title: Byla T-225/11: 2013 m. vasario 20 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Caventa prieš VRDT — Anson’s Herrenhaus (BERG) (Bendrijos prekių ženklas — Protesto procedūra — Žodinio Bendrijos prekių ženklo BERG paraiška — Ankstesnis žodinis Bendrijos prekių ženklas „Christian Berg“ — Santykinis atmetimo pagrindas — Galimybė supainioti — Reglamento (EB) Nr. 207/2009 8 straipsnio 1 dalies b punktas)

text:
               13.4.2013

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 108/22

         2013 m. vasario 20 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Caventa prieš VRDT — Anson’s Herrenhaus (BERG)

   (Byla T-225/11) (1)

   (Bendrijos prekių ženklas - Protesto procedūra - Žodinio Bendrijos prekių ženklo BERG paraiška - Ankstesnis žodinis Bendrijos prekių ženklas „Christian Berg“ - Santykinis atmetimo pagrindas - Galimybė supainioti - Reglamento (EB) Nr. 207/2009 8 straipsnio 1 dalies b punktas)
   2013/C 108/59
   Proceso kalba: vokiečių

      Šalys

      Ieškovė: Caventa AG (Rekingen, Šveicarija), iš pradžių atstovaujama advokato J. Krenzel, vėliau advokatų T. Stein ir A. Segler

      Atsakovė: Vidaus rinkos derinimo tarnyba (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui), iš pradžių atstovaujama R. Manea, vėliau D. Walicka

      Kita procedūros VRDT Apeliacinėje taryboje šalis, įstojusi į bylą Bendrajame Teisme: Anson’s Herrenhaus KG (Diuseldorfas, Vokietija), atstovaujama advokatų O. Löffel ir P. Lange

      Dalykas

   Ieškinys dėl 2011 m. vasario 10 d. VRDT pirmosios apeliacinės tarybos sprendimo (byla R 740/2010-1), susijusio su protesto procedūra tarp Anson’s Herrenhaus KG ir Caventa AG.

      Rezoliucinė dalis

               1.

               Atmesti ieškinį.

               2.

               Priteisti iš Caventa AG bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 194, 2011 7 2.


title: Byla C-8/16: 2016 m. sausio 5 d. Tribunale di Frosinone (Italija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą baudžiamojoje byloje prieš Paola Tonachella

text:
               7.3.2016

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 90/11

         2016 m. sausio 5 d.Tribunale di Frosinone (Italija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą baudžiamojoje byloje prieš Paola Tonachella
   (Byla C-8/16)
   (2016/C 090/14)
   Proceso kalba: italų

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Tribunale di Frosinone

      Šalis pagrindinėje baudžiamojoje byloje

   Paola Tonachella

      Prejudicinis klausimas

   Ar Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo 49 ir paskesni straipsniai ir 56 ir paskesni straipsniai, papildyti atsižvelgiant į 2012 m. vasario 16 d. Teisingumo Teismo sprendime [C-72/10] nurodytus principus, turi būti aiškinami taip, kad jiems prieštarauja nacionalinės teisės nuostata, kurioje numatyta pareiga, nutraukus veiklą pasibaigus licencijos galiojimo terminui ar priėmus sprendimą dėl licencijos galiojimo termino pabaigos ar dėl jos atšaukimo, neatlygintinai perleisti teisę naudotis nuosavybės teise priklausančiu kilnojamuoju ir nekilnojamuoju turtu, kuris sudaro lažybų įmokų rinkimo ir valdymo tinklą?


title: Byla C-256/07 2007 m. gegužės 31 d. Finanzgericht Düsseldorf (Vokietija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Mitsui & Co. Deutschland GmbH prieš Hauptzollamt Düsseldorf

text:
               4.8.2007

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 183/21

         2007 m. gegužės 31 d.Finanzgericht Düsseldorf (Vokietija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Mitsui & Co. Deutschland GmbH prieš Hauptzollamt Düsseldorf

   (Byla C-256/07)
   (2007/C 183/36)
   Proceso kalba: vokiečių
   Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Finanzgericht Düsseldorf (Vokietija)
   Šalys pagrindinėje byloje
   Ieškovė: Mitsui & Co. Deutschland GmbH
   Atsakovė: Hauptzollamt Düsseldorf
   Prejudiciniai klausimai

               1.

               Ar pardavėjo ir gamintojo mokėjimai pirkėjui, kurie vykdomi pagal tokį garantinį susitarimą, koks nagrinėjamas šioje byloje, ir kuriais pirkėjui atlyginamos išlaidos apmokant jo klientų išrašytas sąskaitas už remonto darbus, sumažina muitinę vertę pagal Tarybos reglamento (EEB) Nr. 2913/92 (1), nustatančio Bendrijos muitinės kodeksą, 29 straipsnio 1 dalį ir 3 dalies a punktą, kuri buvo deklaruota remiantis tarp pardavėjo ir gamintojo bei pirkėjo suderėta kaina?

               2.

               Ar pirmame klausime įvardyti pardavėjo ir gamintojo mokėjimai pirkėjui, siekiant atlyginti garantines išlaidas, yra sandorio vertės sumažinimas pagal Komisijos reglamento (EEB) Nr. 2454/93 (2), išdėstančio Tarybos reglamento (EEB) Nr. 2913/92, nustatančio Bendrijos muitinės kodeksą, įgyvendinimo nuostatas, iš dalies pakeisto Komisijos reglamentu (EB) Nr. 444/2002 (3), iš dalies keičiančiu Reglamentą (EEB) Nr. 2454/93 ir Reglamentus (EB) Nr. 2787/2000 ir (EB) Nr. 993/2001, 145 straipsnio 2 dalį?

               3.

               Jeigu į pirmąjį arba antrąjį klausimą būtų atsakyta teigiamai: ar Komisijos reglamento (EEB) Nr. 2454/93, išdėstančio Tarybos reglamento (EEB) Nr. 2913/92, nustatančio Bendrijos muitinės kodeksą, įgyvendinimo nuostatas, iš dalies pakeisto Komisijos reglamentu (EB) Nr. 444/2002, iš dalies keičiančiu Reglamentą (EEB) Nr. 2454/93 ir Reglamentus (EB) Nr. 2787/2000 ir (EB) Nr. 993/2001, 145 straipsnio 2 ir 3 dalys taikytinos importo atvejams, dėl kurių importo deklaracija buvo priimta prieš įsigaliojant Komisijos reglamentui (EB) Nr. 444/2002, iš dalies keičiančiam Muitinės kodekso įgyvendinimo reglamentą ir Reglamentus (EB) Nr. 2787/2000 ir (EB) Nr. 993/2001?

               4.

               Jeigu į trečiąjį klausimą būtų atsakyta teigiamai: ar Komisijos reglamento (EEB) Nr. 2454/93, išdėstančio Tarybos reglamento (EEB) Nr. 2913/92, nustatančio Bendrijos muitinės kodeksą, įgyvendinimo nuostatas, iš dalies pakeisto Komisijos reglamentu (EB) Nr. 444/2002, iš dalies keičiančiu Muitinės kodekso įgyvendinimo reglamentą ir Reglamentus (EB) Nr. 2787/2000 ir (EB) Nr. 993/2001, 145 straipsnio 2 ir 3 dalys galioja?

      (1)  OL L 302, p. 1.

      (2)  OL 253, p. 1.

      (3)  OL L 68, p. 11.


title: Byla T-328/10: 2010 m. rugpjūčio 10 d. pareikštas ieškinys byloje Fraas prieš VRDT (tamsiai pilkos, šviesiai pilkos, smėlio ir tamsiai raudonos spalvos kvadratų motyvas)

text:
               23.10.2010

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 288/44

      2010 m. rugpjūčio 10 d. pareikštas ieškinys byloje Fraas prieš VRDT (tamsiai pilkos, šviesiai pilkos, smėlio ir tamsiai raudonos spalvos kvadratų motyvas)
      (Byla T-328/10)
      ()
      (2010/C 288/85)
      Proceso kalba: vokiečių

         Šalys

         Ieškovė: V. Frakas GmbH (Helmbrechtsas-Wüstenselbitz, Vokietija), atstovaujama advokatų G. Würtenberger ir R. Kunze

         Atsakovė: Vidaus rinkos derinimo tarnyba (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui)

         Ieškovės reikalavimai

                  —

                  Panaikinti 2010 m. birželio 7 d. Vidaus rinkos derinimo tarnybos (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui) ketvirtosios apeliacinės tarybos sprendimą byloje R 190/2010-4;

                  —

                  priteisti iš Vidaus rinkos derinimo tarnybos bylinėjimosi išlaidas.

         Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

         Prašomas įregistruoti Bendrijos prekių ženklas: vaizdinis prekių ženklas, vaizduojantis tamsiai pilkos, šviesiai pilkos, smėlio ir tamsiai raudonos spalvos kvadratų motyvą, 18, 24 ir 25 klasių prekėms.

         Eksperto sprendimas: atmesti paraišką

         Apeliacinės tarybos sprendimas: atmesti apeliaciją

         Ieškinio pagrindai: Reglamento (EB) Nr. 207/2009 (1) 7 straipsnio 1 dalies b punkto, skaitomo kartu su 7 straipsnio 2 dalimi, pažeidimas, nes nagrinėjamas prekių ženklas turi skiriamųjų požymių, o taip pat Reglamento (EB) Nr. 207/2009 75 ir 76 straipsnių pažeidimai, nes Apeliacinė taryba nenagrinėjo labai daug ieškovės faktinių ir teisinių argumentų.

         (1)  2009 m. vasario 26 d. Tarybos reglamentas (EB) Nr. 207/2009 dėl Bendrijos prekių ženklo (OL L 78, 2009, p. 1).


title: Byla C-550/11: 2011 m. lapkričio 2 d. Administrativen Sad grad Varna (Bulgarija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje ET PIGI — P. Dimova prieš Direktor na Direktsia „Obzhalvane i upravlenie na izpalnenieto “ , grad Varna, pri Tsentralno Upravlenie na Natsionalnata Agentsia za Prihodite, grad Sofia

text:
               14.1.2012

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 13/8

         2011 m. lapkričio 2 d.Administrativen Sad grad Varna (Bulgarija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje ET PIGI — P. Dimova prieš Direktor na Direktsia„Obzhalvane i upravlenie na izpalnenieto“, grad Varna, pri Tsentralno Upravlenie na Natsionalnata Agentsia za Prihodite, grad Sofia

   (Byla C-550/11)
   2012/C 13/15
   Proceso kalba: bulgarų

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Administrativen Sad grad Varna

      Šalys pagrindinėje byloje

      Pareiškėja: ET PIGI — P. Dimova

      Kita šalis: Direktor na Direktsia „Obzhalvane i upravlenie na izpalnenieto“, grad Varna, pri Tsentralno Upravlenie na Natsionalnata Agentsia za Prihodite, grad Sofia

      Prejudiciniai klausimai

               1.

               Kokiais atvejais pripažintina, kad vagystė deramai įrodyta ir patvirtinta, kaip numatyta Direktyvos 2006/112 (1) 185 straipsnio 2 dalyje, ir ar tam būtina, kad būtų nustatyta nusikaltėlio tapatybė arba jis būtų nuteistas įsiteisėjusiu nuosprendžiu?

               2.

               Nelygu atsakymas į pirmąjį klausimą: ar Direktyvos 2006/112/EB 185 straipsnio 2 dalyje vartojama sąvoka „deramai įrodyta ir patvirtinta vagystė“ apima pagrindinėje byloje nagrinėjamą atvejį, kai dėl vagystės pradėtas ikiteisminis tyrimas nežinomo asmens atžvilgiu, kompetentingos mokesčių institucijos neginčija šio fakto ir per šį tyrimą nustatytas prekių trūkumas?

               3.

               Ar atsižvelgiant į Direktyvos 2006/112 185 straipsnio 2 dalį leistinas toks nacionalinis teisinis reglamentavimas, koks įtvirtintas PVM įstatymo 79 straipsnio 3 dalyje ir 80 straipsnio 2 dalyje, ir pagrindinėje byloje nagrinėjama mokestinė praktika, kai įsigijant prekes, kurios vėliau buvo pavogtos, atskaitytas mokestis būtinai turi būti tikslinamas, darant prielaidą, kad valstybė nepasinaudojo jai suteikta teise aiškiai numatyti atskaitos tikslinimą vagystės atveju?

      (1)  2006 m. lapkričio 28 d. Tarybos direktyva 2006/112/EB dėl pridėtinės vertės mokesčio bendros sistemos (OL L 347, p. 1).


title: 2004 m. gruodžio 2 d. Teisingumo Teismo sprendimas (ketvirtoji kolegija), Byloje C-398/03 (dėl Helsingin hallinto-oikeus prašymo priimti prejudicinį sprendimą): E. Gavrielides Oy (Direktyva 90/642/EEB — Didžiausios pesticidų likučių koncentracijos — Vynuogių lapai)

text:
               22.1.2005

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 19/5

      TEISINGUMO TEISMO SPRENDIMAS

   (ketvirtoji kolegija)
   2004 m. gruodžio 2 d.
   Byloje C-398/03 (dėl Helsingin hallinto-oikeus prašymo priimti prejudicinį sprendimą): E. Gavrielides Oy (1)

   (Direktyva 90/642/EEB - Didžiausios pesticidų likučių koncentracijos - Vynuogių lapai)
   (2005/C 19/09)
   Proceso kalba: suomių
   Byloje C-398/03 dėl Helsingin hallinto-oikeus (Suomija) 2003 m. rugsėjo 22 d. sprendimu, kurį Teisingumo Teismas gavo 2003 m. rugsėjo 24 d., pagal EB sutarties 234 straipsnį pateikto prašymo priimti prejudicinį sprendimą byloje, pradėtoje E. Gavrielides Oy, Teisingumo Teismas (ketvirtoji kolegija), susidedantis iš kolegijos pirmininko K. Lenaerts (pranešėjas), teisėjų J. N. Cunha Rodrigues ir K. Schiemann; generalinė advokatė: J. Kokott; sekretorė: vyriausioji administratorė L. Hewlett, 2004 m. gruodžio 2 d. priėmė sprendimą, kurio rezoliucinėje dalyje nurodyta:
   1990 m. lapkričio 27 d. Tarybos direktyva 90/642/EEB dėl didžiausių pesticidų likučių koncentracijų tam tikruose augalinės kilmės produktuose ir ant jų, įskaitant vaisius ir daržoves, nustatymo, iš dalies pakeista 2000 m. birželio 22 d. Komisijos direktyva 2000/42/EB, netaikoma vynuogių lapams.

