title: Sujungtos bylos C-430/08 ir C-431/08: 2010 m. sausio 14 d. Teisingumo Teismo (ketvirtoji kolegija) sprendimas byloje ( VAT and Duties Tribunal, Edinburgh ir VAT and Duties Tribunal, Northern Ireland (Jungtinė Karalystė) prašymai priimti prejudicinį sprendimą) Terex Equipment Ltd (C-430/08), FG Wilson (Engineering) Ltd (C-431/08), Caterpillar EPG Ltd (C-431/08) prieš The Commissioners for Her Majesty's Revenue & Customs (Reglamentas (EEB) Nr. 2913/92, nustatantis Bendrijos muitinės kodeksą — 78 ir 203 straipsniai — Reglamentas (EEB) Nr. 2454/93 — 865 straipsnis — Laikinojo įvežimo perdirbti procedūra — Neteisingas muitinės procedūros kodas — Skolos muitinei atsiradimas — Muitinės deklaracijos pakartotinis patikrinimas)

text:
               13.3.2010

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 63/11

         2010 m. sausio 14 d. Teisingumo Teismo (ketvirtoji kolegija) sprendimas byloje (VAT and Duties Tribunal, Edinburgh ir VAT and Duties Tribunal, Northern Ireland (Jungtinė Karalystė) prašymai priimti prejudicinį sprendimą) Terex Equipment Ltd (C-430/08), FG Wilson (Engineering) Ltd (C-431/08), Caterpillar EPG Ltd (C-431/08) prieš The Commissioners for Her Majesty's Revenue & Customs

   (Sujungtos bylos C-430/08 ir C-431/08) (1)

   (Reglamentas (EEB) Nr. 2913/92, nustatantis Bendrijos muitinės kodeksą - 78 ir 203 straipsniai - Reglamentas (EEB) Nr. 2454/93 - 865 straipsnis - Laikinojo įvežimo perdirbti procedūra - Neteisingas muitinės procedūros kodas - Skolos muitinei atsiradimas - Muitinės deklaracijos pakartotinis patikrinimas)
   2010/C 63/17
   Proceso kalba: anglų

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikę teismai

      VAT and Duties Tribunal, Edinburgh ir VAT and Duties Tribunal, Northern Ireland (Jungtinė Karalystė)

      Šalys pagrindinėje byloje

      Ieškovės: Terex Equipment Ltd (C-430/08), FG Wilson (Engineering) Ltd (C-431/08), Caterpillar EPG Ltd (C-431/08)

      Atsakovė: The Commissioners for Her Majesty's Revenue & Customs

      Dalykas

   Prašymas priimti prejudicinį sprendimą — Edinburgh Tribunal Centre — 1992 m. spalio 12 d. Tarybos reglamento (EEB) Nr. 2913/92, nustatančio Bendrijos muitinės kodeksą (OL L 302, p. 1; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 2 sk., 5 t., p. 307) 78, 203 ir 239 straipsnių aiškinimas — 1993 m. liepos 2 d. Komisijos reglamento (EEB) Nr. 2454/93, išdėstančio Tarybos reglamento (EEB) Nr. 2913/92, nustatančio Bendrijos muitinės kodeksą, įgyvendinimo nuostatas (OL L 253, p. 1; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 2 sk., 6 t., p. 3) 865 straipsnio aiškinimas — Pagal neapmokestinamo laikinojo įvežimo perdirbti sistemą į Europos bendriją patekusios prekės — Reeksportuojant prekes iš Bendrijos deklaracijose nurodytas neteisingas muitinės procedūros kodas (MPK), kuris prekes identifikuoja kaip „negrąžinamąjį eksportą (išgabenimą)“, o ne kaip reeksportą — Galimybė pakartotinai patikrinti deklaraciją, kad būtų galima ištaisyti MPK ir sureguliuoti padėtį

      Rezoliucinė dalis

               1.

               Pagrindinėse bylose nagrinėjamose eksporto deklaracijose nurodžius Bendrijos prekių eksportą žymintį muitinės procedūros kodą 10 00 vietoj kodo 31 51, taikomo prekėms, sąlyginai neapmokestinamoms muitais pagal laikinojo įvežimo perdirbti procedūrą, atsiranda skola muitinei pagal 1992 m. spalio 12 d. Tarybos reglamento (EEB) Nr. 2913/92, nustatančio Bendrijos muitinės kodeksą, 203 straipsnio 1 dalį ir 1993 m. liepos 2 d. Komisijos reglamento (EEB) Nr. 2454/93, išdėstančio Reglamento Nr. 2913/92 įgyvendinimo nuostatas, iš dalies pakeisto 1998 m. liepos 29 d. Komisijos reglamentu (EB) Nr. 1677/98, 865 straipsnio pirmąją pastraipą.

               2.

               Reglamento Nr. 2913/92 78 straipsnis leidžia pakartotinai patikrinti prekių eksporto deklaraciją siekiant ištaisyti deklaranto joms nurodytą muitinės procedūros kodą ir muitinė turi, pirma, išnagrinėti, ar atitinkamos muitinės procedūros atlikimo tvarką reglamentuojančios nuostatos buvo taikomos remiantis neteisinga arba neišsamia informacija ir ar nekilo jokia grėsmė laikinojo įvežimo perdirbti procedūros tikslams, t. y. ar prekės, kurioms taikoma ši muitinės procedūra, buvo iš tikrųjų reeksportuotos, ir, antra, remdamasi naujai surinkta informacija, imtis priemonių, būtinų susidariusiai padėčiai sureguliuoti.

      (1)  OL C 327, 2008 12 20.


title: Byla T-139/07 2007 m. gegužės 2 d. pareikštas ieškinys byloje Pioneer Hi-Bred International prieš Komisiją

text:
               7.7.2007

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 155/28

         2007 m. gegužės 2 d. pareikštas ieškinys byloje Pioneer Hi-Bred International prieš Komisiją

   (Byla T-139/07)
   (2007/C 155/53)
   Proceso kalba: anglų
   Šalys

      Ieškovė: Pioneer Hi-Bred International Inc. (Johnston, JAV), atstovaujama solicitor J. Temple Lang

      Atsakovė: Europos Bendrijų Komisija
   Ieškovės reikalavimai

               —

               Pripažinti, kad Komisija nesiėmė veiksmų pagal Direktyvos 2001/18 dėl genetiškai modifikuotų organizmų apgalvoto išleidimo į aplinką ir panaikinančios Tarybos direktyvą 90/220/EEB 18 straipsnio reikalavimus, nes Reguliavimo komitetui ji nepateikė priemonių, kurių turi būti imtasi pagal Tarybos sprendimo 5 straipsnio 2 dalį, projekto.

               —

               Priteisti iš Komisijos bylinėjimosi išlaidas.

         Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai
   Remdamasi EB 232 straipsniu ieškovė teigia, kad Komisija, pažeisdama Direktyvos 2001/18 dėl genetiškai modifikuotų organizmų apgalvoto išleidimo į aplinką ir panaikinančios Tarybos direktyvą 90/220/EEB (1) 18 straipsnio reikalavimus, nesiėmė veiksmų tam, kad užtikrintų, jog būtų priimtas sprendimas dėl ieškovės pranešimo dėl vabzdžiams atsparių genetiškai modifikuotų kukurūzų 1507 pateikimo į rinką.
   Ieškovė tvirtina, kad pagal direktyvoje numatytą procedūrą Komisija privalo užtikrinti, kad sprendimas dėl pranešimo būtų priimtas ir paskelbtas per direktyvoje nustatytą terminą. Ieškovė taip pat nurodo, kad nepateikusi Reguliavimo komitetui priemonių, kurių turi būti imtasi, projekto, Komisija neužtikrino, jog toks sprendimas būtų priimtas, nors ieškovė ir kitos šalys pagal direktyvą buvo įvykdžiusios visus iš šios direktyvos išplaukiančius reikalavimus.
   Ieškovė taip pat teigia, jog į Komisiją buvo kreiptasi, kad ji apibrėžtų savo poziciją EB 232 straipsnio prasme, tačiau Komisija to nepadarė. Ieškovės teigimu, tai turėjo neigiamų pasekmių jos teisinei situacijai.

      (1)  2001 m. kovo 12 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2001/18/EB dėl genetiškai modifikuotų organizmų apgalvoto išleidimo į aplinką ir panaikinanti Tarybos direktyvą 90/220/EEB (OL 2001, L 106, p. 1).


title: Byla T-104/17: 2017 m. vasario 15 d. pareikštas ieškinys byloje Apple/EUIPO – Apo International (apo)

text:
               24.4.2017

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 129/23

         2017 m. vasario 15 d. pareikštas ieškinys byloje Apple/EUIPO – Apo International (apo)

   (Byla T-104/17)
   (2017/C 129/36)
   Kalba, kuria surašytas ieškinys: anglų

      Šalys

      Ieškovė: Apple Inc. (Kupertinas, Kalifornija, Jungtinės Amerikos Valstijos), atstovaujama solisitorių J. Olsen ir P. Andreottola bei baristerio G. Tritton

      Atsakovė: Europos Sąjungos intelektinės nuosavybės tarnyba (EUIPO)

      Kita procedūros Apeliacinėje taryboje šalis: Apo International Co. Ltd (Taibėjus, Taivanas)

      Su procedūra EUIPO susijusi informacija

      Prekių ženklo, dėl kurio kilo ginčas, savininkė: kita procedūros Apeliacinėje taryboje šalis

      Prekių ženklas, dėl kurio kilo ginčas: vaizdinis ES prekių ženklas, kuriame yra žodinis elementas „apo“ – Registracijos paraiška Nr. 11 293 628

      Procedūra EUIPO: protesto procedūra

      Ginčijamas sprendimas: 2016 m. gruodžio 1 d. EUIPO ketvirtosios apeliacinės tarybos sprendimas byloje R 698/2016-4

      Reikalavimai

   Ieškovė Bendrojo Teismo prašo:

               —

               panaikinti ginčijamą sprendimą;

               —

               patenkinti visą ieškovės apeliaciją dėl ginčijamo sprendimo;

               —

               priteisti iš EUIPO bylinėjimosi išlaidas.

      Pagrindai, kuriais remiamasi

               —

               Reglamento Nr. 207/2009 8 straipsnio 1 dalies b punkto ir 5 dalies pažeidimas;

               —

               ginčijamu sprendimu pažeidžiamas principas reformatio in peius;

               —

               Apeliacinė taryba padarė klaidą nuspręsdama, kad reikalavimas pagal 8 straipsnio 4 dalį nebuvo pagrįstas.


title: Byla C-289/09: 2009 m. liepos 24 d. First-tier Tribunal (Tax Chamber) (Jungtinė Karalystė) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Pace plc prieš The Commissioners for Her Majesty's Revenue & Customs

text:
               24.10.2009

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 256/9

         2009 m. liepos 24 d. First-tier Tribunal (Tax Chamber) (Jungtinė Karalystė) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Pace plc prieš The Commissioners for Her Majesty's Revenue & Customs
   (Byla C-289/09)
   2009/C 256/17
   Proceso kalba: anglų

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

   First-tier Tribunal (Tax Chamber)

      Šalys pagrindinėje byloje

      Ieškovė: Pace plc

      Atsakovė: The Commissioners for Her Majesty's Revenue & Customs

      Prejudiciniai klausimai

               1.

               Ar televizoriaus priedėlį (set top box, toliau — STB), atliekantį ryšių funkciją ir turintį standųjį diską, reikia klasifikuoti Kombinuotosios nomenklatūros (toliau — KN) subpozicijoje 8528 71 13, kaip tai nurodyta Komisijos reglamentuose Nr. 1549/2006 (1) ir Nr. 1214/2007 (2), kuriais iš dalies pakeičiamas Tarybos reglamento Nr. 2658/87 1 priedas, nepaisant KN subpozicijoms 8521 90 00 ir 8528 71 13 skirto 2008 m. gegužės 7 d. Europos Bendrijų Komisijos priimto KN paaiškinimo (toliau — KNP) 2008/C112/03?

               2.

               Jeigu nurodytų specifikacijų STB su standžiuoju disku reikia klasifikuoti KN subpozicijoje 8521 90 00, ar tam tikro dydžio muito taikymas yra neteisėtas pagal Bendrijos teisę, nes jis pažeidžia Bendrijos įsipareigojimus pagal Susitarimą dėl prekybos informacijos technologijų produktais (toliau — ITA) ir 1994 m. Bendrojo susitarimo dėl muitų tarifų ir prekybos II straipsnio 1 dalies b punktą, ar, atvirkščiai, klasifikavimas 8521 pozicijoje reiškia, kad atitinkamas produktas nepatenka į atitinkamo ITA punkto taikymo sritį?

