title: Byla T-309/04 TV2/DANMARK A/S 2004 m. liepos 28 d. pareikštas ieškinys Europos Bendrijų Komisijai

text:
               23.10.2004

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 262/43

         TV2/DANMARK A/S 2004 m. liepos 28 d. pareikštas ieškinys Europos Bendrijų Komisijai
   (Byla T-309/04)
   (2004/C 262/82)
   Bylos kalba: danų
   2004 m. liepos 28 d. Europos Bendrijų Pirmosios instancijos teisme buvo pareikštas TV2/DANMARK A/S, įsteigtos Odense (Danija), atstovaujamos advokato Olaf Koktvedgaard, ieškinys Europos Bendrijų Komisijai.
   Pareiškėjas Pirmosios instancijos teismo prašo:

               —

               panaikinti visą arba iš dalies 2004 m. gegužės 19 d. Komisijos sprendimą 2004 C(2004)1814 final byloje 2/2003 (ex NN 22/2002) dėl Danijos taikomų priemonių TV2/Danmark naudai;

               —

               priteisti iš Komisijos bylinėjimosi išlaidas.

         Teisiniai pagrindai ir pagrindiniai argumentai
   Ginčijamu sprendimu Komisija pripažino TV2/DANMARK A/S 1995-2002 m. abonentinio mokesčio forma ir iš tam tikrų kitų lėšų suteiktą pagalbą suderinama su bendrąja rinka, išskyrus 628,2 milijono DKK sumą, kuri, Komisijos nuomone, yra neteisėta pagalba ir kurią Danijos Karalystė yra įpareigota susigrąžinti iš pareiškėjo.
   Pagrįsdamas savo reikalavimus, pareiškėjas tvirtina, kad ginčijamas sprendimas buvo priimtas pažeidžiant pagrindines procedūrines taisykles, įtvirtintas EB sutarties 87 straipsnio 1 dalyje, 86 straipsnio 2 dalyje, 295 straipsnyje ir Protokole dėl viešojo transliavimo sistemos valstybėse narėse. Pareiškėjas teigia, kad:

               —

               buvo pažeistas proceso rungtyniškumo principas, kad į perteklines išmokas buvo įtrauktos sumos, kurios buvo išmokėtos ne per nagrinėjamą laikotarpį ir kad TV2 nuosavo kapitalo formavimo vertinimo pagrindas ir argumentacija yra nepakankami;

               —

               Komisijos vertinime neatsižvelgiama į aplinkybes, susiklosčiusias tuo laikotarpiu, kai buvo imtasi priemonių TV2 naudai;

               —

               TV2 pajamos iš abonentinio mokesčio ir 1995-1997 m. per TV2 fondą gautos pajamos už reklamą nėra valstybės pagalba, nes jos nėra mokamos iš valstybinių išteklių;

               —

               net jei perduotos lėšos viršija realią TV2 įsipareigojimų teikti viešąsias paslaugas atlikimo savikainą, tai nelaikytina valstybės pagalba, nes šios lėšos nebuvo naudojamos kryžminiam komercinės veiklos subsidijavimui;

               —

               TV2 neįgijo ekonominio pranašumo, kurio ji nebūtų įgijusi normaliomis rinkos sąlygomis, nes TV2 pelnas nėra didesnis už pelną, kurį ji paprastai gauna už įsipareigojimų teikti viešąsias paslaugas atlikimą ir kadangi nuosavo kapitalo formavimas buvo pateisinamas rinkos ekonomikos dėsniais;

               —

               TV2 nuosavo kapitalo struktūra neišeina už įsipareigojimų teikti viešąsias paslaugas atlikimui būtinų ribų;

               —

               reikalavimas grąžinti lėšas negali būti pateikiamas po tyrimo įsteigtai akcinei bendrovei TV2/Danmarks A/S, nes ši bendrovė nepraturtėjo;

               —

               turi būti atmestas reikalavimas mokėti palūkanas nuo grąžintinos sumos, nes į ją jau yra įtrauktos palūkanos.


title: Byla C-217/14: 2014 m. gegužės 2 d. pareikštas ieškinys byloje Europos Komisija/Airija

text:
               14.7.2014

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 223/6

         2014 m. gegužės 2 d. pareikštas ieškinys byloje Europos Komisija/Airija

   (Byla C-217/14)
   2014/C 223/09
   Proceso kalba: anglų

      Šalys

      Ieškovė: Europos Komisija, atstovaujama P. Hetsch, L. Flynn, K. Herrmann

      Atsakovė: Airija

      Ieškovės reikalavimai

               —

               Pripažinti, kad dėl 2009 m. liepos 13 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2009/72/EB (1) dėl elektros energijos vidaus rinkos bendrųjų taisyklių, panaikinančios Direktyvą 2003/54/EB, Airija iki 2011 m. kovo 3 d. nepriėmė nuostatų, kuriomis perkeliamos šios direktyvos 2 straipsnio 8, 18, 21, 22, 32, 33 ir 34 punktuose pateiktos sąvokų apibrėžtys ir reikalavimai, nustatyti 9 straipsnio 1–7 ir 12 dalyse kartu su 9 straipsnio 11 dalimi, 16 straipsnio antrame ir trečiame sakiniuose ir 16 straipsnio 2 ir 3 dalyse, 38 straipsnio 1 dalies antrame sakinyje, 39 straipsnio 1, 4 ir 8 dalyse ir 40 straipsnio 1–3, 5 ir 7 dalyse, arba bet kuriuo atveju apie tokias priemones nepranešė Komisijai, todėl Airija neįvykdė įsipareigojimų pagal tos direktyvos 49 straipsnio 1 dalį,

               —

               remiantis SESV 260 straipsnio 3 dalimi skirti Airijai 20  358 eurų per dieną periodinę baudą nuo Teisingumo Teismo sprendimo priėmimo dienos, ją mokant į Sąjungos nuosavų išteklių sąskaitą, dėl pareigos pranešti apie pagal teisėkūros procedūrą priimtos direktyvos į nacionalinę teisę perkeliančias nuostatas neįvykdymo ir

               —

               priteisti iš Airijos bylinėjimosi išlaidas.

      Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

   Direktyvos perkėlimo į nacionalinę teisę terminas baigėsi 2011 m. kovo 3 d.

      (1)  OL L 211, p. 55.


title: Byla C-105/07 2008 m. sausio 17 d. Teisingumo Teismo (ketvirtoji kolegija) sprendimas ( Rechtbank van eerste aanleg te Antwerpen (Belgija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) N. V. Lammers & Van Cleeff prieš Belgische Staat (Įsisteigimo laisvė — Laisvas kapitalo judėjimas — Mokesčių teisės aktai — Pelno mokestis — Palūkanos, kurias dukterinė bendrovė moka už kitoje valstybėje narėje įsteigtos kontroliuojančios bendrovės paskolintas lėšas — Palūkanų perkvalifikavimas į apmokestinamus dividendus — Neperkvalifikavimas palūkanų mokėjimo bendrovei rezidentei atveju)

text:
               8.3.2008

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 64/12

         2008 m. sausio 17 d. Teisingumo Teismo (ketvirtoji kolegija) sprendimas (Rechtbank van eerste aanleg te Antwerpen (Belgija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) N. V. Lammers & Van Cleeff prieš Belgische Staat

   (Byla C-105/07) (1)

   (Įsisteigimo laisvė - Laisvas kapitalo judėjimas - Mokesčių teisės aktai - Pelno mokestis - Palūkanos, kurias dukterinė bendrovė moka už kitoje valstybėje narėje įsteigtos kontroliuojančios bendrovės paskolintas lėšas - Palūkanų perkvalifikavimas į apmokestinamus dividendus - Neperkvalifikavimas palūkanų mokėjimo bendrovei rezidentei atveju)
   (2008/C 64/17)
   Proceso kalba: olandų
   Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas
   Rechtbank van eerste aanleg te Antwerpen
   Šalys pagrindinėje byloje
   Ieškovė: N. V. Lammers & Van Cleeff
   Atsakovė: Belgische Staat
   Dalykas
   Prašymas priimti prejudicinį sprendimą — Rechtbank van eerste aanleg te Antwerpen  EB 12, 43, 46, 48, 56 ir 58 straipsnių aiškinimas — Nacionalinės mokesčių teisės aktas, pagal kurį palūkanos, kurias dukterinė bendrovė moka už kitoje valstybėje narėje įsteigtos kontroliuojančios bendrovės paskolintas lėšas, perkvalifikuojamos į apmokestinamus dividendus, tačiau neperkvalifikuojamos palūkanų mokėjimo bendrovei rezidentei atveju
   Rezoliucinė dalis
   EB 43 ir 48 straipsniai turi būti aiškinami taip, kad jie draudžia nacionalinės teisės aktus, kokie nagrinėjami pagrindinėje byloje, pagal kuriuos bendrovės, vienos valstybės narės rezidentės, savo valdymo organo nariui, kuris yra kitoje valstybėje narėje įsteigta bendrovė, sumokėtos palūkanos perkvalifikuojamos į dividendus ir šiuo pagrindu apmokestinamos, jei bendra paskolų, už kurias mokamos palūkanos, suma mokestinio laikotarpio pradžioje viršija apmokėto kapitalo ir apmokestintų rezervų sumą, tačiau tokiomis pačiomis aplinkybėmis, palūkanas sumokėjus valdymo organo nariui, kuris yra toje pačioje valstybėje narėje įsteigta bendrovė, jos neperkvalifikuojamos į dividendus ir šiuo pagrindu neapmokestinamos.

      (1)  OL C 95, 2007 4 28.


title: Byla C-377/14: 2014 m. rugpjūčio 7 d. Krajský soud v Praze (Čekijos Respublika) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Ernst Georg Radlinger, Helena Radlingerová/Finway a.s.

text:
               10.11.2014

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 395/22

      2014 m. rugpjūčio 7 d.Krajský soud v Praze (Čekijos Respublika) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Ernst Georg Radlinger, Helena Radlingerová/Finway a.s.

      (Byla C-377/14)
      (2014/C 395/28)
      Proceso kalba: čekų

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

         Krajský soud v Praze

         Šalys pagrindinėje byloje

         Ieškovai: Ernst Georg Radlinger, Helena Radlingerová

         Atsakovė: Finway a.s.

         Prejudiciniai klausimai

                  1.

                  Ar 1993 m. balandžio 5 d. Tarybos direktyvos 93/13/EEB (1) dėl nesąžiningų sutarčių sąlygų sutartyse su vartotojais (toliau – Nesąžiningų sutarčių sąlygų direktyva) 7 straipsnio 1 dalis ir 2008 m. balandžio 23 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2008/48/EB (2) dėl vartojimo kredito sutarčių ir panaikinančios Tarybos direktyvą 87/102/EEB (toliau – Direktyva dėl vartojimo kredito sutarčių) 22 straipsnio 2 dalis ar kitos ES teisės aktų, susijusių su vartotojų apsauga, nuostatos draudžia:

                              —

                              Įstatymo dėl bankroto ir jo sprendimo būdų Nr. 182/2006 (zákon č. 182/2006 Sb., o úpadku a způsobech jeho řešení), iš dalies pakeisto Įstatymu Nr. 185/2013 (Bankroto įstatymas), pagal kurį teismas turi teisę išnagrinėti su vartotojų santykiais susijusių reikalavimų tikroviškumą, sumos dydį arba eiliškumą remdamasis tik bankroto administratoriaus, kreditoriaus arba (atsižvelgiant į pirma minėtus apribojimus) skolininko (vartotojo) pareikštu priešieškiniu, koncepciją?

                              —

                              nuostatas, kurios, atsižvelgiant į galiojančius bankroto procesą reglamentuojančius nacionalinės teisės aktus, apriboja skolininko (vartotojo) teisę reikalauti teismo peržiūrėti kreditorių (prekių tiekėjų ir paslaugų teikėjų) pareikštus reikalavimus tik tais atvejais, kai patvirtinamas vartotojo bankrotas atleidžiant jį nuo įsipareigojimų, ir šiuo atveju tik tiek, kiek tai susiję su neužtikrintais kreditorių reikalavimais, o skolininko teisę prieštarauti dėl kompetentingos institucijos sprendimu patvirtintų reikalavimų, kurie gali būti priverstinai įvykdyti, apriboja tik galimybe nurodyti, jog reikalavimas išnyko arba nustojo galios praleidus terminą, kaip tai nustatyta Bankroto įstatymo 192 straipsnio 3 dalies, 410 straipsnio 2 ir 3 dalių bei r 410 straipsnio 2 ir 3 dalių nuostatose?

                  2.

                  Jeigu į pirmąjį klausimą būtų atsakyta teigiamai: ar teismas, per reikalavimų pagal vartojimo kredito sutartį peržiūros procedūrą privalo, net nesant vartotojo prieštaravimo, savo iniciatyva atsižvelgti į tai, jog kredito davėjas neįvykdė pareigos pateikti informaciją pagal Direktyvos dėl vartojimo kredito sutarčių 10 straipsnio 2 dalį ir vadovaudamasis nacionalinės teisės aktais padaryti išvadą dėl sutarties sąlygų negaliojimo?

            Jeigu į antrąjį klausimą būtų atsakyta teigiamai:

                  3.

                  Ar pirma minėtų direktyvų nuostatos veikia tiesiogiai, ir ar jų nedraudžiama taikyti tiesiogiai dėl to, kad teismui savo iniciatyva pareiškus prieštaravimą (arba dėl to, kad, vertinant iš nacionalinės teisės pozicijų, reikalavimo peržiūra nepriimtina, nes skolininko (vartotojo) skundas buvo atmestas), būtų kišamasi į horizontalius vartotojo ir prekių bei paslaugų tiekėjo santykius?

                  4.

                  Kokia suma pagal Direktyvos dėl vartojimo kredito sutarčių įgyvendinimo 10 straipsnio 2 dalies d punktą sudaro „bendrą kredito sumą“ ir kokios sumos įtraukiamos į „išmokamų lėšų sumas“ apskaičiuojant kredito kainos metinę normą pagal Direktyvos dėl vartojimo kredito sutarčių I priede nustatytą formulę, jei kredito sutartimi formaliai įsipareigojama išmokėti konkrečią piniginę sumą, tačiau iškart susitariama, jog išmokant kreditą iš karto išskaičiuojamas kredito išdavimo mokestis ir pirmoji kredito grąžinimo įmoka (arba paskesnės įmokos), ir šios sumos, kurios vartotojui iš tikrųjų niekuomet nebuvo išmokėtos ar pervestos į jo sąskaitą, taip ir lieka kreditoriui? Ar šių sumų, kurios iš tikrųjų nebuvo išmokėtos, įtraukimas į daro poveikį apskaičiuotai bendrai kredito kainos metinei normai?

