title: Byla T-526/11: 2011 m. spalio 3 d. pareikštas ieškinys byloje Igcar Chemicals prieš ECHA

text:
               26.11.2011

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 347/41

         2011 m. spalio 3 d. pareikštas ieškinys byloje Igcar Chemicals prieš ECHA

   (Byla T-526/11)
   2011/C 347/74
   Proceso kalba: ispanų

      Šalys

      Ieškovė: Igcar Chemicals, SL (Rubí, Ispanija), atstovaujama advokatės L. Fernández Vaissieres

      Atsakovė: Europos cheminių medžiagų agentūra (ECHA)

      Reikalavimai

   Ieškovė Bendrojo Teismo prašo:

               —

               Pripažinti ieškinį pagrįstu ir priimtinu.

               —

               Iš dalies panaikinti ginčijamą sprendimą tiek, kiek jis susijęs su sąskaitos faktūros už administravimo mokesčius išsiuntimu ir panaikinti šia sąskaitą faktūrą.

               —

               Priteisti iš ECHA bylinėjimosi išlaidas.

      Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

   Šis ieškinys pareikštas dėl 2011 m. rugpjūčio 3 d. Europos cheminių medžiagų agentūros (ECHA) sprendimo Nr. SME (2011) 0572 ir kartu dėl sąskaitos faktūros už administravimo išlaidas (2011 m. rugpjūčio 5 d., Nr. 10028302) panaikinimo.
   Šiuo atžvilgiu primintina, kad ieškinį pareiškusi įmonė iš anksto registravo įvairias medžiagas, kurias ji ketino įregistruoti. Prieš tai ji buvo klaidingai įregistruota kaip mažoji įmonė.
   2011 m. birželio mėn., remdamasi 2008 m. balandžio 16 d. Komisijos reglamento (EB) Nr. 340/2008 dėl Europos cheminių medžiagų agentūrai mokėtinų mokesčių pagal Europos Parlamento ir Tarybos reglamentą (EB) Nr. 1907/2006 dėl cheminių medžiagų registracijos, įvertinimo, autorizacijos ir apribojimų (REACH) (toliau — Mokesčių reglamentas) 13 straipsnio 3 dalimi, agentūra pareikalavo, kad ieškovė pateiktų įrodymų, jog ji turėjo teisę į jai taikyto registracijos mokesčio sumažinimą. Ieškovė atsakė, jog pagal dydį ji yra vidutinio dydžio įmonė, į šią aplinkybę buvo atsižvelgta ir į REACH-IT sistemą savanoriškai buvo įvesti pataisymai prieš gaunant minėtą ECHA reikalavimą.
   Grįsdama ieškinį ieškovė remiasi penkiais pagrindais.

               1.

               Pirmasis ieškinio pagrindas, susijęs su tuo, kad Europos Komisija neturi kompetencijos deleguoti ECHA įgaliojimus, susijusius su administravimo mokesčio nustatymu, o ECHA valdančioji taryba neturi įgaliojimų priimti 2010 m. lapkričio 12 d. Sprendimo MB/29/2010 („on the classification of services for which services are levied“).

                           —

                           Ieškovė šiuo klausimu tvirtina, kad Mokesčių reglamento 13 straipsnio 4 dalyje įtvirtinusi, kad ECHA renka administravimo mokestį, atskirą nuo registracijos mokesčio, kuris vienintelis leidžiamas pagal ECHA steigimo nuostatas, Komisija peržengia tai, kas leidžiama šiomis nuostatomis, ir todėl SESV 114 straipsnis nėra pakankamas pagrindas Komisijos arba ECHA kompetencijai pagrįsti.

               2.

               Antrasis ieškinio pagrindas susijęs su Mokesčių reglamento 13 straipsnio 4 dalyje numatytų įgaliojimų neteisėtu delegavimu:

                           —

                           Šiuo atžvilgiu ieškovė teigia, kad minėta nuostata nustatyti administravimo mokestį paliekama ECHA diskrecijai ir nenurodoma, kokie šio mokesčio rinkimo tikslai, turinys, apimtis ir trukmė, todėl Sprendimo MB/29/2010 2 straipsnis, ypač jo 1 lentelė, yra neteisėti.

               3.

               Trečiasis ieškinio pagrindas, susijęs su Sprendimo MB/29/2010 baudžiamu pobūdžiu:

                           —

                           Ieškovė šiuo klausimu iš esmės nurodo, kad nors remiantis ECHA bazinio reglamento 74 straipsnio 1 dalimi agentūra gali imti mokestį už jos teikiamas paslaugas, pagal to paties teisės akto 74 straipsnio 3 dalį mokesčiai ir kiti agentūros pajamų šaltiniai turi būti nustatyti taip, kad būtų užtikrinta, jog jų pakanka padengti išlaidas už suteiktas paslaugas. Tačiau 14 500 eurų administracinis mokestis nėra adekvatus ECHA atliktam patikrinimo darbui, ši suma yra neproporcinga didelė palyginti su suteikta paslauga. Be to, šie administravimo mokesčiai iš tiesų yra baudžiamojo pobūdžio.

               4.

               Ketvirtasis ieškinio pagrindas, susijęs su teisinio saugumo principo pažeidimu:

                           —

                           Šiuo atžvilgiu teigiama, kad REACH-IT sistema įmonėms nesuteikia pakankamos informacijos apie joms gresiančias sankcijas, susijusias su jų pareiga pačioms patikrinti jų dydį. Taip pat agentūra neatsižvelgė į tai, kad ieškovė neveikė tyčia ir savanoriškai ištaisė padarytą klaidą.

               5.

               Penktasis ieškinio pagrindas, susijęs su proporcingumo principo pažeidimu nustatant aptariamą administravimo mokestį.


title: Byla C-642/13 P: 2013 m. gruodžio 4 d. Villeroy & Boch — Belgium pateiktas apeliacinis skundas dėl 2013 m. rugsėjo 16 d. Bendrojo Teismo (ketvirtoji kolegija) priimto sprendimo sujungtose bylose T-373/10, T-374/10, T-382/10 ir T-402/10, Villeroy & Boch prieš Komisiją

text:
               15.2.2014

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 45/23

         2013 m. gruodžio 4 d.Villeroy & Boch — Belgium pateiktas apeliacinis skundas dėl 2013 m. rugsėjo 16 d. Bendrojo Teismo (ketvirtoji kolegija) priimto sprendimo sujungtose bylose T-373/10, T-374/10, T-382/10 ir T-402/10, Villeroy & Boch prieš Komisiją

   (Byla C-642/13 P)
   2014/C 45/40
   Proceso kalba: olandų

      Šalys

      Apeliantė: Villeroy & Boch — Belgium, atstovaujama advokatų O. W. Brouwer ir N. Lorjé

      Kita proceso šalis: Europos Komisija

      Apeliantės reikalavimai

   Apeliantė prašo:

               —

               panaikinti 2013 m. rugsėjo 16 d. Bendrojo Teismo (ketvirtoji kolegija) sprendimą sujungtose bylose T-373/10, T-374/10, T-382/10 ir T-402/10, Villeroy & Boch prieš Komisiją, kiek jame atmesti apeliantės reikalavimai,

               —

               nepatenkinus pirmojo reikalavimo, iš dalies panaikinti 2013 m. rugsėjo 16 d. sprendimo rezoliucinės dalies 1 punktą, kiek jis susijęs su apeliante,

               —

               taip pat, nepatenkinus pirmojo reikalavimo, ex aequo et bono sumažinti piniginę baudą, kuri apeliantei skirta ginčijamo 2010 m. birželio 23 d. sprendimo 2 straipsnyje,

               —

               taip pat, nepatenkinus pirmojo reikalavimo, panaikinti 2013 m. rugsėjo 16 d. Bendrojo Teismo sprendimą ir grąžinti bylą nagrinėti Bendrajam Teismui,

               —

               bet kuriuo atveju priteisti iš Komisijos bylinėjimosi išlaidas.

      Apeliacinio skundo pagrindai ir pagrindiniai argumentai

   Apeliantė mano, kad skundžiamą sprendimą reikia panaikinti remiantis tokiais pagrindais:

               1.

                     Pirmajame apeliacinio skundo pagrinde
                   ji teigia, kad Bendrasis teismas iškraipė įrodymus, kai neteisingai neatsižvelgė į apeliantės nurodytas jos pozicijai svarbias faktines aplinkybes, nagrinėtas per posėdį Bendrajame Teisme.

               2.

                     Antrajame apeliacinio skundo pagrinde
                   ji ginčija tai, kad faktiškai ir teisiškai savarankiški veiksmai buvo palaikyti vienu sudėtiniu ir tęstiniu pažeidimu. Be to, „vieno sudėtinio ir tęstinio pažeidimo principo“ taikymas prieštarauja teisei į teisingą bylos nagrinėjimą, tinkamam teisingumo vykdymui ir teisiškai būtinam teismo vertinimui.

               3.

                     Trečiajame apeliacinio skundo pagrinde
                   apeliantė teigia, kad Bendrasis Teismas neatliko tinkamo teisminio vertinimo ir taip pažeidė Sąjungos teisėje garantuojamą veiksmingą teisminę apsaugą.

               4.

                     Ketvirtajame apeliacinio skundo pagrinde
                   tvirtinama, kad skirta piniginė bauda bet kuriuo atveju negali būti Bendrojo Teismo atlikto vertinimo rezultatas ir yra neproporcinga.


title: 2004 m. gegužės 12 d. Pirmosios Instancijos Teismo sprendimas — Byloje T-191/01 André Hecq prieš Europos Bendrijų Komisiją (Tarnautojai — Socialinė apsauga — Pareigūnų tarnybos nuostatų 72 straipsnio 1 dalis — Medicininių išlaidų padengimas — Sunki liga — Atsisakymas padengti 100 proc. išlaidas už tam tikras medicinines paslaugas)

text:
               24.7.2004

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 190/15

      PIRMOSIOS INSTANCIJOS TEISMO SPRENDIMAS

   2004 m. gegužės 12 d.
   Byloje T-191/01 André Hecq prieš Europos Bendrijų Komisiją (1)

   (Tarnautojai - Socialinė apsauga - Pareigūnų tarnybos nuostatų 72 straipsnio 1 dalis - Medicininių išlaidų padengimas - Sunki liga - Atsisakymas padengti 100 proc. išlaidas už tam tikras medicinines paslaugas)
   (2004/C 190/25)
   Bylos kalba: prancūzų
   Byloje T-191/01 André Hecq, Europos Bendrijų Komisijos tarnautojas, gyvenantis Mondercange (Liuksemburgas), atstovaujamas advokato C. Mourato, nurodžiusio adresą dokumentams įteikti Liuksemburge prieš Europos Bendrijų Komisiją (atstovas: J. Currall ) dėl ieškinio, pareikšto dėl dviejų išmokų biuro sprendimų, priimtų atitinkamai 2000 m. spalio 13 d. ir 2000 m. lapkričio 6 d., kuriais atsisakoma padengti 100 proc. išlaidas už tam tikras medicinines paslaugas, suteiktas pareiškėjo žmonai, panaikinimo Pirmosios instancijos teismas (trečioji kolegija), susidedantis iš pirmininko J. Azizi, teisėjų M. M. Jaeger ir F. Dehousse; sekretorius: administratorius I. Natsinas, 2004 m. gegužės 12 d. priėmė sprendimą, kurio rezoliucinėje dalyje nurodyta:

               1)

               Panaikinti išmokų biuro priimtus atitinkamai 2000 m. spalio 13 d. ir 2000 m. lapkričio 6 d. sprendimus, kadangi yra atsisakoma padengti 100 proc. išlaidas už tam tikras medicinines paslaugas, suteiktas pareiškėjo žmonai;

               2)

               Priteisti iš Komisijos bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 55, 2003 3 8.


title: Byla C-225/13: 2013 m. balandžio 29 d. Conseil d'État (Belgija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Ville d'Ottignies-Louvain-la-Neuve, Michel Tillieut, Willy Gregoire, Marc Lacroix prieš Région wallonne

text:
               20.7.2013

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 207/13

         2013 m. balandžio 29 d.Conseil d'État (Belgija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Ville d'Ottignies-Louvain-la-Neuve, Michel Tillieut, Willy Gregoire, Marc Lacroix prieš Région wallonne

   (Byla C-225/13)
   2013/C 207/24
   Proceso kalba: prancūzų

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Conseil d'État

      Šalys pagrindinėje byloje

      Ieškovai: Ville d'Ottignies-Louvain-la-Neuve, Michel Tillieut, Willy Gregoire, Marc Lacroix

      Atsakovė: Région wallonne

      Prejudiciniai klausimai

               1.

               Ar pagal Direktyvos 75/442/EEB dėl atliekų (1) 7 straipsnį atliekų valdymo planu galima laikyti norminio teisės akto nuostatą, kurioje numatyta, kad, nukrypstant nuo taisyklės, pagal kurią leidimas gali būti išduodamas tik atliekų tvarkymo plane nurodytiems techninio užpylimo žemėmis centrams, iki šio atliekų valdymo plano įsigaliojimo leidimus gavę tokie centrai po šio įsigaliojimo gali gauti naujus leidimus žemės sklypuose, dėl kurių suteikti leidimai prieš atliekų valdymo plano įsigaliojimą?

               2.

               Ar Direktyvos 2001/42/EB dėl tam tikrų planų ir programų pasekmių aplinkai vertinimo (2) 2 straipsnio a punktas turi būti aiškinamas taip, kad juo remiantis plano ir programos sąvoka apima norminio teisės akto nuostatą, kurioje numatyta, kad, nukrypstant nuo taisyklės, pagal kurią leidimas gali būti išduodamas tik atliekų tvarkymo plane, kurio reikalaujama pagal Direktyvos 75/442/EEB dėl atliekų 7 straipsnį, nurodytiems techninio užpylimo žemėmis centrams, iki šio atliekų valdymo plano įsigaliojimo leidimus gavę tokie centrai po šio įsigaliojimo gali gauti naujus leidimus žemės sklypuose, dėl kurių suteikti leidimai prieš atliekų valdymo plano įsigaliojimą?