               3.

               Ar 12 straipsnio 5 dalies a punktą reikia aiškinti taip, kad 2005 m. balandžio 8 d. privalomoji tarifinė informacija, kuria remiasiPace plc, automatiškai nustojo galioti po 2006 m. gruodžio 31 d. dėl to, kad nebeatitiko Komisijos reglamentu Nr. 1549/2006 įtvirtintos normos? Ar šis Komisijos reglamentas Nr. 1549/2006 nėra „reglamentas“ minėto 12 straipsnio prasme dėl to, kad tai kasmetinis KN atnaujinimas arba dėl to, kad juo neatliekamas konkretus klasifikavimas?

               4.

               Ar Muitinės kodekso 12 straipsnio 6 dalį reikia aiškinti taip, kad priėmus metinį KN atnaujinimą, kuriame nenumatyta jokio jo taikymo PTI turėtojams atidėjimo, tokie turėtojai neturi teisės į taikymo atidėjimą, ar jiems turi būti suteikta teisė į teisėtų lūkesčių principu pagrįstą su klasifikavimu susijusių Komisijos reglamentų taikymo atidėjimą šešiems mėnesiams?

      (1)  2006 m. spalio 17 d. Komisijos reglamentas (EB) Nr. 1549/2006, iš dalies keičiantis Tarybos reglamento (EEB) Nr. 2658/87 dėl tarifų ir statistinės nomenklatūros bei dėl Bendrojo muitų tarifo I priedą (OL L 301, p. 1).

      (2)  2007 m. rugsėjo 20 d. Komisijos reglamentas (EB) Nr. 1214/2007, iš dalies keičiantis Tarybos reglamento (EEB) Nr. 2658/87 dėl tarifų ir statistinės nomenklatūros bei dėl Bendrojo muitų tarifo I priedą (OL L 286, p. 1).


title: Byla C-41/05 Tribunal de première instance de Liège (Belgija) 2005 m. sausio 24 d. sprendimu pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Air Liquide Industries Belgium SA prieš Province de Liège

text:
               16.4.2005

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 93/9

         Tribunal de première instance de Liège (Belgija) 2005 m. sausio 24 d. sprendimu pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Air Liquide Industries Belgium SA prieš Province de Liège
   (Byla C-41/05)
   (2005/C 93/16)
   Proceso kalba: prancūzų

      Tribunal de première instance de Liège (Belgija) 2005 m. sausio 24 d. sprendimu kreipėsi į Europos Bendrijų Teisingumo Teismą su prašymu, kurį Teisingumo Teismo sekretoriatas gavo 2005 m. vasario 3 d., priimti prejudicinį sprendimą byloje Air Liquide Industries Belgium SA prieš Province de Liège.

      Tribunal de première instance de Liège (Belgija) prašo Teisingumo Teismo atsakyti į šiuos klausimus:

               1.

               Ar varomosios jėgos atleidimas nuo provincijos mokesčio, kuris yra taikomas tik gamtinių dujų talpyklose naudojamiems varikliams ir netaikomas varikliams pramoninėms dujoms, laikytinas valstybės pagalba konsoliduotos Europos Bendrijos steigimo sutarties 87 straipsnio prasme?

               2.

               Teigiamai atsakius į pirmą klausimą, ar nacionalinis teismas, kuriam pateiktas mokesčių mokėtojo, kuris nebuvo atleistas nuo varomosios jėgos provincijos mokesčio, ieškinys, turi įpareigoti šį mokestį surinkusią valdžios instituciją grąžinti jį mokesčių mokėtojui jeigu teisiškai arba faktiškai nustato, kad šį mokestį gavusi valdžios institucija negali šio mokesčio reikalauti iš mokesčių mokėtojo, kuris buvo atleistas nuo šio varomosios jėgos mokesčio?

               3.

               Ar mokestis už varomąją jėgą, taikomas varikliams, naudojamiems pramoninių dujų tiekimui labai aukšto slėgio vamzdynais, dėl ko būtinas kompresorių įrengimas, turi būti laikomas lygiaverčiu mokesčiui, draudžiamam konsoliduotos EB steigimo sutarties 25 ir kituose straipsniuose, paaiškėjus, kad de facto provincija ar komuna jį ima už pramoninių dujų transportavimą už jos ribų, kai tokiomis pačiomis sąlygomis gamtinių dujų transportavimas nuo tokio mokesčio yra atleistas?

               4.

               Ar mokestis už varomąją jėgą, taikomas varikliams, naudojamiems pramoninių dujų tiekimui labai aukšto slėgio vamzdynais, kuriam būtinas kompresorių įrengimas, turi būti laikomas vidaus mokesčiu, draudžiamu sutarties 90 ir kituose straipsniuose, paaiškėjus, kad gamtinių dujų tiekimas nuo tokio mokesčio yra atleistas?

               5.

               Ar teigiamai atsakius į šiuos klausimus, mokestį už varomąją jėgą sumokėjęs mokesčių mokėtojas gali reikalauti jį grąžinti nuo 1992 m. liepos 16 d., kai buvo priimtas sprendimas Legros ir kt.?


title: Byla T-25/08: 2010 m. lapkričio 11 d. Bendrojo Teismo nutartis byloje Katjes Fassin prieš VRDT (Yoghurt-Gums)

text:
               15.1.2011

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 13/35

         2010 m. lapkričio 11 d. Bendrojo Teismo nutartis byloje Katjes Fassin prieš VRDT (Yoghurt-Gums)

   (Byla T-25/08) (1)

   ()
   2011/C 13/67
   Proceso kalba: vokiečių
   Trečiosios kolegijos pirmininkas nutartimi nurodė išbraukti bylą iš registro.

      (1)  OL C 64, 2008 3 8.


title: Byla T-263/06 2006 m. rugsėjo 25 d. pareikštas ieškinys byloje Graikijos Respublika prieš Komisiją

text:
               18.11.2006

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 281/41

         2006 m. rugsėjo 25 d. pareikštas ieškinys byloje Graikijos Respublika prieš Komisiją

   (Byla T-263/06)
   (2006/C 281/72)
   Proceso kalba: graikų
   Šalys

      Ieškovė: Graikijos Respublika, atstovaujama I. Chalkias, G. Kanellopoulos

      Atsakovė: Europos Bendrijų Komisija
   Ieškovės reikalavimai

               —

               Panaikinti 2006 m. liepos 27 d. Komisijos sprendimą 2006/554/EB dėl Bendrijos atsisakymo Europos žemės ūkio orientavimo ir garantijų fondo (EŽŪOGF) Garantijų skyriaus lėšomis finansuoti kai kurias valstybių narių patirtas išlaidas (pranešta dokumentu Nr. C(2006) 3331 galutinis) (1).

               —

               Neįvykdžius pirmojo reikalavimo, pakeisti jį, atsižvelgiant į toliau išsamiau išdėstytus argumentus.

               —

               Priteisti iš Komisijos bylinėjimosi išlaidas.

         Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai
   Ginčijamu sprendimu Komisija, apmokėdama sąskaitas pagal Reglamentą (EEB) Nr. 729/70 (2), atsisakė įtraukti į Bendrijos finansavimą, inter alia, tam tikras Graikijos Respublikos išlaidas, patirtas taikant papildomas kaimo plėtros priemones, deklaruotas kaip EŽŪOGF Garantijų skyriaus finansuotinas išlaidas.
   Ieškovė nurodo bendrą pagrindą panaikinti Komisijos sprendimą C(2006) 3331 galutinis, t. y. esminio sąskaitų apmokėjimo procedūros reikalavimo, išdėstyto Reglamento Nr. 1663/95 (3) 8 straipsnio 1 dalies trečios pastraipos a punkte, pažeidimą. Ji konkrečiai nurodo, kad Komisija neinicijavo dvišalių diskusijų su Graikijos valdžios institucijomis dėl joms priskirto pažeidimo sunkumo įvertinimo ir Bendrijos finansinių nuostolių, be to, ji nurodo, kad Komisija neturėjo kompetencijos ratione temporis nustatyti nagrinėjamas finansavimo korekcijas.

      (1)  OL L 218, 2006 8 9, p. 12.

      (2)  1970 m. balandžio 21 d. Tarybos reglamentas (EEB) Nr. 729/70 dėl bendrosios žemės ūkio politikos finansavimo (OL L 94, 1970 4 28, p. 13).

      (3)  1995 m. liepos 7 d. Komisijos reglamentas (EB) Nr. 1663/95, nustatantis išsamias taisykles dėl Tarybos reglamento (EEB) Nr. 729/70 apibrėžtos EŽŪOGF garantijų skyriaus sąskaitų apmokėjimo tvarkos taikymo (OL L 158, 1995 7 8, p. 6)


title: Byla C-290/16: 2017 m. liepos 6 d. Teisingumo Teismo (ketvirtoji kolegija) sprendimas byloje (Bundesgerichtshof (Vokietija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Air Berlin plc & Co. Luftverkehrs KG/Bundesverband der Verbraucherzentralen und Verbraucherverbände – Verbraucherzentrale Bundesverband e.V. (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą — Transportas — Bendrosios oro susisiekimo paslaugų teikimo Sąjungoje taisyklės — Reglamentas (EB) Nr. 1008/2008 — Kainų nustatymo nuostatos — 22 straipsnio 1 dalis — 23 straipsnio 1 dalis — Informacija, reikalaujama pateikiant visuomenei siūlomus tarifus — Pareiga nurodyti tikrąjį mokesčių, rinkliavų, papildomų rinkliavų ir įmokų dydį — Laisvė nustatyti kainas — Administracinio mokesčio taikymas keleiviui atšaukus skrydžio rezervaciją arba neatvykus į skrydį — Vartotojų apsauga)

text:
               28.8.2017

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 283/10

         2017 m. liepos 6 d. Teisingumo Teismo (ketvirtoji kolegija) sprendimas byloje (Bundesgerichtshof (Vokietija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Air Berlin plc & Co. Luftverkehrs KG/Bundesverband der Verbraucherzentralen und Verbraucherverbände – Verbraucherzentrale Bundesverband e.V.

   (Byla C-290/16) (1)

   ((Prašymas priimti prejudicinį sprendimą - Transportas - Bendrosios oro susisiekimo paslaugų teikimo Sąjungoje taisyklės - Reglamentas (EB) Nr. 1008/2008 - Kainų nustatymo nuostatos - 22 straipsnio 1 dalis - 23 straipsnio 1 dalis - Informacija, reikalaujama pateikiant visuomenei siūlomus tarifus - Pareiga nurodyti tikrąjį mokesčių, rinkliavų, papildomų rinkliavų ir įmokų dydį - Laisvė nustatyti kainas - Administracinio mokesčio taikymas keleiviui atšaukus skrydžio rezervaciją arba neatvykus į skrydį - Vartotojų apsauga))
   (2017/C 283/13)
   Proceso kalba: vokiečių

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Bundesgerichtshof

      Šalys pagrindinėje byloje

      Kasatorė: Air Berlin plc & Co. Luftverkehrs KG

      Kita kasacinio proceso šalis: Bundesverband der Verbraucherzentralen und Verbraucherverbände – Verbraucherzentrale Bundesverband e.V.

      Rezoliucinė dalis

               1.

               2008 m. rugsėjo 24 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (EB) Nr. 1008/2008 dėl oro susisiekimo paslaugų teikimo Bendrijoje bendrųjų taisyklių 23 straipsnio 1 dalies trečią sakinį reikia aiškinti taip, kad oro vežėjai, skelbdami savo oro susisiekimo kainas, turi atskirai nurodyti klientų mokėtinų mokesčių, oro uostų mokesčių ir kitų privalomų rinkliavų, papildomų rinkliavų ir įmokų, nurodytų šio reglamento 23 straipsnio 1 dalies trečio sakinio b–d punktuose, dydžius, todėl negali šių mokesčių ir rinkliavų, net iš dalies, įtraukti į oro susisiekimo kainas, nurodytas šio reglamento 23 straipsnio 1 dalies trečio sakinio a punkte.

               2.

               Reglamento Nr. 1008/2008 22 straipsnio 1 dalį reikia aiškinti taip, kad pagal ją nedraudžiama tai, jog nacionalinės teisės akto, kuriuo perkelta 1993 m. balandžio 5 d. Tarybos direktyva 93/13/EEB dėl nesąžiningų sąlygų sutartyse su vartotojais, taikymas gali lemti Bendrosiose pardavimo sąlygose esančios nuostatos, pagal kurią iš klientų, kurie neatvyko į skrydį arba anuliavo jo rezervaciją, leidžiama imti atskirus fiksuoto dydžio administracinius mokesčius, pripažinimą negaliojančia.