      (1)  OL C 275, 2003 11 15.


title: Byla C-21/14 P: 2014 m. sausio 16 d. Europos Komisijos pateiktas apeliacinis skundas dėl 2013 m. lapkričio 5 d. Bendrojo Teismo (išplėstinės sudėties antroji kolegija) priimto sprendimo byloje T-512/09 Rusal Armenal ZAO prieš Europos Sąjungos Tarybą

text:
               1.3.2014

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 61/7

         2014 m. sausio 16 d. Europos Komisijos pateiktas apeliacinis skundas dėl 2013 m. lapkričio 5 d. Bendrojo Teismo (išplėstinės sudėties antroji kolegija) priimto sprendimo byloje T-512/09 Rusal Armenal ZAO prieš Europos Sąjungos Tarybą
   (Byla C-21/14 P)
   2014/C 61/11
   Proceso kalba: anglų

      Šalys

      Apeliantė: Europos Komisija, atstovaujama J. Brakeland, M. França ir T. Maxian Rusche

      Kitos proceso šalys: Rusal Armenal ZAO, Europos Sąjungos Taryba

      Apeliantės reikalavimai

   Apeliantė Teisingumo Teismo prašo:

               —

               panaikinti 2013 m. lapkričio 5 d. Bendrojo Teismo (išplėstinės sudėties antroji kolegija) sprendimą byloje T-512/09 Rusal Armenal ZAO prieš Europos Sąjungos Tarybą, apie kurį Komisijai pranešta 2013 m. lapkričio 6 d.,

               —

               atmesti pirmąjį ieškinio pagrindą kaip teisiškai nepagrįstą,

               —

               grąžinti bylą Bendrajam Teismui, kad šis iš naujo išnagrinėtų likusius pagrindus,

               —

               atidėti klausimą dėl bylinėjimosi pirmojoje ir apeliacinėje instancijose išlaidų.

      Apeliacinio skundo pagrindai ir pagrindiniai argumentai

   Grįsdama skundžiamo sprendimo panaikinimą Komisija nurodo tris pagrindus.

               Pirma, Bendrasis Teismas priėmė sprendimą ultra petita.

               Antra, Bendrasis Teismas neteisingai aiškino Tarybos reglamento (EB) Nr. 384/96 dėl apsaugos nuo importo dempingo kaina iš Europos bendrijos narėmis nesančių valstybių (1) 2 straipsnio 7 dalies redakciją, taikytiną tuo metu, kai buvo priimtas ginčijamas reglamentas, ir Bendrijos teisės aktų leidėjo ketinimus priimant šią nuostatą, kaip išaiškinta Sprendime Nakajima
                   (2).

               Trečia, Bendrasis Teismas pažeidė Bendrijos teisėje įtvirtintą bendrąjį institucinės pusiausvyros principą.

      (1)  OL L 56, 1996, p. 1, specialusis leidimas lietuvių k., 11 sk., 10 t., p. 45–64.

      (2)  1991 m. gegužės 7 d. Sprendimas Nakajima prieš Tarybą, C-69/89, Rink. p. I-2069, 28–32 punktai; pakartota 1999 m. lapkričio 23 d. Sprendime Portugalija prieš Tarybą, C-149/96, Rink. p. I-8395, 49 punkte; taip pat žr. 2003 m. sausio 9 d. Sprendimo Petrotub ir Republika prieš Tarybą, C-76/00, Rink. p. I-79, 53–56 punktus.


title: Byla C-329/04 Europos Bendrijų Komisijos 2004 m. liepos 29 d. pareikštas ieškinys Vokietijos Federacinei Respublikai

text:
               25.9.2004

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 239/7

         Europos Bendrijų Komisijos 2004 m. liepos 29 d. pareikštas ieškinys Vokietijos Federacinei Respublikai
   (Byla C-329/04)
   (2004/C 239/13)
   2004 m. liepos 29 d. Europos Bendrijų Teisingumo Teisme buvo pareikštas Europos Bendrijų Komisijos, atstovaujamos Komisijos Juridinio skyriaus darbuotojo Denis Martin ir pagal Apsikeitimo nacionaliniais tarnautojais programą Komisijos Juridiniame skyriuje dirbančio darbo teismo teisėjo Horstpeter Kreppel, nurodžiusių adresą dokumentams įteikti Liuksemburge, ieškinys Vokietijos Federacinei Respublikai.
   Europos Bendrijų Komisija Teisingumo Teismo prašo:

               1)

               nustatyti, kad Vokietijos Federacinė Respublika pažeidė savo įsipareigojimus, kylančius iš 2000 m. birželio 29 d. Tarybos direktyvos 2000/43/EB (1), įgyvendinančios vienodo požiūrio principą asmenims nepriklausomai nuo jų rasės arba etninės priklausomybės, tuo, kad ji nepriėmė šiai direktyvai įgyvendinti reikalingų įstatymų ir kitų teisės aktų arba neinformavo Komisijos apie jų priėmimą.

               2)

               priteisti iš Vokietijos Federacinės Respublikos bylinėjimosi išlaidas.

         Teisiniai pagrindai ir pagrindiniai argumentai
   Direktyvos 2000/43/EB įgyvendinimo terminas pasibaigė 2003 m. liepos 19 d.

      (1)  OL L 180, p. 22.


title: Byla C-297/07 2007 m. birželio 21 d. Landgericht Regensburg (Vokietija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Staatsanwaltschaft Regensburg prieš Klaus Bourquain

text:
               8.9.2007

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 211/20

         2007 m. birželio 21 d.Landgericht Regensburg (Vokietija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Staatsanwaltschaft Regensburg prieš Klaus Bourquain

   (Byla C-297/07)
   (2007/C 211/37)
   Proceso kalba: vokiečių
   Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Landgericht Regensburg (Vokietija)
   Pagrindinės bylos šalis
   Klaus Bourquain
   Prejudiciniai klausimai
   Ar, atsižvelgiant į 1990 m. birželio 19 d. Šengene pasirašytos Konvencijos, įgyvendinančios 1985 m. birželio 14 d. Šengeno sutartį tarp Beniliukso ekonominės sąjungos valstybių, Vokietijos Federacinės Respublikos ir Prancūzijos Respublikos Vyriausybių dėl laipsniško jų bendrų sienų kontrolės panaikinimo, (1) 54 straipsnį, draudimas persekioti asmenį, kurio teismo procesas vienoje Susitariančiojoje Šalyje yra galutinai baigtas, už tą pačią veiką kitoje Susitariančiojoje Šalyje taikomas, jei asmeniui paskirta bausmė pagal nuosprendį priėmusios Susitariančiosios Šalies įstatymus niekada negalėjo būti įvykdyta?

      (1)  OL 2000, L 239, p. 19.


title: Byla C-550/08: 2010 m. birželio 17 d. Teisingumo Teismo (ketvirtoji kolegija) sprendimas byloje ( Finanzgericht München (Vokietija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) British American Tobacco (Germany) GmbH prieš Hauptzollamt Schweinfurt (Direktyva 92/12/EEB — Akcizu apmokestinami produktai — Akcizu neapmokestinamo žaliavinio tabako importas taikant laikinojo įvežimo perdirbti procedūrą — Perdirbimas į supjaustytą tabaką — Judėjimas tarp valstybių narių — Lydimasis dokumentas)

text:
               14.8.2010

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 221/7

         2010 m. birželio 17 d. Teisingumo Teismo (ketvirtoji kolegija) sprendimas byloje (Finanzgericht München (Vokietija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) British American Tobacco (Germany) GmbH prieš Hauptzollamt Schweinfurt

   (Byla C-550/08) (1)

   (Direktyva 92/12/EEB - Akcizu apmokestinami produktai - Akcizu neapmokestinamo žaliavinio tabako importas taikant laikinojo įvežimo perdirbti procedūrą - Perdirbimas į supjaustytą tabaką - Judėjimas tarp valstybių narių - Lydimasis dokumentas)
   2010/C 221/10
   Proceso kalba: vokiečių

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

   Finanzgericht München

      Šalys pagrindinėje byloje

      Ieškovė: British American Tobacco (Germany) GmbH

      Atsakovė: Hauptzollamt Schweinfurt

      Dalykas

   Prašymas priimti prejudicinį sprendimą — Finanzgericht München — 1992 m. vasario 25 d. Tarybos direktyvos Nr. 92/12/EEB dėl bendros tvarkos, susijusios su akcizais apmokestinamais produktais, ir jų laikymu, judėjimu ir kontrole, (OL L 76, p. 1; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 9 sk., 1 t., p. 179) 5 straipsnio 2 dalies ir 15 straipsnio 4 dalies aiškinimas — Akcizais apmokestinamas susmulkintas tabakas, pagamintas valstybėje narėje taikant laikinojo neapmokestinimo procedūrą, įvežus perdirbti žaliavinį tabaką, kuris, importuojamas į Bendrijos teritoriją, neapmokestinamas akcizu — Siuntėjo išduoto lydimojo dokumento pagal Direktyvos 92/12/EEB 18 straipsnio 1 dalį būtinybė, siekiant taikyti laikinojo neapmokestinimo procedūrą šio tabako produkto gabenimo tarp valstybių narių atveju.

      Rezoliucinė dalis

   1992 m. vasario 25 d. Tarybos direktyvos 92/12/EEB dėl bendros tvarkos, susijusios su akcizais apmokestinamais produktais, ir jų laikymu, judėjimu ir kontrole, 5 straipsnio 2 dalies pirmos pastraipos pirma įtrauka turi būti aiškinama taip, kad akcizu apmokestinami produktai (pvz., apdorotas tabakas), pagaminti iš akcizu neapmokestinamų produktų (pvz., žaliavinis tabakas), importuotų į Bendriją taikant laikino įvežimo perdirbti sistemą, traktuojami kaip sąlyginai akcizu neapmokestinami produktai remiantis šia nuostata, net jeigu jie tapo akcizu apmokestinamais produktais tik dėl perdirbimo Bendrijos teritorijoje, nes jie gali judėti tarp valstybių narių, administracijai nereikalaujant šios direktyvos 18 straipsnio 1 dalyje numatyto administracinio ar komercinio dokumento

      (1)  OL C 69, 2009 3 21.


title: Byla C-171/17: 2017 m. balandžio 5 d. pareikštas ieškinys byloje Komisija/Vengrija

text:
               17.7.2017

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 231/5

         2017 m. balandžio 5 d. pareikštas ieškinys byloje Komisija/Vengrija

   (Byla C-171/17)
   (2017/C 231/07)
   Proceso kalba: vengrų

      Šalys

      Ieškovė: Europos Komisija, atstovaujama V. Bottka ir H. Tserepa-Lacombe

      Atsakovė: Vengrija

      Ieškovės reikalavimai

   Komisija Teisingumo Teismo prašo:

               —

               pripažinti, kad Vengrijos nustatyta ir joje tebegaliojanti nacionalinė mokėjimo mobiliuoju telefonu sistema, kuri reglamentuota 2011 m. Įstatymu CC ir 2012 m. gruodžio 13 d. jos įgyvendinimo aktu ir kuria sukurtas monopolis suteikiant išimtines teises Nemzeti Mobilfizetési Zrt. ir trukdoma patekti į didmeninę mokėjimų mobiliuoju telefonu rinką, kuri prieš tai buvo atvira konkurencijai, taip pat kurios sukūrimas nebuvo nei būtinas, nei proporcingas, prieštarauja

                           —

                           pirma, Direktyvos 2006/123/EB (1) 15 straipsnio 2 dalies d punktui ir 16 straipsnio 1 daliai ir

                           —

                           antra, SESV 49 ir 56 straipsniams;

               —

               priteisti iš Vengrijos bylinėjimosi išlaidas.

      Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

   2011 m. balandžio 1 d. Įstatymu CC dėl nacionalinės mokėjimo mobiliuoju telefonu sistemos (nemzeti mobilfizetési rendszerről szóló, 2011. április 1-jei CC. törvény; toliau – įstatymas) nuo 2013 m. balandžio 1 d. buvo iš dalies pakeistas mokėjimo mobiliuoju telefonu paslaugų teisinis pagrindas, tačiau jis tapo privalomas tik nuo 2014 m. liepos 2 d. Įstatyme apibrėžtos paslaugos, kurioms taikoma centralizuota mobiliosios prekybos tvarka: a) viešosios stovėjimo paslaugos, b) galimybės naudoti viešuosius kelius eismui suteikimas, c) valstybės įmonės vykdomas asmenų vežimas, d) kitos valstybės įstaigų teikiamos paslaugos. Kalbant apie minėtas sritis, pažymėtina, kad praktiškai Vengrijoje galima mokėti mobiliuoju telefonu tik už viešąsias stovėjimo paslaugas ir viešųjų kelių naudojimą eismui (e. vinjetė ir HU-GO sistema). Vis dėlto ši byla susijusi su keturiomis sritimis, patenkančiomis į įstatymo taikymo sritį.
   Komisijos teigimu, kalbant apie viešąsias stovėjimo paslaugas, Nemzeti Mobilfizetési Zrt. iš esmės vykdo tą pačią veiklą kaip ankstesni mokėjimo mobiliuoju telefonu paslaugų teikėjai, skirtumas tik tas, kad ji turi išimtinę teisę sudaryti sutartis su stovėjimo aikštelių eksploatuotojais ir jos tarifai yra reglamentuoti. Tas pats pasakytina dėl galimybės naudotis viešaisiais keliais eismui suteikimo sektoriaus, nes Nemzeti Mobilfizetési Zrt. yra vienintelė paslaugų teikėja, sudariusi sutartį su viešosios paslaugos teikėju, ir gali tiesiogiai pardavinėti leidimus važiuoti keliais. Dėl to šiuose dviejuose sektoriuose kiti mokėjimo mobiliuoju telefonu arba mobiliojo telefono ryšio paslaugų teikėjai gali veikti tik kaip perpardavėjai.
   Todėl nacionalinės mokėjimo mobiliuoju telefonu sistemos sukūrimas ir išimtinės teisės, suteiktos Nemzeti Mobilfizetési Zrt., trukdo įmonėms (tiek Vengrijos, tiek užsienio valstybių) patekti į didmeninę mokėjimų mobiliuoju telefonu rinką (t. y. į paslaugų, teikiamų kitiems paslaugų teikėjams, kurie perparduoda mokėjimo mobiliuoju telefonu paslaugas pagal su stovėjimo paslaugų arba kitų viešųjų paslaugų teikėjais sudarytas sutartis, rinką), kuri prieš tai buvo atvira konkurencijai. Taigi, Komisijos teigimu, su nacionaline mokėjimo mobiliuoju telefonu sistema susijusios taisyklės kaip visuma sukelia diskriminaciją ir pažeidžia įsisteigimo laisvę (Direktyvos 2006/123/EB 15 straipsnio ir SESV 49 straipsnio pažeidimas). Be to, šios taisyklės pažeidžia ir laisvę teikti paslaugas (Direktyvos 2006/123/EB ir SESV 56 straipsnio pažeidimas), nes dėl Nemzeti Mobilfizetési Zrt. suteiktų išimtinių teisių apribojamas tarpvalstybinių paslaugų teikimas. Dėl kitų paslaugų, kurioms taikoma centralizuota mobiliosios prekybos tvarka ir už kurias Vengrijoje dar negalima mokėti mobiliuoju telefonu, įstatyme Nemzeti Mobilfizetési Zrt. suteikta tokia pati išimtinė teisė ir pirma nurodyta teisinė analizė taip pat taikoma.
   Remiantis reikšmingomis ESV sutarties ir Direktyvos 2006/123/EB nuostatomis įsisteigimo laisvės ir laisvės teikti paslaugas apribojimai galimi, tik jeigu jie yra nediskriminaciniai ir susiję su visuomenės interesu, taip pat jeigu atitinka būtinumo ir proporcingumo reikalavimus. Komisija mano, kad Vengrijos pateikti argumentai nėra tinkami siekiant pateisinti įstatymu nustatytus apribojimus, nes jie neatitinka būtinumo ir proporcingumo reikalavimų.

