMI), Union nationale des mutualités libres (UNM)

   (Byla C-65/14) (1)

   ((Prašymas priimti prejudicinį sprendimą - Socialinė politika - Direktyva 92/85/EEB - Priemonės, skirtos skatinti, kad būtų užtikrinta geresnė nėščių ir neseniai pagimdžiusių arba maitinančių krūtimi darbuotojų sauga ir sveikata - 11 straipsnio 2 ir 4 punktai - Statutinė valstybės tarnautoja, išėjusi nemokamų atostogų dėl asmeninių priežasčių kad galėtų dirbti samdoma darbuotoja - Atsisakymas išmokėti jai motinystės išmoką motyvuojant tuo, kad ji kaip darbuotoja neturi stažo reikalaujamo tam, kad atsirastų teisė į tam tikras socialines išmokas))
   (2015/C 236/20)
   Proceso kalba: prancūzų

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Tribunal du travail de Nivelles

      Šalys pagrindinėje byloje

      Ieškovė: Charlotte Rosselle

      Atsakovai: Institut national d'assurance maladie-invalidité (INAMI), Union nationale des mutualités libres (UNM)

      dalyvaujant: Institut pour l’égalité des femmes et des hommes (IEFH)

      Rezoliucinė dalis

   1992 m. spalio 19 d. Tarybos direktyvos 92/85/EEB dėl priemonių, skirtų skatinti, kad būtų užtikrinta geresnė nėščių ir neseniai pagimdžiusių arba maitinančių krūtimi darbuotojų sauga ir sveikata, nustatymo (dešimtoji atskira direktyva, kaip numatyta Direktyvos 89/391/EEB 16 straipsnio 1 dalyje) 11 straipsnio 4 punkto antra pastraipa aiškintina kaip draudžianti valstybei narei atsisakyti darbuotojai mokėti motinystės išmoką motyvuojant tuo, kad ji, kaip statutinė valstybės tarnautoja, išėjusi nemokamų atostogų dėl asmeninių priežasčių tam, kad galėtų dirbti samdoma darbuotoja, neturėjo pagal nacionalinę teisę reikalaujamo darbo pagal darbo sutartį stažo, kad gautų šią išmoką, nors iki numatytos gimdymo dienos buvo išdirbusi daugiau nei dvylika mėnesių.

      (1)  OL C 129, 2014 4 28.


title: Byla T-232/13: 2014 m. liepos 7 d. Bendrojo Teismo nutartis byloje SCA Hygiène Products/Komisija (Ieškinys dėl panaikinimo — Aplinka — Direktyva 94/62/EB — Pakuotės ir pakuočių atliekos — Direktyva 2013/2/ES — Ritiniai, vamzdeliai ir cilindrai, apvynioti lanksčia medžiaga — Tiesioginio poveikio nebuvimas — Nepriimtinumas)

text:
               15.9.2014

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 315/53

         2014 m. liepos 7 d. Bendrojo Teismo nutartis byloje SCA Hygiène Products/Komisija

   (Byla T-232/13) (1)

   ((Ieškinys dėl panaikinimo - Aplinka - Direktyva 94/62/EB - Pakuotės ir pakuočių atliekos - Direktyva 2013/2/ES - Ritiniai, vamzdeliai ir cilindrai, apvynioti lanksčia medžiaga - Tiesioginio poveikio nebuvimas - Nepriimtinumas))
   2014/C 315/90
   Proceso kalba: prancūzų

      Šalys

      Ieškovė: SCA Hygiène Products (Tramble an Fransas, Prancūzija), atstovaujama advokatų J.-M. Leprêtre ir N. Chahid-Nouraï

      Atsakovė: Europos Komisija, atstovaujama A. Alcover San Pedro ir J.-F. Brakeland

      Dalykas

   Prašymas panaikinti 2013 m. vasario 7 d. Komisijos direktyvą 2013/2/ES, kuria iš dalies keičiamas Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 94/62/EB dėl pakuočių ir pakuočių atliekų I priedas (OL L 37, p. 10), tiek, kiek Komisija įrašė ritinius, vamzdelius ir cilindrus, apvyniotus lanksčia medžiaga, išskyrus tuos, kurie skirti naudoti gamybos įrangoje ir nenaudojami pateikiant produktą kaip pardavimo vienetą, į kriterijų, skirtų paaiškinti „pakuotės“ sąvoką, pavyzdžių sąrašą.

      Rezoliucinė dalis

               1.

               Atmesti ieškinį kaip nepriimtiną.

               2.

               SCA Hygiène Products padengia savo ir Europos Komisijos patirtas bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 171, 2013 6 15.


title: Byla T-792/16: 2016 m. lapkričio 14 d. pareikštas ieškinys byloje N & C Franchise/EUIPO – Eschenbach Optik (ojo sunglasses)

text:
               23.1.2017

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 22/41

         2016 m. lapkričio 14 d. pareikštas ieškinys byloje N & C Franchise/EUIPO – Eschenbach Optik (ojo sunglasses)

   (Byla T-792/16)
   (2017/C 022/56)
   Kalba, kuria surašytas ieškinys: anglų

      Šalys

      Ieškovė: N & C Franchise Ltd (Nikosija, Kipras), atstovaujama advokatų C. Chrysanthis, P.-V. Chardalia ir A. Vasilogamvrou

      Atsakovė: Europos Sąjungos intelektinės nuosavybės tarnyba (EUIPO)

      Kita procedūros Apeliacinėje taryboje šalis: Eschenbach Optik GmbH (Niurnbergas, Vokietija)

      Su procedūra EUIPO susijusi informacija

      Pareiškėja: ieškovė.

      Prekių ženklas, dėl kurio kilo ginčas: vaizdinis prekių ženklas, kuriame yra žodiniai elementai „ojo sunglasses“ – Sąjungos prekių ženklas Nr. 13 224 761.

      Procedūra EUIPO: protesto procedūra.

      Ginčijamas sprendimas: 2016 m. rugsėjo 9 d. EUIPO penktosios apeliacinės tarybos sprendimas byloje R 32/2016-5.

      Reikalavimai

   Ieškovė Bendrojo Teismo prašo:

               —

               panaikinti ginčijamą sprendimą,

               —

               priteisti iš EUIPO ieškovės patirtas bylinėjimosi išlaidas.

      Pagrindas, kuriuo remiamasi

               —

               Reglamento Nr. 207/2009 8 straipsnio 1 dalies b punkto pažeidimas.


title: Byla T-274/00 2005 m. rugsėjo 12 d. Pirmosios instancijos teismo nutartis Comitato „Venezia vuole vivere“ prieš Europos Bendrijų Komisiją

text:
               12.11.2005

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 281/34

         2005 m. rugsėjo 12 d. Pirmosios instancijos teismo nutartis Comitato „Venezia vuole vivere“ prieš Europos Bendrijų Komisiją
   (Byla T-274/00) (1)

   (2005/C 281/61)

      Proceso kalba: italų

   Antrosios išplėstinės kolegijos pirmininkas nurodė išbraukti bylą iš registro.

      (1)  OL C 272, 2000 12 23.


title: Byla F-73/06 2006 m. liepos 3 d. pareikštas ieškinys byloje Van Neyghem prieš Komisiją

text:
               12.8.2006

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 190/37

         2006 m. liepos 3 d. pareikštas ieškinys byloje Van Neyghem prieš Komisiją

   (Byla F-73/06)
   (2006/C 190/70)
   Proceso kalba: prancūzų
   Šalys

      Ieškovas: Kris Van Neyghem (Vissenaken, Belgija), atstovaujamas advokatų S. Rodrigues, A. Jaume ir C. Bernard-Glanz

      Atsakovė: Europos Bendrijų Komisija
   Ieškovo reikalavimai

               —

               panaikinti 2005 m. birželio 1 d. EPSO direktoriaus sprendimą neleisti ieškovui laikyti testo žodžiu konkurse EPSO/A/19/04;

               —

               priteisti iš atsakovės simbolinį vieną eurą moralinei žalai atlyginti;

               —

               priteisti iš atsakovės ieškovui sumokėti jo patirtos materialinės žalos atlyginimą, kurį sudaro galimybės būti paskirtam į aukštesnį lygį praradimas, kurio dydį savo nuožiūra nustato Tarnautojų teismas;

               —

               priteisti iš atsakovės bylinėjimosi išlaidas.

         Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai
   Grįsdamas savo ieškinį ieškovas pirmiausia tvirtina, kad buvo pažeista pareiga motyvuoti ir vienodo požiūrio principas, nes nei ginčijamas sprendimas nei administracijos atsakymas į ieškovo skundą neleido jam suprasti ištaisius testą raštu jam paskirto balo ir dar mažiau jo darbo įvertinimo.
   Be to, ieškovas nurodo gero administravimo principo pažeidimą tiek, kiek jo testo raštu įvertinimas yra per daug netikslus ir bendro pobūdžio, ir kad šio testo kopijose nebuvo jokio taisymo.


title: Byla C-364/06 2006 m. rugsėjo 7 d. pareikštas ieškinys byloje Europos Bendrijų Komisija prieš Liuksemburgo Didžiąją Hercogystę

text:
               14.10.2006

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 249/8

         2006 m. rugsėjo 7 d. pareikštas ieškinys byloje Europos Bendrijų Komisija prieš Liuksemburgo Didžiąją Hercogystę

   (Byla C-364/06)
   (2006/C 249/17)
   Proceso kalba: prancūzų
   Šalys

      Ieškovė: Europos Bendrijų Komisija, atstovaujama N. Yerrell

      Atsakovė: Liuksemburgo Didžioji Hercogystė
   Ieškovės reikalavimai

               —

               Pripažinti, kad nepriėmusi 2002 m. kovo 11 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2002/15/EB dėl asmenų, kurie verčiasi mobiliąja kelių transporto veikla, darbo laiko organizavimo (1) įgyvendinančių įstatymų ir kitų teisės aktų arba nepranešusi apie juos Komisijai, Liuksemburgo Didžioji Hercogystė neįvykdė įsipareigojimų pagal šią direktyvą.

               —

               Priteisti iš Liuksemburgo Didžiosios Hercogystės bylinėjimosi išlaidas.

         Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai
   Direktyvos 2002/15/EB perkėlimo į nacionalinę teisę terminas baigėsi 2005 m. kovo 23 dieną.

      (1)  OL L 80, p. 35.


title: Byla T-618/11 P: 2013 m. rugsėjo 16 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje De Nicola prieš EIB (Apeliacinis skundas — Viešoji tarnyba — EIB personalas — Vertinimas — Pareigų paaukštinimas — 2008 m. vertinimo ir pareigų paaukštinimo procedūra — Apeliacijų komiteto sprendimas — Kontrolės apimtis — Vertinimo ataskaita — Neteisėtumu grindžiamas prieštaravimas — Protingas terminas — Prašymas panaikinti — Prašymas atlyginti žalą — „Lis pendens“ )

text:
               26.10.2013

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 313/25

         2013 m. rugsėjo 16 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje De Nicola prieš EIB

   (Byla T-618/11 P) (1)

   (Apeliacinis skundas - Viešoji tarnyba - EIB personalas - Vertinimas - Pareigų paaukštinimas - 2008 m. vertinimo ir pareigų paaukštinimo procedūra - Apeliacijų komiteto sprendimas - Kontrolės apimtis - Vertinimo ataskaita - Neteisėtumu grindžiamas prieštaravimas - Protingas terminas - Prašymas panaikinti - Prašymas atlyginti žalą - „Lis pendens“)
   2013/C 313/50
   Proceso kalba: italų

      Šalys

      Apeliantas: Carlo De Nicola (Štrasenas, Liuksemburgas), atstovaujamas advokato L. Isola

      Kita proceso šalis: Europos investicijų bankas (EIB), iš pradžių atstovaujamas T. Gilliams ir F. Martin, vėliau — T. Gilliams ir G. Nuvoli, padedamų advokato A. Dal Ferro

      Dalykas

   Apeliacinis skundas dėl 2011 m. rugsėjo 28 d. Europos Sąjungos tarnautojų teismo (pirmoji kolegija) sprendimo De Nicola prieš EIB (F-13/10, dar nepaskelbtas Rinkinyje) panaikinimo.

      Rezoliucinė dalis

               1.

               Panaikinti 2011 m. rugsėjo 28 d. Europos Sąjungos tarnautojų teismo (pirmoji kolegija) sprendimą De Nicola prieš EIB (F–13/10), kiek juo atmesti Carlo De Nicola reikalavimai panaikinti Europos investicijų banko (EIB) Apeliacijų komiteto sprendimą.

               2.

               Atmesti likusią apeliacinio skundo dalį.

               3.

               Atmesti Carlo De Nicola Tarnautojų teisme pareikštą ieškinį (byla F-13/10).

               4.

