title: Byla T-526/19: 2019 m. liepos 25 d. pareikštas ieškinys byloje Nord Stream 2/Parlamentas ir Taryba

text:
               9.9.2019

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 305/70

      2019 m. liepos 25 d. pareikštas ieškinys byloje Nord Stream 2/Parlamentas ir Taryba
      (Byla T-526/19)
      (2019/C 305/80)
      Proceso kalba: anglų

         Šalys

         Ieškovė: Nord Stream 2 AG (Cugas, Šveicarija), atstovaujama advokatų L. Van den Hende, J. Penz ir solisitoriaus M. Schonberg

         Atsakovai: Europos Parlamentas ir Europos Sąjungos Taryba

         Reikalavimai

      Ieškovė Bendrojo Teismo prašo:

                  —

                  panaikinti visą 2019 m. balandžio 17 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvą (ES) 2019/692;

                  —

                  priteisti iš atsakovų visas bylinėjimosi išlaidas.

         Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

      Grįsdama ieškinį ieškovė remiasi šešiais pagrindais.

                  1.

                  Pirmasis ieškinio pagrindas grindžiamas bendrojo Europos Sąjungos principo, t. y. vienodo požiūrio principo pažeidimu, nes keičiančiąja direktyva iš ieškovės buvo atimta galimybė pasinaudoti nuo Direktyvos 2009/73/EB (1) nukrypti leidžiančia nuostata nepaisant didelių investicijų, kurios jau buvo padarytos keičiančiosios direktyvos priėmimo dieną ar net iki dienos, kai Komisija pasiūlė ją priimti, nors visiems kitiems jūroje esantiems importo dujotiekiams nukrypti leidžianti nuostata gali būti taikoma.

                  2.

                  Antrasis ieškinio pagrindas grindžiamas bendrojo Europos Sąjungos principo, t. y. proporcingumo principo pažeidimu, nes keičiančiąja direktyva neįmanoma nei pasiekti joje deklaruotų tikslų, nei kaip nors reikšmingai prisidėti prie jų įgyvendinimo, siekiant kompensuoti direktyvoje nustatytus įsipareigojimus.

                  3.

                  Trečiasis ieškinio pagrindas grindžiamas bendrojo Europos Sąjungos principo, t. y. teisinio saugumo principo pažeidimu, nes keičiančioji direktyva nebuvo tinkamai pritaikyta atsižvelgiant į konkrečią ieškovės padėtį, atvirkščiai — ji buvo priimta siekiant šią padėtį apsunkinti.

                  4.

                  Ketvirtasis ieškinio pagrindas grindžiamas piktnaudžiavimu įgaliojimais, nes keičiančioji direktyva buvo priimta siekiant tikslo, kuris skiriasi nuo tikslų, kuriems pasiekti jai buvo suteikti jos panaudoti įgaliojimai.

                  5.

                  Penktasis ieškinio pagrindas grindžiamas procedūriniais pažeidimais, nes keičiančioji direktyva buvo priimta nesilaikant ESS ir SESV Protokole Nr. 1 dėl nacionalinių parlamentų vaidmens Europos Sąjungoje, Protokole Nr. 2 dėl subsidiarumo ir proporcingumo principų taikymo ir Tarpinstituciniame susitarime dėl geresnės teisėkūros nustatytų procedūros reikalavimų.

                  6.

                  Šeštasis ieškinio pagrindas grindžiamas nepakankamu motyvavimu pagal SESV 296 straipsnį.

         (1)  2009 m. liepos 13 d. Europos Parlamento ir Tarybos Direktyva 2009/73/EB dėl gamtinių dujų vidaus rinkos bendrųjų taisyklių, panaikinanti Direktyvą 2003/55/EB (OL L 211, 2009, p. 94).


title: Byla C-528/19: 2019 m. liepos 10 d. Bundesgerichtshof (Vokietija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje F-AG/Finanzamt Y

text:
               30.9.2019

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 328/25

      2019 m. liepos 10 d. Bundesgerichtshof (Vokietija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje F-AG/Finanzamt Y
      (Byla C-528/19)
      (2019/C 328/27)
      Proceso kalba: vokiečių

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Bundesgerichtshof

         Šalys pagrindinėje byloje

         Ieškovė: F-AG

         Atsakovė: Finanzamt Y

         Prejudiciniai klausimai

                  1.

                  Ar tokiomis aplinkybėmis, kurios susiklostė pagrindinėje byloje, kai apmokestinamasis asmuo pagal miesto užsakymą tvarkė savivaldybės kelią, šiam apmokestinamajam asmeniui, kuris iš kito apmokestinamojo asmens įsigijo paslaugas, skirtas savivaldybei perduotam keliui tiesti, už tai pagal 1977 m. gegužės 17 d. Šeštosios Tarybos direktyvos 77/388/EEB dėl valstybių narių apyvartos mokesčių įstatymų derinimo (1) 17 straipsnio 2 dalies a punktą galėjo būti suteikta teisė į atskaitą?

                  2.

                  Jeigu atsakymas į pirmąjį klausimą būtų teigiamas: ar tokiomis aplinkybėmis, kurios susiklostė pagrindinėje byloje, kai apmokestinamasis asmuo pagal miesto užsakymą tvarkė savivaldybės kelią, galima teigti, kad buvo tiekiamos prekės už atlygį, nes leidimas eksploatuoti karjerą laikytinas atlygiu už perduotą kelią?

                  3.

                  Jeigu atsakymas į antrąjį klausimą būtų neigiamas: ar tokiomis aplinkybėmis, kurios susiklostė pagrindinėje byloje, kai apmokestinamasis asmuo pagal miesto užsakymą tvarkė savivaldybės kelią, viešajam naudojimui skirto kelio perdavimas savivaldybei be atlygio pagal 1977 m. gegužės 17 d. Šeštosios Tarybos direktyvos 77/388/EEB dėl valstybių narių apyvartos mokesčių įstatymų derinimo, 5 straipsnio 6 dalį prilyginamas prekių tiekimui neatlygintinai, nors tiekiama verslo tikslais, kad būtų išvengta savivaldybės neapmokestinamo galutinio vartojimo?

         (1)  1977 m. gegužės 17 d. Šeštoji Tarybos direktyva dėl valstybių narių apyvartos mokesčių įstatymų derinimo — Bendra pridėtinės vertės mokesčio sistema: vienodas vertinimo pagrindas (OL L 145, 1977, p. 1; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 9 sk., 1 t., p. 23).


title: Byla T-542/19: 2019 m. rugpjūčio 5 d. pareikštas ieškinys byloje FV/Taryba

text:
               7.10.2019

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 337/11

      2019 m. rugpjūčio 5 d. pareikštas ieškinys byloje FV/Taryba
      (Byla T-542/19)
      (2019/C 337/12)
      Proceso kalba: prancūzų

         Šalys

         Ieškovė: FV, atstovaujama advokato É. Boigelot

         Atsakovė: Europos Sąjungos Taryba

         Reikalavimai

      Ieškovė Bendrojo Teismo prašo:

                  —

                  pripažinti jos ieškinį priimtinu ir pagrįstu, todėl:

                  —

                  panaikinti 2019 m. gegužės 3 d. sprendimą, apie kurį ieškovei pranešė Tarybos „vyriausiasis teisės patarėjas“ [X] tų pačių metų gegužės 6 d. ir kurį priėmė [Y] kaip Paskyrimų tarnyba, ir pagal kurį „1. Ieškovė, gimusi 1956 m. kovo 25 d. [konfidencialu] (1), AST 7 lygio pareigūnė, išleidžiama atostogų tarnybos labui pagal Pareigūnų tarnybos nuostatų 42c straipsnį ir gali pasinaudoti šiame straipsnyje numatytomis finansinėmis lengvatomis. 2. Šis sprendimas įsigalioja 2015 m. gruodžio 31 d.“;

                  —

                  priteisti iš Tarybos 151 101,72 euro sumą, kuri gali būti padidinta arba sumažinta vykstant procesui, kaip turtinės žalos ir žalos ieškovės karjerai atlyginimą;

                  —

                  priteisti iš Tarybos 70 000 euro sumą, kuri gali būti padidinta arba sumažinta vykstant procesui, kaip neturtinės žalos ir žalos ieškovės reputacijai atlyginimą;

                  —

                  bet kuriuo atveju priteisti iš atsakovės visas bylinėjimosi išlaidas pagal Europos Sąjungos Bendrojo Teismo procedūros reglamento 134 straipsnio 1 dalį.

         Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

      Grįsdama ieškinį ieškovė remiasi trimis pagrindais.

                  1.

                  Pirmasis ieškinio pagrindas grindžiamas SESV 266 straipsnio ir pagrindinių bei bendrųjų Sąjungos teisės principų, įskaitant teisėtų lūkesčių paisymo, gero administravimo, sąžiningumo, teisinio saugumo ir proporcingumo principus, pažeidimu.
                  Šiuo klausimu ieškovė mano, kad Paskyrimų tarnyba akivaizdžiai neteisingai taikė ir aiškino nurodytus principus ir teisės nuostatas, nes nesiėmė priemonių 2018 m. gruodžio 14 d. Europos Sąjungos Bendrojo Teismo priimtam naikinamajam sprendimui FV/Taryba (T-750/16, EU:T:2018:972) įvykdyti. Ji taip pat mano, kad ši institucija pažeidė principą, pagal kurį administracija privalo priimti sprendimą, kuris nebūtų neproporcingas, kitaip tariant, būtų būtinas tikslams pasiekti, o tai reikalauja, kad sprendimo turinys ir forma atitiktų siekiamą tikslą. Galiausiai ieškovė nurodo, kad buvo pažeisti jos teisėti lūkesčiai, kad administracija teisingai ir rūpestingai įvykdys minėtą teismo sprendimą byloje T-750/16 taikydama SESV 266 straipsnį ne tik teisingai, bet ir be grįžtamosios galios.

                  2.

                  Antrasis ieškinio pagrindas grindžiamas, pirma, tuo, kad ginčijamas sprendimas pažeidžia Pareigūnų tarnybos nuostatų 42c straipsnio ir 2015 m. spalio 23 d. pranešimo personalui Nr. 71/15 sąlygas, o tai pažeidžia principą, pagal kurį administracija privalo priimti sprendimą remdamasi teisiškai leistinais motyvais, t. y. tokiais, kurie būtų reikšmingi ir kuriuose nebūtų akivaizdžių vertinimo, fakto ar teisės klaidų, ir, antra, piktnaudžiavimu procedūra.
                  Šiuo klausimu ieškovė mano, kad priimdama ginčijamą sprendimą tokiomis sąlygomis, Paskyrimų tarnyba akivaizdžiai neteisingai taikė ir aiškino minėtas Pareigūnų tarnybos nuostatų ir pranešimo personalui nuostatas, kai savo sprendimą grindė teisiškai ir faktiškai neteisingais motyvais. Ji mano, kad Taryba nepagrindė tarnybos intereso, kurį ji ketino tenkinti pritaikydama ieškovei Pareigūnų tarnybos nuostatų 42c straipsnį, ir nenustatė realių organizacinių poreikių, dėl kurių buvo būtina įgyti naujų kompetencijų, kurių ji negalėjo įgyti, be to, Paskyrimų tarnyba akivaizdžiai vietoj drausmės procedūros taikė 42c straipsnį.

                  3.

                  Trečiasis ieškinio pagrindas grindžiamas rūpestingumo pareigos pažeidimu. Šiuo klausimu ieškovė mano, kad, priimdama ginčijamą sprendimą tokiomis sąlygomis, Paskyrimų tarnyba nepaisė pusiausvyros, kuri reikalauja, kad institucija atsižvelgtų į visas aplinkybes, galinčias turėti įtakos jos sprendimui, ir atsižvelgti tiek į tarnybos interesą, tiek į suinteresuotojo pareigūno interesą.

         (1)  Konfidencialūs duomenys neskelbiami.


title: Byla C-672/19: 2019 m. rugsėjo 10 d. Conseil du Contentieux des Étrangers (Belgija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje X/Belgijos valstybė

text:
               4.11.2019

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 372/25

      2019 m. rugsėjo 10 d. Conseil du Contentieux des Étrangers (Belgija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje X/Belgijos valstybė
      (Byla C-672/19)
      (2019/C 372/27)
      Proceso kalba: prancūzų

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Conseil du Contentieux des Étrangers

         Šalys pagrindinėje byloje

         Pareiškėjas: X

         Atsakovė: Belgijos valstybė

         Prejudiciniai klausimai

                  1.

                  Ar Direktyvos 2016/801 (1) 34 straipsnio 5 dalyje esanti nuostata, kad šiame straipsnyje numatyta teisių gynimo priemonė turi būti numatyta „pagal nacionalinę teisę“, turi būti aiškinama taip, kad tik nacionalinis teisės aktų leidėjas gali nustatyti konkrečią naudojimosi tokia teisių gynimo priemone tvarką, tačiau nacionalinis teismas neprivalo tikrinti, ar ši tvarka atitinka teisę į veiksmingą teisinę gynybą, kaip tai suprantama pagal Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijos 47 straipsnį?

                  2.

                              a)

                              Jeigu į pirmąjį klausimą būtų atsakyta neigiamai, ar Direktyvos 2016/801 34 straipsnio 5 dalyje numatyta teisių gynimo priemonė, tam, kad ji būtų veiksminga, kaip tai suprantama pagal Chartijos 47 straipsnį, turi apimti galimybę visais atvejais galėti pasinaudoti išimtine teisių gynimo priemone, kuri nagrinėjama ypatingos skubos tvarka, kai atitinkamas asmuo įrodo, kad jis parodė reikalaujamą skubą ir kad laikantis tokiai įprastai procedūrai nustatytų terminų būtų sudarytos kliūtys aptariamoms studijoms?

                              b)

                              Jeigu į šį klausimą būtų atsakyta neigiamai, ar atsakymas taip pat būtų neigiamas tuo atveju, kai nepriėmus sprendimo per trumpą terminą atitinkamas asmuo gali negrįžtamai prarasti metus studijų?

                  3.

                  Jeigu į antrojo klausimo a ir b dalis būtų atsakyta teigiamai, ar nacionalinis teismas privalo pirmenybę teikti Direktyvos 2016/801 tikslą atitinkančiam įstatymo aiškinimui, kad būtų priimtas sprendimas, atitinkantis ja siekiamą tikslą, sutikdamas prašymą dėl šios direktyvos 20 straipsnyje nurodyto sprendimo vykdymo sustabdymo nagrinėti ypatingos skubos tvarka, nors iš įstatymo parengiamųjų darbų galbūt matyti, kad tokio ketinimo teisės aktų leidėjas neturėjo?