      (1)  2006 m. gruodžio 12 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2006/123/EB dėl paslaugų vidaus rinkoje (OL L 376, 2006, p. 36).


title: Byla C-491/06 2008 m. gegužės 8 d. Teisingumo Teismo (trečioji kolegija) sprendimas byloje ( Vestre Landsret (Danija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Danske Svineproducenter prieš Justitsministeriet (Direktyva 91/628/EEB — Vežamų gyvūnų apsauga — Perkėlimas — Diskrecija — Naminės kiaulės — Ilgiau nei aštuonias valandas trunkančios kelionės — Kiekvieno transporto priemonės lygio minimalus aukštis — Pakrovimo tankis)

text:
               21.6.2008

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 158/4

         2008 m. gegužės 8 d. Teisingumo Teismo (trečioji kolegija) sprendimas byloje (Vestre Landsret (Danija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Danske Svineproducenter prieš Justitsministeriet

   (Byla C-491/06) (1)

   (Direktyva 91/628/EEB - Vežamų gyvūnų apsauga - Perkėlimas - Diskrecija - Naminės kiaulės - Ilgiau nei aštuonias valandas trunkančios kelionės - Kiekvieno transporto priemonės lygio minimalus aukštis - Pakrovimo tankis)
   (2008/C 158/06)
   Proceso kalba: danų
   Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas
   Vestre Landsret
   Šalys pagrindinėje byloje
   Ieškovė: Danske Svineproducenter
   Atsakovė: Justitsministeriet
   Dalyvaujant: Den Europæiske Dyre- og Kødhandelsunion (UECBV)
   Dalykas
   Prašymas priimti prejudicinį sprendimą — Vestre Landsret — 1991 m. lapkričio 19 d. Tarybos Direktyvos 91/628/EEB dėl gyvūnų apsaugos juos vežant ir iš dalies keičiančios Direktyvas 90/425/EEB ir 91/496/EEB (OL L 340, 1991, p. 17), iš dalies pakeistos 1995 m. birželio 29 d. Tarybos Direktyva 95/29/EB (OL L 148, 1995, p. 52), priedo 2 punkto b papunkčio, 47 punkto D dalies ir 48 punkto 3 papunkčio trečios įtraukos nuostatų išaiškinimas — Minimalus aukštis ir pakrovimo tankumas kiekviename kiaules vežančios transporto priemonės aukšte, kai kelionė trunka ilgiau nei aštuonias valandas
   Rezoliucinė dalis

               1.

               Nacionalinės teisės aktai, kokie nagrinėjami pagrindinėje byloje, kuriuose nurodytos su gardų aukščiu susijusios normos tam, kad vežėjai galėtų remtis tikslesnėmis normomis nei įtvirtintos 1991 m. lapkričio 19 d. Tarybos direktyvoje 91/628/EEB dėl gyvūnų apsaugos juos vežant ir iš dalies keičiančioje Direktyvas 90/425/EEB ir 91/496/EEB, iš dalies pakeistoje 1995 m. birželio 29 d. Tarybos direktyva 95/29/EB, gali būti priskirtini EB 249 straipsniu valstybėms narėms suteiktai diskrecijai, tačiau su sąlyga, kad šie teisės aktai, kuriais laikomasi šia iš dalies pakeista direktyva siekiamo vežamų gyvūnų apsaugos tikslo, netrukdo, pažeidžiant proporcingumo principą, įgyvendinti tikslus pašalinti technines kliūtis, trukdančias prekiauti gyvūnais, ir sudaryti palankias veiklos sąlygas rinkos institucijoms, kurių taip pat siekiama minėta iš dalies pakeista direktyva. Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas privalo patikrinti, ar minėti teisės aktai nepažeidžia šių principų.

               2.

               Direktyvos 91/628, iš dalies pakeistos Direktyva 95/29, priedo VI skyriaus 47 punkto D skirsnis turi būti aiškinamas taip, kad valstybė narė turi teisę priimti nacionalines taisykles, kuriose nustatyta, kad kai vežimo trukmė viršija aštuonias valandas, vienai 100 kg kiaulei būtina skirti ne mažiau kaip 0,50 m2 paviršiaus ploto.

      (1)  OL C 326, 2006 12 30.


title: Byla C-303/08 2008 m. liepos 8 d. Bundesverwaltungsgericht (Vokietija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Metin Bozkurt prieš Land Baden-Württemberg

text:
               27.9.2008

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 247/6

         2008 m. liepos 8 d.Bundesverwaltungsgericht (Vokietija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Metin Bozkurt prieš Land Baden-Württemberg

   (Byla C-303/08)
   (2008/C 247/09)
   Proceso kalba: vokiečių
   Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Bundesverwaltungsgericht (Vokietija)
   Šalys pagrindinėje byloje

      Ieškovas: Metin Bozkurt
   Atsakovė: Land Baden-Württemberg
   Prieš: Der Vertreter des Bundesinteresses beim Bundesverwaltungsgericht
   Prejudiciniai klausimai

               1.

               Ar pagal EEB ir Turkijos Asociacijos tarybos Sprendimo Nr. 1/80 7 straipsnio 1 dalies antrąją įtrauką Turkijos kilmės darbuotojo, teisėtai dirbančio valstybėje narėje, sutuoktinio įgyta teisė dirbti ir gyventi šalyje išlieka ir santuokos nutraukimo atveju?
               Jei būtų teigiamai atsakyta į pirmąjį klausimą:

               2.

               Ar tai, kad dėl buvusios sutuoktinės įgyta apsigyvenimo teise pagal EEB ir Turkijos Asociacijos tarybos Sprendimo Nr. 1/80 7 straipsnio 1 sakinio antrąją įtrauką remiamasi tokiu atveju, kai tokį statusą įgijęs Turkijos pilietis ją išžagino ir už tai buvo nubaustas dviejų metų laisvės atėmimo bausme, laikytina piktnaudžiavimu teise?


title: Byla T-224/11: 2013 m. vasario 20 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Caventa prieš VRDT — Anson’s Herrenhaus (BERG) (Bendrijos prekių ženklas — Protesto procedūra — Žodinio Bendrijos prekių ženklo BERG paraiška — Ankstesnis žodinis Bendrijos prekių ženklas „Christian Berg“ — Santykinis atmetimo pagrindas — Galimybė supainioti — Reglamento (EB) Nr. 207/2009 8 straipsnio 1 dalies b punktas)

text:
               13.4.2013

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 108/22

         2013 m. vasario 20 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Caventa prieš VRDT — Anson’s Herrenhaus (BERG)

   (Byla T-224/11) (1)

   (Bendrijos prekių ženklas - Protesto procedūra - Žodinio Bendrijos prekių ženklo BERG paraiška - Ankstesnis žodinis Bendrijos prekių ženklas „Christian Berg“ - Santykinis atmetimo pagrindas - Galimybė supainioti - Reglamento (EB) Nr. 207/2009 8 straipsnio 1 dalies b punktas)
   2013/C 108/58
   Proceso kalba: vokiečių

      Šalys

      Ieškovė: Caventa AG (Rekingen, Šveicarija), iš pradžių atstovaujama advokato J. Krenzel, vėliau advokatų T. Stein ir A. Segler

      Atsakovė: Vidaus rinkos derinimo tarnyba (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui), iš pradžių atstovaujama R. Manea, vėliau D. Walicka

      Kita procedūros VRDT Apeliacinėje taryboje šalis, įstojusi į bylą Bendrajame Teisme: Anson’s Herrenhaus KG (Diuseldorfas, Vokietija), atstovaujama advokatų O. Löffel ir P. Lange

      Dalykas

   Ieškinys dėl 2011 m. vasario 10 d. VRDT pirmosios apeliacinės tarybos sprendimo (byla R 1494/2010-1), susijusio su protesto procedūra tarp Anson’s Herrenhaus KG ir Caventa AG.

      Rezoliucinė dalis

               1.

               Atmesti ieškinį.

               2.

               Priteisti iš Caventa AG bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 194, 2011 7 2.


title: Byla T-156/10: 2010 m. balandžio 6 d. pareikštas ieškinys byloje Confederación de Cooperativas Agrarias de España ir CEPES prieš Komisiją

text:
               5.6.2010

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 148/46

         2010 m. balandžio 6 d. pareikštas ieškinys byloje Confederación de Cooperativas Agrarias de España ir CEPES prieš Komisiją

   (Byla T-156/10)
   2010/C 148/75
   Proceso kalba: ispanų

      Šalys

      Ieškovės: Confederación de Cooperativas Agrarias de España (Madridas, Ispanija), Confederación Empresarial Española de la Economía Social (CEPES) (Madridas, Ispanija), atstovaujamos advokatų M. Araujo Boyd ir M. Muñoz de Juan)

      Atsakovė: Europos Komisija

      Ieškovių reikalavimai

               —

               Patenkinti šiame ieškinyje nurodytus panaikinimo pagrindus.

               —

               Panaikinti ginčijamo sprendimo 1 straipsnį.

               —

               Subsidiariai panaikinti ginčijamo sprendimo 4 straipsnį.

               —

               Priteisti iš Komisijos bylinėjimosi išlaidas.

      Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

   Šis ieškinys pareikštas dėl 2009 m. gruodžio 19 d. Komisijos sprendimo (pagalba Nr. C(2009) 9971), susijusio su paramos priemonėmis, kurių žemės ūkio sektoriuje ėmėsi Ispanija išaugus degalų kainoms. Šiame sprendime pripažinta, kad tam tikros paramos priemonės, numatytos 2000 m. spalio 6 d. Real Decreto-Ley 10/2000 de medias urgentes de apoyo a los sectores agrario, pesquero y del transporte (Karaliaus dekretas–įstatymas 10/2000 dėl skubių paramos žemės ūkio, žvejybos ir transporto sektoriams priemonių) (1), apie kurias Ispanija pranešė 2000 m. rugsėjo 29 d., yra su bendrąja rinka nesuderinama valstybės pagalba, ir nurodyta ją susigrąžinti.
   Dėl minėtų priemonių buvo priimtas pirmas 2001 m. lapkričio 11 d. Komisijos sprendimas (toliau — pirminis sprendimas), kuriame pripažinta, kad „Real Decreto-Ley 10/2000 … numatytos paramos žemės ūkio kooperatyvams priemonės nėra valstybės pagalba EB sutarties 87 straipsnio 1 dalies prasme“. 2006 m. gruodžio 12 d. (2) šis pirminis sprendimas buvo panaikintas dėl motyvavimo stokos, nes Komisija savo sprendime nepakankamai atsižvelgė į tai, kokį poveikį kooperatyvų apmokestinimo sistemai gali turėti kiti mokesčiai, kurie nėra pelno mokestis. Vėliau, nepriėmusi naujo sprendimo pradėti procedūrą, 2009 m. gruodžio 19 d. Komisija priėmė ginčijamą sprendimą.
   Ieškovės nurodo penkis panaikinimo pagrindus:

               —

               Pirmame pagrinde teigiama, kad Komisija pažeidė suinteresuotųjų procedūra šalių teisę būti išklausytoms, nes, iš naujo nepradėjusi formalios procedūros ir nesuteikusi suinteresuotosioms šalims galimybės pateikti savo pastabas, priėmė ginčijamą sprendimą, kuriame padarytos visiškai skirtingos išvados nei pirminiame sprendime.

               —

               Antrajame pagrinde Komisija kaltinama tuo, kad nesilaikė byloje T-146/03 priimto sprendimo išvadų, pagal kurias sankcionuojama tik tam tikrų pirminio sprendimo aspektų motyvavimo stoka. Vietoj to, kad būtų ištaisytos nurodytos klaidos, Komisija iš naujo išnagrinėjo savo pirminio sprendimo elementus, dėl kurių teismui nekilo abejonių. Taip pasielgusi Komisija pažeidė teisinio saugumo ir suinteresuotųjų šalių teisėtų lūkesčių principus.

               —

               Trečiajame pagrinde ieškovės ginčija priemonės kvalifikavimą kaip valstybės pagalba, nes, jų manymu, nepakanka nurodyti, kad žemės ūkio kooperatyvai, nevykdantys 100 % savo veiklos kartu su savo nariais (tikrosios ūkinės bendrijos modelis), gauna „naudos“, nes jų apmokestinimas skiriasi nuo bendrovių, neatsižvelgiant į tai, kad kooperatyvų ir kapitalo bendrovių faktinė ir teisinė situacija nėra panaši. Be to, net jeigu sutiktume su šiuo palyginimu — tačiau taip nėra šiuo atveju — kooperatyvų apmokestinimo sistema nesuteikia naudos, ji tiesiog skirtinga, o tai pagrįsta Ispanijos mokesčių sistemos struktūra ir pobūdžiu, kaip tai pirminiame sprendime pripažino pati Komisija ir tai nebuvo ginčijama 2006 m. gruodžio 12 d. sprendime.