               Carlo De Nicola padengia savo bylinėjimosi šioje instancijoje ir Tarnautojų teisme išlaidas ir pusę EIB bylinėjimosi šiose instancijose išlaidų.

               5.

               EIB padengia pusę bylinėjimosi šioje instancijoje ir Tarnautojų teisme išlaidų.

      (1)  OL C 25, 2012 1 28.


title: Byla C-590/16: 2016 m. lapkričio 21 d. pareikštas ieškinys byloje Europos Komisija/Graikijos Respublika

text:
               30.1.2017

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 30/24

         2016 m. lapkričio 21 d. pareikštas ieškinys byloje Europos Komisija/Graikijos Respublika

   (Byla C-590/16)
   (2017/C 030/29)
   Proceso kalba: graikų

      Šalys

      Ieškovė: Europos Komisija, atstovaujama Flavia Tomat ir Aikaterini Kyratsou

      Atsakovė: Graikijos Respublika

      Ieškovės reikalavimai

               —

               Remiantis Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo 258 straipsniu, pripažinti, kad priėmusi ir palikusi galioti teisės aktus, pagal kuriuos suteikiama galimybė naudotis naftos produktais netaikant akcizų bendrovės Hellenic Duty Free Shops SA degalinėse, esančiose Kipoi prie Evro upės, Kakavia ir Evzonai sienos perėjimo punktuose, kurie visi yra vietovėse, besiribojančiose su trečiosiomis valstybėmis – šiuo atveju atitinkamai su Turkija, Albanija ir buvusia Jugoslavijos Respublika Makedonija –, Graikijos Respublika neįvykdė įsipareigojimų pagal Direktyvos 2008/118/EB (1) 7 straipsnio 1 dalį.

               —

               Priteisti iš Graikijos Respublikos bylinėjimosi išlaidas.

      Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

               1.

               Remiantis 2014 m. rugsėjo 1 d. pagrįsta nuomone, kurią Komisija nusiuntė Graikijos valdžios institucijoms, leidusi naudotis naftos produktais, kuriems netaikomi akcizai, bendrovės Hellenic Duty Free Shops SA valdomose degalinėse, esančiose Kipoi prie Evro upės, Kakavia ir Evzonai sienos perėjimo punktuose, Graikija neįvykdė įsipareigojimų pagal Direktyvą 2008/118 dėl bendros akcizų tvarkos, nes nemano, kad toks leidimas naudotis yra faktinis išleidimas vartoti. Tiesioginis kuro tiekimas motorinėms transporto priemonėms minėtose degalinėse yra išleidimas vartoti ir apmokestinamas akcizais.

               2.

               Sąjungos teisės aktų leidėjas yra aiškiai nurodęs atvejus, kai galima nukrypti nuo principo, kad mokestis tampa mokėtinas toje valstybėje narėje, kur vyksta vartojimas. Supaprastintų eksporto į trečiąją valstybę procedūrų taikymas galimybei naudotis naftos produktais, kurie apmokestinami akcizais, prieštarauja Direktyvai 2008/118, nes nepatenka į nė vienos atitinkamos jos nuostatos taikymo sritį.

      (1)  OL L 9, 2009 1 14, p. 9.


title: Byla C-466/10: 2010 m. rugsėjo 27 d. pareikštas ieškinys byloje Komisija prieš Graikijos Respublik ą

text:
               20.11.2010

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 317/25

         2010 m. rugsėjo 27 d. pareikštas ieškinys byloje Komisija prieš Graikijos Respubliką
   (Byla C-466/10)
   ()
   2010/C 317/44
   Proceso kalba: graikų

      Šalys

      Ieškovė: Europos Komisija, atstovaujama M. Patakia ir M. Kukovec

      Atsakovė: Graikijos Respublika

      Ieškovės reikalavimai

               —

               Pripažinti, kad pasinaudojusi derybų procedūra iš anksto nepaskelbiant skelbimo apie pirkimą, susijusį su sveikatos priežiūros įstaigų, priklausančių 1-ąjai Atikos D.Y.P.E. (regioninė sveikatos administracija), pavojingų medicininių atliekų, galinčių sukelti infekcijas, valdymu, Graikijos Respublika neįvykdė įsipareigojimų pagal Direktyvos 2004/18/EB 28 straipsnį, nes nebuvo tenkinama nė viena direktyvos 31 straipsnyje numatytos išimties taikymo sąlyga, o konkrečiai kalbant, 31 straipsnio 1 dalies c punkto sąlyga, kuria remiantis būtų galima pateisinti nukrypimą nuo bendros taisyklės ir naudojimąsi nagrinėjamame straipsnyje numatyta išimtine procedūra.

               —

               Priteisti iš Graikijos Respublikos bylinėjimosi išlaidas.

      Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

               1.

               Gavusi skundą Europos Komisija išnagrinėjo santechnikos įrangos komisijos kvietimą dalyvauti konkurse taikant derybų procedūrą iš anksto nepaskelbus skelbimo apie pirkimą, susijusį su sveikatos priežiūros įstaigų, priklausančių 1-ąjai Atikos D.Y.P.E. (regioninė sveikatos administracija), pavojingų medicininių atliekų, galinčių sukelti infekcijas, valdymu.

               2.

               Komisija primena, kad pagal bendrąją taisyklę reikalaujama paskelbti skelbimą apie pirkimą, kuriame būtų tiksliai ir aiškiai apibrėžtos sąlygos, ir kad taikyti derybų procedūrą iš anksto nepaskelbus skelbimo apie pirkimą galima tik išimtiniais atvejais, kurie tiksliai nurodyti griežtai aiškintinuose Direktyvos 2004/18/EB 30 ir 31 straipsniuose, o įrodinėti, kad iš tikrųjų egzistuoja išimtinės aplinkybės, pateisinančios nukrypimą, turi tas, kas remiasi nagrinėjamomis nuostatomis.

               3.

               Šiuo klausimu Komisija mano, jog iš nagrinėjamo kvietimo matyti, kad nors perkančioji organizacija rėmėsi Direktyvos 2004/18/EB 31 straipsnio 1 dalies c punkte numatyta išimtine procedūra, ji neįrodė, kad buvo tenkinamos nagrinėjamoje nuostatoje numatytos sąlygos ir kad remiantis jomis buvo galima pateisinti naudojimąsi šia procedūra.

               4.

               Komisijos nuomone, pasinaudojusi derybų procedūra iš anksto neskelbiant skelbimo apie pirkimą, perkančioji organizacija neįvykdė įsipareigojimų pagal direktyvos 28 straipsnį, nes nebuvo tenkinama nė viena direktyvos 31 straipsnyje numatyta sąlyga, o konkrečiai kalbant, 31 straipsnio 1 dalies c punkto sąlyga, kuria remiantis būtų galima pateisinti nukrypimą nuo bendrosios taisyklės ir naudojimąsi nagrinėjamame straipsnyje numatyta išimtine procedūra.


title: Byla C-505/11 P: 2012 m. gegužės 8 d. Teisingumo Teismo pirmininko nutartis byloje ThyssenKrupp Elevator AG prieš Europos Komisiją

text:
               6.10.2012

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 303/21

         2012 m. gegužės 8 d. Teisingumo Teismo pirmininko nutartis byloje ThyssenKrupp Elevator AG prieš Europos Komisiją

   (Byla C-505/11 P) (1)

   2012/C 303/40
   Proceso kalba: vokiečių
   Teisingumo Teismo pirmininkas nutartimi nurodė išbraukti bylą iš registro.

      (1)  OL C 347, 2011 11 26.


title: Byla T-225/15: 2015 m. gegužės 4 d. pareikštas ieškinys byloje QuaMa Quality Management/VRDT – Microchip Technology (medialbo)

text:
               13.7.2015

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 228/21

         2015 m. gegužės 4 d. pareikštas ieškinys byloje QuaMa Quality Management/VRDT – Microchip Technology (medialbo)

   (Byla T-225/15)
   (2015/C 228/26)
   Kalba, kuria surašytas ieškinys: vokiečių

      Šalys

      Ieškovė: QuaMa Quality Management GmbH (Glashütten, Vokietija), atstovaujama advokato C. Russ

      Atsakovė: Vidaus rinkos derinimo tarnyba (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui) (VRDT)

      Kita procedūros Apeliacinėje taryboje šalis: Microchip Technology, Inc. (Čandleris, Jungtinės Amerikos Valstijos)

      Su procedūra VRDT susijusi informacija

      Pareiškėja: ieškovė

      Prekių ženklas, dėl kurio kilo ginčas: žodinis Bendrijos prekių ženklas „medialbo“ – Registracijos paraiška Nr. 11 454 766

      Procedūra VRDT: protesto procedūra

      Ginčijamas sprendimas: 2015 m. vasario 19 d. VRDT ketvirtosios apeliacinės tarybos sprendimas sujungtose bylose R 1809/2014-4 ir R 1680/2014-4

      Reikalavimai

   Ieškovė Bendrojo Teismo prašo:

               —

               panaikinti ginčijamą sprendimą.

      Pagrindai, kuriais remiamasi

               —

               Reglamento Nr. 207/2009 41 straipsnio 1 dalies pažeidimas,

               —

               Reglamento Nr. 207/2009 8 straipsnio 1 dalies b punkto pažeidimas.


title: Byla F-12/06  2006 m. vasario 3 d.  pareikštas ieškinys byloje  Suleimanova prieš Regionų komitetą

text:
               8.4.2006

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 86/48

         2006 m. vasario 3 d. pareikštas ieškinys byloje Suleimanova prieš Regionų komitetą

   (Byla F-12/06)
   (2006/C 86/88)
   Proceso kalba: prancūzų
   Šalys

      Ieškovė: Karina Suleimanova (Briuselis, Belgija), atstovaujama advokatų S. Orlandi, A. Coolen, J.-N. Louis ir E. Marchal

      Atsakovas: Europos Sąjungos Regionų komitetas
   Ieškovės reikalavimai

               —

               panaikinti sprendimą, kuriuo ieškovė buvo paskirta dirbti Europos Bendrijų laikina tarnautoja, tiek, kiek jis nustato įdarbinimo lygį pagal Pareigūnų tarnybos nuostatų XIII priedo 12 straipsnį;

               —

               priteisti iš Regionų komiteto bylinėjimosi išlaidas.

         Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai
   Laimėjusi konkursą, paskelbtą iki 2004 m. gegužės 1 d., ieškovė buvo įdarbinta įsigaliojus 2004 m. kovo 22 d. Tarybos reglamentui (EB, Euratom) Nr. 723/2004, iš dalies pakeičiančiam Europos Bendrijų pareigūnų tarnybos nuostatus ir kitų Europos Bendrijų tarnautojų įdarbinimo sąlygas (1).
   Ieškinyje ieškovė visų pirma teigia, kad ginčijamas sprendimas pažeidė pranešime apie konkursą nustatytas sąlygas. Iš tikrųjų, taikant Pareigūnų tarnybos nuostatų XIII priedo 12 straipsnį, ji buvo įdarbinta į žemesnį lygį, nei nurodytas pranešime apie konkursą.
   Ieškovė taip pat teigia, kad ginčijamas sprendimas pažeidžia Pareigūnų tarnybos nuostatų 5, 29 ir 31 straipsnius bei vienodo požiūrio ir nediskriminacijos principus. Iš tikrųjų, tą patį arba to paties lygio konkursą laimėję asmenys buvo paskirti į skirtingus lygius priklausomai nuo to, ar jie buvo įdarbinti iki ar po Reglamento Nr. 723/2004 įsigaliojimo.
   Be to, ieškovė galiausiai nurodo teisėtų lūkesčių principo pažeidimą, kadangi ji pagrįstai tikėjosi, jog ji bus įdarbinta į tą lygį, kuris buvo nurodytas pranešime apie konkursą užimti pareigas, kuriame ji dalyvavo.

      (1)  OL L 124, 2004 4 27, p. 1.


title: Byla T-267/06 2006 m. rugsėjo 25 d. pareikštas ieškinys byloje Italijos Respublika prieš Komisiją

text:
               18.11.2006

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 281/41

         2006 m. rugsėjo 25 d. pareikštas ieškinys byloje Italijos Respublika prieš Komisiją

   (Byla T-267/06)
   (2006/C 281/73)
   Proceso kalba: italų
   Šalys

      Ieškovė: Italijos Respublika, atstovaujama Avvocato dello Stato G. Aiello

      Atsakovė: Europos Bendrijų Komisija
   Ieškovės reikalavimai

               —

               Panaikinti tą 2006 m. liepos 27 d. Komisijos sprendimo C(2006) 3331, apie kurį pranešta 2006 m. liepos 28 d., dalį, kuria atsisakoma Europos žemės ūkio orientavimo ir garantijų fondo (EŽŪOGF) Garantijų skyriaus lėšomis finansuoti kai kurias Italijos Respublikos patirtas išlaidas.

               —

               Priteisti iš atsakovės bylinėjimosi išlaidas.

         Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai
   Ieškinys pareikštas dėl tos 2006 m. liepos 27 d. Komisijos sprendimo C(2006) 3331 dalies, kuria atsisakoma Europos žemės ūkio orientavimo ir garantijų fondo (EŽŪOGF) Garantijų skyriaus lėšomis finansuoti kai kurias Italijos Respublikos patirtas išlaidas
   Grįsdama savo reikalavimus ieškovė nurodo, kad buvo pažeistos ir (arba) klaidingai pritaikytos šios nuostatos:

               —

               1995 m. liepos 7 d. Komisijos reglamento (EB) Nr. 1663/95, nustatančio išsamias taisykles dėl Tarybos reglamento (EEB) Nr. 729/70 apibrėžtos EŽŪOGF garantijų skyriaus sąskaitų apmokėjimo tvarkos taikymo (OL L 158, 1995 m. liepos 8 d., p. 6), priedo 4 punkto iv įtrauka.

               —

               1996 m. spalio 28 d. Tarybos reglamento (EB) Nr. 2200/96 dėl bendro vaisių ir daržovių rinkos organizavimo (OL L 287, 1996 m. lapkričio 21 d., p. 1) 23, 24 straipsniai bei 30 straipsnio 1 ir 2 dalys.

               —

               1997 m. balandžio 16 d. Komisijos reglamento (EB) Nr. 659/97, nustatančio išsamias Tarybos reglamento (EB) Nr. 2200/96 taikymo taisykles dėl intervencinių priemonių vaisių ir daržovių sektoriuje (OL L 100, 1997 m. balandžio 17 d., p. 22), 17 straipsnio 2 ir 3 dalys.

               —

               2000 m. kovo 15 d. Komisijos reglamento (EB) Nr. 562/2000, nustatančio Tarybos reglamento (EB) Nr. 1254/1999 išsamias taikymo taisykles dėl galvijienos supirkimo (OL L 68, 2000 m. kovo 16 d., p. 22), 4 straipsnio 3 dalis, 8 straipsnis ir 24 straipsnio 3 dalis, taip pat III priedo 2 punkto a įtrauka.


title: Byla C-192/11: 2012 m. sausio 26 d. Teisingumo Teismo (septintoji kolegija) sprendimas byloje Europos Komisija prieš Lenkijos Respubliką (Valstybės įsipareigojimų neįvykdymas — Direktyva 2009/147/EB — Laukinių paukščių apsauga — Apsaugos sistemos apimtis — Nuostatos, pagal kurias leidžiama nukrypti nuo direktyvoje numatytų draudimų)

text:
               10.3.2012

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 73/6

         2012 m. sausio 26 d. Teisingumo Teismo (septintoji kolegija) sprendimas byloje Europos Komisija prieš Lenkijos Respubliką

   (Byla C-192/11) (1)

   (Valstybės įsipareigojimų neįvykdymas - Direktyva 2009/147/EB - Laukinių paukščių apsauga - Apsaugos sistemos apimtis - Nuostatos, pagal kurias leidžiama nukrypti nuo direktyvoje numatytų draudimų)
   2012/C 73/10
   Proceso kalba: lenkų

      Šalys

      Ieškovė: Europos Komisija, atstovaujama K. Herrmann ir S. Petrova

      Atsakovė: Lenkijos Respublika, atstovaujama M. Szpunar

      Dalykas

   Valstybės įsipareigojimų neįvykdymas — 2009 m. lapkričio 30 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2009/147/EB dėl laukinių paukščių apsaugos (OL L 20, p. 7) 1 ir 5 straipsnių bei 9 straipsnio 1 ir 2 dalių pažeidimas — Taikymo sritis — Apsaugos apribojimas tik paukščių rūšims, paplitusioms nacionalinėje teritorijoje — Netinkamas sąlygų, skirtų nustatyti direktyvoje numatytų draudimų išimtis, apibrėžimas.

      Rezoliucinė dalis

               1.

               Nacionalinių apsaugos priemonių netaikydama visų rūšių laukiniams paukščiams, natūraliai paplitusiems valstybių narių Europinėje teritorijoje, kurių apsauga numatyta 2009 m. lapkričio 30 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvoje 2009/147/EB dėl laukinių paukščių apsaugos, ir netinkamai apibrėžusi sąlygas, skirtas nustatyti šioje direktyvoje numatytų draudimų išimtis, Lenkijos Respublika neįvykdė įsipareigojimų pagal šios direktyvos 1 ir 5 straipsnius bei 9 straipsnio 1 ir 2 dalis.

               2.

               Priteisti iš Lenkijos Respublikos bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 211, 2011 7 16.


title: Byla C-436/05  Hof van Beroep te Antwerpen  (Belgija)  2005 m. lapkričio 29 d.  sprendimu pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje  Lucien De Graaf ir. Gudula Daniels prieš Belgijos valstybę

text:
               11.2.2006

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 36/24

      Hof van Beroep te Antwerpen (Belgija) 2005 m. lapkričio 29 d. sprendimu pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Lucien De Graaf ir. Gudula Daniels prieš Belgijos valstybę

   (Byla C-436/05)
   (2006/C 36/49)
   Proceso kalba: olandų

      Hof van Beroep te Antwerpen (Belgija) 2005 m. lapkričio 29 d. sprendimu kreipėsi į Europos Bendrijų Teisingumo Teismą su prašymu, kurį Teisingumo Teismo sekretoriatas gavo 2005 m. gruodžio 5 d., priimti prejudicinį sprendimą byloje 1. Lucien De Graaf 2. Gudula Daniels prieš Belgijos valstybę.

      Hof van Beroep te Antwerpen prašo Teisingumo Teismo atsakyti į šiuos klausimus:

               1.

               Ar nacionaliniame įstatyme numatytai papildomai krizių įmokai (ACB), kuria siekiama alternatyvaus socialinės apsaugos finansavimo, taikomas Reglamentas Nr. 1408/71 (1)?

               2.

               Ar EB 39 straipsnis leidžia reikalauti iš fizinio asmens, kuris gyvena Belgijoje, bet (beveik) visą savo profesinę veiklą vykdo kitoje valstybėje narėje, mokėti papildomą krizių įmoką socialinei apsaugai finansuoti, jei šis asmuo turi mokėti įmokas socialinei apsaugai ne Belgijoje, o įdarbinimo valstybėje, kai visi kiti rezidavimo valstybės rezidentai, turintys mokėti papildomą krizių įmoką, moka socialinės apsaugos įmokas Belgijoje?

               3.

               Ar EB 39 straipsnis leidžia valstybei narei atlikti skirstymą, pagal kurį kitoje valstybėje narėje dirbančių pasienio teritorijos gyventojų mokesčių našta būtų žymiai didesnė nei taip pat kitoje valstybėje narėje dirbančių, bet ne pasienio teritorijoje gyvenančių gyventojų?

               4.

               Ar gali valstybės narės gyventojas, kuris beveik visą savo profesinę veiklą vykdo kitoje valstybėje narėje (A), remtis „palankiausių sąlygų“ principu, jei valstybė numato palankesnes mokestines sąlygas kitiems gyventojams, kurie taip pat beveik visą savo profesinę veiklą vykdo kitoje valstybėje narėje (B)?

               5.

               Ar EB 39 straipsnis ar kita nuostata pažeidžiami dėl to, kad rezidavimo valstybė gyventojui, kuris beveik visą savo profesinę veiklą vykdo kitoje valstybėje narėje, draudžia pasinaudoti mokesčio lengvata sveikatos draudimo įmokoms, jei panaši mokesčio lengvata taikoma tiek rezidavimo valstybės, tiek įdarbinimo valstybės gyventojams, kurie nesinaudoja darbuotojų judėjimo laisve?

               6.

               Ar EB 39 straipsnis ar kita nuostata pažeidžiami dėl to, kad rezidavimo valstybė mokesčio lengvatų sveikatos draudimo įmokoms taikymą, be kita ko, susieja su sąlyga, kad šio sveikatos draudimo sutartis turi būti sudaryta su rezidavimo valstybės pripažintu sveikatos draudimo fondu, o pagal rezidavimo valstybės teisės aktus jos gyventojams, kurie naudojasi darbuotojų judėjimo teise, negalima sudaryti papildomo sveikatos draudimo sutarties su tokiu fondu?

      (1)  1971 m. birželio 14 d. Tarybos reglamentas (EEB) Nr. 1408/71 dėl socialinės apsaugos sistemų taikymo pagal darbo sutartį dirbantiems asmenims ir jų šeimos nariams, judantiems Bendrijoje (OL L 149, p. 2).


title: Byla T-78/11 P: 2012 m. gruodžio 4 d. Bendrojo Teismo nutartis byloje Lenz prieš Komisiją (Apeliacinis skundas — Viešoji tarnyba — Pareigūnai — Socialinė apsauga — „Heilpraktiker“ gydymo išlaidų atlyginimas — Pareiga motyvuoti — Faktinių aplinkybių iškraipymas)

text:
               2.2.2013

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 32/17

         2012 m. gruodžio 4 d. Bendrojo Teismo nutartis byloje Lenz prieš Komisiją

   (Byla T-78/11 P) (1)

   (Apeliacinis skundas - Viešoji tarnyba - Pareigūnai - Socialinė apsauga - „Heilpraktiker“ gydymo išlaidų atlyginimas - Pareiga motyvuoti - Faktinių aplinkybių iškraipymas)
   2013/C 32/26
   Proceso kalba: vokiečių

      Šalys

      Apeliantė: Erika Lenz (Osnabriukas, Vokietija), atstovaujama advokatų V. Lenz ir J. Römer

      Kita proceso šalis: Europos Komisija, atstovaujama J. Currall ir B. Eggers

      Dalykas

   Apeliacinis skundas dėl 2010 m. gruodžio 14 d. Europos Sąjungos Tarnautojų teismo (pirmoji kolegija) sprendimo Lenz prieš Komisiją (F-80/09, dar nepaskelbtas Rinkinyje) panaikinimo.

      Rezoliucinė dalis

               1.

               Atmesti apeliacinį skundą.

               2.

               Erika Lenz padengia savo ir Europos Komisijos šioje instancijoje patirtas bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 103, 2011 4 2.


title: Byla C-449/16: 2016 m. rugpjūčio 11 d. Corte d’appello di Genova (Italija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Kerly Del Rosario Martinez Silva/Istituto nazionale della previdenza sociale (INPS), Comune di Genova

text:
               7.11.2016

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 410/8

         2016 m. rugpjūčio 11 d.Corte d’appello di Genova (Italija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Kerly Del Rosario Martinez Silva/Istituto nazionale della previdenza sociale (INPS), Comune di Genova

   (Byla C-449/16)
   (2016/C 410/08)
   Proceso kalba: italų

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Corte d’appello di Genova

      Šalys pagrindinėje byloje

      Ieškovė: Kerly Del Rosario Martinez Silva

      Atsakovai: Istituto nazionale della previdenza sociale (INPS), Comune di Genova

      Prejudiciniai klausimai

               1.

               Ar tokia kaip Įstatymo Nr. 448/1998 65 straipsnyje numatyta išmoka, t. y. „išmoka šeimoms, turinčioms mažiausiai tris nepilnamečius vaikus“, laikytina išmoka šeimai pagal Reglamento (EB) Nr. 883/2004 (1) 3 straipsnio 1 dalies j punktą?

               2.

               Jei atsakymas būtų teigiamas: ar remiantis Direktyvos 2011/98/ES (2) 12 straipsnio 1 dalies e punkte įtvirtintu vienodo požiūrio principu draudžiama tokia kaip Italijos teisės nuostata, pagal kurią trečiosios šalies darbuotojas, turintis „vieno darbo leidimą“ (kuris galioja ilgiau nei šešis mėnesius), negali gauti minėtos „išmokos šeimoms, turinčioms mažiausiai tris nepilnamečius vaikus“, nors augina tris ar daugiau nepilnamečius vaikus ir jo pajamos nesiekia teisės aktuose nustatytos ribos?

      (1)  2004 m. balandžio 29 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (EB) Nr. 883/2004 dėl socialinės apsaugos sistemų koordinavimo (OL L 166, p. 1; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 5 sk., 5 t., p. 72).