      (1)  OL C 343, 2016 9 19.


title: Byla C-191/13 P: 2013 m. balandžio 15 d. Confindustria Venezia , buvusi Unione degli Industriali della Provincia di Venezia (Unindustria) , ir kt. pateiktas apeliacinis skundas dėl 2013 m. sausio 29 d. Bendrojo Teismo (ketvirtoji kolegija) priimtos nutarties byloje T-273/00, Unindustria ir kt. prieš Europos Komisiją

text:
               20.7.2013

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 207/8

         2013 m. balandžio 15 d.Confindustria Venezia, buvusi Unione degli Industriali della Provincia di Venezia (Unindustria), ir kt. pateiktas apeliacinis skundas dėl 2013 m. sausio 29 d. Bendrojo Teismo (ketvirtoji kolegija) priimtos nutarties byloje T-273/00, Unindustria ir kt. prieš Europos Komisiją

   (Byla C-191/13 P)
   2013/C 207/13
   Proceso kalba: italų

      Šalys

      Apeliantės: Confindustria Venezia, buvusi Unione degli Industriali della Provincia di Venezia (Unindustria), ir kt., atstovaujamos advokatų A. Vianello, A. Bortoluzzi ir A. Veronese

      Kitos proceso šalys: Europos Komisija, Siram SpA, Bortoli Ettore Srl, Arsenale Venezia SpA, Italijos Respublika

      Apeliančių reikalavimai

               —

               Panaikinti ir (arba) pakeisti Bendrojo Teismo (ketvirtoji kolegija) nutartį byloje T-273/00 ir priteisti iš Komisijos bylinėjimosi išlaidas.

      Apeliacinio skundo pagrindai ir pagrindiniai argumentai

   Grįsdamos apeliacinį skundą apeliantės nurodo teisės klaidas, padarytas taikant Teisingumo Teismo sprendime „Comitato Venezia vuole vivere“ nurodytus principus, susijusius, pirma, su Komisijos pareiga motyvuoti sprendimus dėl valstybės pagalbos, ir antra, SESV 107 straipsnio 1 dalyje numatytų sąlygų įrodinėjimo pareigos paskirstymu.
   Skundžiama nutartimi Bendrasis Teismas neatsižvelgė į Teisingumo Teismo 2011 m. birželio 9 d. Sprendime „Comitato Venezia vuole vivere“ padarytas išvadas, kad Komisijos sprendime „turi būti visi pagrindiniai elementai, reikalingi tam, kad nacionalinės valdžios institucijos galėtų jį įgyvendinti“. Nors Komisijos sprendime nebuvo nurodyta pagrindinių elementų, reikalingų tam, kad nacionalinės valdžios institucijos galėtų jį įgyvendinti, Bendrasis Teismas nenustatė jokių Komisijos priimant ginčijamą sprendimą taikyto metodo trūkumų ir taip padarė teisės klaidą.
   Remiantis Teisingumo Teismo sprendime „Comitato Venezia vuole vivere“ nurodytais principais pagalbos susigrąžinimo stadijoje ne tik jos gavėjas, bet ir valstybė narė kiekvienu konkrečiu atveju turi įrodyti, kad yra SESV 107 straipsnio 1 dalyje numatytų sąlygų. Tačiau nagrinėjamu atveju Komisija ginčijamame sprendime nenurodė tokio patikrinimo „tvarkos“, todėl neturėdama pagrindinių elementų, kuriais remdamasi susigrąžinimo stadijoje galėtų įrodyti, kad gavėjams suteiktos lengvatos iš tiesų yra valstybės pagalba, Italijos Respublika 2012 m. gruodžio 24 d. Įstatymu Nr. 228 (1 straipsnio 351 ir paskesnės dalys) nusprendė perkelti įrodinėjimo pareigą, priešingai tam, kas įtvirtinta Bendrijos teismų praktikoje. Konkrečiai Italijos teisės aktų leidėjas nurodė, kad ne valstybei, o atskiroms įmonėms, gavusioms pagalbą socialinio draudimo įmokų sumažinimo forma, tenka pareiga įrodyti, kad nagrinėjamos lengvatos neiškraipo konkurencijos ir neturi poveikio valstybių narių tarpusavio prekybai, priešingu atveju preziumuojama, kad suteikta lengvata gali iškraipyti konkurenciją ir paveikti valstybių narių tarpusavio prekybą. Akivaizdu, kad tai prieštarauja Teisingumo Teismo sprendime „Comitato Venezia vuole vivere“ nurodytiems principams.


title: Byla C-69/14: 2014 m. vasario 10 d. Tribunalul Sibiu (Rumunija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Dragoș Constantin Târșia prieš Rumunijos valstybę, atstovaujamą Ministerul Finanțelor, ir Economiei Serviciul public comunitar regim permise de conducere și înmatriculare a vehiculelor al județului Sibiur

text:
               12.5.2014

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 142/15

         2014 m. vasario 10 d.Tribunalul Sibiu (Rumunija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Dragoș Constantin Târșia prieš Rumunijos valstybę, atstovaujamą Ministerul Finanțelor, ir Economiei Serviciul public comunitar regim permise de conducere și înmatriculare a vehiculelor al județului Sibiur

   (Byla C-69/14)
   2014/C 142/20
   Proceso kalba: rumunų

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

   Tribunalul Sibiu

      Šalys pagrindinėje byloje

      Pareiškėja: Târșia Dragoș Constantin

      Atsakovės: Rumunijos valstybė, atstovaujama Ministerul Finanțelor și Economiei, ir Serviciul public comunitar regim permise de conducere și înmatriculare a vehiculelor al județului Sibiu

      Prejudicinis klausimas

   Ar Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijos 17, 20, 21 ir 47 straipsnius, Europos Sąjungos sutarties 6 straipsnį, Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo 110 straipsnį, Sąjungos teisėje ir Teisingumo Teismo praktikoje įtvirtintą teisinio saugumo principą reikia aiškinti taip, kad jais draudžiamos tokios nuostatos, kaip antai Įstatymo Nr. 554/2004 21 straipsnio 2 dalis, pagal kurią, kai pažeidžiamas Sąjungos teisės viršenybės principas, leidžiama atnaujinti bylą dėl nacionalinių teismų priimtų sprendimų tik administracinių bylų atveju, tačiau neleidžiama atnaujinti bylos dėl nacionalinių teismų sprendimų, priimtų kitose nei administracinėse bylose (civilinėse arba baudžiamosiose bylose), nors atitinkamais sprendimais būtų pažeistas tas pats Sąjungos viršenybės principas?


title: Byla F-53/08: 2010 m. gegužės 5 d. Tarnautojų teismo (plenarinė sesija) sprendimas byloje Bouillez ir kt. prieš Tarybą (Viešoji tarnyba — Pareigūnai — Pareigų paaukštinimas — 2007 m. pareigų paaukštinimo procedūra — Suinteresuotumas pareikšti ieškinį — Sprendimas paaukštinti — Pareigūnų, kurių pareigos paaukštintos, sąrašas — Nuopelnų palyginimas — Atliekamų pareigų lygio kriterijus — Prašymas panaikinti sprendimus paaukštinti — Interesų pusiausvyra)

text:
               28.8.2010

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 234/56

         2010 m. gegužės 5 d. Tarnautojų teismo (plenarinė sesija) sprendimas byloje Bouillez ir kt. prieš Tarybą

   (Byla F-53/08) (1)

   (Viešoji tarnyba - Pareigūnai - Pareigų paaukštinimas - 2007 m. pareigų paaukštinimo procedūra - Suinteresuotumas pareikšti ieškinį - Sprendimas paaukštinti - Pareigūnų, kurių pareigos paaukštintos, sąrašas - Nuopelnų palyginimas - Atliekamų pareigų lygio kriterijus - Prašymas panaikinti sprendimus paaukštinti - Interesų pusiausvyra)
   2010/C 234/102
   Proceso kalba: prancūzų

      Šalys

      Ieškovai: Vincent Bouillez (Overeisė, Belgija) ir kiti, atstovaujami advokatų S. Orlandi, A. Coolen, J.-N. Louis, E. Marchal

      Atsakovė: Europos Sąjungos Taryba

      Į bylą įstojusios šalys: Eliza Niniou ir Maria-Béatrice Postiglione Branco, gyvenančios atitinkamai Scharbeke (Belgija) ir Kraineme (Belgija), iš pradžių atstovaujamos advokatų T. Bontinck ir S. Woog, vėliau T. Bontinck ir S. Greco
   ir
   Maria De Jesus Cabrita ir Marie-France Liegard, Europos Sąjungos Tarybos pareigūnės, gyvenančios Briuselyje (Belgija), iš pradžių atstovaujamos advokato N. Lhoëst, vėliau advokatų N. Lhoëst ir L. Delhaye

      Dalykas

   Paskyrimų tarnybos sprendimų per 2007 m. pareigų paaukštinimo procedūrą nepaaukštinti ieškovų pareigų priskiriant AST 7 lygiui panaikinimas.

      Sprendimo rezoliucinė dalis

               1.

               Panaikinti sprendimus, kuriais Europos Sąjungos Taryba atsisakė per 2007 m. pareigų paaukštinimo procedūrą paaukštinti pareigūnų V. Bouillez, K. Van Neyghem ir I. Wagner-Leclercq pareigas priskiriant juos AST 7 lygiui.

               2.

               Atmesti likusius pareigūnų V. Bouillez, K. Van Neyghem ir I. Wagner-Leclercq reikalavimus.

               3.

               Priteisti iš Europos Sąjungos Tarybos bylinėjimosi išlaidas.

               4.

               Į bylą įstojusios šalys pačios padengia savo bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 183, 2008 7 19, p. 35.


title: Byla T-128/12: 2012 m. kovo 21 d. pareikštas ieškinys byloje HTTS prieš Tarybą

text:
               2.6.2012

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 157/8

         2012 m. kovo 21 d. pareikštas ieškinys byloje HTTS prieš Tarybą

   (Byla T-128/12)
   2012/C 157/15
   Proceso kalba: vokiečių

      Šalys

      Ieškovė: HTTS Hanseatic Trade Trust & Shipping GmbH (Hamburgas, Vokietija), atstovaujama advokatų J. Kienzle ir M. Schlingmann

      Atsakovė: Europos Sąjungos Taryba

      Reikalavimai

   Ieškovė Bendrojo Teismo prašo:

               —

               Panaikinti 2012 m. sausio 23 d. Tarybos sprendimą 2012/35/BUSP, kuriuo iš dalies keičiamas Sprendimas 2010/413/BUSP dėl ribojamųjų priemonių Iranui (1) ir 2012 m. sausio 23 d. Tarybos įgyvendinimo reglamentą (ES) Nr. 54/2012, kuriuo įgyvendinamas Reglamentas (ES) Nr. 961/2010 dėl ribojamųjų priemonių Iranui (2) tiek, kiek jie susiję su ieškove;

               —

               Priteisti iš Tarybos bylinėjimosi išlaidas, ypač patirtas ieškovės.

      Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

   Grįsdama ieškinį ieškovė remiasi penkiais pagrindais.

               1.

               Pirmasis ieškinio pagrindas susijęs su ieškovės teisės į gynybą pažeidimu

                           —

                           Šiomis aplinkybėmis ieškovė teigia, kad Taryba pažeidė jos teisę į veiksmingą teisinę apsaugą, ypač pareigą motyvuoti, nes pakankamai nemotyvavo jos įtraukimo dar kartą į asmenų ir subjektų, kuriems pagal Sprendimo 2012/35/BUSP (3) 19 ir 20 straipsnius ir Reglamento (ES) Nr. 961/2010 (4) 16 straipsnį taikomos ribojamosios priemonės, sąrašą.

                           —

                           Be to, Taryba nesiėmė veiksmų dėl aiškaus ieškovės prašymo peržiūrėti sprendimą įtraukti ieškovę į sankcijų sąrašą.

                           —

                           Taip pat Taryba pažeidė ieškovės teisę būti išklausyta, iš anksto neleidusi jai išreikšti nuomonę dėl įtraukimo dar kartą į sankcijų sąrašą ir inicijuoti Tarybos sąrašo peržiūrą.

               2.

               Antrasis ieškinio pagrindas susijęs su skundžiamo sprendimo teisinio pagrindo nebuvimu

                           —

                           Ieškovės nuomone, skundžiamas įgyvendinimo reglamentas neturi teisinio pagrindo, nes Bendrasis teismas panaikino Reglamentą Nr. 961/2010 tiek, kiek jis buvo susijęs su ieškove 2011 m. gruodžio 7 d. Sprendimu byloje T-562/10; nepaisant to, kad Reglamentas Nr. 961/2010 galiojo du mėnesius, jis negalėjo būti veiksmingas teisinis pagrindas priimti įgyvendinimo reglamentą, kiek tai susiję su ieškove.