               —

               Papildomame ketvirtame pagrinde ieškovės mano, kad Komisija nepakankamai motyvavo savo sprendimą ir suklydo analizuodama priemonės suderinimą pagal SESV 107 straipsnio 3 dalies c punktą, ir kad ši priemonė turėjo būti pripažinta suderinama su bendrąją rinka.

               —

               Galiausiai ieškovės nesutinka su ginčijamame sprendime esančiu nurodymu susigrąžinti lėšas.

      (1)  Boletín Oficial del Estado, Nr. 241/2000, 2000 m. spalio 7 d., p. 34614.

      (2)  Byla T-146/03, Rink. p. II-98.


title: Byla C-399/09: 2011 m. birželio 22 d. Teisingumo Teismo (pirmoji kolegija) sprendimas byloje ( Nejvyšší správní soud (Čekijos Respublika) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Marie Landtová prieš Česká správa socialního zabezpečení (Laisvas darbuotojų judėjimas — Socialinė apsauga — Socialinės apsaugos sutartis, sudaryta tarp dviejų valstybių narių iki įstojimo į Europos Sąjungą — Valstybė narė, kompetentinga įvertinti įgytus draudimo laikotarpius — Senatvės pensija — Išmokos priedas, skiriamas tik valstybėje narėje gyvenantiems jos piliečiams)

text:
               6.8.2011

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 232/6

         2011 m. birželio 22 d. Teisingumo Teismo (pirmoji kolegija) sprendimas byloje (Nejvyšší správní soud (Čekijos Respublika) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Marie Landtová prieš Česká správa socialního zabezpečení

   (Byla C-399/09) (1)

   (Laisvas darbuotojų judėjimas - Socialinė apsauga - Socialinės apsaugos sutartis, sudaryta tarp dviejų valstybių narių iki įstojimo į Europos Sąjungą - Valstybė narė, kompetentinga įvertinti įgytus draudimo laikotarpius - Senatvės pensija - Išmokos priedas, skiriamas tik valstybėje narėje gyvenantiems jos piliečiams)
   2011/C 232/09
   Proceso kalba: čekų

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Nejvyšší správní soud

      Šalys pagrindinėje byloje

      Ieškovė: Marie Landtová

      Atsakovė: Česká správa socialního zabezpečení

      Dalykas

   Prašymas priimti prejudicinį sprendimą — Nejvyšší správní soud — EB 12 straipsnio, 1971 m. birželio 14 d. Tarybos reglamento (EEB) Nr. 1408/71 dėl socialinės apsaugos sistemų taikymo pagal darbo sutartį dirbantiems asmenims ir jų šeimos nariams, judantiems Bendrijoje (OL L 149, p. 2; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 5 sk., 1 t., p. 35) 3 straipsnio 1 dalies, 7 straipsnio 2 dalies c punkto, 10 ir 46 straipsnių bei III priedo A dalies 6 punkto aiškinimas — Senatvės pensija — Valstybės narės, kuri turi apskaičiuoti įgytą draudimo stažą, nustatymas — Bendrijos teisės įtaka dviejų valstybių narių iki stojimo į Europos Sąjungą sudarytam susitarimui dėl socialinio draudimo

      Rezoliucinė dalis

               1.

               1971 m. birželio 14 d. Tarybos reglamento (EEB) Nr. 1408/71 dėl socialinės apsaugos sistemų taikymo pagal darbo sutartį dirbantiems asmenims ir jų šeimos nariams, judantiems Bendrijoje, iš dalies pakeisto ir atnaujinto 1996 m. gruodžio 2 d. Tarybos reglamentu (EB) Nr. 118/97, su pakeitimais, padarytais 2006 m. balandžio 5 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentu (EB) Nr. 629/2006, III priedo A dalies 6 punkto, skaitomo kartu su 7 straipsnio 2 dalies c punktu, nuostatomis nedraudžiama tokia nacionalinė taisyklė, kaip aptariamoji pagrindinėje byloje, kurioje numatytas senatvės išmokos priedo mokėjimas, jeigu šios pagal 1992 m. gruodžio 31 d. Čekijos Respublikos ir Slovakijos Respublikos sutarties dėl priemonių, skirtų situacijai po padalijimo reglamentuoti, 20 straipsnį skirtos išmokos suma yra mažesnė nei ta, kuri būtų gauta, jei pensija būtų apskaičiuota taikant Čekijos Respublikos teisės taisykles.

               2.

               Kartu skaitomomis Reglamento Nr. 1408/71, iš dalies pakeisto ir atnaujinto Reglamentu Nr. 629/2006, su pakeitimais, padarytais Reglamentu Nr. 629/2006, 3 straipsnio 1 dalies ir 10 straipsnio nuostatomis draudžiama tokia nacionalinės teisės taisyklė, kaip aptariamoji pagrindinėje byloje, pagal kurią leidžiama mokėti senatvės išmokos priedą tik Čekijos Respublikos teritorijoje gyvenantiems jos piliečiams, tačiau dėl to pagal Sąjungos teisę nebūtina nutraukti šio priedo mokėjimo asmenims, kurie atitinka šias dvi sąlygas.

      (1)  OL C 24, 2010 1 30.


title: Byla C-162/10: 2012 m. kovo 15 d. Teisingumo Teismo (trečioji kolegija) sprendimas byloje (High Court of Ireland (Airija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Phonographic Performance (Ireland) Ltd prieš Airiją, Attorney General (Autorių teisės ir gretutinės teisės — Direktyva 2006/115/EB — 8 ir 10 straipsniai — Sąvokos „naudotojas“ ir „viešas paskelbimas“ — Fonogramų leidimas per viešbučių kambariuose įrengtas radijo ir (arba) televizijos priemones)

text:
               5.5.2012

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 133/3

         2012 m. kovo 15 d. Teisingumo Teismo (trečioji kolegija) sprendimas byloje (High Court of Ireland (Airija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Phonographic Performance (Ireland) Ltd prieš Airiją, Attorney General

   (Byla C-162/10) (1)

   (Autorių teisės ir gretutinės teisės - Direktyva 2006/115/EB - 8 ir 10 straipsniai - Sąvokos „naudotojas“ ir „viešas paskelbimas“ - Fonogramų leidimas per viešbučių kambariuose įrengtas radijo ir (arba) televizijos priemones)
   2012/C 133/05
   Proceso kalba: anglų

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

   High Court of Ireland

      Šalys pagrindinėje byloje

   Ieškovė: Phonographic Performance (Ireland) Ltd

      Atsakovės: Airija, Attorney General

      Dalykas

   Prašymas priimti prejudicinį sprendimą — High Court of Ireland — 2006 m. gruodžio 12 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2006/115/EB dėl nuomos ir panaudos teisių bei tam tikrų teisių, gretutinių autorių teisėms, intelektinės nuosavybės srityje (OL L 376, p. 28) 8 straipsnio 2 dalies ir 10 straipsnio 1 dalies a punkto išaiškinimas — Fonogramų transliacija ir viešas paskelbimas — Atlikėjų ir gamintojų teisė į vieningą teisingą atlyginimą — Sąvokos „naudotojas“ ir „viešas paskelbimas“ — Viešbučių kambariuose įrengti televizoriai ir (arba) radijo imtuvai, į kuriuos viešbutį eksploatuojanti bendrovė siunčia transliavimo signalą.

      Rezoliucinė dalis

               1.

               Viešbučio valdytojas, kuris klientų kambariuose sudaro galimybę naudoti televizorius ir (arba) radijo imtuvus, į kuriuos siunčia transliavimo signalą, yra „naudotojas“, atliekantis transliuojamos fonogramos „viešą paskelbimą“, kaip tai suprantama pagal 2006 m. gruodžio 12 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2006/115/EB dėl nuomos ir panaudos teisių bei tam tikrų teisių, gretutinių autorių teisėms, intelektinės nuosavybės srityje 8 straipsnio 2 dalį.

               2.

               Viešbučio valdytojas, kuris klientų kambariuose sudaro galimybę naudoti televizorius ir (arba) radijo imtuvus, į kuriuos siunčia transliuojamą signalą, pagal Direktyvos 2006/115 8 straipsnio 2 dalį, be transliuotojo sumokėto teisingo atlyginimo, taip pat privalo sumokėti teisingą atlyginimą už transliuojamos fonogramos leidimą.

               3.

               Viešbučio valdytojas, kuris kliento kambaryje sudaro galimybę naudotis ne televizoriumi ar radijo imtuvu, o kitokiu aparatu ir fonogramomis fizine ar skaitmenine laikmena, kurios gali būti leidžiamos ar išgirstos per tokį aparatą, yra „naudotojas“, atliekantis fonogramos „viešą paskelbimą“, kaip jis suprantamas pagal Direktyvos 2006/115 8 straipsnio 2 dalį. Todėl jis pagal šią nuostatą privalo sumokėti „teisingą atlyginimą“ už minėtų fonogramų perdavimą.

               4.

               Pagal Direktyvos 2006/115 10 straipsnio 1 dalies a punktą, kuriame numatyta galimybė apriboti šios direktyvos 8 straipsnio 2 dalyje nustatytą teisę į teisingą atlyginimą, jei „naudojimas“ yra „asmeninis“, valstybės narės negali atleisti viešbučių valdytojo, kuris atlieka fonogramos „viešą paskelbimą“, kaip jis suprantamas pagal minėtos direktyvos 8 straipsnio 2 dalį, nuo pareigos mokėti tokį atlyginimą.

      (1)  OL C 161, 2010 6 19.


title: Byla C-192/12 PPU: 2012 m. birželio 28 d. Teisingumo Teismo (antroji kolegija) sprendimas byloje ( Korkein oikeus (Suomija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Europos arešto orderio, išduoto dėl Melvin West , vykdymas (Policijos ir teismų bendradarbiavimas baudžiamosiose bylose — Pagrindų sprendimas 2002/584/TVR — Europos arešto orderis ir perdavimo tarp valstybių narių tvarka — Europos arešto orderis, išduotas siekiant įvykdyti laisvės atėmimo bausmę — 28 straipsnis — Vėlesnis perdavimas — Europos arešto orderių „grandinė” — Trečio Europos arešto orderio to paties asmens atžvilgiu vykdymas — „Vykdančiosios valstybės narės“ sąvoka — Sutikimas dėl perdavimo — Prejudicinio sprendimo priėmimo skubos tvarka procedūra)

text:
               25.8.2012

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 258/7

         2012 m. birželio 28 d. Teisingumo Teismo (antroji kolegija) sprendimas byloje (Korkein oikeus (Suomija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Europos arešto orderio, išduoto dėl Melvin West, vykdymas
   (Byla C-192/12 PPU) (1)

   (Policijos ir teismų bendradarbiavimas baudžiamosiose bylose - Pagrindų sprendimas 2002/584/TVR - Europos arešto orderis ir perdavimo tarp valstybių narių tvarka - Europos arešto orderis, išduotas siekiant įvykdyti laisvės atėmimo bausmę - 28 straipsnis - Vėlesnis perdavimas - Europos arešto orderių „grandinė” - Trečio Europos arešto orderio to paties asmens atžvilgiu vykdymas - „Vykdančiosios valstybės narės“ sąvoka - Sutikimas dėl perdavimo - Prejudicinio sprendimo priėmimo skubos tvarka procedūra)
   2012/C 258/11
   Proceso kalba: suomių

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Korkein oikeus

      Šalys pagrindinėje byloje

   Melvin West

      Dalykas

   Prašymas priimti prejudicinį sprendimą — Korkein oikeus — 2002 m. birželio 13 d. Tarybos pagrindų sprendimo 2002/584/TVR dėl Europos arešto orderio ir perdavimo tarp valstybių narių tvarkos 28 straipsnio 2 dalies išaiškinimas — Arešto orderis, skirtas įvykdyti laisvės atėmimo bausmę — Sąvoka „vykdančioji valstybė narė“ vėlesnio perdavimo situacijoje — Valstybės narės A pilietis, šios valstybės narės perduotas valstybei narei B siekiant įvykdyti laisvės atėmimo bausmę, vėliau šios bausmės sumetimais valstybės narės B perduotas valstybei narei C, siekiant šioje valstybėje narėje įvykdyti laisvės atėmimo bausmę — Valstybės narės D prašymas pagal arešto orderį, skirtas valstybei narei C, pagal kurį numatoma perduoti atitinkamą asmenį valstybei narei D, siekiant įvykdyti laisvės atėmimo bausmę

      Rezoliucinė dalis

   2002 m. birželio 13 d. Tarybos pagrindų sprendimo 2002/584/TVR dėl Europos arešto orderio ir perdavimo tarp valstybių narių tvarkos įgyvendinimo, iš dalies pakeisto 2009 m. vasario 26 d. Tarybos pamatiniu sprendimu 2009/299/TVR, 28 straipsnio 2 dalį reikia aiškinti taip, kad tuo atveju, kai asmuo daugiau nei vieną kartą perduodamas iš vienos valstybės narės į kitą vykdant vienas po kito išduotus Europos arešto orderius, atliekant vėlesnį šio asmens perdavimą valstybei narei, kuri nėra paskutinį kartą jį perdavusi valstybė narė, sutikimą reikia gauti tik iš valstybės narės, kuri jį perdavė paskutinį kartą.

      (1)  OL C 184, 2012 6 23.


title: Byla T-402/10: 2010 m. rugsėjo 9 d. pareikštas ieškinys byloje Villeroy & Boch — Belgium prieš Komisiją

text:
               6.11.2010

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 301/53

         2010 m. rugsėjo 9 d. pareikštas ieškinys byloje Villeroy & Boch — Belgium prieš Komisiją

   (Byla T-402/10)
   ()
   2010/C 301/85
   Proceso kalba: olandų

      Šalys

      Ieškovė: Villeroy & Boch — Belgium (Briuselis, Belgija), atstovaujama advokatų O. Brouwer ir J. Blockx

      Atsakovė: Europos Komisija

      Ieškovės reikalavimai

               —

               Panaikinti skundžiamą sprendimą tiek, kiek jis susijęs su Villeroy & Boch Belgium N. V/S. A.

