title: Byla T-402/21: 2021 m. liepos 7 d. pareikštas ieškinys byloje UniCredit Bank / BPV

text:
               2021 9 13

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 368/25

      2021 m. liepos 7 d. pareikštas ieškinys byloje UniCredit Bank / BPV

      (Byla T-402/21)
      (2021/C 368/42)
      Proceso kalba: vokiečių

         Šalys

         Ieškovė: UniCredit Bank AG (Miunchenas, Vokietija), atstovaujama advokatų F. Schäfer, H. Großerichter ir F. Kruis

         Atsakovė: Bendra pertvarkymo valdyba (BPV)

         Reikalavimai

      Ieškovė Bendrojo Teismo prašo:

                  —

                  Panaikinti 2021 m. balandžio 14 d. Bendros pertvarkymo valdybos sprendimą apskaičiuoti ex ante įnašus į Bendrą pertvarkymo fondą 2021 m. (SRB/ES/2021/22) ir jo priedus, kiek jie susiję su ieškove;

                  —

                  Priteisti iš Bendros pertvarkymo valdybos bylinėjimosi išlaidas.

         Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

      Grįsdama ieškinį ieškovė remiasi šiais pagrindais.

                  1.

                  Pirmasis ieškinio pagrindas: 2021 m. balandžio 14 d. sprendimas pažeidžia esminius procedūrinius reikalavimus, kaip jie suprantami pagal SESV 263 straipsnio 2 dalį, nes jis nebuvo tinkamai parengtas.

                  2.

                  Antrasis ieškinio pagrindas: 2021 m. balandžio 14 d. sprendimas ir jo I–III priedai pažeidžia esminius procedūrinius reikalavimus, kaip jie suprantami pagal SESV 263 straipsnio 2 dalį, ir teisę į gerą administravimą, nes juose nenurodoma pakankamai motyvų pagal SESV 296 straipsnio 2 dalį ir Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijos (toliau – Chartija) 41 straipsnio 2 dalies c punktą.

                  3.

                  Trečiasis ieškinio pagrindas: 2021 m. balandžio 14 d. sprendimas ir jo I–II priedai pažeidžia teisę į veiksmingą teisinę gynybą, kaip tai suprantama pagal Chartijos 47 straipsnio 1 dalį, nes praktiškai neįmanoma taikyti veiksmingos sprendimo turinio teisingumo teisminės kontrolės.

                  4.

                  Ketvirtasis ieškinio pagrindas: 2021 m. balandžio 14 d. sprendimas ir jo priedai yra neteisėti, nes ir patys Deleguotojo reglamento (ES) 2015/63 (1) 4–7 ir 9 straipsniai yra neteisėti. Jie pažeidžia įstaigų teisę į veiksmingą teisminę apsaugą, nes jie nulemia sprendimų, kurie pagal savo pobūdį nėra skaidrūs, priėmimą.

                  5.

                  Penktasis ieškinio pagrindas: jeigu reikėtų laikyti, kad įstaigų įmokų neskaidrus skaičiavimas jau buvo nustatytas Reglamento Nr. 806/2014 (2) 70 straipsnio 2 dalimi ir Direktyvos 2014/59 (3) 103 straipsnio 2 ir 7 dalimis, šie teisės aktai, atsižvelgiant į ketvirtame pagrinde nurodytus motyvus, yra neteisėti ir turi būti pripažinti netaikytinais.

                  6.

                  Šeštasis ieškinio pagrindas: 2021 m. balandžio 14 d. sprendimas pažeidžia Komisijos deleguotojo reglamento (ES) 2021/63 6 ir 7 straipsnius bei 20 straipsnio 1 dalį, nes atsakovė, apskaičiuodama rizikos koregavimo koeficientą, neatsižvelgė nei į grynojo pastovaus finansavimo (NSFR) rodiklius, nei į minimalius nuosavų lėšų ir tinkamų įsipareigojimų reikalavimus (MREL), nei į sudėtingumo rizikos (complexity) rodiklius, nei į pertvarkymo galimybę (resolvability).

                  7.

                  Septintasis ieškinio pagrindas: 2021 m. balandžio 14 d. sprendimas ir jo I–III priedai pažeidžia esminius procedūrinius reikalavimus, kaip tai suprantama pagal SESV 263 straipsnio 2 dalį, ir teisę į gerą administravimą pagal Chartijos 41 straipsnio 2 dalies a punktą, nes prieš priimant sprendimą ieškovė nebuvo išklausyta.

         (1)  2014 m. spalio 21 d. Komisijos deleguotasis reglamentas (ES) 2015/63, kuriuo papildomos Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2014/59/ES nuostatos dėl ex ante įnašų, skirtų pertvarkymo finansavimo struktūroms (OL L 11, 2015, p. 44).

         (2)  2014 m. liepos 15 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (ES) Nr. 806/2014, kuriuo nustatomos kredito įstaigų ir tam tikrų investicinių įmonių pertvarkymo vienodos taisyklės ir vienoda procedūra, kiek tai susiję su bendru pertvarkymo mechanizmu ir Bendru pertvarkymo fondu, ir iš dalies keičiamas Reglamentas (ES) Nr. 1093/2010 (OL L 225, 2014, p. 1).

         (3)  2014 m. gegužės 15 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2014/59/ES, kuria nustatoma kredito įstaigų ir investicinių įmonių gaivinimo ir pertvarkymo sistema ir iš dalies keičiamos Tarybos direktyva 82/891/EEB, direktyvos 2001/24/EB, 2002/47/EB, 2004/25/EB, 2005/56/EB, 2007/36/EB, 2011/35/ES, 2012/30/ES bei 2013/36/ES ir Europos Parlamento ir Tarybos reglamentai (ES) Nr. 1093/2010 bei (ES) Nr. 648/2012 (OL L 173, 2014, p. 190).


title: Byla T-409/21: 2021 m. liepos 9 d. pareikštas ieškinys byloje Vokietija / Komisija

text:
               2021 9 13

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 368/28

      2021 m. liepos 9 d. pareikštas ieškinys byloje Vokietija / Komisija

      (Byla T-409/21)
      (2021/C 368/44)
      Proceso kalba: vokiečių

         Šalys

         Ieškovė: Vokietijos Federacinė Respublika, atstovaujama J. Möller ir R. Kanitz

         Atsakovė: Europos Komisija

         Reikalavimai

      Ieškovė Bendrojo Teismo prašo:

                  —

                  panaikinti 2021 m. birželio 3 d. Europos Komisijos sprendimą dėl valstybės pagalbos SA.56826 (2020/N) – Germany – 2020 reform of support for cogeneration ir valstybės pagalbos SA.53308 (2019/N) – Germany – Change of support to existing CHP plants (§ 13 KWKG), kiek jame konstatuota, kad

                              a)

                              pagalba elektros energijos gamybai kogeneracijos būdu naujuose, modernizuotuose ir rekonstruotuose didelio naudingumo kogeneracijos įrenginiuose,

                              b)

                              pagalba energijos vartojimo efektyvumui šildymo ir vėsinimo tinkluose,

                              c)

                              pagalba šilumos ir vėsumos kaupimui,

                              d)

                              pagalba elektros energijos gamybai kogeneracijos būdu dujomis kūrenamuose centralizuoto šildymo sektoriaus didelio naudingumo kogeneracijos įrenginiuose ir

                              e)

                              sumažintas papildomas kogeneracinių jėgainių mokestis vandenilio gamintojams
                              pagal KWKG 2020 yra valstybės pagalba, ir

                  —

                  priteisti iš atsakovės bylinėjimosi išlaidas.

         Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

      Grįsdama ieškinį ieškovė remiasi vienu pagrindu. Ji teigia, kad Europos Komisija klaidingai aiškino ir taikė SESV 107 straipsnio 1 dalį, kai konstatavo, kad įmonės, kurioms taikoma priemonė, apie kurią pranešta, gavo valstybės arba iš valstybės išteklių teikiamą pagalbą. Pirma, Europos Komisija padarė klaidingą prielaidą, kad vien dėl to, jog nagrinėjama papildoma rinkliava yra mokestis, suponuoja surinktų lėšų valstybinį pobūdį, kaip tai suprantama pagal SESV 107 straipsnio 1 dalį. Antra, Europos Komisija klaidingai teigia, kad Gesetz für die Erhaltung, die Modernisierung und den Ausbau der Kraft-Wärme-Kopplung 2020 (2020 m. Įstatymas dėl kogeneracinių jėgainių išsaugojimo, modernizavimo ir plėtros; Kräfte-Wärme-Kopplungsgesetz, KWKG) numatytas mokestis (papildomas kogeneracinių jėgainių mokestis) apskritai yra mokestis, kaip jis suprantamas pagal Europos Sąjungos Teisingumo Teismo jurisprudenciją. Trečia, Europos Komisija klaidingai mano, kad iš perdavimo sistemos operatorių surinktos lėšos yra kontroliuojamos valstybės ir kad jomis naudojasi valstybė.


title: Byla T-412/21: 2021 m. liepos 9 d. pareikštas ieškinys byloje Norddeutsche Landesbank – Girozentrale / BPV

text:
               2021 9 13

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 368/29

      2021 m. liepos 9 d. pareikštas ieškinys byloje Norddeutsche Landesbank – Girozentrale / BPV

      (Byla T-412/21)
      (2021/C 368/45)
      Proceso kalba: vokiečių

         Šalys

         Ieškovė: Norddeutsche Landesbank – Girozentrale (Hanoveris, Vokietija), atstovaujama advokatų D. Flore und J. Seitz

         Atsakovė: Bendra pertvarkymo valdyba (BPV)

         Reikalavimai

      Ieškovė Bendrojo Teismo prašo:

                  —

                  panaikinti 2020 m. balandžio 14 d. atsakovės sprendimą (SRB/ES/2021/22), įskaitant jo priedus, ir ypač jo pirmą priedą, susijusį su „suderintuose prieduose pateiktais skaičiavimo rezultatais (kiekvienos įstaigos atžvilgiu), kurie taikomi visoms įstaigoms, turinčioms prievolę apskaičiuoti ex ante įnašus Bendram pertvarkymo fondui 2021 m.;

                  —

                  priteisti iš atsakovės bylinėjimosi išlaidas.

         Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

      Grįsdama ieškinį ieškovė remiasi šiais pagrindais.

                  1.

                  Pirmasis ieškinio pagrindas: teisės būti išklausytam pažeidimas

                              —

                              Prieš priimdama ginčijamą sprendimą atsakovė nesiėmė jokių veiksmų išklausyti ieškovę ir šitaip pažeidė Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijos (toliau – Chartija) 41 straipsnio 1 dalį ir 2 dalies a punktą.

                  2.

                  Antrasis ieškinio pagrindas: procesinių normų pažeidimas

                              —

                              Ginčijamas sprendimas buvo priimtas pažeidžiant bendruosius procedūrinius reikalavimus, nustatytus Chartijos 41 straipsnyje, SESV 298 straipsnyje, bendruosiuose teisės principuose ir atsakovės darbo tvarkos taisyklėse.

                  3.

                  Trečiasis ieškinio pagrindas: nepakankamas ginčijamo sprendimo motyvavimas

                              —

                              Ginčijamas sprendimas, priešingai, nei reikalaujama pagal 296 straipsnį, nėra pakankamai motyvuotas. Ypač jame trūksta sąsajos su konkrečiu atveju bei nepateikiama pagrindinių motyvų, susijusių su proporcingumo principu ir (arba) diskrecija.

                              —

                              Be to, metinio įnašo apskaičiavimas yra nesuprantamas, ypač atsižvelgiant į tai, kad vartojami nenuoseklūs terminai ir nenurodomi pagrindiniai tarpiniai veiksmai.

                  4.

                  Ketvirtasis ieškinio pagrindas: teisės į veiksmingą teisminę apsaugą pažeidimas, nes ginčijamas sprendimas negali būti peržiūrėtas

                              —

                              Dėl ginčijamo sprendimo motyvų nenurodymo ieškovei žymiai sudėtingiau atlikti teisminę kontrolę.

                              —

                              Konkrečiai atsakovė pažeidžia rungimosi principą, pagal kurį šalys turi turėti galimybę rungdamosi analizuoti faktines ir teisines aplinkybes, reikšmingas proceso rezultatui.

                  5.

                  Penktasis ieškinio pagrindas: Institucinės užtikrinimo sistemos (IUS) rodiklio taikymas pažeidžia aukštesnės galios teisės normas

                              —

                              Taikant IUS rodiklį ieškovės, kaip narės, statuso reikšmė institucinėje Sparkassen-Finanzgruppe užtikrinimo sistemoje įvertinta klaidingai.

                              —

                              Pagal Deleguotojo reglamento (ES) 2015/63 (1) 6 straipsnio 5 dalies antrą pastraipą atsakovė, nustatydama įnašo dydį, turėjo atsižvelgti ir į nedidelę tikimybę, kad bus pradėtas atitinkamos įstaigos pertvarkymo procesas ir kad bus naudojamas Bendras pertvarkymo fondas, taip pat ji turėjo paisyti proporcingumo principo.

                  6.

                  Šeštasis ieškinio pagrindas: neatsižvelgimas į MREL (minimalus nuosavų lėšų ir tinkamų įsipareigojimų reikalavimas) pagal ramstį „rizikos pozicija“ pažeidžia Deleguotąjį reglamentą (ES) 2015/63.

                              —

                              Atsakovė, atsižvelgdama į Deleguotojo reglamento (ES) 2015/63 6 straipsnio 1 dalies a punktą ir 2 dalies a punktą, privalėjo atsižvelgti į ieškovės didesnę nei vidutinę MREL kvotą 67,6 %, kuri gerokai viršija Bendros pertvarkymo valdybos nustatytą 8 % minimalią kvotą.