               3.

               Trečiasis ieškinio pagrindas susijęs su SESV 266 straipsnio pažeidimu

                           —

                           Toliau ieškovė tvirtina, kad nepriėmė jokios priemonės, tam, kad vykdytų 2011 m. gruodžio 7 d. Bendrojo Teismo sprendimą byloje T-562/10, bet atvirkščiai, dar kartą įtraukė ieškovę į sankcijų sąrašą.

               4.

               Ketvirtasis ieškinio pagrindas susijęs su teisinio pagrindo įtraukti ieškovę į sankcijų sąrašą nebuvimu

                           —

                           Ieškovė teigia, kad Tarybos nurodytas pagrindas įtraukti ieškovę į sankcijų sąrašą yra labai netikslus ir nepateisina ieškovės įtraukimo į šį sąrašą.

               5.

               Penktasis ieškinio pagrindas susijęs su ieškovės pagrindinės teisės į privačios nuosavybės apsaugą pažeidimu

                           —

                           Naujas ieškovės įtraukimas į sankcijų sąrašą nepateisinamai pažeidžia jos pagrindinę teisę į nuosavybę, nes, atsižvelgiant į nepakankamą Tarybos motyvavimą, ji negalėjo suprasti, dėl kokių priežasčių buvo įtraukta į sąrašą. Be to, naujas ieškovės įtraukimas į sankcijų sąrašą buvo pagrįstas Tarybos atliktu akivaizdžiai klaidingu jos situacijos ir veiklos vertinimu ir buvo neproporcingas.

      (1)  2012 m. sausio 23 d. Tarybos sprendimas 2012/35/BUSP, kuriuo iš dalies keičiamas Sprendimas 2010/413/BUSP dėl ribojamųjų priemonių Iranui (OL L 19, p. 22).

      (2)  2012 m. sausio 23 d. Tarybos įgyvendinimo reglamentas (ES) Nr. 54/2012, kuriuo įgyvendinamas Reglamentas (ES) Nr. 961/2010 dėl ribojamųjų priemonių Iranui (OL L 19, p. 1).

      (3)  2010/413/CFSP: 2010 m. liepos 26 d. Tarybos sprendimas dėl ribojamųjų priemonių Iranui, kuriuo panaikinama Bendroji pozicija 2007/140/BUSP (OL L 195, p. 39).

      (4)  2010 m. spalio 25 d. Tarybos reglamentas (ES) Nr. 961/2010 dėl ribojamųjų priemonių Iranui, kuriuo panaikinamas Reglamentas (EB) Nr. 423/2007 (OL L 281, p. 1).


title: Byla C-369/08 2008 m. rugpjūčio 12 d. pareikštas ieškinys byloje Europos Bendrijų Komisija prieš Vokietijos Federacinę Respubliką

text:
               8.11.2008

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 285/23

         2008 m. rugpjūčio 12 d. pareikštas ieškinys byloje Europos Bendrijų Komisija prieš Vokietijos Federacinę Respubliką

   (Byla C-369/08)
   (2008/C 285/37)
   Proceso kalba: vokiečių
   Šalys

      Ieškovė: Europos Bendrijų Komisija, atstovaujama E. Traversa ir P. Dejmek

      Atsakovė: Vokietijos Federacinė Respublika
   Ieškovės reikalavimai

               —

               Pripažinti, kad Vokietijos reglamento dėl transporto priemonių eksploatavimo leidimų išdavimo (Straßenverkehrszulassungsordnung, StVZO) VIII b priedo 2.1 punktas pažeidžia EB 43 straipsnį, atsižvelgiant į EB 48 straipsnį.

               —

               Priteisti iš Vokietijos Federacinės Respublikos bylinėjimosi išlaidas.

         Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai
   Pagal EB 43 straipsnio 1 dalį yra draudžiami vienos valstybės narės nacionalinių subjektų įsisteigimo laisvės kitos valstybės narės teritorijoje apribojimai. Remiantis EB 48 straipsniu darytina išvada, kad Bendrijoje registruotas buveines, centrinę administraciją ar pagrindinę verslo vietą turinčioms bendrovėms yra taikomos tokios pat Sutarties nuostatos dėl įsisteigimo laisvės kaip ir tos valstybės narės pilietybę turintiems fiziniams asmenims. Nuostatos dėl vienodo požiūrio draudžia ne tik atvirą diskriminaciją dėl pilietybės ar bendrovių atveju - dėl jų registruotos buveinės buvimo vietos, bet ir bet kokias užslėptos diskriminacijos, kuri dėl kitų diferenciacijos kriterijų taikymo sukelia tokias pat pasekmes, formas.
   Pagal StVZO VIII b priedo 2.1 punktą kontrolės organizacija, kuri atlieka transporto priemonių technines apžiūras, tikrina jų saugumą ir išduoda joms leidimus, gali būti prižįstama Vokietijoje, tik jeigu ją sudaro bent 60 nepriklausomų transporto priemonių ekspertų, kuriems ta veikla yra pagrindinė, jeigu organizacijai priskirtoje teritorijoje yra bent vienas ir ne daugiau nei 30 techninės apžiūros inspektorių 100 000 toje teritorijoje registruotų transporto priemonių ir priekabų.
   Komisija mano, kad toks reikalavimas yra EB 43 straipsnį arba EB 43 straipsnį, atsižvelgiant į EB 48 straipsnį, pažeidžiantis neleistinas įsisteigimo laisvės ribojimas. Reikalavimas, kad organizaciją sudarytų minimalus nepriklausomų ekspertų, kuriems ta veikla yra pagrindinė, skaičius yra kokybinis apribojimas, nes įmonės, norinčios užsiimti tokia veikla, turėtų turėti ypatingą struktūrą. Kas svarbu, šis reikalavimas neleidžia atsižvelgti į samdomus darbuotojus, kurie negali tapti tokios organizacijos nariais. Be to, ginčijama nuostata yra ir kiekybinis apribojimas, nes ji numato minimalų tokių kontrolės organizacijų narių skaičių. Tokios organizacijų pripažinimą reglamentuojančios išankstinės sąlygos reiškia, kad kitoje valstybėje teisėtai įsikūręs koks nors ūkio subjektas, kurio teisinė forma ir vidaus struktūra yra kitokia, Vokietijoje negali teikti techninės kontrolės paslaugų. Galiausia, reikalavimas, kad organizacijai priskirtoje teritorijoje būtų bent vienas techninės apžiūros inspektorius 100 000 toje teritorijoje registruotų transporto priemonių ir priekabų, yra EB 43 straipsnį (atsižvelgiant į EB 48 straipsnį) pažeidžiantis apribojimas, nes šis kriterijus yra labai nepalankus kitose valstybėse narėse jau įsteigtiems juridiniams asmenims, kurių techninės apžiūros inspektoriai nebūtinai yra įsikūrę organizacijai priskirtoje teritorijoje.
   Komisija teigia, kad šioje byloje yra netaikytinas nei EB 45, nei 46 straipsnis.
   Pagal EB 45 straipsnį veiklai, kuri bet kurioje valstybėje yra susijusi, nors ir laikinai, su viešosios valdžios funkcijų vykdymu, netaikomos nuostatos dėl įsisteigimo laisvės. Tačiau šiuo kontrolės organizacijų atveju yra netenkinami teismų praktikoje suformuluoti kriterijai dėl tiesioginių ir specifinių viešosios valdžios funkcijų vykdymo. Nei tai, kad kontrolės organizacijos sprendžia dėl leidimų eksploatuoti transporto priemonę išdavimo ar neišdavimo, nei tai, kad valstybė prižiūri tokias organizacijas, neįrodo, kad jos vykdo viešosios valdžios funkcijas. Pirma, galutinį sprendimą dėl eksploatavimo leidimo neišdavimo gali priimti tik atitinkamos federalinės žemės kompetentinga institucija (leidimus išduodanti institucija), o ne kontrolės organizacija. Tokiu atveju kontrolės organizacija padeda leidimus išduodančiai institucijai ir atlieka paruošiamuosius veiksmus. Antra, tai, kad valstybė prižiūri kai kurias organizacijas, neleidžia daryti išvados, kad visos tokių organizacijų atliekamos užduotys yra susijusios su viešosios valdžios funkcijų vykdymu. Net jei pavienes kontrolės organizacijos užduotis būtų galima laikyti viešosios valdžios funkcijų vykdymu, įsisteigimo laisvės netaikymas transporto priemonių techninei apžiūrai būtų per griežta priemonė, kuri išeitų už EB 45 straipsnyje numatytos nukrypti leidžiančios nuostatos tikslo ribų. Transporto priemonių kontrolė yra viso labo techninis darbas, kuris nors ir gali turėti teisinių pasekmių, tačiau negali būti laikomas tiesioginiu viešosios valdžios funkcijų vykdymu.
   Dėl EB 46 straipsnio, kuris leidžia nevienodą požiūrį pateisinti viešosios tvarkos, visuomenės saugumo ir jos sveikatos sumetimais, Teisingumo Teismo praktikoje teigiama, kad šiuo pateisinimu galima pasinaudoti tik tada, jei minėtiems esminiams interesams kyla tikra ir rimta grėsmė. Kadangi Vokietijos valdžios institucijos nepateikė jokių tokios grėsmės atsiradimo įrodymų, darytina išvada, jog yra netenkinamos rėmimosi EB 46 straipsnyje nukrypti leidžiančia nuostata sąlygos. Komisija yra įsitikinusi, kad ginčijama priemone siekiamas tikslas užtikrinti kelių eismo saugumą, gali būti pasiekiamos mažiau ribojančiomis priemonėmis, tokiomis kaip, pavyzdžiui, kontrolės sistema, kuri tiktų visiems techninės apžiūros inspektoriams ir Vokietijos kontrolės organizacijoms.


title: Byla C-409/16: 2016 m. liepos 22 d. Symvoulio tis Epikrateias (Graikija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Ypourgos Esoterikon, Ypourgos Paideias kai Thriskevmaton/Maria-Eleni Kalliri

text:
               24.10.2016

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 392/6

         2016 m. liepos 22 d.Symvoulio tis Epikrateias (Graikija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Ypourgos Esoterikon, Ypourgos Paideias kai Thriskevmaton/Maria-Eleni Kalliri

   (Byla C-409/16)
   (2016/C 392/08)
   Proceso kalba: graikų

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Symvoulio tis Epikrateias

      Šalys pagrindinėje byloje

      Apeliantai: Ypourgos Esoterikon, Ypourgos Ethnikis paideias kai Thriskevmaton

      Kita apeliacinio proceso šalis: Maria-Eleni Kalliri

      Prejudicinis klausimas

   Ar Prezidento dekreto Nr. 90/2003 1 straipsnio 1 dalis, kuria pakeista Prezidento dekreto Nr. 4/1995 2 straipsnio 1 dalis, ir pagal kurią civiliai pretendentai į Policijos akademijos policijos pareigūnų ir tarnautojų mokyklas, be kitų reikalavimų, „(vyrai ir moterys) turi būti ne žemesnio kaip 1 m. 70 cm. ūgio“, atitinka direktyvų 76/207/EEB (1), 2002/73/EB (2) ir 2006/54/ΕB (3) nuostatas, remiantis kuriomis draudžiama bet kokia netiesioginė diskriminacija dėl lyties, kiek tai susiję su įsidarbinimu, profesiniu mokymu, pareigų paaukštinimu ir darbo sąlygomis valstybiniame sektoriuje (nebent tokį faktinį nevienodą požiūrį lemia objektyviai pateisinami ir su diskriminacija dėl lyties nesusiję veiksniai ir toks nevienodas požiūris neviršija to, kas tinkama ir būtina atitinkama priemone siekiamam tikslui pasiekti)?

      (1)  1976 m. vasario 9 d. Tarybos direktyva 76/207/EEB dėl vienodo požiūrio į vyrus ir moteris principo taikymo įsidarbinimo, profesinio mokymo, pareigų paaukštinimo ir darbo sąlygų atžvilgiu (OL L 39, 1976, p. 40; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 5 sk., 1 t., p. 187).

      (2)  2002 m. rugsėjo 23 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2002/73/EB, iš dalies keičianti Tarybos direktyvą 76/207/EEB dėl vienodo požiūrio į vyrus ir moteris principo taikymo įsidarbinimo, profesinio mokymo, pareigų paaukštinimo ir darbo sąlygų atžvilgiu (OL L 269, 2002, p. 15; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 5 sk., 4 t., p. 255).