               3.

               Jei atsakymas į antrąjį klausimą būtų teigiamas, ar 1996 m. birželio 27 d. Dekreto dėl atliekų, iš dalies pakeisto 2003 m. spalio 16 d. Dekretu, 70 straipsnio antra pastraipa atitinka Direktyvoje 2001/42/EB numatytus pasekmių vertinimui keliamus reikalavimus?

      (1)  1975 m. liepos 15 d. Tarybos direktyva 75/442/EEB dėl atliekų (OL L 194, p. 39; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 15 sk., 1 t., p. 23).

      (2)  2001 m. birželio 27 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2001/42/EB dėl tam tikrų planų ir programų pasekmių aplinkai vertinimo (OL L 197, p. 30; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 15 sk., 6 t., p. 157).


title: Byla C-155/12: 2012 m. kovo 30 d. Naczelny Sąd Administracyjny (Lenkija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Minister Finansów prieš RR Donnelley Global Turnkey Solutions Poland Sp. z o.o.

text:
               23.6.2012

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 184/3

         2012 m. kovo 30 d.Naczelny Sąd Administracyjny (Lenkija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Minister Finansów prieš RR Donnelley Global Turnkey Solutions Poland Sp. z o.o.

   (Byla C-155/12)
   2012/C 184/05
   Proceso kalba: lenkų

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Naczelny Sąd Administracyjny

      Šalys pagrindinėje byloje

      Kasatorius: Minister Finansów

      Kita kasacinio proceso šalis: RR Donnelley Global Turnkey Solutions Poland Sp. z o.o.

      Prejudiciniai klausimai

               1.

               Ar 2006 m. lapkričio 28 d. Tarybos direktyvos 2006/112/EB dėl pridėtinės vertės mokesčio bendros sistemos (1) 44 ir 47 straipsnių nuostatas reikia aiškinti taip, kad kompleksinės prekių sandėliavimo paslaugos, apimančios prekių priėmimą į sandėlį, jų išdėstymą atitinkamose sandėlio lentynose, prekių saugojimą kliento naudai, prekių išdavimą, iškrovimą ir pakrovimą, o kai kurių klientų atveju bendroje pakuotėje pristatytų medžiagų perpakavimą į individualias pakuotes, yra su nekilnojamuoju turtu susijusios paslaugos, apmokestinamos nekilnojamojo turto buvimo vietoje, kaip numatyta Direktyvos 2006/112 47 straipsnyje?

               2.

               Ar taip pat reikia pripažinti, kad šios paslaugos apmokestinamos toje vietoje, kur jų gavėjas yra įsteigęs savo verslą ar turi nuolatinį padalinį, o nesant tokios vietos — ten, kur yra paslaugų gavėjo nuolatinė gyvenamoji vieta arba kur jis paprastai gyvena, kaip numatyta Direktyvos 2006/112 44 straipsnyje?

      (1)  OL L 347, p. 1.


title: Byla C-310/06 2006 m. liepos 14 d. Gerechtshof te Amsterdam (Nyderlandai) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje F.T.S. International BV prieš Inspecteur van de Belastingdienst/Douane West

text:
               16.9.2006

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 224/25

         2006 m. liepos 14 d.Gerechtshof te Amsterdam (Nyderlandai) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje F.T.S. International BV prieš Inspecteur van de Belastingdienst/Douane West

   (Byla C-310/06)
   (2006/C 224/46)
   Proceso kalba: olandų
   Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas
   Gerechtshof te Amsterdam
   Šalys pagrindinėje byloje
   Ieškovė: F.T.S. International BV

      Atsakovas: Inspecteur van de Belastingdienst/Douane West

   Prejudicinis klausimas
   Ar 2002 m. liepos 8 d. Komisijos reglamentas (EB) Nr. 1223/2002 (1) dėl tam tikrų prekių klasifikavimo Kombinuotojoje nomenklatūroje galioja?

      (1)  2002 m. liepos 8 d. Komisijos reglamentas (EB) Nr. 1223/2002 dėl tam tikrų prekių klasifikavimo Kombinuotojoje nomenklatūroje (OL L 179, p. 8).


title: Byla T-391/17: 2017 m. birželio 28 d. pareikštas ieškinys byloje Rumunija/Komisija

text:
               14.8.2017

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 269/33

         2017 m. birželio 28 d. pareikštas ieškinys byloje Rumunija/Komisija

   (Byla T-391/17)
   (2017/C 269/45)
   Proceso kalba: rumunų

      Šalys

      Ieškovė: Rumunija, atstovaujama R. Radu, C.-M. Florescu, E. Gane ir L. Liţu

      Atsakovė: Europos Komisija

      Reikalavimai

   Ieškovė Bendrojo Teismo prašo:

               —

               panaikinti 2017 m. kovo 29 Komisijos sprendimą (ES) dėl pasiūlytos piliečių iniciatyvos „Minority SafePack – one million signatures for diversity in Europe“;

               —

               priteisti iš Komisijos bylinėjimosi išlaidas.

      Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

   Grįsdama ieškinį ieškovė remiasi dviem pagrindais.

               1.

               Pirmasis ieškinio pagrindas, susijęs su Europos Sąjungos sutarčių nuostatų dėl Sąjungos jurisdikcijos pažeidimu

                           —

                           Pasiūlyta piliečių iniciatyva susijusi tik su tautinėms ir kalbinėms mažumoms priklausančių asmenų teisių apsaugos pagerinimu ir visiškai nesusijusi su kultūrine įvairove, kaip tai suprantama pagal ESS 3 straipsnį ir SESV 167 straipsnį.

               2.

               Antrasis ieškinio pagrindas, susijęs su SESV 296 straipsnio antroje pastraipoje numatytos pereigos motyvuoti nesilaikymu

                           —

                           Komisija tik išvardija pasiūlymus dėl teisės aktų, dėl kurių bus renkami piliečių pritarimo pareiškimai, tačiau nepateikia jokio teisinio argumento, patvirtinančio, kad tai priklauso jos kompetencijai.


title: Byla T-892/16: 2016 m. gruodžio 19 d. pareikštas ieškinys byloje Apple Sales International ir Apple Operations Europe/Komisija

text:
               20.2.2017

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 53/37

         2016 m. gruodžio 19 d. pareikštas ieškinys byloje Apple Sales International ir Apple Operations Europe/Komisija

   (Byla T-892/16)
   (2017/C 053/46)
   Proceso kalba: anglų

      Šalys

      Ieškovės: Apple Sales International (Korkas, Airija) ir Apple Operations Europe (Korkas, Airija), atstovaujamos advokatų A. von Bonin ir E. van der Stok, QC D. Beard, baristerių A. Bates, L. Osepciu ir J. Bourke

      Atsakovė: Europos Komisija

      Reikalavimai

   Ieškovės Bendrojo Teismo prašo:

               —

               panaikinti 2016 m. rugpjūčio 30 d. Europos Komisijos sprendimą dėl valstybės pagalbos SA.38373 (2014/C) (ex 2014/NN) (ex 2014/CP), kurią Airija suteikė Apple,

               —

               subsidiariai, sprendimą panaikinti iš dalies ir

               —

               priteisti iš Komisijos ieškovių patirtas bylinėjimosi išlaidas.

      Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

   Grįsdamos ieškinį ieškovės remiasi keturiolika pagrindų.

               1.

               Pirmasis ieškinio pagrindas susijęs su tuo, kad Komisija suklydo aiškindama Airijos teisę.

                           —

                           Ieškovės mano, kad nebūdamos Airijos rezidentėmis jos pagal 1997 m. Taxes Consolidation Act 25 skirsnį turėjo mokėti tik Airijos pelno mokestį nuo „apmokestinamojo pelno“, susijusio su Airijoje įsteigtų jų filialų veikla. Nuomonės tinkamai atspindėjo filialų „apmokestinamąjį pelną“ ir todėl nesuteikė pranašumo. Komisija taip pat suklydo padarydama išvadą, kad pelnas pagal 25 skirsnį turi būti paskirstytas laikantis „ištiestos rankos principo“ (arm’s length principle).

               2.

               Antrasis ieškinio pagrindas susijęs su tuo, kad ištiestos rankos principas nėra tinkamas kriterijus valstybės pagalbos srityje vertinant mokesčius pagal SESV 107 straipsnį.

                           —

                           Komisija suklydo konstatuodama, kad SESV 107 straipsnio 1 dalis įpareigojo Airiją apskaičiuoti ieškovių pagal 25 skirsnį apmokestinamąjį pelną laikantis Komisijos taikomo ištiestos rankos principo.

               3.

               Trečiasis ieškinio pagrindas susijęs su tuo, kad Komisija padarė esminių klaidų, susijusių su ieškovių veikla už Airijos ribų.

                           —

                           Komisija padarė esminių klaidų, kai nepripažino, kad ieškovių veikla, duodanti pelno, visų pirma intelektinės nuosavybės (Apple IP) vystymas ir prekyba, buvo kontroliuojama ir valdoma JAV. Iš šios veiklos gautas pelnas turėjo būti priskirtas JAV, o ne Airijai. Komisija neteisingai atsižvelgė tik į ieškovių valdybos susitikimų protokolus ir neatsižvelgė į visus kitus veiklos įrodymus.

               4.

               Ketvirtasis ieškinio pagrindas susijęs su tuo, kad Komisija padarė esminių klaidų dėl ieškovių veiklos Airijoje.

                           —

                           Komisija nepripažino, kad Airijos filialai atliko tik rutinines funkcijas ir nedalyvavo vystant ir prekiaujant Apple IP, kuri duoda pelną.

               5.

               Penktasis ieškinio pagrindas susijęs su tuo, kad Komisijos prezumpcijos prieštarauja įrodinėjimo pareigai, EBPO gairėms ir vieningiems ekspertų įrodymams; išvada pati sau prieštarauja.

                           —

                           Komisija darė prielaidą, kad visą ieškovių pagrindinę pelną generuojančią veiklą reikia priskirti Airijos filialams, tinkamai neįvertinusi įrodymų, įskaitant išsamius ekspertų įrodymus, patvirtinančius, kad pelnas negalėjo būti priskirtas veiklai Airijoje.

               6.

               Šeštasis ieškinio pagrindas susijęs su tuo, kad ieškovės buvo traktuojamos taip pat kaip ir kiti mokesčių mokėtojai, kurie Airijoje nėra rezidentai, ir jos nebuvo traktuojamos atrankiniu būdu.

                           —

                           Komisija nevykdė atrankos: ji klydo, kai ieškoves traktavo taip, tarsi jos būtų Airijos rezidentės ir tarsi reikėtų apmokestinti jų pelną visame pasaulyje.

               7.

               Septintasis ieškinio pagrindas susijęs su tuo, kad pagrindiniai motyvai turi būti panaikinti dėl esminių procedūrinių reikalavimų pažeidimo.

                           —

                           Procedūrą pradedančiame sprendime nebuvo išdėstyti pagrindiniai motyvai. Jei tai būtų padaryta, Apple būtų turėjusi galimybę pateikti įrodymus, kurie galėjo ir turėjo pakeisti procedūros baigtį.

               8.

               Aštuntasis ieškinio pagrindas susijęs su tuo, kad subsidiariai taikydama TNMM Airijos filialams Komisija padarė faktinių ir vertinimo klaidų.

                           —

                           Subsidiariai pateiktuose Komisijos argumentuose klaidingai atmetami ekspertų įrodymai ir nenurodyta, kokia turi būti teisinga pelno priskyrimo analizė.

               9.

               Devintasis ieškinio pagrindas susijęs su tuo, kad alternatyviuose argumentuose yra pažeisti esminiai procedūriniai reikalavimai ir padaryta akivaizdi vertinimo klaida.

                           —

                           Komisija suklydo lygindama tam tikras nuomones su kitomis, kurias Airijos mokesčių institucija išdavė trečiosioms šalims, nes faktinės aplinkybės skyrėsi.

               10.

               Dešimtasis ieškinio pagrindas susijęs su tuo, kad subsidiarūs ir alternatyvūs motyvai neleidžia apskaičiuoti išieškotinos sumos.

                           —

                           Sprendime nėra paaiškinta, kokia suma turi būti išieškota pagal subsidiarius ar alternatyvius argumentus, pažeidžiant valstybės pagalbos taisykles ir teisinio tikrumo principą.

               11.

               Vienuoliktasis ieškinio pagrindas susijęs su tuo, kad Komisija pažeidė teisinio saugumo ir negaliojimo atgaline data principus, kai nurodė išieškoti tariamą pagalbą.

               12.

               Dvyliktasis ieškinio pagrindas susijęs su tuo, kad nebuvo atliktas rūpestingas ir nešališkas tyrimas.

               13.

               Tryliktasis ieškinio pagrindas susijęs su tuo, kad buvo pažeistas SESV 296 straipsnis ir Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijos 41 straipsnio 2 dalies c punktas.

               14.

               Keturioliktasis ieškinio pagrindas susijęs su tuo, kad sprendimu Komisija viršijo savo įgaliojimus pagal SESV 107 straipsnio 1 dalį.