                  7.

                  Septintasis ieškinio pagrindas: rizikos koregavimo koeficiento taikymas pažeidžia Deleguotąjį reglamentą (ES) 2015/63, aiškintiną atsižvelgiant į aukštesnę galią turinčius teisės aktus.

                              —

                              Atsakovė, nustatydama rizikos koregavimo koeficientą, privalėjo atsižvelgti į ieškovės mažesnę įsipareigojimų neįvykdymo tikimybę ir MREL kvotos vidurkį atsižvelgiant į principą, susijusį su rizikos koregavimo koeficiento taikymu atsižvelgiant į rizikos profilį, ir pagrindinę teisę, susijusią su laisve užsiimti verslu pagal Chartijos 16 straipsnį.

                  8.

                  Aštuntasis ieškinio pagrindas (pateikiamas subsidiariai): Deleguotojo reglamento (ES) 2015/63 7 straipsnio 4 dalies antra pastraipa pažeidžia aukštesnės galios teisės normas

                              —

                              Deleguotojo reglamento (ES) 2015/63 7 straipsnio 4 dalies antroje pastraipoje numatytas IUS rodiklio santykinis svoris pažeidžia Chartijos 20 straipsnyje įtvirtintą bendrąjį lygybės principą, taip pat proporcingumo principą, nes įstaigos, priklausančios tai pačiai institucinei užtikrinimo sistemai ir turinčios vienodą įsipareigojimų neįvykdymo tikimybę, gali būti vertinamos skirtingai.

         (1)  2014 m. spalio 21 d. Komisijos deleguotasis reglamentas (ES) 2015/63, kuriuo papildomos Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2014/59/ES nuostatos dėl ex ante įnašų, skirtų pertvarkymo finansavimo struktūroms (OL L 11, 2015, p. 44).


title: Byla T-443/21: 2021 m. liepos 26 d. pareikštas ieškinys byloje YAplus DBA Yoga Alliance / EUIPO – Vidyanand (YOGA ALLIANCE INDIA INTERNATIONAL)

text:
               2021 9 13

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 368/31

      2021 m. liepos 26 d. pareikštas ieškinys byloje YAplus DBA Yoga Alliance / EUIPO – Vidyanand (YOGA ALLIANCE INDIA INTERNATIONAL)

      (Byla T-443/21)
      (2021/C 368/46)
      Proceso kalba: anglų

         Šalys

         Ieškovė: YAplus DBA Yoga Alliance (Arlingtonas, Virdžinija, Jungtinės Amerikos Valstijos), atstovaujama advokato A. Thünken

         Atsakovė: Europos Sąjungos intelektinės nuosavybės tarnyba (EUIPO)

         Kita procedūros Apeliacinėje taryboje šalis: Swami Vidyanand (Vilupuramas, Indija)

         Su procedūra EUIPO susijusi informacija

         Prekių ženklo, dėl kurio kilo ginčas, savininkė: kita procedūros Apeliacinėje taryboje šalis

         Prekių ženklas, dėl kurio kilo ginčas: Europos Sąjungoje galiojanti tarptautinė vaizdinio prekių ženklo YOGA ALLIANCE INDIA INTERNATIONAL registracija – Europos Sąjungoje galiojanti tarptautinė registracija Nr. 1 415 321

         Procedūra EUIPO: protesto procedūra

         Ginčijamas sprendimas: 2021 m. gegužės 17 d. EUIPO pirmosios apeliacinės tarybos sprendimas byloje R 1062/2020-1

         Reikalavimai

      Ieškovė Bendrojo Teismo prašo:

                  —

                  panaikinti ginčijamą sprendimą,

                  —

                  priteisti iš EUIPO ir, prireikus, į bylą įstojusios šalies bylinėjimosi išlaidas, įskaitant bylinėjimosi išlaidas nagrinėjant bylą EUIPO.

         Pagrindai, kuriais remiamasi

                  —

                  Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) 2017/1001 95 straipsnio 1 dalies pažeidimas,

                  —

                  Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) 2017/1001 8 straipsnio 1 dalies b punkto pažeidimas.


title: Byla T-446/21: 2021 m. liepos 28 d. pareikštas ieškinys byloje Commission de régulation de l’énergie / ACER

text:
               2021 9 13

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 368/32

      2021 m. liepos 28 d. pareikštas ieškinys byloje Commission de régulation de l’énergie / ACER

      (Byla T-446/21)
      (2021/C 368/48)
      Proceso kalba: anglų

         Šalys

         Ieškovė: Commission de régulation de l’énergie (Paryžius, Prancūzija), atstovaujama advokato C. Le Bihan-Graf

         Atsakovė: Europos Sąjungos energetikos reguliavimo institucijų bendradarbiavimo agentūra

         Reikalavimai

      Ieškovė Bendrojo Teismo prašo:

                  —

                  panaikinti 2021 m. gegužės 28 d. sprendimą Nr. A-001-2021, kuriuo patvirtintas 2020 m. lapkričio 30 d. ACER sprendimas Nr.o30-2020 dėl pagrindinio perdavimo sistemos operatorių (PSO) regiono pralaidumo apskaičiavimo pasiūlymo, susijusio su apkrovų perskirstymo ar kompensacinės prekybos išlaidų pasidalijimo metodika ir jos I ir Ia priedais,

                  —

                  todėl panaikinti 2020 m. lapkričio 30 d. ACER sprendimą Nr.o30-2020 dėl pagrindinio perdavimo sistemos operatorių (PSO) regiono pralaidumo apskaičiavimo pasiūlymo, susijusio su apkrovų perskirstymo ar kompensacinės prekybos išlaidų pasidalijimo metodika ir jos I ir Ia priedais,

                  —

                  priteisti iš atsakovės bylinėjimosi išlaidas.

         Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

      Grįsdama ieškinį ieškovė remiasi aštuoniais pagrindais.

                  1.

                  Pirmasis ieškinio pagrindas grindžiamas tuo, kad Apeliacinė taryba pažeidė Reglamento Nr. 2019/942 28 straipsnį, atlikusi tik ribotą sudėtingų techninių ir ekonominių vertinimų, esančių ACER sprendime Nr. 30/2020, peržiūrą.
                  Atsižvelgiant į Bendrojo Teismo sprendimą byloje T-735 /18, Aquind / ACER (2020 m. lapkričio 18 d.), ACER Apeliacinė taryba turi nuodugniai išnagrinėti pareiškėjo pagrindus ir argumentus.

                  2.

                  Antrasis ieškinio pagrindas grindžiamas tuo, kad ACER pažeidė Reglamento Nr. 2019/943 16 straipsnio 13 dalį, nustačiusi bendrą žiedinio srauto ribą be išankstinės perdavimo sistemos operatorių analizės ar nacionalinių reguliavimo institucijų patvirtinimo.

                  3.

                  Trečiasis ieškinio pagrindas grindžiamas tuo, kad padaryta teisės klaida, susiejus metodikos įgyvendinimo terminą su kitomis metodikomis be jokio teisinio pagrindo.

                  4.

                  Ketvirtasis ieškinio pagrindas grindžiamas tuo, kad buvo pažeisti Reglamento Nr. 1/58 3 straipsnis ir pagrindinis ES teisės teisinio saugumo principas, nes ginčijamas sprendimas Nr. A-001-2021 parengtas tik anglų kalba. Atrodo, kad ginčijamas sprendimas Nr. A-001-2021 nebuvo paskelbtas prancūzų kalba, taip pat yra neaiškus ir nesuprantamas ieškovei dėl jo sudėtingumo, ilgumo ir neišsamumo.

                  5.

                  Penktasis ieškinio pagrindas grindžiamas tuo, kad buvo pažeisti Reglamento Nr. 2015/1222 74 straipsnio 2 dalis, Reglamento Nr. 2015/1222 74 straipsnio 6 dalies a punktas ir Reglamento Nr. 2019/943 16 straipsnio 13 dalis, nustačius pernelyg plačią apkrovų perskirstymo ar kompensacinės prekybos išlaidų pasidalijimo metodikos taikymo sritį.
                  Taikymo sritis neturėtų apimti tinklo elementų, kurie nėra susiję su tarpvalstybiniais elektros energijos mainais pagal Reglamento Nr. 2015/1222 74 straipsnio 2 dalį ir Reglamento Nr. 2019/943 16 straipsnio 13 dalį. Taikymo sritis buvo susieta su kitomis metodikomis be jokio teisinio pagrindo.
                  Didesnė apimtis, nei numatyta pralaidumo apskaičiavimo metodikoje, negali būti teisiškai patvirtinta. Taikymo sritis turėtų atitikti perdavimo sistemos operatorių įsipareigojimus ir atsakomybę pagal Reglamento Nr. 2015/1222 74 straipsnio 6 dalies a punktą.

                  6.

                  Šeštasis ieškinio pagrindas grindžiamas tuo, kad buvo padaryta klaida taikant Reglamento Nr. 2019/943 16 straipsnio 13 dalį, nustačius vieną ir bendrą žiedinio srauto ribą visiems pagrindinio pralaidumo apskaičiavimo regiono perdavimo sistemos operatoriams. Nėra pagrindo, pateisinančio ir paaiškinančio bendros ir vienos ribos taikymą visoms prekybos zonų riboms, nors nacionaliniai perdavimo tinklai yra skirtingi ir susiję.

                  7.

                  Septintasis ieškinio pagrindas grindžiamas tuo, kad buvo pažeisti pagrindinis ES teisės nediskriminavimo principas ir Reglamento Nr. 2019/943 16 straipsnio 13 dalis, suteikiant pirmenybę perkrovoms, kurias sukelia žiediniai srautai, nustatant išlaidų naštą metodikoje.
                  Metodikoje perkrovos, kurias sukelia vidiniai ir žiediniai srautai, turėtų būti vertinamos vienodai. Įtraukiant žiedinius srautus į kenksmingų srautų, kurie sukelia perkrovas, sąrašo viršų, operatoriai neskatinami tinkamai valdyti perkrovų.
                  ACER Apeliacinė taryba atmetė ieškovės įrodymus be jokio pagrindimo.
                  Pirmenybę teikiant žiediniams srautams buvo diskriminuojami perdavimo sistemos operatoriai, kurie investavo į savo tinklų plėtrą, nes tie operatoriai gali būti nubausti už likutinius žiedinius srautus, už kuriuos jie gali būti atsakingi.

                  8.

                  Aštuntasis ieškinio pagrindas grindžiamas tuo, kad padaryta klaida taikant Reglamento Nr. 2019/943 15 straipsnio 3 dalį, pripažinus, kad metodika turėtų apimti išlaidas, kurias valstybės narės patiria pagal savo veiksmų planus.
                  Į metodiką neįtraukiamos išlaidos, kurias valstybės narės patiria pagal savo veiksmų planus. Metodikoje turėtų būti numatytos konkrečios šių išlaidų vertinimo taisyklės. Apeliacinės tarybos argumentai techniniu požiūriu yra nenuoseklūs. Ji neatsakė į ieškovės argumentą, kad neįmanoma atskirti išlaidų, susijusių su tarpzoninio pralaidumo suteikimu, nuo kitais tikslais patirtų išlaidų.


title: Byla T-451/21: 2021 m. liepos 30 d. pareikštas ieškinys byloje Hesse / EUIPO – Wedl & Hofmann (Testa Rossa)

text:
               2021 9 13

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 368/33

      2021 m. liepos 30 d. pareikštas ieškinys byloje Hesse / EUIPO – Wedl & Hofmann (Testa Rossa)

      (Byla T-451/21)
      (2021/C 368/49)
      Kalba, kuria surašytas ieškinys: vokiečių

         Šalys

         Ieškovas: Kurt Hesse (Niurnbergas, Vokietija), atstovaujamas Rechtsanwalt M. Krogmann

         Atsakovė: Europos Sąjungos intelektinės nuosavybės tarnyba (EUIPO)

         Kita procedūros Apeliacinėje taryboje šalis: Wedl & Hofmann GmbH (Mils/Hall in Tirol, Austrija)

         Su procedūra EUIPO susijusi informacija

         Prekių ženklo, dėl kurio kilo ginčas, paraišką pateikęs asmuo: ieškovas

         Prekių ženklas, dėl kurio kilo ginčas: žodinio Europos Sąjungos prekių ženklo „Testa Rossa“ paraiška – Registracijos paraiška Nr. 13 019 047

         Procedūra EUIPO: protesto procedūra

         Ginčijamas sprendimas: 2021 m. gegužės 20 d. EUIPO pirmosios apeliacinės tarybos sprendimas byloje R 878/2020-1

         Reikalavimai

      Ieškovas Bendrojo Teismo prašo:

                  —

                  panaikinti ginčijamą sprendimą, kad protestas būtų atmestas ir dėl šių prekių:
                  7 klasė – duonos pjaustyklės; daržovių tarkavimo mašinos; nerankinės kavamalės; elektriniai virtuviniai kombainai ir smulkintuvai;
                  21 klasė – buities reikmenys;

                  —

                  priteisti iš EUIPO bylinėjimosi išlaidas.