               —

               Nepatenkinus pirmojo reikalavimo, sumažinti ieškovei skirtą baudą.

               —

               Priteisti iš Komisijos bylinėjimosi išlaidas.

      Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

   Ieškovė prašo iš dalies panaikinti 2010 m. birželio 23 d. Komisijos sprendimą K(2010) 4185 galutinis byloje COMP/39092 — vonios kambario sanitarinė įranga dėl SESV 101 straipsnio 1 dalies pažeidimo vandens maišytuvų, dušo sienelių ir sanitarinės keramikos rinkoje.
   Savo ieškinį ji grindžia septyniais ieškinio pagrindais:

               —

               SESV 101 straipsnio ir EEE susitarimo 53 straipsnio bei nusistovėjusios teismų praktikos pažeidimas, nes klaidingai manyta, jog padarytas vienas tęstinis pažeidimas.

               —

               Iš SESV 296 straipsnio 2 dalies kylančios pareigos motyvuoti pažeidimas, nes su vienu tęstiniu pažeidimu susijusios prielaidos motyvavimas yra nepakankamas ir klaidingas.

               —

               Pareigos motyvuoti pažeidimas, susijęs su tariamu ieškovės dalyvavimu inkriminuojamame pažeidime Belgijos rinkoje, bei įrodymų, kad ieškovė dalyvavo šiame pažeidime Belgijos rinkoje, nebuvimas.

               —

               Ieškovei ir jos patronuojančiai bendrovei skiriant bendrą piniginę baudą pažeistas principas nulla poena sine lege pagal ES pagrindinių teisių chartijos 49 straipsnio 1 dalį ir principas „bausmė ne didesnė už kaltę“ pagal Chartijos 49 straipsnio 3 dalį kartu su 48 straipsnio 1 dalimi, taip pat pažeistas Reglamento (EB) Nr. 1/2003 23 straipsnis.

               —

               Klaidingai nustatytas baudos dydis, nes jis grindžiamas ir su inkriminuojamu pažeidimu nesusijusiomis aplinkybėmis.

               —

               Nepagrįstas atsisakymas sumažinti baudą dėl neproporcingai ilgos proceso trukmės nesuderinamas su Chartijos 41 straipsniu.

               —

               Reglamento (EB) Nr. 1/2003 23 straipsnio 3 dalies pažeidimas klaidingai nustačius baudą remiantis pažeidimo sunkumu ir klaidingai nustatytas „atgrasymo faktorius“ bei visiškas baudos dydžio neproporcingumas.


title: Byla C-186/05 2007 m. spalio 4 d. Teisingumo Teismo (šeštoji kolegija) sprendimas Europos Bendrijų Komisija prieš Švedijos Karalystę (Valstybės įsipareigojimų neįvykdymas — Valstybinis mažmeninės prekybos alkoholiniais gėrimais monopolis — Draudimas importuoti privatiems asmenims)

text:
               8.12.2007

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 297/4

         2007 m. spalio 4 d. Teisingumo Teismo (šeštoji kolegija) sprendimas Europos Bendrijų Komisija prieš Švedijos Karalystę

   (Byla C-186/05) (1)

   (Valstybės įsipareigojimų neįvykdymas - Valstybinis mažmeninės prekybos alkoholiniais gėrimais monopolis - Draudimas importuoti privatiems asmenims)
   (2007/C 297/05)
   Proceso kalba: švedų
   Šalys

      Ieškovė: Europos Bendrijų Komisija, atstovaujama L. Ström van Lier ir S. Pardo Quintillán

      Atsakovė: Švedijos Karalystė, atstovaujama K. Wistrand.

      Atsakovės pusėje į bylą įstojusi šalis: Suomijos Respublika, atstovaujama E. Bygglin
   Dalykas
   Valstybės įsipareigojimų neįvykdymas — EB 30 ir 28 straipsnių pažeidimas — Nacionalinis teisės aktas susijęs su valstybiniu mažmeninės prekybos alkoholiniais gėrimais monopoliu, draudžiantis privatiems asmenims importuoti tokius gėrimus
   Rezoliucinė dalis

               1.

               Uždraudusi privatiems asmenims per nepriklausomus tarpininkus ar jų pasirinktus vežėjus importuoti alkoholinius gėrimus, Švedijos Karalystė neįvykdė įsipareigojimų pagal EB 28 straipsnį, nes šio draudimo negalima pateisinti EB 30 straipsniu.

               2.

               Priteisti iš Švedijos Karalystės bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 171, 2005 7 9.


title: Byla T-811/16: 2016 m. lapkričio 18 d. pareikštas ieškinys byloje Di Bernardo/Komisija

text:
               30.1.2017

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 30/49

         2016 m. lapkričio 18 d. pareikštas ieškinys byloje Di Bernardo/Komisija

   (Byla T-811/16)
   (2017/C 030/57)
   Proceso kalba: prancūzų

      Šalys

      Ieškovas: Danilo Di Bernardo (Briuselis, Belgija), atstovaujamas advokatų S. Orlandi ir T. Martin

      Atsakovė: Europos Komisija

      Reikalavimai

   Ieškovas Bendrojo Teismo prašo:
   nuspręsti

               —

               panaikinti 2016 m. rugpjūčio 16 d. sprendimas, kuriuo konkurso EPSO/AST-SC/03/15 komisija pašalino ieškovą iš minėto konkurso,

               —

               bet kuriuo atveju priteisti iš Komisijos bylinėjimosi išlaidas.

      Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

   Grįsdamas ieškinį ieškovas remiasi dviem pagrindais.

               1.

               Pirmasis ieškinio pagrindas susijęs su įvairiomis akivaizdžiomis vertinimo klaidomis, kurias komisija padarė vertindama ieškovo profesinę patirtį.

               2.

               Antrasis papildomai pateiktas ieškinio pagrindas susijęs su ginčijamo sprendimo nepakankamu motyvavimu ir grindžiamas nepranešimu ieškovui apie konkurso komisijos nustatytus atrankos kriterijus.


title: Byla T-405/13: 2013 m. rugpjūčio 8 d. pareikštas ieškinys byloje Le Comptoir d'Épicure prieš VRDT — A-Rosa Akademie (da rosa)

text:
               28.9.2013

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 284/4

         2013 m. rugpjūčio 8 d. pareikštas ieškinys byloje Le Comptoir d'Épicure prieš VRDT — A-Rosa Akademie (da rosa)

   (Byla T-405/13)
   2013/C 284/06
   Kalba, kuria surašytas ieškinys: prancūzų

      Šalys

      Ieškovė: Le Comptoir d'Épicure (Paryžius, Prancūzija), atstovaujama advokato S. Arnaud

      Atsakovė: Vidaus rinkos derinimo tarnyba (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui)

      Kita procedūros Apeliacinėje taryboje šalis: A-Rosa Akademie GmbH (Rostokas, Vokietija)

      Reikalavimai

   Ieškovė Bendrojo Teismo prašo:

               —

               panaikinti 2013 m. gegužės 22 d. Vidaus rinkos derinimo tarnybos (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui) penktosios apeliacinės tarybos sprendimą byloje R 1195/2012-5;

               —

               priteisti iš VRDT ir A-Rosa Akademie GmbH bylinėjimosi išlaidas.

      Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

      Bendrijos prekių ženklo paraišką pateikęs asmuo: ieškovė.

      Prašomas įregistruoti Bendrijos prekių ženklas: vaizdinio prekių ženklo, turinčio žodinius elementus „da rosa“, tarptautinė registracija, nurodant Europos Sąjungos teritoriją, 29, 30 ir 43 klasių prekėms ir paslaugoms — Tarptautinės registracijos, nurodant Europos Sąjungos teritoriją, Nr. 1 047 095.

      Prekių ženklo ar žymens, kuriuo remtasi per protesto procedūrą, savininkas: A-Rosa Akademie GmbH.

      Prekių ženklas ar žymuo, kuriuo remiamasi: žodiniai Bendrijos, nacionalinis ir tarptautinis prekių ženklai „aROSA“ ir vaizdiniai nacionalinis ir tarptautinis prekių ženklai, turintys žodinius elementus „aROSA Lust auf Schiff“.

      Protestų skyriaus sprendimas: iš dalies tenkinti protestą.

      Apeliacinės tarybos sprendimas: atmesti apeliaciją.

      Ieškinio pagrindai:

               —

               Pirmasis pagrindas, susijęs su motyvų prieštaringumu arba priešingu atveju įgaliojimų viršijimu.

               —

               Antrasis pagrindas, susijęs su Reglamento Nr. 207/2009 5 straipsnio, 34 straipsnio 1 dalies ir 35 straipsnio pažeidimu.

               —

               Trečiasis pagrindas, susijęs su Reglamento Nr. 207/2009 42 straipsnio 2 dalies, Reglamento Nr. 2868/95 22 taisyklės ir Reglamento Nr. 207/2009 78 straipsnio 1 dalies pažeidimu.

               —

               Ketvirtasis pagrindas, susijęs su bendrųjų teisės principų ir teisės normų hierarchijos pažeidimu ir akivaizdžia vertinimo klaida.

               —

               Penktasis pagrindas, susijęs su Reglamento Nr. 207/2009 8 straipsnio 1 dalies b punkto pažeidimu.

               —

               Šeštasis pagrindas, susijęs su Europos žmogaus teisių ir pagrindinių laisvių apsaugos konvencijos 6 straipsnio, Reglamento Nr. 207/2009 75 straipsnio ir Reglamento Nr. 2868/95 22 taisyklės 2 ir 3 dalių pažeidimu.

               —

               Septintasis pagrindas, susijęs su akivaizdžia klaida dėl atitinkamos visuomenės ir žymenų vertinimu.

               —

               Aštuntasis pagrindas: ankstesnio prekių ženklo skiriamasis požymis, kiek tai susiję su 39, 43 ir 44 klasėmis.


title: Byla C-272/09 P: 2011 m. gruodžio 8 d. Teisingumo Teismo (antroji kolegija) sprendimas byloje KME Germany AG, anksčiau KM Europa Metal AG, KME France SAS, anksčiau Tréfimétaux SA, KME Italy SpA, anksčiau Europa Metalli SpA, prieš Europos Komisiją (Apeliacinis skundas — Konkurencija — Karteliai — Pramoninių varinių vamzdžių rinka — Baudos — Rinkos dydis, pažeidimo trukmė ir bendradarbiavimas, į kuriuos gali būti atsižvelgiama — Veiksminga teisminė gynyba)

text:
               4.2.2012

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 32/4

         2011 m. gruodžio 8 d. Teisingumo Teismo (antroji kolegija) sprendimas byloje KME Germany AG, anksčiau KM Europa Metal AG, KME France SAS, anksčiau Tréfimétaux SA, KME Italy SpA, anksčiau Europa Metalli SpA, prieš Europos Komisiją

   (Byla C-272/09 P) (1)

   (Apeliacinis skundas - Konkurencija - Karteliai - Pramoninių varinių vamzdžių rinka - Baudos - Rinkos dydis, pažeidimo trukmė ir bendradarbiavimas, į kuriuos gali būti atsižvelgiama - Veiksminga teisminė gynyba)
   2012/C 32/06
   Proceso kalba: anglų

      Šalys

      Apeliantės: KME Germany AG, anksčiau KM Europa Metal AG, KME France SAS, anksčiau Tréfimétaux SA, KME Italy SpA, anksčiau Europa Metalli SpA, atstovaujamos advokatų M. Siragusa, A. Winckler, G. C. Rizza, T. Graf ir M. Piergiovanni

      Kita proceso šalis: Europos Komisija, atstovaujama E. Gippini Fournier, J. Bourke ir solisitoriaus C. Thomas

      Dalykas

   Apeliacinis skundas dėl 2009 m. gegužės 6 d. Pirmosios instancijos teismo (aštuntoji kolegija) sprendimo KME Germany ir kt. prieš Komisiją (byla T-127/04), kuriuo Pirmosios instancijos teismas atmetė ieškinį dėl 2003 m. gruodžio 16 d. Komisijos sprendimu 2004/421/EB dėl procedūros pagal EB sutarties 81 straipsnį ir EEE susitarimo 53 straipsnį (Byla COMP/E-1/38.240 pramoniniai vamzdžiai) (OL L 125, p. 50) ieškovėms paskirtos baudos sumažinimo — Kainų nustatymas ir rinkų pasidalijimas — Konkretus poveikis rinkai — Baudų nustatymo metodo gairės.

      Rezoliucinė dalis

               1.

               Atmesti apeliacinį skundą.

               2.

               Priteisti iš KME Germany AG, KME France SAS ir KME Italy SpA bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 220, 2009 9 12.


title: Byla T-303/94: 2010 m. kovo 4 d. Bendrojo Teismo nutartis byloje de Jong prieš Tarybą ir Komisiją

text:
               22.5.2010

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 134/50

         2010 m. kovo 4 d. Bendrojo Teismo nutartis byloje de Jong prieš Tarybą ir Komisiją

   (Byla T-303/94)
   2010/C 134/80

      Proceso kalba: olandų

   Aštuntosios kolegijos pirmininkas nutartimi nurodė išbraukti bylą iš registro.


title: Bylos C-86/04 išbraukimas iš registro

text:
               22.1.2005

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 19/17

         Bylos C-86/04 (1) išbraukimas iš registro
   (2005/C 19/39)

      (Proceso kalba: prancūzų)

   Europos Bendrijų Teisingumo Teismo pirmininkas 2004 m. spalio 14 d. nutartimi nurodė išbraukti iš registro bylą C-86/04 Europos Bendrijų Komisija prieš Liuksemburgo Didžiąją Hercogystę.

      (1)  OL C 85, 2004 4 3.


title: Byla C-453/10: 2012 m. kovo 15 d. Teisingumo Teismo (pirmoji kolegija) sprendimas byloje ( Okresný súd Prešov (Slovakija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Jana Pereničová, Vladislav Perenič prieš S.O.S. financ, spol. s r.o. (Vartotojų apsauga — Vartojimo kredito sutartis — Klaidingai nurodyta bendros kredito kainos metinė norma — Nesąžiningos komercinės veiklos ir nesąžiningų sąlygų poveikis visos sutarties galiojimui)

text:
               5.5.2012

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 133/7

         2012 m. kovo 15 d. Teisingumo Teismo (pirmoji kolegija) sprendimas byloje (Okresný súd Prešov (Slovakija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Jana Pereničová, Vladislav Perenič prieš S.O.S. financ, spol. s r.o.