                           —

                           Komisija pažeidė teisinio saugumo principą, kai nurodė vykdyti išieškojimą remdamasi valstybės pagalbos teisės aiškinimu, kurio negalima numatyti; neišnagrinėjo visų reikšmingų įrodymų ir taip neįvykdė savo rūpestingumo pareigos; tinkamai nemotyvavo sprendimo; ir viršijo savo įgaliojimus pagal SESV 107 straipsnį, bandydama pertvarkyti Airijos pelno mokesčio sistemą.


title: Sujungtos bylos C-94/04 ir C-202/04 2006 m. gruodžio 5 d. Teisingumo Teismo (didžioji kolegija) sprendimas ( Corte d'appello di Torino, Tribunale di Roma (Italija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Federico Cipolla prieš Rosaria Fazari, kurios mergautinė pavardė Portolese (C-94/04), Stefano Macrino, Claudia Capodarte prieš Roberto Meloni (C-202/04) (Bendrijos konkurencijos taisyklės — Nacionalinė tvarka, reglamentuojanti advokatų užmokesčio dydį — Užmokesčio dydžio už profesinę veiklą nustatymas — Laisvė teikti paslaugas)

text:
               30.12.2006

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 331/2

         2006 m. gruodžio 5 d. Teisingumo Teismo (didžioji kolegija) sprendimas (Corte d'appello di Torino, Tribunale di Roma (Italija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Federico Cipolla prieš Rosaria Fazari, kurios mergautinė pavardė Portolese (C-94/04), Stefano Macrino, Claudia Capodarte prieš Roberto Meloni (C-202/04)

   (Sujungtos bylos C-94/04 ir C-202/04) (1)

   (Bendrijos konkurencijos taisyklės - Nacionalinė tvarka, reglamentuojanti advokatų užmokesčio dydį - Užmokesčio dydžio už profesinę veiklą nustatymas - Laisvė teikti paslaugas)
   (2006/C 331/03)
   Proceso kalba: italų
   Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas
   Corte d'appello di Torino, Tribunale di Roma
   Šalys pagrindinėje byloje

      Ieškovai: Federico Cipolla (C-94/04), Stefano Macrino, Claudia Capodarte (C-202/04)

      Atsakovai: Rosaria Fazari, kurios mergautinė pavardė Portolese (C-94/04), Roberto Meloni (C-202/04)
   Dalykas
   Prašymas priimti prejudicinį sprendimą — Corte d'appello di Torino — Bendrijos konkurencijos taisyklių taikymas advokatų teikiamoms paslaugoms — Privalomus užmokesčio dydžius numatantys nacionalinės teisės aktai, pagal kuriuos užmokesčio dydį už profesinę veiklą nustatantis kliento ir advokato susitarimas yra negaliojantis
   Prašymas priimti prejudicinį sprendimą — Tribunale di Roma — Užmokesčio dydį patvirtinančių nacionalinės teisės aktų, taikomų advokatų teikiamoms paslaugoms atstovaujant teisme ir teikiant teisinių konsultacijų paslaugas, kurias taip pat gali teikti ir ne advokatai, atitiktis EB 10 ir EB 81 straipsniams — Advokatų profesinės bendrijos siūlomas užmokesčio dydis
   Rezoliucinė dalis

               1.

               EB 10, EB 81 ir EB 82 straipsniai leidžia valstybei narei priimti teisės aktą, patvirtinantį, remiantis advokatų profesinės bendrijos, kaip antai Nacionalinė advokatų taryba (Consiglio nazionale forense), parengtu pasiūlymu, minimalius advokatų užmokesčio dydžius, nuo kurių iš esmės negalima nukrypti, nesvarbu, ar kalbama apie paslaugas, kurias gali teikti tik į advokatų sąrašą įrašyti advokatai, ar apie paslaugas, kaip antai neteisminės paslaugos, kurias gali teikti bet kuris ūkio subjektas, kuriam nėra taikomas šis užmokesčio dydis.

               2.

               Teisės aktai, absoliučiai draudžiantys sudarius sutartį nukrypti nuo pagrindinėje byloje nagrinėjamo nustatyto advokatų minimalaus užmokesčio dydžio, taikomo tik advokatų teikiamoms teisinėms paslaugoms, apriboja EB 49 straipsnyje numatytą laisvą paslaugų teikimą. Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas turi patikrinti, ar atsižvelgiant į konkrečią taikymo tvarką tokie teisės aktai iš tikrųjų atitinka vartotojų apsaugos ir tinkamo teisingumo vykdymo tikslus, kurie gali juos pateisinti, ir ar jais nustatyti apribojimai šių tikslų atžvilgiu nėra neproporcingi.

      (1)  OL C 94, 2004 4 17.

      OL C 179, 2004 7 10.


title: Byla C-29/07 2007 m. liepos 19 d. Teisingumo Teismo pirmininko nutartis Europos Bendrijų Komisija prieš Graikijos Respubliką

text:
               22.12.2007

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 315/31

         2007 m. liepos 19 d. Teisingumo Teismo pirmininko nutartis Europos Bendrijų Komisija prieš Graikijos Respubliką

   (Byla C-29/07) (1)

   (2007/C 315/56)

      Proceso kalba: graikų

   Teisingumo Teismo pirmininkas nutartimi nurodė išbraukti bylą iš registro.

      (1)  OL C 56, 2007 3 10.


title: Byla T-257/10: 2010 m. birželio 4 d. pareikštas ieškinys byloje Italija prieš Komisiją

text:
               14.8.2010

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 221/50

         2010 m. birželio 4 d. pareikštas ieškinys byloje Italija prieš Komisiją

   (Byla T-257/10)
   ()
   2010/C 221/81
   Proceso kalba: italų

      Šalys

      Ieškovė: Italijos Respublika, atstovaujama avvocato dello Stato P. Gentili

      Atsakovė: Europos Komisija

      Ieškovės reikalavimai

               —

               Panaikinti 2010 m. kovo 24 d. Komisijos sprendimą C(2010) 1711 galutinis, susijusį su valstybės pagalba Nr. C 4/2003 (ex NN 102/2002).

               —

               Priteisti iš Europos Komisijos bylinėjimosi išlaidas.

      Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

   Italijos Respublika pareiškė ieškinį Europos Sąjungos Bendrajame Teisme dėl 2010 m. kovo 24 d. Komisijos sprendimo C(2010) 1711 galutinis, dėl valstybės pagalbos Nr. C 4/2003 (ex NN 102/2002), apie kurį buvo pranešta 2010 m. kovo 25 d. SG Greffe laišku (2010) D/4224. Šiuo sprendimu, priimtu po Teisingumo Teismo sprendimo byloje C-494/06 P, Komisija prieš Italiją ir WAM, kuriuo buvo atmestas Komisijos apeliacinis skundas dėl Bendrojo Teismo sprendimo patenkinti Italijos ir bendrovės WAM ieškinius dėl Komisijos sprendimo 2006/177/CE dėl valstybės pagalbos C 4/2003 (ex NN 102/2002), kurią Italija suteikė WAM, pagal Įstatymą Nr. 394/81 dėl paramos priemonių Italijos eksportui 1995 m. ir 2000 m. WAM SpA suteikta lengvatinė paskola pripažįstama nesuderinama su bendrąja rinka.
   Grįsdama savo ieškinį Italijos Respublika remiasi šiais pagrindais:

               Pirmasis pagrindas. Reglamento Nr. 659/99 (1) 4 straipsnio 5 ir 6 dalių ir ne bis in idem principo pažeidimas. Šiuo klausimu reikia pabrėžti, kad visą ankstesnį 2004 m. priimtą Komisijos sprendimą dėl šios pagalbos Bendrasis Teismas ir Teisingumo Teismas panaikino atgaline data. Dėl to Komisija numanomai pritarė pagalbos suteikimui nuo 2003 m. sausio mėn. sprendimo pradėti formalią tyrimo procedūrą. Be to, turi būti taikomas ne bis in idem principas.

               Antrasis pagrindas. SESV 108 straipsnio 2 ir 3 dalių bei Reglamento Nr. 659/99/EB 4, 6, 7, 10, 13 ir 20 straipsnių pažeidimas. Italijos Respublika mano, kad naujame sprendime pateikiama visiškai nauja nagrinėjamos pagalbos analizė, ir todėl jis turėjo būti priimtas pasibaigus formaliai tyrimo procedūrai, per kurią valstybės narės ir atitinkamos šalys gali pateikti skirtingus argumentus.

               Trečiasis pagrindas. Galutinio teismo sprendimo galios principo pažeidimas. Ieškovės teigimu, Bendrojo Teismo ir Teisingumo Teismo sprendimai dėl ankstesnės pagalbos yra galutiniai, kalbant apie tai, kad pagalba ne palengvinamas eksportas, bet siekiama padengti skverbimosi į trečiųjų šalių rinką išlaidas, ir kad paprastų bendro pobūdžio nuorodų į su valstybės pagalba, kuria daromas tiesioginis poveikis vidaus rinkai, susijusius principus nepakanka sprendimui dėl mažo dydžio pagalbos, tiesiogiai paveikiančios trečiosios šalies rinką, motyvuoti. Naujame sprendime Komisija neatsižvelgė į galutinio sprendimo galios principą ir šiuos principus taikė tik paviršutiniškai.

               Ketvirtasis pagrindas. Rungimosi principo ir Reglamento Nr. 659/99 20 straipsnio pažeidimas. Tyrimo neatlikimas. Šiuo klausimu ieškovė nurodo, kad naujas sprendimas buvo priimtas kaip tyrimo kriterijumi remiantis 2009 m. universitete atlikta studija dėl įmonės gavėjos, kurios Komisija neperdavė suinteresuotosioms šalims ir kurios su jomis visiškai neaptarė prieš priimdama naują sprendimą.

               Penktasis pagrindas. SESV 107 straipsnio 1 dalies ir Reglamento Nr. 1998/2006/EB 1 straipsnio 1 dalies d punkto ir 2 straipsnio pažeidimas. Galutinio teismo sprendimo galios principo pažeidimas. Rungimosi principas. Italijos Respublikos nuomone, nagrinėjama pagalba patenka į Reglamento Nr. 1998/2006 dėl de minimis pagalbos taikymo sritį, nes ji mažesnė nei 200 000 eurų per trejų metų laikotarpį. Dėl šios priežasties ji nėra valstybės pagalba ir todėl apie ją neturi būti pranešama. Šis reglamentas taikomas, nes dėl aplinkybės, jog tai nebuvo pagalba eksportui, buvo nuspręsta įsiteisėjusiame teismo sprendime.

               Šeštasis pagrindas. SESV 107 straipsnio 3 dalies c ir e punktų ir Reglamento Nr. 70/2001 4 straipsnio 1 ir 2 dalių pažeidimas. Bet kuriuo atveju ši pagalba buvo suderinama su bendrąja rinka pagal SESV 107 straipsnio 3 dalies c punktą, nes ji buvo skirta skatinti Bendrijos įmonių plėtrą. Komisija savo sprendime šio tyrimo neatliko.

               Septintasis pagrindas. Reglamento Nr. 659/99 ir proporcingumo principo pažeidimas. Bet kuriuo atveju apskaičiuota išieškotinos pagalbos suma yra per didelė: realiai suteiktą pagalbą sudaro skirtumas tarp palūkanų normos, galiojusios paprastos paskolos grąžinimo datą, ir sumažintos normos, o ne skirtumas tarp referencinės normos, galiojusios tą dieną, (daug ankstesnę), kai finansavimas buvo suteiktas, ir minėtos sumažintos normos.

         Be to, Italijos Respublika remiasi pareigos motyvuoti bei teisėtų lūkesčių principo pažeidimu.

      (1)  1999 m. kovo 22 d. Tarybos reglamentas (EB) Nr. 659/1999, nustatantis išsamias EB Sutarties 93 straipsnio taikymo taisykles (OL L 83, p. 1; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 8 sk., 1 t., p. 339).


title: Byla T-299/13: 2013 m. gegužės 31 d. pareikštas ieškinys byloje El Corte Inglés prieš VRDT — Azzedine Alaïa (ALIA)

text:
               27.7.2013

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 215/17

         2013 m. gegužės 31 d. pareikštas ieškinys byloje El Corte Inglés prieš VRDT — Azzedine Alaïa (ALIA)

   (Byla T-299/13)
   2013/C 215/24
   Kalba, kuria surašytas ieškinys: ispanų

      Šalys

      Ieškovė: El Corte Inglés, SA (Madridas, Ispanija), atstovaujama advokatų E. Seijo Veiguela ir J. L. Rivas Zurdo

      Atsakovė: Vidaus rinkos derinimo tarnyba (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui)

      Kita procedūros Apeliacinėje taryboje šalis: Azzedine Alaïa (Paryžius, Prancūzija)

      Reikalavimai

   Ieškovė Bendrojo Teismo prašo:

               —

               panaikinti 2013 m. kovo 15 d. Vidaus rinkos derinimo tarnybos (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui) (VRDT) antrosios apeliacinės tarybos sprendimą byloje R 819/2012-2;

               —

               priteisti iš VRDT ir Azzedine Alaïa padengti bylinėjimosi išlaidas.

      Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

      Bendrijos prekių ženklo paraišką pateikęs asmuo: ieškovė.

      Prašomas įregistruoti Bendrijos prekių ženklas: žodinis prekių ženklas ALIA 3, 14, 18 ir 25 klasių prekėms — Bendrijos prekių ženklo paraiškos Nr. 3 788 999.

      Prekių ženklo ar žymens, kuriuo remtasi per protesto procedūrą, savininkas: Azzedine Alaïa.

      Prekių ženklas ar žymuo, kuriuo remiamasi: tarptautinis žodinis prekių ženklas ALAÏA ir vaizdinis Bendrijos prekių ženklas ALAÏA PARIS 3, 16, 18, 20, 25 ir 35 klasių prekėms ir paslaugoms, taip pat ankstesnis neregistruotas prekių ženklas ALAÏA.

      Protestų skyriaus sprendimas: iš dalies patenkinti protestą.

      Apeliacinės tarybos sprendimas: atmesti apeliaciją.