      (2)  2011 m. gruodžio 13 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2011/98/ES dėl vienos prašymų išduoti vieną leidimą trečiųjų šalių piliečiams gyventi ir dirbti valstybės narės teritorijoje pateikimo procedūros ir dėl valstybėje narėje teisėtai gyvenančių trečiųjų šalių darbuotojų bendrų teisių (OL L 343, p. 1).


title: Byla C-510/08: 2010 m. balandžio 22 d. Teisingumo Teismo (antroji kolegija) sprendimas byloje ( Finanzgericht Düsseldorf (Vokietija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Vera Mattner prieš Finanzamt Velbert (Laisvas kapitalo judėjimas — EB 56 ir EB 58 straipsniai — Dovanojamo turto mokesčiai — Sklypas su pastatu — Teisė į neapmokestinamąją sumą nuo apmokestinimo bazės — Skirtingas požiūris į rezidentus ir ne rezidentus)

text:
               19.6.2010

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 161/10

      2010 m. balandžio 22 d. Teisingumo Teismo (antroji kolegija) sprendimas byloje (Finanzgericht Düsseldorf (Vokietija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Vera Mattner prieš Finanzamt Velbert

      (Byla C-510/08) (1)

      (Laisvas kapitalo judėjimas - EB 56 ir EB 58 straipsniai - Dovanojamo turto mokesčiai - Sklypas su pastatu - Teisė į neapmokestinamąją sumą nuo apmokestinimo bazės - Skirtingas požiūris į rezidentus ir ne rezidentus)
      (2010/C 161/12)
      Proceso kalba: vokiečių

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

         Finanzgericht Düsseldorf

         Šalys pagrindinėje byloje

         Ieškovė: Vera Mattner

         Atsakovė: Finanzamt Velbert

         Dalykas

      Prašymas priimti prejudicinį sprendimą — Finanzgericht Düsseldorf — EB 39 ir 43 straipsnių bei EB 56 straipsnio kartu su EB 58 straipsniu išaiškinimas — Nacionalinis nekilnojamojo turto dovanojimo mokesčio reglamentavimas, pagal kurį neapmokestinamoji nekilnojamojo turto dalis, jeigu dovanotojo ir apdovanotojo gyvenamoji vieta yra kitoje valstybėje narėje, sudaro 1 100 eurų, tačiau siekia 205 000 eurų, jeigu dovanotojas arba apdovanotasis turi gyvenamąją vietą nacionalinėje teritorijoje

         Rezoliucinė dalis

      EB 56 straipsnio ir EB 58 straipsnio nuostatos aiškintinos kaip draudžiančios tokį valstybės narės reglamentavimą, koks nagrinėjamas pagrindinėje byloje, pagal kurį, kalbant apie dovanojamo turto mokesčio apskaičiavimą, numatyta, kad neapmokestinamoji suma nuo apmokestinimo bazės šios valstybės narės teritorijoje esančio nekilnojamojo turto objekto dovanojimo atveju, jeigu dovanojimo sandorio įvykdymo momentu dovanotojas ir apdovanotasis turi nuolatinę gyvenamąją vietą kitoje valstybėje narėje, yra mažesnė nei neapmokestinamoji suma, kuri būtų taikoma, jeigu bent vienas jų tuo pačiu metu būtų turėjęs gyvenamąją vietą pirmoje valstybėje narėje.

         (1)  OL C 44, 2009 2 21.


title: Byla T-581/15: 2015 m. spalio 1 d. pareikštas ieškinys byloje Syndial/Komisija

text:
               30.11.2015

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 398/71

         2015 m. spalio 1 d. pareikštas ieškinys byloje Syndial/Komisija

   (Byla T-581/15)
   (2015/C 398/85)
   Proceso kalba: italų

      Šalys

      Ieškovė: Syndial SpA – Attività Diversificate (San Donato Milanesė, Italija), atstovaujama advokatų L. Acquarone ir S. Grassi

      Atsakovė: Europos Komisija

      Reikalavimai

   Ieškovė Bendrojo Teismo prašo panaikinti ir (arba) pakeisti 2015 m. rugpjūčio 3 d. Europos Komisijos – Generalinio sekretoriato dokumentą Ares(20015)3238796 „Komisijos vardu priimtas Generalinio sekretoriato sprendimas pagal Reglamento (EB) Nr. 1049/2001 4 straipsnį“, susijęs su „Kartotine paraiška dėl galimybės susipažinti su dokumentais pagal Reglamentą (EB) Nr. 1049/2001 – GESTDEM 2015/2796“, patvirtinantis ginčijamą Europos Komisijos Aplinkos generalinio direktorato 2015 m. birželio 16 d. dokumentą ENV.D.2/MC/vf/ARES(2015), kuriuo buvo atmesta Syndial S.p.A.2015 m. gegužės 6 d. dokumentu INAMB-10/15, išsiųstu 2015 m. gegužės 8 d. registruotu laišku, pateikta paraiška dėl galimybės susipažinti su dokumentais, ir pripažinti Syndial teisę susipašinti su pažeidimo procedūros Nr. 2009/4426 dokumentais, nurodant pateikti visus ar dalį aktų ir dokumentų, išvardytų minėtoje 2015 m. gegužės 6 d. paraiškoje INAMB-10/15, išsiųstoje 2015 m. gegužės 8 d. registruotu laišku, taip pat (arba) pripažinti Syndial teisę būti oficialiai išklausytai Komisijos, kad būtų išaiškinta ir patvirtinta informacija, esanti aptariamos pažeidimo procedūros byloje.

      Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

   Grįsdama ieškinį ieškovė remiasi dviem pagrindais.

               1.

               Pirmasis ieškinio pagrindas, susijęs su Reglamento (EB) Nr. 1049/2001 4 straipsnio 2 dalies pažeidimu ir (arba) netinkamu taikymu.

                           —

                           Ieškovė mano, kad Komisijos nurodytos išimties susipažinti su pažeidimo procedūros Nr. 2009/4426 dokumentais ribos, įtvirtintos Reglamento (EB) Nr. 1049/2001 4 straipsnio 2 dalies in fine„nebent atskleidimo reikalautų viršesnis viešasis interesas“ šioje byloje buvo įvertintos netinkamai.

                           —

                           Leistas ir jau įgyvendintas atkūrimo projektas, kurį tiesiogiai įgyvendinti turėjo Syndial (žemės savininkė) vietovėje Cengio, visiškai atitinka Bendrijos principus dėl istoriškai užterštų zonų pertvarkymo ir tašos šalinimo.

                           —

                           Italijos Respublikos pozicija taikant procedūrą Nr. 2009/4426 panašu susijusi su netikėtu viešojo intereso nacionaliniame plane paaukojimu, aklai pritariant Komisijos kaltinimams ir pamirštant, kad procedūroje, kuri lėmė teritorijos atkūrimo projekto patvirtinimą, buvo laikomasi nacionalinio plano reikalavimų, norint, kad būtų suteiktas leidimas, ir tai vyko ministerijoje, kuri šiuo metu ginčija jo galiojimą. Leidimas Syndial nuolat tinkamai kontroliuoti, kad būtų laikomasi Bendrijos principų, yra viršenis viešasis interesas, leidžiantis atskleisti informaciją, kaip tai suprantama pagal 4 straipsnio 2 dalį.

                           —

                           Interesas, kuriuo grindžiamos Syndial paraiškos, nėra privataus pobūdžio (nors tai būtų teisėta), ir apima reikšmingesnį viešąjį interesą, kuriuo siekiama veiksmingai apsaugoti teisingumą ir tinkamą aptariamos Bendrijos procedūros bei nacionalinės administracinės procedūros (kurios aiškiai saugomos pagal Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijos 41 straipsnį (pirmu atveju) ir pagal Italijos Respublikos konstitucijos 97 straipsnį (antru atveju)) eigą, ir kusis ne tik susijęs su asmens (tiesiogiai suinteresuoto pažeidimo procedūroje priimto sprendimo poveikiu) teise į gynybą, bet ir konkrečiai su pagrindine teise į informaciją aplinkos apsaugos srityje, kurią patvirtina Sąjungos teisės principai (SESV 191 straipsnio 2 ir 3 dalys, skaitomos atsižvelgiant į 11 straipsnyje įtvirtintą principą, įgyvendinti Europos Sąjungai prisijungus prie 1998 m. birželio 27 d. Orhuso konvencijos).

               2.

               Antrasis ieškinio pagrindas, susijęs su Reglamento (EB) Nr. 1049/2001 4 straipsnio 6 dalies pažeidimu ir (arba) netinkamu taikymu. Neteisėtas atsisakymas leisti iš dalies susipažinti su dokumentais.

                           —

                           Reglamento (EB) Nr. 1049/2001 4 straipsnio 2 dalies trečioje įtraukoje numatyta bendra neatskleidimo prezumpcija „nepanaikina minėtų suinteresuotųjų asmenų teisės įrodyti, kad konkrečiam dokumentui, kurį prašoma atskleisti, netaikytina minėta prezumpcija, ar kad yra Reglamento Nr. 1049/2001 4 straipsnio 2 dalyje nurodytas viršesnis viešasis interesas, pateisinantis atitinkamo dokumento atskleidimą“ (žr. 2015 m. kovo 2 d. Bendrojo Teismo sprendimo byloje T-456/13, 64 punktą).

                           —

                           Šioje byloje nagrinėjami prašymai leisti susipažinti su dokumentais, kurių atskleidimas neprieštarauja jokiam viešajam interesui, o greičiau yra naudingas viešajam interesui, nes tik susipažinus su jais būtų galima atsirinkti informaciją, reikalingą ne tik techniškai ir teisiškai paneigti pažeidimo procedūroje iškeltus kaltinimus, bet taip pat ir įrodyti procedūros, kuri, turint kompetentingų institucijų leidimą, buvo taikoma atrenkant tinkamiausią Cengio vietovės, anksčiau priklausiusios ACNA, atkūrimo projektą pagal Bendrijos principus dėl istoriškai užterštų zonų pertvarkymo ir tašos šalinimo ir dėl aplinkos apsaugos priemonių tęstinumo, taip pat įgyvendinant šį projektą, galiojimą.

                           —

                           Teisė susipažinti su dokumentais galėjo būti apribota tik informacijai Italijos Respublikos pateiktuose dokumentuose, prieš tai neatskleidžiant to, kad jau buvo bylos medžiagoje.


title: Byla C-556/07 2007 m. gruodžio 13 d. pareikštas ieškinys Europos Bendrijų Komisija prieš Prancūzijos Respubliką

text:
               9.2.2008

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 37/20

         2007 m. gruodžio 13 d. pareikštas ieškinys Europos Bendrijų Komisija prieš Prancūzijos Respubliką

   (Byla C-556/07)
   (2008/C 37/30)
   Proceso kalba: prancūzų
   Šalys

      Ieškovė: Europos Bendrijų Komisija, atstovaujama M. Nolin, M. Van Heezik

      Atsakovė: Prancūzijos Respublika
   Ieškovės reikalavimai

               —

               Pripažinti, kad nepakankamai kontroliuodama, tikrindama ir stebėdama žvejybos veiklą, visų pirma draudimo naudoti dreifuojančius žiauninius tinklus tam tikroms rūšims gaudyti atžvilgiu, ir neužtikrindama, kad būtų imtasi deramų priemonių prieš asmenis, atsakingus už Bendrijos teisės aktų dreifuojančių žiauninių tinklų naudojimo srityje pažeidimus, Prancūzijos Respublika neįvykdė savo įsipareigojimų pagal Reglamento 2847/1993 (1) 2 straipsnį ir 31 straipsnio 1 ir 2 dalis bei Reglamento 2371/2002 (2) 23 straipsnio 1 ir 2 dalis, 24 straipsnį ir 25 straipsnio 1 ir 2 dalis.

               —

               Priteisti iš Prancūzijos Respublikos bylinėjimosi išlaidas.

         Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai
   Savo ieškiniu Komisija kaltina atsakovę dėl neteisingo Bendrijos teisės aktų žuvininkystės srityje taikymo. Toks neteisingas taikymas susijęs, pirma, su tuo, kad Prancūzijos valdžios institucijos „thonaille“ tinklo nelaiko dreifuojančiu žiauniniu tinklu, nors dėl jo techninių charakteristikų „thonaille“ vis tik yra dreifuojantis tinklas, kurį draudžia Bendrijos teisės aktai. Tai, kad „thonaille“ gali būti stabilizuotas plūduriuojančio inkaro, šiuo atžvilgiu neturi reikšmės, jei toks stabilizavimas nereiškia, jog „thonaille“ negali dreifuoti dėl jūros srovių ar vėjo, o tik yra sulaikomas plūdurų ir svarsčių, siekiant optimizuoti jo veiksmingumą ir išvengti, kad jis neišsitiestų horizontaliai po pat paviršiumi.
   Antra, įsipareigojimų nevykdymas susijęs su veiksmingos kontrolės sistemos, skirtos užtikrinti draudimo naudoti dreifuojančius tinklus tam tikroms rūšims gaudyti laikymąsi, nebuvimu ir nepakankama patraukimo atsakomybėn už konstatuotus pažeidimus stebėsena. Kontrolės veiksmais siekiama užtikrinti tik nacionalinės teisės aktų, kurie yra ne tokie griežti kaip Bendrijos teisės aktai, laikymąsi, o už minėtų teisės aktų pažeidimus skiriamos sankcijos yra švelnios ir nepakankamai atgrasančios.