            Neatsižvelgiant į tai, koks būtų atsakymas į pirma pateiktus klausimus:

                  5.

                  Vertinant, ar sutarta kompensacija yra neproporcingai didelė, kaip ji suprantama pagal Nesąžiningų sutarčių sąlygų direktyvos priedo 1 dalies e punktą, ar būtina įvertinti visų sutartyje nustatytų sąlygų dėl neigiamų pasekmių taikymo sudėtinį poveikį, neatsižvelgiant į tai, ar kreditorius iš tikrųjų reikalauja jas visiškai įvykdyti ir kad, kai kurios iš jų, atsižvelgiant į nacionalinės teisės normas, gali būti pripažintos negaliojančiomis, ar visgi būtina atsižvelgti tik į bendrą taikomų sankcijų ir sankcijų, kurias galima taikyti, dydį?

                  6.

                  Jeigu būtų nustatyta, kad sutartinės sankcijos sudaro piktnaudžiavimą, ar būtina netaikyti visų dalinių sankcijų, dėl kurių, vertindamas jas kartu, teismas padarė išvadą, kad kompensacija yra neproporcinga, kaip tai suprantama pagal Nesąžiningų sutarčių sąlygų direktyvos 1 dalies e punktą, ar tik kai kurias iš jų (o šiuo atveju, kokiais kriterijais reikia vadovautis priimant tokį sprendimą)?

         (1)  OL L 95, 1993 4 21, p. 29; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 15 sk., 2 t., p. 288.

         (2)  OL L 133, 2008 5 22, p. 66.


title: Byla T-337/04 Athanasios Pitsiorlas 2004 m. liepos 29 d. pareikštas ieškinys Europos Sąjungos Tarybai ir Europos Centriniam Bankui

text:
               6.11.2004

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 273/35

         Athanasios Pitsiorlas 2004 m. liepos 29 d. pareikštas ieškinys Europos Sąjungos Tarybai ir Europos Centriniam Bankui
   (Byla T-337/04)
   (2004/C 273/67)
   Bylos kalba: graikų
   2004 m. liepos 29 d. Europos Bendrijų Pirmosios instancijos teisme buvo pareikštas Athanasios Pitsiorlas, gyvenančio Thessaloniki, Graikijoje, atstovaujamo teisininko Dimitrios Papafilippou, ieškinys Europos Sąjungos Tarybai ir Europos Centriniam Bankui.
   Pareiškėjas Pirmosios instancijos teismo prašo:

               —

               Priteisti jam iš abiejų Bendrijos institucijų kartu ir atskirai a) kaip kompensaciją už patirtą turtinę žalą sumą, apskaičiuotą kaip atlyginimas už tokias pat pareigas ECB nuo 2001 m. balandžio iki trijų mėnesių po Pirmosios instancijos teismo pareiškėjui palankaus sprendimo priėmimo, atėmus jo kaip teisininko atlyginimą tuo pačiu laikotarpiu, ir b) 90 000 eurų sumą kaip neturtinę žalą, kartu su teisėtom palūkanom nuo ieškinio pareiškimo.

               —

               priteisti iš abiejų Bendrijos institucijų bylinėjimosi ir kitas išlaidas.

         Teisiniai pagrindai ir pagrindiniai argumentai
   Pareiškėjas pirmiau buvo pareiškęs ieškinį Pirmosios instancijos teisme (byla T-3/00) (1) dėl Tarybos ir Europos Centrinio Banko atsisakymo leisti jam susipažinti su „Basle/Nyborg“ Susitarimu dėl Europos pinigų sistemos sustiprinimo panaikinimo. Pareiškėjas įrodinėjo, kad susitarimas jam buvo reikalingas norint baigti jo rašomą daktaro disertaciją.
   Šiame ieškinyje pareiškėjas tvirtina, kad Tarybos ir Europos Centrinio Banko atsisakymas leisti jam susipažinti su dokumentu yra neteisėtas dėl tų pačių priežasčių kaip ir pirmesniame ieškinyje. Be to, jis tvirtina, kad dėl atsisakymo jis negalėjo iki šiol užbaigti savo daktaro disertacijos. Jis teigia, kad jam, kaip asmeniui, apsigynusiam daktaro disertaciją ekonomikos ir monetarinės teisės srityje, būtų lengviau įsidarbinti teisininku tarptautinėje institucijoje ar organizacijoje. Todėl jis mano patyręs turtinę žalą, kurios dydis lygus a) atlyginimo, kurį jis būtų gavęs nuo 2001 m. balandžio, kai jis būtų pabaigęs daktaro disertaciją ir suradęs panašaus pobūdžio darbą, iki trijų mėnesių po Pirmosios instancijos teismo sprendimo priėmimo ir b) jo, dirbančio teisininku Graikijoje, turėto ir būsimo uždarbio už tą patį laikotarpį skirtumui. Taigi šiuo ieškiniu jis siekia gauti kompensaciją už minėtus turtinius nuostolius bei prisiteisti atlyginimą už neturtinę žalą.

      (1)  OL C 122, 2000 4 29, p. 35.


title: Byla T-392/17: 2017 m. birželio 14 d. pareikštas ieškinys byloje TE/Komisija

text:
               4.9.2017

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 293/36

         2017 m. birželio 14 d. pareikštas ieškinys byloje TE/Komisija

   (Byla T-392/17)
   (2017/C 293/45)
   Proceso kalba: čekų

      Šalys

      Ieškovė: TE, atstovaujama advokato J. Bartončík

      Atsakovė: Europos Komisija

      Reikalavimai

               —

               panaikinti Europos kovos su sukčiavimu tarnybos sprendimą pradėti tyrimą;

               —

               priteisti iš atsakovės bylinėjimosi išlaidas.

      Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

   Grįsdama ieškinį ieškovė remiasi dviem pagrindais.

               1.

               Pirmasis ieškinio pagrindas, susijęs su pagrindinio Sąjungos teisės principo – subsidiarumo principo – pažeidimu.

               2.

               Antrasis ieškinio pagrindas, susijęs su principo ne bis in idem pažeidimu.


title: Byla T-256/11: 2014 m. vasario 27 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Ezz ir kt. prieš Tarybą (Bendra užsienio ir saugumo politika — Ribojamosios priemonės, taikomos tam tikriems asmenims ir subjektams, atsižvelgiant į padėtį Egipte — Lėšų įšaldymas — Teisinis pagrindas — Pareiga motyvuoti — Fakto klaida — Teisė į gynybą — Teisė į veiksmingą teisminę gynybą — Nuosavybės teisė — Laisvė užsiimti verslu)

text:
               7.4.2014

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 102/32

         2014 m. vasario 27 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Ezz ir kt. prieš Tarybą

   (Byla T-256/11) (1)

   ((Bendra užsienio ir saugumo politika - Ribojamosios priemonės, taikomos tam tikriems asmenims ir subjektams, atsižvelgiant į padėtį Egipte - Lėšų įšaldymas - Teisinis pagrindas - Pareiga motyvuoti - Fakto klaida - Teisė į gynybą - Teisė į veiksmingą teisminę gynybą - Nuosavybės teisė - Laisvė užsiimti verslu))
   2014/C 102/51
   Proceso kalba: anglų

      Šalys

      Ieškovai: Ahmed Abdelaziz Ezz (Giseh, Egiptas); Abla Mohammed Fawzi Ali Ahmed (Londonas, Jungtinė Karalystė); Khadiga Ahmed Ahmed Kamel Yassin (Londonas) ir Shahinaz Abdel Azizabdel Wahab Al Naggar (Giseh), iš pradžių atstovaujami baristerės M. Lester ir solisitoriaus J. Binns, vėliau J. Binns, QC J. Lewis, baristerio B. Kennelly ir solisitoriaus I. Burton

      Atsakovė: Europos Sąjungos Taryba, atstovaujama M. Bishop ir I. Gurov

      Atsakovės pusėje į bylą įstojusi šalis: Europos Komisija, atstovaujama F. Erlbacher, M. Konstantinidis ir A. Bordes

      Dalykas

   Prašymas panaikinti, pirma, 2011 m. kovo 21 d. Tarybos sprendimą 2011/172/BUSP dėl ribojamųjų priemonių, taikytinų tam tikriems asmenims, subjektams ir organizacijoms, atsižvelgiant į padėtį Egipte (OL L 76, p. 63), ir, antra, 2011 m. kovo 21 d. Tarybos reglamentą (ES) Nr. 270/2011 dėl ribojamųjų priemonių, taikytinų tam tikriems asmenims, subjektams ir organizacijoms, atsižvelgiant į padėtį Egipte (OL L 76, p. 4), kiek šie aktai susiję su ieškovais.

      Rezoliucinė dalis

               1.

               Atmesti ieškinį.

               2.

               Ahmed Abdelaziz Ezz, Abla Mohammed Fawzi Ali Ahmed, Khadiga Ahmed Ahmed Kamel Yassin ir Shahinaz Abdel Azizabdel Wahab Al Naggar padengia savo ir Europos Sąjungos Tarybos patirtas bylinėjimosi išlaidas.

               3.

               Europos Komisija padengia savo bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 89, 2011 3 19.


title: Byla C-492/06 2006 m. lapkričio 28 d. Consiglio di Stato (Italija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Consorzio Elisoccorso San Raffaele prieš Elilombarda s.r.l.

text:
               27.1.2007

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 20/13

         2006 m. lapkričio 28 d.Consiglio di Stato (Italija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Consorzio Elisoccorso San Raffaele prieš Elilombarda s.r.l.

   (Byla C-492/06)
   (2007/C 20/19)
   Proceso kalba: italų
   Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas
   Consiglio di Stato
   Šalys pagrindinėje byloje
   Ieškovė: Consorzio Elisoccorso San Raffaele
   Atsakovė: Elilombarda s.r.l.
   Prejudicinis klausimas
   „Ar 1989 m. gruodžio 21 d. Tarybos direktyvos 89/665/EEB (1) dėl įstatymų ir kitų teisės aktų, susijusių su peržiūros procedūrų taikymu sudarant viešojo prekių pirkimo ir viešojo darbų pirkimo sutartis, derinimo, iš dalies pakeistos 1992 m. birželio 18 d. Tarybos direktyva 92/50/EEB (2) dėl viešojo paslaugų pirkimo sutarčių sudarymo tvarkos derinimo, 1 straipsnis turi būti aiškinamas taip, kad jis neprieštarauja tam, kad pagal nacionalinę teisę tik vienas iš juridinio asmens statuso neturinčio konsorciumo, kuris dalyvavo procedūroje dėl viešojo pirkimo sutarties sudarymo, tačiau buvo nuspręsta su juo šios sutarties nesudaryti, narių galėtų pareikšti atskirą ieškinį dėl sprendimo sudaryti sutartį?“

      (1)  OL L 395, p. 33.

      (2)  OL L 209, p. 1.


title: Byla C-546/13: 2014 m. lapkričio 6 d. Teisingumo Teismo (dešimtoji kolegija) sprendimas byloje ( Corte suprema di cassazione (Italija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Agenzia delle Dogane, Ufficio di Verona dell’Agenzia delle Dogane/ADL American Dataline Srl (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą — Reglamentas (EEB) Nr. 2658/87 — Bendrasis muitų tarifas — Tarifinis klasifikavimas — Kombinuotoji nomenklatūra — 8471 ir 8518 pozicijos — Garsiakalbiai, kurie atkuria garsą elektromagnetinį signalą transformuodami į garso bangas, sujungtini tik su kompiuteriu ir parduodami atskirai)

text:
               12.1.2015

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 7/10

         2014 m. lapkričio 6 d. Teisingumo Teismo (dešimtoji kolegija) sprendimas byloje (Corte suprema di cassazione (Italija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Agenzia delle Dogane, Ufficio di Verona dell’Agenzia delle Dogane/ADL American Dataline Srl

   (Byla C-546/13) (1)

   ((Prašymas priimti prejudicinį sprendimą - Reglamentas (EEB) Nr. 2658/87 - Bendrasis muitų tarifas - Tarifinis klasifikavimas - Kombinuotoji nomenklatūra - 8471 ir 8518 pozicijos - Garsiakalbiai, kurie atkuria garsą elektromagnetinį signalą transformuodami į garso bangas, sujungtini tik su kompiuteriu ir parduodami atskirai))
   (2015/C 007/13)
   Proceso kalba: italų

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Corte suprema di cassazione

      Šalys pagrindinėje byloje

      Ieškovės: Agenzia delle Dogane, Ufficio di Verona dell’Agenzia delle Dogane

      Atsakovė: ADL American Dataline Srl

      Rezoliucinė dalis

   1987 m. liepos 23 d. Tarybos reglamento (EEB) Nr. 2658/87 dėl tarifų ir statistinės nomenklatūros bei dėl Bendrojo muitų tarifo (OL L 256, p. 1; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 2 sk., 2 t., p. 382), redakcijų, atitinkamai priimtų 2000 m. spalio 13 d. Komisijos reglamentu (EB) Nr. 2388/2000, 2001 m. rugpjūčio 6 d. Komisijos reglamentu (EB) Nr. 2031/2001, 2002 m. rugpjūčio 1 d. Komisijos reglamentu (EB) Nr. 1832/2002 ir 2003 m. rugsėjo 11 d. Komisijos reglamentu (EB) Nr. 1789/2003, I priede pateiktą Kombinuotąją nomenklatūrą reikia aiškinti taip, kad prekės, kaip antai nagrinėjamos pagrindinėje byloje, sujungtos su kompiuteriais, turinčiais „MAC OS 9“ ar aukštesnės versijos operacinę sistemą, turi būti klasifikuojamos kaip garsiakalbiai šios nomenklatūros 8518 22 90 subpozicijoje.