      Ieškinio pagrindai:

               —

               Reglamento Nr. 2868/95 20 taisyklės 6 dalies ir 50 taisyklės 1 dalies pažeidimas,

               —

               Reglamento Nr. 207/2009 8 straipsnio 1 dalies b punkto pažeidimas.


title: Byla T-448/13: 2015 m. birželio 3 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Bora Creations/VRDT – Beauté prestige international (essence) (Bendrijos prekių ženklas — Registracijos pripažinimo negaliojančia procedūra — Žodinis Bendrijos prekių ženklas „essence“ — Absoliutūs atmetimo pagrindai — Apibūdinamasis pobūdis — Reglamento (EB) Nr. 207/2009 7 straipsnio 1 dalies c punktas — Skiriamojo požymio nebuvimas — Reglamento Nr. 207/2009 7 straipsnio 1 dalies b punktas)

text:
               20.7.2015

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 236/35

         2015 m. birželio 3 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Bora Creations/VRDT – Beauté prestige international (essence)

   (Byla T-448/13) (1)

   ((Bendrijos prekių ženklas - Registracijos pripažinimo negaliojančia procedūra - Žodinis Bendrijos prekių ženklas „essence“ - Absoliutūs atmetimo pagrindai - Apibūdinamasis pobūdis - Reglamento (EB) Nr. 207/2009 7 straipsnio 1 dalies c punktas - Skiriamojo požymio nebuvimas - Reglamento Nr. 207/2009 7 straipsnio 1 dalies b punktas))
   (2015/C 236/46)
   Proceso kalba: anglų

      Šalys

      Ieškovė: Bora Creations, SL (Seuta, Ispanija), atstovaujama advokatų R. Lange, G. Hild ir C. Pape

      Atsakovė: Vidaus rinkos derinimo tarnyba (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui), atstovaujama L. Rampini

      Kita procedūros VRDT Apeliacinėje taryboje šalis, įstojusi į bylą Bendrajame Teisme: Beauté prestige international (Paryžius, Prancūzija), atstovaujama advokatų T. de Haan ir P. Péters

      Dalykas

   Ieškinys dėl 2013 m. birželio 6 d. VRDT penktosios apeliacinės tarybos sprendimo (byla R 1085/2012-5), susijusio su registracijos pripažinimo negaliojančia procedūra tarp Beauté prestige international ir Bora Creations, SL.

      Rezoliucinė dalis

               1.

               Atmesti ieškinį.

               2.

               Priteisti iš Bora Creations, SL bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 304, 2013 10 19.


title: Byla C-452/09: 2011 m. gegužės 19 d. Teisingumo Teismo (pirmoji kolegija) sprendimas byloje ( Corte di Appello di Firenze (Italija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Tonina Enza Iaia, Andrea Moggio, Ugo Vassalle prieš Ministero dell’Istruzione, dell’Università e della Ricerca, Ministero dell’Economia e delle Finanze, Università degli studi di Pisa (Direktyva 82/76/EEB — Įsisteigimo laisvė ir laisvė teikti paslaugas — Gydytojai — Specialisto kvalifikacijos įgijimas — Atlyginimas mokymosi laikotarpiu — Penkerių metų senaties terminas, taikomas teisei į periodiškai mokamą atlyginimą)

text:
               9.7.2011

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 204/8

         2011 m. gegužės 19 d. Teisingumo Teismo (pirmoji kolegija) sprendimas byloje (Corte di Appello di Firenze (Italija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Tonina Enza Iaia, Andrea Moggio, Ugo Vassalle prieš Ministero dell’Istruzione, dell’Università e della Ricerca, Ministero dell’Economia e delle Finanze, Università degli studi di Pisa

   (Byla C-452/09) (1)

   (Direktyva 82/76/EEB - Įsisteigimo laisvė ir laisvė teikti paslaugas - Gydytojai - Specialisto kvalifikacijos įgijimas - Atlyginimas mokymosi laikotarpiu - Penkerių metų senaties terminas, taikomas teisei į periodiškai mokamą atlyginimą)
   2011/C 204/15
   Proceso kalba: italų

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Corte di Appello di Firenze

      Šalys pagrindinėje byloje

      Ieškovai: Tonina Enza Iaia, Andrea Moggio, Ugo Vassalle

      Atsakovai: Ministero dell’Istruzione, dell’Università e della Ricerca, Ministero dell’Economia e delle Finanze, Università degli studi di Pisa

      Dalykas

   Prašymas priimti prejudicinį sprendimą — Corte di Appello di Firenze — 1982 m. sausio 26 d. Tarybos direktyvos 82/76/EEB, iš dalies keičiančios direktyvą 75/362/EEB dėl medicinos diplomų, pažymėjimų ir kitų oficialią kvalifikaciją patvirtinančių dokumentų abipusio pripažinimo, įskaitant priemones, padedančias veiksmingai naudotis įsisteigimo teise ir laisve teikti paslaugas bei direktyvą 75/363/EEB dėl įstatymų ir kitų teisės aktų, reglamentuojančių gydytojų veiklą, derinimo (OL L 43, p. 21) — Gydytojų specialistų mokymasis — Teisė į atitinkamą užmokestį mokymosi laikotarpiu — Tiesioginis poveikis neperkėlus direktyvos — Valstybės turima galimybė pateikti prieštaravimą dėl penkerių ar dešimties metų senaties termino iš direktyvos kylančiai teisei, laikotarpiu prieš priimant pirmąjį įstatymą, perkeliantį direktyvą.

      Rezoliucinė dalis

   Sąjungos teisę reikia aiškinti taip, kad ji nedraudžia valstybei narei remtis protingo senaties termino pasibaigimu asmeniui pareiškus ieškinį dėl direktyva suteiktų teisių apsaugos, nors ji jos tinkamai neperkėlė, jeigu ne dėl jos elgesio buvo pavėluota pateikti ieškinį. Tai, ar Teisingumo Teismas konstatuoja Sąjungos teisės pažeidimą, iš esmės neturi poveikio senaties termino eigos pradžiai, kai toks pažeidimas nekelia abejonių.

      (1)  OL C 24, 2010 1 30.


title: Byla T-156/04: 2009 m. gruodžio 15 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje EDF prieš Komisiją (Valstybės pagalba — Prancūzijos valdžios institucijų EDF suteikta pagalba — Sprendimas, kuriuo pagalba pripažįstama nesuderinama su bendrąja rinka ir nurodoma ją grąžinti — Pagalbos gavėjo procesinės teisės — Poveikis prekybai tarp valstybių narių — Privataus investuotojo kriterijus)

text:
               13.2.2010

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 37/32

         2009 m. gruodžio 15 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje EDF prieš Komisiją

   (Byla T-156/04) (1)

   (Valstybės pagalba - Prancūzijos valdžios institucijų EDF suteikta pagalba - Sprendimas, kuriuo pagalba pripažįstama nesuderinama su bendrąja rinka ir nurodoma ją grąžinti - Pagalbos gavėjo procesinės teisės - Poveikis prekybai tarp valstybių narių - Privataus investuotojo kriterijus)
   2010/C 37/41
   Proceso kalba: prancūzų

      Šalys

      Ieškovė: Électricité de France (EDF) (Paryžius, Prancūzija), atstovaujama advokato M. Debroux

      Atsakovė: Europos Komisija, atstovaujama J. Buendía Sierra ir C. Giolito

      Ieškovės pusėje į bylą įstojusi šalis: Prancūzijos Respublika, atstovaujama G. de Bergues ir A.-L. Vendrolini

      Atsakovės pusėje į bylą įstojusi šalis: Iberdrola, SA (Bilbao, Ispanija), atstovaujama advokatų J. Ruiz Calzado ir É. Barbier de La Serre

      Dalykas

   Prašymas panaikinti 2003 m. gruodžio 16 d. priimto Komisijos sprendimo dėl valstybės pagalbos, skirtos EDF ir elektros bei dujų pramonės sektoriui (C 68/2002, N 504/2003 ir C 25/2003), 3 ir 4 straipsnius.

      Rezoliucinė dalis

               1.

               Panaikinti 2003 m. gruodžio 16 d. priimto Komisijos sprendimo dėl valstybės pagalbos, skirtos EDF ir elektros bei dujų pramonės sektoriui (C 68/2002, N 504/2003 ir C 25/2003), 3 ir 4 straipsnius.

               2.

               Europos Komisija padengia savo ir Électricité de France (EDF) patirtas bylinėjimosi išlaidas.

               3.

               Prancūzijos Respublika padengia savo bylinėjimosi išlaidas.

               4.

               Iberdrola, SA padengia savo bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 179, 2004 7 10.


title: Byla T-455/11 P: 2013 m. lapkričio 14 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Europolas prieš Kalmár (Apeliacinis skundas — Viešoji tarnyba — Europolo darbuotojai — Terminuota sutartis — Atleidimas iš darbo — Pareiga motyvuoti — Teisė į gynybą — Piniginė kompensacija)

text:
               21.12.2013

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 377/12

         2013 m. lapkričio 14 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Europolas prieš Kalmár

   (Byla T-455/11 P) (1)

   (Apeliacinis skundas - Viešoji tarnyba - Europolo darbuotojai - Terminuota sutartis - Atleidimas iš darbo - Pareiga motyvuoti - Teisė į gynybą - Piniginė kompensacija)
   2013/C 377/27
   Proceso kalba: nyderlandų

      Šalys

      Apeliantas: Europos policijos biuras (Europolas) atstovaujamas D. Neumann, D. El Khoury ir J. Arnould, padedamų advokatų D. Waelbroeck ir E. Antypas

      Kita proceso šalis: Andreas Kalmár (Viena, Austrija), atstovaujamas advokato D. Coppens

      Dalykas

   Dėl 2011 m. gegužės 26 d. Europos Sąjungos Tarnautojų teismo (antroji kolegija) sprendimo Kalmár prieš Europolą (F-83/09, dar nepaskelbto Rinkinyje) paduotas apeliacinis skundas, kuriuo siekiama iš dalies panaikinti šį sprendimą.

      Rezoliucinė dalis

               1.

               Atmesti apeliacinį skundą.

               2.

               Europos policijos biuras (Europolas) padengia savo ir Andreas Kalmár patirtas bylinėjimosi šioje instancijoje išlaidas.

      (1)  OL C 290, 2011 10 1.


title: Byla T-96/13: 2015 m. spalio 28 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Rot Front/VRDT – Rakhat (Маска) (Bendrijos prekių ženklas — Protesto procedūra — Vaizdinio Bendrijos prekių ženklo „Маcка“ paraiška — Ankstesnis neregistruotas vaizdinis nacionalinis prekių ženklas „Маcка“ — Santykinis atmetimo pagrindas — Reglamento (EB) Nr. 207/2009 8 straipsnio 4 dalis — VRDT taikoma nacionalinė teisė)

text:
               21.12.2015

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 429/15

         2015 m. spalio 28 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Rot Front/VRDT – Rakhat (Маска)

   (Byla T-96/13) (1)

   ((Bendrijos prekių ženklas - Protesto procedūra - Vaizdinio Bendrijos prekių ženklo „Маcка“ paraiška - Ankstesnis neregistruotas vaizdinis nacionalinis prekių ženklas „Маcка“ - Santykinis atmetimo pagrindas - Reglamento (EB) Nr. 207/2009 8 straipsnio 4 dalis - VRDT taikoma nacionalinė teisė))
   (2015/C 429/20)
   Proceso kalba: anglų

      Šalys

      Ieškovė: Rot Front OAO (Maskva, Rusija), iš pradžių atstovaujama advokato B. Térauda, vėliau advokatų O. Spuhler ir M. Geitz

      Atsakovė: Vidaus rinkos derinimo tarnyba (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui), atstovaujama D. Walicka

      Kita procedūros VRDT Apeliacinėje taryboje šalis, įstojusi į bylą Bendrajame Teisme: Rakhat AO (Almata, Kazachstanas)

      Dalykas

   Ieškinys, pareikštas dėl 2012 m. lapkričio 28 d. VRDT antrosios apeliacinės tarybos sprendimo (byla R 893/2012-2), susijusio su protesto procedūra tarp Rot Front OAO ir Rakhat AO.

      Rezoliucinė dalis

               1.

               Panaikinti 2012 m. lapkričio 28 d. Vidaus rinkos derinimo tarnybos (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui) (VRDT) antrosios apeliacinės tarybos sprendimą (byla R 893/2012-2).

               2.

               VRDT padengia savo ir Rot Front OAO patirtas bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 123, 2013 4 27.


title: Byla C-100/16 P: 2016 m. vasario 18 d. Ellinikos Chrysos AE Metalleion kai Viomichanias Chrysou pateiktas apeliacinis skundas dėl 2015 m. gruodžio 9 d. Bendrojo Teismo (ketvirtoji kolegija) priimto sprendimo sujungtose bylose T-233/11 ir T-262/11, Graikija ir Ellinikos Chrysos/Komisija

text:
               17.5.2016

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 175/8

         2016 m. vasario 18 d.Ellinikos Chrysos AE Metalleion kai Viomichanias Chrysou pateiktas apeliacinis skundas dėl 2015 m. gruodžio 9 d. Bendrojo Teismo (ketvirtoji kolegija) priimto sprendimo sujungtose bylose T-233/11 ir T-262/11, Graikija ir Ellinikos Chrysos/Komisija

   (Byla C-100/16 P)
   (2016/C 175/08)
   Proceso kalba: anglų

      Šalys

      Apeliantė: Ellinikos Chrysos AE Metalleion kai Viomichanias Chrysou, atstovaujama dikigoroi V. Christianos, I. Soufleros

      Kitos proceso šalys: Graikijos Respublika, Europos Komisija

      Apeliantės reikalavimai

   Apeliantė Teisingumo Teismo prašo:

               —

               panaikinti 2015 m. gruodžio 9 d. Bendrojo Teismo sprendimą sujungtose bylose T-233/11 ir T-262/11 ir grąžinti bylą Bendrajam Teismui nagrinėti iš naujo,

               —

               priteisti iš Komisijos bylinėjimosi išlaidas.

      Apeliacinio skundo pagrindai ir pagrindiniai argumentai

               1.

               Skundžiamame sprendime nuspręsta, kad buvo įvykdytos visos SESV 107 straipsnio 1 dalyje nustatytos sąlygos, kiek tai susiję su dviem valstybės pagalbos priemonėmis. Pirmoji valstybės pagalbos priemonė susijusi su Cassandra Mines pardavimu apeliantei žemesne kaina nei jų rinkos vertė. Antroji priemonė susijusi su mokesčių už kasyklų žemės vertę atsisakymu.

               2.

               Apeliantė remiasi trimis apeliacinio skundo pagrindais: dviem dėl pirmosios valstybės pagalbos priemonės ir vienu dėl antrosios valstybės pagalbos priemonės. Konkrečiau kalbant:

                           —

                              Dėl pirmosios valstybės pagalbos priemonės: apeliantė teigia, kad skundžiamame sprendime vertinant naudos egzistavimą padaryta teisės klaidų, taip pat pateikti netinkami motyvai ir padaryta procedūrinių pažeidimų dėl kasyklų vertės.