   (Byla C-453/10) (1)

   (Vartotojų apsauga - Vartojimo kredito sutartis - Klaidingai nurodyta bendros kredito kainos metinė norma - Nesąžiningos komercinės veiklos ir nesąžiningų sąlygų poveikis visos sutarties galiojimui)
   2012/C 133/11
   Proceso kalba: slovakų

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

   Okresný súd Prešov

      Šalys pagrindinėje byloje

      Ieškovai: Jana Pereničová, Vladislav Perenič
   Atsakovė: S.O.S. financ, spol. s r.o.

      Dalykas

   Prašymas priimti prejudicinį sprendimą — Okresný súd Prešov — 1993 m. balandžio 5 d. Tarybos Direktyvos 93/13/EEB dėl nesąžiningų sąlygų sutartyse su vartotojais (OL L 95, p. 29; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 15 sk., 2 t., p. 288) 4 straipsnio 1 dalies ir 6 straipsnio 1 dalies bei 2005 m. gegužės 11 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2005/29/EB dėl nesąžiningos įmonių komercinės veiklos vartotojų atžvilgiu vidaus rinkoje ir iš dalies keičiančios Tarybos direktyvą 84/450/EEB, Europos Parlamento ir Tarybos direktyvas 97/7/EB, 98/27/EB bei 2002/65/EB ir Europos Parlamento ir Tarybos reglamentą (EB) Nr. 2006/2004 („Nesąžiningos komercinės veiklos direktyva“) (OL L 149, p. 22), išaiškinimas — Vartojimo kredito sutartis, kurioje numatytos nepagrįstai didelės palūkanos — Nesąžiningos komercinės veiklos ir nesąžiningų sąlygų poveikis visos sutarties galiojimui.

      Rezoliucinė dalis

               1.

               1993 m. balandžio 5 d. Tarybos direktyvos 93/13/EEB dėl nesąžiningų sąlygų sutartyse su vartotojais 6 straipsnio 1 dalį reikia aiškinti taip, kad vertindamas klausimą, ar prekybininko arba tiekėjo su vartotoju sudaryta sutartis, kurioje numatytos viena ar kelios nesąžiningos sąlygos, gali likti galioti be šių sąlygų, bylą nagrinėjantis teismas negali remtis tik galbūt palankesniu vienai iš šalių, šiuo atveju vartotojui, visos atitinkamos sutarties panaikinimo pobūdžiu. Tačiau pagal šią direktyvą nedraudžiama valstybei narei, laikantis Sąjungos teisės, numatyti, kad visa prekybininko ar tiekėjo su vartotoju sudaryta sutartis, kurioje numatytos viena ar kelios nesąžiningos sąlygos, yra niekinė, jei paaiškėja, kad tai užtikrina geresnę vartotojo apsaugą.

               2.

               Komercinė veikla, kaip antai nagrinėjama pagrindinėje byloje, kai kredito sutartyje nurodoma mažesnė nei iš tikrųjų bendros kredito kainos metinė norma, turi būti laikoma „klaidinančia“, kaip tai suprantama pagal 2005 m. gegužės 11 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2005/29/EB dėl nesąžiningos įmonių komercinės veiklos vartotojų atžvilgiu vidaus rinkoje ir iš dalies keičiančios Tarybos direktyvą 84/450/EEB, Europos Parlamento ir Tarybos direktyvas 97/7/EB, 98/27/EB bei 2002/65/EB ir Europos Parlamento ir Tarybos reglamentą (EB) Nr. 2006/2004 („Nesąžiningos komercinės veiklos direktyva“) 6 straipsnio 1 dalį, jeigu ji skatina arba gali paskatinti vidutinį vartotoją priimti tokį sprendimą dėl sandorio, kurio jis kitomis aplinkybėms nebūtų priėmęs. Nacionalinis teismas turi patikrinti, ar taip yra pagrindinėje byloje. Komercinės veiklos nesąžiningo pobūdžio nustatymas yra vienas iš elementų, kuriais gali remtis kompetentingas teismas, kai pagal Direktyvos 93/13 4 straipsnio 1 dalį vertina sutarties sąlygos, susijusios su vartotojui suteikto kredito kaina, nesąžiningą pobūdį. Tačiau tokia išvada neturi tiesioginio poveikio vertinant sudarytos kredito sutarties galiojimą pagal Direktyvos 93/13 6 straipsnio 1 dalį.

      (1)  OL C 328, 2010 12 4.


title: Byla C-345/12: 2012 m. liepos 19 d. pareikštas ieškinys byloje Europos Komisija prieš Italijos Respubliką

text:
               22.9.2012

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 287/26

         2012 m. liepos 19 d. pareikštas ieškinys byloje Europos Komisija prieš Italijos Respubliką

   (Byla C-345/12)
   2012/C 287/50
   Proceso kalba: italų

      Šalys

      Ieškovė: Europos Komisija, atstovaujama E. Montaguti ir K. Herrmann

      Atsakovė: Italijos Respublika

      Ieškovės reikalavimai

               —

               Pripažinti, kad nenumačiusi pareigos pateikti energinio naudingumo sertifikatą tais atvejais, kai parduodamas ar išnuomojamas nekilnojamas turtas, kaip reikalaujama 2002 m. gruodžio 16 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2002/91/EB dėl pastatų energinio naudingumo (1) 7 ir 10 straipsniuose ir pagal juose numatytas sąlygas, Italijos Respublika neįvykdė įsipareigojimų pagal šios direktyvos 7 straipsnio 1 ir 2 dalis bei 10 straipsnį kartu su 2010 m. gegužės 19 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2010/31/ES dėl pastatų energinio naudingumo (2) 29 straipsniu;

               —

               pripažinti, kad nepranešusi apie visas 9 straipsnio įgyvendinimo priemones, Italijos Respublika neįvykdė įsipareigojimų pagal šios direktyvos 15 straipsnio 1 dalį kartu su 2010 m. gegužės 19 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2010/31/ES dėl pastatų energinio naudingumo 29 straipsniu;

               —

               priteisti iš Italijos Respublikos bylinėjimosi išlaidas.

      Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

   Terminas perkelti Direktyvą 2002/91/EB į vidaus teisę baigėsi 2006 m. sausio 4 d. Terminas perkelti šios direktyvos 7–9 straipsnius į vidaus teisę baigėsi 2009 m. sausio 4 d., o, Komisijos teigimu, Direktyvos 2010/31/ES 28 straipsnis, pagal kurį leidžiama atidėti pareigos pateikti energinio naudingumo sertifikatą taikymą, neapima jau išduotų sertifikatų, ar tų, kuriuos reikia išduoti pagal šios direktyvos 7 straipsnio 1 dalį.
   Šio ieškinio pateikimo dieną atsakovė dar nebuvo priėmusi visų direktyvą perkeliančių į vidaus teisę priemonių.

      (1)  OL L 65, p. 1; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 12 sk., 2 t., p. 168.

      (2)  OL L 153, p. 13.


title: Byla F-109/06 2007 m. lapkričio 22 d. Tarnautojų teismo (antroji kolegija) sprendimas Dittert prieš Komisiją (Viešoji tarnyba — Pareigūnai — Pareigų paaukštinimas — Pirmenybės balai — Nepilna asmens byla — Pirmenybės balų neįrašymas į informacinę pareigų paaukštinimo duomenų bazę Sysper 2 — Techninio pobūdžio problema — A* Paaukštinimų komitetas — Mažesnio balų skaičiaus, nei siūlė vadovybė, suteikimas)

text:
               12.1.2008

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 8/31

         2007 m. lapkričio 22 d. Tarnautojų teismo (antroji kolegija) sprendimas Dittert prieš Komisiją

   (Byla F-109/06) (1)

   (Viešoji tarnyba - Pareigūnai - Pareigų paaukštinimas - Pirmenybės balai - Nepilna asmens byla - Pirmenybės balų neįrašymas į informacinę pareigų paaukštinimo duomenų bazę Sysper 2 - Techninio pobūdžio problema - A* Paaukštinimų komitetas - Mažesnio balų skaičiaus, nei siūlė vadovybė, suteikimas)
   (2008/C 8/54)
   Proceso kalba: prancūzų
   Šalys

      Ieškovas: Daniel Dittert (Liuksemburgas, Liuksemburgas), atstovaujamas advokatų B. Cortese ir C. Cortese

      Atsakovė: Europos Bendrijų Komisija, atstovaujama G. Berscheid ir K. Herrmann
   Bylos dalykas
   Paskyrimų tarnybos sprendimo skirti ieškovui, Komisijos pareigūnui, kuris per klaidą nepateko į jo Generalinio direktorato paaukštinamų asmenų sąrašą, mažiau pirmenybės balų, nei jis norėjo, ir kurių nepakanka paaukštinti jo pareigas vykdant 2005 m. pareigų paaukštinimo procedūrą, panaikinimas.
   Sprendimo rezoliucinė dalis

               1.

               Panaikinti Europos Bendrijų Komisijos sprendimą skirti nepakankamai pirmenybės balų, kad D. Ditter pareigos būtų paaukštintos vykdant 2005 m. pareigų paaukštinimo procedūrą.

               2.

               Panaikinti Europos Bendrijų Komisijos sprendimo, patvirtinančio pareigūnų, kurių pareigos paaukštinamos vykdant 2005 m. pareigų paaukštinimo procedūrą, sąrašą, paskelbto 2005 m. lapkričio 23 d. Administraciniuose pranešimuose, dalį, kurioje neįrašyta D. Dittert pavardė.

               3.

               Europos Bendrijų Komisija padengia savo ir D. Dittert bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 281, 2006 11 18, p. 47.


title: Byla C-441/09: 2009 m. lapkričio 11 d. pareikštas ieškinys byloje Europos Bendrijų Komisija prieš Austrijos Respubliką

text:
               30.1.2010

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 24/27

         2009 m. lapkričio 11 d. pareikštas ieškinys byloje Europos Bendrijų Komisija prieš Austrijos Respubliką

   (Byla C-441/09)
   2010/C 24/50
   Proceso kalba: vokiečių

      Šalys

      Ieškovė: Europos Bendrijų Komisija, atstovaujama D. Triantafyllou ir B.-R. Killmann

      Atsakovė: Austrijos Respublika

      Ieškovės reikalavimai

   Ieškovė Teisingumo Teismo prašo:

               —

               pripažinti, kad taikydama lengvatinį pridėtinės vertės mokesčio tarifą gyvų gyvūnų, visų pirma arklių, paprastai nenaudojamų žmonių ir gyvūnų maistui skirtiems maisto produktams paruošti, tiekimui, importui ir įgijimui Bendrijoje, Austrijos Respublika neįvykdė įsipareigojimų pagal Pridėtinės vertės mokesčio sistemos direktyvos (1) 96 ir 98 straipsnius kartu su jos III priedu;

               —

               priteisti iš Austrijos Respublikos bylinėjimosi išlaidas.

      Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

   Komisija mano, kad Austrijos Pridėtinės vertės mokesčio įstatymas prieštarauja Pridėtinės vertės mokesčio direktyvos 96 ir 98 straipsniams kartu su III priedu, nes pagal jį tam tikrų gyvų gyvūnų (visų pirma — arklių) tiekimui lengvatinis pridėtinės vertės mokesčio tarifas taikomas ir tuomet, kai šie gyvūnai nėra skirti maisto produktų gamybai.
   Pridėtinės vertės mokesčio direktyvos III priedo 1 punkte įtvirtinta sąvoka „gyvi gyvūnai“ nėra atskira kategorija, tačiau apima tik tuos gyvūnus, kurie paprastai turėtų būti naudojami maisto produktams ir pašarams gaminti. Šį aiškinimą patvirtina šios nuostatos versijos ispanų, prancūzų, anglų, italų, olandų, portugalų ir švedų kalbomis. Be to, pagal nusistovėjusią teismų praktiką dėl savo išimtinio pobūdžio ši nuostata aiškintina siaurai.
   Akivaizdu, kad arklinių šeimai priklausantys gyvūnai visų pirma naudojami kroviniams vežti ir jojimui (o ne maisto produktams ar pašarams gaminti).

      (1)  2006 m. lapkričio 28 d. Tarybos direktyva 2006/112/EB dėl pridėtinės vertės mokesčio bendros sistemos (OL L 347, p. 1)


title: Byla C-150/10: 2010 m. kovo 29 d. Tribunal de première instance de Bruxelles (Belgija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Bureau d'intervention et de restitution belge (BIRB) prieš Beneo Orafti SA

text:
               19.6.2010

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 161/21

      2010 m. kovo 29 d.Tribunal de première instance de Bruxelles (Belgija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Bureau d'intervention et de restitution belge (BIRB) prieš Beneo Orafti SA

      (Byla C-150/10)
      (2010/C 161/30)
      Proceso kalba: prancūzų

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

         Tribunal de première instance de Bruxelles

         Šalys pagrindinėje byloje

         Ieškovas: Bureau d'intervention et de restitution belge (BIRB)

         Atsakovė: Beneo Orafti SA

         Prejudiciniai klausimai

                  1.

                  Ar pagal Komisijos reglamento (EB) Nr. 493/2006 (1) 9 straipsnį cukrų gaminančiai įmonei skirtoms papildomoms kvotoms netaikoma laikina restruktūrizavimo schema, nustatyta Tarybos reglamente (EB) Nr. 320/2006 (2) ir Komisijos reglamente (EB) Nr. 968/2006 (3), nustatančiame įgyvendinimo tvarką, nes:

                              a)

                              už šias kvotas nereikia mokėti laikinojo restruktūrizavimo mokesčio,

                              b)

                              joms neteikiama restruktūrizavimo pagalba, ir

                              c)

                              tai nėra kvotos Tarybos reglamento (EB) Nr. 320/2006 prasme, kaip jos apibrėžtos šio reglamento 2 straipsnio 6 punkte?

                  2.

                  Netgi jei į pirmąjį klausimą būtų atsakyta neigiamai, ar laikinosios kvotos yra savarankiškos kvotos, nesusijusios su įprastomis bazinėmis kvotomis, nes:

                              a)

                              laikinosios kvotos skiriamos remiantis Komisijos reglamento (EB) Nr. 493/2006 9 straipsniu, o ne Tarybos reglamento (EB) Nr. 318/2006 (4) 7 straipsniu,

                              b)

                              laikinųjų kvotų skyrimo kriterijai skiriasi nuo įprastų bazinių kvotų skyrimo kriterijų, ir

                              c)

                              laikinosios kvotos yra pereinamojo laikotarpio priemonės, skirtos palengvinti perėjimą nuo senosios cukraus rinkos schemos prie naujosios Bendrijos cukraus rinkos schemos, ir todėl iš esmės yra taikomos tik 2006–2007 prekybos metais?