      (1)  OL C 377, 2013 12 21.


title: Byla T-305/17: 2017 m. gegužės 17 d. pareikštas ieškinys byloje Red Bull/EUIPO (Iš dviejų skirtingų spalvų plokštumų sudaryto lygiagretainio pavaizdavimas)

text:
               17.7.2017

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 231/47

         2017 m. gegužės 17 d. pareikštas ieškinys byloje Red Bull/EUIPO (Iš dviejų skirtingų spalvų plokštumų sudaryto lygiagretainio pavaizdavimas)

   (Byla T-305/17)
   (2017/C 231/60)
   Proceso kalba: anglų

      Šalys

      Ieškovė: Red Bull GmbH (Fuschl am See, Austrija), atstovaujama advokatų A. Renck ir S. Petivlasova

      Atsakovė: Europos Sąjungos intelektinės nuosavybės tarnyba (EUIPO)

      Su procedūra EUIPO susijusi informacija

      Prekių ženklas, dėl kurio kilo ginčas: vaizdinis ES prekių ženklas (Iš dviejų skirtingų spalvų plokštumų sudaryto lygiagretainio pavaizdavimas) – Registracijos paraiška Nr. 14 326 508

      Ginčijamas sprendimas: 2017 m. sausio 26 d. EUIPO pirmosios apeliacinės tarybos sprendimas byloje R 2582/2015-1

      Reikalavimai

   Ieškovė Bendrojo Teismo prašo:

               —

               panaikinti ginčijamą sprendimą;

               —

               priteisti iš EUIPO bylinėjimosi išlaidas.

      Pagrindai, kuriais remiamasi

               —

               Reglamento Nr. 207/2009 7 straipsnio 1 dalies b punkto pažeidimas;

               —

               Reglamento Nr. 207/2009 7 straipsnio 3 dalies pažeidimas.


title: Byla C-150/06 P  2006 m. kovo 17 d.  Arizona Chemical BV, Eastman Belgium BVBA, Cray Valley Iberica, SA pateiktas apeliacinis skundas dėl  2005 m. gruodžio 14 d.  Pirmosios instancijos teismo (trečioji kolegija) priimto sprendimo byloje T-369/03,  Arizona Chemical B.V, Eastman Belgium BVBA, Resinall Europe BVBA, Cray Valley Iberica, SA prieš Europos Bendrijų Komisiją, palaikomą Suomijos

text:
               20.5.2006

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 121/7

         2006 m. kovo 17 d. Arizona Chemical BV, Eastman Belgium BVBA, Cray Valley Iberica, SA pateiktas apeliacinis skundas dėl 2005 m. gruodžio 14 d. Pirmosios instancijos teismo (trečioji kolegija) priimto sprendimo byloje T-369/03, Arizona Chemical B.V, Eastman Belgium BVBA, Resinall Europe BVBA, Cray Valley Iberica, SA prieš Europos Bendrijų Komisiją, palaikomą Suomijos

   (Byla C-150/06 P)
   (2006/C 121/13)
   Proceso kalba: anglų
   Šalys
   Ieškovės: Arizona Chemical BV, Eastman Belgium BVBA, Cray Valley Iberica, SA, atstovaujamos advokatų K. Van Maldegem ir C. Mereu
   Kitos proceso šalys: Europos Bendrijų Komisija, Suomija, Resinall Europe BVBA
   Ieškovių reikalavimai
   Ieškovės prašo Teisingumo Teismo:

               —

               pripažinti, kad šis ieškinys yra priimtinas ir pagrįstas;

               —

               panaikinti 2005 m. gruodžio 14 d. Pirmosios instancijos teismo nutartį byloje T-369/03;

               —

               pripažinti, kad ieškovių pateikti prašymai byloje T-369/03 yra priimtini;

               —

               priimti sprendimą iš esmės arba, nepatenkinus šio prašymo, perduoti bylą Pirmosios instancijos teismui, kad jis priimtų sprendimą iš esmės; ir

               —

               priteisti iš Europos Bendrijų Komisijos visas su šia byla susijusias bylinėjimosi išlaidas.

         Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai
   Ieškovės tvirtina, kad Pirmosios instancijos teismo nutartis turi būti panaikinta dėl šių priežasčių:

               1.

               Pagrindų nenuoseklumo ir neteisingo priimtinumo teisinio kriterijaus, taikomo privalomo teisės akto, turinčio teisinių pasekmių adresatui, taikymo.
               Ieškovės nurodo, kad Pirmosios instancijos teismas (toliau — PIT), nepagrįsdamas savo vertinimo faktu, kad ginčijamas sprendimas yra privalomas aktas, sukeliantis teisines pasekmes, aiškiai keičiančias ieškovių teisinę padėtį, padarė teisės klaidą.

               2.

               Neteisingo teisės aktų, taikomų ieškovių duomenų vertinimui pagal Direktyvą 67/548/EEB, išaiškinimo.
               Ieškovės tvirtina, kad PIT, nuspręsdamas, kad ieškovių pateiktų duomenų vertinimas ir Komisijos galutinis sprendimas dėl šių duomenų tinkamumo išslaptinti, nėra administracinė procedūra dėl kurios būtų galima pareikšti ieškinį, padarė teisės klaidą.

               3.

               Neteisingo teisės aktų ir ieškovių teisių pagal Direktyvą 67/548/EEB išaiškinimo.
               Ieškovės tvirtina, kad PIT, nuspręsdamas, kad ieškovės negali pareikšti ieškinio dėl to, kad jos siekė užginčyti bendro pobūdžio priemonę, padarė teisės klaidą.

               4.

               Ieškovių teisės į veiksmingą teisminę apsaugą pažeidimo.
               Ieškovės nurodo, kad PIT, nuspręsdamas, kad ieškovės gali ginčyti nagrinėjamą nutartį nacionaliniu lygiu, padarė teisės klaidą.

               5.

               Teisės klaidos, nusprendžiant, kad pasibaigė ieškovių ieškinio senaties terminas.
               Ieškovės nurodo, kad ieškinio dėl žalos atlyginimo senaties terminas nepasibaigė, nes anksčiausiai jis prasideda nuo 1999 metų Komisijos sprendimo neišslaptinti ir vėliausiai nuo ginčijamo sprendimo priėmimo dienos.


title: Byla C-63/09: 2010 m. gegužės 6 d. Teisingumo Teismo (trečioji kolegija) sprendimas byloje ( Juzgado de lo Mercantil (Ispanija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Axel Walz prieš Clikair S.A. (Oro transportas — Monrealio konvencija — Vežėjų atsakomybė už registruotą bagažą — 22 straipsnio 2 dalis — Atsakomybės ribos bagažo sunaikinimo, praradimo, sugadinimo ar vėlavimo atvejais — „Žalos“ sąvoka — Turtinė ir neturtinė žala)

text:
               3.7.2010

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 179/10

         2010 m. gegužės 6 d. Teisingumo Teismo (trečioji kolegija) sprendimas byloje (Juzgado de lo Mercantil (Ispanija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Axel Walz prieš Clikair S.A.

   (Byla C-63/09) (1)

   (Oro transportas - Monrealio konvencija - Vežėjų atsakomybė už registruotą bagažą - 22 straipsnio 2 dalis - Atsakomybės ribos bagažo sunaikinimo, praradimo, sugadinimo ar vėlavimo atvejais - „Žalos“ sąvoka - Turtinė ir neturtinė žala)
   2010/C 179/15
   Proceso kalba: ispanų

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Juzgado de lo Mercantil

      Šalys pagrindinėje byloje

      Ieškovas: Axel Walz

      Atsakovė: Clikair S.A.

      Dalykas

   Prašymas priimti prejudicinį sprendimą — Juzgado de lo Mercantil (Barselona) — Konvencijos dėl tam tikrų tarptautinio vežimo oru taisyklių suvienodinimo (Monrealio konvencija) 22 straipsnio 2 dalies aiškinimas (Tarybos sprendimas 2001/539/EB, OL L 194, p. 39; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 7 sk., 5 t., p. 491) — Teisingumo Teismo jurisdikcija — 1997 m. spalio 9 d. Tarybos reglamento (EB) Nr. 2027/97 dėl oro vežėjo atsakomybės nelaimingų atsitikimų atveju 3 straipsnio aiškinimas (OL L 285, p. 1; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 7 sk., 3 t., p. 489) — Oro vežėjų atsakomybė, susijusi su keleivių ir jų bagažo vežimu oru — Atsakomybės dėl bagažo sunaikinimo, praradimo, sugadinimo arba vėlavimo ribos — Turtinė ir neturtinė žala

      Rezoliucinė dalis

   „Žala“, apie kurią kalbama 1999 m. gegužės 28 d. Monrealyje sudarytos konvencijos dėl tam tikrų tarptautinio vežimo oru taisyklių suvienodinimo 22 straipsnio 2 dalyje, nustatančioje oro vežėjo atsakomybės ribas dėl žalos, atsiradusios, be kita ko, dėl prarasto bagažo, turi būti aiškinama taip, kad ji apima tiek turtinę, tiek neturtinę žalą.

      (1)  OL C 102, 2009 5 1.


title: Sujungtos bylos C-329/09 ir C-343/06 2008 m. birželio 26 d. Teisingumo Teismo (trečioji kolegija) sprendimas byloje ( Verwaltungsgericht Sigmaringen, Verwaltungsgericht Chemnitz (Vokietija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Arthur Wiedermann (C-329/06) prieš Land Baden-Württemberg ir Peter Funk (C-343/06) prieš Stadt Chemnitz (Direktyva 91/439/EEB — Abipusis vairuotojo pažymėjimų pripažinimas — Pažymėjimo atėmimas valstybėje narėje dėl narkotinių medžiagų arba alkoholio vartojimo — Kitoje valstybėje narėje išduotas naujas pažymėjimas — Atsisakymas pripažinti teisę vairuoti pirmoje valstybėje narėje — Direktyvos 91/439/EEB neatitinkanti gyvenamoji vieta)

text:
               15.8.2008

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 209/5

         2008 m. birželio 26 d. Teisingumo Teismo (trečioji kolegija) sprendimas byloje (Verwaltungsgericht Sigmaringen, Verwaltungsgericht Chemnitz (Vokietija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Arthur Wiedermann (C-329/06) prieš Land Baden-Württemberg ir Peter Funk (C-343/06) prieš Stadt Chemnitz

   (Sujungtos bylos C-329/09 ir C-343/06) (1)

   (Direktyva 91/439/EEB - Abipusis vairuotojo pažymėjimų pripažinimas - Pažymėjimo atėmimas valstybėje narėje dėl narkotinių medžiagų arba alkoholio vartojimo - Kitoje valstybėje narėje išduotas naujas pažymėjimas - Atsisakymas pripažinti teisę vairuoti pirmoje valstybėje narėje - Direktyvos 91/439/EEB neatitinkanti gyvenamoji vieta)
   (2008/C 209/07)
   Proceso kalba: vokiečių
   Prašymus priimti prejudicinį sprendimą pateikę teismai
   Verwaltungsgericht Sigmaringen, Verwaltungsgericht Chemnitz
   Šalys pagrindinėje byloje

      Pareiškėjai: Arthur Wiedermann (C-329/06), Peter Funk (C-343/06)

      Atsakovai: Land Baden-Württemberg (C-329/06) ir Stadt Chemnitz (C-343/06)
   Dalykas
   Prašymas priimti prejudicinį sprendimą — Verwaltungsgericht Sigmaringen (Vokietija) — 1991 m. liepos 29 d. Tarybos direktyvos 91/439/EEB dėl vairuotojo pažymėjimų (OL L 237, p. 1), iš dalies pakeistos 1996 m. liepos 23 d. Tarybos direktyva 96/47/EB, iš dalies keičiančia Direktyvą 91/439/EEB dėl vairuotojo pažymėjimų (OL L 235, p. 1), 1 straipsnio 2 dalies, 7 straipsnio 1 dalies a punkto, 8 straipsnio 2 ir 4 dalių bei III priedo išaiškinimas — Atsisakymas pripažinti vairuotojo pažymėjimą, kurį savininkas klasta gavo kitoje valstybėje narėje po to, kai gyvenamosios vietos valstybėje administraciniu sprendimu dėl narkotinių medžiagų vartojimo iš jo buvo atimtas vairuotojo pažymėjimas — Piktnaudžiavimas teise
   Rezoliucinė dalis

               1.

               1991 m. liepos 29 d. Tarybos direktyvos 91/439/EEB dėl vairuotojo pažymėjimų, iš dalies pakeistos 2003 m. rugsėjo 29 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentu (EB) Nr. 1882/2003, 1 straipsnio 2 dalis, 7 straipsnio 1 dalis ir 8 straipsnio 2 bei 4 dalys turi būti aiškinamos taip, kad tokiomis aplinkybėmis, kokios nagrinėjamos pagrindinėje byloje, jos draudžia valstybei narei atsisakyti savo teritorijoje pripažinti teisę vairuoti, kurią suteikia vėliau, pasibaigus bet kokiam suinteresuotajam asmeniui taikomo draudimo prašyti naujo pažymėjimo laikotarpiui, kitos valstybės narės išduotas vairuotojo pažymėjimas, ir todėl šio pažymėjimo galiojimui bei jo savininkui netaikomos sąlygos, kurias įvykdyti reikalaujama išduodant naują vairuotojo pažymėjimą pirmojoje valstybėje narėje po to, kai jis buvo atimtas, įskaitant tinkamumo vairuoti patikrinimą, patvirtinantį, kad nebeegzistuoja atėmimo priežasčių.
               Tokiomis pat aplinkybėmis minėtos nuostatos nedraudžia valstybei narei atsisakyti savo teritorijoje pripažinti teisę vairuoti, kurią suteikia vėliau kitos valstybės narės išduotas vairuotojo pažymėjimas, jeigu, remiantis jame esančiais įrašais arba kita neginčijama informacija iš išdavimo valstybės narės, nustatoma, kad tuo metu, kai buvo išduotas minėtas pažymėjimas, jo savininkas, kuriam pirmosios valstybės narės teritorijoje buvo taikoma anksčiau turėto pažymėjimo atėmimo priemonė, neturėjo nuolatinės gyvenamosios vietos išdavimo valstybės narės teritorijoje.

               2.

               Direktyvos 91/439, iš dalies pakeistos Reglamentu Nr. 1882/2003, 1 straipsnio 2 dalis ir 8 straipsnio 2 bei 4 dalys draudžia valstybei narei, pagal šią direktyvą turinčiai pripažinti teisę vairuoti, kurią suteikia kitos valstybės narės išduotas vairuotojo pažymėjimas, suspenduoti šią teisę, kol pastaroji valstybė narė tikrina šio pažymėjimo išdavimo sąlygas. Tačiau tokiomis pat aplinkybėmis minėtos nuostatos nedraudžia valstybei narei priimti sprendimo suspenduoti šią teisę, jei iš įrašų šiame pažymėjime ar kitos neginčijamos informacijos iš kitos valstybės narės matyti, kad minėtos direktyvos 7 straipsnio 1 dalies b punkte nustatyta gyvenamosios vietos reikalavimas šio pažymėjimo išdavimo momentu nebuvo įvykdytas.