                           —

                              Dėl pirmosios valstybės pagalbos priemonės: apeliantė teigia, kad skundžiamame sprendime vertinant naudos egzistavimą padaryta teisės klaidų, taip pat pateikti netinkami motyvai dėl žemės vertės.

                           —

                              Dėl antrosios valstybės pagalbos priemonės: apeliantė teigia, kad skundžiamame sprendime vertinant naudos egzistavimą padaryta teisės klaidų.


title: Byla T-334/14: 2015 m. spalio 29 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Roca Sanitario/VRDT – Villeroy & Boch (Vienos svirties vandens maišytuvas) (Bendrijos dizainas — Registracijos pripažinimo negaliojančia procedūra — Įregistruotas Bendrijos dizainas, kuriame vaizduojamas vienos svirties maišytuvą — Ankstesnis Bendrijos dizainas — Registracijos pripažinimo negaliojančia pagrindas — Individualios savybės — Informuotas vartotojas — Dizainerio laisvės mastas — Technologinių sprendimų saturacija — Skirtingas bendras įspūdis — Reglamento (EB) Nr. 6/2002 6 straipsnis ir 25 straipsnio 1 dalies b punktas)

text:
               21.12.2015

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 429/22

         2015 m. spalio 29 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Roca Sanitario/VRDT – Villeroy & Boch (Vienos svirties vandens maišytuvas)

   (Byla T-334/14) (1)

   ((Bendrijos dizainas - Registracijos pripažinimo negaliojančia procedūra - Įregistruotas Bendrijos dizainas, kuriame vaizduojamas vienos svirties maišytuvą - Ankstesnis Bendrijos dizainas - Registracijos pripažinimo negaliojančia pagrindas - Individualios savybės - Informuotas vartotojas - Dizainerio laisvės mastas - Technologinių sprendimų saturacija - Skirtingas bendras įspūdis - Reglamento (EB) Nr. 6/2002 6 straipsnis ir 25 straipsnio 1 dalies b punktas))
   (2015/C 429/28)
   Proceso kalba: ispanų

      Šalys

      Ieškovė: Roca Sanitario, SA (Barselona, Ispanija), atstovaujama advokato R. Guerras Mazón

      Atsakovė: Vidaus rinkos derinimo tarnyba (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui), atstovaujama J. Crespo Carrillo

      Kita procedūros VRDT Apeliacinėje taryboje šalis, įstojusi į bylą Bendrajame Teisme: Villeroy & Boch AG (Metlachas, Vokietija)

      Dalykas

   Ieškinys dėl 2014 m. vasario 21 d. VRDT trečiosios apeliacinės tarybos sprendimo (byla R 812/2012-3), susijusio su registracijos pripažinimo negaliojančia procedūra tarp Villeroy & Boch AG ir Roca Sanitario, SA.

      Rezoliucinė dalis

               1.

               Atmesti ieškinį.

               2.

               Priteisti iš Roca Sanitario, SA bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 261, 2014 8 11.


title: Byla F-15/06 2008 m. rugsėjo 23 d. Tarnautojų teismo nutartis byloje Abba ir kt. prieš Parlamentą

text:
               22.11.2008

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 301/67

         2008 m. rugsėjo 23 d. Tarnautojų teismo nutartis byloje Abba ir kt. prieš Parlamentą

   (Byla F-15/06) (1)

   (2008/C 301/134)

      Proceso kalba: prancūzų

   Pirmosios kolegijos pirmininkas nutartimi nurodė išbraukti bylą iš registro.

      (1)  OL C 96, 2006 4 22, p. 37.


title: Byla C-89/05 2006 m. liepos 13 d. Teisingumo Teismo (antroji kolegija) sprendimas ( House of Lords (Jungtinė Karalystė) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) United Utilities plc prieš Commissioners of Customs & Excise (Šeštoji PVM direktyva — 13 straipsnio B skirsnio f punktas — Azartinių lošimų atleidimas nuo mokesčio — Taikymo sritis — Call centre veikla)

text:
               16.9.2006

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 224/11

         2006 m. liepos 13 d. Teisingumo Teismo (antroji kolegija) sprendimas (House of Lords (Jungtinė Karalystė) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) United Utilities plc prieš Commissioners of Customs & Excise

   (Byla C-89/05) (1)

   (Šeštoji PVM direktyva - 13 straipsnio B skirsnio f punktas - Azartinių lošimų atleidimas nuo mokesčio - Taikymo sritis - „Call centre“ veikla)
   (2006/C 224/20)
   Proceso kalba: anglų
   Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas
   House of Lords
   Šalys pagrindinėje byloje
   Ieškovė: United Utilities plc

      Atsakovė: Commissioners of Customs & Excise
   Dalykas
   Prašymas priimti prejudicinį sprendimą — House of Lords — 1977 m. gegužės 17 d. Šeštosios Tarybos direktyvos 77/388/EEB dėl valstybių narių apyvartos mokesčių įstatymų derinimo — Bendra pridėtinės vertės mokesčio sistema: vienodas vertinimo pagrindas (OL L 145, p. 1) 13 straipsnio B dalies f punkto išaiškinimas — Mokesčio netaikymas lažyboms, loterijoms ir kitoms azartinių lošimų formoms — Taikymas trečiosios bendrovės teikiamoms paslaugoms, kuri kitos bendrovės vardu priima telefonu daromus statymus
   Rezoliucinė dalis
   1977 m. gegužės 17 d. Šeštosios Tarybos direktyvos 77/388/EEB dėl valstybių narių apyvartos mokesčių įstatymų derinimo — Bendra pridėtinės vertės mokesčio sistema: vienodas vertinimo pagrindas 13 straipsnio B dalies f punktas turi būti aiškinamas taip, kad „call centre“ paslaugų teikimas lažybų telefonu organizatoriui, apimančiam statymų priėmimą organizatoriaus vardu, kurį atlieka šių paslaugų teikėjo darbuotojai, nėra lažybų sandoris šios nuostatos prasme ir todėl negali būti atleistas nuo PVM, kaip numatyta šioje nuostatoje.

      (1)  OL C 106, 2005 4 30.


title: Byla T-377/13: 2013 m. liepos 17 d. pareikštas ieškinys byloje ultra air prieš VRDT — Donaldson Filtration Deutschland (ultra.air ultrafilter)

text:
               7.9.2013

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 260/49

         2013 m. liepos 17 d. pareikštas ieškinys byloje ultra air prieš VRDT — Donaldson Filtration Deutschland (ultra.air ultrafilter)

   (Byla T-377/13)
   2013/C 260/87
   Kalba, kuria surašytas ieškinys: vokiečių

      Šalys

      Ieškovė: ultra air GmbH (Hildenas, Vokietija), atstovaujama advokato C. König

      Atsakovė: Vidaus rinkos derinimo tarnyba (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui)

      Kita procedūros Apeliacinėje taryboje šalis: Donaldson Filtration Deutschland GmbH (Hanas, Vokietija)

      Reikalavimai

   Ieškovė Bendrojo Teismo prašo:

               —

               panaikinti 2013 m. gegužės 6 d. Vidaus rinkos derinimo tarnybos (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui) ketvirtosios apeliacinės tarybos sprendimą byloje R 1100/2011-4,

               —

               priteisti bylinėjimosi išlaidas iš Vidaus rinkos derinimo tarnybos (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui) ir Donaldson Filtration Deutschland GmbH, jeigu ji turėtų įstoti į šią bylą.

      Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

      Įregistruotas Bendrijos prekių ženklas, dėl kurio pateiktas prašymas pripažinti jo registraciją negaliojančia: žodinis prekių ženklas „ultra.air ultrafilter“ 7, 9, 11, 37 ir 42 klasių prekėms ir paslaugoms — Bendrijos prekių ženklas Nr. 7 480 585.

      Bendrijos prekių ženklo savininkė: ieškovė.

      Šalis, prašanti pripažinti Bendrijos prekių ženklo registraciją negaliojančia: Donaldson Filtration Deutschland GmbH.

      Prašymo pripažinti registraciją negaliojančia motyvai: absoliutus negaliojimo pagrindas, nustatytas Reglamento Nr. 207/2009 52 straipsnio 1 dalies a punkte.

      Anuliavimo skyriaus sprendimas: atmesti prašymą pripažinti Bendrijos prekių ženklo registraciją negaliojančia.

      Apeliacinės tarybos sprendimas: patenkinti apeliaciją ir pripažinti Bendrijos prekių ženklo registraciją negaliojančia.

      Ieškinio pagrindai:

               —

               Reglamento Nr. 207/2009 7 straipsnio 1 dalies c punkto pažeidimas,

               —

               Reglamento Nr. 207/2009 7 straipsnio 1 dalies b punkto pažeidimas,

               —

               Reglamento Nr. 207/2009 75 straipsnio antro sakinio pažeidimas,

               —

               Reglamento Nr. 207/2009 75 straipsnio pirmo sakinio pažeidimas.


title: Byla C-463/05  2005 m. gruodžio 22 d.  Europos Bendrijų Komisijos pareikštas ieškinys Nyderlandų Karalystei

text:
               25.2.2006

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 48/19

         2005 m. gruodžio 22 d. Europos Bendrijų Komisijos pareikštas ieškinys Nyderlandų Karalystei
   (Byla C-463/05)
   (2006/C 48/36)
   Proceso kalba: olandų
   2005 m. gruodžio 22 d. Europos Bendrijų Teisingumo Teisme buvo pareikštas Europos Bendrijų Komisijos, atstovaujamos Dominique Maidani ir Wouter Wils, nurodžiusių adresą dokumentams įteikti Liuksemburge, ieškinys Nyderlandų Karalystei.
   Ieškovė Teisingumo Teismo prašo:

               1)

               pripažinti, kad nepriimdama įstatymų ir kitų teisės aktų, reikalingų 2002 m. birželio 6 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvai 2002/47/EB (1) dėl susitarimų dėl finansinio įkaito įgyvendinti, arba bet kuriuo atveju apie juos nepranešdama Komisijai, Nyderlandų Karalystė neįvykdė savo įsipareigojimų pagal šią direktyvą;

               2)

               priteisti iš Nyderlandų Karalystės bylinėjimosi išlaidas.

         Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai
   Komisija teigia, kad, remiantis Direktyvos 2002/47 11 straipsniu, valstybės narės įtvirtina nuostatas, kurių reikia, kad šios direktyvos būtų pradėta laikytis ne vėliau kaip nuo 2003 m. gruodžio 27 d. ir apie tai nedelsdamos praneša Komisijai.
   Komisija priversta konstatuoti, kad Nyderlandų Karalystė vis dar nepriėmė šių nuostatų arba bet kuriuo atveju jai apie jas nepranešė.

      (1)  OL L 168, p. 43.


title: Byla T-92/02  2006 m. sausio 26 d.  Pirmosios instancijos teismo sprendimas  Stadtwerke Schwäbisch Hall ir kt. prieš Komisiją  (Valstybės pagalba — Atleidimo nuo mokesčių sistema, taikoma Vokietijoje įsteigtų atominių elektrinių sudarytiems atidėjimams, skirtiems pašalinti jų radioaktyvias atliekas, ir galutinai nutraukti jų įrenginių naudojimą — Užbaigus pradinėje stadijoje atliktą tyrimą priimtas sprendimas, konstatuojantis, kad tai nėra valstybės pagalba — Ieškinys dėl panaikinimo)

text:
               25.3.2006

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 74/15

         2006 m. sausio 26 d. Pirmosios instancijos teismo sprendimas Stadtwerke Schwäbisch Hall ir kt. prieš Komisiją

   (Byla T-92/02) (1)

   (Valstybės pagalba - Atleidimo nuo mokesčių sistema, taikoma Vokietijoje įsteigtų atominių elektrinių sudarytiems atidėjimams, skirtiems pašalinti jų radioaktyvias atliekas, ir galutinai nutraukti jų įrenginių naudojimą - Užbaigus pradinėje stadijoje atliktą tyrimą priimtas sprendimas, konstatuojantis, kad tai nėra valstybės pagalba - Ieškinys dėl panaikinimo)
   (2006/C 74/29)
   Proceso kalba: vokiečių
   Šalys

      Ieškovės: Stadtwerke Schwäbisch Hall GmbH (Schwäbisch Hall, Vokietija), Stadtwerke Tübingen GmbH (Tübingen, Vokietija) ir Stadtwerke Uelzen GmbH (Uelzen, Vokietija), atstovaujamos advokatės D. Fouquet

      Atsakovė: Europos Bendrijų Komisija, atstovaujama V. Kreuschitz

      Į bylą atsakovės pusėje įstojusios šalys: E.ON Kernkraft GmbH (Hanoveris, Vokietija), RWE Power AG (Esenas, Vokietija), EnBW Energie Baden-Württemberg AG (Karlsruhe, Vokietija) ir Hamburgische Electricitäts-Werke AG (Hamburgas, Vokietija), atstovaujamos advokatų U. Karpenstein ir D. Sellner
   Bylos dalykas
   Prašymas panaikinti 2001 m. gruodžio 11 d. Komisijos sprendimą C(2001) 3967 (galutinis), konstatuojantį, kad Vokietijos atleidimo nuo mokesčių sistema, taikoma atominių elektrinių sudarytiems atidėjimams, skirtiems pašalinti jų radioaktyvias atliekas, ir galutinai nutraukti įrenginių naudojimą, nėra valstybės pagalba EB 87 straipsnio 1 dalies prasme.
   Rezoliucinė sprendimo dalis

               1.

               Atmesti ieškinį.

               2.

               Be savo bylinėjimosi išlaidų ieškovės taip pat padengia Komisijos ir įstojusių į bylą šalių išlaidas.