         Pagrindas, kuriuo remiamasi

                  —

                  Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) 2017/1001 8 straipsnio 1 dalies b punkto pažeidimas.


title: Byla T-452/21: 2021 m. liepos 30 d. pareikštas ieškinys byloje Thomas Henry / EUIPO (MATE MATE)

text:
               2021 9 13

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 368/34

      2021 m. liepos 30 d. pareikštas ieškinys byloje Thomas Henry / EUIPO (MATE MATE)

      (Byla T-452/21)
      (2021/C 368/50)
      Proceso kalba: vokiečių

         Šalys

         Ieškovė: Thomas Henry GmbH (Berlynas, Vokietija), atstovaujama advokatų O. Spieker, A. Schönfleisch, N. Willich ir D. Mienert

         Atsakovė: Europos Sąjungos intelektinės nuosavybės tarnyba (EUIPO)

         Su procedūra EUIPO susijusi informacija

         Prekių ženklas, dėl kurio kilo ginčas: žodinio Europos Sąjungos prekių ženklo MATE MATE paraiška – Registracijos paraiška Nr. 18 091 934

         Ginčijamas sprendimas: 2021 m. gegužės 28 d. EUIPO pirmosios apeliacinės tarybos sprendimas byloje R 406/2021-1

         Reikalavimai

      Ieškovė Bendrojo Teismo prašo:

                  —

                  panaikinti ginčijamą sprendimą,

                  —

                  priteisti iš EUIPO bylinėjimosi išlaidas.

         Pagrindai, kuriais remiamasi

                  —

                  Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) 2017/1001 7 straipsnio 1 dalies b punkto, siejamo su Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) 2017/1001 7 straipsnio 2 dalimi, pažeidimas,

                  —

                  Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) 2017/1001 7 straipsnio 1 dalies c punkto, siejamo su Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) 2017/1001 7 straipsnio 2 dalimi, pažeidimas,

                  —

                  Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) 2017/1001 7 straipsnio 1 dalies g punkto, siejamo su Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) 2017/1001 7 straipsnio 2 dalimi, pažeidimas.


title: Byla T-453/21: 2021 m. liepos 30 d. pareikštas ieškinys byloje UniCredit ir UniCredit Bank / Komisija

text:
               2021 9 13

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 368/35

      2021 m. liepos 30 d. pareikštas ieškinys byloje UniCredit ir UniCredit Bank / Komisija

      (Byla T-453/21)
      (2021/C 368/51)
      Proceso kalba: anglų

         Šalys

         Ieškovės: UniCredit SpA (Roma, Italija), UniCredit Bank AG (Miunchenas, Vokietija), atstovaujamos advokatų I. Vandenborre, S. Dionnet, M. Siragusa, G. Rizza ir B. Massella Ducci Teri

         Atsakovė: Europos Komisija

         Reikalavimai

      Ieškovės Bendrojo Teismo prašo:

                  —

                  visiškai arba iš dalies panaikinti 2021 m. gegužės 20 d. Komisijos Sprendimą C(2021) 3489 final byloje COMP / AT.40324 – Europos vyriausybių obligacijos (toliau – Sprendimas), kuriame konstatuota, kad ieškovės pažeidė SESV 101 straipsnį ir EEE susitarimo 53 straipsnį, nes nuo 2011 m. rugsėjo 9 d. iki 2011 m. lapkričio 28 d. dalyvavo darant vieną ir tęstinį pažeidimą Europos vyriausybių obligacijų sektoriuje, ir (arba) baudą;

                  —

                  nepatenkinus šio reikalavimo, naudojantis neribota jurisdikcija iš esmės sumažinti paskirtos baudos dydį;

                  —

                  priteisti iš Komisijos bylinėjimosi išlaidas;

                  —

                  naudojantis proceso organizavimo ar tyrimo priemone įpareigoti Komisiją pateikti nekonfidencialią pareiškimų, kuriuos trečioji šalis pateikė Komisijos Konkurencijos GD atliekant tyrimą AT.40324, versiją kartu su Prieštaravimo pareiškimu ir žodiniu bylos nagrinėjimu, kad juos būtų galima įtraukti į bylos medžiagą.

         Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

      Grįsdamos ieškinį ieškovės remiasi vienuolika pagrindų.

                  1.

                  Pirmasis ieškinio pagrindas grindžiamas tuo, kad Komisija pažeidė pareigą motyvuoti, nes Sprendime nėra tinkamai apibrėžta atitinkama rinka (rinkos).

                  2.

                  Antrasis ieškinio pagrindas grindžiamas tuo, kad Sprendimas yra klaidingas, nes jame konstatuota, jog UniCredit dalyvavo darant vieną ir tęstinį pažeidimą, kuris koncentravosi pirminėje rinkoje, nepaisant to, kad UniCredit prekiautojas neprekiavo toje rinkoje.

                  3.

                  Trečiasis ieškinio pagrindas grindžiamas tuo, kad Komisijos išvada, jog UniCredit dalyvavo darant vieną ir tęstinį pažeidimą, dėl kurio buvo apribota konkurencija pagal tikslą, nėra pagrįsta jokiais to laikotarpio įrodymais ir yra nepakankamai motyvuota.

                  4.

                  Ketvirtasis ieškinio pagrindas grindžiamas tuo, kad Komisija padarė klaidą, nes nustatė UniCredit dalyvavimą ribojant konkurenciją pagal tikslą, neanalizuodama galimo jos veiksmų poveikio antrinei rinkai.

                  5.

                  Penktasis ieškinio pagrindas grindžiamas tuo, kad Komisija padarė klaidą, nes nustatė UniCredit dalyvavimą ribojant konkurenciją pagal tikslą, neanalizuodama ekonominių aplinkybių.

                  6.

                  Šeštasis ieškinio pagrindas grindžiamas tuo, kad Komisija padarė faktinių aplinkybių vertinimo klaidą, kiek tai susiję su ieškovių dalyvavimo įtariamame kartelyje trukme.

                  7.

                  Septintais ieškinio pagrindas grindžiamas tuo, kad Sprendime naudota baudos apskaičiavimo metodika yra klaidinga, nes Komisija: i) pardavimų vertei apskaičiuoti panaudojo klaidingą rodiklį, ii) nustatydama baudos dydį nepasinaudojo geriausiais turimais duomenimis, iii) neatsižvelgė į UniCredit pateiktų alternatyvių duomenų tinkamumą ir iv) nevykdė pareigos motyvuoti.

                  8.

                  Aštuntasis ieškinio pagrindas grindžiamas tuo, kad Komisijos metodika, skirta apskaičiuoti šalių pardavimų vertės rodiklius, buvo akivaizdžiai nepagrįsta ir netinkama pagal paskirtį, nes tinkamai neatspindėjo UniCredit ir kitų šalių santykinio įtariamo pažeidimo svorio.

                  9.

                  Devintasis ieškinio pagrindas grindžiamas tuo, kad Komisija pažeidė proporcingumo principą ir bausmių individualizavimo principą, nes sumažino kintamąją UniCredit bazinės sumos dalį tik 1 %, palyginti su kitomis šalimis.

                  10.

                  Dešimtasis ieškinio pagrindas grindžiamas tuo, kad Komisija pažeidė proporcingumo principą ir bausmių individualizavimo principą, nes nepadarė esminio baudos dydžio pakeitimo: a) remiantis Nuobaudų taikymo gairių 37 punktu ir (arba) b) remiantis lengvinančiomis aplinkybėmis. Todėl galutinė baudos suma neatspindėjo objektyvių UniCredit padėties skirtumų, palyginti su kitų šalių padėtimi.

                  11.

                  Vienuoliktas ieškinio pagrindas grindžiamas tuo, kad Komisija skyrė UniCredit neproporcingą ir neteisingą baudą ir ji turėtų būti ištaisyta Teisingumo Teismui pasinaudojus neribota jurisdikcija.


title: Byla T-454/21: 2021 m. liepos 30 d. pareikštas ieškinys byloje G-Core Innovations / EUIPO – Coretransform (G CORELABS)

text:
               2021 9 13

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 368/36

      2021 m. liepos 30 d. pareikštas ieškinys byloje G-Core Innovations / EUIPO – Coretransform (G CORELABS)

      (Byla T-454/21)
      (2021/C 368/52)
      Kalba, kuria surašytas ieškinys: anglų

         Šalys

         Ieškovė: G-Core Innovations Sàrl (Konternas, Liuksemburgas), atstovaujama advokato L. Axel Karnøe Søndergaard

         Atsakovė: Europos Sąjungos intelektinės nuosavybės tarnyba (EUIPO)

         Kita procedūros Apeliacinėje taryboje šalis: Coretransform GmbH (Berlynas, Vokietija)

         Su procedūra EUIPO susijusi informacija

         Prekių ženklo, dėl kurio kilo ginčas, paraišką pateikęs: ieškovė Bendrajame Teisme

         Prekių ženklas, dėl kurio kilo ginčas: vaizdinis Europos Sąjungos prekių ženklas G CORELABS oranžine, raudona, sidabrine, juoda ir pilka spalvomis – Registracijos paraiška Nr. 14 955 017

         Procedūra EUIPO: protesto procedūra

         Ginčijamas sprendimas: 2021 m. gegužės 10 d. EUIPO antrosios apeliacinės tarybos sprendimas byloje R 22/2021-2

         Reikalavimai

      Ieškovė Bendrojo Teismo prašo:

                  —

                  panaikinti ginčijamą sprendimą panaikinti ginčijamą sprendimą ir leisti įregistruoti prekių ženklą visų prašomų prekių atžvilgiu;

                  —

                  priteisti iš EUIPO ieškovės patirtas bylinėjimosi išlaidas.

         Pagrindas, kuriuo remiamasi

                  —

                  Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) 2017/1001 8 straipsnio 1 dalies b punkto pažeidimas.


title: Byla T-456/21: 2021 m. rugpjūčio 2 d. pareikštas ieškinys byloje Bank of America ir Bank of America Corporation / Komisija

text:
               2021 9 13

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 368/37

      2021 m. rugpjūčio 2 d. pareikštas ieškinys byloje Bank of America ir Bank of America Corporation / Komisija

      (Byla T-456/21)
      (2021/C 368/53)
      Proceso kalba: anglų

         Šalys

         Ieškovės: Bank of America N.A. (Šarlotė, Šiaurės Karolina, Jungtinės Valstijos), Bank of America Corporation (Vilmingtonas, Šiaurės Karolina, Jungtinės Valstijos), atstovaujamos baristerio D. Bailey, solisitoriaus D. Liddell ir advokato D. Slater

         Atsakovė: Europos Komisija

         Reikalavimai

      Ieškovės Bendrojo Teismo prašo:

                  —

                  panaikinti 2021 m. gegužės 20 d. Komisijos Sprendimą C(2021) 3489 byloje AT.40324 – Europos vyriausybių obligacijos (toliau – Sprendimas), kiek jis susijęs su ieškovėmis ir

                  —

                  priteisti iš Komisijos ieškovių bylinėjimosi išlaidas.

         Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

      Grįsdamos ieškinį ieškovės remiasi trimis pagrindais.

                  1.

                  Pirmasis ieškinio pagrindas: Komisijos išvada, kad ieškovės dalyvavo darant vieną ir tęstinį pažeidimą, grindžiama teisės ir (arba) vertinimo klaida pagal SESV 101 straipsnio 1 dalį. Konkrečiai kalbant, Komisija taikė klaidingą dalyvavimo viename ir tęstiniame pažeidime kriterijų; be to, arba alternatyviai, Komisija šios bylos faktinėms aplinkybėms klaidingai taikė teisės normas dėl vieno ir tęstinio pažeidimo elementų.

                  2.

                  Antrasis ieškinio pagrindas: susiklosčius aplinkybėms, kuriomis pagal Reglamento (EB) Nr. 1/2003 25 straipsnio 1 dalies b punktą ieškovių veiksmams nebuvo taikomas baudos skyrimo senaties terminas, Komisija padarė klaidą, nes nusprendė, kad yra pakankamas teisėtas interesas, kaip jis suprantamas pagal Reglamento (EB) Nr. 1/2003 7 straipsnį, nustatyti pažeidimą ieškovių atžvilgiu.

                  3.

                  Trečiasis ieškinio pagrindas: Komisija pažeidė teisę į gynybą, nes i) Sprendime ieškovams iškelta byla iš esmės neatitiko esminės bylos, ieškovėms iškeltos Prieštaravimo pareiškime; ii) Komisija nepaaiškino, kodėl nusprendė, kad kontaktai, kurie buvo netiesiogiai nurodyti tik Prieštaravimo pareiškimo 1 priede ir Sprendimo 1 priede, buvo neteisėti ir iii) ieškovėms nebuvo suteikta galimybė atsakyti į naujus Sprendime išdėstytus aspektus dėl tam tikrų pokalbių, kurie nebuvo nurodyti Prieštaravimo pareiškime.


title: Byla T-462/21: 2021 m. rugpjūčio 3 d. pareikštas ieškinys byloje Portigon / Komisija

text:
               2021 9 13

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 368/38

      2021 m. rugpjūčio 3 d. pareikštas ieškinys byloje Portigon / Komisija

      (Byla T-462/21)
      (2021/C 368/54)
      Proceso kalba: vokiečių

         Šalys

         Ieškovė: Portigon AG (Diuseldorfas, Vokietija), atstovaujama advokatų A. Bischke, H.-J. Niemeyer ir F. Grossmann

         Atsakovė: Europos Komisija

         Reikalavimai

      Ieškovė prašo:

                  —

                  panaikinti visą dėl bendrovės Portigon AG priimtą 2021 m. gegužės 20 d. Komisijos sprendimą (C (2021) 3489) (AT.40324 – Europos valstybės skolos vertybiniai popieriai);

                  —

                  priteisti iš Europos Komisijos bylinėjimosi išlaidas.

         Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

      Grįsdama ieškinį ieškovė remiasi šiais šešiais pagrindais.

                  1.

                  Pirmasis ieškinio pagrindas: teisės būti išklausytam pažeidimas ir motyvavimo stoka.

                              —

                              Komisija aiškiai nenurodė ir neįrodė elgesio, kuriuo kaltina ieškovę, todėl pažeidė SESV 296 straipsnio antrą pastraipą.

                              —

                              Komisija nepateikė ieškovei papildomų prieštaravimų, tik raštą, kuriame išdėstomos faktinės aplinkybės.

                  2.