      (1)  OL C 249, 2006 10 14.

      OL C 281, 2006 11 18.


title: Byla C-393/06 2006 m. rugsėjo 22 d. Vergabekontrollsenat des Landes Wien (Austrija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Ing. Aigner, Wasser-Wärme-Umwelt GmbH prieš Fernwärme Wien GmbH

text:
               16.12.2006

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 310/4

         2006 m. rugsėjo 22 d.Vergabekontrollsenat des Landes Wien (Austrija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Ing. Aigner, Wasser-Wärme-Umwelt GmbH prieš Fernwärme Wien GmbH

   (Byla C-393/06)
   (2006/C 310/06)
   Proceso kalba: vokiečių
   Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Vergabekontrollsenat des Landes Wien (Austrija)
   Šalys pagrindinėje byloje
   Ieškovė: Ing. Aigner, Wasser-Wärme-Umwelt GmbH
   Atsakovė: Fernwärme Wien GmbH
   Prejudiciniai klausimai

               1.

               Ar Direktyva 2004/17/EB dėl subjektų, vykdančių veiklą vandens, energetikos, transporto ir pašto paslaugų sektoriuose, vykdomų pirkimų tvarkos derinimo (1) (toliau — Direktyva 2004/17/EB) turi būti aiškinama taip, kad perkantysis subjektas, kuris vykdo sektorinę veiklą šios direktyvos 3 straipsnio prasme, patenka į šios direktyvos taikymo sritį taip pat ir kitos jo vykdomos konkurencinės veiklos atžvilgiu?

               2.

               Jeigu tai turėtų būti taikoma tik perkančiosioms institucijoms: ar tokia įmonė kaip Fernwärme Wien Ges.m.b.H. turi būti laikoma viešosios teisės reguliuojamu subjektu Direktyvos 2004/17/EB arba Direktyvos 2004/18/EB dėl viešojo darbų, prekių ir paslaugų pirkimo sutarčių sudarymo tvarkos derinimo (2) (toliau — Direktyva 2004/18/EB) prasme, jeigu ši įmonė centralizuotai tiekia šilumą tam tikroje teritorijoje nesant realios konkurencijos, ar reikia atsižvelgti į patalpų šildymo rinką, kuri taip pat apima ir tokius energijos šaltinius kaip dujos, nafta, anglis ir kt.?

               3.

               Ar bendrovės, kuri vykdo ir nekomercinio pobūdžio veiklą, vykdoma konkurencinė veikla turi būti priskiriama Direktyvos 2004/17/EB arba Direktyvos 2004/18/EB taikymo sričiai, jeigu veiksmingomis priemonėmis, pavyzdžiui, atskira apskaita balanso ir buhalteriniu atžvilgiais, gali būti užkertamas kelias konkurenciniu pagrindu vykdomos veiklos kryžminiam finansavimui?

      (1)  OL L 134, p. 1.

      (2)  OL L 134, p. 114.


               8.12.2007

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 297/1

         (2007/C 297/01)
   Paskutinis Teisingumo Teismo Europos Sąjungos Oficialiajame leidinyje skelbiamas leidinys

         OL C 283, 2007 11 24

   Skelbti leidiniai:

      OL C 269, 2007 11 10

      OL C 247, 2007 10 20

      OL C 235, 2007 10 6

      OL C 223, 2007 9 22

      OL C 211, 2007 9 8

      OL C 183, 2007 8 4

   Šiuos tekstus galite rasti adresu:

               EUR-Lex: http://eur-lex.europa.eu


title: Byla F-49/11: 2012 m. kovo 8 d. Tarnautojų teismo nutartis byloje BE prieš Komisiją

text:
               16.2.2013

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 46/33

         2012 m. kovo 8 d. Tarnautojų teismo nutartis byloje BE prieš Komisiją

   (Byla F-49/11) (1)

   2013/C 46/68
   Proceso kalba: anglų
   Antrosios kolegijos pirmininkas nutartimi nurodė išbraukti bylą iš registro.

      (1)  OL C 186, 2011 6 25, p. 36.


title: Byla C-97/14: 2015 m. balandžio 30 d. Teisingumo Teismo (aštuntoji kolegija) sprendimas byloje (Gyulai Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság (Vengrija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) SMK kft/Nemzeti Adó- és Vámhivatal Dél-alföldi Regionális Adó Főigazgatósága, Nemzeti Adó- és Vámhivatal (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą — Bendra pridėtinės vertės mokesčio sistema — Direktyva 2006/112/EB — 52 straipsnio c punktas ir 55 straipsnis — Paslaugų teikimo vietos nustatymas — Paslaugos gavėjas, įregistruotas keliose valstybėse narėse kaip pridėtinės vertės mokesčio mokėtojas — Išsiuntimas ar išgabenimas iš valstybės narės, kurioje fiziškai buvo suteiktos paslaugos)

text:
               29.6.2015

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 213/9

         2015 m. balandžio 30 d. Teisingumo Teismo (aštuntoji kolegija) sprendimas byloje (Gyulai Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság (Vengrija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) SMK kft/Nemzeti Adó- és Vámhivatal Dél-alföldi Regionális Adó Főigazgatósága, Nemzeti Adó- és Vámhivatal

   (Byla C-97/14) (1)

   ((Prašymas priimti prejudicinį sprendimą - Bendra pridėtinės vertės mokesčio sistema - Direktyva 2006/112/EB - 52 straipsnio c punktas ir 55 straipsnis - Paslaugų teikimo vietos nustatymas - Paslaugos gavėjas, įregistruotas keliose valstybėse narėse kaip pridėtinės vertės mokesčio mokėtojas - Išsiuntimas ar išgabenimas iš valstybės narės, kurioje fiziškai buvo suteiktos paslaugos))
   (2015/C 213/13)
   Proceso kalba: vengrų

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Gyulai Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság

      Šalys pagrindinėje byloje

      Ieškovė: SMK kft

      Atsakovės: Nemzeti Adó- és Vámhivatal Dél-alföldi Regionális Adó Főigazgatósága, Nemzeti Adó- és Vámhivatal

      Rezoliucinė dalis

   2006 m. lapkričio 28 d. Tarybos direktyvos 2006/112/EB dėl pridėtinės vertės mokesčio bendros sistemos (redakcija, galiojusi iki 2010 m. sausio 1 d.) 55 straipsnis turi būti aiškinamas taip, kad jis netaikomas aplinkybėmis, kaip antai nagrinėjamomis pagrindinėje byloje, kai paslaugų gavėjas kaip pridėtinės vertės mokesčio mokėtojas buvo įregistruotas ir valstybėje narėje, kurioje paslaugos buvo fiziškai suteiktos, ir kitoje valstybėje narėje, o vėliau – tik šioje kitoje valstybėje narėje ir kai kilnojamasis materialusis turtas, kuris buvo šių paslaugų teikimo objektas, buvo išsiųstas ar išgabentas iš valstybės narės, kurioje šios paslaugos buvo fiziškai suteiktos, ne suteikus šias paslaugas, bet vėliau pardavus šį turtą.

      (1)  OL C 142, 2014 5 12.


title: Byla C-398/15: 2017 m. kovo 9 d. Teisingumo Teismo (antroji kolegija) sprendimas byloje (Corte suprema di cassazione (Italija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Camera di Commercio, Industria, Artigianato e Agricoltura di Lecce/Salvatore Manni (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą — Asmens duomenys — Fizinių asmenų apsauga tvarkant šiuos duomenis — Direktyva 95/46/EB — 6 straipsnio 1 dalies e punktas — Įmonių registre skelbiami duomenys — Pirmoji direktyva 68/151/EEB — 3 straipsnis — Atitinkamos bendrovės likvidavimas — Trečiųjų asmenų galimybės susipažinti su šiais duomenimis ribojimas)

text:
               8.5.2017

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 144/6

         2017 m. kovo 9 d. Teisingumo Teismo (antroji kolegija) sprendimas byloje (Corte suprema di cassazione (Italija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Camera di Commercio, Industria, Artigianato e Agricoltura di Lecce/Salvatore Manni

   (Byla C-398/15) (1)

   ((Prašymas priimti prejudicinį sprendimą - Asmens duomenys - Fizinių asmenų apsauga tvarkant šiuos duomenis - Direktyva 95/46/EB - 6 straipsnio 1 dalies e punktas - Įmonių registre skelbiami duomenys - Pirmoji direktyva 68/151/EEB - 3 straipsnis - Atitinkamos bendrovės likvidavimas - Trečiųjų asmenų galimybės susipažinti su šiais duomenimis ribojimas))
   (2017/C 144/07)
   Proceso kalba: italų

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Corte suprema di cassazione

      Šalys pagrindinėje byloje

      Ieškovas: Camera di Commercio, Industria, Artigianato e Agricoltura di Lecce

      Atsakovas: Salvatore Manni

      Rezoliucinė dalis

   1995 m. spalio 24 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 95/46/EB dėl asmenų apsaugos tvarkant asmens duomenis ir laisvo tokių duomenų judėjimo 6 straipsnio 1 dalies e punktas, 12 straipsnio b punktas ir 14 straipsnio pirmos pastraipos a punktas, siejami su 1968 m. kovo 9 d. Pirmosios Tarybos direktyvos 68/151/EEB dėl apsaugos priemonių, kurių valstybės narės, siekdamos suvienodinti tokias apsaugos priemones visoje Bendrijoje, reikalauja iš Sutarties 58 straipsnio antroje pastraipoje apibrėžtų bendrovių, jų narių ir kitų interesų apsaugai, koordinavimo, iš dalies pakeistos 2003 m. liepos 15 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2003/58/EB, 3 straipsniu, aiškintini taip, kad pagal dabartinę Sąjungos teisės padėtį valstybės narės turi nustatyti, ar pastarosios direktyvos 2 straipsnio 1 dalies d ir j punktuose nurodyti fiziniai asmenys gali prašyti, kad registrą tvarkanti institucija, įvertinusi kiekvieną konkretų atvejį, patikrintų, ar išimties tvarka pateisinama remiantis privalomais ir teisėtais pagrindais, susijusiais su konkrečia šių asmenų padėtimi, praėjus pakankamai ilgam laikotarpiui nuo atitinkamos bendrovės likvidavimo apriboti galimybę susipažinti su tame registre esančiais jų asmens duomenimis taip, kad susipažinti su tais duomenimis būtų leista tik tretiesiems asmenims, įrodžiusiems, kad turi konkretų interesą.

      (1)  OL C 354, 2015 10 26.


title: Byla C-72/16: 2016 m. lapkričio 30 d. Teisingumo Teismo pirmininko nutartis byloje (High Court of Justice Queen's Bench Division (Administrative Court) (Jungtinė Karalystė) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) The Queen, prašoma Prospector Offshore Drilling SA ir kt./Her Majesty's Treasury, Commissioners for Her Majesty's Revenue and Customs

text:
               20.3.2017

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 86/21

         2016 m. lapkričio 30 d. Teisingumo Teismo pirmininko nutartis byloje (High Court of Justice Queen's Bench Division (Administrative Court) (Jungtinė Karalystė) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) The Queen, prašoma Prospector Offshore Drilling SA ir kt./Her Majesty's Treasury, Commissioners for Her Majesty's Revenue and Customs

   (Byla C-72/16) (1)

   (2017/C 086/25)
   Proceso kalba: anglų
   Teisingumo Teismo pirmininkas nutartimi nurodė išbraukti bylą iš registro.

      (1)  OL C 136, 2016 4 18.


title: Byla C-553/13: 2015 m. kovo 5 d. Teisingumo Teismo (trečioji kolegija) sprendimas byloje (Tallinna Ringkonnakohus (Estija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Tallinna Ettevõtlusamet/Statoil Fuel & Retail Eesti AS (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą — Netiesioginiai mokesčiai — Akcizai — Direktyva 2008/118/EB — 1 straipsnio 2 dalis — Akcizu apmokestinamas skystasis kuras — Mažmeninės prekybos mokestis — Sąvoka „specialus tikslas“ — Iš anksto nustatyta paskirtis — Viešojo transporto organizavimas miesto teritorijoje)

text:
               27.4.2015

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 138/13

         2015 m. kovo 5 d. Teisingumo Teismo (trečioji kolegija) sprendimas byloje (Tallinna Ringkonnakohus (Estija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Tallinna Ettevõtlusamet/Statoil Fuel & Retail Eesti AS

   (Byla C-553/13) (1)

   ((Prašymas priimti prejudicinį sprendimą - Netiesioginiai mokesčiai - Akcizai - Direktyva 2008/118/EB - 1 straipsnio 2 dalis - Akcizu apmokestinamas skystasis kuras - Mažmeninės prekybos mokestis - Sąvoka „specialus tikslas“ - Iš anksto nustatyta paskirtis - Viešojo transporto organizavimas miesto teritorijoje))
   (2015/C 138/16)
   Proceso kalba: estų

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Tallinna Ringkonnakohus

      Šalys pagrindinėje byloje

      Ieškovė: Tallinna Ettevõtlusamet

      Atsakovė: Statoil Fuel & Retail Eesti AS

      Rezoliucinė dalis

   2008 m. gruodžio 16 d. Tarybos direktyvos 2008/118/EB dėl bendros akcizų tvarkos, panaikinančios Direktyvą 92/12/EEB, 1 straipsnio 2 dalis turi būti aiškinama taip, kad ji neleidžia manyti, jog mokesčiu, kaip antai nagrinėjamu pagrindinėje byloje, kiek jis taikomas akcizu apmokestinamo skystojo kuro mažmeninei prekybai, siekiama specialaus tikslo, kaip tai suprantama pagal šią nuostatą, nes juo siekiama finansuoti viešojo transporto organizavimą savivaldybės, kuri nustato šį mokestį, teritorijoje, o ši savivaldybė, nepriklausomai nuo minėto mokesčio egzistavimo, turi pareigą vykdyti ir finansuoti šią veiklą, o įplaukos iš šio mokesčio naudojamos išimtinai siekiant vykdyti šią veiklą. Todėl minėta nuostata turi būti aiškinama taip, kad ja draudžiami nacionalinės teisės aktai, kaip antai nagrinėjami pagrindinėje byloje, kuriais nustatomas toks mokestis už akcizu apmokestinamo skystojo kuro mažmeninę prekybą.