      (3)  2006 m. liepos 5 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2006/54/EB dėl moterų ir vyrų lygių galimybių ir vienodo požiūrio į moteris ir vyrus užimtumo bei profesinės veiklos srityje principo įgyvendinimo (OL L 204, 2006, p. 23).


title: Byla F-141/12: 2012 m. lapkričio 16 d. pareikštas ieškinys byloje ZZ prieš Komisiją

text:
               26.1.2013

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 26/76

         2012 m. lapkričio 16 d. pareikštas ieškinys byloje ZZ prieš Komisiją

   (Byla F-141/12)
   2013/C 26/160
   Proceso kalba: prancūzų

      Šalys

      Ieškovas: ZZ, atstovaujamas advokato S. Pappas

      Atsakovė: Europos Komisija

      Ginčo dalykas bei aprašymas

   EPSO sprendimo neįtraukti ieškovo į asmenų, baigusių sertifikatų išdavimo procedūros mokymo programą ir išlaikiusių egzaminus, sąrašą panaikinimas ir prašymas priteisti kompensaciją žalai atlyginti.

      Ieškovo reikalavimai

               —

               Pripažinti ieškinį priimtinu ir pagrįstu.

               —

               Panaikinti ginčijamą aktą.

               —

               Priteisti iš Komisijos ieškovui 10 000 EUR patirtai žalai atlyginti.

               —

               Priteisti iš Komisijos bylinėjimosi išlaidas.


title: Byla T-38/05 Agroexpansión, S.A. 2005 m. sausio 22 d. pareikštas ieškinys Europos Bendrijų Komisijai

text:
               2.4.2005

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 82/43

         Agroexpansión, S.A. 2005 m. sausio 22 d. pareikštas ieškinys Europos Bendrijų Komisijai
   (Byla T-38/05)
   (2005/C 82/76)
   Proceso kalba: ispanų
   2005 m. sausio 22 d. Europos Bendrijų Pirmosios instancijos teisme buvo pareikštas Agroexpansión, S.A., įsteigtos Madride (Ispanija), atstovaujamos Madrido advokatų kolegijos advokatų Jaime Folguera Crespo ir Patricia Vidal Martínez, ieškinys Europos Bendrijų Komisijai.
   Ieškovė Pirmosios instancijos teismo prašo:

               1)

               iš dalies panaikinti 2004 m. spalio 20 d. Komisijos sprendimo 3 straipsnį, sumažinant baudos, paskirtos Agroexpansión, sumą,

               2)

               priteisti iš Komisijos bylinėjimosi išlaidas.

         Pagrindai ir pagrindiniai argumentai
   Šios bylos sprendimo objektas yra toks pat kaip byloje T-24/05 Standart Comercial Corporation ir kiti prieš Komisiją
       (1)

   Pagrindai, kuriuos nurodo ieškovė, yra panašūs į nurodytus minėtoje byloje (vienodo požiūrio principo bei Reglamento Nr. 1/2003 23 straipsnio 2 dalies pažeidimas).
   Pirmiausia tvirtinama, kad Komisija neteisingai atsižvelgė į įmonių grupės, kuriai vadovauja DIMON INC., konsoliduotą apyvartą, nustatydama ieškovei paskirtos baudos sumą. Iš kitos pusės, AGROEXPANSION priklauso šiai grupei tik nuo 1997 m. lapkričio mėn.
   Be to, Komisija neatsižvelgė į švelninančias aplinkybes, kad ieškovė nutraukė savo dalyvavimą toje veikloje iš karto, kai tik sužinojo apie Komisijos atliekamus patikrinimus.

      (1)  Dar nepaskelbta Europos Bendrijų oficialiajame leidinyje.


title: Byla T-229/05 Bendrovės „AEPI A. E.“2005 m. birželio 15 d. pareikštas ieškinys Europos Bendrijų Komisijai

text:
               20.8.2005

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 205/29

         Bendrovės „AEPI A. E.“2005 m. birželio 15 d. pareikštas ieškinys Europos Bendrijų Komisijai
   (Byla T-229/05)
   (2005/C 205/53)
   Proceso kalba: graikų
   2005 m. birželio 15 d. Europos Bendrijų Pirmosios instancijos teisme buvo pareikštas bendrovės „Elliniki Etairia pros Prostasian tis Pnevmatikis Idioktisias“, įsteigtos Maroussi, Attica, atstovaujamos advokato T. Asprogerakas-Grivas, ieškinys Europos Bendrijų Komisijai.
   Ieškovė Pirmosios instancijos teismo prašo:

               —

               panaikinti ginčijamą Europos Bendrijų Komisijos sprendimą kaip neteisėtą ir pripažinti, kad skunde nurodomas bendrovių, kurios administruoja gretutines teises, elgesys yra Bendrijos teisės pažeidimas;

               —

               patenkinti visą skundą 2001/4372,56(2001)A/3603/2, kuris buvo atmestas ginčijamu sprendimu;

               —

               priteisti iš Europos Bendrijų Komisijos bylinėjimosi išlaidas, taip pat advokato honorarą.

         Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai
   Ieškovė, Graikijos autorių teisių kolektyvinio administravimo muzikos srityje bendrovė, pateikė skundą Europos Bendrijų Komisijai, nurodydama, kad ERATO, APPOLON ir GRAMMO, kurios administruoja atitinkamai dainininkų, muzikantų ir bendrovių bei įrašų gamintojų gretutines teises, padarė EB 81 ir 82 straipsnių pažeidimą. Savo skunde ieškovė tvirtina, kad šios bendrovės, kurios Graikijoje turi gretutinių teisių nurodytuose sektoriuose monopoliją, suderintais veiksmais nustatė labai didelius tarifus už naudojimąsi gretutinėmis teisėmis, todėl daug teatro srityje veikiančių bendrovių, negalėdamos jų mokėti, turėjo nutraukti muzikos naudojimą savo patalpose, o kompozitoriai, esantys ieškovės nariais, prarado galimybes naudotis savo autoriaus teisėmis.
   Ieškovė prašo panaikinti Komisijos sprendimą, kuriuo buvo atmestas jos skundas. Ji tvirtina, kad Komisija klaidingai nusprendė, jog nėra pavojaus bendrosios rinkos iškraipymams, kadangi visos suinteresuotos šalys yra įsteigtos Graikijoje. Ieškovės nuomone, vienintelio fakto, kad konkurencijos taisyklės pažeidžiamos išskirtinai vienoje valstybėje narėje, nepakanka, kad pažeidimas būtų pripažintas nereikšmingu. Be to, ieškovė mano, kad Komisija neįvertino visų skunde pateiktų argumentų. Galiausiai, ieškovės nuomone, nurodytas pažeidimas gali turėti įtakos prekybai Bendrijoje.


title: Byla T-109/11: 2011 m. vasario 16 d. pareikštas ieškinys byloje Apollo Tyres prieš VRDT — Endurance Technologies (ENDURACE)

text:
               30.4.2011

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 130/15

         2011 m. vasario 16 d. pareikštas ieškinys byloje Apollo Tyres prieš VRDT — Endurance Technologies (ENDURACE)

   (Byla T-109/11)
   2011/C 130/28
   Kalba, kuria surašytas ieškinys: anglų

      Šalys

      Ieškovė: Apollo Tyres AG (Badenas, Šveicarija), atstovaujama advokato S. Szilvasi

      Atsakovė: Vidaus rinkos derinimo tarnyba (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui)

      Kita procedūros Apeliacinėje taryboje šalis: Endurance Technologies Pvt Ltd (Aurangabad, Indija)

      Ieškovės reikalavimai

               —

               Panaikinti 2010 m. lapkričio 25 d. Vidaus rinkos derinimo tarnybos (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui) pirmosios apeliacinės tarybos sprendimą byloje R 625/2010-1,

               —

               priteisti iš kitos procedūros Apeliacinėje taryboje šalies bylinėjimosi išlaidas.

      Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

      Bendrijos prekių ženklo paraišką pateikęs asmuo: ieškovė

      Prašomas įregistruoti Bendrijos prekių ženklas: žodinis prekių ženklas ENDURACE 12 klasės prekėms ir 35 bei 37 klasių paslaugoms — Bendrijos prekių ženklo paraiška Nr. 6419824

      Prekių ženklo ar žymens, kuriuo grindžiamas protestas, savininkas: kita procedūros Apeliacinėje taryboje šalis

      Prekių ženklas ar žymuo, kuriuo grindžiamas protestas: vaizdinis prekių ženklas ENDURANCE ir spalvota emblema 12 klasės prekėms (Bendrijos prekių ženklo registracijos paraiška Nr. 5819149)

      Protestų skyriaus sprendimas: iš dalies atmesti Bendrijos prekių ženklo paraišką

      Apeliacinės tarybos sprendimas: atmesti ieškovės apeliaciją ir iš dalies patenkinti kitos šalies prašymą, pateiktą pagal Reglamento (EB) Nr. 216/96 (1) 8 straipsnio 3 dalį, ir todėl iš dalies atmesti Bendrijos prekių ženklo paraišką

      Ieškinio pagrindai: Tarybos reglamento Nr. 207/2009 8 straipsnio 1 dalies b punkto pažeidimas, nes Apeliacinė taryba klaidingai nustatė, kad buvo supainiojimo galimybė.

      (1)  1996 m. vasario 5 d. Komisijos reglamentas (EB) Nr. 216/96 nustatantis Vidaus rinkos derinimo tarnybos (prekių ženklai ir dizainas) Apeliacinių tarybų darbo tvarką, iš dalies pakeistas 2004 m. gruodžio 6 d. Komisijos reglamentu (EB) Nr. 2082/2004.


title: Byla T-395/15 P: 2016 m. spalio 5 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje ECDC/CJ (Apeliacinis skundas — Viešoji tarnyba — Sutartininkas — Terminuota sutartis — Nutraukimas — Pasitikėjimo praradimas — Teisė būti išklausytam)

text:
               14.11.2016

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 419/41

         2016 m. spalio 5 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje ECDC/CJ

   (Byla T-395/15 P) (1)

   ((Apeliacinis skundas - Viešoji tarnyba - Sutartininkas - Terminuota sutartis - Nutraukimas - Pasitikėjimo praradimas - Teisė būti išklausytam))
   (2016/C 419/53)
   Proceso kalba: anglų

      Šalys

      Apeliantas: Europos ligų prevencijos ir kontrolės centras, atstovaujamas J. Mannheim ir A. Daume, padedamų advokatų D. Waelbroeck ir A. Duron

      Kita proceso šalis: CJ, (Agios Stefanas, Graikija), atstovaujamas advokato V. Kolias

      Dalykas

   Apeliacinis skundas dėl 2015 m. balandžio 29 d. Europos Sąjungos tarnautojų teismo (antroji kolegija) sprendimo CJ/ECDC (F-159/12 ir F-161/12, EU:F:2015:38), kuriuo prašoma iš dalies panaikinti šį sprendimą.

      Rezoliucinė dalis

               1.

               Atmesti apeliacinį skundą.

               2.

               Priteisti iš Europos ligų prevencijos ir kontrolės centro (ECDC) bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 311, 2015 9 21.


title: Byla C-99/05 Europos Bendrijų Komisijos 2005 m. vasario 24 d. pareikštas ieškinys Suomijos Respublikai

text:
               16.4.2005

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 93/21

         Europos Bendrijų Komisijos 2005 m. vasario 24 d. pareikštas ieškinys Suomijos Respublikai
   (Byla C-99/05)
   (2005/C 93/40)
   Proceso kalba: suomių
   2005 m. vasario 24 d. Europos Bendrijų Teisingumo Teisme buvo pareikštas Europos Bendrijų Komisijos, atstovaujamos D. Martin ir I. Koskinen, nurodžiusių adresą dokumentams įteikti Liuksemburge, ieškinys Suomijos Respublikai.
   Europos Bendrijų Komisija Teisingumo Teismo prašo:

               1)

               pripažinti, kad Suomijos Respublika neįvykdė įsipareigojimų, kylančių iš 2000 m. lapkričio 27 d. Tarybos direktyvos 2000/78/EB (1), nustatančios vienodo požiūrio užimtumo ir profesinėje srityje bendruosius pagrindus, autonominio Åland rajono atžvilgiu nepriimdama įstatymų ir kitų teisės aktų, įgyvendinančių šią direktyvą, arba bent apie tai nepranešdama Komisijai;

               2)

               priteisti iš Suomijos Respublikos bylinėjimosi išlaidas.

         Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai
   Direktyvos perkėlimo į nacionalinę teisę terminas baigėsi 2003 m. gruodžio 2 d.