      (1)  1993 m. spalio 12 d. Tarybos reglamentas (EEB) Nr. 2847/93, nustatantis bendros žuvininkystės politikos kontrolės sistemą (OL L 261, p. 1).

      (2)  2002 m. gruodžio 20 d. Tarybos reglamentas (EB) Nr. 2371/2002 dėl žuvų išteklių apsaugos ir tausojančio naudojimo pagal Bendrąją žuvininkystės politiką (OL L 358, p. 59).


title: Byla C-583/13 P: 2013 m. lapkričio 15 d. Deutsche Bahn AG ir kt. pateiktas apeliacinis skundas dėl 2013 m. rugsėjo 6 d. Bendrojo Teismo (ketvirtoji kolegija) priimto sprendimo byloje T-289/11, T-290/11 ir T-521/11 Deutsche Bahn AG ir kt. prieš Europos Komisiją

text:
               25.1.2014

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 24/9

         2013 m. lapkričio 15 d. Deutsche Bahn AG ir kt. pateiktas apeliacinis skundas dėl 2013 m. rugsėjo 6 d. Bendrojo Teismo (ketvirtoji kolegija) priimto sprendimo byloje T-289/11, T-290/11 ir T-521/11 Deutsche Bahn AG ir kt. prieš Europos Komisiją
   (Byla C-583/13 P)
   2014/C 24/17
   Proceso kalba: vokiečių

      Šalys

      Apeliantės: Deutsche Bahn AG, DB Mobility Logistics AG, DB Energie GmbH, DB Netz AG, DB Schenker Rail GmbH, DB Schenker Rail Deutschland AG, Deutsche Umschlaggesellschaft Schiene-Straße mbH (DUSS), atstovaujamos advokatų W. Deselaers, E. Venot, J. Brückner

      Kitos proceso šalys: Europos Komisija, Ispanijos Karalystė, Europos Sąjungos Taryba, EFTA-Überwachungsbehörde

      Apeliančių reikalavimai

               —

               Panaikinti 2013 m. rugsėjo 6 d. Bendrojo Teismo sprendimą sujungtose bylose T-289/11, T-290/11 ir T-521/11;

               —

               panaikinti 2011 m. kovo 14 d. Komisijos sprendimą C(2011) 1774, 2011 m. kovo 30 d. Komisijos sprendimą C(2011) 2365 ir 2011 m. liepos 14 d. Komisijos sprendimą C(2011) 5230, kuriais Komisija pagal Tarybos reglamento (EB) Nr. 1/2003 20 straipsnio 4 dalį nurodė atlikti Deutsche Bahn AG ir visų jos dukterinių bendrovių patikrinimus (bylos COMP/39.678 ir COMP/39.731);

               —

               nurodyti Komisijai padengti bylinėjimosi pirmojoje instancijose ir dėl šio apeliacinio skundo patirtas išlaidas.

      Apeliacinio skundo pagrindai ir pagrindiniai argumentai

   Apeliaciniam skundui pagrįsti apeliantės nurodo keturis pagrindus:

               Pirma, Bendrasis Teismas klaidingai aiškino ir taikė pagrindinę teisę į būsto neliečiamumą ir (arba) reikšmingą Europos Žmogaus Teisių Teismo praktiką. Atsižvelgiant į pagrindinės teisės pažeidimo intensyvumą ir nepataisomos žalos riziką, yra neproporcinga, kai Komisija, kuri taip pat veikia kaip tyrimą atliekanti institucija ir turi plataus pobūdžio įgaliojimus, atlieka patikrinimus, neturėdama išankstinio teismo leidimo.

               Antra, Bendrasis Teismas klaidingai aiškino ir taikė pagrindinę teisę į veiksmingą teisinę gynybą. Vien ex ante teisminė kontrolė Komisijos patikrinimų atveju nesuteikia susijusiai įmonei veiksmingos teisinės gynybos.

               Trečia, Bendrasis Teismas neteisingai manė, kad su tariamais konkurencijos teisės pažeidimais susiję dokumentai, kurie gauti per tyrimo dalyko neapimantį patikrinimą, vertintini kaip atsitiktiniai įrodymai, nepaisant to, kad šiuos dokumentus buvo uždrausta naudoti. Iki šio patikrinimo pradžios Komisijos tarnautojai buvo informuoti apie įtarimą keliančias aplinkybes, kurių neapėmė tyrimo dalykas. Šitaip Komisija dirbtinai sukėlė atsitiktines aplinkybes ir neteisėtai galimai išplėtė Teisingumo Teismo (1) siaurai aiškintiną atsitiktinių įrodymų išimtį.

               Galiausiai Bendrasis Teismas neatsižvelgė į taisykles, susijusias su įrodinėjimo pareiga. Aišku ir (arba) bent jau negalima atmesti prielaidos, kad tam tikri dokumentai kaip tariami „atsitiktiniai įrodymai“ buvo gauti tik dėl to, kad tarnautojai buvo iš anksto neteisėtai informuoti būtent klausimais, kurių neapėmė tyrimo dalykas. Kadangi apeliantės negali įrodyti tokio priežastinio ryšio ir būti kaltinamos dėl šios aplinkybės, būtų buvę reikalinga perkelti įrodinėjimo pareigą, pagal kurią Komisija privalo įrodyti, kad šie dokumentai iš tikrųjų buvo atsitiktiniai įrodymai.

      (1)  1989 m. spalio 17 d. Teisingumo Teismo sprendimas Dow Benelux prieš Komisiją, 85/87, p. 3137.


title: Byla C-92/11: 2013 m. kovo 21 d. Teisingumo Teismo (pirmoji kolegija) sprendimas byloje ( Bundesgerichtshof (Vokietija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) RWE Vertrieb AG prieš Verbraucherzentrale Nordrhein-Westfalen eV (Direktyva 2003/55/EB — Gamtinių dujų vidaus rinka — Direktyva 93/13/EEB — 1 straipsnio 2 dalis ir 3–5 straipsniai — Įmonių ir vartotojų sutartys — Bendrosios sąlygos — Nesąžiningos sąlygos — Įmonės vienašališkas paslaugos kainos pakeitimas — Nuoroda į privalomąsias teisės nuostatas, skirtas kitai vartotojų grupei — Direktyvos 93/13/EEB taikytinumas — Aiškumo, suprantamumo ir skaidrumo reikalavimai)

text:
               1.6.2013

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 156/3

         2013 m. kovo 21 d. Teisingumo Teismo (pirmoji kolegija) sprendimas byloje (Bundesgerichtshof (Vokietija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) RWE Vertrieb AG prieš Verbraucherzentrale Nordrhein-Westfalen eV

   (Byla C-92/11) (1)

   (Direktyva 2003/55/EB - Gamtinių dujų vidaus rinka - Direktyva 93/13/EEB - 1 straipsnio 2 dalis ir 3–5 straipsniai - Įmonių ir vartotojų sutartys - Bendrosios sąlygos - Nesąžiningos sąlygos - Įmonės vienašališkas paslaugos kainos pakeitimas - Nuoroda į privalomąsias teisės nuostatas, skirtas kitai vartotojų grupei - Direktyvos 93/13/EEB taikytinumas - Aiškumo, suprantamumo ir skaidrumo reikalavimai)
   2013/C 156/04
   Proceso kalba: vokiečių

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Bundesgerichtshof

      Šalys pagrindinėje byloje

      Ieškovė: RWE Vertrieb AG

      Atsakovė: Verbraucherzentrale Nordrhein-Westfalen eV

      Dalykas

   Prašymas priimti prejudicinį sprendimą — Bundesgerichtshof — 1993 m. balandžio 5 d. Tarybos direktyvos 93/13/EEB dėl nesąžiningų sąlygų sutartyse su vartotojais (OL L 95, p. 29; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 15 sk., 2 t., p. 288) 1 straipsnio 2 dalies ir 3 ir 5 straipsnių kartu su priedo 1 dalies j punktu ir 2 dalies b punkto antru sakiniu, aiškinimas — 2003 m. birželio 26 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2003/55/EB dėl gamtinių dujų vidaus rinkos bendrųjų taisyklių, panaikinančios Direktyvą 98/30/EB (OL L 176, p. 57; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 12 sk., 2 t., p. 230), 3 straipsnio 3 dalies kartu su A priedo b ir c punktais aiškinimas — Nuostata, pagal kurią įmonė turi teisę vienašališkai pakeisti paslaugos kainą, remdamasi privalomomis teisės nuostatomis, priimtomis kitai vartotojų grupei — Direktyvos 93/13/EEB taikytinumas — Aiškumo, suprantamumo ir skaidrumo reikalavimai

      Rezoliucinė dalis

               1.

               1993 m. balandžio 5 d. Tarybos direktyvos 93/13/EEB dėl nesąžiningų sąlygų sutartyse su vartotojais 1 straipsnio 2 dalį reikia aiškinti taip, kad ši direktyva taikoma į įmonių sutartis su vartotojais įtrauktoms bendrųjų tiekimo sąlygų nuostatoms, kuriomis pažodžiui perkeliama nacionalinės teisės norma, taikytina kitai sutarčių rūšiai, ir kurioms tie nacionalinės teisės aktai netaikytini.

               2.

               Direktyvos 93/13 3 ir 5 straipsnius, siejamus su 2003 m. birželio 26 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2003/55/EB dėl gamtinių dujų vidaus rinkos bendrųjų taisyklių, panaikinančios Direktyvą 98/30/EB, 3 straipsnio 3 dalimi, reikia aiškinti taip, kad, siekiant įvertinti, ar standartinė sutarties sąlyga, pagal kurią tiekimo įmonė pasilieka teisę vienašališkai pakeisti su dujų tiekimu susijusius mokesčius, atitinka šiose nuostatose įtvirtintus sąžiningumo, pusiausvyros ir skaidrumo reikalavimus, svarbiausia nustatyti:

                           —

                           ar sutartyje skaidriai pateikta šių mokesčių keitimo priežastis ir būdas, kad vartotojas, remdamasis aiškiais ir suprantamais kriterijais, galėtų numatyti galimus šių mokesčių pasikeitimus. Informacijos šiuo klausimu nebuvimo prieš sudarant sutartį iš principo neturėtų kompensuoti vien tai, kad jau vykdant sutartį vartotojams iš anksto pranešama apie mokesčių pakeitimą ir apie jų teisę nutraukti sutartį, jeigu jie nesutinka su šiuo pakeitimu, ir

                           —

                           ar vartotojas ne tik formaliai turi teisę nutraukti sutartį, bet ir konkrečiomis aplinkybėmis gali faktiškai ja pasinaudoti.

                     Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas turi visa tai įvertinti atsižvelgdamas į visas nagrinėjamo atvejo aplinkybes, įskaitant visas bendrųjų tiekimo sąlygų nuostatas, įtrauktas į vartojimo sutartis, kuriose yra ginčijama sąlyga.

      (1)  OL C 211, 2011 7 16.


title: Byla C-476/08 P: 2009 m. gruodžio 3 d. Teisingumo Teismo (aštuntoji kolegija) sprendimas byloje Evropaïki Dynamiki — Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE prieš Europos Komisiją (Apeliacinis skundas — Reglamentai (EB, Euratomas) Nr. 1605/2002 ir Nr. 2342/2002 — Bendrijos institucijų savo sąskaita vykdomi viešieji pirkimai — Vertinimo komiteto padaryta akivaizdi vertinimo klaida — Pareiga motyvuoti konkurso dalyvio pateikto pasiūlymo atmetimą)

text:
               30.1.2010

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 24/14

         2009 m. gruodžio 3 d. Teisingumo Teismo (aštuntoji kolegija) sprendimas byloje Evropaïki Dynamiki — Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE prieš Europos Komisiją

   (Byla C-476/08 P) (1)

   (Apeliacinis skundas - Reglamentai (EB, Euratomas) Nr. 1605/2002 ir Nr. 2342/2002 - Bendrijos institucijų savo sąskaita vykdomi viešieji pirkimai - Vertinimo komiteto padaryta akivaizdi vertinimo klaida - Pareiga motyvuoti konkurso dalyvio pateikto pasiūlymo atmetimą)
   2010/C 24/23
   Proceso kalba: anglų

      Šalys

      Apeliantė: Evropaïki Dynamiki — Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE, atstovaujama dikigoros N. Korogiannakis

      Kita proceso šalis: Europos Komisija, atstovaujama M. Wilderspin ir E. Manhaeve

      Dalykas

   Apeliacinis skundas dėl 2008 m. rugsėjo 10 d. Pirmosios instancijos teismo (trečiosios kolegijos) sprendimo byloje Evropaïki Dynamiki prieš Komisiją (T–59/05), kuriuo Pirmosios instancijos teismas atmetė ieškinį dėl 2004 m. lapkričio 23 d. Komisijos sprendimo, kuriuo buvo atmestas ieškovės pasiūlymas konkurse dėl informacinių sistemų vystymo, priežiūros ir aptarnavimo paslaugų, skirtų Žemės ūkio generalinio direktorato finansų informacinėms sistemoms, teikimo, bei nuspręsta sudaryti sutartį su kitu rangovu, panaikinimo — Pareiga motyvuoti konkurso dalyvio pateikto pasiūlymo atmetimą

      Rezoliucinė dalis

               1.