                  Antrasis ieškinio pagrindas: teisinės tvarkos darnos principo pažeidimas.
                  Priimdama sprendimą Komisija prieštarauja savo pačios 2011 m. sprendimui dėl valstybės pagalbos.

                  3.

                  Trečiasis ieškinio pagrindas: nepagrįstas Komisijos nepasinaudojimas diskrecija.
                  Komisija nepagrįstai neatsižvelgė į ieškovės skundus ir akivaizdžiai nepasinaudojo priimant sprendimą jai priklausančia diskrecija.

                  4.

                  Ketvirtasis ieškinio pagrindas: klaidingas manymas, kad yra vienas tęstinis pažeidimas.
                  Komisija klaidingai mano, kad yra vienas tęstinis pažeidimas, kuris tęsėsi ilgiau nei iki momento, kai suėjo senatis.

                  5.

                  Penktasis ieškinio pagrindas: klaidingas baudžiamų veiksmų vertinimas pagal SESV 101 straipsnį ir motyvavimo stoka pagal SESV 296 straipsnio antrą pastraipą.
                  Komisija visus veiksmus klaidingai vertina kaip tikslingą konkurencijos apribojimą. Tariamai reikšmingo poveikio rinkai Komisija neįrodė.
                  Komisija ankstesnio darbuotojo veiksmus klaidingai priskiria ieškovei.

                  6.

                  Šeštasis ieškinio pagrindas: klaidingas sprendimo dėl pripažinimo priėmimas pagal Reglamento (EB) Nr. 1/2003 (1) 7 straipsnio 1 dalį.
                  Sprendimas pažeidžia Reglamento (EB) Nr. 1/2003 7 straipsnio 1 dalį, nes Komisija neturi teisėto intereso priimti sprendimą dėl ieškovės.

         (1)  2002 m. gruodžio 16 d. Tarybos reglamentas (EB) Nr. 1/2003 dėl konkurencijos taisyklių, nustatytų Sutarties 81 ir 82 straipsniuose, įgyvendinimo (OL L 1, 2003, p. 1; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 8 sk., 2 t., p. 205).


title: Byla T-464/21: 2021 m. liepos 30 d. pareikštas ieškinys byloje Faller ir kt. / Komisija

text:
               2021 9 13

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 368/39

      2021 m. liepos 30 d. pareikštas ieškinys byloje Faller ir kt. / Komisija

      (Byla T-464/21)
      (2021/C 368/55)
      Proceso kalba: vokiečių

         Šalys

         Ieškovai: Sonja Faller (Bresanonė, Italija) ir kiti 74 ieškovai, atstovaujami advokatės R. Holzeisen

         Atsakovė: Europos Komisija

         Reikalavimai

      Ieškovai prašo panaikinti ginčijamą įgyvendinimo sprendimą, įskaitant vėlesnius papildymus ir pakeitimus.

         Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

      Ieškinys dėl 2021 m. gegužės 31 d. Europos Komisijos įgyvendinimo sprendimo, kuriuo iš dalies keičiamas Sprendimu C(2020) 9598 (final) suteiktas sąlyginis leidimas prekiauti žmonėms skirtu vaistu „Comirnaty – COVID-19-mRNA-vakcina (modifikuoti nukleozidai)“, grindžiamas tokiais pagrindais.

                  1.

                  Pirmasis ieškinio pagrindas: ginčijamas įgyvendinimo sprendimas pažeidžia Reglamento (EB) Nr. 507/2006 (1) 2 straipsnio 1 ir 2 punktus. Jau vien dėl to, kad SARS-CoV-2 infekcijos atveju rizika vaikams yra lygi nuliui, sveikiems vaikams pavojingumo ir naudingumo balansas negali būti teigiamas. Todėl aptariamos eksperimentinės, genų inžinerija pagrįstos medžiagos naudojimas šiurkščiai pažeidžia ES teisę. Be to, PPO ir ES teisės aktų nustatyta tvarka nėra paskelbusios krizinės situacijos, dėl kurios kyla grėsmė visuomenės sveikatai.

                  2.

                  Antrasis ieškinio pagrindas: ginčijamas įgyvendinimo sprendimas pažeidžia Reglamento (EB) Nr. 507/2006 4 straipsnį, nes nėra:

                              —

                              teigiamo pavojingumo ir naudingumo balanso, kaip tai suprantama pagal Direktyvos 2001/83/EB (2) 1 straipsnio 28a punktą;

                              —

                              Reglamento (EB) Nr. 507/2006 4 straipsnio 1 dalies b punkto sąlygos, kadangi pareiškėjas negali pateikti išsamių klinikinių duomenų;

                              —

                              Reglamento (EB) Nr. 507/2006 4 straipsnio 1 dalies c punkto sąlygos, kadangi nėra nepatenkinto aprūpinimo vaistais poreikio, kuris gali būti patenkintas suteikus leidimą prekiauti vaistu;

                              —

                              Reglamento (EB) Nr. 507/2006 4 straipsnio 1 dalies d punkto sąlygos.

                  3.

                  Trečiasis ieškinio pagrindas: Reglamento (EB) Nr. 1394/2007 (3), Direktyvos 2001/83/EB ir Reglamento (EB) Nr. 726/2004 (4) pažeidimas.

                  4.

                  Ketvirtasis ieškinio pagrindas: šiurkštus SESV 168 ir 169 straipsnių, taip pat Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijos 3, 35 ir 38 straipsnių pažeidimas.

         (1)  2006 m. kovo 29 d. Komisijos reglamentas (EB) Nr. 507/2006, dėl sąlyginių leidimų prekiauti žmonėms skirtais vaistais, kuriems taikomas Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (EB) Nr. 726/2004 (OL L 92, 2006, p. 6).

         (2)  2001 m. lapkričio 6 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2001/83/EB dėl Bendrijos kodekso, reglamentuojančio žmonėms skirtus vaistus (OL L 311, 2001, p. 67; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 13 sk., 27 t., p. 69).

         (3)  2007 m. lapkričio 13 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (EB) Nr. 1394/2007 dėl pažangiosios terapijos vaistinių preparatų, iš dalies keičiantis Direktyvą 2001/83/EB ir Reglamentą (EB) Nr. 726/2004 (OL L 324, 2007, p. 121).

         (4)  2004 m. kovo 31 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (EB) Nr. 726/2004, nustatantis Bendrijos leidimų dėl žmonėms skirtų ir veterinarinių vaistų išdavimo ir priežiūros tvarką ir įsteigiantis Europos vaistų agentūrą (OL L 136, 2004, p. 1; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 13 sk., 34 t., p. 229).


title: Byla C-791/19: 2021 m. liepos 15 d. Teisingumo Teismo (didžioji kolegija) sprendimas byloje Europos Komisija / Lenkijos Respublika (Valstybės įsipareigojimų neįvykdymas – Teisėjams taikoma drausminė tvarka – Teisinė valstybė – Teisėjų nepriklausomumas – Veiksminga teisminė gynyba Sąjungos teisei priklausančiose srityse – ESS 19 straipsnio 1 dalies antra pastraipa – Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijos 47 straipsnis – Drausmės pažeidimai dėl teismo sprendimų turinio – Nepriklausomi garbės teismai, įsteigti pagal įstatymą – Protingo termino ir teisės į gynybą paisymas per drausmines procedūras – SESV 267 straipsnis – Nacionalinių teismų teisės ir pareigos pateikti Teisingumo Teismui prašymus priimti prejudicinį sprendimą apribojimas)

text:
               2021 9 20

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 382/2

      2021 m. liepos 15 d. Teisingumo Teismo (didžioji kolegija) sprendimas byloje Europos Komisija / Lenkijos Respublika

      (Byla C-791/19) (1)

      (Valstybės įsipareigojimų neįvykdymas - Teisėjams taikoma drausminė tvarka - Teisinė valstybė - Teisėjų nepriklausomumas - Veiksminga teisminė gynyba Sąjungos teisei priklausančiose srityse - ESS 19 straipsnio 1 dalies antra pastraipa - Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijos 47 straipsnis - Drausmės pažeidimai dėl teismo sprendimų turinio - Nepriklausomi garbės teismai, įsteigti pagal įstatymą - Protingo termino ir teisės į gynybą paisymas per drausmines procedūras - SESV 267 straipsnis - Nacionalinių teismų teisės ir pareigos pateikti Teisingumo Teismui prašymus priimti prejudicinį sprendimą apribojimas)
      (2021/C 382/02)
      Proceso kalba: lenkų

         Šalys

         Ieškovė: Europos Komisija, iš pradžių atstovaujama K. Banks, S. L. Kalėda ir H. Krämer, po to – K. Banks, S. L. Kalėda ir P. J. O. Van Nuffel

         Atsakovė: Lenkijos Respublika, atstovaujama B. Majczyna, D. Kupczak, S. Żyrek, A. Dalkowska ir A. Gołaszewska

         Ieškovės pusėje įstojusios į bylą šalys: Belgijos Karalystė, atstovaujama C. Pochet, M. Jacobs ir L. Van den Broeck, Danijos Karalystė, iš pradžių atstovaujama M. Wolff, M. Jespersen ir J. Nymann-Lindegren, po to – M. Wolff ir J. Nymann-Lindegren, Nyderlandų Karalystė, atstovaujama M. K. Bulterman ir J. Langer, Suomijos Respublika, atstovaujama M. Pere ir H. Leppo, Švedijos Karalystė, atstovaujama C. Meyer-Seitz, H. Shev, A. Falk, J. Lundberg ir H. Eklinder

         Rezoliucinė dalis

                  1.

                              —

                              Neužtikrindama Sąd Najwyższy (Aukščiausiasis Teismas, Lenkija) Izba Dyscyplinarna (Drausmės bylų kolegija), kuriai pavesta atlikti teisėjų drausmės bylose priimtų sprendimų kontrolę, nepriklausomumo ir nešališkumo (2017 m. gruodžio 8 d. Ustawa o Sądzie Najwyższym (Aukščiausiojo Teismo įstatymas, suvestinė redakcija, paskelbta 2019 m. Dziennik Ustaw Rzeczypospolitej Polskiej (825 pozicija)) (toliau – Aukščiausiojo Teismo įstatymas) 3 straipsnio 5 punktas, 27 straipsnis ir 73 straipsnio 1 dalis, siejami su 2011 m. gegužės 12 d. Ustawa o Krajowej Radzie Sądownictwa (Nacionalinės teismų tarybos įstatymas), iš dalies pakeisto 2017 m. gruodžio 8 d. Ustawa o zmianie ustawy o Krajowej Radzie Sądownictwa oraz niektórych innych ustaw (Įstatymas, kuriuo iš dalies keičiamas Nacionalinės teismų tarybos įstatymas ir tam tikri kiti įstatymai) (2018 m. Dz. U., 3 pozicija) (toliau – NTT įstatymas) 9bis straipsniu);

                              —

                              leisdama, kad teismo sprendimų turinys galėtų būti laikomas bendrosios kompetencijos teismų teisėjų drausmės pažeidimu (2001 m. liepos 27 d. Ustawa – Prawo o ustroju sądów powszechnych (Bendrosios kompetencijos teismų santvarkos įstatymas) su vėlesniais pakeitimais, paskelbtais 2019 m. Dziennik Ustaw Rzeczypospolitej Polskiej (52, 55, 60, 125, 1469 ir 1495 pozicijos) (Dz. U. Nr. 98, 1070 pozicija) 107 straipsnio 1 dalis ir Aukščiausiojo Teismo įstatymo (suvestinė redakcija paskelbta 2019 m. Dziennik Ustaw Rzeczypospolitej Polskiej (825 pozicija), 97 straipsnio 1 ir 3 dalys);

                              —

                              suteikdama Sąd Najwyższy (Aukščiausiasis Teismas) Izba Dyscyplinarna (drausmės bylų kolegija) pirmininkui diskreciją skirti teisėjų garbės teismą, turintį jurisdikciją pirmąja instancija nagrinėti bendrosios kompetencijos teismų teisėjų drausmės bylas (Bendrosios kompetencijos teismų santvarkos įstatymo (redakcija po iš eilės padarytų pakeitimų, paskelbtų 2019 m. Dziennik Ustaw Rzeczypospolitej Polskiej (52, 55, 60, 125, 1469 ir 1495 pozicijos) 110 straipsnio 3 dalis ir 114 straipsnio 7 dalis), ir taip neužtikrindama, kad drausmės bylas nagrinėtų „pagal įstatymą įsteigtas“ teismas; ir

                              —

                              neužtikrindama, kad bendrosios kompetencijos teismų teisėjams iškeltos drausmės bylos būtų išnagrinėtos per protingą terminą (to paties įstatymo 112b straipsnio 5 dalies antras sakinys) ir numatydama, kad veiksmai, susiję su gynėjo paskyrimu ir jo pasiruošimu gynybai, nesustabdo drausmės bylos nagrinėjimo (Bendrosios kompetencijos teismų įstatymo 113a straipsnis) ir kad garbės teismas nagrinėja bylą net tuo atveju, kai teisėjas, kuriam iškelta drausmės byla, ar jo gynėjas negali atvykti dėl pateisinamų priežasčių (to paties įstatymo 115a straipsnio 3 dalis), ir taip neužtikrindama bendrosios kompetencijos teismų teisėjų, kuriems iškeltos drausmės bylos, teisės į gynybą paisymo,
                              Lenkijos Respublika neįvykdė įsipareigojimų pagal ESS 19 straipsnio 1 dalies antrą pastraipą.

                  2.

                  Leisdama, kad teismų teisė kreiptis į Europos Sąjungos Teisingumo Teismą su prašymais priimti prejudicinį sprendimą būtų ribojama dėl galimybės iškelti drausmės bylą, Lenkijos Respublika neįvykdė įsipareigojimų pagal SESV 267 straipsnio antrą ir trečią pastraipas.

                  3.