                  4.

                  Jeigu į pirmąjį klausimą būtų atsakyta neigiamai, ar Direktyvos 2016/801 34 straipsnio 5 dalyje nustatyta teisių gynimo priemone tam, kad ji atitiktų Chartijos 47 straipsnį, valstybėms narėms nustatoma pareiga numatyti, kad kai kuriomis aplinkybėmis teismas gali valdžios instituciją įpareigoti išduoti vizą?

         (1)  2016 m. gegužės 11 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva (ES) 2016/801 dėl trečiųjų šalių piliečių atvykimo ir gyvenimo mokslinių tyrimų, studijų, stažavimosi, savanoriškos tarnybos, mokinių mainų programų arba edukacinių projektų ir dalyvavimo Au pair programoje tikslais sąlygų (OL L 132, 2016, p. 21).


title: Byla C-680/19 P: 2019 m. rugsėjo 12 d. Fulmen pateiktas apeliacinis skundas dėl 2019 m. liepos 2 d. Bendrojo Teismo (pirmoji kolegija) priimto sprendimo byloje T-405/15 Fulmen/Taryba

text:
               4.11.2019

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 372/26

      2019 m. rugsėjo 12 d. Fulmen pateiktas apeliacinis skundas dėl 2019 m. liepos 2 d. Bendrojo Teismo (pirmoji kolegija) priimto sprendimo byloje T-405/15 Fulmen/Taryba
      (Byla C-680/19 P)
      (2019/C 372/28)
      Proceso kalba: prancūzų

         Šalys

         Apeliantė: Fulmen, atstovaujama advokatų A. Bahrami, N. Korogiannakis

         Kitos proceso šalys: Europos Sąjungos Taryba, Europos Komisija

         Apeliantės reikalavimai

      Pagrindiniai reikalavimai:

                  —

                  iš dalies panaikinti skundžiamą sprendimą,

                  —

                  priimti galutinį sprendimą byloje,

                  —

                  priteisti iš Tarybos Fulmen6 456 507 EUR kaip turtinės žalos atlyginimą ir 100 000 EUR kaip neturtinės žalos atlyginimą su palūkanomis už praleistą terminą,

                  —

                  priteisti iš Tarybos visas bylinėjimosi išlaidas.

            Nepatenkinus šių reikalavimų:

                  —

                  iš dalies panaikinti skundžiamą sprendimą,

                  —

                  grąžinti bylą Bendrajam Teismui,

                  —

                  priteisti iš Tarybos visas bylinėjimosi išlaidas.

         Apeliacinio skundo pagrindai ir pagrindiniai argumentai

      Dėl turtinė žalos nurodyta, kad Bendrasis Teismas, pirma, padarė teisės klaidą, pažeidė visiško žalos atlyginimo principą ir dėl jo SESV 340 straipsnio 2 dalis bei Pagrindinių teisių chartijos 41 straipsnio 3 dalis tapo neveiksmingos. Dėl Bendrojo Teismo reikalaujamo įrodymų lygio bet koks patirtos žalos atlyginimas tampa neįmanomas, nepaisant to, kad padarytas pakankamai sunkus Sąjungos teisės pažeidimas. Antra, skundžiamame sprendime padaryta teisės klaida ir išdėstyti prieštaringi motyvai. Trečia, Bendrasis Teismas iškreipė įrodymus ir faktines aplinkybes.
      Dėl neturtinės žalos nurodyta, kad skundžiamame sprendime visiškai nemotyvuoti kriterijai, taikyti ex aequo et bono vertinant žalos atlyginimo sumą.


title: Byla C-681/19 P: 2019 m. rugsėjo 12 d. Fereydoun Mahmoudian pateiktas apeliacinis skundas dėl 2019 m. liepos 2 d. Bendrojo Teismo (pirmoji kolegija) priimto sprendimo byloje T-406/15 Mahmoudian/Taryba

text:
               4.11.2019

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 372/27

      2019 m. rugsėjo 12 d. Fereydoun Mahmoudian pateiktas apeliacinis skundas dėl 2019 m. liepos 2 d. Bendrojo Teismo (pirmoji kolegija) priimto sprendimo byloje T-406/15 Mahmoudian/Taryba
      (Byla C-681/19 P)
      (2019/C 372/29)
      Proceso kalba: prancūzų

         Šalys

         Apeliantas: Fereydoun Mahmoudian, atstovaujamas advokatų A. Bahrami, N. Korogiannakis

         Kitos proceso šalys: Europos Sąjungos Taryba, Europos Komisija

         Apelianto reikalavimai

      Pagrindiniai reikalavimai:

                  —

                  iš dalies panaikinti skundžiamą sprendimą,

                  —

                  priimti galutinį sprendimą byloje,

                  —

                  priteisti iš Tarybos sumokėti apeliantui 966 581 EUR kaip turtinės žalos atlyginimą ir 500 000 EUR kaip neturtinės žalos atlyginimą su palūkanomis už praleistą terminą,

                  —

                  priteisti iš Tarybos visas bylinėjimosi išlaidas.

            Nepatenkinus šių reikalavimų:

                  —

                  iš dalies panaikinti skundžiamą sprendimą,

                  —

                  grąžinti bylą Bendrajam Teismui,

                  —

                  priteisti iš Tarybos visas bylinėjimosi išlaidas.

         Apeliacinio skundo pagrindai ir pagrindiniai argumentai

      Dėl turtinė žalos nurodyta, kad Bendrasis Teismas, pirma, padarė teisės klaidą, pažeidė visiško žalos atlyginimo principą ir dėl jo SESV 340 straipsnio 2 dalis bei Pagrindinių teisių chartijos 41 straipsnio 3 dalis tapo neveiksmingos. Dėl Bendrojo Teismo reikalaujamo įrodymų lygio bet koks patirtos žalos atlyginimas tampa neįmanomas, nepaisant to, kad padarytas pakankamai sunkus Sąjungos teisės pažeidimas. Antra, skundžiamame sprendime padaryta teisės klaida ir išdėstyti prieštaringi motyvai. Trečia, Bendrasis Teismas iškreipė įrodymus ir faktines aplinkybes.
      Dėl neturtinės žalos nurodyta, kad skundžiamame sprendime visiškai nemotyvuoti kriterijai, taikyti ex aequo et bono vertinant žalos atlyginimo sumą.


title: Byla C-688/19 P: 2019 m. rugsėjo 18 d. Vokietijos Federacinės Respublikos pateiktas apeliacinis skundas dėl 2019 m. liepos 9 d. Bendrojo Teismo (pirmoji kolegija) priimto sprendimo byloje T-53/18 Vokietijos Federacinė Respublika/Europos Komisija

text:
               4.11.2019

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 372/28

      2019 m. rugsėjo 18 d. Vokietijos Federacinės Respublikos pateiktas apeliacinis skundas dėl 2019 m. liepos 9 d. Bendrojo Teismo (pirmoji kolegija) priimto sprendimo byloje T-53/18 Vokietijos Federacinė Respublika/Europos Komisija
      (Byla C-688/19 P)
      (2019/C 372/30)
      Proceso kalba: vokiečių

         Šalys

         Apeliantė: Vokietijos Federacinė Respublika, atstovaujama J. Möller, R. Kanitz, padedamų advokatų M. Winkelmüller, F. van Schewick, M. Kottmann

         Kita proceso šalis: Europos Komisija

         Apeliantės reikalavimai

      Apeliantė Teisingumo Teismo prašo:

                  —

                  panaikinti 2019 m. liepos 9 d. Europos Sąjungos Bendrojo Teismo sprendimą byloje T-53/18, Vokietija/Komisija,

                  —

                  panaikinti 2017 m. lapkričio 6 d. Komisijos sprendimą (ES) 2017/1995 (1), Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje palikti darniojo standarto EN 13341:2005 + A1:2011 dėl termoplastikinių stacionariųjų antžeminių buitinio krosnių kuro, žibalo ir dyzelino talpyklų nuorodinį žymenį pagal Europos Parlamento ir Tarybos reglamentą (ES) Nr. 305/2011,,

                  —

                  panaikinti 2017 m. lapkričio 6 d. Komisijos sprendimą (ES) 2017/1996 (2), Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje palikti darniojo standarto EN 12285-2:2005 dėl ceche pagamintų plieninių talpyklų nuorodinį žymenį pagal Europos Parlamento ir Tarybos reglamentą (ES) Nr. 305/2011,

                  —

                  nepatenkinus antrojo ir trečiojo reikalavimų, grąžinti bylą Bendrajam Teismui nagrinėti iš naujo,

                  —

                  priteisti iš Komisijos bylinėjimosi išlaidas.

         Apeliacinio skundo pagrindai ir pagrindiniai argumentai

      Grįsdama apeliacinį skundą, apeliantė nurodo šiuos pagrindus:

                  Pirma, skundžiamas sprendimas pažeidžia Reglamento Nr. 305/2011 (3) 18 straipsnio 2 dalį, siejamą su jo 17 straipsnio 5 dalimi. Bendrasis Teismas neatsižvelgė į tai, kad pagal šias nuostatas Komisija buvo įgaliota ir įpareigota priimti vieną iš Vokietijos Federacinės Respublikos pasiūlytų priemonių.

                  Antra, skundžiamas sprendimas pažeidžia Reglamento Nr. 305/2011 18 straipsnio 2 dalį, siejamą su jo 3 straipsnio 1 ir 2 dalimis ir 17 straipsnio 3 dalimi. Bendrasis Teismas neatsižvelgė į tai, kad pagal šias nuostatas Komisija buvo įpareigota patikrinti, ar dėl nagrinėjamų standartų taikymo kyla pavojus, kad bus nesilaikoma esminių statinių reikalavimų.

         (1)  OL L 288, 2017, p. 36.

         (2)  OL L 288, 2017, p. 39.

         (3)  2011 m. kovo 9 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (ES) Nr. 305/2011, kuriuo nustatomos suderintos statybos produktų rinkodaros sąlygos ir panaikinama Tarybos direktyva 89/106/EEB (OL L 88, 2011, p. 5).


title: Byla C-689/19 P: 2019 m. rugsėjo 18 d. VodafoneZiggo Group BV pateiktas apeliacinis skundas dėl 2019 m. liepos 9 d. Bendrojo Teismo (pirmoji kolegija) priimtos nutarties byloje T-660/18 VodafoneZiggo Group BV/Komisija

text:
               4.11.2019

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 372/29

      2019 m. rugsėjo 18 d. VodafoneZiggo Group BV pateiktas apeliacinis skundas dėl 2019 m. liepos 9 d. Bendrojo Teismo (pirmoji kolegija) priimtos nutarties byloje T-660/18 VodafoneZiggo Group BV/Komisija
      (Byla C-689/19)
      (2019/C 372/31)
      Proceso kalba: anglų

         Šalys

         Apeliantė: VodafoneZiggo Group BV, atstovaujama advocaten W. Knibbeler, A.A.J. Pliego Selie, B.A. Verheijen

         Kita proceso šalis: Europos Komisija

         Apeliantės reikalavimai

      Apeliantė Teisingumo Teismo prašo:

                  —

                  panaikinti 2019 m. liepos 9 d. Bendrojo Teismo nutartį byloje T-660/18 (toliau – skundžiama nutartis),

                  —

                  grąžinti bylą Bendrajam Teismui,

                  —

                  atidėti bylinėjimosi išlaidų šioje instancijoje klausimo nagrinėjimą.

         Apeliacinio skundo pagrindai ir pagrindiniai argumentai

      Pirmasis pagrindas: teisės klaidos Bendrojo Teismo išvadoje, kad Europos Komisijos sprendimas C(2018) 5848 final (toliau – ginčijamas sprendimas) nesukelia privalomų teisinių padarinių.
      Pirmojo pagrindo pirma dalis: reikalavimas, kad nacionalinės reguliavimo institucijos „kuo labiau atsižvelg[tų]“ į Europos Komisijos pastabas, kylantis pagal Direktyvos 2002/21/EB (1) 7 straipsnio 3 dalį, prilygsta privalomai teisinei šių institucijų pareigai.
      Pirmojo pagrindo antra dalis: pagal Direktyvos 2002/21/EB 7 straipsnio 3 dalį pateiktos pastabos prilygsta leidimui, nes Europos Komisija pasirenka taip užbaigti savo tyrimą, nepasinaudodama savo veto teise.
      Pirmojo pagrindo trečia dalis: ginčijamas sprendimas negali būti kvalifikuojamas kaip parengiamasis aktas, nes Europos Komisijos vykdoma procedūra yra atskira ir skiriasi nuo nacionalinės procedūros.
      Pirmojo pagrindo ketvirta dalis: Bendrasis Teismas, nusprendęs, kad Komisijos pavartotas žodis „sprendimas“ buvo „netinkamas“, viršijo savo kompetenciją, susijusią su teismine kontrole.
      Pirmojo pagrindo penkta dalis: skundžiamoje nutartyje nepakankamai motyvuotas pareiškimas, kad ginčijamo sprendimo dalykas yra „nesvarbus“.
      Antrasis pagrindas: procedūrinės klaidos, padarytos neišnagrinėjus argumentų, galinčių iš esmės turėti įtakos bylos baigčiai.
      Antrojo pagrindo pirma dalis: dėl argumento, kad vienu atveju nesuteikta galimybė BEREC pateikti pastabas.
      Antrojo pagrindo antra dalis: dėl argumento, kad galimybės būti išklausytam nesuteikimas negali būti ištaisytas suteikiant kitas, nesusijusias galimybes būti išklausytam.
      Trečiasis pagrindas: teisės klaidos Bendrojo Teismo išvadoje, kad apeliantės pagrindinės teisės nebuvo pažeistos. Apeliantei pagrindinės teisės kyla pagal Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijos 47 straipsnį, tad būtent atsižvelgiant į šį straipsnį turi būti aiškinami jos argumentai ir priimtinumas. Be to, prejudicinio sprendimo priėmimo procesas negali užkirsti kelio pažeidimui.