                  3.

                  Jei į vieną iš pirmiau pateiktų dviejų klausimų (arba į abu) būtų atsakyta teigiamai, ar cukrų gaminanti įmonė, kuri pateikė restruktūrizavimo pagalbos paraišką 2006–2007 prekybos metams pagal Tarybos reglamento Nr. 320/2006 3 straipsnį, turi teisę gauti laikinąją kvotą 2006–2007 prekybos metams, skiriamą pagal Reglamento (EB) Nr. 493/2006 9 straipsnį?

                  4.

                  Jei į trečiąjį klausimą būtų atsakyta neigiamai, ar skiriama bausmė gali būti nurodymas grąžinti dalį suteiktos restruktūrizavimo pagalbos ir grąžinti laikinąją kvotą? Kaip apskaičiuoti grąžintiną sumą, numatytą Komisijos reglamento Nr. 968 26 straipsnio 1 dalyje, ir 27 straipsnyje numatytą bausmę, jeigu cukrų gaminanti įmonė gavo restruktūrizavimo pagalbą (2006–2007 prekybos metams) ir panaudojo savo laikinąją kvotą (kuriai restruktūrizavimo pagalba nebuvo suteikta)? Ar apskaičiuojant šią sumą ir šią bausmę reikia atsižvelgti į visus ar dalį šių duomenų:

                              a)

                              nagrinėjamos cukrų gaminančios įmonės patirtas išlaidas dėl gamybos įrenginių išmontavimo?

                              b)

                              nagrinėjamos cukrų gaminančios įmonės patirtus nuostolius dėl įprastos bazinės kvotos atsisakymo?

                              c)

                              aplinkybę, kad laikinoji kvota yra vienkartinė ir laikina priemonė, leidžianti gaminti tik 2006–2007 prekybos metais, ir netaikoma kitiems prekybos metams (išskyrus laikinosios cukraus kvotos atveju)?

                              d)

                              ar grąžintinos sumos apskaičiavimas neatsižvelgiant į a–c punktuose paminėtus elementus yra proporcingumo principo pažeidimas?

                  5.

                  Neatsižvelgiant į pirmiau pateiktus klausimus, kada įsipareigojimai pagal restruktūrizavimo planą tampa veiksmingi, t. y. pareiškėjui privalomi:

                              a)

                              nuo prekybos metų, kuriems pareiškėjas pateikė restruktūrizavimo pagalbos paraišką, pradžios?

                              b)

                              nuo paraiškos kompetentingai nacionalinei valdžios institucijai pateikimo?

                              c)

                              nuo kompetentingos nacionalinės valdžios institucijos pranešimo, kad laikoma, jog paraiškoje yra visa reikiama informacija?

                              d)

                              nuo kompetentingos nacionalinės valdžios institucijos pranešimo, kad paraiška dėl restruktūrizavimo pagalbos pripažinta priimtina?

                              e)

                              nuo kompetentingos nacionalinės valdžios institucijos pranešimo apie sprendimą suteikti restruktūrizavimo pagalbą?

                  6.

                  Jei į 1 ar 2 klausimą [arba į abu] būtų atsakyta teigiamai, ar cukrų gaminanti įmonė, kuriai laikinoji kvota skirta 2006–2007 prekybos metams, turi teisę pasinaudoti šia kvota per prekybos metus, netgi jei šiai įmonei suteikta restruktūrizavimo pagalba, susijusi su įprasta bazine kvota, kuri prasideda 2006–2007 prekybos metais?

                  7.

                  Jei į klausimus [1, 2 ir 6] būtų atsakyta neigiamai, ar tuo atveju, jeigu nesilaikoma įsipareigojimų pagal restruktūrizavimo planą, valstybės narės kompetentinga nacionalinė valdžios institucija turi teisę subendrinti grąžintiną restruktūrizavimo pagalbą ir bausmę, nustatytas Komisijos reglamento (EB) Nr. 968/2006 26 ir 27 straipsniuose, su mokesčiu už perteklių, nustatytu Komisijos reglamento Nr. 967/2006 (5) 4 straipsnyje, ar toks bausmių subendrinimas pažeidžia non bis in idem, proporcingumo ir nediskriminavimo principus?

         (1)  2006 m. kovo 27 d. Komisijos reglamentas (EB) Nr. 493/2006, nustatantis pereinamojo laikotarpio priemones dėl bendro cukraus sektoriaus rinkų organizavimo reformos ir iš dalies keičiantis Reglamentus (EB) Nr. 1265/2001 ir (EB) Nr. 314/2002 (OL L 89, p. 11).

         (2)  2006 m. vasario 20 d. Tarybos reglamentas (EB) Nr. 320/2006, nustatantis laikiną Bendrijos cukraus pramonės restruktūrizavimo schemą ir iš dalies keičiantis Reglamentą (EB) Nr. 1290/2005 dėl bendrosios žemės ūkio politikos finansavimo (OL L 58, p. 42).

         (3)  2006 m. birželio 27 d. Komisijos reglamentas (EB) Nr. 968/2006, nustatantis išsamias Tarybos reglamento (EB) Nr. 320/2006, nustatančio laikiną Bendrijos cukraus pramonės restruktūrizavimo schemą, įgyvendinimo taisykles (OL L 176, p. 32).

         (4)  2006 m. vasario 20 d. Tarybos reglamentas (EB) Nr. 318/2006 dėl bendro cukraus sektoriaus rinkų organizavimo (OL L 58, p. 1).

         (5)  2006 m. birželio 29 d. Komisijos reglamentas (EB) Nr. 967/2006, nustatantis Tarybos reglamento (EB) Nr. 318/2006 išsamias nekvotinės gamybos cukraus sektoriuje įgyvendinimo taisykles (OL L 176, p. 22).


title: Byla C-549/16: 2016 m. spalio 31 d. Commissione tributaria di Secondo Grado di Bolzano (Italija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Agenzia delle Entrate – Direzione provinciale Ufficio controlli di Bolzano/Palais Kaiserkron Srl

text:
               30.1.2017

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 30/19

         2016 m. spalio 31 d.Commissione tributaria di Secondo Grado di Bolzano (Italija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Agenzia delle Entrate – Direzione provinciale Ufficio controlli di Bolzano/Palais Kaiserkron Srl

   (Byla C-549/16)
   (2017/C 030/23)
   Proceso kalba: italų

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Commissione tributaria di Secondo Grado di Bolzano

      Šalys pagrindinėje byloje

      Pareiškėja: Agenzia delle Entrate – Direzione provinciale Ufficio controlli di Bolzano

      Atsakovė: Palais Kaiserkron Srl

      Prejudicinis klausimas

   Ar 2006 m. lapkričio 28 d. Tarybos direktyvos 2006/112/EB dėl pridėtinės vertės mokesčio bendros sistemos (1) 401 straipsnį reikia aiškinti taip, kad pridėtinės vertės mokestis ir registracijos mokestis (mokami nuo verslo veikloje naudojamo nekilnojamojo turto nuomos sutarčių pagal 1986 m. balandžio 26 d. Prezidento dekreto Nr. 131 dėl tarifų pirmos dalies 40 straipsnį ir 5 straipsnio 1 dalies a punktą) gali būti taikomi kartu, o gal reikia aiškinti taip, kad registracijos mokestis yra apyvartos mokesčio pobūdžio?

      (1)  OL L 347, p. 1.


title: Byla C-582/13 P: 2013 m. lapkričio 15 d. Intra-Presse pateiktas apeliacinis skundas dėl 2013 m. rugsėjo 16 d. Bendrojo Teismo (pirmoji kolegija) priimto sprendimo byloje T-437/11 Golden Balls Ltd prieš Vidaus rinkos derinimo tarnybą (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui)

text:
               25.1.2014

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 24/9

         2013 m. lapkričio 15 d. Intra-Presse pateiktas apeliacinis skundas dėl 2013 m. rugsėjo 16 d. Bendrojo Teismo (pirmoji kolegija) priimto sprendimo byloje T-437/11 Golden Balls Ltd prieš Vidaus rinkos derinimo tarnybą (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui)
   (Byla C-582/13 P)
   2014/C 24/16
   Proceso kalba: anglų

      Šalys

      Apeliantė: Intra-Presse, atstovaujama advokatų P. Péters, T. de Haan, M. Laborde

      Kitos proceso šalys: Vidaus rinkos derinimo tarnyba (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui); Golden Balls Ltd

      Apeliantės reikalavimai

   Apeliantė prašo:

               —

               panaikinti 2013 m. rugsėjo 16 d. Europos Sąjungos Bendrojo Teismo sprendimą byloje T-437/11;

               —

               grąžinti bylą Europos Sąjungos Bendrajam Teismui, kad šis priimtų sprendimą dėl Intra-Presse pareikšto ieškinio pagal Reglamento Nr. 207/2009 (1) 8 straipsnio 5 dalį;

               —

               atidėti klausimo dėl bylinėjimosi išlaidų nagrinėjimą.

      Apeliacinio skundo pagrindai ir pagrindiniai argumentai

   Apeliantė tvirtina, kad skundžiamas sprendimas turi būti panaikintas dėl tokių priežasčių.
   Pirma, apibrėždamas atitinkamą visuomenę ir vertindamas prekių ženklų konceptualaus panašumo laipsnį Bendrasis Teismas pažeidė Reglamento dėl Bendrijos prekių ženklo 8 straipsnio 1 dalies b punktą, nes pridėjo „intelektualus proceso — vertimo“ reikalavimą. Antra, Bendrasis Teismas pažeidė Reglamento dėl Bendrijos prekių ženklo 8 straipsnio 5 dalį, nes neatliko visapusiško vertinimo ir nenagrinėjo apelianto ankstesnio prekių ženklo gero vardo svarbos bei galimo ryšio buvimo.

      (1)  2009 m. vasario 26 d. Tarybos reglamentas (EB) Nr. 207/2009 dėl Bendrijos prekių ženklo (OL L 78, p. 1).


title: Byla C-645/15: 2015 m. gruodžio 3 d. Bayerischer Verwaltungsgerichtshof (Vokietija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Bund Naturschutz in Bayern e.V., Harald Wilde/Bavarijos federalinė žemė

text:
               7.3.2016

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 90/5

         2015 m. gruodžio 3 d.Bayerischer Verwaltungsgerichtshof (Vokietija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Bund Naturschutz in Bayern e.V., Harald Wilde/Bavarijos federalinė žemė

   (Byla C-645/15)
   (2016/C 090/08)
   Proceso kalba: vokiečių

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Bayerischer Verwaltungsgerichtshof

      Šalys pagrindinėje byloje

      Pareiškėjai: Bund Naturschutz in Bayern e.V., Harald Wilde

      Atsakovė: Bavarijos federalinė žemė

      Prejudiciniai klausimai

               1.

               Ar 2011 m. gruodžio 13 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2011/92/ES dėl tam tikrų valstybės ir privačių projektų poveikio aplinkai vertinimo (toliau – PAV direktyva) I priedo 7 punkto c papunktis aiškintinas taip, kad ši teisės norma apima ir keturių ar daugiau eilių kelių pertvarkymą?

               2.

               Jei į pirmąjį klausimą bus atsakyta teigiamai:
               Ar PAV direktyvos I priedo 7 punkto c papunktis, palyginti su PAV direktyvos I priedo 7 punkto b papunkčiu, turi būti taikoma kaip konkretesnė teisės norma, todėl viršesnė?

               3.

               Jei į pirmąjį arba antrąjį klausimą bus atsakyta neigiamai:
               Ar PAV direktyvos I priedo 7 punkto b papunktyje vartojama sąvoka „greitkelis“ reiškia, kad atitinkamas kelio ruožas yra viena svarbiausių tarptautinių automagistralių, kaip tai suprantama pagal Europos susitarimą dėl svarbiausių tarptautinių automagistralių?

               4.

               Jei į pirmąjį, antrąjį arba trečiąjį klausimą bus atsakyta neigiamai:
               Ar PAV direktyvos I priedo 7 punkto b papunktyje vartojama sąvoka „tiesimas“ taikytina kelio pertvarkymui, kai esama kelio trasa iš esmės nekeičiama?

               5.

               Jei į ketvirtąjį klausimą bus atsakyta teigiamai:
               Ar PAV direktyvos I priedo 7 punkto b papunktyje vartojama sąvoka „tiesimas“ reiškia, kad atitinkamas kelio ruožas turi būti tam tikro mažiausio ilgio? Jei taip, ar tas kelio ruožas turi būti nenutrūkstamas? Jei taip, ar tas nenutrūkstamas kelio ruožas turi būti ilgesnis kaip 2,6 km, ir (arba) jei turi būti sudedamas kelių nutrūkstamų kelio ruožų ilgis, ar jis turi būti didesnis kaip iš viso 4,4 km?

               6.

               Jei į penktąjį klausimą bus atsakyta neigiamai:
               Ar PAV direktyvos I priedo 7 punkto b papunkčio antra alternatyva (greitkelių tiesimas) taikytina kelio pertvarkymo priemonei užstatytoje teritorijoje, kaip tai suprantama pagal Europos susitarimą dėl svarbiausių tarptautinių automagistralių?


title: Byla T-57/09: 2011 m. spalio 20 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Alfastar Benelux prieš Tarybą (Viešasis paslaugų pirkimas — Konkurso procedūra — Techninės priežiūros — pagalbos tarnybos ir intervencinės paslaugos, teikiamos paskirties vietoje ir skirtos Tarybos generalinio sekretoriato asmeniniams kompiuteriams, spausdintuvams ir mažareikšmiams įtaisams — Dalyvio pasiūlymo atmetimas — Pareiga motyvuoti)

text:
               3.12.2011

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 355/16

         2011 m. spalio 20 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Alfastar Benelux prieš Tarybą

   (Byla T-57/09) (1)

   (Viešasis paslaugų pirkimas - Konkurso procedūra - Techninės priežiūros - pagalbos tarnybos ir intervencinės paslaugos, teikiamos paskirties vietoje ir skirtos Tarybos generalinio sekretoriato asmeniniams kompiuteriams, spausdintuvams ir mažareikšmiams įtaisams - Dalyvio pasiūlymo atmetimas - Pareiga motyvuoti)
   2011/C 355/26
   Proceso kalba: anglų

      Šalys

      Ieškovė: Alfastar Benelux (Ixelles, Belgija), atstovaujama advokato N. Keramidas

      Atsakovė: Europos Sąjungos Taryba, atstovaujama M. Balta, M. Vitsentzatos ir M. Robert

      Dalykas

   Pirma, prašymas panaikinti 2008 m. gruodžio 1 d. Tarybos sprendimą atmesti įmonių grupės Alfastar-Siemens, sudarytos iš Alfastar Benelux ir Siemens IT Solutions and Services SA, pasiūlymą pagal atviro konkurso skelbimą Nr. UCA-218-07 teikti techninę priežiūrą — pagalbos tarnybos ir intervencines paslaugas, teikiamas paskirties vietoje ir skirtas Tarybos generalinio sekretoriato asmeniniams kompiuteriams, spausdintuvams ir mažareikšmiams įtaisams (OL 2008/S 91-122796), ir kuriuo buvo nuspręsta sudaryti sutartį su kitu dalyviu bei, antra, prašymas atlyginti žalą.