      (1)  OL C 15, 2014 1 18.


title: Byla T-1/13: 2013 m. sausio 4 d. pareikštas ieškinys byloje Advance Magazine Publishers prieš VRDT — Montres Tudor (GLAMOUR)

text:
               23.3.2013

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 86/18

         2013 m. sausio 4 d. pareikštas ieškinys byloje Advance Magazine Publishers prieš VRDT — Montres Tudor (GLAMOUR)

   (Byla T-1/13)
   2013/C 86/29
   Kalba, kuria surašytas ieškinys: anglų

      Šalys

      Ieškovė: Advance Magazine Publishers, Inc. (Niujorkas, Jungtinės Valstijos), atstovaujama advokatų T. Raab, H. Lauf ir V. Ahmann

      Atsakovė: Vidaus rinkos derinimo tarnyba (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui)

      Kita procedūros Apeliacinėje taryboje šalis: Montres Tudor SA (Ženeva, Šveicarija)

      Reikalavimai

   Ieškovė Bendrojo Teismo prašo:

               —

               panaikinti 2012 m. spalio 10 d. Vidaus rinkos derinimo tarnybos (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui) antrosios apeliacinės tarybos sprendimas byloje R 0231/2012-2,

               —

               priteisti iš atsakovo ir kitos procedūros VRDT apeliacinėje taryboje šalies bylinėjimosi išlaidas.

      Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

      Bendrijos prekių ženklo paraišką pateikęs asmuo: ieškovė

      Prašomas įregistruoti Bendrijos prekių ženklas: žodinis prekių ženklas GLAMOUR — Bendrijos prekių ženklo paraiška Nr. 9 380 916

      Prekių ženklo ar žymens, kuriuo remtasi per protesto procedūrą, savininkė: kita procedūros Apeliacinėje taryboje šalis

      Prekių ženklas ar žymuo, kuriuo remtasi proteste: Bendrijoje galiojanti tarptautinė registracija TUDOR GLAMOUR 14 klasės prekėms

      Protestų skyriaus sprendimas: patenkinti protestą dėl visų ginčijamų prekių

      Apeliacinės tarybos sprendimas: atmesti apeliaciją

      Ieškinio pagrindai: Tarybos reglamento Nr. 207/2009 8 straipsnio 1 dalies b punkto pažeidimas.


title: Byla C-251/00: 2009 m. liepos 7 d. pareikštas ieškinys byloje Europos Bendrijų Komisija prieš Kipro Respubliką

text:
               26.9.2009

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 233/5

         2009 m. liepos 7 d. pareikštas ieškinys byloje Europos Bendrijų Komisija prieš Kipro Respubliką

   (Byla C-251/00)
   2009/C 233/09
   Proceso kalba: graikų

      Šalys

      Ieškovė: Europos Bendrijų Komisija, atstovaujama C. Zadra ir I. Chatzigiannis

      Atsakovė: Kipro Respublika

      Ieškovės reikalavimai

               —

               Pripažinti, kad Kipro Respublika pažeidė įsipareigojimus pagal Direktyvos 93/38/EEB (1) 4 straipsnio 2 dalį ir 31 straipsnio 1 dalį bei Direktyvos 92/13/EEB (2) 1 straipsnio 1 dalį.

               —

               Priteisti iš Kipro Respublikos bylinėjimosi išlaidas.

      Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

   Teigiama, kad kvietime dalyvauti konkurse Nr. 40/2005, susijusiame su Vasilikou šiluminės elektrinės ketvirtojo bloko projektavimu, tiekimu ir statyba, Archi Ilektrismou Kyprou (Kipro elektros energijos reguliavimo institucija) pažeidė Direktyvas 93/38/EEB ir 92/13/EEB.
   Kai dėl Direktyvos 93/38 4 straipsnio 2 dalies ir 31 straipsnio 1 dalies pažeidimo, Komisija mano, kad pažeidimas padarytas dėl skundą pateikusio dalyvio pasiūlymo atmetimo ir kito konkurso dalyvio pasiūlymo priėmimo remiantis konkurso skelbime aiškiai nenurodytu kriterijumi.
   Kai dėl Direktyvos 92/13 1 straipsnio 1 dalies pažeidimo, Komisija teigia, pirma, kad, kadangi perkančioji organizacija savo veiksmais pati sukūrė netikrumo situaciją, susijusią su tinkamu motyvų, kurie lėmė skundą pateikusio dalyvio pasiūlymo atmetimą, aiškinimu, ji pažeidė Direktyvą 92/13, aiškinamą atsižvelgiant į ja siekiamą tikslą, t. y. veiksmingumą, ir, antra, kad perkančioji organizacija savo sprendimo negali motyvuoti tik pateikdama nuorodą į vertinimo ataskaitas.

      (1)  1993 m. birželio 14 d. Tarybos direktyva 93/38/EEB dėl subjektų, vykdančių savo veiklą vandens, energetikos, transporto ir telekomunikacijų sektoriuose, vykdomų pirkimų tvarkos derinimo (OL L 199, p. 84; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 6 sk., 2 t., p. 194).

      (2)  1992 m. vasario 25 d. Tarybos direktyva 92/13/EEB dėl įstatymų ir kitų teisės aktų, reglamentuojančių Bendrijos taisyklių taikymą viešųjų pirkimų tvarkai vandens, energetikos, transporto ir telekomunikacijų sektoriuose, suderinimo (OL L 76, p. 14; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 6 sk., 1 t. p. 315).


title: Byla T-346/16: 2017 m. birželio 20 d. Bendrojo Teismo nutartis byloje CSL Behring/EUIPO – Vivatrex (Vivatrex) (Europos Sąjungos prekių ženklas — Protesto procedūra — Vaizdinio Europos Sąjungos prekių ženklo „Vivatrex“ — Ankstesnio Europos Sąjungos prekių ženklo registracijos panaikinimas — Nereikalingumas priimti sprendimą)

text:
               14.8.2017

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 269/21

         2017 m. birželio 20 d. Bendrojo Teismo nutartis byloje CSL Behring/EUIPO – Vivatrex (Vivatrex)

   (Byla T-346/16) (1)

   ((Europos Sąjungos prekių ženklas - Protesto procedūra - Vaizdinio Europos Sąjungos prekių ženklo „Vivatrex“ - Ankstesnio Europos Sąjungos prekių ženklo registracijos panaikinimas - Nereikalingumas priimti sprendimą))
   (2017/C 269/30)
   Proceso kalba: anglų

      Šalys

      Ieškovė: CSL Behring AG (Bernas, Šveicarija), atstovaujama advokatų M. Best, U. Pfleghar ir S. Schäffner

      Atsakovė: Europos Sąjungos intelektinės nuosavybės tarnyba (EUIPO), atstovaujama A. Lukošiūtės

      Kita procedūros EUIPO apeliacinėje taryboje šalis, įstojusi į bylą Bendrajame Teisme: Vivatrex GmbH (Achenas, Vokietija), atstovaujama F. Stangl

      Dalykas

   Ieškinys dėl 2016 m. balandžio 27 d. EUIPO ketvirtosios apeliacinės tarybos sprendimo (sujungtos bylos R 1263/2015-4 ir R 1221/2015-4), susijusio su protesto procedūra tarp CSL Behring ir Vivatrex.

      Rezoliucinė dalis

               1.

               Nebereikia priimti sprendimo dėl ieškinio.

               2.

               Kiekviena šalis padengia savo bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 305, 2016 8 22.


title: Byla T-217/06: 2011 m. birželio 7 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Arkema France ir kt. prieš Komisiją (Konkurencija — Karteliai — Metakrilatų rinka — Sprendimas, kuriuo konstatuojamas EB 81 straipsnio ir EEE susitarimo 53 straipsnio pažeidimas — Atsakomybė už neteisėtus veiksmus — Pareiga motyvuoti — Vienodo požiūrio principas — Gero administravimo principas — Baudos — Pažeidimo sunkumas — Konkretus poveikis rinkai — Atgrasomasis baudos poveikis — Recidyvas — Non bis in idem principas — Proporcingumo principas — Lengvinančios aplinkybės — Faktiškas susitarimų neįgyvendinimas — Mokėjimo atsakomybės paskirstymas bendrovių grupės viduje — Neribota teismo jurisdikcija)

text:
               16.7.2011

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 211/22

         2011 m. birželio 7 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Arkema France ir kt. prieš Komisiją

   (Byla T-217/06) (1)

   (Konkurencija - Karteliai - Metakrilatų rinka - Sprendimas, kuriuo konstatuojamas EB 81 straipsnio ir EEE susitarimo 53 straipsnio pažeidimas - Atsakomybė už neteisėtus veiksmus - Pareiga motyvuoti - Vienodo požiūrio principas - Gero administravimo principas - Baudos - Pažeidimo sunkumas - Konkretus poveikis rinkai - Atgrasomasis baudos poveikis - Recidyvas - Non bis in idem principas - Proporcingumo principas - Lengvinančios aplinkybės - Faktiškas susitarimų neįgyvendinimas - Mokėjimo atsakomybės paskirstymas bendrovių grupės viduje - Neribota teismo jurisdikcija)
   2011/C 211/48
   Proceso kalba: prancūzų

      Šalys

      Ieškovės: Arkema France (Kolombas, Prancūzija), Altuglas International SA (Piuto, Prancūzija) ir Altumax Europe SAS (Piuto), atstovaujamos iš pradžių advokatų A. Winckler, S. Sorinas Jimeno ir P. Geffriaud, vėliau advokatų S. Sorinas Jimeno ir E. Jégou

      Atsakovė: Europos Komisija, atstovaujama iš pradžių F. Arbault ir V. Bottka, vėliau V. Bottka ir F. Castillo de la Torre

      Dalykas

   Prašymas visų pirma panaikinti 2006 m. gegužės 31 d. Komisijos sprendimą C(2006) 2098 galutinis dėl procedūros pagal EB 81 straipsnį ir EEE susitarimo 53 straipsnį (byla COMP/F/38.645 — Metakrilatai) tiek, kiek jis susijęs su ieškovėmis, ir, nepatenkinus pirmojo reikalavimo, panaikinti arba sumažinti šiuo sprendimu ieškovėms paskirtą baudą.

      Sprendimo rezoliucinė dalis

               1.

               Sumažinti pagal 2006 m. gegužės 31 d. Komisijos sprendimo C(2006) 2098 galutinis dėl procedūros pagal EB 81 straipsnį ir EEE susitarimo 53 straipsnį (byla COMP/F/38.645 — Metakrilatai) 2 straipsnio b punktą Arkema SA (dabar Arkema France), Altuglas International SA ir Altumax Europe SAS turimą solidariai sumokėti baudą iki 113 343 750 eurų.

               2.

               Atmesti likusią ieškinio dalį.

               3.

               Priteisti iš Arkema France, Altuglas International ir Altumax Europe bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 249, 2006 10 14.


title: Byla C-134/11: 2012 m. vasario 16 d. Teisingumo Teismo (penktoji kolegija) sprendimas byloje ( Landgericht Hamburg (Vokietija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Jürgen Blödel-Pawlik prieš HanseMerkur Reiseversicherung AG (Direktyva 90/314/EEB — Kelionių, atostogų ir organizuotų išvykų paketai — 7 straipsnis — Apsauga nuo paketo organizatoriaus nemokumo arba bankroto — Taikymo sritis — Organizatoriaus nemokumas dėl apgaulingo vartotojo pervestų lėšų naudojimo)

text:
               31.3.2012

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 98/10

         2012 m. vasario 16 d. Teisingumo Teismo (penktoji kolegija) sprendimas byloje (Landgericht Hamburg (Vokietija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Jürgen Blödel-Pawlik prieš HanseMerkur Reiseversicherung AG

   (Byla C-134/11) (1)

   (Direktyva 90/314/EEB - Kelionių, atostogų ir organizuotų išvykų paketai - 7 straipsnis - Apsauga nuo paketo organizatoriaus nemokumo arba bankroto - Taikymo sritis - Organizatoriaus nemokumas dėl apgaulingo vartotojo pervestų lėšų naudojimo)
   2012/C 98/13
   Proceso kalba: vokiečių

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Landgericht Hamburg

      Šalys pagrindinėje byloje

      Ieškovas: Jürgen Blödel-Pawlik

      Atsakovė: HanseMerkur Reiseversicherung AG

      Dalykas

   Prašymas priimti prejudicinį sprendimą — Landgericht Hamburg — 1990 m. birželio 13 d. Tarybos direktyvos 90/314/EEB dėl kelionių, atostogų ir organizuotų išvykų paketų (OL L 158, p. 59; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 13 sk., 10 t., p. 132) 7 straipsnio išaiškinimas — Apsauga nuo kelionių organizatoriaus nemokumo ir bankroto pavojaus — Kelionių organizatoriaus nemokumas, kurį lėmė apgaulingas iš vartotojų surinktų pinigų naudojimas — Direktyvos 90/314/EEB taikymas.

      Rezoliucinė dalis

   1990 m. birželio 13 d. Tarybos direktyvos 90/314/EEB dėl kelionių, atostogų ir organizuotų išvykų paketų 7 straipsnis turi būti aiškinamas taip, kad į jo taikymo sritį patenka atvejis, kai kelionės organizatorius tapo nemokus dėl savo apgaulingų veiksmų.