         (1)  2002 m. kovo 7 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2002/21/EB dėl elektroninių ryšių tinklų ir paslaugų bendrosios reguliavimo sistemos (Pagrindų Direktyva) (OL L 108, 2002, p. 33; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 13 sk., 29 t., p. 349).


title: Byla C-694/19 P: 2019 m. rugsėjo 18 d. Italmobiliare SpA ir kt. pateiktas apeliacinis skundas dėl 2019 m. liepos 11 d. Bendrojo Teismo (septintoji kolegija) priimto sprendimo byloje T-523/15 Italmobiliare SpA ir kt./Komisija

text:
               4.11.2019

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 372/30

      2019 m. rugsėjo 18 d. Italmobiliare SpA ir kt. pateiktas apeliacinis skundas dėl 2019 m. liepos 11 d. Bendrojo Teismo (septintoji kolegija) priimto sprendimo byloje T-523/15 Italmobiliare SpA ir kt./Komisija
      (Byla C-694/19 P)
      (2019/C 372/32)
      Proceso kalba: italų

         Šalys

         Apeliantės: Italmobiliare SpA, Sirap-Gema SpA, Sirap France SAS, Petruzalek GmbH, Petruzalek Kft., Petruzalek sro, Petruzalek sro, atstovaujamos advokatės F. Moretti

         Kita proceso šalis: Europos Komisija

         Apeliančių reikalavimai

      Apeliantės Teisingumo Teismo prašo:

                  —

                  visiškai arba iš dalies panaikinti Bendrojo Teismo sprendimą, ir atitinkamai panaikinti arba sumažinti apeliantėms skirtas baudas, arba

                  —

                  nepatenkinus pirmojo reikalavimo, pasinaudoti neribota jurisdikcija ir iš naujo nustatyti baudas, su visomis pasekmėmis sprendimo galiojimui.

            Bet kuriuo atveju priteisti iš Komisijos bylinėjimosi išlaidas šioje ir pirmojoje instancijoje.

         Apeliacinio skundo pagrindai ir pagrindiniai argumentai

      Grįsdamos apeliacinį skundą apeliantės remiasi keturiais pagrindais.

         Pirmasis pagrindas: kiek tai susiję su Italmobiliare kaltinimu galimai padarius pažeidimą, Bendrasis Teismas pažeidė SESV 101 straipsnį, netinkamai arba iš viso netaikė jurisprudencijos principų, susijusių su tėvų atsakomybės prezumpcija, viršijo savo įgaliojimus, nepateikė pakankamai motyvų ir pažeidė pagrindines teises. Apeliantės visų pirma teigia, kad tokia Italmobiliare atsakomybės prielaida visais atvejais pažeidžia teisinio saugumo, bausmių teisėtumo principus ir nekaltumo prezumpciją, numatytus Europos žmogaus teisių konvencijos 6 straipsnio 2 dalyje, 7 straipsnyje ir Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijos 48 bei 49 straipsniuose, o taip pat pagrindinę teisę į nuosavybę, numatytą Konvencijos papildomo protokolo 1 straipsnyje ir Konvencijos 14 straipsnyje bei pažeidžia Nicos chartijos 17 ir 21 straipsnius, nediskriminavimo ir vienodo požiūrio principus.

         Antrasis pagrindas: Bendrojo Teismo padarytas Pranešimo dėl atleidimo nuo baudų ir baudų sumažinimo pažeidimas ir (ar) klaidingas aiškinimas ir taikymas; neteisėtas imuniteto kitai įmonei suteikimas ir tiesioginis apeliančių suinteresuotumas prašyti jį panaikinti.

         Trečiasis pagrindas: teisės ir (ar) esminių procedūrinių reikalavimų pažeidimas, nes Bendrasis Teismas klaidingai laikė, kad skirtos baudos yra proporcingos ir tinkamos.

         Ketvirtasis pagrindas: apeliantės Teisingumo Teismo prašo pasinaudoti neribota jurisdikcija, numatyta Reglamento (EB) 1/2003 (1) 31 straipsnyje, ir iš naujo nustatyti baudas, su visomis pasekmėmis sprendimo galiojimui.

         (1)  2002 m. gruodžio 16 d. Tarybos reglamentas (EB) Nr. 1/2003 dėl konkurencijos taisyklių, nustatytų Sutarties 81 ir 82 straipsniuose, įgyvendinimo (OL L 001, 2003, p. 1; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 8 sk., 45 t., p. 205).


title: Byla T-568/19: 2019 m. rugpjūčio 16 d. pareikštas ieškinys byloje Micreos Food Safety/Komisija

text:
               4.11.2019

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 372/32

      2019 m. rugpjūčio 16 d. pareikštas ieškinys byloje Micreos Food Safety/Komisija
      (Byla T-568/19)
      (2019/C 372/33)
      Proceso kalba: anglų

         Šalys

         Ieškovė: Micreos Food Safety BV (Vageningenas, Nyderlandai), atstovaujama advokato S. Pappas

         Atsakovė: Europos Komisija

         Reikalavimai

      Ieškovė Bendrojo Teismo prašo:

                  —

                  panaikinti, visumą sudarančius, Sveikatos ir maisto saugos generalinio direktoriaus 2019 m. birželio 17 d. sprendimus, kuriais Komisija: a) galutinai atsisakė vykdyti reikalingą komitologijos procedūrą dėl Komisijos reglamento projekto „dėl leidimo naudoti Listex™ P100 siekiant sumažinti Listeria monocytogenes bakterijas gyvūninės kilmės vartoti paruoštuose maisto produktuose“ kaip dezinfekavimo priemonę pagal Reglamentą (EB) 853/2004 (1); b) atsisakė ištirti galimybę naudoti Listex™ P100 kaip nedezinfekuojančią pagalbinę perdirbimo medžiagą; c) pirmą kartą uždraudė tolesnį Listex™ P100, kuris nuo 2006 m. rinkoje naudojamas kaip pagalbinė gyvūninės kilmės vartoti paruoštų maisto produktų perdirbimo medžiaga, pateikimą rinkai; ir

                  —

                  nurodyti atsakovei padengti savo bylinėjimosi išlaidas ir priteisti iš jos ieškovės šiame procese patirtas bylinėjimosi išlaidas.

         Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

      Grįsdama ieškinį ieškovė remiasi aštuoniais pagrindais.

                  1.

                  Pirmasis ieškinio pagrindas grindžiamas tuo, kad ginčijamas sprendimas, kiek juo buvo atmestas ieškovės prašymas pripažinti Listex™ P100 dezinfekavimo priemone, yra priimtas be išankstinio AGMP nuolatinio komiteto balsavimo, o tai prieštarauja SESV 289 straipsnio 1 daliai, 291 straipsnio 2 daliai ir Reglamento (ES) 182/2011 (2) 5 ir 6 straipsniams.

                  2.

                  Antrasis ieškinio pagrindas grindžiamas tuo, kad ginčijamas sprendimas yra neteisėtas, nes buvo priimtas remiantis politiniais sumetimais, nepaisant to, kad tai yra įgyvendinimo aktas.

                  3.

                  Trečiasis ieškinio pagrindas grindžiamas klaidingu Reglamento (EB) 853/2004 3 straipsnio 2 dalies aiškinimu.

                  4.

                  Ketvirtasis ieškinio pagrindas grindžiamas tuo, kad ginčijamo sprendimo motyvai nepakankami ir bet kuriuo atveju neteisėti, nes jame nedaromas skirtumas tarp dezinfekavimo priemonės ir nedezinfekuojančios pagalbinės perdirbimo medžiagos.

                  5.

                  Penktasis ieškinio pagrindas grindžiamas nesikonsultavimu su AGMP nuolatiniu komitetu dėl ieškovės prašymo pripažinti Listex™ P100 nedezinfekuojančia pagalbine perdirbimo medžiaga.

                  6.

                  Šeštasis ieškinio pagrindas grindžiamas apsaugos nuo listeriozės ir jos prevencijos neužtikrinimu Listex™ P100 pagalba, taip pažeidžiant SESV 168 straipsnio 3 dalį.

                  7.

                  Septintasis ieškinio pagrindas grindžiamas Reglamento (EB) 178/2002 (3) 14 straipsnio 9 dalies ir pagrindinės prekių judėjimo laisvės pažeidimu.

                  8.

                  Aštuntasis ieškinio pagrindas grindžiamas ieškovės teisėtų lūkesčių pažeidimu, nes Listex™ P100 rinkoje buvo nuo 2006 m., o 2016 m. EFSA patvirtino jo saugumą.

         (1)  2004 m. balandžio 29 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (EB) Nr. 853/2004, nustatantis konkrečius gyvūninės kilmės maisto produktų higienos reikalavimus (OL L 139, 2004 p. 55; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 3 sk., 45 t., p. 14).

         (2)  2011 m. vasario 16 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (ES) Nr. 182/2011, kuriuo nustatomos valstybių narių vykdomos Komisijos naudojimosi įgyvendinimo įgaliojimais kontrolės mechanizmų taisyklės ir bendrieji principai (OL L 55, 2011, p. 13).

         (3)  2002 m. sausio 28 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (EB) Nr. 178/2002 nustatantis maistui skirtų teisės aktų bendruosius principus ir reikalavimus, įsteigiantis Europos maisto saugos tarnybą ir nustatantis su maisto saugos klausimais susijusias procedūras (OL L 31, 2002, p. 1; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 15 sk., 6 t., p. 463).


title: Byla T-606/19: 2019 m. rugsėjo 5 d. pareikštas ieškinys byloje Bartolomé Alvarado ir Grupo Preciados Place/EUIPO – Alpargatas (ALPARGATUS PASOS ARTESANALES)

text:
               4.11.2019

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 372/33

      2019 m. rugsėjo 5 d. pareikštas ieškinys byloje Bartolomé Alvarado ir Grupo Preciados Place/EUIPO – Alpargatas (ALPARGATUS PASOS ARTESANALES)
      (Byla T-606/19)
      (2019/C 372/34)
      Kalba, kuria surašytas ieškinys: ispanų

         Šalys

         Ieškovai: José Fernando Bartolomé Alvarado (Madridas, Ispanija) ir Grupo Preciados Place (Madridas), atstovaujami advokato P. García Remacha

         Atsakovė: Europos Sąjungos intelektinės nuosavybės tarnyba (EUIPO)

         Kita procedūros Apeliacinėje taryboje šalis: Alpargatas SA (San Paulas, Brazilija)

         Su procedūra EUIPO susijusi informacija

         Prekių ženklo, dėl kurio kilo ginčas, savininkas: ieškovai Bendrajame Teisme

         Prekių ženklas, dėl kurio kilo ginčas: vaizdinis prekių ženklas ALPARGATUS PASOS ARTESANALES – Europos Sąjungos prekių ženklas Nr. 14 750 624

         Procedūra EUIPO: registracijos panaikinimo procedūra

         Ginčijamas sprendimas: 2019 m. birželio 20 d. EUIPO pirmosios apeliacinės tarybos sprendimas byloje R 1825/2018-1

         Reikalavimai

      Ieškovai Bendrojo Teismo prašo:

                  —

                  Pripažinti, kad ieškinys dėl 2019 m. birželio 20 d. EUIPO pirmosios apeliacinės tarybos sprendimo, apie kurį pranešta ieškovams 2019 m. liepos 5 d., buvo pateiktas tinkama forma ir per nustatytą terminą ir pagal reikalaujamus procedūros reikalavimus patenkinti ieškinį bei panaikinti ginčijamą sprendimą, atmesti visus ALPARGATAS S.A. reikalavimus ir palikti galioti Europos Sąjungos prekių ženklo paraišką Nr. 1475064 ir visas dėl to atsiradusias teises.

         Pagrindai, kuriais remiamasi

                  —

                  Nesuderinamumas su ginčijamu sprendimu, atsižvelgiant į res judicata, kuriuo rėmėsi ieškovai.

                  —

                  Nesuderinamumas, kalbant apie EUIPO atliktą prekių ženklų, dėl kurių kilo ginčas, panašumo analizę.

                  —

                  Sprendimu monopolizuojamas pavadinimas „alpargata“; tai prieštarauja prekių ženklų sistemai ir pačios tarnybos pozicijai.

                  —

                  Rizikos supainioti su ankstesniu prekių ženklu ir suklaidinti nebuvimas.


title: Byla C-82/17 P: 2019 m. rugsėjo 12 d. Teisingumo Teismo (trečioji kolegija) sprendimas byloje TestBioTech eV, European Network of Scientists for Social and Environmental Responsibility eV, Sambucus eV/Europos Komisija, Monsanto Europe, Monsanto Company, Jungtinė Didžiosios Britanijos ir Šiaurės Airijos Karalystė, Europos maisto saugos tarnyba (EFSA) (Apeliacinis skundas – Aplinka – Genetiškai modifikuoti produktai – Komisijos sprendimas, kuriuo leidžiama pateikti rinkai produktus, kurių sudėtyje yra genetiškai modifikuotų sojų MON 87701 x MON 89788 – Reglamentas (EB) Nr. 1367/2006 – 10 straipsnio 1 dalis – Prašymas vidaus tvarka peržiūrėti sprendimą, pateiktas pagal nuostatas dėl visuomenės dalyvavimo priimant sprendimus aplinkos srityje – Prašymo atmetimas)

text:
               11.11.2019

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 383/6

      2019 m. rugsėjo 12 d. Teisingumo Teismo (trečioji kolegija) sprendimas byloje TestBioTech eV, European Network of Scientists for Social and Environmental Responsibility eV, Sambucus eV/Europos Komisija, Monsanto Europe, Monsanto Company, Jungtinė Didžiosios Britanijos ir Šiaurės Airijos Karalystė, Europos maisto saugos tarnyba (EFSA)
      (Byla C-82/17 P) (1)

      (Apeliacinis skundas - Aplinka - Genetiškai modifikuoti produktai - Komisijos sprendimas, kuriuo leidžiama pateikti rinkai produktus, kurių sudėtyje yra genetiškai modifikuotų sojų MON 87701 x MON 89788 - Reglamentas (EB) Nr. 1367/2006 - 10 straipsnio 1 dalis - Prašymas vidaus tvarka peržiūrėti sprendimą, pateiktas pagal nuostatas dėl visuomenės dalyvavimo priimant sprendimus aplinkos srityje - Prašymo atmetimas)
      (2019/C 383/04)
      Proceso kalba: anglų

         Šalys

         Apeliantės: TestBioTech eV, European Network of Scientists for Social and Environmental Responsibility eV, Sambucus eV, atstovaujamos QC K. Smith ir baristerės J. Stevenson

         Kitos proceso šalys: Europos Komisija, atstovaujama L. Flynn, G. Gattinara ir C. Valero, Monsanto Europe, Monsanto Company, atstovaujamos iš pradžių advokato M. Pittie, paskui – advokatų P. Honoré ir A. Helfer, Jungtinė Didžiosios Britanijos ir Šiaurės Airijos Karalystė, Europos maisto saugos tarnyba (EFSA)

         Rezoliucinė dalis

                  1.