      (1)  OL C 144, 2002 6 15.


title: Byla C-426/15 P: 2015 m. rugpjūčio 3 d. Diputación Foral de Bizkaia pateiktas apeliacinis skundas dėl 2015 m. gegužės 19 d. Bendrojo Teismo (antroji kolegija) priimto sprendimo byloje T-397/12 Diputación Foral de Bizkaia/Komisija

text:
               12.10.2015

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 337/10

         2015 m. rugpjūčio 3 d.Diputación Foral de Bizkaia pateiktas apeliacinis skundas dėl 2015 m. gegužės 19 d. Bendrojo Teismo (antroji kolegija) priimto sprendimo byloje T-397/12 Diputación Foral de Bizkaia/Komisija

   (Byla C-426/15 P)
   (2015/C 337/12)
   Proceso kalba: ispanų

      Šalys

      Apeliantė: Diputación Foral de Bizkaia, atstovaujama abogado I. Sáenz-Cortabarría Fernández

      Kita proceso šalis: Europos Komisija

      Apeliantės reikalavimai

               —

               panaikinti skundžiamą sprendimą,

               —

               pripažinti priimtinu ieškinį pirmojoje instancijoje,

               —

               priteisti iš Komisijos bylinėjimosi išlaidas procese Teisingumo Teisme ir pirmojoje instancijoje.

      Apeliacinio skundo pagrindai ir pagrindiniai argumentai

      Pirmasis pagrindas. Teisės klaida aiškinant ir taikant SESV 108 straipsnio 3 dalies pirmą sakinį (pareiga iš anksto pranešti) ir, konkrečiai, terminą „suteikti“, kuris vartojamas šioje nuostatoje, aiškinant jį atsižvelgiant į terminą „suteikti“, kuris vartojamas SESV 107 straipsnio 1 dalyje, nes Bendrasis Teismas patvirtino Komisijos pareiškimą (ginčijamo sprendimo 2 straipsnis) (1), kuriame sutartyse numatyta pagalba apie kurią pranešta, yra neteisėta, nes ji buvo suteikta 2006 m. gruodžio 15 d. pažeidžiant pareigą iš anksto apie ją pranešti. Teisės klaida padaryta dėl to, kad nebuvo taikomas Sąjungos teisės principas valstybės pagalbos srityje, pagal kurį kiekvienas vertinimas nustatant momentą, kuriuo valstybės pagalba laikoma „suteikta“, turi būti atliekamas atsižvelgiant į nagrinėjamam atvejui taikytiną nacionalinę teisę. Teisės klaida padaryta ir dėl to, kad Bendrasis Teismas netinkamai pritaikė Reglamento Nr. 659/1999 (2) 1 straipsnio f punkte įtvirtintą „neteisėtos pagalbos“ sąvoką. Teisėtumo principo pažeidimas.

      Antrasis pagrindas. Bendrojo Teismo padaryta teisės klaida, nes „neteisėtos pagalbos“ egzistavimą Susitarime dėl žemės jis grindžia nustatytu dvylikos mėnesių terminu. Teisės klaida padaryta dėl to, kad Bendrasis Teismas netaikė Sąjungos teisės principo valstybės pagalbos srityje, pagal kurį bet koks vertinimas nustatant momentą, kuriuo valstybės pagalba laikoma „suteikta“, turi būti atliekamas atsižvelgiant į nagrinėjamam atvejui taikomus nacionalinės teisės aktus.

      Trečiasis pagrindas. Teisės klaida dėl to, kad Bendrasis Teismas nenusprendė, kad Komisija, priimdama ginčijamą sprendimą, pažeidė bendrąjį gero administravimo principą. Teisės klaida dėl to, kad Bendrasis Teismas nekonstatavo Diputación, kuri yra SESV 108 straipsnio 2 dalyje numatytos procedūros suinteresuotoji šalis, suteiktų procesinių teisių ir garantijų pažeidimo. Teisės klaida dėl to, kad Bendrasis Teismas implicitiškai nusprendė, jog 2010 m. balandžio 15 d. Komisijos raštu pakankamai tenkinami įsipareigojimai, kylantys iš minėto bendrojo principo. Esminių įrodymų iškraipymas. Pagrindinės teisės į teisingą procesą pažeidimas. Galimybės gintis nebuvimas.

      (1)  2012 m. birželio 27 d. Komisijos sprendimas C (2012)4194 final dėl valstybės pagalbos SA.28356 (C 37/2009) (ex N 226/2009).

      (2)  1999 m. kovo 22 d. Tarybos reglamentas (EB) Nr. 659/1999, nustatantis išsamias [SESV 108] straipsnio taikymo taisykles (OL L 83, p. 1; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 8 sk., 1 t., p. 339).


title: Byla T-754/16: 2016 m. lapkričio 2 d. pareikštas ieškinys byloje Oakley/EUIPO – Xuebo Ye (elipsės formos silueto vaizdas)

text:
               16.1.2017

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 14/40

         2016 m. lapkričio 2 d. pareikštas ieškinys byloje Oakley/EUIPO – Xuebo Ye (elipsės formos silueto vaizdas)

   (Byla T-754/16)
   (2017/C 014/49)
   Kalba, kuria surašytas ieškinys: ispanų

      Šalys

      Ieškovė: Oakley, Inc. (Foothill Ranch, Kalifornija, Jungtinės Amerikos Valstijos), atstovaujama advokatų E. Ochoa Santamaría ir V. Rodríguez Pombo

      Atsakovė: Europos Sąjungos intelektinės nuosavybės tarnyba (EUIPO)

      Kita procedūros Apeliacinėje taryboje šalis: Xuebo Ye (Vendžou, Kinija)

      Su procedūra EUIPO susijusi informacija

      Pareiškėja: kita procedūros Apeliacinėje taryboje šalis

      Prekių ženklas, dėl kurio kilo ginčas: vaizdinis Sąjungos prekių ženklas (elipsės formos silueto vaizdas) – Registracijos paraiška Nr. 13 088 191

      Procedūra EUIPO: protesto procedūra

      Ginčijamas sprendimas: 2016 m. rugpjūčio 31 d. EUIPO ketvirtosios apeliacinės tarybos sprendimas byloje R 2608/2015-4

      Reikalavimai

   Ieškovė Bendrojo Teismo prašo:

               —

               pripažinti ieškinį ir visus prie jo pridėtus dokumentus ir kopijas priimtinais,

               —

               priimti pateiktus įrodymus,

               —

               patenkinti ieškinį, panaikinti ginčijamą sprendimą ir atsisakyti registruoti Europos Sąjungos prekių ženklą Nr. 13 088 191, taikant Reglamento Nr. 207/2009 8 straipsnio 1 dalies b punktą ir 5 dalį,

               —

               priteisti iš atsakovės bylinėjimosi išlaidas.

      Pagrindai, kuriais remiamasi

               —

               Reglamento Nr. 207/2009 8 straipsnio 1 dalies b punkto ir 5 dalies pažeidimas.


title: Byla T-65/10: 2010 m. vasario 11 d. pareikštas ieškinys byloje Ispanija prieš Komisiją

text:
               17.4.2010

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 100/59

         2010 m. vasario 11 d. pareikštas ieškinys byloje Ispanija prieš Komisiją

   (Byla T-65/10)
   2010/C 100/87
   Proceso kalba: ispanų

      Šalys

      Ieškovė: Ispanijos Karalystė, atstovaujama J. Rodríguez Cárcamo

      Atsakovė: Europos Komisija

      Ieškovės reikalavimai

               —

               Panaikinti 2009 m. lapkričio 30 d. Komisijos sprendimą C(2009) 9270 galutinis sumažinti Europos regioninės plėtros fondo (ERPF) paramą 1 tikslo (1994–1999) Ispanijos veiklos programai „Andalucía“ pagal 1994 m. gruodžio 1994 m. gruodžio 9 d. Sprendimą C(94) 3456 — ERPF Nr. 94.11/09/001.

               —

               Priteisti iš atsakovės bylinėjimosi išlaidas.

      Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

   Šį ieškinį Ispanijos Karalystė pareiškė dėl minėto sprendimo. Ieškiniui pagrįsti valstybė ieškovė nurodo šiuos pagrindus:

               —

               1988 m. gruodžio 19 d. Tarybos reglamento (EEB) Nr. 4253/88 (1) 24 straipsnio pažeidimas, nes ginčijamame sprendime naudojamas ekstrapoliacijos metodas, nors šiame straipsnyje nenumatyta galimybė ekstrapoliuoti nustatytų konkrečių veiksmų pažeidimų visiems veiksmams, sudarantiems ERPF finansuojamas veiklos programas. Komisijos ginčijamame sprendime padarytas pataisymas teisiškai nepagrįstas, nes 2007 m. spalio 15 d. Komisijos gairės dėl neto finansinių klaidų taisymo taikant Tarybos reglamento Nr. 4253/88 24 straipsnį negali turėti teisinių pasekmių valstybėse narėse pagal 2000 m. balandžio 6 d. Sprendimą Ispanija prieš Komisiją (C-443/97) (2), be to, kadangi 1988 m. gruodžio 19 d. Tarybos reglamento (EEB) Nr. 4253/88 24 straipsnis taikomas tik mažinant paramą, po to, kai atlikus tyrimą patvirtinama, kad buvo pažeidimas, pataisymų ekstrapoliavimas šį principą pažeidžia.

               —

               Jei pirmasis pagrindas būtų atmestas, 1988 m. gruodžio 19 d. Tarybos reglamento (EEB) Nr. 4253/88 24 straipsnio kartu su šiuo metu galiojančio ESS 4 straipsnio 3 dalimi (lojalaus bendradarbiavimo principas) pažeidimas dėl pakeistų sutarčių pataisymo ekstrapoliuojant nenustačius valdymo, kontrolės ar audito sistemų trūkumų, nes valdymo organai taikė Ispanijos teisės aktus, kurių Teisingumo Teismas nepripažino prieštaraujančiais Europos Sąjungos teisei. Ispanijos Karalystė mano, jog tai, kad valdymo organai paisė nacionalinės teisės, nors Komisija ir gali pripažinti tam tikrų pažeidimų ar nukrypimų nuo Europos Sąjungos teisės, negali pagrįsti ekstrapoliavimo dėl valdymo sistemos neveiksmingumo, nes Teisingumo Teismas nepripažino, kad šių organų taikytas įstatymas prieštarauja Europos Sąjungos teisei, ir Komisija Teisingumo Teisme nepareiškė ieškinio valstybei narei dėl įsipareigojimų neįvykdymo pagal SESV 258 straipsnį.

               —

               Jei būtų atmesti ankstesni pagrindai, 1988 m. gruodžio 19 d. Tarybos reglamento (EEB) Nr. 4253/88 24 straipsnio pažeidimas dėl ekstrapoliacija atliktam finansiniam pataisymui taikyto mėginio nereprezentatyvumo. Komisija sudarė mėginį ekstrapoliacijai iš labai mažai projektų (37 iš 5 319), neatsižvelgusi į visas veiklos programos sritis, įtraukusi visas Ispanijos valdžios institucijų pirma išbrauktas išlaidas, t. y. deklaruotas ir nedeklaruotas suteiktos paramos išlaidas ir naudojo šioje srityje mažiau nei 85 % patikimą kompiuterinę programą. Todėl Ispanijos Karalystė mano, kad mėginys netenkina reprezentatyvumo sąlygų, kad juo būtų galima pasiremti ekstrapoliuojant.

               —

               Patraukimo atsakomybėn senaties terminas pagal 1995 m. gruodžio 18 d. Tarybos reglamentą Nr. 2988/95 (3). Ispanijos Karalystė mano, kad senatis turi būti skaičiuojama nuo pranešimo Ispanijos valdžios institucijoms apie esamus pažeidimus (apie didžiąją daugumą 1997, 1989 ir 1999 metais padarytų pažeidimų buvo praneštas 2004 m. spalio mėn.) ir jai turi būti taikoma Reglamento 2988/95 3 straipsnyje numatytas ketverių metų senaties terminas.

      (1)  1988 m. gruodžio 19 d. Tarybos reglamentas (EEB) Nr. 4253/88, nustatantis nuostatas dėl Reglamento (EEB) Nr. 2052/88, koordinuojančio įvairių struktūrinių fondų veiklą tarpusavyje, taip pat su Europos investicijų banko operacijomis ir kitais esamais finansiniais instrumentais, įgyvendinimo (OL L 74, p. 1).

      (2)  Rink. p. I-2415.

      (3)  1995 m. gruodžio 18 d. Tarybos reglamentas (EB, Euratomas) Nr. 2988/95 dėl Europos Bendrijų finansinių interesų apsaugos (OL L 312, p. 1; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 1 sk., 1 t., p. 340).


title: 2005 m. lapkričio 17 d.  Teisingumo Teismo sprendimas (šeštoji kolegija), Byloje C-476/04  Europos Bendrijų Komisija prieš Graikijos Respubliką  (Valstyb ės įsipareigojimų neįvykdymas — Direktyva 2001/55/EB — Masinis perkeltųjų asmenų srautas — Laikina apsauga — Minimalios normos)

text:
               28.1.2006

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 22/2

      TEISINGUMO TEISMO SPRENDIMAS

   (šeštoji kolegija)
   2005 m. lapkričio 17 d.
   Byloje C-476/04
         Europos Bendrijų Komisija prieš Graikijos Respubliką

       (1)

   (Valstybės įsipareigojimų neįvykdymas - Direktyva 2001/55/EB - Masinis perkeltųjų asmenų srautas - Laikina apsauga - Minimalios normos)
   (2006/C 22/03)
   Proceso kalba: graikų
   Byloje C-476/04 dėl 2004 m. lapkričio 12 d. pagal EB 226 straipsnį pareikšto ieškinio dėl įsipareigojimų neįvykdymo Europos Bendrijų Komisija, atstovaujama M. Kontoy ir C. O'Reilly, prieš Graikijos Respubliką, atstovaujamą N. Dafniou, Teisingumo Teismas (šeštoji kolegija), kurį sudaro A. Borg Barthet (pranešėjas), einantis šeštosios kolegijos pirmininko pareigas, ir teisėjai U. Lõhmus ir A. Ó Caoimh, generalinis advokatas D. Ruiz-Jarabo Colomer, sekretorius R. Grass, 2005 m. lapkričio 17 d. priėmė sprendimą, kurio rezoliucinėje dalyje nurodyta:

               1.