      (1)  OL C 179, 2011 6 18.


title: Byla C-232/08: 2009 m. spalio 15 d. Teisingumo Teismo (septintoji kolegija) sprendimas byloje Europos Bendrijų Komisija prieš Nyderlandų Karalystę (Valstybės įsipareigojimų neįvykdymas — Reglamentas (EB) Nr. 850/1998 — 29 straipsnio 2 dalis — Jūrinių plekšnių žvejybai taikomi apribojimai — Maksimali žvejybos laivų variklio galia — Reglamentas (EEB) Nr. 2847/93 — 2 straipsnio 1 dalis — Reglamentas (EB) Nr. 2371/2002 — 23 straipsnis — Taisyklių kontrolės ir vykdymo užtikrinimas)

text:
               5.12.2009

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 297/10

         2009 m. spalio 15 d. Teisingumo Teismo (septintoji kolegija) sprendimas byloje Europos Bendrijų Komisija prieš Nyderlandų Karalystę

   (Byla C-232/08) (1)

   (Valstybės įsipareigojimų neįvykdymas - Reglamentas (EB) Nr. 850/1998 - 29 straipsnio 2 dalis - Jūrinių plekšnių žvejybai taikomi apribojimai - Maksimali žvejybos laivų variklio galia - Reglamentas (EEB) Nr. 2847/93 - 2 straipsnio 1 dalis - Reglamentas (EB) Nr. 2371/2002 - 23 straipsnis - Taisyklių kontrolės ir vykdymo užtikrinimas)
   2009/C 297/08
   Proceso kalba: olandų

      Šalys

      Ieškovė: Europos Bendrijų Komisija, atstovaujama T. van Rijn ir K. Banks

      Atsakovė: Nyderlandų Karalystė, atstovaujama M. de Grave ir C. Wissels

      Dalykas

   Valstybės įsipareigojimų neįvykdymas — 1998 m. kovo 30 d. Tarybos reglamento (EB) Nr. 850/98 dėl žuvininkystės išteklių apsaugos, taikant technines priemones jūrų gyvūnų jaunikliams apsaugoti, 29 straipsnio 2 dalies, 2002 m. gruodžio 20 d. Tarybos reglamento (EB) Nr. 2371/2002 dėl žuvų išteklių apsaugos ir tausojančio naudojimo pagal bendrąją žuvininkystės politiką 23 straipsnio ir 1993 m. spalio 12 d. Tarybos reglamento (EEB) Nr. 2847/93, nustatančio bendros žuvininkystės politikos kontrolės sistemą, 2 straipsnio 1 dalies sąvokos — Jūrinių plekšnių žvejyba — Žvejybos laivų ir jų veiklos tikrinimas ir kontrolė — Valstybių narių atsakomybė

      Rezoliucinė dalis

               1.

               Leidusi žvejybos laivams turėti didesnę variklio galią nei leidžiama pagal 1998 m. kovo 30 d. Tarybos reglamento (EB) Nr. 850/98 dėl žuvininkystės išteklių apsaugos, taikant technines priemones jūrų gyvūnų jaunikliams apsaugoti, iš dalies pakeisto 2005 m. gruodžio 20 d. Tarybos reglamentu (EB) Nr. 2166/2005, 29 straipsnio 2 dalį, Nyderlandų Karalystė neįvykdė įsipareigojimų pagal 2002 m. gruodžio 20 d. Tarybos reglamento (EB) Nr. 2371/2002 dėl žuvų išteklių apsaugos ir tausojančio naudojimo pagal bendrąją žuvininkystės politiką 23 straipsnį ir 1993 m. spalio 12 d. Tarybos reglamento (EEB) Nr. 2847/93, nustatančio bendros žuvininkystės politikos kontrolės sistemą, iš dalies pakeisto 2005 m. balandžio 26 d. Tarybos reglamentu (EB) Nr. 768/2005, 2 straipsnio 1 dalį.

               2.

               Priteisti iš Nyderlandų Karalystės bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 209, 2008 8 15.


title: Byla T-26/10: 2010 m. sausio 25 d. pareikštas ieškinys byloje Alibaba Group prieš VRDT — allpay.net (ALIPAY)

text:
               17.4.2010

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 100/45

         2010 m. sausio 25 d. pareikštas ieškinys byloje Alibaba Group prieš VRDT — allpay.net (ALIPAY)

   (Byla T-26/10)
   2010/C 100/69
   Kalba, kuria surašytas ieškinys: anglų

      Šalys

      Ieškovė: Alibaba Group Holding Limited (Didysis Kaimanas, Kaimanų salos), atstovaujama lawyer M. Graf

      Atsakovė: Vidaus rinkos derinimo tarnyba (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui)

      Kita procedūros Apeliacinėje taryboje šalis: allpay.net.Limited (Herefordas, Jungtinė Karalystė)

      Ieškovės reikalavimai

               —

               Panaikinti 2009 m. lapkričio 5 d. Vidaus rinkos derinimo tarnybos (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui) pirmosios apeliacinės tarybos sprendimą byloje R 1790/2008-1, kuriuo atmesta apeliacija.

               —

               Priteisti iš atsakovės bylinėjimosi išlaidas.

      Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

      Bendrijos prekių ženklo paraišką pateikęs asmuo: ieškovė

      Prašomas įregistruoti Bendrijos prekių ženklas: žodinis prekių ženklas „ALIPAY“ 9, 35, 36, 38 ir 42 klasių prekėms ir paslaugoms

      Prekių ženklo ar žymens, kuriuo grindžiamas protestas, savininkas: kita procedūros Apeliacinėje taryboje šalis

      Prekių ženklas ar žymuo, kuriuo grindžiamas protestas: žodinis Bendrijos prekių ženklas „ALLPAY“ 9, 36, 40 ir 42 klasių prekėms ir paslaugoms; žodinis Jungtinės Karalystės prekių ženklas „ALLPAY.NET“ 9, 16, 36, 38 ir 42 klasių prekėms ir paslaugoms; žodinių Jungtinės Karalystės prekių ženklų, kuriuose yra žodis „ALLPAY“, serija 9, 36, 40 ir 42 klasių prekėms ir paslaugoms; neregistruoti ankstesni prekių ženklai ar žymenys, kuriuose yra žodis „ALLPAY“, naudoti komercinėje veikloje Jungtinėje Karalystėje

      Protestų skyriaus sprendimas: tenkinti protestą visų prekių ir paslaugų atžvilgiu

      Apeliacinės tarybos sprendimas: iš dalies atmesti apeliaciją

      Ieškinio pagrindai: Tarybos reglamento Nr. 40/94 8 straipsnio 1 dalies b punkto (dabar Tarybos reglamento (EB) Nr. 207/2009 8 straipsnio 1 dalies b punktas) pažeidimas, nes nusprendusi, kad egzistuoja galimybė supainioti šiuos prekių ženklus, Apeliacinė taryba padarė klaidą


title: Byla T-75/13: 2014 m. gruodžio 2 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Boehringer Ingelheim Pharma/VRDT – Nepentes Pharma (Momarid) (Bendrijos prekių ženklas — Protesto procedūra — Žodinio Bendrijos prekių ženklo „Momarid“ paraiška — Ankstesnis žodinis Bendrijos prekių ženklas LONARID — Santykinis atmetimo pagrindas — Galimybė supainioti — Reglamento (EB) Nr. 207/2009 8 straipsnio 1 dalies b punktas — Atitinkama visuomenė — Pareiga motyvuoti — Reglamento Nr. 207/2009 75 straipsnis)

text:
               26.1.2015

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 26/25

         2014 m. gruodžio 2 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Boehringer Ingelheim Pharma/VRDT – Nepentes Pharma (Momarid)

   (Byla T-75/13) (1)

   ((Bendrijos prekių ženklas - Protesto procedūra - Žodinio Bendrijos prekių ženklo „Momarid“ paraiška - Ankstesnis žodinis Bendrijos prekių ženklas LONARID - Santykinis atmetimo pagrindas - Galimybė supainioti - Reglamento (EB) Nr. 207/2009 8 straipsnio 1 dalies b punktas - Atitinkama visuomenė - Pareiga motyvuoti - Reglamento Nr. 207/2009 75 straipsnis))
   (2015/C 026/30)
   Proceso kalba: anglų

      Šalys

      Ieškovė: Boehringer Ingelheim Pharma (Ingelheimas, Vokietija), iš pradžių atstovaujama advokatų V. von Bomhard ir D. Slopek, vėliau – V. von Bomhard

      Atsakovė: Vidaus rinkos derinimo tarnyba (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui), atstovaujama L. Rampini

      Kita procedūros VRDT apeliacinėje taryboje šalis, įstojusi į bylą Bendrajame Teisme: Nepentes Pharma sp. z o.o. (Varšuva, Lenkija), atstovaujama advokatų C. Bercial Arias, K. Dimidjian-Lecompte ir C. Casalonga

      Dalykas

   Ieškinys dėl 2012 m. lapkričio 28 d. VRDT ketvirtosios apeliacinės tarybos sprendimo (byla R 2292/2011-4), susijusio su protesto procedūra tarp Boehringer Ingelheim Pharma GmbH & Co. KG ir Nepentes S.A.

      Rezoliucinė dalis

               1)

               Panaikinti 2012 m. lapkričio 28 d. Vidaus rinkos derinimo tarnybos (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui) (VRDT) ketvirtosios apeliacinės tarybos sprendimą (byla R 2292/2011-4) tiek, kiek jis susijęs su „farmacijoje naudojamais cheminiais preparatais“.

               2)

               Atmesti likusią ieškinio dalį.

               3)

               Kiekviena šalis padengia savo bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 101, 2013 4 6.


title: Byla C-504/08: 2009 m. rugsėjo 24 d. Teisingumo Teismo (penktoji kolegija) sprendimas byloje Europos Bendrijų Komisija prieš Ispanijos Karalystę (Valstybės įsipareigojimų neįvykdymas — Direktyva 2006/70/EB — Valstybės tarnautojai ir politikai — Pinigų plovimas — Nevisiškas perkėlimas)

text:
               21.11.2009

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 282/14

         2009 m. rugsėjo 24 d. Teisingumo Teismo (penktoji kolegija) sprendimas byloje Europos Bendrijų Komisija prieš Ispanijos Karalystę

   (Byla C-504/08) (1)

   (Valstybės įsipareigojimų neįvykdymas - Direktyva 2006/70/EB - Valstybės tarnautojai ir politikai - Pinigų plovimas - Nevisiškas perkėlimas)
   2009/C 282/25
   Proceso kalba: ispanų

      Šalys

      Ieškovė: Europos Bendrijų Komisija, atstovaujama P. Dejmek ir E. Adsera Ribera

      Atsakovė: Ispanijos Karalystė, atstovaujama J. López-Medel Bascones

      Dalykas

   Valstybės įsipareigojimų neįvykdymas — Priemonių, įgyvendinančių 2006 m. rugpjūčio 1 d. Komisijos direktyvą 2006/70/EB, nustatančią Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2005/60/EB įgyvendinimo priemones, susijusias su politikoje dalyvaujančių asmenų apibrėžimu, ir supaprastinto deramo klientų tikrinimo procedūroms taikomus techninius kriterijus bei išimtis, suteikiamas dėl to, kad finansine veikla verčiamasi retai arba labai ribotai (OL L 214, p. 29), nepriėmimas per nustatytą terminą.

      Rezoliucinė dalis

               1.

               Per nustatytą terminą nepriėmusi visų įstatymų ir kitų teisės aktų, būtinų įgyvendinti 2006 m. rugpjūčio 1 d. Komisijos direktyvą 2006/70/EB, nustatančią Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2005/60/EB įgyvendinimo priemones, susijusias su „politikoje dalyvaujančių asmenų“ apibrėžimu, ir supaprastinto deramo klientų tikrinimo procedūroms taikomus techninius kriterijus bei išimtis, suteikiamas dėl to, kad finansine veikla verčiamasi retai arba labai ribotai, Ispanijos Karalystė neįvykdė įsipareigojimų pagal šios direktyvos 5 straipsnį.

               2.

               Ispanijos Karalystė padengia bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 6, 2009 1 10.


title: Byla C-125/13: 2013 m. kovo 14 d. pareikštas ieškinys byloje Europos Komisija prieš Europos Sąjungos Tarybą

text:
               1.6.2013

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 156/21

         2013 m. kovo 14 d. pareikštas ieškinys byloje Europos Komisija prieš Europos Sąjungos Tarybą

   (Byla C-125/13)
   2013/C 156/33
   Proceso kalba: anglų

      Šalys

      Ieškovė: Europos Komisija, atstovaujama K. Banks, A. Bouquet, A. Szmytkowska

      Atsakovė: Europos Sąjungos Taryba

      Ieškovės reikalavimai

               —

               Pripažinti negaliojančiu 2012 m. gruodžio 19 d. Tarybos reglamentą (EB) Nr. 1243/2012, kuriuo iš dalies keičiamas Reglamentas (EB) Nr. 1342/2008, nustatantį menkių išteklių ir šių išteklių žvejybos būdų daugiametį planą (1);

               —

               palikti galioti pripažinto negaliojančiu Tarybos reglamento padarinius protingą laikotarpį nuo Teisingumo Teismo sprendimo priėmimo, t. y., ilgiausiai vienerius kalendorinius metus, skaičiuojant nuo kitų po Teisingumo Teismo sprendimo priėmimo einančių metų sausio 1 d., ir

               —

               priteisti iš Europos Sąjungos Tarybos bylinėjimosi išlaidas.

      Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

   Šiuo ieškiniu Komisija prašo Teisingumo Teismo pripažinti negaliojančiu 2012 m. gruodžio 19 d. Tarybos reglamentą (EB) Nr. 1243/2012, kuriuo iš dalies keičiamas Reglamentas (EB) Nr. 1342/2008, nustatantis menkių išteklių ir šių išteklių žvejybos būdų daugiametį planą, bet palikti galioti šio reglamento padarinius protingą laikotarpį nuo Teisingumo Teismo sprendimo šioje byloje priėmimo, t. y., ilgiausiai vienerius kalendorinius metus, skaičiuojant nuo kitų po Teisingumo Teismo sprendimo priėmimo einančių metų sausio 1 d.
   Komisija savo ieškinį grindžia šiais trim pagrindais:

               a)

               Nurodydama pirmąjį pagrindą, susijusį su padaryta teisės klaida pasirenkant ginčijamo reglamento teisinį pagrindą (SESV 43 straipsnio 2 dalies pažeidimas), Komisija teigia, kad Taryba padarė klaidą išskaidžiusi Komisijos pasiūlymą ir vieną jo dalį priėmusi remiantis SESV 43 straipsnio 3 dalimi, nors šis visas pasiūlymas, kaip siūlė Komisija, turėjo būti priimtas remiantis SESV 43 straipsnio 2 dalimi. Ginčijamame reglamente yra nuostatų, kurios nepatenka į SESV 43 straipsnio 3 dalies, kuri gali būti pagrindas tik priimant priemones, susijusias su žvejybos galimybių nustatymu ir skyrimu, taikymo sritį.

               b)

               Nurodydama antrąjį ieškinio pagrindą, susijusį su atitinkamai padaryta teisės klaida kalbant apie sprendimų priėmimo procedūrą ir Europos Parlamento prerogatyvą dalyvauti įprastoje teisėkūros procedūroje ir Europos Ekonomikos ir socialinių reikalų komiteto prerogatyvą, kad su juo būtų tinkamai konsultuojamasi (SESV 294 straipsnio ir SESV 43 straipsnio 2 dalies pažeidimas), Komisija teigia, kad atitinkamo pasiūlymo dalį Taryba priėmė pati viena ir Europos Parlamentas nedalyvavo jo priėmime, kaip būtų turėjęs tai daryti taikant įprastą teisėkūros procedūrą, o su Ekonomikos ir socialinių reikalų komitetu nebuvo tinkamai konsultuotasi.

               c)

               Galiausiai nurodydama trečiąjį ieškinio pagrindą, susijusį su tuo, kad ginčijamas reglamentas priimtas be Komisijos pasiūlymo arba iš esmės pakeitus Komisijos pasiūlymą (pranc. dénaturation) (SESV 17 straipsnio ir SESV 43 straipsnio 3 dalies pažeidimas), Komisija teigia, kad Tarybai išskaidžius pasiūlymą ir dėl to pakeitus tam tikros pasiūlymo dalies teisinį pagrindą, iš esmės buvo pakeistas Komisijos pasiūlymas, pažeidžiant išimtinę Komisijos iniciatyvos teisę.