                  Atmesti apeliacinį skundą.

                  2.

                  TestBioTech eV, European Network of Scientists for Social and Environmental Responsibility eV ir Sambucus eV padengia savo ir Europos Komisijos patirtas bylinėjimosi išlaidas.

                  3.

                  Monsanto Europe ir Monsanto Company padengia savo bylinėjimosi išlaidas.

         (1)  OL C 129, 2017 4 24.


title: Byla C-299/17: 2019 m. rugsėjo 12 d. Teisingumo Teismo (ketvirtoji kolegija) sprendimas byloje (Landgericht Berlin (Vokietija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) VG Media Gesellschaft zur Verwertung der Urheber- und Leistungsschutzrechte von Medienunternehmen mbH/Google LLC, Google Inc. teisių perėmėja (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą – Pramonės politika – Teisės aktų derinimas – Direktyva 98/34/EB – Informacijos apie techninius standartus ir reglamentus bei informacinės visuomenės paslaugų taisykles teikimo tvarka – 1 straipsnio 11 punktas – „Techninio reglamento“ sąvoka)

text:
               11.11.2019

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 383/7

      2019 m. rugsėjo 12 d. Teisingumo Teismo (ketvirtoji kolegija) sprendimas byloje (Landgericht Berlin (Vokietija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) VG Media Gesellschaft zur Verwertung der Urheber- und Leistungsschutzrechte von Medienunternehmen mbH/Google LLC, Google Inc. teisių perėmėja
      (Byla C-299/17) (1)

      (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą - Pramonės politika - Teisės aktų derinimas - Direktyva 98/34/EB - Informacijos apie techninius standartus ir reglamentus bei informacinės visuomenės paslaugų taisykles teikimo tvarka - 1 straipsnio 11 punktas - „Techninio reglamento“ sąvoka)
      (2019/C 383/05)
      Proceso kalba: vokiečių

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Landgericht Berlin

         Šalys pagrindinėje byloje

      Ieškovė: VG Media Gesellschaft zur Verwertung der Urheber- und Leistungsschutzrechte von Medienunternehmen mbH

         Atsakovė: Google LLC, Google Inc. teisių perėmėja

         Rezoliucinė dalis

      1998 m. birželio 22 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 98/34/EB, nustatančios informacijos apie techninius standartus, reglamentus ir informacinės visuomenės paslaugų taisykles teikimo tvarką, iš dalies pakeistos 1998 m. liepos 20 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 98/48/EB, 1 straipsnio 11 punktas turi būti aiškinamas taip, kad nacionalinė nuostata, kaip antai nagrinėjama pagrindinėje byloje, pagal kurią tik komerciniams paieškos sistemų operatoriams ir komerciniams paslaugų teikėjams, rengiantiems atitinkamą turinį, draudžiama spaudos gaminius ar jų dalis (išskyrus pavienius žodžius ir labai trumpas teksto ištraukas) padaryti viešai prieinamus, yra „techninis reglamentas“, kaip tai suprantama pagal šią nuostatą, apie kurio projektą turi būti iš anksto pranešta Europos Komisijai pagal Direktyvos 98/34, iš dalies pakeistos Direktyva 98/48, 8 straipsnio 1 dalies pirmą pastraipą.

         (1)  OL C 309, 2017 9 18.


title: Byla C-347/17: 2019 m. rugsėjo 12 d. Teisingumo Teismo (trečioji kolegija) sprendimas byloje (Rechtbank Rotterdam (Nyderlandai) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) A, B, C, D, E, F, G/Staatssecretaris van Economische Zaken (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą – Sveikatos apsauga – Higienos srities teisės aktų rinkinys – Reglamentas (EB) Nr. 853/2004 – Reglamentas (EB) Nr. 854/2004 – Gyvūninės kilmės maisto produktų higiena – Paukštiena – Skerdenų tikrinimas po skerdimo – Matoma skerdenos tarša – Absoliutaus netoleravimo požiūris)

text:
               11.11.2019

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 383/7

      2019 m. rugsėjo 12 d. Teisingumo Teismo (trečioji kolegija) sprendimas byloje (Rechtbank Rotterdam (Nyderlandai) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) A, B, C, D, E, F, G/Staatssecretaris van Economische Zaken
      (Byla C-347/17) (1)

      (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą - Sveikatos apsauga - Higienos srities teisės aktų rinkinys - Reglamentas (EB) Nr. 853/2004 - Reglamentas (EB) Nr. 854/2004 - Gyvūninės kilmės maisto produktų higiena - Paukštiena - Skerdenų tikrinimas po skerdimo - Matoma skerdenos tarša - Absoliutaus netoleravimo požiūris)
      (2019/C 383/06)
      Proceso kalba: nyderlandų

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Rechtbank Rotterdam

         Šalys pagrindinėje byloje

         Ieškovės: A, B, C, D, E, F, G

         Atsakovas: Staatssecretaris van Economische Zaken

         Rezoliucinė dalis

                  1.

                  2004 m. balandžio 29 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (EB) Nr. 853/2004, nustatančio konkrečius gyvūninės kilmės maisto produktų higienos reikalavimus, III priedo II skirsnio IV skyriaus 5 ir 8 punktai turi būti aiškinami taip, kad sąvoka „tarša“ apima ne tik taršą fekalijomis, bet ir tulžimi ar gūžio turiniu.

                  2.

                  Reglamento Nr. 853/2004 III priedo II skirsnio IV skyriaus 5 ir 8 punktai turi būti aiškinami taip, kad ant naminių paukščių skerdenų po jų išvalymo ir prieš atšaldymą nebegali būti matoma jokios taršos.

                  3.

                  2004 m. balandžio 29 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (EB) Nr. 854/2004, nustatančio specialiąsias gyvūninės kilmės produktų, skirtų vartoti žmonėms, oficialios kontrolės taisykles, iš dalies pakeisto 2011 m. liepos 27 d. Komisijos įgyvendinimo reglamentu (ES) Nr. 739/2011, I priedo I skirsnio II skyriaus D dalies 1 punktas turi būti aiškinamas taip, kad pagal jį nedraudžiama kompetentingai institucijai, siekiančiai atlikti naminių paukščių skerdenų patikrinimą, pašalinti skerdeną iš skerdimo linijos ir apžiūrėti ją iš išorės bei vidaus, o prireikus ir po riebaliniu audiniu, su sąlyga, kad toks patikrinimas neviršija to, kas būtina šios kontrolės veiksmingumui užtikrinti, o tai turi patikrinti nacionalinis teismas.

         (1)  OL C 300, 2017 9 11.


title: Sujungtos bylos C-447/17 P ir C-479/17 P: 2019 m. rugsėjo 5 d. Teisingumo Teismo (pirmoji kolegija) sprendimas byloje Europos Sąjunga, atstovaujama Europos Sąjungos Teisingumo Teismo/Guardian Europe Sàrl, Europos Sąjunga, atstovaujama Europos Komisijos (C-447/17 P) ir Guardian Europe Sàrl/Europos Sąjunga, atstovaujama Europos Sąjungos Teisingumo Teismo, Europos Sąjunga, atstovaujama Europos Komisijos (C-479/17 P) (Apeliacinis skundas – Ieškinys dėl žalos atlyginimo – SESV 340 straipsnio antra pastraipa – Pernelyg ilga proceso trukmė nagrinėjant bylą Europos Sąjungos Bendrajame Teisme – Ieškovės tariamai patirtos žalos atlyginimas – Sąvokos „viena įmonė“ netaikymas – Turtinė žala – Su banko garantija susijusios išlaidos – Priežastinis ryšys – Negautas pelnas – Neturtinė žala – Europos Sąjungos atsakomybė už žalą, padarytą dėl Bendrojo Teismo sprendimo atsiradusių Europos Sąjungos teisės pažeidimų – Atsakomybės nekilimas)

text:
               11.11.2019

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 383/8

      2019 m. rugsėjo 5 d. Teisingumo Teismo (pirmoji kolegija) sprendimas byloje Europos Sąjunga, atstovaujama Europos Sąjungos Teisingumo Teismo/Guardian Europe Sàrl, Europos Sąjunga, atstovaujama Europos Komisijos (C-447/17 P) ir Guardian Europe Sàrl/Europos Sąjunga, atstovaujama Europos Sąjungos Teisingumo Teismo, Europos Sąjunga, atstovaujama Europos Komisijos (C-479/17 P)
      (Sujungtos bylos C-447/17 P ir C-479/17 P) (1)

      (Apeliacinis skundas - Ieškinys dėl žalos atlyginimo - SESV 340 straipsnio antra pastraipa - Pernelyg ilga proceso trukmė nagrinėjant bylą Europos Sąjungos Bendrajame Teisme - Ieškovės tariamai patirtos žalos atlyginimas - Sąvokos „viena įmonė“ netaikymas - Turtinė žala - Su banko garantija susijusios išlaidos - Priežastinis ryšys - Negautas pelnas - Neturtinė žala - Europos Sąjungos atsakomybė už žalą, padarytą dėl Bendrojo Teismo sprendimo atsiradusių Europos Sąjungos teisės pažeidimų - Atsakomybės nekilimas)
      (2019/C 383/07)
      Proceso kalba: anglų

         Šalys

         Byla C-447/17 P

         Apeliantė: Europos Sąjunga, atstovaujama Europos Sąjungos Teisingumo Teismo, iš pradžių atstovaujamo J. Inghelram ir K. Sawyer, vėliau – J. Inghelram

         Kitos proceso šalys: Guardian Europe Sàrl, atstovaujama solisitoriaus C. O’Daly ir advokato F. Louis; Europos Sąjunga, atstovaujama Europos Komisijos, atstovaujamos N. Khan, A. Dawes ir C. Urraca Caviedes

         Byla C-479/17 P

         Apeliantė: Guardian Europe Sàrl, atstovaujama solisitoriaus C. O’Daly ir advokato F. Louis

         Kitos proceso šalys: Europos Sąjunga, atstovaujama Europos Sąjungos Teisingumo Teismo, iš pradžių atstovaujamo J. Inghelram ir K. Sawyer, vėliau – J. Inghelram; Europos Sąjunga, atstovaujama Europos Komisijos, atstovaujamos N. Khan, A. Dawes ir C. Urraca Caviedes

         Rezoliucinė dalis

                  1.

                  Panaikinti 2017 m. birželio 7 d. Europos Sąjungos Bendrojo Teismo sprendimo Guardian Europe/Europos Sąjunga (T-673/15, EU:T:2017:377) rezoliucinės dalies 1 punktą.

                  2.

                  Atmesti Guardian Europe Sàrl pateiktą pagrindinį apeliacinį skundą byloje C-479/17 P.

                  3.

                  Atmesti Europos Sąjungos, atstovaujamos Europos Sąjungos Teisingumo Teismo, pateiktą priešpriešinį apeliacinį skundą byloje C-479/17 P.

                  4.

                  Atmesti Guardian Europe Sàrl pareikštą ieškinį dėl žalos atlyginimo, kiek juo siekiama, kad būtų priteista 936 000 EUR suma tariamai turtinei žalai, atsiradusiai dėl su banko garantija susijusių išlaidų mokėjimo praėjus protingam bylos, kurioje priimtas 2012 m. rugsėjo 27 d. Sprendimas Guardian Industries ir Guardian Europe/Komisija (T-82/08, EU:T:2012:494), išnagrinėjimo terminui, atlyginti.

                  5.

                  Priteisti iš Guardian Europe Sàrl, be jos pačios bylinėjimosi išlaidų, visas Europos Sąjungos, atstovaujamos Europos Sąjungos Teisingumo Teismo ir Europos Komisijos, patirtas bylinėjimosi išlaidas tiek pirmojoje, tiek apeliacinėje instancijose, kiek tai susiję su apeliaciniu skundu byloje C-447/17 P ir pagrindiniu apeliaciniu skundu byloje C-479/17 P.

                  6.

                  Priteisti iš Europos Sąjungos, atstovaujamos Europos Sąjungos Teisingumo Teismo, be jos pačios bylinėjimosi išlaidų, visas Guardian Europe Sàrl patirtas bylinėjimosi išlaidas, kiek tai susiję su priešpriešiniu apeliaciniu skundu byloje C-479/17 P.

         (1)  OL C 369, 2017 10 30.


title: Sujungtos bylos C-612/17 ir C-613/17: 2019 m. rugsėjo 11 d. Teisingumo Teismo (antroji kolegija) sprendimas byloje (Corte dei Conti (Italija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Federazione Italiana Golf (FIG)/Istituto Nazionale di Statistica - ISTAT, Ministero dell'Economia e delle Finanze (C-612/17), Federazione Italiana Sport Equestri (FISE)/Istituto Nazionale di Statistica (ISTAT) (C-613/17) (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą – Reglamentas (ES) Nr. 549/2013 – Europos nacionalinių ir regioninių sąskaitų sistema Europos Sąjungoje – A priedo 20.15 dalis – Nacionalinio olimpinio komiteto vykdoma nacionalinių sporto federacijų, kurios yra ne pelno institucijos (NPI), kontrolė – A priedo 20.15 dalies antras sakinys – Sąvoka „viešoji kontrolė bendromis taisyklėmis, taikomomis visiems tos ekonominės veiklos rūšies vienetams“ – Apimtis – A priedo 20.15 dalies pirmas sakinys – Sąvoka „gebėjimas nustatyti [NPI] bendrąją veiklos politiką ar programą“ – Apimtis – A priedo 2.39 dalies d punktas, 20.15 dalies d punktas ir 20309 dalies i punkto paskutinis sakinys – Atsižvelgimas į sumokėtus NPI narių mokesčius)

text:
               11.11.2019

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 383/9

      2019 m. rugsėjo 11 d. Teisingumo Teismo (antroji kolegija) sprendimas byloje (Corte dei Conti (Italija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Federazione Italiana Golf (FIG)/Istituto Nazionale di Statistica - ISTAT, Ministero dell'Economia e delle Finanze (C-612/17), Federazione Italiana Sport Equestri (FISE)/Istituto Nazionale di Statistica (ISTAT) (C-613/17)
      (Sujungtos bylos C-612/17 ir C-613/17) (1)

      (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą - Reglamentas (ES) Nr. 549/2013 - Europos nacionalinių ir regioninių sąskaitų sistema Europos Sąjungoje - A priedo 20.15 dalis - Nacionalinio olimpinio komiteto vykdoma nacionalinių sporto federacijų, kurios yra ne pelno institucijos (NPI), kontrolė - A priedo 20.15 dalies antras sakinys - Sąvoka „viešoji kontrolė bendromis taisyklėmis, taikomomis visiems tos ekonominės veiklos rūšies vienetams“ - Apimtis - A priedo 20.15 dalies pirmas sakinys - Sąvoka „gebėjimas nustatyti [NPI] bendrąją veiklos politiką ar programą“ - Apimtis - A priedo 2.39 dalies d punktas, 20.15 dalies d punktas ir 20309 dalies i punkto paskutinis sakinys - Atsižvelgimas į sumokėtus NPI narių mokesčius)
      (2019/C 383/08)
      Proceso kalba: italų

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Corte dei Conti

         Šalys pagrindinėje byloje

         Ieškovės: Federazione Italiana Golf (FIG) (C-612/17), Federazione Italiana Sport Equestri (FISE) (C-613/17)

         Atsakovai: Istituto Nazionale di Statistica - ISTAT, Ministero dell'Economia e delle Finanze (C-612/17), Istituto Nazionale di Statistica (ISTAT) (C-613/17)

         Rezoliucinė dalis

                  1.