                  Lenkijos Respublika padengia savo ir Europos Komisijos patirtas bylinėjimosi išlaidas, įskaitant tas, kurios susijusios su laikinųjų apsaugos priemonių taikymo procedūra.

                  4.

                  Belgijos Karalystė, Danijos Karalystė, Nyderlandų Karalystė, Suomijos Respublika ir Švedijos Karalystė padengia savo bylinėjimosi išlaidas.

         (1)  OL C 413, 2019 12 9.


title: Byla C-911/19: 2021 m. liepos 15 d. Teisingumo Teismo (didžioji kolegija) sprendimas byloje (Conseil d'État (Prancūzija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Fédération bancaire française (FBF) / Autorité de contrôle prudentiel et de résolution (ACPR) (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą – SESV 263 ir 267 straipsniai – Teisiškai neprivalomas Sąjungos aktas – Teisminė kontrolė – Europos bankininkystės institucijos (EBI) paskelbtos gairės – Mažmeninės bankininkystės produktų valdymo ir priežiūros tvarka – Galiojimas – EBI kompetencija)

text:
               2021 9 20

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 382/3

      2021 m. liepos 15 d. Teisingumo Teismo (didžioji kolegija) sprendimas byloje (Conseil d'État (Prancūzija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Fédération bancaire française (FBF) / Autorité de contrôle prudentiel et de résolution (ACPR)

      (Byla C-911/19) (1)

      (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą - SESV 263 ir 267 straipsniai - Teisiškai neprivalomas Sąjungos aktas - Teisminė kontrolė - Europos bankininkystės institucijos (EBI) paskelbtos gairės - Mažmeninės bankininkystės produktų valdymo ir priežiūros tvarka - Galiojimas - EBI kompetencija)
      (2021/C 382/03)
      Proceso kalba: prancūzų

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

         Conseil d'État

         Šalys pagrindinėje byloje

         Pareiškėja: Fédération bancaire française (FBF)

         Atsakovė: Autorité de contrôle prudentiel et de résolution (ACPR)

         Rezoliucinė dalis

                  1.

                  SESV 263 straipsnis turi būti aiškinamas taip, kad dėl aktų, kaip antai 2016 m. kovo 22 d. Europos bankininkystės institucijos (EBI) Mažmeninės bankininkystės produktų priežiūros ir valdymo gairių (ABE/GL/2015/18), negalima pareikšti ieškinio dėl panaikinimo pagal šį straipsnį.

                  2.

                  SESV 267 straipsnis turi būti aiškinamas taip, kad pagal šį straipsnį Teisingumo Teismas turi jurisdikciją vertinti aktų, kaip antai 2016 m. kovo 22 d. Europos bankininkystės institucijos (EBI) Mažmeninės bankininkystės produktų priežiūros ir valdymo gairių (ABE/GL/2015/18), galiojimą.

                  3.

                  Pagal Sąjungos teisę nereikalaujama, kad prieštaravimo dėl Sąjungos akto teisėtumo priimtinumas nacionaliniame teisme priklausytų nuo sąlygos, kad šis aktas būtų tiesiogiai ir konkrečiai susijęs su teisės subjektu, kuris remiasi šiuo prieštaravimu.

                  4.

                  Išnagrinėjus trečiąjį prejudicinį klausimą nepaaiškėjo nieko, kas galėtų paveikti 2016 m. kovo 22 d. Europos bankininkystės institucijos (EBI) Mažmeninės bankininkystės produktų priežiūros ir valdymo gairių (ABE/GL/2015/18) galiojimą.

         (1)  OL C 61, 2020 2 24.


title: Byla C-262/21 PPU: 2021 m. rugpjūčio 2 d. Teisingumo Teismo (pirmoji kolegija) sprendimas byloje (Korkein oikeus (Suomija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) A / B (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą – Laisvės saugumo ir teisingumo erdvė – Jurisdikcija ir teismo sprendimų, susijusių su santuoka ir tėvų pareigomis, pripažinimas bei vykdymas – Reglamentas (EB) Nr. 2201/2003 – Taikymo sritis – 2 straipsnio 11 punktas – Sąvoka „neteisėtas vaiko išvežimas ar negrąžinimas“ – 1980 m. spalio 25 d. Hagos konvencija – Prašymas grąžinti mažametį vaiką, kurio tėvams paskirta bendra vaiko globa – Trečiosios šalies pilietis – Vaiko ir jo motinos perdavimas valstybei narei, pagal Reglamentą (ES) Nr. 604/2013 („Dublinas III“) atsakingai už tarptautinės apsaugos prašymo nagrinėjimą)

text:
               2021 9 20

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 382/4

      2021 m. rugpjūčio 2 d. Teisingumo Teismo (pirmoji kolegija) sprendimas byloje (Korkein oikeus (Suomija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) A / B

      (Byla C-262/21 PPU) (1)

      (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą - Laisvės saugumo ir teisingumo erdvė - Jurisdikcija ir teismo sprendimų, susijusių su santuoka ir tėvų pareigomis, pripažinimas bei vykdymas - Reglamentas (EB) Nr. 2201/2003 - Taikymo sritis - 2 straipsnio 11 punktas - Sąvoka „neteisėtas vaiko išvežimas ar negrąžinimas“ - 1980 m. spalio 25 d. Hagos konvencija - Prašymas grąžinti mažametį vaiką, kurio tėvams paskirta bendra vaiko globa - Trečiosios šalies pilietis - Vaiko ir jo motinos perdavimas valstybei narei, pagal Reglamentą (ES) Nr. 604/2013 („Dublinas III“) atsakingai už tarptautinės apsaugos prašymo nagrinėjimą)
      (2021/C 382/04)
      Proceso kalba: suomių

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

         Korkein oikeus

         Šalys pagrindinėje byloje

         Kasatorius: A

         Kita kasacinio proceso šalis: B

         Rezoliucinė dalis

      2003 m. lapkričio 27 d. Tarybos reglamento (EB) Nr. 2201/2003 dėl jurisdikcijos ir teismo sprendimų, susijusių su santuoka ir tėvų pareigomis, pripažinimo bei vykdymo, panaikinančio Reglamentą (EB) Nr. 1347/2000, 2 straipsnio 11 punktas turi būti aiškinamas taip, kad neteisėtu išvežimu arba neteisėtu negrąžinimu, kaip tai suprantama pagal šią nuostatą, negali būti laikoma tokia situacija, kai vienas iš tėvų, vykdydamas sprendimą dėl perdavimo, kurį viena valstybė narė priėmė pagal 2013 m. birželio 26 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) Nr. 604/2013, kuriuo išdėstomi valstybės narės, atsakingos už trečiosios šalies piliečio arba asmens be pilietybės vienoje iš valstybių narių pateikto tarptautinės apsaugos prašymo nagrinėjimą, nustatymo kriterijai ir mechanizmai, be kito iš tėvų sutikimo turi išvežti savo vaiką iš nuolatinės gyvenamosios vietos valstybės į kitą valstybę narę ir likti toje valstybėje narėje po to, kai buvo panaikintas sprendimas dėl perdavimo, o pirmosios valstybės narės institucijos nėra nusprendusios perduotus asmenis perimti savo žinion arba leisti jiems gyventi šalyje.

         (1)  OL C 252, 2021 6 28.


title: Byla C-81/20: 2021 m. birželio 22 d. Teisingumo Teismo (septintoji kolegija) nutartis byloje (Tribunalul Bucureşti (Rumunija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) SC Mitliv Exim SRL / Agenţia Naţională de Administrare Fiscală, Direcţia Generală de Administrare a Marilor Contribuabili (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą – Teisingumo Teismo procedūros reglamento 53 straipsnio 2 dalis ir 94 straipsnis – Pridėtinės vertės mokestis (PVM) – Direktyva 2006/112/EB – Pagrindinės teisės – Non bis in idem principas – Baudžiamųjų ir administracinių sankcijų sutaptis – Netaikymas – Papildomos mokestinės prievolės – Palūkanos už apmokestinamojo asmens atliktą mokėjimą tiriant baudžiamąją bylą)

text:
               2021 9 20

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 382/5

      2021 m. birželio 22 d. Teisingumo Teismo (septintoji kolegija) nutartis byloje (Tribunalul Bucureşti (Rumunija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) SC Mitliv Exim SRL / Agenţia Naţională de Administrare Fiscală, Direcţia Generală de Administrare a Marilor Contribuabili

      (Byla C-81/20) (1)

      (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą - Teisingumo Teismo procedūros reglamento 53 straipsnio 2 dalis ir 94 straipsnis - Pridėtinės vertės mokestis (PVM) - Direktyva 2006/112/EB - Pagrindinės teisės - Non bis in idem principas - Baudžiamųjų ir administracinių sankcijų sutaptis - Netaikymas - Papildomos mokestinės prievolės - Palūkanos už apmokestinamojo asmens atliktą mokėjimą tiriant baudžiamąją bylą)
      (2021/C 382/05)
      Proceso kalba: rumunų

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

         Tribunalul Bucureşti

         Šalys

         Pareiškėja: SC Mitliv Exim SRL

         Atsakovai: Agenţia Naţională de Administrare Fiscală, Direcţia Generală de Administrare a Marilor Contribuabili

         Rezoliucinė dalis

      2006 m. lapkričio 28 d. Tarybos direktyvos 2006/112/EB dėl pridėtinės vertės mokesčio bendros sistemos 2 ir 63 straipsniai turi būti aiškinami taip: kadangi apmokestinamieji sandoriai buvo įvykdyti ir kadangi atsirado prievolė už juos sumokėti pridėtinės vertės mokestį, net ir laikinas mokėjimas siekiant padengti atitinkamą mokestinį įsiskolinimą negali būti laikomas nepagrįstu ir dėl to šį mokėjimą atlikusio apmokestinamojo asmens naudai negali būti skaičiuojamos palūkanos.

         (1)  OL C 279, 2020 8 24.


title: Byla C-206/20: 2021 m. birželio 22 d. Teisingumo Teismo (šeštoji kolegija) nutartis byloje (High Court of Justice Queen's Bench Division (Administrative Court) (Jungtinė Karalystė) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) – VA išduoto Europos arešto orderio vykdymas (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą – Teisingumo Teismo procedūros reglamento 99 straipsnis – Teismų bendradarbiavimas baudžiamosiose bylose – Europos arešto orderis – Pagrindų sprendimas 2002/584/TVR – 8 straipsnio 1 dalies c punktas – Valstybės narės prokuratūros išduotas Europos arešto orderis siekiant patraukti baudžiamojon atsakomybėn, remiantis tos pačios institucijos paskirta su laisvės suvaržymu susijusia priemone – Teisminės peržiūros nebuvimas prieš perduodant prašomą perduoti asmenį – Pasekmės – Veiksminga teisminė gynyba – Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartija – 47 straipsnis)

text:
               2021 9 20

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 382/5

      2021 m. birželio 22 d. Teisingumo Teismo (šeštoji kolegija) nutartis byloje (High Court of Justice Queen's Bench Division (Administrative Court) (Jungtinė Karalystė) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) – VA išduoto Europos arešto orderio vykdymas
      (Byla C-206/20) (1)

      (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą - Teisingumo Teismo procedūros reglamento 99 straipsnis - Teismų bendradarbiavimas baudžiamosiose bylose - Europos arešto orderis - Pagrindų sprendimas 2002/584/TVR - 8 straipsnio 1 dalies c punktas - Valstybės narės prokuratūros išduotas Europos arešto orderis siekiant patraukti baudžiamojon atsakomybėn, remiantis tos pačios institucijos paskirta su laisvės suvaržymu susijusia priemone - Teisminės peržiūros nebuvimas prieš perduodant prašomą perduoti asmenį - Pasekmės - Veiksminga teisminė gynyba - Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartija - 47 straipsnis)
      (2021/C 382/06)
      Proceso kalba: anglų

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

         High Court of Justice Queen's Bench Division (Administrative Court)

         Šalys

         Apeliantas: VA

         dalyvaujant: Rusės, Bulgarija, regioninės prokuratūros prokurorui

         Rezoliucinė dalis

      2002 m. birželio 13 d. Tarybos pagrindų sprendimo 2002/584/TVR dėl Europos arešto orderio ir perdavimo tarp valstybių narių tvarkos, iš dalies pakeisto 2009 m. vasario 26 d. Tarybos pagrindų sprendimu 2009/299/TVR, 8 straipsnio 1 dalies c punktą, atsižvelgiant į Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijos 47 straipsnį ir Teisingumo Teismo jurisprudenciją, reikia aiškinti taip, kad veiksmingos teisminės gynybos, kuri turi būti užtikrinta asmeniui, kuriam taikomas Europos arešto orderis siekiant patraukti baudžiamojon atsakomybėn, reikalavimai nėra įvykdyti, jeigu tiek Europos arešto orderis, tiek teismo sprendimas, kuriuo pagrįstas šis arešto orderis, yra išduoti prokuroro, kuris gali būti vertinamas kaip „išduodančioji teisminė institucija“, kaip ji suprantama pagal šio pagrindų sprendimo, iš dalies pakeisto Pagrindų sprendimu 2009/299, 6 straipsnio 1 dalį, kai šis Europos arešto orderis ar teismo sprendimas negali būti peržiūrėtas išduodančiosios valstybės narės teismo prieš vykdančiajai valstybei narei perduodant prašomą perduoti asmenį.