      (1)  OL L 352, p. 10.


title: Byla T-386/13: 2013 m. liepos 29 d. pareikštas ieškinys byloje Kėdainių rajono Okainių ŽŪB ir kt . prieš Tarybą ir Komisiją

text:
               26.10.2013

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 313/27

         2013 m. liepos 29 d. pareikštas ieškinys byloje Kėdainių rajono Okainių ŽŪB ir kt. prieš Tarybą ir Komisiją

   (Byla T-386/13)
   2013/C 313/52
   Proceso kalba: lietuvių

      Šalys

      Ieškovai: Kėdainių rajono Okainių ŽŪB (Kėdainių r., Lietuva) ir 134 kiti, atstovaujami advokato I. Vėgėlės,

      Atsakovės: Europos Komisija, Europos Sąjungos Taryba

      Ieškovų reikalavimai

               —

               Pripažinti ieškovų ieškinį priimtinu.

               —

               Pagal SESV 263 straipsnį panaikinti 2012 m. liepos 2 d. Komisijos įgyvendinimo sprendimą C(2012) 4391 final, kuriuo leidžiama Lietuvoje išmokėti papildomas nacionalines tiesiogines išmokas už 2012 m. (pranešta dokumentu Nr. K(2012) 4391).

               —

               Pagal SESV 277 straipsnį pripažinti netaikytina Reglamento Nr. 73/2009 132 straipsnio, reguliuojančio papildomas nacionalines tiesiogines išmokas ir tiesiogines išmokas, 2 dalies paskutinę pastraipą, kurioje numatyta, kad,„nuo 2012 m. bendra tiesioginė parama, kuri gali būti skirta ūkininkui naujosiose valstybėse narėse po įstojimo pagal atitinkamą tiesioginę išmoką, įskaitant visas papildomas nacionalines tiesiogines išmokas, neturi viršyti tiesioginės paramos, kurią ūkininkas turėtų teisę gauti pagal atitinkamą tiesioginę išmoką, lygio, tuo metu taikomo valstybėse narėse, išskyrus naująsias valstybes nares, atsižvelgiant, nuo 2012 m., į 7 straipsnį, taikant jį kartu su 10 straipsniu“.

               —

               Pagal SESV 277 straipsnį pripažinti netaikytina Reglamento Nr. 73/2009 10 straipsnio, kuriuo nustatomos specialiosios moduliavimo naujosiose valstybėse narėse taisyklės, 1 dalies nuostatą:„<…> atsižvelgiant į taikomus sumažinimus pagal 7 straipsnio 1 dalį“.

               —

               Priteisti iš atsakovių visas ieškovų patirtas bylinėjimosi išlaidas, dėl kurių bus pateikti įrodymai Teismui.

      Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

   Grįsdami ieškinį ieškovai remiasi penkiais pagrindais.

               1.

               Komisijos įgyvendinimo sprendimo C(2012) 4391 final nemotyvuotumas ir nepagrįstumas
               2012 m. liepos 2 d. Komisijos įgyvendinimo sprendimas C(2012) 4391 final yra nemotyvuotas ir nepagrįstas, nes nėra jokių duomenų, kurie patvirtintų, kad 2012 m. tiesioginių išmokų lygis naujosiose ir senosiose ES valstybėse narėse yra vienodas (susilyginęs).

               2.

               Tiesioginių išmokų Lietuvos Respublikoje lygio neatitikimas Stojimo akte suderėtam lygiui ir senųjų valstybių narių tiesioginių išmokų lygiui
               Faktinis Lietuvos Respublikos tiesioginių išmokų lygis neatitinka lygio, suderėto 2003 m. rugsėjo mėn. 23 d. Stojimo akte. Pažeidžiant Stojimo aktą, 2004 m. kovo 22 d. Reglamentu Nr. 583/2004 buvo priimti Reglamento Nr. 1782/2003 pakeitimai, kuriais naujoms valstybėms narėms nustatytos nacionalinės viršutinės paramos žemės ūkiui ribos (Reglamento Nr. 1782/2003 71c straipsnis, VIIIa priedas).
               2012 m. Lietuvos Respublikoje tiesioginių išmokų procentinis lygis nėra susilyginęs su senųjų ES valstybių narių tiesioginių išmokų lygiu: senosiose valstybėse narėse moduliacija yra taikoma tik sumoms, viršijančioms 5 000 EUR sumą, o tai reiškia, kad 10 proc. moduliuojamos (mažėja) ne visos senųjų valstybių narių ūkininkams skiriamos tiesioginės išmokos, o tik tos, kurios viršija 5 000 EUR. Todėl nepagrįsta ir neteisėta teigti, kad 2012 m. tiesioginių išmokų lygis senosiose valstybėse narėse yra 90 proc. („100 proc. — 10 proc. moduliacijos“). Tiesioginių išmokų lygis senosiose valstybėse narėse yra didesnis nei 90 proc., kadangi dalis sumų, nesiekiančių 5 000 EUR, nemoduliuojamos.

               3.

               Tiesioginių išmokų Lietuvos Respublikoje dydžio skirtumai, palyginti su senosiomis valstybėmis narėmis
               Lietuvos ūkininkams iš ES biudžeto faktiškai mokamos tiesioginės išmokos 2012 m. yra vienos mažiausių, o už gaunamas senųjų valstybių narių, nors ir moduliuotas 10 proc., yra mažesnės daugiau kaip 2 kartus.

               4.

               Reglamento Nr. 73/2009 10 straipsnio 1 dalies sakinio pabaigos, 132 straipsnio 2 dalies paskutinės pastraipos ir jos pagrindu priimto 2012 m. liepos 2 d. Komisijos įgyvendinimo sprendimo C(2012) 4391 final prieštaravimas Stojimo aktui
               Stojimo akte nebuvo numatyta nuostatų dėl įvedamų tiesioginių išmokų moduliavimo ir (ar) papildomų nacionalinių tiesioginių išmokų Lietuvoje mažinimo.
               Reglamento Nr. 73/2009 2 skyriaus 10 straipsnio 1 dalies nuostata,„atsižvelgiant į taikomus sumažinimus pagal 7 straipsnio 1 dalį“ prieštarauja Stojimo aktui, nes ši nuostata lemia tiesioginių išmokų lygio senosiose ir naujosiose valstybėse narėse tariamo susilyginimo paspartinimą.
               Reglamento Nr. 73/2009 132 straipsnio 2 dalies nuostatos dalis,„nuo 2012 m. <…> atsižvelgiant, nuo 2012 m., į 7 straipsnį, taikant jį kartu su 10 straipsniu“, kuria įtvirtinamas tariamas tiesioginių išmokų lygio senosiose ir naujosiose valstybėse narėse susilyginimas 2012 metais, prieštarauja Stojimo aktui, nes ja nustatyti konkretūs metai (2012 m.), kada tariamai susilygina gaunamos paramos lygis.
               Reglamento Nr. 73/2009 132 straipsnio 2 dalyje, pažeidžiant Stojimo aktą, terminas „dydis“ pakeistas į terminą „lygis“, kuris suponuoja ne faktiškai gaunamą paramą, bet tariamą procentinę išraišką.
               Neteisėta lyginti tiesiogines išmokas senosiose ir naujosiose valstybėse narėse lyginant senųjų valstybių narių gaunamą paramą (100 proc. — moduliacija) su gaunama parama naujosiose valstybėse narėse pagal Stojimo akte numatytą paramos įvedimui skirtą procentuotę.

               5.

               Ginčijamų teisės aktų prieštaravimas SESV įtvirtintiems bendrosios žemės ūkio politikos tikslams
               Remiantis Stojimo aktu parama žemės ūkiui naujosiose valstybėse narėse skaičiuojama pagal referencinį derlingumą ir bazinį plotą. 2012 m. Lietuvoje referencinis derlingumas ir bazinis plotas yra labai pakitę, todėl taikomas moduliavimas ir papildomų nacionalinių išmokų mažinimas pats savaime prieštarauja bendrosios žemės ūkio politikos tikslams, o ypač tikslui didinti žemės ūkio našumą.


title: Byla C-117/17: 2017 m. kovo 6 d. Tribunale Amministrativo Regionale per le Marche (Italija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Comune di Castelbellino/Regione Marche ir kt.

text:
               10.7.2017

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 221/2

         2017 m. kovo 6 d.Tribunale Amministrativo Regionale per le Marche (Italija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Comune di Castelbellino/Regione Marche ir kt.

   (Byla C-117/17)
   (2017/C 221/02)
   Proceso kalba: italų

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Tribunale Amministrativo Regionale per le Marche

      Šalys pagrindinėje byloje

      Pareiškėja: Comune di Castelbellino

      Atsakovai: Regione Marche, Ministero per i beni e le attività culturali, Ministero dell’Ambiente e della Tutela del Territorio e del Mare, Regione Marche Servizio Infrastrutture Trasporti Energia – P.F. Rete Elettrica Regionale, Provincia di Ancona

      Prejudiciniai klausimai

               1.

               Ar pagal Bendrijos teisę (konkrečiai pagal tą Direktyvos 2011/92/ES (1) redakciją, kuri galiojo priimant apskųstas priemones) iš principo yra draudžiama teisės norma arba nacionalinė administracinė praktika, kuria leidžiama taikyti patikrinimo procedūrą dėl PAV taikymo arba taikyti PAV projektams, susijusiems su elektrinėmis, kurios patikrinimo metu jau pastatytos, ar, vis dėlto, pagal Bendrijos teisę leidžiama atsižvelgti į ypatingas aplinkybes, kurios pagrindžia nukrypimą nuo bendrojo principo, pagal kurį PAV yra tik išankstinis vertinimas;

               2.

               ir konkrečiau, ar nukrypimas nuo principo yra pagrįstas tuo atveju, kai dėl naujai priimtų teisės aktų PAV netaikomas tam tikram projektui, kuriam turėjo būti atlikta patikrinimo procedūra dėl PAV taikymo remiantis nacionalinio teismo sprendimu, kuriame paskelbta neatitinkančia Konstitucijos ir (arba) nebetaikoma prieš tai galiojusi teisės norma, kurioje buvo numatyta, jog patikrinimo procedūra netaikoma.

      (1)  2011 m. gruodžio 13 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2011/92/ES dėl tam tikrų valstybės ir privačių projektų poveikio aplinkai vertinimo (OL L 26, 2012, p. 1).


title: Byla C-617/13 P: 2016 m. birželio 9 d. Teisingumo Teismo (penktoji kolegija) sprendimas byloje – Repsol Lubricantes y Especialidades, SA, buvusi Repsol Lubricantes YPF y Especialidades, SA, Repsol Petróleo, SA, Repsol, SA/Europos Komisija (Apeliacinis skundas — EB 81 straipsnis — Karteliai — Ispanijos kelių bitumo rinka — Rinkos pasidalijimas ir kainų derinimas — Pranešimas apie atleidimą nuo baudų ir baudų sumažinimą kartelių atveju (2002 m.) — 23 punkto b papunkčio paskutinė pastraipa — Atleidimas nuo dalies baudos — Faktinių aplinkybių, apie kurias Europos Komisija anksčiau nežinojo, įrodymai)

text:
               16.8.2016

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 296/5

         2016 m. birželio 9 d. Teisingumo Teismo (penktoji kolegija) sprendimas byloje – Repsol Lubricantes y Especialidades, SA, buvusi Repsol Lubricantes YPF y Especialidades, SA, Repsol Petróleo, SA, Repsol, SA/Europos Komisija

   (Byla C-617/13 P) (1)

   ((Apeliacinis skundas - EB 81 straipsnis - Karteliai - Ispanijos kelių bitumo rinka - Rinkos pasidalijimas ir kainų derinimas - Pranešimas apie atleidimą nuo baudų ir baudų sumažinimą kartelių atveju (2002 m.) - 23 punkto b papunkčio paskutinė pastraipa - Atleidimas nuo dalies baudos - Faktinių aplinkybių, apie kurias Europos Komisija anksčiau nežinojo, įrodymai))
   (2016/C 296/07)
   Proceso kalba: ispanų

      Šalys

      Apeliantės: Repsol Lubricantes y Especialidades, SA, buvusi Repsol Lubricantes YPF y Especialidades, SA, Repsol Petróleo, SA, Repsol, SA, atstovaujamos abogados L. Ortiz Blanco, J. Buendía Sierra, M. Muñoz de Juan, Á. Givaja Sanz, A. Lamadrid de Pablo

      Kita proceso šalis: Europos Komisija, atstovaujama C. Urraca Caviedes ir F. Castillo de la Torre

      Rezoliucinė dalis

               1.

               Atmesti apeliacinį skundą.

               2.