                  2013 m. gegužės 21 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) Nr. 549/2013 dėl Europos nacionalinių ir regioninių sąskaitų sistemos Europos Sąjungoje A priedo 20.15 dalies antrame sakinyje numatyta sąvoka „viešoji kontrolė bendromis taisyklėmis, taikomomis visiems tos ekonominės veiklos rūšies vienetams“ turi būti aiškinama taip, kad ji apima bet kokią viešojo sektoriaus vieneto, kuris nustato ar taiko taisykles, skirtas užtikrinti, kad visiems atitinkamos veiklos srities vienetams neišskiriant būtų taikomos bendros, plačios ir abstrakčios taisyklės ar bendrosios gairės ir kad tokios taisyklės pagal savo „perteklinį“ pobūdį ar ypatybę, kaip tai suprantama pagal Reglamento Nr. 549/2013 A priedo 20 309 dalies h punktą, negalėtų faktiškai diktuoti atitinkamos veiklos srities vienetų bendrosios veiklos politikos ar programos, kontrolę.

                  2.

                  Sąvoką „gebėjimas nustatyti [ne pelno institucijos (NPI)] bendrąją veiklos politiką ar programą“, kaip ji suprantama pagal Reglamento Nr. 549/2013 A priedo 20.15 dalies pirmą sakinį, reikia aiškinti kaip valdžios sektoriaus gebėjimą ilgą laiką ir nuolat daryti realią ir esminę įtaką apibrėžiant ir įgyvendinant NPI tikslus, jų veiklą ir veiklos aspektus, taip pat strategines kryptis ir gaires, kuriomis NPI turi vadovautis vykdydamos savo veiklą. Tokiose bylose, kaip nagrinėjamos pagrindinės bylos, prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas, atsižvelgdamas į Reglamento Nr. 549/2013 A priedo 2.39 dalies a–e punktuose ir 20.15 dalies a–e punktuose nurodytus kontrolės rodiklius ir atitinkamus kontrolės rodiklius, taikomus NPI, numatytus šio reglamento A priedo 20 309 dalyje, turi patikrinti, ar toks valdžios sektorius, kaip nacionalinis olimpinis komitetas pagrindinėse bylose, vykdo viešojo sektoriaus nacionalinių sporto federacijų, įsteigtų NPI forma, kaip antai aptariamų pagrindinėse bylose, kontrolę, atlikdamas šiuo tikslu bendrą vertinimą, kuris pagal savo pobūdį yra subjektyvus, kaip tai suprantama pagal šio reglamento A priedo 2.39 dalies paskutinį sakinį, 20.15 dalies penktą–aštuntą sakinį ir 20 310 dalį.

                  3.

                  Reglamento Nr. 549/2013 A priedo 2.39 dalies d punktą, 20.15 dalies d punktą ir 20 309 dalies i punkto paskutinį sakinį reikia aiškinti taip, kad reikia atsižvelgti į narių mokesčius, sumokėtus pagal privatinę teisę įsteigtai NPI, kaip antai pagrindinėse bylose nagrinėjamoms nacionalinėms sporto federacijoms, siekiant patikrinti, ar egzistuoja viešojo sektoriaus kontrolė. Tokie mokesčiai gali, nepaisant juos turinčių mokėti asmenų privataus statuso ir jų teisinio kvalifikavimo pagal nacionalinę teisę, atsižvelgiant į kontrolės rodiklį, susijusį su finansavimo mastu, numatytą šio reglamento A priedo 2.39 dalies d punkte ir 20.15 dalies d punkte, būti viešojo pobūdžio, kai kalbama apie privalomąsias įmokas, kurios, nors nebūtinai yra atlygis už realiai suteiktas paslaugas, renkamos dėl viešojo intereso nacionalinių sporto federacijų, užimančių monopolinę padėtį su jomis susijusioje sporto šakoje, t. y. vieša sporto veikla priklauso jų išimtinei valdžiai, naudai, nebent šios federacijos išlaiko šių mokesčių organizacinę ir biudžetinę kontrolę, o tai turi patikrinti prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas. Tuo atveju, jei jis padarytų išvadą, kad šie mokesčiai yra viešosios įmokos, šis teismas turėtų dar patikrinti, ar, nepaisant to, kad atitinkamos nacionalinės sporto federacijos beveik visiškai finansuojamos viešojo sektoriaus, finansinių srautų kontrolė yra pakankamai ribojanti, kad galėtų daryti realią ir esminę įtaką šių federacijų bendrajai veiklos politikai ar programai, o gal šios federacijos ir toliau gali nustatyti šią politiką ar programą.

         (1)  OL C 22, 2018 1 22.


title: Byla C-676/17: 2019 m. rugsėjo 11 d. Teisingumo Teismo (ketvirtoji kolegija) sprendimas byloje (Curtea de Apel Ploiești (Rumunija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Oana Mădălina Călin/Direcția Regională a Finanțelor Publice Ploiești – Administrația Județeană a Finanțelor Publice Dâmbovița, Statul Român – Ministerul Finanțelor Publice, Administrația Fondului pentru Mediu (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą – Sąjungos teisės principai – Procesinė autonomija – Lygiavertiškumo ir veiksmingumo principai – Teisinio saugumo principas – Res judicata galia – Valstybės narės pažeidžiant Sąjungos teisę surinkto mokesčio grąžinimas – Galutinis teismo sprendimas, kuriuo nustatomas su Sąjungos teise nesuderinamas mokestis – Prašymas peržiūrėti tokį teismo sprendimą – Šio prašymo pateikimo terminas)

text:
               11.11.2019

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 383/11

      2019 m. rugsėjo 11 d. Teisingumo Teismo (ketvirtoji kolegija) sprendimas byloje (Curtea de Apel Ploiești (Rumunija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Oana Mădălina Călin/Direcția Regională a Finanțelor Publice Ploiești – Administrația Județeană a Finanțelor Publice Dâmbovița, Statul Român – Ministerul Finanțelor Publice, Administrația Fondului pentru Mediu
      (Byla C-676/17) (1)

      (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą - Sąjungos teisės principai - Procesinė autonomija - Lygiavertiškumo ir veiksmingumo principai - Teisinio saugumo principas - Res judicata galia - Valstybės narės pažeidžiant Sąjungos teisę surinkto mokesčio grąžinimas - Galutinis teismo sprendimas, kuriuo nustatomas su Sąjungos teise nesuderinamas mokestis - Prašymas peržiūrėti tokį teismo sprendimą - Šio prašymo pateikimo terminas)
      (2019/C 383/09)
      Proceso kalba: rumunų

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Curtea de Apel Ploiești

         Šalys pagrindinėje byloje

         Ieškovė: Oana Mădălina Călin

         Atsakovai: Direcția Regională a Finanțelor Publice Ploiești – Administrația Județeană a Finanțelor Publice Dâmbovița, Statul Român – Ministerul Finanțelor Publice, Administrația Fondului pentru Mediu

         Rezoliucinė dalis

                  1.

                  Sąjungos teisę, visų pirma lygiavertiškumo ir veiksmingumo principus, reikia aiškinti taip, kad pagal ją iš esmės nedraudžiama nacionalinės teisės nuostata, kaip ji išaiškinta nacionalinio teismo sprendime, kuriame numatytas vieno mėnesio naikinamasis terminas pateikti prašymą peržiūrėti galutinį teismo sprendimą, priimtą pažeidžiant Sąjungos teisę, kuris pradedamas skaičiuoti nuo pranešimo apie sprendimą, kurį prašoma peržiūrėti.

                  2.

                  Vis dėlto veiksmingumo principas, siejamas su teisinio saugumo principu, turi būti aiškinamas taip, kad tokiomis aplinkybėmis, kokios aptariamos pagrindinėje byloje, pagal jį nacionaliniam teismui draudžiama taikyti naikinamąjį vieno mėnesio terminą pateikti prašymą peržiūrėti galutinį teismo sprendimą, kai pateikiant šį prašymą dėl peržiūros sprendimas, kuriame nustatytas minėtas terminas, dar nebuvo paskelbtas Monitorul Oficial al României.

         (1)  OL C 63, 2018 2 19.


title: Byla C-683/17: 2019 m. rugsėjo 12 d. Teisingumo Teismo (trečioji kolegija) sprendimas byloje (Supremo Tribunal de Justiça (Portugalija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Cofemel – Sociedade de Vestuário SA/G-Star Raw CV (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą – Intelektinė ir pramoninė nuosavybė – Autorių teisės ir gretutinės teisės – Direktyva 2001/29/EB – 2 straipsnio a punktas – „Kūrinio“ sąvoka“ – Autorių teisių teikiama kūrinių apsauga – Sąlygos – Sąveika su dizaino apsauga – Direktyva 98/71/EB – Reglamentas (EB) Nr. 6/2002 – Drabužių modeliai)

text:
               11.11.2019

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 383/12

      2019 m. rugsėjo 12 d. Teisingumo Teismo (trečioji kolegija) sprendimas byloje (Supremo Tribunal de Justiça (Portugalija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Cofemel – Sociedade de Vestuário SA/G-Star Raw CV
      (Byla C-683/17) (1)

      (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą - Intelektinė ir pramoninė nuosavybė - Autorių teisės ir gretutinės teisės - Direktyva 2001/29/EB - 2 straipsnio a punktas - „Kūrinio“ sąvoka“ - Autorių teisių teikiama kūrinių apsauga - Sąlygos - Sąveika su dizaino apsauga - Direktyva 98/71/EB - Reglamentas (EB) Nr. 6/2002 - Drabužių modeliai)
      (2019/C 383/10)
      Proceso kalba: portugalų

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Supremo Tribunal de Justiça

         Šalys pagrindinėje byloje

         Ieškovė: Cofemel – Sociedade de Vestuário SA

         Atsakovė: G-Star Raw CV

         Rezoliucinė dalis

      2001 m. gegužės 22 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2001/29/EB dėl autorių teisių ir gretutinių teisių informacinėje visuomenėje tam tikrų aspektų suderinimo 2 straipsnio a punktą reikia aiškinti taip, kad pagal jį draudžiama nacionalinės teisės aktais suteikti autorių teisių apsaugą tokiems modeliams, kaip pagrindinėje byloje nagrinėjami drabužių modeliai, motyvuojant tuo, kad jie, greta tikslo teikti naudos, estetiniu požiūriu sukuria savarankišką skiriamąjį vizualinį požymį.

         (1)  OL C 52, 2018 2 12.


title: Byla C 686/17: 2019 m. rugsėjo 4 d. Teisingumo Teismo (pirmoji kolegija) sprendimas byloje (Bundesgerichtshof (Vokietija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Zentrale zur Bekämpfung unlauteren Wettbewerbs Frankfurt am Main eV / Prime Champ Deutschland Pilzkulturen GmbH (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą – Bendras žemės ūkio produktų rinkų organizavimas – Vaisiai ir daržovės – Prekybos standartai – Sąvoka „kilmės šalis“ – Reglamentas (EB) Nr. 1234/2007 – 113a straipsnio 1 dalis – Reglamentas (ES) Nr. 1308/2013 –76 straipsnio 1 dalis – Su nelengvatine prekių kilme susijusios apibrėžtys – Reglamentas (EEB) Nr. 2913/92 – 23 straipsnio 1 dalis ir 2 dalies b punktas – Reglamentas (ES) Nr. 952/2013 – 60 straipsnio 1 dalis – Deleguotasis reglamentas (ES) 2015/2446 – 31 straipsnio b punktas – Kitoje valstybėje narėje vykdyti gamybos etapai – Maisto produktų ženklinimas – Draudimas naudoti ženklinimą, galintį suklaidinti vartotoją – Direktyva 2000/13/EB – 2 straipsnio 1 dalies a punkto i papunktis – Reglamentas (ES) Nr. 1169/2011 – 7 straipsnio 1 dalies a punktas – 1 straipsnio 4 dalis – 2 straipsnio 3 dalis – Paaiškinimai)

text:
               11.11.2019

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 383/12

      2019 m. rugsėjo 4 d. Teisingumo Teismo (pirmoji kolegija) sprendimas byloje (Bundesgerichtshof (Vokietija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Zentrale zur Bekämpfung unlauteren Wettbewerbs Frankfurt am Main eV / Prime Champ Deutschland Pilzkulturen GmbH
      (Byla C 686/17) (1)