         (1)  OL C 262, 2020 8 10.


title: Byla C-636/20: 2021 m. liepos 1 d. Teisingumo Teismo (šeštoji kolegija) nutartis byloje (Pécsi Törvényszék (Vengrija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Tolnatext Bt. / Nemzeti Adó- és Vámhivatal Fellebbviteli Igazgatósága (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą – Sąjungos muitinės kodeksas – 22 straipsnio 6 dalis – 29 straipsnis – Teisė būti išklausytam – Savo iniciatyva pradėtos procedūros – Teisingumo Teismo procedūros reglamento 53 straipsnio 2 dalis ir 94 straipsnis – Priežasčių, kuriomis grindžiamas atsakymo į prejudicinį klausimą būtinumas sprendimui nagrinėjamoje pagrindinėje byloje priimti, nenurodymas – Akivaizdus prašymo priimti prejudicinį sprendimą nepriimtinumas)

text:
               2021 9 20

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 382/6

      2021 m. liepos 1 d. Teisingumo Teismo (šeštoji kolegija) nutartis byloje (Pécsi Törvényszék (Vengrija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Tolnatext Bt. / Nemzeti Adó- és Vámhivatal Fellebbviteli Igazgatósága

      (Byla C-636/20) (1)

      (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą - Sąjungos muitinės kodeksas - 22 straipsnio 6 dalis - 29 straipsnis - Teisė būti išklausytam - Savo iniciatyva pradėtos procedūros - Teisingumo Teismo procedūros reglamento 53 straipsnio 2 dalis ir 94 straipsnis - Priežasčių, kuriomis grindžiamas atsakymo į prejudicinį klausimą būtinumas sprendimui nagrinėjamoje pagrindinėje byloje priimti, nenurodymas - Akivaizdus prašymo priimti prejudicinį sprendimą nepriimtinumas)
      (2021/C 382/07)
      Proceso kalba: vengrų

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

         Pécsi Törvényszék

         Šalys

         Pareiškėja: Tolnatext Bt.

         Kita administracinio proceso šalis: Nemzeti Adó- és Vámhivatal Fellebbviteli Igazgatósága

         Rezoliucinė dalis

      2020 m. spalio 30 d. nutartimi Pécsi Törvényszék (Pėčo apygardos teismas, Vengrija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą yra akivaizdžiai nepriimtinas.

         (1)  OL C 62, 2021 2 22.


title: Byla C-95/21: 2021 m. vasario 16 d. Landgericht Köln (Vokietija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Deutsche Lufthansa AG / AirHelp Germany GmbH

text:
               2021 9 20

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 382/6

      2021 m. vasario 16 d.Landgericht Köln (Vokietija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Deutsche Lufthansa AG / AirHelp Germany GmbH

      (Byla C-95/21)
      (2021/C 382/08)
      Proceso kalba: vokiečių

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

         Landgericht Köln

         Šalys pagrindinėje byloje

         Atsakovė ir apeliantė: Deutsche Lufthansa AG

         Ieškovė ir kita apeliacinio proceso šalis: AirHelp Germany GmbH

      2021 m. birželio 17 d. Teisingumo Teismo pirmininko nutartimi byla išbraukta iš Teisingumo Teismo registro.


title: Byla C-142/21: 2021 m. kovo 5 d. Landgericht Köln (Vokietija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Deutsche Lufthansa AG / AirHelp Germany GmbH

text:
               2021 9 20

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 382/7

      2021 m. kovo 5 d.Landgericht Köln (Vokietija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Deutsche Lufthansa AG / AirHelp Germany GmbH

      (Byla C-142/21)
      (2021/C 382/09)
      Proceso kalba: vokiečių

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

         Landgericht Köln

         Šalys pagrindinėje byloje

         Atsakovė ir apeliantė: Deutsche Lufthansa AG

         Ieškovė ir kita apeliacinio proceso šalis: AirHelp Germany GmbH

      2021 m. birželio 18 d. Teisingumo Teismo pirmininko nutartimi byla išbraukta iš Teisingumo Teismo registro.


title: Byla C-173/21: 2021 m. kovo 22 d. Landgericht Köln (Vokietija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Deutsche Lufthansa AG / GE

text:
               2021 9 20

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 382/7

      2021 m. kovo 22 d.Landgericht Köln (Vokietija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Deutsche Lufthansa AG / GE

      (Byla C-173/21)
      (2021/C 382/10)
      Proceso kalba: vokiečių

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

         Landgericht Köln

         Šalys pagrindinėje byloje

         Atsakovė ir apeliantė: Deutsche Lufthansa AG

         Ieškovė ir kita apeliacinio proceso šalis: GE
      2021 m. birželio 14 d. Teisingumo Teismo pirmininko nutartimi byla išbraukta iš Teisingumo Teismo registro.


title: Byla C-302/21: 2021 m. gegužės 12 d. Juzgado de Primera Instancia n° 4 de Castellón de la Plana (Ispanija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Casilda / Banco Cetelem SA

text:
               2021 9 20

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 382/7

      2021 m. gegužės 12 d.Juzgado de Primera Instancia no 4 de Castellón de la Plana (Ispanija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Casilda / Banco Cetelem SA

      (Byla C-302/21)
      (2021/C 382/11)
      Proceso kalba: ispanų

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

         Juzgado de Primera Instancia no 4 de Castellón de la Plana

         Šalys pagrindinėje byloje

         Ieškovė: Casilda

         Atsakovė: Banco Cetelem SA

         Prejudiciniai klausimai

      Pirmasis prejudicinis klausimas

                  a)

                  Ar, vadovaujantis Sąjungos teisės viršenybės principu jos kompetencijos srityje, konkrečiai kalbant, vartojimo kreditų ir sutarčių su vartotojais reguliavimo srityje, Ispanijos Aukščiausiojo Teismo, kaip aukščiausios instancijos teismo, jurisprudencijos dėl Ley de 23 de julio de 1908 sobre nulidad de los contratos de préstamos usurarios (1908 m. liepos 23 d. Įstatymas dėl lupikiškų paskolos sutarčių negaliojimo), kaip nacionalinės teisės akto, aiškinimo ir taikymo tiek, kiek šioje jurisprudencijoje numatytas ne tik sudarytos sutarties negaliojimas, bet ir vartojimo kredito sutarties „pagrindinio dalyko“ apibrėžimas, atnaujinamojo kredito tvarka ir teikiamų paslaugų „kokybės ir kainos“ adekvatumas, atitiktį Sąjungos teisei nacionalinis teismas turi įvertinti ex officio, ar, priešingai, kaip teigia Ispanijos Aukščiausiasis Teismas, ši pareiga įvertinti atitiktį Sąjungos teisei ir jos direktyvoms yra sąlygojama arba priklauso nuo ieškovo petitum (dispozityvumo principas), t. y., jei ieškinys dėl vartojimo kredito pripažinimo negaliojančiu dėl „lupikiško pobūdžio“ pareiškiamas kaip „vienintelis arba pagrindinis“ ieškinys, grindžiamas nacionalinėmis nuostatomis, turi būti laikomasi požiūrio, kad Sąjungos teisės viršenybė ir jos suderinimo apimtis neturi reikšmės, nors Ispanijos Aukščiausiojo Teismo jurisprudencija dėl minėto Lupikavimo įstatymo aiškinimo ir taikymo leidžia apibrėžti pagrindinės bylos dalyką ir įvertinti vartojimo kredito kokybės bei kainos adekvatumą: šie klausimai yra nacionalinio teismo nagrinėjamos bylos dalykas?

                  b)

                  Ar, turint omenyje minėtą Europos Sąjungos teisės viršenybę ir suderinimo apimtį vartojimo kreditų ir sutarčių su vartotojais reguliavimo srityje ir atsižvelgiant į tai, kad pats Ispanijos Aukščiausiasis Teismas daugelyje savo sprendimų įtvirtintoje jurisprudencijoje pakartojo, kad Direktyvos 93/13/EB (1) 4 straipsnio 2 dalyje nustatyta „išimtis“, kaip suderinta nuostata, buvo visiškai perkelta į Ispanijos teisinę sistemą, todėl nacionaliniam teismui netikslinga atlikti teisminę kainų kontrolę atsižvelgiant į tai, kad Ispanijos teisinėje sistemoje nėra jokios nuostatos, kurioje apskritai būtų leidžiama ar įgaliojama atlikti tokią teisminę kainų kontrolę, įskaitant patį 1908 m. Lupikavimo įstatymą, be to, atsižvelgiant į tai, kad nebuvo įvertintas galimas vartojimo kredito kainą nustatančios sąlygos neskaidrumas, aplinkybė, kad nacionalinis teismas, taikydamas nacionalinę nuostatą – minėtą 1908 m. Kovos su lupikavimu įstatymą – peržengdamas jos natūralios taikymo srities, susijusios su sudarytos sutarties pripažinimu negaliojančia, ribas, kaip ex nov[o] įgaliojimą atlieka pagrindinio sutarties dalyko, kuriuo paprastai nustatoma arba vartojimo kredito kaina, vertinama pagal palūkanų normą (PN), arba vartojimo kredito kaina, vertinama pagal bendros kredito kainos metinę normą (MN), „teisminę kontrolę“, prieštarauja Direktyvos 93/13/EEB 4 straipsnio 2 daliai?

                  c)

                  Galiausiai, remiantis tuo, kas išdėstyta ir atsižvelgiant į Sutartyje dėl Europos Sąjungos veikimo nustatytą reglamentavimo ir suderinimo pagrindą, ypač su vidaus rinkos veikimu susijusioje Europos Sąjungos kompetencijos srityje, kyla klausimas, ar nacionalinio teismo vykdoma bendrojo vartojimo kredito kainos ar išlaidų nustatymo kontrolė, atlikta nesant aiškaus išankstinio nacionalinės teisės aktuose įtvirtinto leidimo, yra „suderinama“ su SESV 120 straipsniu, atsižvelgiant į atviros rinkos ekonomiką ir šalių sutarčių laisvės principą?

            Antrasis prejudicinis klausimas
      Ar laikantis Sąjungos teisės viršenybės principo jos kompetencijai priklausančioje derinimo srityje, konkrečiai kalbant, direktyvų dėl vartojimo kredito ir sutarčių su vartotojais reguliavimo srityje, atsižvelgiant į tai, kad teisinio saugumo principas yra būtina tinkamo ir veiksmingo vartojimo kreditų vidaus rinkos veikimo sąlyga, MN apribojimas, kuris apskritai gali būti nustatytas vartotojui vartojimo kredito sutartyje siekiant kovoti su lupikavimu ir kurį Ispanijos Aukščiausiasis Teismas įtvirtino remdamasis ne objektyviais ir tiksliais, o tik apytikriais parametrais, taip suteikdamas kiekvienam nacionaliniam teismui diskreciją tiksliai nustatyti šį apribojimą siekiant išspręsti nagrinėjamą bylą, prieštarauja minėtam teisinio saugumo principui, siekiant užtikrinti tinkamą vartojimo kreditų vidaus rinkos veikimą?

         (1)  1993 m. balandžio 5 d. Tarybos direktyva 93/13/EEB dėl nesąžiningų sąlygų sutartyse su vartotojais (OL L 95, 1993, p. 29; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 15 sk., 2 t., p. 288).


title: Byla C-326/21 P: 2021 m. gegužės 25 d. PNB Banka AS pateiktas apeliacinis skundas dėl 2021 m. kovo 12 d. Bendrojo Teismo (dešimtoji kolegija) priimtos nutarties byloje T-50/20 PNB Banka / ECB

text:
               2021 9 20

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 382/9

      2021 m. gegužės 25 d.PNB Banka AS pateiktas apeliacinis skundas dėl 2021 m. kovo 12 d. Bendrojo Teismo (dešimtoji kolegija) priimtos nutarties byloje T-50/20 PNB Banka / ECB

      (Byla C-326/21 P)
      (2021/C 382/13)
      Proceso kalba: anglų

         Šalys

         Apeliantė: PNB Banka AS, atstovaujama Rechtsanwalt O. Behrends,

         Kita proceso šalis: Europos Centrinis Bankas (ECB)

         Apeliantės reikalavimai

      Apeliantė Teisingumo Teismo prašo:

                  —

                  panaikinti skundžiamą nutartį;

                  —

                  remiantis SESV 264 straipsniu pripažinti negaliojančiu 2019 m. lapkričio 19 d. ECB sprendimą, kuriuo buvo atsisakyta nurodyti apeliantės bankroto administratoriui leisti apeliantės valdybos įgaliotam teisininkui patekti į jos patalpas, suteikti prieigą prie jos turimos informacijos, personalo ir išteklių;

                  —

                  jei Teisingumo Teismas nuspręstų, kad negali priimti sprendimo dėl esmės, grąžinti bylą Bendrajam Teismui, kad šis priimtų sprendimą dėl ieškinio dėl panaikinimo ir

                  —

                  priteisti iš ECB apeliantės ir bylinėjimosi apeliacinėje instancijoje išlaidas.