               Apeliacinį skundą atmesti.

               2.

                  Evropaïki Dynamiki — Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE padengia bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 19, 2009 01 24


title: Byla C-336/07 2008 m. gruodžio 22 d. Teisingumo Teismo (ketvirtoji kolegija) sprendimas byloje ( Verwaltungsgericht Hannover (Vokietija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Kabel Deutschland Vertrieb und Service GmbH & Co. KG prieš Niedersächsische Landesmedienanstalt für privaten Rundfunk (Direktyva 2002/22/EB — 31 straipsnio 1 dalis — Pagrįsti privalomojo programų siuntimo įpareigojimai ( must carry ) — Nacionalinės teisės aktai, kuriais analoginių kabelinių tinklų operatoriai įpareigojami į savo kabelinius tinklus įtraukti siuntimo antžeminiais tinklais licencijas turinčias televizijos programas — Proporcingumo principas)

text:
               21.2.2009

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 44/14

         2008 m. gruodžio 22 d. Teisingumo Teismo (ketvirtoji kolegija) sprendimas byloje (Verwaltungsgericht Hannover (Vokietija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Kabel Deutschland Vertrieb und Service GmbH & Co. KG prieš Niedersächsische Landesmedienanstalt für privaten Rundfunk

   (Byla C-336/07) (1)

   (Direktyva 2002/22/EB - 31 straipsnio 1 dalis - Pagrįsti privalomojo programų siuntimo įpareigojimai („must carry“) - Nacionalinės teisės aktai, kuriais analoginių kabelinių tinklų operatoriai įpareigojami į savo kabelinius tinklus įtraukti siuntimo antžeminiais tinklais licencijas turinčias televizijos programas - Proporcingumo principas)
   (2009/C 44/23)
   Proceso kalba: vokiečių
   Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas
   Verwaltungsgericht Hannover
   Šalys pagrindinėje byloje
   Ieškovė: Kabel Deutschland Vertrieb und Service GmbH & Co. KG
   Atsakovė: Niedersächsische Landesmedienanstalt für privaten Rundfunk

      Dalyvaujant: Norddeutscher Rundfunk, Zweites Deutsches Fernsehen, ARTE GEIE, Bloomberg LP, Mitteldeutscher Rundfunk, MTV Networks Germany GmbH, VIVA Plus Fernsehen GmbH teisių perėmėjai, VIVA Music Fernsehen GmbH & Co. KG, MTV Networks Germany GmbH, MTV Networks GmbH & Co. oHG teisių perėmėjai, Westdeutscher Rundfunk, RTL Television GmbH, RTL II Fernsehen GmbH & Co. KG, VOX Film und Fernseh-GmbH & Co. KG, RTL Disney Fernsehen GmbH & Co. KG, SAT. 1 Satelliten-Fernsehen GmbH e.a., Regio.TV GmbH, Eurosport SA, TM-TV GmbH & Co. KG, ONYX Television GmbH, Radio Bremen, Hessischer Rundfunk, Nederland 2, Hamburg 1 Fernsehen Beteiligungs GmbH & Co. KG, Turner Broadcasting System Deutschland GmbH, n-tv Nachrichtenfernsehen GmbH & Co. KG, Bayerischer Rundfunk, Deutsches Sportfernsehen GmbH, NBC Europe GmbH, BBC World, Mediendienst Borkum — Kurverwaltung NSHB Borkum GmbH, Friesischer Rundfunk GmbH, Home Shopping Europe GmbH & Co. KG, Euro News SA, Reise-TV GmbH & Co. KG, SKF Spielekanal Fernsehen GmbH, TV 5 Europe, DMAX TV GmbH & Co. KG, buvusiai XXP TV — Das Metropolenprogramm GmbH & Co. KG, RTL Shop GmbH

   Dalykas
   Prašymas priimti prejudicinį sprendimą — Verwaltungsgericht Hannover — 2002 m. kovo 7 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2002/22/EB dėl universaliųjų paslaugų ir paslaugų gavėjų teisių, susijusių su elektroninių ryšių tinklais ir paslaugomis, (Universaliųjų paslaugų direktyva) (OL L 108, p. 51; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 13 sk., 29 t., p. 367) 31 straipsnio 1 dalies išaiškinimas — Nacionalinės teisės aktai, įpareigojantys analoginių kabelinių tinklų operatorius pajungti į savo kabelinius tinklus visas antžeminio transliavimo licencijas turinčias televizijos programas ir numatantys, kad esant kanalų trūkumui kompetentinga nacionalinė institucija privalo nustatyti kandidatų eiliškumą, lemiantį visų atitinkamo kabelinio tinklo operatoriaus disponuojamų kanalų užėmimą
   Rezoliucinė dalis

               1.

               2002 m. kovo 7 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2002/22/EB dėl universaliųjų paslaugų ir paslaugų gavėjų teisių, susijusių su elektroninių ryšių tinklais ir paslaugomis (Universaliųjų paslaugų direktyva) 31 straipsnio 1 dalį reikia aiškinti taip, kad ji nedraudžia tokių nacionalinių teisės aktų, kokie nagrinėjami šioje byloje, kurie įpareigoja kabelinio tinklo operatorių į savo analoginį kabelinį tinklą įtraukti televizijos programas ir paslaugas, kurios jau yra transliuojamos antžeminiais tinklais, taip užimant daugiau nei pusę tinklo pajėgumo, ir, trūkstant kanalų, numato kandidatų eiliškumo sąrašą, dėl kurio užimami visi laisvi šio tinklo kanalai, jei tokie įpareigojimai nesukelia nepagrįstų ekonominių pasekmių, o tai turi patikrinti prašymą dėl prejudicinio sprendimo pateikęs teismas.

               2.

               Į „televizijos paslaugų“ sąvoką Direktyvos 2002/22 31 straipsnio 1 dalies prasme patenka ir televizinės žiniasklaidos paslaugos, pavyzdžiui, teleparduotuvės, jei jos atitinka šioje nuostatoje numatytas sąlygas, o tai turi įvertinti prašymą dėl prejudicinio sprendimo pateikęs teismas.

      (1)  OL C 247, 2007 10 20.


title: Byla C-351/05 2006 m. gegužės 31 d. Teisingumo Teismo pirmininko nutartis Europos Bendrijų Komisija prieš Estijos Respubliką

text:
               16.9.2006

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 224/33

         2006 m. gegužės 31 d. Teisingumo Teismo pirmininko nutartis Europos Bendrijų Komisija prieš Estijos Respubliką

   (Byla C-351/05) (1)

   (2006/C 224/68)

      Proceso kalba: estų

   Teisingumo Teismo pirmininkas nutartimi nurodė išbraukti bylą iš registro.

      (1)  OL C 281, 2005 11 12.


title: Byla T-100/05 2006 m. rugsėjo 19 d. Pirmosios instancijos teismo nutartis byloje CFE prieš Komisiją ( Ieškinys dėl panaikinimo — Direktyva 92/43/EEB — Natūralių buveinių ir laukinės faunos bei floros apsauga — Sprendimas 2004/813/EB — Atlanto biogeografinio regiono Bendrijos svarbos teritorijų sąrašas — Tiesiogiai susijęs asmuo — Nepriimtinumas )

text:
               2.12.2006

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 294/48

         2006 m. rugsėjo 19 d. Pirmosios instancijos teismo nutartis byloje CFE prieš Komisiją
   (Byla T-100/05) (1)

   („Ieškinys dėl panaikinimo - Direktyva 92/43/EEB - Natūralių buveinių ir laukinės faunos bei floros apsauga - Sprendimas 2004/813/EB - Atlanto biogeografinio regiono Bendrijos svarbos teritorijų sąrašas - Tiesiogiai susijęs asmuo - Nepriimtinumas“)
   (2006/C 294/102)
   Proceso kalba: prancūzų
   Šalys

      Ieškovė: Compagnie d'entreprises CFE SA (Briuselis, Belgija), atstovaujama advokatų B. Louveaux ir J. van Ypersele

      Atsakovė: Europos Bendrijų Komisija, atstovaujama M. van Beek ir F. Simonetti
   Dalykas
   Prašymas panaikinti 2004 m. gruodžio 7 d. Komisijos sprendimą 2004/813/EB, pagal Tarybos direktyvą 92/43/EEB patvirtinantį Atlanto biogeografinio regiono Bendrijos svarbos teritorijų sąrašą (OL L 387, p. 1).
   Rezoliucinė dalis

               1.

               Atmesti ieškinį kaip nepriimtiną.

               2.

               Priteisti iš ieškovės atlyginti savo ir Komisijos patirtas bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 106, 2005 4 30.


title: Bylos T-311/99 išbraukimas iš registro

text:
               11.9.2004

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 228/44

         Bylos T-311/99 (1) išbraukimas iš registro
   (2004/C 228/103)

      (Bylos kalba: olandų)

   Europos Bendrijų Pirmosios instancijos teismo antrosios išplėstinės kolegijos pirmininkas 2004 m. gegužės 11 d. nutartimi nurodė išbraukti iš registro bylą T-311/99 Tankstation Haarhuis B. V., palaikoma Nyderlandų Karalystės, prieš Europos Bendrijų Komisiją.

      (1)  OL C 63, 2000 3 4.


title: Byla C-215/10: 2011 m. liepos 28 d. Teisingumo Teismo (septintoji kolegija) sprendimas byloje ( First-tier Tribunal (Tax Chamber) (Jungtinė Karalystė) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Pacific World Limited, FDD International Limited prieš Commissioners for Her Majesty's Revenue and Customs (Bendrasis muitų tarifas — Tarifinis klasifikavimas — Kombinuotoji nomenklatūra — Iš plastiko suformuotų dirbtinių nagų rinkiniai — Reglamento (EB) Nr. 1417/2007 galiojimas — Kiti dirbiniai iš plastikų ( 3926 pozicija) — Manikiūro ir pedikiūro preparatai ( 3304 pozicija) — Manikiūro arba pedikiūro rinkiniai ir įrankiai ( 8214 pozicija)

text:
               8.10.2011

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 298/7

         2011 m. liepos 28 d. Teisingumo Teismo (septintoji kolegija) sprendimas byloje (First-tier Tribunal (Tax Chamber) (Jungtinė Karalystė) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Pacific World Limited, FDD International Limited prieš Commissioners for Her Majesty's Revenue and Customs

   (Byla C-215/10) (1)

   (Bendrasis muitų tarifas - Tarifinis klasifikavimas - Kombinuotoji nomenklatūra - Iš plastiko suformuotų dirbtinių nagų rinkiniai - Reglamento (EB) Nr. 1417/2007 galiojimas - Kiti dirbiniai iš plastikų (3926 pozicija) - Manikiūro ir pedikiūro preparatai (3304 pozicija) - Manikiūro arba pedikiūro rinkiniai ir įrankiai (8214 pozicija)
   2011/C 298/12
   Proceso kalba: anglų

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      First-tier Tribunal (Tax Chamber)

      Šalys pagrindinėje byloje

      Ieškovės: Pacific World Limited, FDD International Limited

      Atsakovė: Commissioners for Her Majesty's Revenue and Customs

      Dalykas

   Prašymas priimti prejudicinį sprendimą — First-tier Tribunal (Tax Chamber) — 2007 m. lapkričio 28 d. Komisijos reglamento (EB) Nr. 1417/2007 dėl tam tikrų prekių klasifikavimo Kombinuotojoje nomenklatūroje išaiškinimas — Iš plastiko suformuotų dirbtinių nagų klasifikavimo 3926 90 97 pozicijoje (kaip kitų dirbinių iš plastiko) galiojimas

      Rezoliucinė dalis

   2007 m. lapkričio 28 d. Komisijos reglamentas (EB) Nr. 1417/2007 dėl tam tikrų prekių klasifikavimo kombinuotojoje nomenklatūroje, kiek juo nurodoma, kad dirbtinius nagus, taigi ir šio reglamento priede apibūdintus dirbtinių nagų rinkinius, reikia klasifikuoti 1987 m. liepos 23 d. Tarybos reglamento (EEB) Nr. 2658/87 dėl tarifų ir statistinės nomenklatūros bei dėl Bendrojo muitų tarifo su pakeitimais, padarytais 2006 m. spalio 17 d. Komisijos reglamentu (EB) Nr. 1549/2006, priede pateikiamos kombinuotosios nomenklatūros 3926 90 97 subpozicijoje, yra galiojantis.