      Sprendimo rezoliucinė dalis

               1.

               Panaikinti 2008 m. gruodžio 1 d. Tarybos sprendimą atmesti įmonių grupės Alfastar-Siemens, sudarytos iš Alfastar Benelux ir Siemens IT Solutions and Services SA, pasiūlymą pagal atviro konkurso skelbimą Nr. UCA-218-07 teikti techninę priežiūrą — pagalbos tarnybos ir intervencines paslaugas, teikiamas paskirties vietoje ir skirtas Tarybos generalinio sekretoriato asmeniniams kompiuteriams, spausdintuvams ir mažareikšmiams įtaisams (OL 2008/S 91-122796), ir kuriuo buvo nuspręsta sudaryti sutartį su kitu dalyviu.

               2.

               Atmesti prašymą dėl žalos atlyginimo.

               3.

               Europos Sąjungos Taryba padengia bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 102, 2009 5 1.


title: Byla T-291/12: 2014 m. kovo 25 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Deutsche Bank/VRDT (Passion to Perform) (Bendrijos prekių ženklas  — Tarptautinė prekių ženklo registracija, apimanti Europos Sąjungą  — Žodinis prekių ženklas „Passion to Perform“  — Prekių ženklas, kurį sudaro reklaminis šūkis  — Absoliutūs atmetimo pagrindai  — Skiriamojo požymio nebuvimas  — Reglamento (EB) Nr. 207/2009 7 straipsnio 1 dalies b punktas  — Vienodas požiūris)

text:
               12.5.2014

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 142/33

         2014 m. kovo 25 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Deutsche Bank/VRDT (Passion to Perform)

   (Byla T-291/12) (1)

   ((Bendrijos prekių ženklas - Tarptautinė prekių ženklo registracija, apimanti Europos Sąjungą - Žodinis prekių ženklas „Passion to Perform“ - Prekių ženklas, kurį sudaro reklaminis šūkis - Absoliutūs atmetimo pagrindai - Skiriamojo požymio nebuvimas - Reglamento (EB) Nr. 207/2009 7 straipsnio 1 dalies b punktas - Vienodas požiūris))
   2014/C 142/41
   Proceso kalba: anglų

      Šalys

      Ieškovė: Deutsche Bank AG (Frankfurtas prie Maino, Vokietija), atstovaujama advokatų R. Lange, T. Götting ir G. Hild

      Atsakovė: Vidaus rinkos derinimo tarnyba (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui), atstovaujama I. Harrington

      Dalykas

   Ieškinys dėl 2012 m. balandžio 24 d. VRDT ketvirtosios apeliacinės tarybos sprendimo (byla R 2233/2011-4), susijusio su prašymu įregistruoti žodinį prekių ženklą „Passion to Perform“ kaip Bendrijos prekių ženklą.

      Rezoliucinė dalis

               1.

               Atmesti ieškinį.

               2.

                  Deutsche Bank AG padengia bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 273, 2012 9 8.


title: Byla T-424/05  2005 m. lapkričio 16 d.  pareikštas ieškinys byloje  Italijos Respublika prieš Komisiją

text:
               28.1.2006

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 22/23

         2005 m. lapkričio 16 d. pareikštas ieškinys byloje Italijos Respublika prieš Komisiją

   (Byla T-424/05)
   (2006/C 22/41)
   Proceso kalba: italų
   Šalys

      Ieškovė: Italijos Respublika, atstovaujama Avv. dello Stato Paolo Gentili

      Atsakovė: Europos Bendrijų Komisija
   Ieškovės reikalavimai

               —

               panaikinti ginčijamą sprendimą;

               —

               priteisti iš Komisijos bylinėjimosi išlaidas.

         Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai
   Italijos Respublika ieškinį padavė dėl 2005 m. rugsėjo 6 d. Komisijos sprendimo C(2005) 3302.
   Šiuo sprendimu Komisija pripažino, kad Įstatyminio dekreto Nr. 269/2003, tapusio Įstatymu Nr. 326/2003, 12 straipsnio nuostatos pažeidžia bendrąją rinką.
   Šios nuostatos iš esmės numato, kad pajamų mokestį, mokamą nuo iš investicinių fondų ir KIPVPS gaunamo pelno, pakeičiančio mokesčio tarifas sumažinamas nuo 12,5 % iki 5 %, jei fondas arba KIPVPS per kalendorinius metus daugiau kaip du trečdalius savo aktyvų daugiau nei šeštadaliui jo darbo dienų investuoja į kotiruojamas mažo ir vidutinio kapitalo įmones. Tokie fondai ar KIPVPS vadinami specializuotais.
   Komisija teigia, kad tai yra pasirinktinė priemonė, kuri, viena vertus, mažo ir vidutinio kapitalo įmonėms suteikia privalumų prieš kitas įmones, nes nukreipia į jas tam tikras lėšas, ir, antra vertus, specializuotiems fondams ir KIPVPS prieš nespecializuotus, nes specializuoti fondai dėl taikomo mažesnio pakeičiančio pajamų mokesčio gali padidinti vienam investiciniam vienetui tenkančią grąžą. Be to, ši priemonė nėra susijusi su bendrąja mokesčių sistema ir laikytina pagalba veiklai. Galiausiai nėra jokių aplinkybių, kuriomis šią priemonę galima būtų pateisinti pagal EB 87 straipsnio 3 dalies c punktą.
   Italijos vyriausybė teigia, kad, pirmiausia, priimant ginčijamą sprendimą buvo padaryta procedūrinių pažeidimų, nes sprendimas pradėti EB 88 straipsnio 2 dalyje numatytą procedūrą buvo priimtas Komisijai ir Italijos valdžios institucijoms neapsikeitus pastabomis šiuo klausimu, kaip numatyta Reglamente Nr. 659/99 dėl „su valstybės pagalba susijusių procesų“ (pirmas teisinis pagrindas).
   Taip pat šis sprendimas netinkamai motyvuotas tiek, kiek susijęs su pagrindiniu Italijos vyriausybės argumentu, kad Italijos teisės aktuose (perkeliančiuose direktyvas dėl finansų rinkų reguliavimo) investiciniai fondai ir KIPVPS yra laikomi atskiru į dalis padalintu turtu. Taigi Bendrijos teisės prasme jie nėra įmonės. Komisija atkreipė dėmesį į šią padėtį, tačiau nurodė, kad „tam tikrais“ atvejais šios investavimo schemos gali būti laikomos įmonėmis, tačiau nepatikslino kokiais atvejais ir kokiomis aplinkybėmis fondai ir KIPVPS įgyja šį statusą (antras teisinis pagrindas).
   Trečiasis teisinis pagrindas yra susijęs su EB 87 straipsnio pažeidimu, būtent dėl to, kad fondai ir KIPVPS dėl savo pobūdžio negali būti laikomi įmonėmis Bendrijos teisės prasme, nes tėra kolektyvinės kilnojamųjų daiktų nuosavybės forma. Net jei ir manytume, kad jie yra įmonės, tai pagalba vis vien nebūtų pasirinktinė, nes bet koks suinteresuotas asmuo („sutartinių“ investicinių fondų valdymo bendrovės ar KIPVPS platintojai) galėtų greta nespecializuotų struktūrų įsteigti specializuotas ir pasinaudoti mokestine nuolaida.
   Ketvirtajame teisiniame pagrinde skundžiama, kad sprendime laikomasi nuomonės, jog tariamos naudos gavėjai yra kotiruojamos smulkiojo ir vidutinio kapitalo bendrovės, nors iš tiesų naudą gauna tik fondų ar KIPVPS investicinių vienetų turėtojai, t.y. potencialiai bet koks asmuo — todėl nuolaida nėra taikoma įmonėms ir nėra pasirinktinė. Komisija neįrodė, kad taikant tiesioginę nuolaidą vienetų turėtojams ja netiesiogiai pasinaudojo šios bendrovės.
   Kaip penktą teisinį pagrindą, Italijos vyriausybė dar kartą nurodo EB 87 straipsnio pažeidimą ir motyvavimo trūkumą, nes Komisija nepaisydama šios priemonės minimalaus poveikio (pačios Komisijos teigimu 2004 m. suma siekė 1 100 000 eurų) vis vien nusprendė, kad ji darė poveikį konkurencijai bendrojoje rinkoje. Be to, Komisija nepatikslino, kodėl tai yra pagalba veiklai, nes pakeičiantis mokestis nepriskiriamas kolektyvinio investavimo struktūras valdančio tarpininko veiklos išlaidoms. Tai, kad šiomis priemonėmis siekiama sustiprinti smulkiojo ir vidutinio kapitalo bendroves, parodo, kad tai yra struktūrinio pobūdžio priemonės.
   Šeštajame teisiniame pagrinde ginčijama ta sprendimo dalis, kurioje nurodoma, kad netaikoma EB 87 straipsnio 3 dalies c punkte numatyta nukrypti leidžianti nuostata. Tikslas, kuriuo siekiama išplėsti nedidelės kapitalizacijos bendrovių kapitalo struktūrą, kurioms sunkiau ateiti į rizikos kapitalo rinką nei didelės kapitalizacijos bendrovėms, yra ūkio politikos priemonė, patenkanti į nukrypti leidžiančios nuostatos taikymo sritį.


title: Byla T-654/14: 2014 m. rugsėjo 8 d. pareikštas ieškinys byloje Revolution/VRDT (REVOLUTION)

text:
               3.11.2014

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 388/21

         2014 m. rugsėjo 8 d. pareikštas ieškinys byloje Revolution/VRDT (REVOLUTION)

   (Byla T-654/14)
   2014/C 388/26
   Proceso kalba: anglų

      Šalys

      Ieškovė: Revolution LLC (Vašingtonas, Jungtinės Valstijos), atstovaujama advokatų P. Roncaglia, F. Rossi ir N. Parrotta

      Atsakovė: Vidaus rinkos derinimo tarnyba (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui)

      Reikalavimai

   Ieškovė Bendrojo Teismo prašo:

               —

               panaikinti 2014 m. birželio 11 d. Vidaus rinkos derinimo tarnybos (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui) pirmosios apeliacinės tarybos sprendimą byloje R 2143/2013-1;

               —

               priteisti iš atsakovės bylinėjimosi išlaidas.

      Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

      Bendrijos prekių ženklas, su kuriuo susijęs ieškinys: žodinis prekių ženklas REVOLUTION 36 klasės paslaugoms – Bendrijos prekių ženklo paraiška Nr. 1 1 8 15  297.

      Eksperto sprendimas: atmesti Bendrijos prekių ženklo paraišką.

      Apeliacinės tarybos sprendimas: atmesti apeliaciją.

      Ieškinio pagrindai: Reglamento Nr. 207/2009 7 straipsnio 1 dalies b punkto ir 7 straipsnio 2 dalies pažeidimas.


title: Byla T-140/13: 2014 m. gruodžio 9 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Netherlands Maritime Technology Association/Komisija (Valstybės pagalba — Ispanijos sistema, pagal kurią nustatytas ankstyvas tam tikro turto, įgyto pasinaudojant finansine nuoma, nuvertėjimas — Sprendimas, kuriuo konstatuojamas valstybės pagalbos nebuvimas — Formalios nagrinėjimo procedūros nepradėjimas — Dideli sunkumai — Pirminio tyrimo aplinkybės ir trukmė — Nepakankamas ir neišsamus tyrimas)

text:
               2.2.2015

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 34/34

         2014 m. gruodžio 9 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Netherlands Maritime Technology Association/Komisija

   (Byla T-140/13) (1)

   ((Valstybės pagalba - Ispanijos sistema, pagal kurią nustatytas ankstyvas tam tikro turto, įgyto pasinaudojant finansine nuoma, nuvertėjimas - Sprendimas, kuriuo konstatuojamas valstybės pagalbos nebuvimas - Formalios nagrinėjimo procedūros nepradėjimas - Dideli sunkumai - Pirminio tyrimo aplinkybės ir trukmė - Nepakankamas ir neišsamus tyrimas))
   (2015/C 034/39)
   Proceso kalba: anglų

      Šalys

      Ieškovė: Netherlands Maritime Technology Association, buvusi Scheepsbouw Nederland (Roterdamas, Nyderlandai), atstovaujama advokato K. Struckmann ir baristerio G. Forwood

      Atsakovė: Europos Komisija, atstovaujama M. Afonso, L. Flynn ir P. Němečková

      Atsakovės pusėje į bylą įstojusi šalis: Ispanijos Karalystė, atstovaujama abogados del Estado N. Díaz Abad ir A. Sampol Pucurull

      Dalykas

   Prašymas panaikinti 2012 m. lapkričio 20 d. Komisijos sprendimą dėl valstybės pagalbos (SA 34736 (12/N), susijęs su Ispanijos Karalystės įgyvendinta mokesčių sistema, pagal kurią nustatytas ankstyvas tam tikro turto, įgyto pasinaudojant finansine nuoma, nuvertėjimas.

      Rezoliucinė dalis

               1.

               Atmesti ieškinį kaip nepagrįstą.

               2.

               Netherlands Maritime Technology Association padengia savo ir Europos Komisijos patirtas bylinėjimosi išlaidas.

               3.

               Ispanijos Karalystė padengia savo bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 147, 2013 5 25.