               Nepriimdama 2001 m. liepos 20 d. Tarybos direktyvą 2001/55/EB dėl minimalių normų, suteikiant perkeltiesiems asmenims laikiną apsaugą esant masiniam srautui, ir dėl priemonių, skatinančių valstybių narių tarpusavio pastangų priimant tokius asmenis ir atsakant už tokio veiksmo padarinius pusiausvyrą, įgyvendinančių įstatymų ir kitų teisės aktų, Graikijos Respublika neįvykdė savo įsipareigojimų pagal šią direktyvą.

               2.

               Priteisti iš Graikijos Respublikos bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 6, 2005 1 8.


title: Byla T-412/08: 2009 m. gruodžio 15 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Trubion Pharmaceuticals prieš VRDT — Merck (TRUBION) (Bendrijos prekių ženklas — Protesto procedūra — Žodinio Bendrijos prekių ženklo TRUBION paraiška — Ankstesnis vaizdinis Bendrijos prekių ženklas TriBion Harmonis — Santykinis atmetimo pagrindas — Galimybė supainioti — Reglamento (EB) Nr. 40/94 8 straipsnio 1 dalies b punktas (dabar Reglamento (EB) Nr. 207/2009 8 straipsnio 1 dalies b punktas))

text:
               13.2.2010

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 37/35

         2009 m. gruodžio 15 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Trubion Pharmaceuticals prieš VRDT — Merck (TRUBION)

   (Byla T-412/08) (1)

   (Bendrijos prekių ženklas - Protesto procedūra - Žodinio Bendrijos prekių ženklo TRUBION paraiška - Ankstesnis vaizdinis Bendrijos prekių ženklas „TriBion Harmonis“ - Santykinis atmetimo pagrindas - Galimybė supainioti - Reglamento (EB) Nr. 40/94 8 straipsnio 1 dalies b punktas (dabar Reglamento (EB) Nr. 207/2009 8 straipsnio 1 dalies b punktas))
   2010/C 37/46
   Proceso kalba: anglų

      Šalys

      Ieškovė: Trubion Pharmaceuticals, Inc. (Sietlas, Vašingtonas, Jungtinės Valstijos), atstovaujama advokato C. Hertz-Eichenrode

      Atsakovė: Vidaus rinkos derinimo tarnyba (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui), atstovaujama A. Folliard-Monguiral

      Kita procedūros VRDT Apeliacinėje taryboje šalis, įstojusi į bylą Pirmosios instancijos teisme: Merck KGaA (Darmštatas, Vokietija), iš pradžių atstovaujama advokatų M. Best ir R. Freitag, vėliau M. Best ir U. Pfleghar

      Dalykas

   Ieškinys dėl 2008 m. liepos 3 d. VRDT antrosios apeliacinės tarybos sprendimo (byla R 1605/2007-2), susijusio su protesto procedūra tarp Trubion Pharmaceuticals, Inc. ir Merck KGaA.

      Rezoliucinė dalis

               1.

               Atmesti ieškinį.

               2.

               Priteisti iš Trubion Pharmaceuticals, Inc. bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 301, 2008 11 22.


title: Byla C-420/16 P: 2016 m. liepos 28 d. Balázs Árpád Izsák ir Attila Dabis pateiktas apeliacinis skundas dėl 2016 m. gegužės 10 d. Bendrojo Teismo (pirmoji kolegija) priimto sprendimo byloje T-529/13 Balázs Árpád Izsák ir Attila Dabis/Europos Komisija

text:
               24.10.2016

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 392/8

         2016 m. liepos 28 d. Balázs Árpád Izsák ir Attila Dabis pateiktas apeliacinis skundas dėl 2016 m. gegužės 10 d. Bendrojo Teismo (pirmoji kolegija) priimto sprendimo byloje T-529/13 Balázs Árpád Izsák ir Attila Dabis/Europos Komisija

   (Byla C-420/16 P)
   (2016/C 392/11)
   Proceso kalba: vengrų

      Šalys

      Apeliantai: Balázs Árpád Izsák ir Attila Dabis, atstovaujami advokato D. Sobor

      Kitos proceso šalys: Europos Komisija, Vengrija, Graikijos Respublika, Rumunija ir Slovakijos Respublika

      Apeliantų reikalavimai

   Apeliantai Teisingumo Teismo prašo:

               —

               panaikinti 2016 m. gegužės 10 d. Bendrojo Teismo sprendimą byloje T-529/13, ir, remiantis Europos Sąjungos Teisingumo Teismo statuto 61 straipsniu,

                           —

                           panaikinti 2013 m. liepos 25 d. Europos Komisijos sprendimą C(2013) 4975 final tiek, kiek juo buvo atmestas ieškovų prašymas užregistruoti piliečių iniciatyvą, ir priimti galutinį sprendimą;

                           —

                           atmetus ankstesnį reikalavimą, tuo atveju, jeigu šioje bylos stadijoje negalima priimti galutinio sprendimo, grąžinti bylą Bendrajam Teismui, kad šis ją išnagrinėtų iš naujo.

               —

               priteisti iš Komisijos bylinėjimosi išlaidas.

      Apeliacinio skundo pagrindai ir pagrindiniai argumentai

   Grįsdami apeliacinį skundą, apeliantai remiasi šiais pagrindais:

               1.

               Pirmasis apeliacinio skundo pagrindas susijęs su Chartijos 47 straipsnio ir Bendrojo Teismo Procedūros reglamento 92 straipsnio 1 dalies pažeidimu, konkrečiai kalbant, atsižvelgiant į pareigos informuoti apie įrodinėjimo naštą neįvykdymą, nes, apeliantų nuomone, prieš priimdamas sprendimą Bendrasis Teismas nepranešė proceso šalims, kad aplinkybę, jog Sąjunga arba valstybės narės įgyvendina Sąjungos sanglaudos politiką, kyla grėsmė tautinių mažumų gyvenamiems regionams būdingoms specifinėms ypatybėms, ir tai, kad tautinių mažumų gyvenamiems regionams būdingos specifinės etninės, kultūrinės, religinės ir kalbinės ypatybės galėtų būti laikomos dideliais ir nuolatiniais demografiniais trūkumais, kaip tai suprantama pagal SESV 174 straipsnio trečią pastraipą, laiko byloje įrodinėtina faktine aplinkybe.

               2.

               Antrasis apeliacinio skundo pagrindas susijęs su ESS 11 straipsnio 4 dalies ir Reglamento dėl piliečių iniciatyvos (1) 4 straipsnio 2 dalies b punkto pažeidimu, kiek, apeliantų nuomone, Europos piliečių iniciatyva, bylos dalykas, atitiko ESS 11 straipsnio 4 dalies reikalavimus, nes organizatoriai šią iniciatyvą pateikė dėl klausimo, dėl kurio, jų nuomone, Sutartims įgyvendinti reikalingas Sąjungos teisės aktas, o Komisija turėjo kompetenciją pateikti atitinkamą pasiūlymą. Be to, apeliantai teigia, kad Komisija galėjo atmesti prašymą užregistruoti piliečių iniciatyvą motyvuodama kompetencijos trūkumu tik jeigu toks kompetencijos trūkumas akivaizdus.

               3.

               Trečiasis apeliacinio skundo pagrindas susijęs su ESS 4 straipsnio 2 dalies c punkto ir SESV 174 straipsnio pažeidimu, kiek SESV 174 straipsnio trečioje dalyje įtvirtintas pavyzdinis aplinkybių, pripažintinų dideliais bei nuolatiniais gamtiniais arba demografiniais trūkumais, dėl kurių Sąjungos sanglaudos politika tam tikram regionui turėtų skirti „ypatingą dėmesį“, sąrašas.

               4.

               Trečiasis apeliacinio skundo pagrindas susijęs su SESV 7 ir 167 straipsnių, ESS 3 straipsnio 3 dalies, Chartijos 22 straipsnio ir Sutarčių nuostatų, susijusių su diskriminacijos draudimu, pažeidimu, kiek Europos piliečių iniciatyva, bylos dalyku, prisidėtų prie SESV 7 straipsnyje įtvirtintų Sąjungos politikos krypčių ir veiksmų suderinimo ir paskatintų, kad sanglaudos politika atsižvelgtų į kultūrų įvairovę ir ją apsaugotų.

      (1)  2011 m. vasario 16 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (ES) Nr. 211/2011 dėl piliečių iniciatyvos (OL L 65, 2011, p. 1).


title: 2004 m. liepos 1 d. Pirmosios Instancijos teismo sprendimas, Byloje T-308/00 Saltzgitter AG prieš Europos Bendrijų Komisiją (Valstybės pagalba — EAPB sutarties 4 straipsnio c punktas, EAPB sutarties 67 ir 95 straipsniai — Finansinė parama įmonei Salzgitter — Siena su buvusia Vokietijos Demokratine Respublika ir buvusia Čekoslovakijos Respublika — Pagalba, apie kurią nebuvo pranešta — Šeštasis pagalbos juodajai metalurgijai kodeksas — Teisinis tikrumas)

text:
               25.9.2004

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 239/14

      PIRMOSIOS INSTANCIJOS TEISMO SPRENDIMAS

   2004 m. liepos 1 d.
   Byloje T-308/00 Saltzgitter AG prieš Europos Bendrijų Komisiją (1)

   (Valstybės pagalba - EAPB sutarties 4 straipsnio c punktas, EAPB sutarties 67 ir 95 straipsniai - Finansinė parama įmonei Salzgitter - Siena su buvusia Vokietijos Demokratine Respublika ir buvusia Čekoslovakijos Respublika - Pagalba, apie kurią nebuvo pranešta - Šeštasis pagalbos juodajai metalurgijai kodeksas - Teisinis tikrumas)
   (2004/C 239/28)
   Bylos kalba: vokiečių
   Byloje T-308/00 Saltzgitter AG, įsteigta Salzgitter (Vokietija), atstovaujama advokatų J. Sedemund ir T. Lübbig, nurodžiusių adresą dokumentams įteikti Liuksemburge, palaikoma Vokietijos Federacinės Respublikos, atstovaujamos W. D. Plessing, padedamo advokato K. Schroeter, prieš Europos Bendrijų Komisiją (atstovai: K.-D. Borchardt ir V. Kreuschitz, nurodę adresą dokumentams įteikti Liuksemburge) dėl 2000 m. birželio 28 d. Komisijos sprendimo 2000/797/EAPB dėl Vokietijos suteiktos valstybės pagalbos Salzgitter AG, Preussag Stahl AG ir koncerno dukterinėms juodosios metalurgijos įmonėms, šiuo metu Salzgitter AG – Stahl und Technologie (SAG) (OL L 323, p. 5), panaikinimo, Pirmosios instancijos teismas (ketvirtoji išplėstinė kolegija), susidedantis iš pirmininko V. Tiili, teisėjų J. Pirrung, P. Mengozzi, A. W. H. Meij ir M. Vilaras; sekretorius: administratorius I. Natsinas, 2004 m. liepos 1 d. priėmė sprendimą, kurio rezoliucinėje dalyje nurodyta:

               1)

               Panaikinti 2000 m. birželio 28 d. Komisijos sprendimo 2000/797/EAPB dėl Vokietijos Federacinės Respublikos suteiktos valstybės pagalbos Salzgitter AG, Preussag Stahl AG ir koncerno dukterinėms juodosios metalurgijos įmonėms, šiuo metu Salzgitter AG - Stahl und Technologie (SAG), 2 ir 3 straipsnius.

               2)

               Pareiškėjas padengia trečdalį savo išlaidų.

               3)

               Komisija padengia savo ir du trečdalius pareiškėjo išlaidų.

               4)

               Vokietijos Federacinė Respublika padengia savo išlaidas.

      (1)  OL C 335, 2000 11 25.


title: Byla C-330/09: 2010 m. vasario 25 d. Teisingumo Teismo (septintoji kolegija) sprendimas byloje Europos Komisija prieš Austrijos Respubliką (Valstybės įsipareigojimų neįvykdymas — Direktyva 2006/43/EB — Bendrovių teisė — Teisės aktų nustatytas metinės finansinės atskaitomybės ir konsoliduotos finansinės atskaitomybės auditas — Neperkėlimas per numatytą terminą)

text:
               17.4.2010

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 100/10

         2010 m. vasario 25 d. Teisingumo Teismo (septintoji kolegija) sprendimas byloje Europos Komisija prieš Austrijos Respubliką

   (Byla C-330/09) (1)

   (Valstybės įsipareigojimų neįvykdymas - Direktyva 2006/43/EB - Bendrovių teisė - Teisės aktų nustatytas metinės finansinės atskaitomybės ir konsoliduotos finansinės atskaitomybės auditas - Neperkėlimas per numatytą terminą)
   2010/C 100/14
   Proceso kalba: vokiečių

      Šalys

      Ieškovė: Europos Komisija, atstovaujama G. Braun ir M. Adam

      Atsakovė: Austrijos Respublika, atstovaujama C. Pesendorfer

      Dalykas

   Valstybės įsipareigojimų neįvykdymas — Nuostatų, būtinų įgyvendinti 2006 m. gegužės 17 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvą 2006/43/EB dėl teisės aktų nustatyto metinės finansinės atskaitomybės ir konsoliduotos finansinės atskaitomybės audito, iš dalies keičiančią Tarybos direktyvas 78/660/EEB ir 83/349/EEB bei panaikinančią Tarybos direktyvą 84/253/EEB (OL L 157, p. 87), nepriėmimas ir nepateikimas per nustatytą terminą

      Rezoliucinė dalis

               1.

               Pripažinti, kad nepriėmusi visų 2006 m. gegužės 17 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvą 2006/43/EB dėl teisės aktų nustatyto metinės finansinės atskaitomybės ir konsoliduotos finansinės atskaitomybės audito, iš dalies keičiančią Tarybos direktyvas 78/660/EEB ir 83/349/EEB bei panaikinančią Tarybos direktyvą 84/253/EEB, įgyvendinančių įstatymų ir kitų teisės aktų, Austrijos Respublika neįvykdė įsipareigojimų pagal šią direktyvą.