         Apeliacinio skundo pagrindai ir pagrindiniai argumentai

      Grįsdama apeliacinį skundą apeliantė remiasi dvylika pagrindų.
      Apeliacinio skundo pirmasis pagrindas: Bendrasis Teismas klaidingai rėmėsi jurisprudencija, susijusia su subjektų, kuriems neskirtas ES aktas, pareikštu ieškiniu dėl šių bendrojo poveikio aktų, kurie turi būti įgyvendinti arba dėl kurių turi būti priimti nacionaliniai įgyvendinimo aktai ir taikė šią jurisprudenciją šioje byloje, kuri susijusi su tiesioginiu ieškiniu dėl individualaus ES teisės akto, kuris gali būti ginčijamas pareiškiant ieškinį dėl panaikinimo remiantis SESV 263 straipsniu ir kuris turi tiesioginį poveikį nesant jo įgyvendinimo būtinybės.
      Apeliacinio skundo antrasis pagrindas: skundžiama nutartimi pažeidžiamas principas, kad teisė kreiptis į Teisingumo Teismą remiantis SESV 263 straipsnis negali priklausyti nuo valstybių narių.
      Apeliacinio skundo trečiasis pagrindas: skundžiama nutartis nesuderinama su Europos Sąjungos Teisingumo Teismo išimtine jurisdikcija pagal SESV 263 straipsnį.
      Apeliacinio skundo ketvirtasis pagrindas: skundžiama nutartis nesuderinama su principu, kad teisių gynimo priemonė nėra veiksminga, jei dėl struktūrinių priežasčių ji yra teorinė ir numanoma.
      Apeliacinio skundo penktasis pagrindas: skundžiama nutartimi pažeidžiamas Chartijos 51 straipsnis.
      Apeliacinio skundo šeštasis pagrindas: skundžiama nutartis grindžiama klaidingu teleologiniu ECB rizikos ribojimu pagrįstos kompetencijos sumažinimu.
      Apeliacinio skundo septintasis pagrindas: Bendrasis Teismas neatsižvelgė į tai, kad analizė pagal Chartijos 47 straipsnį turi būti grindžiama tuo, kaip tam tikra Europos institucija faktiškai veikia, o ne vien jos galimybe teikti trečiosioms šalims formalius privalomus nurodymus.
      Apeliacinio skundo aštuntasis pagrindas: skundžiama nutartis grindžiama klaidingu rizikos ribojimu pagrįstos teisės ir nemokumo teisės atskyrimu.
      Apeliacinio skundo devintasis pagrindas: Bendrasis Teismas klaidingai nusprendė, kad ECB trūksta reikiamos kompetencijos.
      Apeliacinio skundo dešimtasis pagrindas: skundžiama nutartis yra grindžiama klaidinga prielaida dėl leidimo panaikinimo poveikio ECB kompetencijai.
      Apeliacinio skundo vienuoliktasis pagrindas: Bendrasis Teismas klaidingai nusprendė, kad ECB laikėsi 2019 m. lapkričio 5 d. Sprendimo ECB ir kt. / Trasta Komercbanka ir kt. (C-663/17 P, C-665/17 P ir C-669/17 P, EU:C:2019:923).
      Apeliacinio skundo dvyliktasis pagrindas: Bendrasis Teismas tinkamai neišnagrinėjo apeliantės pagrindus dėl jos teisės būti išklausytai, reikalavimo pateikti argumentus ir nemo auditur principo.


title: Byla C-333/21: 2021 m. gegužės 27 d. Juzgado de lo Mercantil n° 17 de Madrid (Ispanija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje European Superleague Company, S.L. / Europos futbolo federacijų asociacija (UEFA) ir Tarptautinė futbolo asociacijų federacija (FIFA)

text:
               2021 9 20

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 382/10

      2021 m. gegužės 27 d.Juzgado de lo Mercantil no 17 de Madrid (Ispanija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje European Superleague Company, S.L. / Europos futbolo federacijų asociacija (UEFA) ir Tarptautinė futbolo asociacijų federacija (FIFA)

      (Byla C-333/21)
      (2021/C 382/14)
      Proceso kalba: ispanų

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

         Juzgado de lo Mercantil no 17 de Madrid

         Šalys pagrindinėje byloje

         Ieškovė: European Superleague Company, S.L.

         Atsakovės: Europos futbolo federacijų asociacija (UEFA) ir Tarptautinė futbolo asociacijų federacija (FIFA)

         Prejudiciniai klausimai

                  1.

                  Ar SESV 102 straipsnis turi būti aiškinamas taip, kad juo draudžiama piktnaudžiauti dominuojančia padėtimi, kai FIFA ir UEFA įstatuose (visų pirma FIFA įstatų 22 ir 71–73 straipsniuose, UEFA įstatų 49 ir 51 straipsniuose, taip pat panašiuose asociacijų narių ir nacionalinių lygų įstatų straipsniuose) yra numatyta, kad reikalingas išankstinis šių įstaigų, turinčių išimtinę kompetenciją organizuoti ar leisti rengti tarptautines klubų varžybas Europoje, leidimas tam, kad trečioji organizacija galėtų įsteigti naujas Europos lygmens klubų varžybas, pavyzdžiui, Superlygą, ypač tuomet, kai nėra objektyviais, skaidriais ir nediskriminaciniais kriterijais pagrįstos teisės aktuose numatytos procedūros, ir atsižvelgiant į galimą FIFA ir UEFA interesų konfliktą?

                  2.

                  Ar SESV 101 straipsnis turi būti aiškinamas taip, kad juo draudžiama FIFA ir UEFA savo įstatuose (visų pirma FIFA įstatų 22 ir 71–73 straipsniuose, UEFA įstatų 49 ir 51 straipsniuose, taip pat panašiuose asociacijų narių ir nacionalinių lygų įstatų straipsniuose) reikalauti išankstinio šių įstaigų, turinčių išimtinę kompetenciją organizuoti ar leisti rengti tarptautines klubų varžybas Europoje, leidimo tam, kad trečioji organizacija galėtų įsteigti naujas Europos lygmens klubų varžybas, pavyzdžiui, Superlygą, ypač tuomet, kai nėra objektyviais ir nediskriminaciniais kriterijais pagrįstos teisės aktuose numatytos procedūros, ir atsižvelgiant į galimą FIFA ir UEFA interesų konfliktą?

                  3.

                  Ar 101 ir (arba) 102 straipsniai turi būti aiškinami kaip draudžiantys FIFA, UEFA, jų asociacijoms narėms ir (arba) nacionalinėms lygoms grasinti sankcijomis Superlygoje dalyvaujantiems klubams ir (arba) jų žaidėjams, siekiant juos atgrasinti nuo tokio dalyvavimo? Jei būtų pritaikytos sankcijos, pašalinant iš varžybų arba uždraudžiant dalyvauti nacionalinėse atrankos rungtynėse, ar tokios objektyviais, skaidriais ir nediskriminaciniais kriterijais nepagrįstos sankcijos pažeistų SESV 101 ir (arba) 102 straipsnius?

                  4.

                  Ar SESV 101 ir (arba) 102 straipsniai turi būti aiškinami kaip nesuderinami su FIFA įstatų 67 ir 68 straipsniais tiek, kiek juose UEFA ir jos nacionalinės federacijos narės įvardijamos kaip „pirminiai visų iš jų kompetencijai priklausančių varžybų <…> kylančių teisių turėtojai“, tokiu būdu iš dalyvaujančių klubų ir kitų alternatyvių varžybų organizatorių atimama pirminė šių teisių nuosavybė, priskiriant UEFA ir jos nacionalinėms federacijoms narėms išimtinę atsakomybę už jų pardavimą?

                  5.

                  Jei FIFA ir UEFA, t. y. įstaigos, turinčios išimtinę kompetenciją organizuoti ir leisti tarptautines futbolo klubų varžybas Europoje, remdamosi minėtomis savo įstatų nuostatomis, uždraustų arba prieštarautų Superlygos plėtrai, ar SESV 101 straipsnis turėtų būti aiškinamas taip, kad tokiems konkurencijos apribojimams gali būti taikoma šioje nuostatoje numatyta išimtis, nes iš esmės apribojama gamyba, neleidžiama rinkai pateikti alternatyvių FIFA ar UEFA siūlomų produktų ir ribojamos naujovės, užkertant kelią kitiems produktų formatams ir formoms, užkertant kelią galimai konkurencijai rinkoje ir apribojant vartotojų pasirinkimą? Ar toks apribojimas būtų objektyviai pateisinamas, ir būtų galima teigti, kad dominuojančia padėtimi nėra piktnaudžiaujama, kaip tai suprantama pagal SESV 102 straipsnį?

                  6.

                  Ar SESV 45, 49, 56 ir (arba) 63 straipsniai turi būti aiškinami taip, kad FIFA ir UEFA įstatuose (visų pirma FIFA įstatų 22 ir 71–73 straipsniuose, UEFA įstatų 49 ir 51 straipsniuose, taip pat panašiuose asociacijų narių ir nacionalinių lygų įstatų straipsniuose) įtvirtinta nuostata reiškia apribojimą, prieštaraujantį bet kuriai iš šiose nuostatose pripažintų pagrindinių laisvių apribojimui, nes joje įtvirtintas reikalavimas gauti išankstinį šių įstaigų leidimą, kad valstybės narės ūkio subjektas galėtų įsteigti naujas Europos lygmens klubų varžybas, pavyzdžiui, Superlygą?


title: Byla C-335/21: 2021 m. gegužės 27 d. Juzgado de Primera Instancia n° 10 bis de Sevilla (Ispanija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Vicente / Delia

text:
               2021 9 20

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 382/12

      2021 m. gegužės 27 d.Juzgado de Primera Instancia no 10 bis de Sevilla (Ispanija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Vicente / Delia

      (Byla C-335/21)
      (2021/C 382/15)
      Proceso kalba: ispanų

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

         Juzgado de Primera Instancia no 10 Bis de Sevilla

         Šalys pagrindinėje byloje

         Ieškovas: Vicente

         Atsakovė: Delia

         Prejudiciniai klausimai

                  1

                  Ar supaprastinta procedūra dėl advokato pateikto reikalavimo dėl honoraro, kurios atveju teismas neturi galimybių ex officio analizuoti galimo su vartotoju sudarytos sutarties sąlygų nesąžiningumo, atitinka Direktyvą 93/13 (1)
                     ir joje įtvirtintą veiksmingumo principą, siejamą su Chartijos 47 straipsnyje įtvirtinta teise į veiksmingą teisminę gynybą, atsižvelgiant į tai, kad šios procedūros atveju nenumatytas teismo įsikišimas jokioje bylos nagrinėjimo stadijoje, išskyrus tuo atveju, kai klientas užginčija šį reikalavimą, o vėliau kuri nors iš šalių pateikia skundą dėl galutinio teismo kanclerio sprendimo?

                  2.

                  Ar tai, kad bet kokia nesąžiningumo patikra, kurią teismas atlieka ex officio arba šalies prašymu, tokios supaprastintos procedūros atveju atliekama nagrinėjant skundą dėl sprendimo, kurį priėmė jurisdikcijos neturinti institucija, kaip antai teismo kancleris, peržiūros, kuri iš esmės turi apsiriboti tik sprendimo dalyku, ir neleidžiama priimti kitų įrodymų, išskyrus šalių jau pateiktus dokumentinius įrodymus, atitinka Direktyvą 93/13 ir joje įtvirtintą veiksmingumo principą, siejamą su Chartijos 47 straipsnyje įtvirtinta teise į veiksmingą teisminę gynybą?

                  3.

                  Ar advokato ir vartotojo sutartyje nustatyta sąlyga, kaip antai nagrinėjama šioje byloje, kurioje numatyta pareiga mokėti honorarus konkrečiu atveju, kai klientas be advokatų kontoros žinios ar nesuderinęs su ja atsisako ieškinio nepasibaigus teismo procesui arba susitaria su institucija, turi būti laikoma patenkančia į Direktyvos 93/13 4 straipsnio 2 dalies nuostatų taikymo sritį, nes tai yra pagrindinė sąlyga, susijusi su sutarties dalyku, šiuo atveju – su kaina?

                  4.

                  Jei į ankstesnį klausimą būtų atsakyta teigiamai, ar minėta sąlyga, kad honorarai nustatomi darant nuorodą į advokatų asociacijos įkainių lentelę, kurioje nustatytos skirtingos taisyklės, taikytinos kiekvienu konkrečiu atveju, ir apie kurią nebuvo niekaip užsiminta anksčiau pateiktoje informacijoje, gali būti laikoma aiškia ir suprantama pagal minėtą Direktyvos 93/13 4 straipsnio 2 dalį?

                  5.

                  Jei į ankstesnį klausimą būtų atsakyta neigiamai, ar tai, kad į advokato ir vartotojo sudarytą sutartį įtraukta tokia sąlyga, kaip antai nagrinėjama šioje byloje, kurioje advokato honoraras nustatomas tik nurodant advokatų asociacijos įkainių lentelę, kurioje nustatytos skirtingos taisyklės, taikytinos kiekvienu konkrečiu atveju, ir apie kurią nebuvo užsiminta nei komerciniame pasiūlyme, nei anksčiau pateiktoje informacijoje, gali būti laikoma nesąžininga komercine veikla, kaip tai suprantama pagal Direktyvą 2005/29 (2)?

         (1)  1993 m. balandžio 5 d. Tarybos direktyva 93/13/EEB dėl nesąžiningų sąlygų sutartyse su vartotojais (OL L 95, 1993, p. 29; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 15 sk., 2 t., p. 288).

         (2)  2005 m. gegužės 11 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2005/29/EB dėl nesąžiningos įmonių komercinės veiklos vartotojų atžvilgiu vidaus rinkoje (OL L 149, 2005, p. 22).


title: Byla C-346/21: 2021 m. birželio 4 d. Tribunal da Relação do Porto (Portugalija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje ING Luxembourg SA / VX

text:
               2021 9 20

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 382/13

      2021 m. birželio 4 d.Tribunal da Relação do Porto (Portugalija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje ING Luxembourg SA / VX

      (Byla C-346/21)
      (2021/C 382/16)
      Proceso kalba: portugalų

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

         Tribunal da Relação do Porto

         Šalys pagrindinėje byloje

         Atsakovė pirmojoje instancijoje ir apeliantė antrojoje instancijoje: ING Luxembourg SA

         Ieškovė pirmojoje instancijoje ir atsakovė antrojoje instancijoje: VX

         Prejudiciniai klausimai

                  1.

                  Ar Reglamento (EB) Nr. 1393/2007 (1) 8 straipsnį galima aiškinti taip, kad šios bylos aplinkybėmis šis įteikimas registruotu laišku kitoje valstybėje narėje įsteigtai bendrovei nenaudojant Reglamento Nr. 1393/2007 II priede nustatytos formos gali būti laikomas galiojančiu?