      (1)  OL L 303, 2000 m. gruodžio 2 d., p. 16.


title: Byla C-118/09: 2010 m. gruodžio 22 d. Teisingumo Teismo (ketvirtoji kolegija) sprendimas byloje ( Oberste Berufungs- und Disziplinarkommission (Austrija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) — Robert Koller pradėtas procesas (Nacionalinio teismo sąvoka EB 234 straipsnio prasme — Diplomų pripažinimas — Direktyva 89/48/EEB — Advokatas — Įrašymas į kitos valstybės narės nei ta, kurioje buvo patvirtintas diplomo lygiavertiškumas, profesinės asociacijos sąrašą)

text:
               26.2.2011

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 63/3

         2010 m. gruodžio 22 d. Teisingumo Teismo (ketvirtoji kolegija) sprendimas byloje (Oberste Berufungs- und Disziplinarkommission (Austrija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) — Robert Koller pradėtas procesas

   (Byla C-118/09) (1)

   (Nacionalinio teismo sąvoka EB 234 straipsnio prasme - Diplomų pripažinimas - Direktyva 89/48/EEB - Advokatas - Įrašymas į kitos valstybės narės nei ta, kurioje buvo patvirtintas diplomo lygiavertiškumas, profesinės asociacijos sąrašą)
   2011/C 63/05
   Proceso kalba: vokiečių

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Oberste Berufungs- und Disziplinarkommission

      Šalis pagrindinėje byloje

   Robert Koller

      Dalykas

   Prašymas priimti prejudicinį sprendimą — Oberste Berufungs- und Disziplinarkommission — 1988 m. gruodžio 21 d. Tarybos direktyvos dėl bendrosios aukštojo mokslo diplomų, išduotų po bent trejų metų profesinio mokymo ir lavinimo, pripažinimo sistemos (OL L 19, 1989, p. 16; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 5 sk., 1 t., p. 337) aiškinimas — Direktyvos taikymas Austrijos piliečiui, pripažinus jo Austrijoje gautą diplomą ir papildomų mažiau negu trejų metų studijų Ispanijos universitete įrašytam į Ispanijos advokatų sąrašą, kuris, siekdamas būti įrašytas į Austrijos advokatų sąrašą, po tris savaites Ispanijoje vykdytos profesinės veiklos, remdamasis Ispanijoje išduotu dokumentu, suteikiančiu teisę vykdyti profesinę veiklą, pateikė prašymą leisti laikyti kvalifikacinį egzaminą

      Rezoliucinė dalis

               1.

               Asmuo, sėkmingai išlaikęs kvalifikacinį egzaminą, norėdamas užsiimti priimančiojoje valstybėje narėje reglamentuojama profesine advokato veikla ir turintis šioje valstybėje narėje išduotą diplomą, patvirtinantį, kad sėkmingai baigti ne mažiau kaip trejų metų trukmės kursai po vidurinės mokyklos, bei po papildomų trumpesnių nei trejų metų studijų kitoje valstybėje narėje išduotą lygiavertį dokumentą, suteikiantį teisę šioje valstybėje narėje užsiimti reglamentuojama profesine advokato veikla, kurią jis faktiškai ten vykdė tuo metu, kai pateikė prašymą leisti laikyti kvalifikacinį egzaminą, gali remtis 1988 m. gruodžio 21 d. Tarybos direktyvos 89/48/EEB dėl bendrosios aukštojo mokslo diplomų, išduotų po bent trejų metų profesinio mokymo ir lavinimo, pripažinimo sistemos, iš dalies pakeistos 2001 m. gegužės 14 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2001/19/EB, nuostatomis.

               2.

               Direktyva 89/48, iš dalies pakeista Direktyva 2001/19, turi būti aiškinama taip, kad pagal ją draudžiama kompetentingoms priimančiosios valstybės narės institucijoms neleisti asmeniui, esančiam tokioje situacijoje, kaip antai ieškovas pagrindinėje byloje, laikyti kvalifikacinį egzaminą, siekiant užsiimti profesine advokato veikla, jeigu nėra įrodymų, kad jis atliko praktiką, reikalaujamą pagal šios valstybės narės teisės aktus.

      (1)  OL C 141, 2009 6 20.


title: Sujungtos bylos C-404/15 ir C-659/15 PPU: 2016 m. balandžio 5 d. Teisingumo Teismo (didžioji kolegija) sprendimas bylose (Hanseatisches Oberlandesgericht in Bremen (Vokietija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) – Europos areštų orderių, išduotų Pál Aranyosi, (C-404/15), Robert Căldăraru (C-659/15 PPU), vykdymas (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą — Policijos ir teismų bendradarbiavimas baudžiamosiose bylose — Pagrindų sprendimas 2002/584/TVR — Europos arešto orderis — Atsisakymo vykdyti motyvai — Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartija — 4 straipsnis — Nežmoniško ar žeminančio elgesio uždraudimas — Laisvės atėmimo sąlygos išduodančiojoje valstybėje narėje)

text:
               13.6.2016

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 211/21

      2016 m. balandžio 5 d. Teisingumo Teismo (didžioji kolegija) sprendimas bylose (Hanseatisches Oberlandesgericht in Bremen (Vokietija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) – Europos areštų orderių, išduotų Pál Aranyosi, (C-404/15), Robert Căldăraru (C-659/15 PPU), vykdymas
      (Sujungtos bylos C-404/15 ir C-659/15 PPU) (1)

      ((Prašymas priimti prejudicinį sprendimą - Policijos ir teismų bendradarbiavimas baudžiamosiose bylose - Pagrindų sprendimas 2002/584/TVR - Europos arešto orderis - Atsisakymo vykdyti motyvai - Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartija - 4 straipsnis - Nežmoniško ar žeminančio elgesio uždraudimas - Laisvės atėmimo sąlygos išduodančiojoje valstybėje narėje))
      (2016/C 211/27)
      Proceso kalba: vokiečių

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

         Hanseatisches Oberlandesgericht in Bremen

         Šalys pagrindinėje byloje

      Pál Aranyosi (C-404/15), Robert Căldăraru (C-659/15 PPU)

         Rezoliucinė dalis

      2002 m. birželio 13 d. Tarybos pagrindų sprendimo 2002/584/TVR dėl Europos arešto orderio ir perdavimo tarp valstybių narių tvarkos, iš dalies pakeisto 2009 m. vasario 26 d. Tarybos pamatiniu [Pagrindų] sprendimu 2009/299/TVR, 1 straipsnio 3 dalį, 5 straipsnį ir 6 straipsnio 1 dalį reikia aiškinti taip, kad, esant objektyvių, patikimų, tikslių ir tinkamai atnaujinamų duomenų apie sisteminius ar apibendrintus trūkumus dėl tam tikrų asmenų grupių arba tam tikrų sulaikymo centrų, kiek tai susiję su laikymo laisvės atėmimo įstaigose sąlygomis išduodančioje valstybėje narėje, vykdančioji teisminė institucija turi konkrečiai ir tiksliai patikrinti, ar yra svarių ir neginčijamų motyvų manyti, kad asmuo, dėl kurio išduotas Europos arešto orderis siekiant patraukti jį baudžiamojon atsakomybėn arba įvykdyti laisvės atėmimo bausmę, dėl laikymo šios valstybės narės laisvės atėmimo įstaigoje sąlygų patirs realų nežmoniško ar žeminančio elgesio, kaip jis suprantamas pagal Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijos 4 straipsnį, pavojų, jeigu bus perduotas šiai valstybe narei. Šiuo tikslu ji turi paprašyti išduodančiosios teisminės institucijos pateikti papildomos informacijos, ir ši po to, kai prireikus gavo valstybės narės centrinės institucijos arba vienos iš centrinių institucijų pagalbą, kaip tai suprantama pagal Pagrindų sprendimo 7 straipsnį, turi pateikti šią informaciją laikydamasi tokiame prašyme numatytų terminų. Vykdančioji teisminė institucija turi atidėti savo sprendimo dėl atitinkamo asmens perdavimo priėmimą, kol gaus papildomos informacijos, leidžiančios jai atmesti tokį pavojų. Jeigu šis pavojus negali būti atmestas per protingą terminą, ši institucija turi nuspręsti, ar reikia nutraukti perdavimo procedūrą.

         (1)  OL C 320, 2015 9 28.

         OL C 59, 2016 2 15.


title: Byla C-234/14: 2016 m. sausio 14 d. Teisingumo Teismo (pirmoji kolegija) sprendimas byloje (Augstākā tiesa (Latvija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) „Ostas celtnieks“ SIA/Talsu novada pašvaldība, Iepirkumu uzraudzības birojs (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą — Viešieji pirkimai — Direktyva 2004/18/EB — Ekonominiai ir finansiniai pajėgumai — Techniniai ir (arba) profesiniai pajėgumai — 47 straipsnio 2 dalis ir 48 straipsnio 3 dalis — Konkurso sąlygos, kuriose konkurso dalyviui nustatyta pareiga sudaryti partnerystės sutartį arba įsteigti kolektyvinę bendrovę su ūkio subjektais, kurių pajėgumais jis remiasi)

text:
               14.3.2016

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 98/6

         2016 m. sausio 14 d. Teisingumo Teismo (pirmoji kolegija) sprendimas byloje (Augstākā tiesa (Latvija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) „Ostas celtnieks“ SIA/Talsu novada pašvaldība, Iepirkumu uzraudzības birojs

   (Byla C-234/14) (1)

   ((Prašymas priimti prejudicinį sprendimą - Viešieji pirkimai - Direktyva 2004/18/EB - Ekonominiai ir finansiniai pajėgumai - Techniniai ir (arba) profesiniai pajėgumai - 47 straipsnio 2 dalis ir 48 straipsnio 3 dalis - Konkurso sąlygos, kuriose konkurso dalyviui nustatyta pareiga sudaryti partnerystės sutartį arba įsteigti kolektyvinę bendrovę su ūkio subjektais, kurių pajėgumais jis remiasi))
   (2016/C 098/06)
   Proceso kalba: latvių

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Augstākā tiesa

      Šalys pagrindinėje byloje

      Ieškovė:„Ostas celtnieks“ SIA

      Atsakovė: Talsu novada pašvaldība, Iepirkumu uzraudzības birojs

      Rezoliucinė dalis

   2004 m. kovo 31 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2004/18/EB dėl viešojo darbų, prekių ir paslaugų pirkimo sutarčių sudarymo tvarkos derinimo 47 straipsnio 2 dalį ir 48 straipsnio 3 dalį reikia aiškinti taip, kad pagal jas draudžiama suteikti perkančiajai organizacijai galimybę konkurso sąlygose, susijusiose su viešojo pirkimo sutarties sudarymo procedūra, nustatyti konkurso dalyviui, kuris remiasi kitų ūkio subjektų pajėgumais, pareigą prieš sudarant minėtą sutartį sudaryti su šiais ūkio subjektais partnerystės sutartį arba įsteigti su jais kolektyvinę bendrovę.

      (1)  OL C 212, 2014 7 7.


title: Sujungtos bylos C-532/15 ir C-538/15: 2016 m. gruodžio 8 d. Teisingumo Teismo (pirmoji kolegija) sprendimas byloje (Audiencia Provincial de Zaragoza, Juzgado de Primera Instancia de Olot (Ispanija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Eurosaneamientos SL, Entidad Urbanística Conservación Parque Tecnológico de reciclado López Soriano, UTE PTR Acciona Infraestructuras SA/ArcelorMittal Zaragoza, SA (C-532/15), Francesc de Bolós Pi/Urbaser SA (C-538/15) (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą — Procesinių atstovų teikiamos paslaugos — Tarifas — Teismai — Galimybės nukrypti nebuvimas)

text:
               6.2.2017

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 38/4

         2016 m. gruodžio 8 d. Teisingumo Teismo (pirmoji kolegija) sprendimas byloje (Audiencia Provincial de Zaragoza, Juzgado de Primera Instancia de Olot (Ispanija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Eurosaneamientos SL, Entidad Urbanística Conservación Parque Tecnológico de reciclado López Soriano, UTE PTR Acciona Infraestructuras SA/ArcelorMittal Zaragoza, SA (C-532/15), Francesc de Bolós Pi/Urbaser SA (C-538/15)

   (Sujungtos bylos C-532/15 ir C-538/15) (1)

   ((Prašymas priimti prejudicinį sprendimą - Procesinių atstovų teikiamos paslaugos - Tarifas - Teismai - Galimybės nukrypti nebuvimas))
   (2017/C 038/05)
   Proceso kalba: ispanų

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Audiencia Provincial de Zaragoza, Juzgado de Primera Instancia de Olot

      Šalys pagrindinėje byloje

      Ieškovės: Eurosaneamientos SL, Entidad Urbanística Conservación Parque Tecnológico de reciclado López Soriano, UTE PTR Acciona Infraestructuras SA (C-532/15), Francesc de Bolós Pi (C-538/15)

      Atsakovės: ArcelorMittal Zaragoza, SA (C-532/15), Urbaser SA (C-538/15)

      dalyvaujant: Consejo General de Procuradores de España (C-532/15)

      Rezoliucinė dalis

               1.