      (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą - Bendras žemės ūkio produktų rinkų organizavimas - Vaisiai ir daržovės - Prekybos standartai - Sąvoka „kilmės šalis“ - Reglamentas (EB) Nr. 1234/2007 - 113a straipsnio 1 dalis - Reglamentas (ES) Nr. 1308/2013 –76 straipsnio 1 dalis - Su nelengvatine prekių kilme susijusios apibrėžtys - Reglamentas (EEB) Nr. 2913/92 - 23 straipsnio 1 dalis ir 2 dalies b punktas - Reglamentas (ES) Nr. 952/2013 - 60 straipsnio 1 dalis - Deleguotasis reglamentas (ES) 2015/2446 - 31 straipsnio b punktas - Kitoje valstybėje narėje vykdyti gamybos etapai - Maisto produktų ženklinimas - Draudimas naudoti ženklinimą, galintį suklaidinti vartotoją - Direktyva 2000/13/EB - 2 straipsnio 1 dalies a punkto i papunktis - Reglamentas (ES) Nr. 1169/2011 - 7 straipsnio 1 dalies a punktas - 1 straipsnio 4 dalis - 2 straipsnio 3 dalis - Paaiškinimai)
      (2019/C 383/11)
      Proceso kalba: vokiečių

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

         Bundesgerichtshof

         Šalys pagrindinėje byloje

         Ieškovė ir kasatorė: Zentrale zur Bekämpfung unlauteren Wettbewerbs Frankfurt am Main eV

      Atsakovė ir kita kasacinio proceso šalis: Prime Champ Deutschland Pilzkulturen GmbH

         Rezoliucinė dalis

                  1)

                  2007 m. spalio 22 d. Tarybos reglamento (EB) Nr. 1234/2007, nustatančio bendrą žemės ūkio rinkų organizavimą ir konkrečias tam tikriems žemės ūkio produktams taikomas nuostatas, iš dalies pakeisto 2008 m. balandžio 14 d. Tarybos reglamentu (EEB) Nr. 361/2008, 113a straipsnio 1 dalis ir 2013 m. gruodžio 17 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) Nr. 1308/2013, kuriuo nustatomas bendras žemės ūkio produktų rinkų organizavimas ir panaikinami Tarybos reglamentai (EEB) Nr. 922/72, (EEB) Nr. 234/79, (EB) Nr. 1037/2001 ir Nr. 1234/2007, 76 straipsnio 1 dalis turi būti aiškinamos taip, kad apibrėžiant šiose nuostatose vartojamą sąvoką „kilmės šalis“ reikia remtis muitų teisės nuostatomis, pagal kurias nustatoma nelengvatinė prekių kilmė, t. y. 1992 m. spalio 12 d. Tarybos reglamento (EEB) Nr. 2913/92, nustatančio Bendrijos muitinės kodeksą, 23 ir paskesniais straipsniais ir 2013 m. spalio 9 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) Nr. 952/2013, kuriuo nustatomas Sąjungos muitinės kodeksas, 60 straipsniu.

                  2)

                  Reglamento Nr. 2913/92 23 straipsnio 1 dalis ir 2 dalies b punktas ir Reglamento Nr. 952/2013 60 straipsnio 1 dalis, siejama su 2015 m. liepos 28 d. Komisijos deleguotojo reglamento (ES) 2015/2446, kuriuo Reglamentas Nr. 952/2013 papildomas išsamiomis taisyklėmis, kuriomis patikslinamos kai kurios Sąjungos muitinės kodekso nuostatos, 31 straipsnio b punktu, turi būti aiškinami taip, kad dirbtinai auginamų pievagrybių kilmės šalis yra jų derliaus nuėmimo šalis, kaip tai suprantama pagal šias nuostatas, nepaisant to, kad esminiai gamybos etapai vyksta kitose Europos Sąjungos valstybėse narėse ir kad dirbtinai auginti pievagrybiai į derliaus nuėmimo šalies teritoriją buvo įvežti tik likus trims ar mažiau dienų iki pirmojo derliaus nuėmimo.

                  3)

                  2000 m. kovo 20 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2000/13/EB dėl valstybių narių įstatymų, reglamentuojančių maisto produktų ženklinimą, pateikimą ir reklamavimą, derinimo 2 straipsnio 1 dalies a punkto i papunktyje ir 2011 m. spalio 25 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) Nr. 1169/2011 dėl informacijos apie maistą teikimo vartotojams, kuriuo iš dalies keičiami Europos Parlamento ir Tarybos reglamentai (EB) Nr. 1924/2006 ir (EB) Nr. 1925/2006 bei kuriuo panaikinami Komisijos direktyva 87/250/EEB, Tarybos direktyva 90/496/EEB, Komisijos direktyva 1999/10/EB, Direktyva 2000/13, Komisijos direktyvos 2002/67/EB ir 2008/5/EB bei Komisijos reglamentas (EB) Nr. 608/2004, 7 straipsnio 1 dalies a punkte įtvirtintas draudimas klaidinti vartotoją, kiek tai susiję su šviežiais vaisiais ir daržovėmis, netaikytinas pagal Reglamento Nr. 1234/2007, iš dalies pakeisto Reglamentu (EB) Nr. 361/2008, 113a straipsnio 1 dalį ir Reglamento Nr. 1308/2013 76 straipsnio 1 dalį nustatytam reikalavimui pateikti kilmės šalies nuorodą.

                  4)

                  Sąjungos teisė turi būti aiškinama taip, jog negalima nustatyti pareigos prie Reglamento Nr. 1234/2007, iš dalies pakeisto Reglamentu Nr. 361/2008, 113a straipsnio 1 dalyje ir Reglamento Nr. 1308/2013 76 straipsnio 1 dalyje reikalaujamos kilmės šalies nuorodos pridėti paaiškinimų, kad būtų išvengta vartotojo klaidinimo, draudžiamo pagal Direktyvos 2000/13 2 straipsnio 1 dalies a punkto i papunktį ir pagal Reglamento Nr. 1169/2011 7 straipsnio 1 dalies a punktą.

         (1)  OL C 104, 2018 3 19.


title: Byla C-688/17: 2019 m. rugsėjo 12 d. Teisingumo Teismo (trečioji kolegija) sprendimas byloje (Fővárosi Törvényszék (Vengrija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Bayer Pharma AG/Richter Gedeon Vegyészeti Gyár Nyrt., Exeltis Magyarország Gyógyszerkereskedelmi Kft. (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą – Intelektinė nuosavybė – Patentai – Direktyva 2004/48/EB – 9 straipsnio 7 dalis – Produktų pateikimas rinkai pažeidžiant patento suteikiamas teises – Laikinosios priemonės – Vėlesnis patento pripažinimas negaliojančiu – Pasekmės – Teisė į tinkamą kompensaciją už laikinosiomis priemonėmis padarytą žalą)

text:
               11.11.2019

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 383/14

      2019 m. rugsėjo 12 d. Teisingumo Teismo (trečioji kolegija) sprendimas byloje (Fővárosi Törvényszék (Vengrija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Bayer Pharma AG/Richter Gedeon Vegyészeti Gyár Nyrt., Exeltis Magyarország Gyógyszerkereskedelmi Kft.
      (Byla C-688/17) (1)

      (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą - Intelektinė nuosavybė - Patentai - Direktyva 2004/48/EB - 9 straipsnio 7 dalis - Produktų pateikimas rinkai pažeidžiant patento suteikiamas teises - Laikinosios priemonės - Vėlesnis patento pripažinimas negaliojančiu - Pasekmės - Teisė į tinkamą kompensaciją už laikinosiomis priemonėmis padarytą žalą)
      (2019/C 383/12)
      Proceso kalba: vengrų

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Fővárosi Törvényszék

         Šalys pagrindinėje byloje

         Ieškovė: Bayer Pharma AG

         Atsakovai: Richter Gedeon Vegyészeti Gyár Nyrt., Exeltis Magyarország Gyógyszerkereskedelmi Kft.

         Rezoliucinė dalis

      2004 m. balandžio 29 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2004/48/EB dėl intelektinės nuosavybės teisių gynimo 9 straipsnio 7 dalį konkrečiai – joje esančią sąvoką „tinkama kompensacija“, reikia aiškinti taip, kad pagal ją nedraudžiami valstybės narės teisės aktai, kuriuose numatyta, jog nereikia asmeniui atlyginti žalos, kurią jis patyrė dėl to, kad nesielgė taip, kaip paprastai galima tikėtis, kad elgsis bet kuris asmuo, siekdamas išvengti žalos arba ją sumažinti, ir dėl kurių tokiomis aplinkybėmis, kokios susiklostė pagrindinėje byloje, teisėjas nepriteisia iš prašymą dėl laikinųjų priemonių pateikusios šalies žalos, padarytos šiomis priemonėmis, atlyginimo, nors patentas, kurio pagrindu tokių priemonių prašyta ir jos pritaikytos, buvo pripažintas negaliojančiu, su sąlyga, kad tokie teisės aktai leidžia teismui deramai atsižvelgti į visas objektyvias bylos aplinkybes, įskaitant šalių elgesį, siekiant patikrinti, ar ieškovas nepiktnaudžiavo šiomis priemonėmis.

         (1)  OL C 112, 2018 3 26.


title: Byla C-709/17 P: 2019 m. rugsėjo 12 d. Teisingumo Teismo (ketvirtoji kolegija) sprendimas byloje Europos Komisija/Kolachi Raj Industrial (Private) Ltd, European Bicycle Manufacturers Association (Apeliacinis skundas – Dempingas – Įgyvendinimo reglamentas (ES) 2015/776 – Iš Kambodžos, Pakistano ir Filipinų siunčiamų dviračių importas – Galutinio antidempingo muito, nustatyto Kinijos kilmės dviračių importui, taikymo išplėtimas jų importui – Reglamentas (EB) Nr. 1225/2009 – 13 straipsnis – Vengimas – Surinkimo operacijos – Dviračių dalių įsigijimo ir kilmės vieta – Iš Kinijos į Šri Lanką siunčiamos dalys, apdirbtos Šri Lankoje, paskui siunčiamos į Pakistaną surinkti)

text:
               11.11.2019

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 383/14

      2019 m. rugsėjo 12 d. Teisingumo Teismo (ketvirtoji kolegija) sprendimas byloje Europos Komisija/Kolachi Raj Industrial (Private) Ltd, European Bicycle Manufacturers Association
      (Byla C-709/17 P) (1)

      (Apeliacinis skundas - Dempingas - Įgyvendinimo reglamentas (ES) 2015/776 - Iš Kambodžos, Pakistano ir Filipinų siunčiamų dviračių importas - Galutinio antidempingo muito, nustatyto Kinijos kilmės dviračių importui, taikymo išplėtimas jų importui - Reglamentas (EB) Nr. 1225/2009 - 13 straipsnis - Vengimas - Surinkimo operacijos - Dviračių dalių įsigijimo ir kilmės vieta - Iš Kinijos į Šri Lanką siunčiamos dalys, apdirbtos Šri Lankoje, paskui siunčiamos į Pakistaną surinkti)
      (2019/C 383/13)
      Proceso kalba: anglų

         Šalys

         Apeliantė: Europos Komisija, atstovaujama M. França, J.-F. Brakeland ir A. Demeneix

         Kitos proceso šalys: Kolachi Raj Industrial (Private) Ltd, atstovaujama QC P. Bentley, European Bicycle Manufacturers Association, atstovaujama solisitoriaus J. Beck ir advokato L. Ruessman

         Rezoliucinė dalis

                  1.

                  Panaikinti 2017 m. spalio 10 d. Europos Sąjungos Bendrojo Teismo sprendimą Kolachi Raj Industrial/Komisija (T-435/15, EU:T:2017:712).

                  2.

                  Atmesti Kolachi Raj Industrial (Private) Ltd pareikštą ieškinį dėl panaikinimo.

                  3.

                  Kolachi Raj Industrial (Private) Ltd, be savo bylinėjimosi išlaidų, padengia Komisijos ir European Bicycle Manufacturers Association bylinėjimosi išlaidas, susijusias su procesu pirmojoje instancijoje ir apeliaciniu procesu.

         (1)  OL C 112, 2018 3 26.


title: Byla C-28/18: 2019 m. rugsėjo 5 d. Teisingumo Teismo (penktoji kolegija) sprendimas byloje (Oberster Gerichtshof (Austrija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Verein für Konsumenteninformation/Deutsche Bahn AG (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą – Kredito pervedimų ir tiesioginio debeto operacijų eurais techniniai ir komerciniai reikalavimai – Reglamentas (ES) Nr. 260/2012 – Bendra mokėjimų eurais erdvė (SEPA) – Mokėjimas tiesioginiu debetu – 9 straipsnio 2 dalis – Mokėjimų prieinamumas – Gyvenamosios vietos sąlyga)

text:
               11.11.2019

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 383/15

      2019 m. rugsėjo 5 d. Teisingumo Teismo (penktoji kolegija) sprendimas byloje (Oberster Gerichtshof (Austrija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Verein für Konsumenteninformation/Deutsche Bahn AG
      (Byla C-28/18) (1)

      (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą - Kredito pervedimų ir tiesioginio debeto operacijų eurais techniniai ir komerciniai reikalavimai - Reglamentas (ES) Nr. 260/2012 - Bendra mokėjimų eurais erdvė (SEPA) - Mokėjimas tiesioginiu debetu - 9 straipsnio 2 dalis - Mokėjimų prieinamumas - Gyvenamosios vietos sąlyga)
      (2019/C 383/14)
      Proceso kalba: vokiečių

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Oberster Gerichtshof

         Šalys pagrindinėje byloje

         Kasatorė ir ieškovė: Verein für Konsumenteninformation

         Atsakovė: Deutsche Bahn AG

         Rezoliucinė dalis

      2012 m. kovo 14 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) Nr. 260/2012, kuriuo nustatomi kredito pervedimų ir tiesioginio debeto operacijų eurais techniniai ir komerciniai reikalavimai ir iš dalies keičiamas Reglamentas (EB) Nr. 924/2009, 9 straipsnio 2 dalis turi būti aiškinama taip, kad ja draudžiama sutarties nuostata, kaip antai nagrinėjama pagrindinėje byloje, pagal kurią nėra įmanoma mokėti tiesioginiu debetu eurais, atliekamu naudojant Europos Sąjungos mastu sukurtą tiesioginio debeto schemą (SEPA tiesioginis debetas).