                  2.

                  Ar Reglamentas (EB) Nr. 1393/2007 ir jame įtvirtinti Sąjungos teisės principai turi būti aiškinami taip, kad pagal juos draudžiama šioje byloje taikyti Código de Processo Civil (Portugalijos civilinio proceso kodeksas) 191 straipsnio 2 dalį tiek, kiek šioje nuostatoje numatyta, kad įteikimo negaliojimu turi būti pasiremta per tam tikrą laikotarpį (t. y. laikotarpį, kuris numatytas atsiliepimui į ieškinį pateikti)?

         (1)  2007 m. lapkričio 13 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (EB) Nr. 1393/2007 dėl teisminių ir neteisminių dokumentų civilinėse arba komercinėse bylose įteikimo valstybėse narėse (dokumentų įteikimas) ir panaikinantis Tarybos reglamentą (EB) Nr. 1348/2000 (OL L 324, 2007, p. 79).


title: Byla C-368/21: 2021 m. birželio 14 d. Finanzgericht Hamburg (Vokietija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje R.T. / Hauptzollamt Hamburg

text:
               2021 9 20

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 382/13

      2021 m. birželio 14 d.Finanzgericht Hamburg (Vokietija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje R.T. / Hauptzollamt Hamburg

      (Byla C-368/21)
      (2021/C 382/17)
      Proceso kalba: vokiečių

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

         Finanzgericht Hamburg

         Šalys pagrindinėje byloje

         Pareiškėjas: R.T.

         Atsakovė: Hauptzollamt Hamburg

         Prejudiciniai klausimai

                  1.

                  Ar Direktyvos 2006/112/EB (1) 30 ir 60 straipsniai turi būti aiškinami taip, kad trečiojoje šalyje registruotos transporto priemonės, kuri į Sąjungą įvežama pažeidžiant muitų teisės nuostatas, PVM tikslais importo vieta yra toje valstybėje narėje, kurioje buvo pažeistos muitų teisės nuostatos ir transporto priemonė buvo pirmą kartą naudota Sąjungoje kaip transporto priemonė, ar toje valstybėje narėje, kurioje reziduoja pareigų muitinei neįvykdęs asmuo ir naudoja transporto priemonę?

                  2.

                  Jeigu importo vieta yra kitoje valstybėje narėje nei Vokietija: ar yra pažeidžiama Direktyva 2006/112/EB, visų pirma jos 30 ir 60 straipsniai, tuo atveju, kai valstybės narės teisės normoje yra nustatyta, kad Reglamento (ES) Nr. 952/2013 (2) 87 straipsnio 4 dalis mutatis mutandis taikoma importo PVM?

         (1)  2006 m. lapkričio 28 d. Tarybos direktyva 2006/112/EB dėl pridėtinės vertės mokesčio bendros sistemos (OL L 347, 2006, p. 1).

         (2)  2013 m. spalio 9 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (ES) Nr. 952/2013, nustatantis Sąjungos muitinės kodeksą (OL L 269, 2013, p. 1).


title: Byla C-372/21: 2021 m. birželio 17 d. Verwaltungsgerichtshof (Austrija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Freikirche der Siebenten-Tags-Adventisten in Deutschland KdöR

text:
               2021 9 20

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 382/14

      2021 m. birželio 17 d.Verwaltungsgerichtshof (Austrija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Freikirche der Siebenten-Tags-Adventisten in Deutschland KdöR

      (Byla C-372/21)
      (2021/C 382/18)
      Proceso kalba: vokiečių

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

         Verwaltungsgerichtshof

         Šalys pagrindinėje byloje

         Kasatorė: Freikirche der Siebenten-Tags-Adventisten in Deutschland KdöR

         Institucija atsakovė: Bildungsdirektion für Vorarlberg

         Prejudiciniai klausimai

                  1.

                  Ar, atsižvelgiant į SESV 17 straipsnį, tokia situacija, kai vienoje Europos Sąjungos valstybėje narėje pripažinta ir reziduojanti religinė bendruomenė prašo kitoje valstybėje narėje suteikti subsidiją jos konfesine pripažintai privačiai mokyklai, kurią toje kitoje valstybėje narėje valdo pagal jos teisę įregistruota asociacija, patenka į Sąjungos teisės, visų pirma į SESV 56 straipsnio, taikymo sritį?
                  Jeigu į pirmąjį klausimą būtų atsakyta teigiamai:

                  2.

                  Ar SESV 56 straipsnis turi būti aiškinamas taip, kad jį pažeidžia nacionalinės teisės norma, kurioje numatyta, kad konfesinės privačios mokyklos subsidiją gali gauti tik tuomet, jeigu pareiškėjas yra pripažintas bažnyčia arba religine bendruomene pagal nacionalinę teisę?


title: Byla C-386/21: 2021 m. birželio 24 d. Cour d'appel de Mons (Belgija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Ryanair DAC / Happy Flights Srl, buvusi Happy Flights Sprl

text:
               2021 9 20

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 382/14

      2021 m. birželio 24 d.Cour d'appel de Mons (Belgija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Ryanair DAC / Happy Flights Srl, buvusi Happy Flights Sprl

      (Byla C-386/21)
      (2021/C 382/19)
      Proceso kalba: prancūzų

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

         Cour d'appel de Mons

         Šalys pagrindinėje byloje

         Ieškovė: Ryanair DAC

         Atsakovė: Happy Flights Srl, buvusi Happy Flights Sprl

         Prejudiciniai klausimai

                  1.

                  Ar 2012 m. gruodžio 12 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) Nr. 1215/2012 (1) dėl jurisdikcijos ir teismo sprendimų civilinėse ir komercinėse bylose pripažinimo ir vykdymo 7 straipsnio 1 dalies a punktą reikia aiškinti taip, kad sąvoka „bylos, kylančios iš sutarčių“, kaip ji suprantama pagal šią nuostatą, apima ieškinį dėl kompensacijos, kurį pagal 2004 m. vasario 11 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentą (EB) Nr. 261/2004 (2), nustatantį bendras kompensavimo ir pagalbos keleiviams taisykles atsisakymo vežti ir skrydžių atšaukimo arba atidėjimo ilgam laikui atveju, panaikinantį Reglamentą (EEB) Nr. 295/91, pareiškė skolų išieškojimo bendrovė, kuri yra trečioji šalis vežimo oro transportu sutarties atžvilgiu ir remiasi savo, kaip keleivio reikalavimų perėmėjos, statusu, nors ši bendrovė neįrodo, jog perėmė visas pradinės sutarties šalies teises ir pareigas?

                  2.

                  Jeigu atsakymas į pirmąjį klausimą būtų teigiamas, ar 2012 m. gruodžio 12 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) Nr. 1215/2012 dėl jurisdikcijos ir teismo sprendimų civilinėse ir komercinėse bylose pripažinimo ir vykdymo 7 straipsnio 1 dalies a ir b punktus reikia aiškinti taip, kad prievolės, kuria grindžiamas ieškinys, vykdymo vieta yra vežimo oro transportu sutarties vykdymo vieta, t. y. skrydį vykdančio lėktuvo išvykimo ar atvykimo vieta arba, prireikus, kokia nors kita vieta?

         (1)  OL L 351, 2012, p. 1.

         (2)  OL L 46, 2004, p. 1; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 7 sk., 8 t., p. 10).


title: Byla C-388/21: 2021 m. birželio 23 d. Landgericht Erfurt (Vokietija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje A / B

text:
               2021 9 20

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 382/15

      2021 m. birželio 23 d.Landgericht Erfurt (Vokietija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje A / B

      (Byla C-388/21)
      (2021/C 382/20)
      Proceso kalba: vokiečių

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

         Landgericht Erfurt

         Šalys pagrindinėje byloje

         Ieškovas: A

         Atsakovė: B

         Prejudiciniai klausimai

                  1.

                  Ar Direktyvos 2007/46/EB (1) 18 straipsnio 1 dalies, 26 straipsnio 1 dalies ir 46 straipsnio, siejamų su Reglamento (EB) Nr. 715/2007 (2) 4, 5 ir 13 straipsniais, paskirtis ir tikslas yra apsaugoti ir individualių motorinių transporto priemonių pirkėjų interesus ir jų turtą? Ar ši apsauga apima ir individualaus transporto priemonės pirkėjo interesą neįsigyti Sąjungos teisės reikalavimų neatitinkančios transporto priemonės, visų pirma nepirkti transporto priemonės, kurioje įrengtas pagal Reglamento (EB) Nr. 715/2007 5 straipsnio 2 dalį draudžiamas valdiklis?

                  2.

                  Ar pagal Sąjungos teisę, visų pirma veiksmingumo principą ir Europos pagrindines teises, taip pat gamtos teises, transporto priemonės pirkėjas turi galėti iš transporto priemonės gamintojo reikalauti atlyginti žalą remdamasis civiline atsakomybe tuo atveju, kai transporto priemonės gamintojas, pateikdamas rinkai transporto priemonę su pagal Reglamento (EB) Nr. 715/2007 5 straipsnio 2 dalį draudžiamu valdikliu, veikė kaltai – dėl neatsargumo arba tyčia?

         (1)  2007 m. rugsėjo 5 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2007/46/EB, nustatanti motorinių transporto priemonių ir jų priekabų bei tokioms transporto priemonėms skirtų sistemų, sudėtinių dalių ir atskirų techninių mazgų patvirtinimo pagrindus (Pagrindų direktyva) (OL L 263, 2007, p. 1).

         (2)  2007 m. birželio 20 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (EB) Nr. 715/2007 dėl variklinių transporto priemonių tipo patvirtinimo atsižvelgiant į išmetamųjų teršalų kiekį iš lengvųjų keleivinių ir komercinių transporto priemonių (Euro 5 ir Euro 6) ir dėl transporto priemonių remonto ir priežiūros informacijos prieigos (OL L 171, 2007, p. 1).


title: Byla C-396/21: 2021 m. birželio 29 d. Landgericht München I (Vokietija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje KT, NS / FTI Touristik GmbH

text:
               2021 9 20

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 382/16

      2021 m. birželio 29 d.Landgericht München I (Vokietija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje KT, NS / FTI Touristik GmbH

      (Byla C-396/21)
      (2021/C 382/21)
      Proceso kalba: vokiečių

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

         Landgericht München I

         Šalys pagrindinėje byloje

         Ieškovai ir apeliantai: KT, NS

         Atsakovė: FTI Touristik GmbH

         Prejudicinis klausimas

      Ar dėl infekcinės ligos kelionės tikslo vietoje nustatyti apribojimai reiškia nepakankamą atitiktį, kaip tai suprantama pagal Direktyvos (ES) 2015/2302 (1) 14 straipsnio 1 dalį, net jei tokie apribojimai dėl infekcinės ligos plitimo visame pasaulyje buvo nustatyti tiek keliautojo gyvenamojoje vietoje, tiek kitose šalyse?

         (1)  2015 m. lapkričio 25 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva (ES) 2015/2302 dėl kelionės paslaugų paketų ir susijusių kelionės paslaugų rinkinių, kuria iš dalies keičiami Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (EB) Nr. 2006/2004 ir Direktyva 2011/83/ES bei panaikinama Tarybos direktyva 90/314/EEB (OL L 326, 2015, p. 1).


title: Byla C-398/21: 2021 m. birželio 28 d. Conseil d'État (Prancūzija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Conseil national des barreaux, Conférence des bâtonniers, Ordre des avocats du barreau de Paris / Premier ministre, Ministre de l’Economie, des Finances et de la Relance

text:
               2021 9 20

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 382/16

      2021 m. birželio 28 d.Conseil d'État (Prancūzija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Conseil national des barreaux, Conférence des bâtonniers, Ordre des avocats du barreau de Paris / Premier ministre, Ministre de l’Economie, des Finances et de la Relance

      (Byla C-398/21)
      (2021/C 382/22)
      Proceso kalba: prancūzų

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

         Conseil d'État

         Šalys pagrindinėje byloje

         Pareiškėjai: Conseil national des barreaux, Conférence des bâtonniers, Ordre des avocats du barreau de Paris

         Atsakovai: Premier ministre, Ministre de l’Economie, des Finances et de la Relance

         Prejudicinis klausimas

      Ar Direktyvos 2011/16 (1) 8ab straipsnio 5 dalimi:

                  —

                  pažeidžiama pagal Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijos 47 straipsnį ir Europos žmogaus teisių ir pagrindinių laisvių apsaugos konvencijos 6 straipsnį užtikrinama teisė į teisingą bylos nagrinėjimą, nes pagal ją advokatai, vykdantys su atstovavimu teisme susijusias užduotis, iš esmės priskiriami prie tarpininkų, kurie privalo pateikti mokesčių administratoriui informaciją, būtiną siekiant pranešti apie tarpvalstybinę mokestinę schemą, arba privalo pranešti apie šią prievolę kitam tarpininkui?

                  —

                  ar ja pažeidžiamos Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijos 7 straipsnyje ir Europos žmogaus teisių ir pagrindinių laisvių apsaugos konvencijos 8 straipsnyje įtvirtintos teisės į susirašinėjimo slaptumą ir privatų gyvenimą, tiek, kiek pagal ją advokatai, vertinantys savo kliento teisinę padėtį, iš principo gali būti priskiriami prie tarpininkų, privalančių pateikti mokesčių administratoriui informaciją, reikalingą siekiant įvykdyti prievolę pateikti informaciją apie tarpvalstybinio pobūdžio mokestinę schemą, arba turinčių pranešti apie šią prievolę kitam tarpininkui?

         (1)  2011 m. vasario 15 d. Tarybos direktyva 2011/16/ES dėl administracinio bendradarbiavimo apmokestinimo srityje ir panaikinanti Direktyvą 77/799/EEB (OL L 64, 2011, p. 1).