      (1)  OL C 209, 2010 7 31.


title: Byla T-720/14: 2014 m. spalio 10 d. pareikštas ieškinys byloje Rotenberg/Taryba

text:
               12.1.2015

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 7/37

         2014 m. spalio 10 d. pareikštas ieškinys byloje Rotenberg/Taryba

   (Byla T-720/14)
   (2015/C 007/42)
   Proceso kalba: anglų

      Šalys

      Ieškovas: Arkady Romanovich Rotenberg (Sankt Peterburgas, Rusija), atstovaujamas QC D. Pannick, baristerio M. Lester, solisitorių S. Hey ir H. Brunskill

      Atsakovė: Europos Sąjungos Taryba

      Reikalavimai

   Ieškovas Bendrojo Teismo prašo:

               —

               panaikinti Tarybos sprendimą 2014/508/BUSP ir Tarybos įgyvendinimo reglamentą (ES) Nr. 826/2014, kiek tos priemonės jam taikomos,

               —

               priteisti iš Tarybos bylinėjimosi išlaidas.

      Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

   Grįsdamas ieškinį ieškovas remiasi penkiais pagrindais.

               1.

               Pirmasis ieškinio pagrindas susijęs su tuo, kad Taryba nenurodė tinkamų ar pakankamų motyvų dėl ieškovo įtraukimo į asmenų, subjektų ir įstaigų, kuriems taikomos ribojamosios priemonės atsižvelgiant į padėtį Ukrainoje, sąrašus.

               2.

               Antrasis ieškinio pagrindas susijęs su tuo, kad Taryba padarė akivaizdžią klaidą, kai manė, jog ieškovo atveju tenkinami kai kurie įtraukimo į sąrašus dėl ginčijamų priemonių taikymo kriterijai.

               3.

               Trečiasis ieškinio pagrindas susijęs su tuo, kad Taryba pažeidė duomenų apsaugos principus.

               4.

               Ketvirtasis ieškinio pagrindas susijęs su tuo, kad Taryba neužtikrino ieškovo teisės į gynybą ir teisės į veiksmingą teisminę kontrolę.

               5.

               Penktasis ieškinio pagrindas susijęs su tuo, kad Taryba nepateisinamai ar neproporcingai pažeidė ieškovo pagrindines teises, įskaitant teisę į nuosavybės, verslo ir reputacijos apsaugą.


title: Byla T-464/08 2008 m. spalio 13 d. pareikštas ieškinys byloje Zeta Europe prieš VRDT (Superleggera)

text:
               6.12.2008

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 313/53

         2008 m. spalio 13 d. pareikštas ieškinys byloje Zeta Europe prieš VRDT (Superleggera)

   (Byla T-464/08)
   (2008/C 313/95)
   Proceso kalba: italų
   Šalys

      Ieškovė: Zeta Europe B.V. (Het Ambacht, Nyderlandai), atstovaujama advokatų V. Bilardo, C. Bacchini, M. Mazzitelli

      Atsakovė: Vidaus rinkos derinimo tarnyba (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui)
   Ieškovės reikalavimai

               —

               Panaikinti 2008 m. liepos 17 d. VRDT pirmosios apeliacinės tarybos sprendimą byloje R 666/2008-1, kiek jis susijęs su ieškove.

               —

               Priteisti iš VRDT bylinėjimosi išlaidas.

         Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

      Prašomas įregistruoti Bendrijos prekių ženklas: vaizdinis prekių ženklas „Superleggera“ 12, 18 ir 25 klasių prekėms — Bendrijos prekių ženklo paraiška Nr. 5.456.207.

      Eksperto sprendimas: atmesti paraišką dėl to, kad prekių ženklą sudaro būdvardis „superleggera“, kuris gali būti suprantamas kaip apibūdinanti nuoroda į prekių svorį.

      Apeliacinės tarybos sprendimas: atmesti apeliaciją.

      Ieškinio pagrindai: Reglamento (EB) Nr. 40/94 7 straipsnio 1 dalies b punkto, 73 ir 74 straipsnių pažeidimas.


title: Byla T-485/07 2007 m. gruodžio 21 d. pareikštas ieškinys byloje Olive Line International prieš VRDT — Knopf (o-live)

text:
               23.2.2008

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 51/57

         2007 m. gruodžio 21 d. pareikštas ieškinys byloje Olive Line International prieš VRDT — Knopf (o-live)

   (Byla T-485/07)
   (2008/C 51/104)
   Kalba, kuria surašytas ieškinys: anglų
   Šalys

      Ieškovė: Olive Line International, SL (Madridas, Ispanija), atstovaujama advokato P. Koch Moreno

      Atsakovė: Vidaus rinkos derinimo tarnyba (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui)

      Kita procedūros Apeliacinėje taryboje šalis: Reinhard Knopf (Malšas, Vokietija)
   Ieškovės reikalavimai

               —

               pripažinti, kad 2007 m. rugsėjo 26 d. VRDT antrosios apeliacinės tarybos sprendimas, atmetantis apeliaciją dėl Bendrijos prekių ženklo Nr. 3219193 įregistravimo, prieštarauja EB Reglamentui Nr. 40/94 dėl Bendrijos prekių ženklo;

               —

               priteisti iš atsakovės ir, prireikus, į byla įstojusio asmens, bylinėjimosi išlaidas.

         Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

      Bendrijos prekių ženklo paraišką pateikęs asmuo: Reinhard Knopf

      Prašomas įregistruoti Bendrijos prekių ženklas: vaizdinis prekių ženklas „o-live“ 29, 30, 31 ir 33 klasės prekėms — paraiška Nr. 3219193

      Ženklo ar žymens, kuriuo remiamasi protesto procese, savininkas: ieškovė

      Ženklas ar žymuo, kuriuo remiamasi protesto procese: nacionalinis komercinis pavadinimas „Olive lines“, naudojamas prekybos tarpininkavimo verslui

      Protestų skyriaus sprendimas: atmesti protestą

      Apeliacinės tarybos sprendimas: atmesti apeliaciją

      Ieškinio pagrindai: Tarybos reglamento (EB) Nr. 40/94 8 straipsnio 1 dalies b punkto ir 4 dalies pažeidimas, nes yra galimybė supainioti ankstesnį neregistruotą prekių ženklą, turintį didesnę nei vietinę reikšmę, su prašomu įregistruoti prekių ženklu.


title: Byla C-453/13: 2013 m. rugpjūčio 12 d. High Court of Justice (England & Wales), Queen's Bench Division (Administrative Court) (Jungtinė Karalystė) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Newby Foods Ltd prieš Food Standards Agency

text:
               23.11.2013

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 344/42

         2013 m. rugpjūčio 12 d.High Court of Justice (England & Wales), Queen's Bench Division (Administrative Court) (Jungtinė Karalystė) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Newby Foods Ltd prieš Food Standards Agency

   (Byla C-453/13)
   2013/C 344/72
   Proceso kalba: anglų

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      High Court of Justice (England & Wales), Queen's Bench Division (Administrative Court)

      Šalys pagrindinėje byloje

      Ieškovė: Newby Foods Ltd

      Atsakovė: Food Standards Agency

      Prejudiciniai klausimai

               1)

               Ar Reglamento (EB) Nr. 853/2004 (1) I priedo 1.14 punkte vartojamas žodžių junginys „raumens skaidulų struktūros suardymas arba pakeitimas“ reiškia „bet kokį raumens skaidulų struktūros suardymą arba pakeitimą“, matomą standartine mikroskopine įranga? (toks pats žodžių junginys vartojamas ir Reglamento Nr. 999/2001 (2), iš dalies pakeisto Reglamentu (EB) Nr. 1923/2006 (3), 3 straipsnio [1 dalies] n punkte).

               2)

               Ar mėsos gaminys gali būti klasifikuojamas kaip mėsos pusgaminis, kaip tai suprantama pagal I priedo 1.15 punktą, kai suardoma arba pakeičiama mėsos raumens skaidulų struktūra ir tai galima matyti standartine mikroskopine įranga?

               3)

               Jeigu į pirmąjį klausimą būtų atsakyta neigiamai, o į antrąjį teigiamai, ar raumens skaidulų struktūros suardymo arba pakeitimo laipsnis, kurio užtenka tam, kad galima būtų reikalauti, jog mėsos gaminys būtų klasifikuojamas kaip MAM [mechaniškai atskirta mėsa], kaip tai suprantama pagal I priedo 1.14 punktą, sutampa su laipsniu, kurio reikia, kad mėsa prarastų šviežios mėsos savybes, kaip tai suprantama pagal 1.15 punktą?

               4)

               Kokia apimtimi šviežios mėsos savybės turi būti pablogintos, kad būtų galima laikyti, jog jos buvo prarastos, kaip tai suprantama pagal 1.15 punktą?

               5)

               Jeigu į pirmąjį ir į trečiąjį klausimus būtų atsakyta neigiamai:

                           a)

                           koks turi būti raumens skaidulų struktūros pakeitimo laipsnis, kad aptariamą gaminį galima būtų klasifikuoti kaip MAM?

                           b)

                           kokius kriterijus turėtų naudoti nacionaliniai teismai norėdami nustatyti, ar mėsos raumens skaidulų struktūra buvo pakeista tokiu laipsniu?

      (1)  2004 m. balandžio 29 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (EB) Nr. 853/2004, nustatantis konkrečius gyvūninės kilmės maisto produktų higienos reikalavimus (OL L 139, p. 55; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 3 sk., 45 t., p. 14).

      (2)  2001 m. gegužės 22 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (EB) Nr. 999/2001, nustatantis tam tikrų užkrečiamųjų spongiforminių encefalopatijų prevencijos, kontrolės ir likvidavimo taisykles (OL L 147, p. 1; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 3 sk., 32 t., p. 289).

      (3)  2006 m. gruodžio 18 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (EB) Nr. 1923/2006, iš dalies keičiantis Reglamentą (EB) Nr. 999/2001, nustatantį tam tikrų užkrečiamųjų spongiforminių encefalopatijų prevencijos, kontrolės ir likvidavimo taisykles (OL L 404, p. 1).


title: Byla C-17/07 P 2008 m. vasario 28 d. Teisingumo Teismo (trečioji kolegija) sprendimas byloje Wineke Neirinck prieš Europos Bendrijų Komisiją (Apeliacinis skundas — Viešoji tarnyba — Laikinasis tarnautojas — Sutartininkas — Briuselio infrastruktūros ir logistikos biuras (OIB) — Įdarbinimo procedūra — Kandidatūros atmetimas — Ieškinys dėl panaikinimo — Ieškinys dėl žalos atlyginimo)

text:
               26.4.2008

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 107/6

         2008 m. vasario 28 d. Teisingumo Teismo (trečioji kolegija) sprendimas byloje Wineke Neirinck prieš Europos Bendrijų Komisiją

   (Byla C-17/07 P) (1)

   (Apeliacinis skundas - Viešoji tarnyba - Laikinasis tarnautojas - Sutartininkas - Briuselio infrastruktūros ir logistikos biuras (OIB) - Įdarbinimo procedūra - Kandidatūros atmetimas - Ieškinys dėl panaikinimo - Ieškinys dėl žalos atlyginimo)
   (2008/C 107/09)
   Proceso kalba: prancūzų
   Šalys

      Ieškovė: Wineke Neirinck, atstovaujama advokatų G. Vandersanden ir L. Levi

      Kita proceso šalis: Europos Bendrijų Komisija, atstovaujama J. Currall ir D. Martin
   Dalykas
   Apeliacinis skundas, kuriuo ginčijamas 2006 m. lapkričio 14 d. Pirmosios instancijos teismo (antroji kolegija) sprendimas Neirinck prieš Komisiją (T-494/04), kuriuo Pirmosios instancijos teismas atmetė ieškovės prašymą, pirma, panaikinti Komisijos sprendimus dėl jos kandidatūros į pastatų politikos sektoriaus teisininko pareigas Briuselio infrastruktūros ir logistikos biure (OIB) atmetimo ir kito kandidato paskyrimo į tas pareigas bei, antra, priteisti žalos atlyginimą — Suinteresuotumo pareikšti ieškinį sąvoka — Pareiga motyvuoti — Įrodymų iškraipymas — Piktnaudžiavimas įgaliojimais — Tarnybos interesas ir rūpestingumo bei gero administravimo principai
   Rezoliucinė dalis

               1.

               Panaikinti 2006 m. lapkričio 14 d. Europos Bendrijų Pirmosios instancijos teismo (antroji kolegija) sprendimą Neirinck prieš Komisiją (T-494/04) tiek, kiek juo Pirmosios instancijos teismas atmetė pagrindą dėl 2004 m. balandžio 27 d. Europos Bendrijų Komisijos sprendimu, informuojančiu W. Neirinck, kad ji neišlaikė testo žodžiu per įdarbinimo, kaip sutartininko, į pastatų politikos sektoriaus teisininko pareigas Briuselio infrastruktūros ir logistikos biure procedūrą, pažeistos pareigos motyvuoti.