         (1)  OL C 104, 2018 3 19.


title: Byla C-46/18: 2019 m. rugsėjo 11 d. Teisingumo Teismo (antroji kolegija) sprendimas byloje (Consiglio di Stato (Italija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Caseificio Sociale San Rocco Soc. coop. arl ir kt./Agenzia per le Erogazioni in Agricoltura (AGEA), Regione Veneto (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą – Pieno ir pieno produktų sektorius – Kvotos – Papildomas mokestis – Reglamentas (EEB) Nr. 3950/92 – 2 straipsnis – Supirkėjo renkamas papildomas mokestis – Pristatymai, viršijantys gamintojo turimą referencinį kiekį – Pieno kainos dydis – Privalomai taikomas atskaitymas – Mokesčio permokos sumos grąžinimas – Reglamentas (EB) Nr. 1392/2001 – 9 straipsnis – Supirkėjas – Pareigos mokėti papildomą mokestį nesilaikymas – Gamintojai – Pareigos mokėti kas mėnesį mokamą mokestį nesilaikymas – Teisėtų lūkesčių apsauga)

text:
               11.11.2019

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 383/16

      2019 m. rugsėjo 11 d. Teisingumo Teismo (antroji kolegija) sprendimas byloje (Consiglio di Stato (Italija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Caseificio Sociale San Rocco Soc. coop. arl ir kt./Agenzia per le Erogazioni in Agricoltura (AGEA), Regione Veneto
      (Byla C-46/18) (1)

      (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą - Pieno ir pieno produktų sektorius - Kvotos - Papildomas mokestis - Reglamentas (EEB) Nr. 3950/92 - 2 straipsnis - Supirkėjo renkamas papildomas mokestis - Pristatymai, viršijantys gamintojo turimą referencinį kiekį - Pieno kainos dydis - Privalomai taikomas atskaitymas - Mokesčio permokos sumos grąžinimas - Reglamentas (EB) Nr. 1392/2001 - 9 straipsnis - Supirkėjas - Pareigos mokėti papildomą mokestį nesilaikymas - Gamintojai - Pareigos mokėti kas mėnesį mokamą mokestį nesilaikymas - Teisėtų lūkesčių apsauga)
      (2019/C 383/15)
      Proceso kalba: italų

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Consiglio di Stato

         Šalys pagrindinėje byloje

         Ieškovai: Caseificio Sociale San Rocco Soc. coop. arl, S.s. Franco e Maurizio Artuso, Claudio Matteazzi, Roberto Tellatin, Sebastiano Bolzon

         Atsakovai: Agenzia per le Erogazioni in Agricoltura (AGEA), Regione Veneto

         Rezoliucinė dalis

                  1.

                  1992 m. gruodžio 28 d. Tarybos reglamento (EEB) Nr. 3950/92, nustatančio papildomą mokestį pieno ir pieno produktų sektoriuje, iš dalies pakeisto 1999 m. gegužės 17 d. Tarybos reglamentu (EB) Nr. 1256/1999, 2 straipsnis turi būti aiškinamas taip, kad nacionalinės teisės aktų, reglamentuojančių supirkėjo atliekamą papildomo mokesčio surinkimą iš gamintojų, nesuderinamumo su šia reglamento nuostata nustatymas nereiškia, kad gamintojai, kuriems taikomi šie teisės aktai, nebėra šio mokesčio mokėtojai.

                  2.

                  Reglamento Nr. 3950/92, iš dalies pakeisto Reglamentu Nr. 1256/1999, 2 straipsnio 4 dalis, siejama su 2001 m. liepos 9 d. Komisijos reglamento (EB) Nr. 1392/2001, nustatančio išsamias Reglamento Nr. 3950/92 taikymo taisykles, 9 straipsniu, turi būti aiškinama taip, kad ja draudžiama nacionalinės teisės akto nuostata, kaip antai nagrinėjama pagrindinėje byloje, kurioje numatyta, kad papildomo mokesčio permokos grąžinimas turi būti pirmumo tvarka taikomas gamintojams, kurie pagal nacionalinės teisės akto nuostatą, nesuderinamą su Reglamento Nr. 3950/92, iš dalies pakeisto Reglamentu Nr. 1256/1999, 2 straipsnio 2 dalimi, įvykdė pareigą kas mėnesį mokėti mokestį.

                  3.

                  Teisėtų lūkesčių apsaugos principas turi būti aiškinamas taip, kad juo tam tikroje situacijoje, kaip antai nagrinėjamoje pagrindinėje byloje, nedraudžiama perskaičiuoti papildomo mokesčio, kurį turi mokėti gamintojai, neįvykdę pagal taikytino nacionalinės teisės akto nuostatas numatytos pareigos kas mėnesį mokėti šį mokestį, sumą.

         (1)  OL C 142, 2018 4 23.


title: Sujungtos bylos C-64/18, C-140/18, C-146/18 ir C-148/18: 2019 m. rugsėjo 12 d. Teisingumo Teismo (šeštoji kolegija) sprendimas byloje (Landesverwaltungsgericht Steiermark (Austrija) prašymai priimti prejudicinį sprendimą) Zoran Maksimovic (C-64/18), Humbert Jörg Köfler (C-140/18, C-146/18 ir C-148/18), Wolfgang Leitner (C-140/18 ir C-148/18), Joachim Schönbeck (C-140/18 ir C-148/18), Wolfgang Semper (C-140/18 ir C-148/18)/Bezirkshauptmannschaft Murtal (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą – SESV 56 straipsnis – Laisvė teikti paslaugas – Darbuotojų komandiravimas – Darbo užmokesčio dokumentų saugojimas ir vertimas – Leidimas dirbti – Sankcijos – Proporcingumas – Iš anksto nustatyto minimalaus dydžio baudos – Sudėjimas – Maksimalios ribos nebuvimas – Proceso išlaidos – Alternatyvioji laisvės atėmimo bausmė)

text:
               11.11.2019

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 383/17

      2019 m. rugsėjo 12 d. Teisingumo Teismo (šeštoji kolegija) sprendimas byloje (Landesverwaltungsgericht Steiermark (Austrija) prašymai priimti prejudicinį sprendimą) Zoran Maksimovic (C-64/18), Humbert Jörg Köfler (C-140/18, C-146/18 ir C-148/18), Wolfgang Leitner (C-140/18 ir C-148/18), Joachim Schönbeck (C-140/18 ir C-148/18), Wolfgang Semper (C-140/18 ir C-148/18)/Bezirkshauptmannschaft Murtal
      (Sujungtos bylos C-64/18, C-140/18, C-146/18 ir C-148/18) (1)

      (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą - SESV 56 straipsnis - Laisvė teikti paslaugas - Darbuotojų komandiravimas - Darbo užmokesčio dokumentų saugojimas ir vertimas - Leidimas dirbti - Sankcijos - Proporcingumas - Iš anksto nustatyto minimalaus dydžio baudos - Sudėjimas - Maksimalios ribos nebuvimas - Proceso išlaidos - Alternatyvioji laisvės atėmimo bausmė)
      (2019/C 383/16)
      Proceso kalba: vokiečių

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Landesverwaltungsgericht Steiermark

         Šalys pagrindinėje byloje

         Pareiškėjai: Zoran Maksimovic (C-64/18), Humbert Jörg Köfler (C-140/18, C-146/18 ir C-148/18), Wolfgang Leitner (C-140/18 ir C-148/18), Joachim Schönbeck (C-140/18 ir C-148/18), Wolfgang Semper (C-140/18 ir C-148/18)

         Atsakovė: Bezirkshauptmannschaft Murtal

         dalyvaujant: Finanzpolizei

         Rezoliucinė dalis

      SESV 56 straipsnis turi būti aiškinamas taip, kad pagal jį draudžiami tokie nacionalinės teisės aktai, kaip nagrinėjami pagrindinėse bylose, kuriuose nustatyta, kad, jeigu nevykdomos darbo teisės srityje nustatytos pareigos gauti administracinius leidimus ir saugoti darbo užmokesčio dokumentus, skiriamos baudos:

                  —

                  kurios negali būti mažesnės nei nustatyto dydžio,

                  —

                  kurios, skiriant už kiekvieną atitinkamą darbuotoją, sudedamos, o jų maksimali riba nenustatyta,

                  —

                  prie kurių pridedama proceso išlaidų dalis, sudaranti 20 % tų baudų dydžio, jeigu skundas, pateiktas dėl sprendimo, kuriuo jos skirtos, atmestas, ir

                  —

                  kurios, jei nesumokamos, pakeičiamos laisvės atėmimo bausmėmis.

         (1)  OL C 259, 2018 7 23.


title: Byla C-71/18: 2019 m. rugsėjo 4 d. Teisingumo Teismo (pirmoji kolegija) sprendimas byloje (Vestre Landsret (Danija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Skatteministeriet/KPC Herning (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą – Bendra pridėtinės vertės mokesčio (PVM) sistema – Direktyva 2006/112/EB – Žemės sklypo, ant kurio tiekimo momentu yra pastatas, pardavimas – Kvalifikacija – 12 ir 135 straipsniai – Sąvoka „žemė statybai“ – Sąvoka „pastatas“ – Ekonominės ir komercinės realybės vertinimas – Objektyvių aplinkybių vertinimas – Šalių ketinimas)

text:
               11.11.2019

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 383/18

      2019 m. rugsėjo 4 d. Teisingumo Teismo (pirmoji kolegija) sprendimas byloje (Vestre Landsret (Danija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Skatteministeriet/KPC Herning
      (Byla C-71/18) (1)

      (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą - Bendra pridėtinės vertės mokesčio (PVM) sistema - Direktyva 2006/112/EB - Žemės sklypo, ant kurio tiekimo momentu yra pastatas, pardavimas - Kvalifikacija - 12 ir 135 straipsniai - Sąvoka „žemė statybai“ - Sąvoka „pastatas“ - Ekonominės ir komercinės realybės vertinimas - Objektyvių aplinkybių vertinimas - Šalių ketinimas)
      (2019/C 383/17)
      Proceso kalba: danų

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Vestre Landsret

         Šalys pagrindinėje byloje

         Ieškovė: Skatteministeriet

         Atsakovė: KPC Herning

         Rezoliucinė dalis

      2006 m. lapkričio 28 d. Tarybos direktyvos 2006/112/EB dėl pridėtinės vertės mokesčio bendros sistemos 12 straipsnio 1 dalies a ir b punktai ir 2 bei 3 dalys ir135 straipsnio 1 dalies j ir k punktai turi būti aiškinami taip, kad žemės sklypo tiekimas, ant kurio to tiekimo dieną yra pastatas, negali būti laikomas „žemės statybai“ tiekimu, kai šis sandoris yra ekonomiškai nepriklausomas nuo kitų prekių tiekimų arba paslaugų teikimų ir su jais nesudaro vieno sandorio, net jei šalys ketina visiškai arba iš dalies nugriauti pastatą, kad būtų vietos naujam pastatui.

         (1)  OL C 134, 2018 4 16.


title: Byla C-94/18: 2019 m. rugsėjo 10 d. Teisingumo Teismo (didžioji kolegija) sprendimas byloje (High Court (Irlande) (Airija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Nalini Chenchooliah/Minister for Justice and Equality (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą – Sąjungos pilietybė – SESV 21 straipsnis – Sąjungos piliečių ir jų šeimos narių teisė laisvai judėti ir gyventi valstybės narės teritorijoje – Direktyva 2004/38/EB – 3 straipsnio 1 dalis, 15, 27, 28, 30 ir 31 straipsniai – Sąvoka „naudos gavėjas“ – Trečiosios valstybės pilietis, susituokęs su Sąjungos piliečiu, kuris naudojosi judėjimo laisve – Sąjungos piliečio grįžimas į pilietybės valstybę narę, kurioje atlieka laisvės atėmimo bausmę – Priimančiajai valstybei narei pagal Direktyvą 2004/38/EB tenkančios pareigos priimant sprendimą išvežti arba išvesdinti šį trečiosios valstybės pilietį iš šalies)

text:
               11.11.2019

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 383/18

      2019 m. rugsėjo 10 d. Teisingumo Teismo (didžioji kolegija) sprendimas byloje (High Court (Irlande) (Airija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Nalini Chenchooliah/Minister for Justice and Equality
      (Byla C-94/18) (1)

      (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą - Sąjungos pilietybė - SESV 21 straipsnis - Sąjungos piliečių ir jų šeimos narių teisė laisvai judėti ir gyventi valstybės narės teritorijoje - Direktyva 2004/38/EB - 3 straipsnio 1 dalis, 15, 27, 28, 30 ir 31 straipsniai - Sąvoka „naudos gavėjas“ - Trečiosios valstybės pilietis, susituokęs su Sąjungos piliečiu, kuris naudojosi judėjimo laisve - Sąjungos piliečio grįžimas į pilietybės valstybę narę, kurioje atlieka laisvės atėmimo bausmę - Priimančiajai valstybei narei pagal Direktyvą 2004/38/EB tenkančios pareigos priimant sprendimą išvežti arba išvesdinti šį trečiosios valstybės pilietį iš šalies)
      (2019/C 383/18)
      Proceso kalba: anglų

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

         High Court (Airija)

         Šalys pagrindinėje byloje

         Ieškovė: Nalini Chenchooliah

         Atsakovas: Minister for Justice and Equality

         Rezoliucinė dalis

      2004 m. balandžio 29 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2004/38/EB dėl Sąjungos piliečių ir jų šeimos narių teisės laisvai judėti ir gyventi valstybių narių teritorijoje, iš dalies keičiančios Reglamentą (EEB) Nr. 1612/68 ir panaikinančios [d]irektyvas 64/221/EEB, 68/360/EEB, 72/194/EEB, 73/148/EEB, 75/34/EEB, 75/35/EEB, 90/364/EEB, 90/365/EEB ir 93/96/EEB, 15 straipsnis turi būti aiškinamas taip: jis taikomas sprendimui išvežti arba išvesdinti iš šalies trečiosios valstybės pilietį dėl to, kad jis nebeturi teisės gyventi šalyje pagal šią direktyvą, tokioje situacijoje, kuri nagrinėjama pagrindinėje byloje, kai šis trečiosios valstybės pilietis susituokė su Sąjungos piliečiu, kai pastarasis naudojosi judėjimo laisve, t. y. atvyko į priimančiąją valstybę narę ir joje gyveno kartu su šiuo trečiosios valstybės piliečiu, bet vėliau grįžo į pilietybės valstybę narę. Todėl Direktyvos 2004/38 30 ir 31 straipsniuose numatytos garantijos taikomos priimant sprendimą išvežti arba išvesdinti iš šalies, kuriame jokiu atveju negali būti nustatytas draudimas atvykti į šalį.