               Priteisti iš Repsol Lubricantes y Especialidades SA, Repsol Petróleo SA ir Repsol SA bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 24, 2014 1 25.


title: Byla C-136/08 P: 2009 m. balandžio 30 d. Teisingumo Teismo nutartis byloje Japan Tobacco, Inc. prieš Vidaus rinkos derinimo tarnybą (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui), Torrefacção Camelo Ld a (Apeliacinis skundas — Bendrijos prekių ženklas — Reglamentas (EB) Nr. 40/94 — 8 straipsnio 5 dalis — Ankstesnio prekių ženklo skiriamajam požymiui daroma žala — Nesąžiningas pasinaudojimas ankstesnio prekių ženklo skiriamuoju požymiu ar geru vardu — Rizika — Prašymas įregistruoti vaizdinį žymenį CAMELO kaip Bendrijos prekių ženklą — Nacionalinių žodinių ir vaizdinių prekių ženklų CAMEL savininko protestas)

text:
               12.9.2009

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 220/16

         2009 m. balandžio 30 d. Teisingumo Teismo nutartis byloje Japan Tobacco, Inc. prieš Vidaus rinkos derinimo tarnybą (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui), Torrefacção Camelo Lda

   (Byla C-136/08 P) (1)

   (Apeliacinis skundas - Bendrijos prekių ženklas - Reglamentas (EB) Nr. 40/94 - 8 straipsnio 5 dalis - Ankstesnio prekių ženklo skiriamajam požymiui daroma žala - Nesąžiningas pasinaudojimas ankstesnio prekių ženklo skiriamuoju požymiu ar geru vardu - Rizika - Prašymas įregistruoti vaizdinį žymenį „CAMELO“ kaip Bendrijos prekių ženklą - Nacionalinių žodinių ir vaizdinių prekių ženklų CAMEL savininko protestas)
   2009/C 220/27
   Proceso kalba: prancūzų

      Šalys

      Apeliantė: Japan Tobacco, Inc., atstovaujama advokatų A. Ortiz López, S. Ferrandis González ir E. Ochoa Santamaría

      Kitos proceso šalys: Vidaus rinkos derinimo tarnyba (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui), atstovaujama A. Folliard-Monguiral, ir Torrefacção Camelo Lda

      Dalykas

   Apeliacinis skundas dėl 2008 m. sausio 30 d. Pirmosios instancijos teismo (penktoji kolegija) sprendimo Japan Tobacco prieš VRDT ir Torrefacçao Camelo (byla T-128/06), kuriuo Pirmosios instancijos teismas atmetė apeliantės ieškinį, kuriuo buvo siekiama panaikinti 2006 m. vasario 22 d. VRDT antrosios apeliacinės tarybos sprendimą, susijusį su protesto procedūra tarp Japan Tobacco ir Torrefacçao Camelo — 1993 m. gruodžio 20 d. Tarybos Reglamento (EB) Nr. 40/94 dėl Bendrijos prekių ženklo (OL L 11, p. 1; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 17 sk., 1 t., p. 146) 8 straipsnio 5 dalies pažeidimas — Santykiniai atsisakymo įregistruoti prekių ženklą pagrindai — Nesąžiningas pasinaudojimas prekių ženklo skiriamuoju požymiu arba žalos jam padarymas

      Rezoliucinė dalis

               1.

               Atmesti apeliacinį skundą.

               2.

               Priteisti iš Torrefacção Camelo Lda bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 209, 2008 8 15.


title: 2005 m. sausio 10 d. Pirmosios Instancijos Teismo nutartis, Byloje T-209/04 Ispanijos Karalystė prieš Europos Bendrijų Komisiją (Žuvininkystės politika — Išsamios Bendrijos struktūrinės paramos žuvininkystės sektoriui taisyklės ir tvarka — Prašymas leisti įsteigti bendras įmones — Komisijos pozicijos neapibrėžimas — Ieškinys dėl neveikimo — Akivaizdžiai nepagrįstas ieškinys)

text:
               14.5.2005

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 115/21

      PIRMOSIOS INSTANCIJOS TEISMO NUTARTIS

   2005 m. sausio 10 d.
   Byloje T-209/04 Ispanijos Karalystė prieš Europos Bendrijų Komisiją
       (1)

   (Žuvininkystės politika - Išsamios Bendrijos struktūrinės paramos žuvininkystės sektoriui taisyklės ir tvarka - Prašymas leisti įsteigti bendras įmones - Komisijos pozicijos neapibrėžimas - Ieškinys dėl neveikimo - Akivaizdžiai nepagrįstas ieškinys)
   (2005/C 115/41)
   Proceso kalba: ispanų
   Byloje T-209/04 Ispanijos Karalystė, atstovaujama abogado del Estado N. Díaz Abad, nurodžiusios adresą dokumentams įteikti Liuksemburge, prieš Europos Bendrijų Komisiją, atstovaujamą T. Van Rijn ir S. Pardo Quintillán, dėl ieškinio dėl neveikimo, kuriuo siekiama pripažinti, kad Komisija neteisėtai neapibrėžė savo pozicijos dėl Ispanijos valdžios institucijų prašomų leidimų įsteigti bendras įmones pagal 1999 m. gruodžio 17 d. Tarybos reglamentą (EB) Nr. 2792/1999, nustatantį išsamias Bendrijos struktūrinės paramos žuvininkystės sektoriui taisykles ir tvarką (OL L 337, p. 10), pakeistą 2002 m. gruodžio 20 d. Tarybos reglamentu (EB) Nr. 2369/2002 (OL L 358, p. 49), Pirmosios instancijos teismas (trečioji kolegija), kurį sudaro kolegijos pirmininkas M. Jaeger ir teisėjai J. Azizi ir E. Cremona; sekretorius H. Jung, 2005 m. sausio 10 d. priėmė nutartį, kurios rezoliucinėje dalyje nurodyta:

               1)

               Atmesti ieškinį dėl prašymų, susijusių su laivais „Balcagia“ ir „Enterprace“.

               2)

               Nenagrinėti likusios ieškinio dalies.

               3)

               Priteisti iš ieškovo bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 201, 2004 8 7.


title: Byla T-492/04 Jungbunzlauer AG ir trijų kitų ieškovų 2004 m. gruodžio 23 d. pareikštas ieškinys Europos Bendrijų Komisijai

text:
               2.4.2005

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 82/30

         Jungbunzlauer AG ir trijų kitų ieškovų 2004 m. gruodžio 23 d. pareikštas ieškinys Europos Bendrijų Komisijai
   (Byla T-492/04)
   (2005/C 82/58)
   Proceso kalba: vokiečių
   2004 m. gruodžio 23 d. Europos Bendrijų Pirmosios instancijos teisme buvo pareikštas Jungbunzlauer AG, įsteigtos Bazelyje (Šveicarija), Jungbunzlauer Ladenburg GmbH, įsteigtos Ladenburge (Vokietija), Jungbunzlauer Holding AG, įsteigtos Chur (Šveicarija), ir Jungbunzlauer Austria AG, įsteigtos Vienoje, atstovaujamų advokatų R. Bechtold, M. Karl, U. Soltész ir C. Steinle, ieškinys Europos Bendrijų Komisijai.
   Ieškovės Pirmosios instancijos teismo prašo:

               1)

               panaikinti visą 2004 m. rugsėjo 29 d. Komisijos sprendimą (byla COMP/E-1/36.756 – Natrio gliukonatas);
               nepatenkinus pirmojo reikalavimo, panaikinti sprendimą atskirų jo adresatų atžvilgiu;
               nepatenkinus ir antrojo reikalavimo, sumažinti sprendimu paskirtą baudą.

               2)

               priteisti iš Europos Bendrijų Komisijos ieškovių bylinėjimosi išlaidas;

               3)

               gauti su byla T-312/01 susijusius dokumentus ir imtis kitų, Pirmosios instancijos teismo nuomone, reikalingų procedūrinių priemonių.

         Teisiniai pagrindai ir pagrindiniai argumentai
   Ginčijamu sprendimu Komisija pripažino, kad ieškovės dalyvavo nuolatinio pobūdžio susitarime ir (arba) suderintuose veiksmuose natrio gliukonato sektoriuje ir tuo pažeidė EB sutarties 81 straipsnio 1 dalį ir EEE susitarimo 53 straipsnį. Todėl šioms įmonėms buvo paskirtos baudos.
   Ieškovės ginčija šį sprendimą ir tvirtina, kad už pažeidimą atsakinga tik Jungbunzlauer Ladenburg GmbH. Jungbunzlauer Austria AG ir Jungbunzlauer AG niekada nedalyvavo pažeidime ir nedarė įtakos Jungbunzlauer Ladenburg GmbH elgesiui rinkoje arba įmonės verslo politikai. Ieškovių teigimu, joms taip pat nekyla atsakomybė nei dėl jų įmonių teisės reglamentuojamo ryšio su Jungbunzlauer Ladenburg GmbH, nei dėl jų priklausymo Jungbunzlauer grupei. Jungbunzlauer Holding AG yra tik holdingo bendrovė, neturinti lemiamos įtakos gamybos apimčių arba kainų politikai, o tuo pačiu ir Jungbunzlauer Ladenburg GmbH elgesiui natrio gliukonato rinkoje.
   Net jeigu Jungbunzlauer Austria AG, Jungbunzlauer AG ir Jungbunzlauer Holding AG būtų atsakingos už pažeidimą, nors, ieškovių teigimu, taip nėra, Komisijos įgaliojimams skirti baudas šioms bendrovėms jau buvo suėjęs senaties terminas.
   Be to, ieškovės tvirtina, kad, kadangi sprendimas yra adresuotas Jungbunzlauer Ladenburg GmbH, jis yra klaidingas savo forma ir turiniu, nes Komisija pažeidė nemažai taisyklių ir principų. Vykdydama antrą administracinę procedūrą, kol dar nebuvo baigtas teismo procesas, susijęs su 2001 m. spalio 2 d. sprendimu dėl to paties kartelio, Komisija, inter alia, pažeidė nekaltumo prezumpcijos ir gero administravimo principus. Savo „antru“ – 2004 m. rugsėjo 29 d. sprendimu Komisija taip pat pažeidė teisėtų lūkesčių apsaugos ir ne bis in idem principus. Be to, procesas truko nepagrįstai ilgai.
   Ieškovės taip pat tvirtina, kad paskirta bauda yra neproporcingai didelė ir viršija maksimalų baudos dydį, kad Komisija remiasi neteisinga trukme, kad Jungbunzlauer Ladenburg GmbH nėra iniciatorė ir kad dėl pernelyg užtęsto proceso yra atsakomybę švelninančių aplinkybių.


title: Byla C-249/16: 2016 m. gegužės 2 d. Oberster Gerichtshof (Austrija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Saale Kareda/Stefan Benkö

text:
               22.8.2016

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 305/12

         2016 m. gegužės 2 d.Oberster Gerichtshof (Austrija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Saale Kareda/Stefan Benkö

   (Byla C-249/16)
   (2016/C 305/17)
   Proceso kalba: vokiečių

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Oberster Gerichtshof

      Šalys pagrindinėje byloje

      Apeliantė: Saale Kareda

      Kita apeliacinio proceso šalis: Stefan Benkö

      Prejudiciniai klausimai

               1.

               Ar 2012 m. gruodžio 12 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) Nr. 1215/2012 dėl jurisdikcijos ir teismo sprendimų civilinėse ir komercinėse bylose pripažinimo ir vykdymo (1) (toliau – Reglamentas Nr. 1215/2012) 7 straipsnio 1 punktas aiškintinas taip, kad sudarius vieną (bendrą) kredito sutartį su banku skolininko, kuris vienas grąžino dalines kredito įmokas, reikalavimas dėl grąžinimo (kompensacijos reikalavimas ir (arba) atgręžtinis reikalavimas) kito skolininko pagal šią kredito sutartį atžvilgiu yra išvestinis (antrinis) reikalavimas pagal šią kredito sutartį?
               Jei atsakymas į pirmąjį klausimą būtų teigiamas:

               2.

               Ar vieno skolininko reikalavimas dėl grąžinimo (kompensacijos reikalavimas ir (arba) atgręžtinis reikalavimas) kito skolininko pagal šią kredito sutartį atžvilgiu įgyvendinimo vieta nustatoma

                           a.

                           pagal Reglamento Nr. 1215/2012 7 straipsnio 1 punkto b papunkčio antrą įtrauką („teikiant paslaugas“) arba

                           b.

                           pagal Reglamento Nr. 1215/2012 7 straipsnio 1 punkto c papunktį kartu su a papunkčiu pagal lex causae?

               3.

               Jeigu į antrojo klausimo a punktą būtų atsakyta teigiamai:
               Ar teikdamas kreditą bankas teikia sutartinio pobūdžio paslaugą pagal kredito sutartį, todėl šios paslaugos teikimo vieta nustatoma pagal Reglamento Nr. 1215/2012 7 straipsnio 1 punkto b papunkčio antrą įtrauką atsižvelgiant į banko buveinę, jei tik ten buvo suteiktas kreditas?
               Jeigu į antrojo klausimo b punktą būtų atsakyta teigiamai:

               4.

               Ar nustatant neįvykdytų sutartinių prievolių įvykdymo vietą pagal Reglamento Nr. 1215/2012 7 straipsnio 1 punkto a papunktį

                           a.

                           svarbus laikas, kada abu skolininkai sudarė kredito sutartį (2007 m. kovo mėn.), ar

                           b.

                           atitinkamas momentas, kai atgręžtinio reikalavimo teisę turintis kredito gavėjas bankui grąžino dalines kredito įmokas, kuriomis jis grindžia atgręžtinio reikalavimo teisę (nuo 2012 m. birželio mėn. iki 2014 m. birželio mėn.)?

      (1)  OL L 351, p. 1.


title: Byla T-332/16: 2016 m. birželio 15 d. pareikštas ieškinys byloje Colgate-Palmolive/EUIPO (360°)

text:
               16.8.2016

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 296/32

         2016 m. birželio 15 d. pareikštas ieškinys byloje Colgate-Palmolive/EUIPO (360o)

   (Byla T-332/16)
   (2016/C 296/42)
   Proceso kalba: anglų

      Šalys

      Ieškovė: Colgate-Palmolive Co. (Niujorkas, Niujorkas, Jungtinės Amerikos Valstijos), atstovaujama advokatų M. Zintler ir A. Stolz

      Atsakovė: Europos Sąjungos intelektinės nuosavybės tarnyba (EUIPO)

      Su procedūra EUIPO susijusi informacija

      Prekių ženklas, dėl kurio kilo ginčas: žodinis Sąjungos prekių ženklas „360o“ – Registracijos paraiška Nr. 14 042 162

      Ginčijamas sprendimas: 2016 m. balandžio 14 d. EUIPO ketvirtosios apeliacinės tarybos sprendimas byloje R 2288/2015-4

      Reikalavimai

   Ieškovė Bendrojo Teismo prašo:

               —

               panaikinti ginčijamą sprendimą,

               —

               priteisti iš EUIPO bylinėjimosi išlaidas.

      Pagrindai, kuriais remiamasi

               —

               Reglamento Nr. 207/2009 7 straipsnio 1 dalies b ir c punktų, 2 ir 3 dalių ir su šio reglamento taikymu susijusių teisės normų pažeidimas, kaip nurodyta jo 65 straipsnio 2 dalyje.