               2.

               Atmesti likusią apeliacinio skundo dalį.

               3.

               Panaikinti 2004 m. balandžio 27 d. Europos Bendrijų Komisijos sprendimą, informuojantį W. Neirinck, kad ji neišlaikė testo žodžiu per įdarbinimo, kaip sutartininko, į pastatų politikos sektoriaus teisininko pareigas Briuselio infrastruktūros ir logistikos biure.

               4.

               Atmesti likusią ieškinio dalį.

               5.

               Priteisti iš Europos Bendrijų Komisijos, be savo pačios bylinėjimosi išlaidų, atlyginti visas W. Neirinck bylinėjimosi išlaidas, patirtas Europos Bendrijų Teisingumo Teisme bei Europos Bendrijų Pirmosios instancijos teisme.

      (1)  OL C 95, 2007 4 28.


title: Byla C-437/05 2007 m. sausio 11 d. Teisingumo Teismo (penktoji kolegija) nutartis ( Okresní soud v Českém Krumlově (Čekijos Respublika) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Jan Vorel prieš Nemocnice Český Krumlov ( Procedūros reglamento 10 straipsnio 3 dalies pirmoji pastraipa — Socialinė politika — Darbuotojų sauga ir sveikatos apsauga — Direktyvos 93/104/EB ir 2003/88/EB — Darbo laiko sąvoka — Neaktyvumo laikotarpiai gydytojui budint darbo vietoje — Kvalifikacija — Poveikis suinteresuotojo asmens darbo užmokesčiui )

text:
               10.3.2007

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 56/12

         2007 m. sausio 11 d. Teisingumo Teismo (penktoji kolegija) nutartis (Okresní soud v Českém Krumlově (Čekijos Respublika) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Jan Vorel prieš Nemocnice Český Krumlov

   (Byla C-437/05) (1)

   („Procedūros reglamento 10 straipsnio 3 dalies pirmoji pastraipa - Socialinė politika - Darbuotojų sauga ir sveikatos apsauga - Direktyvos 93/104/EB ir 2003/88/EB - „Darbo laiko“ sąvoka - Neaktyvumo laikotarpiai gydytojui budint darbo vietoje - Kvalifikacija - Poveikis suinteresuotojo asmens darbo užmokesčiui“)
   (2007/C 56/20)
   Proceso kalba: čekų
   Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas
   Okresní soud v Českém Krumlově
   Šalys

      Ieškovė: Jan Vorel

      Atsakovė: Nemocnice Český Krumlov
   Dalykas
   Prašymas priimti prejudicinį sprendimą — Okresní soud prieš Českém Krumlově — 1993 m. lapkričio 23 d. Tarybos direktyvos 93/104/EB dėl tam tikrų darbo laiko organizavimo aspektų (OL L 307, p. 18) 18 straipsnio 2 straipsnio 1 dalies išaiškinimas — „Darbo laiko“ sąvoka — Nacionalinės teisės aktai, pagal kuriuos neaktyvumo laikotarpiai gydytojui budint darbo vietoje nėra darbo laikas
   Rezoliucinė dalis

               1.

               1993 m. lapkričio 23 d. Tarybos direktyva 93/104/EB dėl tam tikrų darbo laiko organizavimo aspektų, iš dalies pakeista 2000 m. birželio 22 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2000/34/EB, bei 2003 m. lapkričio 4 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2003/88/EB dėl tam tikrų darbo laiko organizavimo aspektų turi būti aiškinamos taip:

                           —

                           jos draudžia valstybės narės teisės aktus, pagal kuriuos visas gydytojo budėjimas, kai jis fiziškai turi būti darbo vietoje, tačiau per kurį realiai neatlieka jokios veiklos, nelaikomas „darbo laiku“ minėtų direktyvų prasme,

                           —

                           nedraudžia valstybei narei taikyti teisės aktų, kuriuose darbuotojo darbo užmokesčio ir jo budėjimo darbo vietoje tikslais skirtingai atsižvelgiama į laikotarpį, per kurį darbas realiai atliekamas, ir laikotarpį, per kurį darbas realiai neatliekamas, jeigu tokia sistema visiškai garantuoja šiomis direktyvomis darbuotojams suteiktų teisių veiksmingumą siekiant užtikrinti darbuotojų saugą ir sveikatos apsaugą.

      (1)  OL C 36, 2006 2 11.


title: Byla T-745/16: 2016 m. spalio 28 d. pareikštas ieškinys byloje BPCE/ECB

text:
               9.1.2017

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 6/40

         2016 m. spalio 28 d. pareikštas ieškinys byloje BPCE/ECB

   (Byla T-745/16)
   (2017/C 006/50)
   Proceso kalba: prancūzų

      Šalys

      Ieškovė: BPCE (Paryžius, Prancūzija), atstovaujama advokatų A. Gosset-Grainville, C. Renner ir P. Kupka

      Atsakovas: Europos Centrinis Bankas

      Reikalavimai

   Ieškovė Bendrojo Teismo prašo:

               —

               Panaikinti 2016 m. rugpjūčio 24 d. Europos Centrinio Banko sprendimą Nr. ECB/SSM/2016-9695005MSXI0YEMGDF46/195,

               —

               bet kuriuo atveju priteisti iš Europos Centrinio Banko visas bylinėjimosi išlaidas.

      Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

   Grįsdama ieškinį ieškovė remiasi penkiais pagrindais.

               1.

               Pirmasis ieškinio pagrindas, susijęs su Europos Centrinio Banko (ECB) kompetencijos nebuvimu, kai jis priėmė 2016 m. rugpjūčio 24 d. ECB sprendimą, kuriuo atmestas ieškovės pateiktas prašymas taikyti išimtį Caisse des dépôt et consignations pozicijoms, kurios atsiranda dėl centralizuotai sukauptų lėšų pagal reglamentuoto taupymo sistemą, apskaičiavus sverto koeficientą (toliau – ginčijamas sprendimas), nes ECB neturėjo kompetencijos atsisakyti suteikti prašomą išimtį, konstatavusi, kad buvo įvykdytos visos taikytinose Sąjungos teisės nuostatose nustatytos sąlygos.

               2.

               Antrasis ieškinio pagrindas, susijęs su atsakovo padarytomis keliomis teisės klaidomis. Ieškovė mano, kad net darant prielaidą, jog ECB turėjo kompetenciją priimti ginčijamą sprendimą, šis sprendimas negalioja, nes jam būdingos kelios teisės klaidos, atsižvelgiant tiek į 2013 m. birželio 26 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentą (ES) Nr. 575/2013 dėl prudencinių reikalavimų kredito įstaigoms ir investicinėms įmonėms ir kuriuo iš dalies keičiamas Reglamentas (ES) Nr. 648/2012 (OL L 176, 2013, p. 1, toliau – Reglamentas Nr. 575/2013), tiek į Europos Sąjungos teisės aktų leidėjo ketinimus, nes ECB klaidingai aiškino nagrinėjamus teisės aktus ir dėl to priėmė sprendimą, kuris:

                           —

                           prieštarauja sverto koeficientą reglamentuojančių teisės normų tikslams ir paskirčiai, nes nepaiso ne tik pačių šių normų tikslo, bet ir teisės aktų leidėjo ketinimų, kurie išreikšti priimant Reglamento Nr. 575/2013 429 straipsnio 14 dalį,

                           —

                           pakeičia bazinę nuostatą, nes jame atsižvelgiama į dvi naujas sąlygas, kurios ginčijamoje nuostatoje nenumatytos,

                           —

                           pašalina Reglamento Nr. 575/2013 429 straipsnio 14 dalies veiksmingumą.

               3.

               Trečiasis ieškinio pagrindas, susijęs su keliomis akivaizdžiomis vertinimo klaidomis, kurios padarytos ginčijamame sprendime, ypač dėl centralizuotų reglamentuojamų taupymo lėšų pobūdžio, dėl lėšų įrašymo į banko balansą padarinių ir dėl centralizuotų sumų patikslinimo mechanizmo padarinių.

               4.

               Ketvirtasis ieškinio pagrindas, susijęs su kelių bendrųjų Sąjungos teisės principų, būtent – proporcingumo, teisinio saugumo ir gero administravimo principų, pažeidimu, nes ECB pažeidė jai tenkančią rūpestingumo pareigą.

               5.

               Penktasis ieškinio pagrindas, susijęs su ginčijamo sprendimo motyvavimo trūkumu, nes ECB tenka didesnė pareiga motyvuoti, o minėtas sprendimas motyvuotas nepakankamai ir nevienareikšmiškai.


title: Byla T-818/16: 2016 m. lapkričio 22 d. pareikštas ieškinys byloje Netflix International ir Netflix/Komisija

text:
               30.1.2017

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 30/51

         2016 m. lapkričio 22 d. pareikštas ieškinys byloje Netflix International ir Netflix/Komisija

   (Byla T-818/16)
   (2017/C 030/59)
   Proceso kalba: anglų

      Šalys

      Ieškovės: Netflix International BV (Amsterdamas, Nyderlandai) ir Netflix, Inc. (Los Gatosas, Kalifornija, Jungtinės Valstijos), atstovaujamos advokatų C. Alberdingk Thijm, S. van Schaik and S. van Velze

      Atsakovė: Europos Komisija

      Reikalavimai

   Ieškovės Bendrojo Teismo prašo:

               —

               panaikinti 2016 m. rugsėjo 1 d. Komisijos sprendimą, kuriuo pripažinta, kad Vokietijos filmų rėmimo įstatymo pakeitimas, priimtas VII pakeitimo įstatymu, yra suderinama su vidaus rinka (1);

               —

               priteisti iš Komisijos bylinėjimosi išlaidas.

      Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

   Grįsdama ieškinį ieškovė remiasi šešiais pagrindais.

               1.

               Pirmasis ieškinio pagrindas: Audiovizualinės žiniasklaidos paslaugų direktyvos (2) pažeidimas.

                           —

                           Komisija pažeidė Audiovizualinės žiniasklaidos paslaugų direktyvos 13 straipsnio 1 dalį, nusprendusi, kad Vokietijos priemonė suderinama su šiuo straipsniu, aiškinamu atsižvelgiant į siūlomą pakeitimą.

                           —

                           Komisija pažeidė Audiovizualinės žiniasklaidos paslaugų direktyvos 2 straipsnio 1 ir 2 dalis bei 3 straipsnį, nusprendusi, kad Vokietijos priemonė nepažeidžia kilmės šalies principo.

               2.

               Antrasis ieškinio pagrindas: tariamas SESV 110 straipsnio pažeidimas.

                           —

                           Komisija pažeidė SESV 110 straipsnį, nusprendusi, kad Vokietijos priemonė nediskriminuoja užsienyje įsteigtų užsakomųjų vaizdo programų paslaugų teikėjams, kurie orientuojasi į Vokietijos publiką.

               3.

               Trečiasis ieškinio pagrindas: SESV 56 straipsnio pažeidimas.

                           —

                           Komisija pažeidė SESV 56 straipsnį, nenustačiusi, ar Vokietijos priemonė pažeidžia laisvę teikti paslaugas, nors yra būtent taip.

               4.

               Ketvirtasis ieškinio pagrindas: SESV 49 straipsnio pažeidimas.

                           —

                           Komisija pažeidė SESV 49 straipsnį, nenustačiusi, ar Vokietijos priemonė pažeidžia įsisteigimo laisvę, nors yra būtent taip.

               5.

               Penktasis ieškinio pagrindas: SESV 107 straipsnio pažeidimas.

                           —

                           Komisija pažeidė SESV 107 straipsnį, nusprendusi, kad Vokietijos priemonė yra valstybės pagalbos forma, kuri gali būti pateisinama kultūros tikslu ir yra suderinama su vidaus rinka.

               6.

               Šeštasis ieškinio pagrindas: pagrindinių procedūros reikalavimų pažeidimas

                           —

                           Komisija pažeidė esminius procedūros reikalavimus, nesilaikydama SESV 296 straipsnio 2 dalyje numatyto sprendimų motyvavimo standartų ir neužtikrindama Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijos 41 straipsnyje įtvirtintos teisės į gerą administravimą.

      (1)  2016 m. rugsėjo 1 d. Komisijos sprendimas (ES) 2016/2042 dėl pagalbos schemos SA.38418 – 2014/C (ex 2014/N), kurią ketina taikyti Vokietija, siekdama remti filmų gamybą ir platinimą (pranešta dokumentu Nr. C(2016) 5551)) (OL L 314, 2016, p. 63).

      (2)  2010 m. kovo 10 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2010/13/ES dėl valstybių narių įstatymuose ir kituose teisės aktuose išdėstytų tam tikrų nuostatų, susijusių su audiovizualinės žiniasklaidos paslaugų teikimu, derinimo (Audiovizualinės žiniasklaidos paslaugų direktyva) (OL L 95, 2010, p. 1)