               SESV 101 straipsnis, siejamas su ESS 4 straipsnio 3 dalimi, turi būti aiškinamas taip, kad pagal jį nedraudžiamos tokios nacionalinės teisės nuostatos, kaip nagrinėjamosios pagrindinėse bylose, kuriose nustatytas procesinių atstovų honorarams taikomas tarifas, kuris gali būti sumažintas arba padidintas tik iki 12 %, o nacionaliniai teismai gali tik patikrinti, ar iš tikrųjų laikomasi nustatytų tarifų, bet neturi galimybės išimtiniais atvejais nukrypti nuo tarifus reglamentuojančiose teisės normose nustatytų dydžių.

               2.

               Europos Sąjungos Teisingumo Teismas neturi jurisdikcijos atsakyti į antrąjį ir trečiąjį klausimus byloje C-532/15 ir į trečiąjį–penktąjį klausimus byloje C-538/15, pateiktus atitinkamai Audiencia Provincial de Zaragoza (Saragosos provincijos teismas, Ispanija) ir Juzgado de Primera Instancia de Olot (Oloto pirmosios instancijos teismas, Ispanija).

      (1)  OL C 429, 2015 12 21.


title: Byla C-513/10: 2010 m. spalio 14 d. Dimitris Platis pateiktas apeliacinis skundas dėl 2010 m. rugsėjo 30 d. Bendrojo Teismo (pirmoji kolegija) priimto sprendimo byloje T-311/10 Dimitris Platis prieš Tarybą ir Graikiją

text:
               12.3.2011

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 80/10

         2010 m. spalio 14 d. Dimitris Platis pateiktas apeliacinis skundas dėl 2010 m. rugsėjo 30 d. Bendrojo Teismo (pirmoji kolegija) priimto sprendimo byloje T-311/10 Dimitris Platis prieš Tarybą ir Graikiją

   (Byla C-513/10)
   2011/C 80/18
   Proceso kalba: graikų

      Šalys

      Apeliantas: Dimitris Platis, atstovaujamas advokato P. Théodoropoulos

      Kitos proceso šalys: Europos Sąjungos Taryba ir Graikijos Respublika
   Teisingumo Teismas (septintoji kolegija) 2010 m. gruodžio 17 d. nutartimi nusprendė atmesti apeliacinį skundą kaip iš dalies akivaizdžiai nepagrįstą ir iš dalies akivaizdžiai nepriimtiną.


title: Byla T-491/11 P: 2012 m. lapkričio 20 d. Bendrojo Teismo nutartis byloje Marcuccio prieš Komisiją (Apeliacinis skundas — Viešoji tarnyba — Pareigūnai — Dalinio nuolatinio invalidumo nustatymo procedūros trukmė — Apelianto tariamai patirta žala — Išlaidų, kurių buvo galima išvengti, atlyginimas — Ieškinio kaip akivaizdžiai visiškai teisiškai nepagrįsto atmetimas pirmojoje instancijoje — Tarnautojų teismo procedūros reglamento 94 straipsnio a punktas)

text:
               26.1.2013

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 26/47

         2012 m. lapkričio 20 d. Bendrojo Teismo nutartis byloje Marcuccio prieš Komisiją

   (Byla T-491/11 P) (1)

   (Apeliacinis skundas - Viešoji tarnyba - Pareigūnai - Dalinio nuolatinio invalidumo nustatymo procedūros trukmė - Apelianto tariamai patirta žala - Išlaidų, kurių buvo galima išvengti, atlyginimas - Ieškinio kaip akivaizdžiai visiškai teisiškai nepagrįsto atmetimas pirmojoje instancijoje - Tarnautojų teismo procedūros reglamento 94 straipsnio a punktas)
   2013/C 26/92
   Proceso kalba: italų

      Šalys

      Apeliantas: Luigi Marcuccio (Trikazė, Italija), atstovaujamas advokato G. Cipressa

      Kita proceso šalis: Europos Komisija, atstovaujama J. Currall ir C. Berardis-Kayser, padedamų advokato A. Del Ferro

      Dalykas

   Apeliacinis skundas dėl 2011 m. birželio 30 d. Europos Sąjungos tarnautojų teismo (trečioji kolegija) nutarties Marcuccio prieš Komisiją (F-14/10, dar nepaskelbta Rinkinyje), kuriuo prašoma panaikinti šią nutartį.

      Rezoliucinė dalis

               1.

               Atmesti apeliacinį skundą.

               2.

               Luigi Marcuccio padengia savo ir Europos Komisijos šioje instancijoje patirtas bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 331, 2011 11 12.


title: Byla T-16/04: 2010 m. kovo 2 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Arcelor prieš Parlamentą ir Tarybą (Aplinka — Direktyva 2003/87/EB — Šiltnamio efektą sukeliančių dujų apyvartinių taršos leidimų prekybos sistema — Prašymas panaikinti — Tiesioginės ir konkrečios sąsajos nebuvimas — Prašymas atlyginti žalą — Priimtinumas — Pakankamai akivaizdus viršesnės teisės normos, suteikiančios teises asmenims, pažeidimas — Teisė į nuosavybę — Laisvė verstis profesine veikla — Proporcingumas — Vienodas požiūris — Įsisteigimo laisvė — Teisinis saugumas)

text:
               17.4.2010

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 100/35

         2010 m. kovo 2 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Arcelor prieš Parlamentą ir Tarybą

   (Byla T-16/04) (1)

   (Aplinka - Direktyva 2003/87/EB - Šiltnamio efektą sukeliančių dujų apyvartinių taršos leidimų prekybos sistema - Prašymas panaikinti - Tiesioginės ir konkrečios sąsajos nebuvimas - Prašymas atlyginti žalą - Priimtinumas - Pakankamai akivaizdus viršesnės teisės normos, suteikiančios teises asmenims, pažeidimas - Teisė į nuosavybę - Laisvė verstis profesine veikla - Proporcingumas - Vienodas požiūris - Įsisteigimo laisvė - Teisinis saugumas)
   2010/C 100/52
   Proceso kalba: anglų

      Šalys

      Ieškovė: Arcelor SA (Liuksemburgas, Liuksemburgas), atstovaujama iš pradžių advokatų W. Deselaers, B. Meyring ir B. Schmitt-Rady, vėliau W. Deselaerts ir B. Meyring

      Atsakovai: Europos Parlamentas, atstovaujamas iš pradžių K. Bradley ir M. Moore, vėliau L. Visaggio ir I. Anagnostopoulou, ir Europos Sąjungos Taryba, atstovaujama iš pradžių B. Hoff-Nielsen ir M. Bishop, vėliau E. Karlsson ir A. Westerhof Löfflerova ir dar vėliau A. Westerhof Löfflerova ir K. Michoel

      Atsakovių pusėje į bylą įstojusi šalis: Europos Komisija, atstovaujama U. Wölker

      Dalykas

   Dėl prašymo, pirma, iš dalies panaikinti 2003 m. spalio 13 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvą 2003/87/EB, nustatančią šiltnamio efektą sukeliančių dujų emisijos leidimų sistemą Bendrijoje ir iš dalies keičiančią Tarybos direktyvą 96/61/EB (OL 275, p. 32; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 15 sk., 7 t., p. 631), ir, antra, atlyginti žalą, kurią ieškovė patyrė priėmus šią direktyvą.

      Rezoliucinė dalis

               1.

               Atmesti ieškinį.

               2.

               Arcelor SA padengia savo bei Europos Sąjungos Parlamento ir Tarybos išlaidas.

               3.

               Europos Komisija padengia savo bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 71, 2004 3 20.


title: Byla T-1/08: 2011 m. gegužės 17 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Buczek Automotive prieš Komisiją (Valstybės pagalba — Lenkijos plieno pramonės restruktūrizavimas — Viešųjų skolų išieškojimas — Sprendimas, kuriuo pagalba pripažinta nesuderinama su bendrąja rinka ir nurodyta ją susigrąžinti — Ieškinys dėl panaikinimo — Suinteresuotumas pareikšti ieškinį — Priimtinumas — Valstybės pagalbos sąvoka — Privataus kreditoriaus kriterijus)

text:
               25.6.2011

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 186/18

         2011 m. gegužės 17 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Buczek Automotive prieš Komisiją

   (Byla T-1/08) (1)

   (Valstybės pagalba - Lenkijos plieno pramonės restruktūrizavimas - Viešųjų skolų išieškojimas - Sprendimas, kuriuo pagalba pripažinta nesuderinama su bendrąja rinka ir nurodyta ją susigrąžinti - Ieškinys dėl panaikinimo - Suinteresuotumas pareikšti ieškinį - Priimtinumas - Valstybės pagalbos sąvoka - Privataus kreditoriaus kriterijus)
   2011/C 186/32
   Proceso kalba: lenkų

      Šalys

      Ieškovė: Buczek Automotive sp. z o.o.(Sosnovecas, Lenkija), iš pradžių atstovaujama advokatų T. Gackowski, vėliau D. Szlachetko-Reiter, galiausiai J. Jurczyk,

      Atsakovė: Europos Komisija, atstovaujama iš pradžių atstovaujama K. Gross, M. Kaduczak, A. Stobiecka-Kuik ir K. Herrmann, vėliau A. Stobiecka-Kuik, K. Herrmann ir T. Maxian Rusche

      Ieškovės pusėje į bylą įstojusi šalis: Lenkijos Respublika, iš pradžių atstovaujama M. Niechciała, vėliau M. Krasnodębska-Tomkiel ir M. Rzotkiewicz

      Dalykas

   2007 m. spalio 23 d. Komisijos sprendimo 2008/344/EB dėl valstybės pagalbos C 23/06 (ex NN 35/06), kurią Lenkija suteikė plieno gamintojai grupei Technologie Buczek (OL L 2008, 116, p. 26), panaikinimas iš dalies.

      Sprendimo rezoliucinė dalis

               1.

               Panaikinti 2007 m. spalio 23 d. Komisijos sprendimo 2008/344/EB dėl valstybės pagalbos C 23/06 (ex NN 35/06), kurią Lenkija suteikė plieno gamintojai grupei Technologie Buczek, 1 straipsnį.

               2.

               Panaikinti Sprendimo 2008/344 3 straipsnio 1 ir 3 dalis bei 4 ir 5 straipsnius tiek, kiek jie susiję su Buczek Automotive sp. z o.o.

               3.

               Europos Komisija padengia savo ir Buczek Automotive bylinėjimosi išlaidas, įskaitant tas, kurios susijusios su laikinųjų apsaugos priemonių taikymo procedūra.

               4.

               Lenkijos Respublika padengia savo bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 64, 2008 3 8.


title: Byla C-618/10: 2012 m. birželio 14 d. Teisingumo Teismo (pirmoji kolegija) sprendimas byloje ( Audiencia Provincial de Barcelona (Ispanija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Banco Español de Crédito, SA prieš Joaquín Calderón Camino (Direktyva 93/13/EEB — Su vartotojais sudarytos sutartys — Nesąžininga sąlyga dėl palūkanų už pavėluotas įmokas — Mokėjimo įsakymo procedūra — Nacionalinio teismo jurisdikcija)

text:
               28.7.2012

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 227/5

         2012 m. birželio 14 d. Teisingumo Teismo (pirmoji kolegija) sprendimas byloje (Audiencia Provincial de Barcelona (Ispanija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Banco Español de Crédito, SA prieš Joaquín Calderón Camino

   (Byla C-618/10) (1)

   (Direktyva 93/13/EEB - Su vartotojais sudarytos sutartys - Nesąžininga sąlyga dėl palūkanų už pavėluotas įmokas - Mokėjimo įsakymo procedūra - Nacionalinio teismo jurisdikcija)
   2012/C 227/06
   Proceso kalba: ispanų

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Audiencia Provincial de Barcelona

      Šalys pagrindinėje byloje

      Ieškovė: Banco Español de Crédito, SA

      Atsakovas: Joaquín Calderón Camino

      Dalykas

   Prašymas priimti prejudicinį sprendimą — Audiencia Provincial de Barcelona — 1993 m. balandžio 5 d. Tarybos direktyvos 93/13/EEB dėl nesąžiningų sąlygų sutartyse su vartotojais (OL L 95, p. 29; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 15 sk., 2 t., p. 288) 6 straipsnio 1 dalies, 2005 m. gegužės 11 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2005/29/EB dėl nesąžiningos įmonių komercinės veiklos vartotojų atžvilgiu vidaus rinkoje ir iš dalies keičiančios Tarybos direktyvą 84/450/EEB, Europos Parlamento ir Tarybos direktyvas 97/7/EB, 98/27/EB bei 2002/65/EB ir Europos Parlamento ir Tarybos reglamentą (EB) Nr. 2006/2004 11 straipsnio 2 dalies, 2008 m. balandžio 23 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2008/48/EB dėl vartojimo kredito sutarčių ir panaikinančios Tarybos direktyvą 87/102/EEB (OL L 133, p. 66) 5 straipsnio, 6 straipsnio 2 dalies, 7 ir 10 straipsnių ir 2009 m. balandžio 23 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2009/22/EB dėl ieškinių dėl uždraudimo ginant vartotojų interesus (OL L 110, p. 30) 2 straipsnio aiškinimas — Vartojimo kreditas — Už pradelstas įmokas taikoma palūkanų norma — Nesąžiningos sąlygos — Mokėjimo įsakymo procedūra — Nacionalinio teismo jurisdikcija.