         (1)  OL C 152, 2018 4 30.


title: Byla C-104/18 P: 2019 m. rugsėjo 12 d. Teisingumo Teismo (penktoji kolegija) sprendimas byloje Koton Mağazacilik Tekstil Sanayi ve Ticaret AȘ/Europos Sąjungos intelektinės nuosavybės tarnyba (EUIPO), Joaquín Nadal Esteban (Apeliacinis skundas – Europos Sąjungos prekių ženklas – Reglamentas (EB) Nr. 207/2009 – Absoliutūs negaliojimo pagrindai – 52 straipsnio 1 dalies b punktas – Nesąžiningumas paduodant prekių ženklo paraišką)

text:
               11.11.2019

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 383/19

      2019 m. rugsėjo 12 d. Teisingumo Teismo (penktoji kolegija) sprendimas byloje Koton Mağazacilik Tekstil Sanayi ve Ticaret AȘ/Europos Sąjungos intelektinės nuosavybės tarnyba (EUIPO), Joaquín Nadal Esteban
      (Byla C-104/18 P) (1)

      (Apeliacinis skundas - Europos Sąjungos prekių ženklas - Reglamentas (EB) Nr. 207/2009 - Absoliutūs negaliojimo pagrindai - 52 straipsnio 1 dalies b punktas - Nesąžiningumas paduodant prekių ženklo paraišką)
      (2019/C 383/19)
      Proceso kalba: anglų

         Šalys

         Apeliantė: Koton Mağazacilik Tekstil Sanayi ve Ticaret AȘ, atstovaujama abogados J. Güell Serra ir E. Stoyanov Edissonov

         Kita proceso šalis: Europos Sąjungos intelektinės nuosavybės tarnyba (EUIPO), atstovaujama J. Crespo Carrillo; Joaquín Nadal Esteban, atstovaujamas abogado J. L. Donoso Romero

         Rezoliucinė dalis

                  1.

                  Panaikinti 2017 m. lapkričio 30 d. Bendrojo Teismo sprendimą Koton Mağazacilik Tekstil Sanayi ve Ticaret/EUIPO – Nadal Esteban (STYLO & KOTON) (T-687/16, EU:T:2017:853).

                  2.

                  Panaikinti 2016 m. birželio 14 d. Europos Sąjungos intelektinės nuosavybės tarnybos (EUIPO) antrosios apeliacinės tarybos sprendimą (byla R 1779/2015-2).

                  3.

                  Atmesti prašymą pripažinti ginčijamo prekių ženklo registraciją negaliojančia.

                  4.

                  Joaquín Nadal Esteban ir Europos Sąjungos intelektinės nuosavybės tarnyba (EUIPO) lygiomis dalimis atlygina Koton Mağazacilik Tekstil Sanayi ve Ticaret AȘ bylinėjimosi išlaidas, patirtas per procesą pirmojoje instancijoje byloje T-687/16 ir per apeliacinį procesą.

         (1)  OL C 152, 2018 4 30.


title: Byla C-123/18 P: 2019 m. rugsėjo 10 d. Teisingumo Teismo (didžioji kolegija) sprendimas HTTS Hanseatic Trade Trust & Shipping GmbH/Europos Sąjungos Taryba, Europos Komisija (Apeliacinis skundas – Bendra užsienio ir saugumo politika – Ribojamosios priemonės Irano Islamo Respublikai – Žalos, apeliantės tariamai patirtos dėl jos pavadinimo įtraukimo į asmenų ir subjektų, kurių lėšos ir ekonominiai ištekliai įšaldomi, sąrašą, atlyginimas – Ieškinys dėl žalos atlyginimo – Europos Sąjungos deliktinės atsakomybės atsiradimo sąlygos – Sąvoka „pakankamai aiškus Sąjungos teisės normos pažeidimas“ – Vertinimas – Sąvoka „priklausanti arba kontroliuojama bendrovė“ – Pareiga motyvuoti)

text:
               11.11.2019

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 383/20

      2019 m. rugsėjo 10 d. Teisingumo Teismo (didžioji kolegija) sprendimas HTTS Hanseatic Trade Trust & Shipping GmbH/Europos Sąjungos Taryba, Europos Komisija
      (Byla C-123/18 P) (1)

      (Apeliacinis skundas - Bendra užsienio ir saugumo politika - Ribojamosios priemonės Irano Islamo Respublikai - Žalos, apeliantės tariamai patirtos dėl jos pavadinimo įtraukimo į asmenų ir subjektų, kurių lėšos ir ekonominiai ištekliai įšaldomi, sąrašą, atlyginimas - Ieškinys dėl žalos atlyginimo - Europos Sąjungos deliktinės atsakomybės atsiradimo sąlygos - Sąvoka „pakankamai aiškus Sąjungos teisės normos pažeidimas“ - Vertinimas - Sąvoka „priklausanti arba kontroliuojama bendrovė“ - Pareiga motyvuoti)
      (2019/C 383/20)
      Proceso kalba: vokiečių

         Šalys

         Apeliantė: HTTS Hanseatic Trade Trust & Shipping GmbH, atstovaujama advokato M. Schlingmann

         Kitos proceso šalys: Europos Sąjungos Taryba, atstovaujama J.-P. Hix ir M. Bishop, Europos Komisija, iš pradžių atstovaujama R. Tricot, M. Kellerbauer ir C. Zadra, vėliau – R. Tricot, C. Hödlmayr ir C. Zadra

         Rezoliucinė dalis

                  1.

                  Panaikinti 2017 m. gruodžio 13 d. Europos Sąjungos Bendrojo Teismo sprendimą HTTS/Taryba (T-692/15, EU:T:2017:890).

                  2.

                  Grąžinti bylą Europos Sąjungos Bendrajam Teismui.

                  3.

                  Atidėti bylinėjimosi išlaidų klausimo nagrinėjimą.

         (1)  OL C 161, 2018 5 7.


title: Byla C-143/18: 2019 m. rugsėjo 11 d. Teisingumo Teismo (pirmoji kolegija) sprendimas byloje (Landgericht Bonn (Vokietija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Antonio Romano, Lidia Romano/DSL Bank – eine Niederlassung der DB Privat- und Firmenkundenbank AG, anciennement DSL Bank – unité opérationnelle de Deutsche Postbank AG (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą – Vartotojų apsauga – Direktyva 2002/65/EB – Nuotoliniu būdu sudaroma vartojimo paskolos sutartis – Teisė atsisakyti sutarties – Teisės atsisakyti sutarties įgyvendinimas po to, kai aiškiu vartotojo prašymu sutartis yra visiškai įvykdyta – Informacijos apie teisę atsisakyti sutarties pateikimas vartotojui)

text:
               11.11.2019

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 383/21

      2019 m. rugsėjo 11 d. Teisingumo Teismo (pirmoji kolegija) sprendimas byloje (Landgericht Bonn (Vokietija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Antonio Romano, Lidia Romano/DSL Bank – eine Niederlassung der DB Privat- und Firmenkundenbank AG, anciennement DSL Bank – unité opérationnelle de Deutsche Postbank AG
      (Byla C-143/18) (1)

      (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą - Vartotojų apsauga - Direktyva 2002/65/EB - Nuotoliniu būdu sudaroma vartojimo paskolos sutartis - Teisė atsisakyti sutarties - Teisės atsisakyti sutarties įgyvendinimas po to, kai aiškiu vartotojo prašymu sutartis yra visiškai įvykdyta - Informacijos apie teisę atsisakyti sutarties pateikimas vartotojui)
      (2019/C 383/21)
      Proceso kalba: vokiečių

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Landgericht Bonn

         Šalys pagrindinėje byloje

         Ieškovai: Antonio Romano, Lidia Romano

         Atsakovas: DSL Bank – DB Privat- und Firmenkundenbank AG, anksčiau – DSL Bank – Deutsche Postbank AG padalinys

         Rezoliucinė dalis

                  1.

                  2002 m. rugsėjo 23 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2002/65/EB dėl nuotolinės prekybos vartotojams skirtomis finansinėmis paslaugomis ir iš dalies keičiančios Tarybos direktyvą 90/619/EEB ir direktyvas 97/7/EB ir 98/27/EB 6 straipsnio 2 dalies c punktas, siejamas su šios direktyvos 1 straipsnio 1 dalimi ir 13 konstatuojamąja dalimi, turi būti aiškinamas taip, kad pagal jį draudžiama nacionalinė teisės nuostata, kaip ji aiškinama nacionalinių teismų praktikoje, pagal kurią, kiek tai susiję su tarp verslininko ir vartotojo sudaryta nuotoline sutartimi dėl finansinių paslaugų, neišnyksta šio vartotojo teisė atsisakyti sutarties tuo atveju, kai šią sutartį aiškiu vartotojo prašymu abi šalys yra visiškai įvykdžiusios, vartotojui nepasinaudojus teise jos atsisakyti. Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas turi atsižvelgti į visas vidaus teisės nuostatas ir taikyti jose pripažintus aiškinimo metodus tam, kad būtų priimtas šią nuostatą atitinkantis sprendimas, prireikus pakeičiant suformuotą nacionalinę teismų praktiką, jeigu ji pagrįsta nacionalinės teisės išaiškinimu, kuris nesuderinamas su minėta nuostata.

                  2.

                  Direktyvos 2002/65 5 straipsnio 1 dalis, siejama su šios direktyvos 3 straipsnio 1 dalies 3 punkto a papunkčiu ir 6 straipsnio 2 dalies c punktu, turi būti aiškinama taip, kad verslininko, kuris su vartotoju sudaro sutartį dėl finansinių paslaugų, pareiga aiškiai ir suprantamai pagal Sąjungos teisės reikalavimus informuoti pakankamai informuotą, protingai pastabų ir nuovokų vidutinį vartotoją iki jis susaistomas kokios nors nuotolinės sutarties ar ofertos apie teisę atsisakyti sutarties nepažeidžiama, jei šis verslininkas informuoja šį vartotoją apie tai, jog teisė atsisakyti sutarties netaikoma sutarčiai, kurią aiškiu vartotojo prašymu abi šalys yra visiškai įvykdžiusios, vartotojui nepasinaudojus teise jos atsisakyti, net jei ši informacija neatitinka nacionalinės teisės nuostatų, kaip jos aiškinamos nacionalinių teismų praktikoje, pagal kurią tokiu atveju taikoma teisė atsisakyti sutarties.

         (1)  OL C 182, 2018 5 28.


title: Byla C-145/18: 2019 m. rugsėjo 5 d. Teisingumo Teismo (antroji kolegija) sprendimas byloje (Conseil d'État (Prancūzija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Regards Photographiques SARL/Ministre de l'Action et des Comptes publics (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą – Bendra pridėtinės vertės mokesčio sistema (PVM) – Direktyva 2006/112/EB – 103 straipsnio 2 dalies a punktas – 311 straipsnio 1 dalies 2 punktas – IX priedo A dalies 7 punktas – Lengvatinis PVM tarifas – Meno kūriniai – Sąvoka – Menininko darytos, jo paties arba jam prižiūrint pagamintos, pasirašytos ir sunumeruotos nuotraukos, kurių kopijų turi būti ne daugiau kaip 30 vienetų – Nacionalinės teisės aktai, pagal kuriuos lengvatinis PVM tarifas taikomas tik meninėms nuotraukoms)

text:
               11.11.2019

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 383/22

      2019 m. rugsėjo 5 d. Teisingumo Teismo (antroji kolegija) sprendimas byloje (Conseil d'État (Prancūzija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Regards Photographiques SARL/Ministre de l'Action et des Comptes publics
      (Byla C-145/18) (1)

      (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą - Bendra pridėtinės vertės mokesčio sistema (PVM) - Direktyva 2006/112/EB - 103 straipsnio 2 dalies a punktas - 311 straipsnio 1 dalies 2 punktas - IX priedo A dalies 7 punktas - Lengvatinis PVM tarifas - Meno kūriniai - Sąvoka - Menininko darytos, jo paties arba jam prižiūrint pagamintos, pasirašytos ir sunumeruotos nuotraukos, kurių kopijų turi būti ne daugiau kaip 30 vienetų - Nacionalinės teisės aktai, pagal kuriuos lengvatinis PVM tarifas taikomas tik meninėms nuotraukoms)
      (2019/C 383/22)
      Proceso kalba: prancūzų

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Conseil d'État

         Šalys pagrindinėje byloje

         Ieškovė: Regards Photographiques SARL

         Atsakovas: Ministre de l'Action et des Comptes publics

         Rezoliucinė dalis

                  1.

                  Kad būtų laikomos meno kūriniais, kuriems pagal 2006 m. lapkričio 28 d. Tarybos direktyvos 2006/112/EB dėl pridėtinės vertės mokesčio bendros sistemos 103 straipsnio 1 dalį ir 2 dalies a punktą, siejamą su šios direktyvos 311 straipsnio 1 dalies 2 punktu ir jos IX priedo A dalies 7 punktu, gali būti taikomas lengvatinis pridėtinės vertės mokesčio (PVM) tarifas, nuotraukos turi atitikti šiame 7 punkte nurodytus kriterijus, kad jos būtų padarytos jų autoriaus, pagamintos jo paties ar jam prižiūrint, pasirašytos ir sunumeruotos, o jų kiekis turi neviršyti 30 vienetų, netaikant jokio kito kriterijaus, visų pirma kompetentingo nacionalinio mokesčių administratoriaus vertinimo, ar jos yra meninės.

                  2.

                  Direktyvos 2006/112 103 straipsnio 1 dalis ir 2 dalies a punktas, siejamas su šios direktyvos 311 straipsnio 1 dalies 2 punktu ir jos IX priedo A dalies 7 punktu, turi būti aiškinami taip, kad jais draudžiami nacionalinės teisės aktai, kaip antai nagrinėjami pagrindinėje byloje, pagal kuriuos lengvatinis PVM tarifas taikomas tik meninėms nuotraukoms, nes šio pobūdžio egzistavimas yra siejamas su kompetentingo nacionalinio mokesčių administratoriaus vertinimu, kuris nėra atliekamas laikantis objektyvių, aiškių ir tikslių kriterijų, nustatytų šiais nacionalinės teisės aktais, leidžiančių tiksliai nustatyti nuotraukas, kurioms pagal minėtus teisės aktus numatyta taikyti šį lengvatinį tarifą, taip, kad nebūtų pažeistas mokesčių neutralumo principas.

         (1)  OL C 161, 2018 5 7.