               2.

               Priteisti iš Austrijos Respublikos bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 233, 2009 9 26.


title: Byla C-269/14: 2015 m. gegužės 21 d. Teisingumo Teismo (septintoji kolegija) sprendimas byloje (Korkein hallinto-oikeus (Suomija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Kansaneläkelaitos inicijuotas procesas) (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą — Viešieji pirkimai — Direktyva 2004/18/EB — 1 straipsnio 4 dalis — Paslaugų koncesija — Sąvoka — Sutarčių tarp socialinės apsaugos įstaigos ir taksi bendrovių, kuriose numatyta elektroninė tiesioginio apdraustųjų gabenimo išlaidų kompensavimo sistema ir transporto priemonių rezervacijos sistema, grupė)

text:
               20.7.2015

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 236/18

         2015 m. gegužės 21 d. Teisingumo Teismo (septintoji kolegija) sprendimas byloje (Korkein hallinto-oikeus (Suomija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Kansaneläkelaitos inicijuotas procesas)
   (Byla C-269/14) (1)

   ((Prašymas priimti prejudicinį sprendimą - Viešieji pirkimai - Direktyva 2004/18/EB - 1 straipsnio 4 dalis - Paslaugų koncesija - Sąvoka - Sutarčių tarp socialinės apsaugos įstaigos ir taksi bendrovių, kuriose numatyta elektroninė tiesioginio apdraustųjų gabenimo išlaidų kompensavimo sistema ir transporto priemonių rezervacijos sistema, grupė))
   (2015/C 236/24)
   Proceso kalba: suomių

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Korkein hallinto-oikeus

      Šalis pagrindinėje byloje

      Kansaneläkelaitos

      Rezoliucinė dalis

   2004 m. kovo 31 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2004/18/EB dėl viešojo darbų, prekių ir paslaugų pirkimo sutarčių sudarymo tvarkos derinimo 1 straipsnio 4 dalį reikia aiškinti taip, kad sutarčių grupė, kaip antai nagrinėjama pagrindinėje byloje, gali būti laikoma sudarančia „paslaugų koncesiją“, kaip suprantama pagal šią nuostatą, su sąlyga, kad perkančioji organizacija perleido visą ekonominio eksploatavimo riziką ar didžiąją jos dalį, o tai turi patikrinti prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas, atsižvelgdamas į visas šiose sutartyse numatytiems sandoriams būdingas savybes.

      (1)  OL C 261, 2014 8 11.


title: Byla C-297/12: 2012 m. birželio 18 d. Amtsgericht Laufen (Vokietija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą baudžiamojoje byloje prieš Gjoko Filev ir Adnan Osmani

text:
               18.8.2012

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 250/10

         2012 m. birželio 18 d.Amtsgericht Laufen (Vokietija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą baudžiamojoje byloje prieš Gjoko Filev ir Adnan Osmani

   (Byla C-297/12)
   2012/C 250/19
   Proceso kalba: vokiečių

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Amtsgericht Laufen

      Šalys pagrindinėje byloje

   Gjoko Filev, Adnan Osmani

      Kita šalis: Staatsanwaltschaft Traunstein

      Prejudiciniai klausimai

               1.

               Ar 2008 m. gruodžio 16 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2008/115/EB (1) 11 straipsnio 2 dalį reikia aiškinti taip, kad valstybėms narėms draudžiama bausti už administracinių priemonių išsiųsti ir (arba) grąžinti pažeidimą, jeigu išsiuntimas ir (arba) grąžinimas įvyko daugiau nei prieš penkerius metus iki naujo atvykimo?

               2.

               Ar direktyvos 11 straipsnio 2 dalį reikia aiškinti taip, kad Vokietijos Federacinei Respublikai draudžiama bausti už administracinių priemonių išsiųsti ir (arba) grąžinti, kurios priimtos daugiau nei prieš penkerius metus iki 2011 m. lapkričio 22 d. įgyvendinimo įstatymo įsigaliojimo, pažeidimą?

               3.

               Ar su Sąjungos teise suderinama, kaip tai suprantama pagal direktyvos 11 straipsnio 2 dalį, nacionalinės teisės nuostata, pagal kurią išsiuntimas ir (arba) grąžinimas yra neterminuotas, nebent suinteresuotasis asmuo pateikia prašymą dėl termino nustatymo? Ar tokia nuostata atitinka minėtos direktyvos 4 konstatuojamosios dalies reikalavimus, pagal kuriuos migracijos politika turi būti reglamentuota aiškiomis, suprantamomis ir teisingomis taisyklėmis?

               4.

               Ar direktyva aiškintina taip, kad valstybėms narėms draudžiama vėliau vėl remtis išsiuntimo ir (arba) grąžinimo priemonėmis, kurių trukmė laikotarpiu, per kurį direktyva nebuvo perkelta į nacionalinę teisę, buvo penkeri ar daugiau metų, patraukiant baudžiamojon atsakomybėn, jeigu išsiuntimas ir (arba) grąžinimas buvo pagrįstas teistumu?

      (1)  2008 m. gruodžio 16 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2008/115/EB dėl bendrų nelegaliai esančių trečiųjų šalių piliečių grąžinimo standartų ir tvarkos valstybėse narėse (OL L 348, p. 98).


title: Byla C-60/13: 2013 m. vasario 4 d. pareikštas ieškinys byloje Europos Komisija prieš Jungtinę Didžiosios Britanijos ir Šiaurės Airijos Karalystę

text:
               18.5.2013

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 141/11

         2013 m. vasario 4 d. pareikštas ieškinys byloje Europos Komisija prieš Jungtinę Didžiosios Britanijos ir Šiaurės Airijos Karalystę

   (Byla C-60/13)
   2013/C 141/19
   Proceso kalba: anglų

      Šalys

      Ieškovė: Europos Komisija, atstovaujama A. Caeiros, L. Flynn

      Atsakovė: Jungtinė Didžiosios Britanijos ir Šiaurės Airijos Karalystė

      Ieškovės reikalavimai

               —

               pripažinti, kad atsisakiusi perduoti 20 061 462,11 GBP sumą, susijusią su šviežio česnako, kuriam taikyta klaidinga privalomoji tarifinė informacija, importo muitais, Jungtinė Didžiosios Britanijos ir Šiaurės Airijos Karalystė neįvykdė įsipareigojimų pagal Europos Sąjungos sutarties 4 straipsnio 3 dalį ir Sprendimo 2000/597/EB (1) 8 straipsnį bei Reglamento (EB) Nr. 1150/2000 (2) 2, 6, 9, 10 ir 11 straipsnius.

               —

               priteisti iš Jungtinės Didžiosios Britanijos ir Šiaurės Airijos Karalystės bylinėjimosi išlaidas.

      Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

   Ieškinyje Komisija teigia, kad Jungtinė Karalystė sukėlė įprastų nuosavų išteklių nuostolių, kai nerūpestingai išdavė privalomosios tarifinės informacijos dokumentus, kurie suteikė galimybę importuoti iš Kinijos šviežią česnaką viršijant kvotą. Komisija mano, kad kadangi buvo padaryta administracinė klaida ir todėl nebuvo tinkamai nustatyti nuosavi ištekliai, Europos Sąjungai turi būti pervesta prarastus nuosavus išteklius atitinkanti suma. Taigi Jungtinės Karalystės valdžios institucijos turėjo perduoti Komisijai visą atitinkamą muitų sumą, kurią sudaro 20 061 462,11 GBP, ir palūkanas už pavėluotus mokėjimus pagal Reglamento Nr. 1150/2000 11 straipsnį.

      (1)  2000/597/EB, Euratomas: 2000 m. rugsėjo 29 d. Tarybos sprendimas dėl Europos Bendrijų nuosavų išteklių sistemos (OL L 253, p 42; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 1 sk., 3 t., p. 200).

      (2)  2000 m. gegužės 22 d. Tarybos reglamentas (EB, Euratomas), Nr. 1150/2000, įgyvendinantis Sprendimą 94/728/EB, Euratomas dėl Bendrijų nuosavų išteklių sistemos (OL L 130, p. 1; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 1 sk., 3 t., p. 169).


title: Byla C-216/14: 2015 m. spalio 15 d. Teisingumo Teismo (pirmoji kolegija) sprendimas (Amtsgericht Laufen (Vokietija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) baudžiamojoje byloje prieš Gavril Covaci (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą — Teismų bendradarbiavimas baudžiamosiose bylose — Direktyva 2010/64/ES — Teisė į vertimo žodžiu ir raštu paslaugas baudžiamajame procese — Proceso kalba — Baudžiamasis įsakymas, kuriuo paskirta bauda — Galimybė prieštaravimą pareikšti kita nei proceso kalba — Direktyva 2012/13/ES — Teisė į informaciją baudžiamajame procese — Teisė būti informuotam apie pareikštus kaltinimus — Baudžiamojo įsakymo įteikimas — Būdai — Privalomas kaltinamojo įgaliotinio skyrimas — Prieštaravimo pateikimo terminas, skaičiuojamas nuo dokumentų įteikimo įgaliotiniui)

text:
               7.12.2015

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 406/7

         2015 m. spalio 15 d. Teisingumo Teismo (pirmoji kolegija) sprendimas (Amtsgericht Laufen (Vokietija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) baudžiamojoje byloje prieš Gavril Covaci
   (Byla C-216/14) (1)

   ((Prašymas priimti prejudicinį sprendimą - Teismų bendradarbiavimas baudžiamosiose bylose - Direktyva 2010/64/ES - Teisė į vertimo žodžiu ir raštu paslaugas baudžiamajame procese - Proceso kalba - Baudžiamasis įsakymas, kuriuo paskirta bauda - Galimybė prieštaravimą pareikšti kita nei proceso kalba - Direktyva 2012/13/ES - Teisė į informaciją baudžiamajame procese - Teisė būti informuotam apie pareikštus kaltinimus - Baudžiamojo įsakymo įteikimas - Būdai - Privalomas kaltinamojo įgaliotinio skyrimas - Prieštaravimo pateikimo terminas, skaičiuojamas nuo dokumentų įteikimo įgaliotiniui))
   (2015/C 406/06)
   Proceso kalba: vokiečių

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Amtsgericht Laufen

      Šalis pagrindinėje baudžiamojoje byloje

   Gavril Covaci

      Rezoliucinė dalis

               1.

               2010 m. spalio 20 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2010/64/ES dėl teisės į vertimo žodžiu ir raštu paslaugas baudžiamajame procese 1–3 straipsniai aiškintini taip, kad pagal juos nedraudžiami tokie nacionalinės teisės aktai, kaip antai nagrinėjami pagrindinėje byloje, pagal kuriuos baudžiamajame procese asmeniui, dėl kurio priimtas teismo baudžiamasis įsakymas, prieštaravimą raštu dėl šio įsakymo leidžiama pateikti tik proceso kalba, nors šis asmuo jos nemoka, jeigu, vadovaudamosi šios direktyvos 3 straipsnio 3 dalimi, kompetentingos institucijos, atsižvelgusios į atitinkamą procesą ir bylos aplinkybes, nemano, kad toks prieštaravimas yra esminis dokumentas.

               2.

               2012 m. gegužės 22 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2012/13/ES dėl teisės į informaciją baudžiamajame procese 2 straipsnis, 3 straipsnio 1 dalies c punktas ir 6 straipsnio 1 ir 3 dalys aiškintinos taip, kad joms neprieštarauja valstybės narės teisės aktai, kaip antai nagrinėjami pagrindinėje byloje, pagal kuriuos vykstant baudžiamajam procesui valstybėje narėje negyvenantis kaltinamasis įpareigojamas paskirti įgaliotinį, kuriam būtų įteiktas dėl jo priimtas baudžiamasis įsakymas, jeigu šis asmuo iš tikrųjų gali pasinaudoti visu terminu, nustatytu prieštaravimui dėl minėto baudžiamojo įsakymo pareikšti.

      (1)  OL C 253, 2014 8 4.


title: Byla T-421/15: 2015 m. liepos 29 d. pareikštas ieškinys byloje Systran/Komisija

text:
               12.10.2015

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 337/29

         2015 m. liepos 29 d. pareikštas ieškinys byloje Systran/Komisija

   (Byla T-421/15)
   (2015/C 337/30)
   Proceso kalba: prancūzų

      Šalys

      Ieškovė: Systran SA (Paryžius, Prancūzija), atstovaujama advokatų J. Hoss, E. Omes ir P. Hoffmann

      Atsakovė: Europos Komisija

      Reikalavimai

   Ieškovė Bendrojo Teismo prašo:

               —

               nutarti sujungti šią bylą su byla T-481/13,

               —

               panaikinti 2015 m. birželio 25 d. Europos Komisijos arba Europos Sąjungos priimtą sprendimą,

               —

               priteisti iš Europos Komisijos ir Europos Sąjungos visas bylinėjimosi išlaidas.

      Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

   Šiuo ieškiniu ieškovė prašo panaikinti Komisijos sprendimą, kuriuo pastaroji po 2013 m. balandžio 18 d. Europos Sąjungos Teisingumo Teismo Sprendimo Komisija/Systran ir Systran Luxembourg (C-103/1 P, EU:C:2013:245) reikalauja sumokėti kompensacines palūkanas ir delspinigius, skaičiuojamus nuo 2013 m. rugpjūčio 19 d. nuo sumos, kurią Komisija buvo sumokėjusi ieškovei kaip žalos atlyginimą pagal 2010 m. gruodžio 16 d. Bendrojo Teismo Sprendimą Systran ir Systran Luxembourg/Komisija (T-19/07, EU:T:2010:526), panaikintą Teisingumo Teismo sprendimu.
   Grįsdama ieškinį ieškovė remiasi trimis pagrindais, kurie iš esmės yra tokie patys kaip pagrindai, kuriais ji remiasi byloje T-481/13, Systran/Komisija
       (1), arba į juos panašūs.

      (1)  OL C 336, 2013, p. 27.