      Rezoliucinė dalis

               1.

               1993 m. balandžio 5 d. Tarybos direktyvą 93/13/EEB dėl nesąžiningų sąlygų sutartyse su vartotojais reikia aiškinti taip, kad ja draudžiamos valstybės narės teisės nuostatos, kaip antai nagrinėjamos pagrindinėje byloje, pagal kurias nacionaliniam teismui, gavusiam prašymą išduoti mokėjimo įsakymą, neleidžiama ex officio įvertinti in limine litis ar kokiu nors kitu proceso etapu, net jei jis žino šiuo tikslu reikalingas teisines ir faktines aplinkybes, pardavėjo ar tiekėjo ir vartotojo sudarytoje sutartyje esančios sąlygos dėl palūkanų už pavėluotas įmokas nesąžiningumą, jei vartotojas nepateikė prieštaravimo.

               2.

               Direktyvos 93/13 6 straipsnio 1 dalį reikia aiškinti taip, kad ja draudžiamos valstybės narės teisės nuostatos, kaip antai 2007 m. lapkričio 16 d. Karaliaus įstatyminio dekreto Nr. 1/2007 dėl Bendrojo įstatymo dėl vartotojų ir naudotojų apsaugos bei kitų papildomų įstatymų išdėstymo nauja redakcija (Real Decreto Legislativo 1/2007 por el que se aprueba el texto refundido de la Ley General para la Defensa de los Consumidores y Usuarios y otras leyes complementarias) 83 straipsnis, pagal kurį nacionalinis teismas, jei pardavėjo ar tiekėjo ir vartotojo sudarytoje sutartyje esančią nesąžiningą sąlygą pripažįsta negaliojančia, gali papildyti šią sutartį pakeisdamas šios sąlygos turinį.

      (1)  OL C 95, 2011 3 26.


title: Byla C-519/15 P: 2016 m. rugsėjo 14 d. Teisingumo Teismo (šeštoji kolegija) sprendimas byloje Trafilerie Meridionali SpA/Europos Komisija (Apeliacinis skundas — Konkurencija — Karteliai — Europos įtempiamosios plieninės armatūros rinka — Baudos — Baudų dydžio apskaičiavimas — 2006 m. baudų dydžio apskaičiavimo gairės — 35 punktas — Neribota jurisdikcija — Pareiga motyvuoti — Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartija — 47 straipsnis — Teisė į veiksmingą teisinės gynybos per protingą terminą priemonė)

text:
               14.11.2016

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 419/24

         2016 m. rugsėjo 14 d. Teisingumo Teismo (šeštoji kolegija) sprendimas byloje Trafilerie Meridionali SpA/Europos Komisija

   (Byla C-519/15 P) (1)

   ((Apeliacinis skundas - Konkurencija - Karteliai - Europos įtempiamosios plieninės armatūros rinka - Baudos - Baudų dydžio apskaičiavimas - 2006 m. baudų dydžio apskaičiavimo gairės - 35 punktas - Neribota jurisdikcija - Pareiga motyvuoti - Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartija - 47 straipsnis - Teisė į veiksmingą teisinės gynybos per protingą terminą priemonė))
   (2016/C 419/31)
   Proceso kalba: italų

      Šalys

      Apeliantė: Trafilerie Meridionali SpA, atstovaujama advokatų P. Ferrari ir G. Lamicela

      Kita proceso šalis: Europos Komisija, atstovaujama V. Bottka, G. Conte ir P. Rossi

      Rezoliucinė dalis

               1.

               Atmesti apeliacinį skundą.

               2.

               Priteisti iš Trafilerie Meridionali SpA bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 406, 2015 12 7.


               6.10.2007

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 235/1

         (2007/C 235/01)
   Paskutinis Teisingumo Teismo Europos Sąjungos Oficialiajame leidinyje skelbiamas leidinys

         OL C 223, 2007 9 22

   Skelbti leidiniai:

      OL C 211, 2007 9 8

      OL C 183, 2007 8 4

      OL C 170, 2007 7 21

      OL C 155, 2007 7 7

      OL C 140, 2007 6 23

      OL C 129, 2007 6 9

   Šiuos tekstus galite rasti adresu:

               EUR-Lex: http://eur-lex.europa.eu


title: Byla T-104/07 2007 m. balandžio 6 d. pareikštas ieškinys byloje BVGD prieš Komisiją

text:
               9.6.2007

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 129/18

         2007 m. balandžio 6 d. pareikštas ieškinys byloje BVGD prieš Komisiją

   (Byla T-104/07)
   (2007/C 129/32)
   Proceso kalba: anglų
   Šalys

      Ieškovė: Belgische Vereniging van handelaars in- en uitvoerders geslepen diamant (Antverpenas, Belgija), atstovaujama advokatų G. Vandersanden, L. Levi ir C. Ronzi

      Atsakovė: Europos Bendrijų Komisija
   Ieškovės reikalavimai

               —

               Panaikinti 2007 m. sausio 26 d. sprendimą, kuriuo Europos Komisija atmetė BVGD pareikštą skundą, teigdama, kad nėra pakankamo pagrindo dėl jo imtis veiksmų (byla COMP/39.221/B-2-BVGD/De Beers).

               —

               Priteisti iš Europos Komisijos visas bylinėjimosi išlaidas.

         Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai
   Ieškovė ginčija 2007 m. sausio 26 d. Komisijos sprendimą konkurencijos byloje COMP/39.221/B-2-BVGD/De Beers, kuriuo Komisija atmetė ieškovės skundą dėl EB 81 ir 82 straipsnių pažeidimo dėl De Beers Group neapdorotų deimantų platinimui taikomos Supplier of Choice sistemos, teigiant, kad nėra pakankamo Bendrijos intereso imtis tolesnių veiksmų remiantis ieškovės skundu.
   Ieškovė teigia, kad De Beers — neapdorotų deimantų gamintojas, kuris, ieškovės nuomone, nuo pat pradžių daugiausia užsiėmė didmeniniu neapdorotų deimantų pardavimu — taikydamas Supplier of Choice sistemą bando padidinti rinkos kontrolę, apimti visą deimantų gamybos procesą nuo kasyklos iki vartotojų, t. y. kontroliuoti ir kitas deimantų apdorojimo grandinės rinkas.
   Grįsdama savo ieškinį, ieškovė pirmiausia teigia, jog buvo pažeistos jos kaip skundą pateikusio asmens procedūrinės teisės. Ieškovė tvirtina, kad i) Komisija trukdė jai pasinaudoti Reglamento Nr. 773/2004 (1) 8 straipsnio 1 dalyje numatyta teise susipažinti su dokumentais, kuriais Komisija rėmėsi atlikdama laikinąjį vertinimą, ii) Komisija nepagrįstai darė ieškovei spaudimą, nustatydama bylos terminus, iii) Komisija, susirašinėdama su ieškove, įvedė painiavą dėl procedūros stadijos ir iv) procedūros metu Komisija nepakankamai bendradarbiavo su ieškove.
   Antra, ieškovė teigia, kad Komisija pažeidė Bendrijos intereso sampratą, padarė akivaizdžių vertinimo bei teisės klaidų ir pažeidė savo pareigą motyvuoti.

      (1)  2004 m. balandžio 7 d. Komisijos reglamentas (EB) Nr. 773/2004 dėl bylų nagrinėjimo Komisijoje pagal Sutarties 81 ir 82 straipsnius tvarkos (OL L 123, p. 18).


title: Byla C-71/04: 2014 m. vasario 10 d. First-tier Tribunal (Information Rights) (Jungtinė Karalystė) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje East Sussex County Council prieš The Information Commissioner, Property Search Group, Local Government Association

text:
               7.4.2014

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 102/25

         2014 m. vasario 10 d.First-tier Tribunal (Information Rights) (Jungtinė Karalystė) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje East Sussex County Council prieš The Information Commissioner, Property Search Group, Local Government Association

   (Byla C-71/04)
   2014/C 102/34
   Proceso kalba: anglų

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

   First-tier Tribunal (Information Rights)

      Šalys pagrindinėje byloje

      Ieškovas: East Sussex County Council

      Atsakovai: The Information Commissioner, Property Search Group, Local Government Association

      Prejudiciniai klausimai

               1.

               Kaip aiškintina Direktyvos 2003/4/EB (1) 5 straipsnio 2 dalis, ir visų pirma, ar priimtino dydžio mokestis už konkrečios rūšies informacijos apie aplinką pateikimą gali apimti:

                           a)

                           dalį sąnaudų, skirtų duomenų bazei, kurią valdžios institucija naudoja tenkindama prašymus pateikti tokios rūšies informaciją, tvarkyti;

                           b)

                           bendras išlaidas už darbuotojų darbo laiką, į kurias tinkamai atsižvelgta nustatant mokestį?

               2.

               Ar valstybės narės taisyklės, kuriose numatyta, kad valdžios institucija gali numatyti tam tikro dydžio mokestį už informacijos apie aplinką pateikimą, kuris „<...> neviršija valdžios institucijos manymu priimtino dydžio“, yra suderinamos su direktyvos 5 straipsnio 2 dalimi ir 6 straipsniu, jeigu valdžios institucijos sprendimui dėl „priimtino dydžio“ taikoma Anglijos teisėje numatyta administracinė ir teisminė peržiūra?

      (1)  2003 m. sausio 28 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2003/4/EB dėl visuomenės galimybės susipažinti su informacija apie aplinką ir panaikinanti Tarybos direktyvą 90/313/EEB (OL L 41, p. 26; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 15 sk., 7 t., p. 375).


title: Byla T-386/13: 2014 m. rugsėjo 3 d. Bendrojo Teismo nutartis byloje Kėdainių rajono Okainių ŽŪB ir kt./Taryba ir Komisija (Ieškinys dėl panaikinimo — Bendra žemės ūkio politika — Tiesioginės paramos schemos ūkininkams — Leidimas skirti 2012 m. papildomas nacionalines tiesiogines išmokas Lietuvoje — Ieškinio pareiškimo terminas — Eigos pradžia — Nepriimtinumas — Neteisėtumu grindžiamas prieštaravimas)

text:
               27.10.2014

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 380/13

         2014 m. rugsėjo 3 d. Bendrojo Teismo nutartis byloje Kėdainių rajono Okainių ŽŪB ir kt./Taryba ir Komisija

   (Byla T-386/13) (1)

   ((Ieškinys dėl panaikinimo - Bendra žemės ūkio politika - Tiesioginės paramos schemos ūkininkams - Leidimas skirti 2012 m. papildomas nacionalines tiesiogines išmokas Lietuvoje - Ieškinio pareiškimo terminas - Eigos pradžia - Nepriimtinumas - Neteisėtumu grindžiamas prieštaravimas))
   2014/C 380/17
   Proceso kalba: lietuvių

      Šalys

      Ieškovė: Kėdainių rajono Okainių ŽŪB (Okainiai, Lietuva) ir kiti 134 ieškovai, kurių vardai, pavardės ir pavadinimai nurodyti nutarties priede, atstovaujami advokato I. Vėgėlės

      Atsakovės: Europos Sąjungos Taryba, atstovaujama J. Vaičiukaitės ir E. Karlsson, ir Europos Komisija, atstovaujama H. Kranenborg ir A. Steiblytės

      Ieškovės pusėje į bylą įstojusi šalis: Lietuvos Respublika, atstovaujama D. Kriaučiūno, K. Vainienės, A. Karbausko, R. Makelio ir K. Anužio

      Dalykas

   Prašymas, pirma, panaikinti 2012 m. liepos 2 d. Komisijos įgyvendinimo sprendimą C(2012) 4391 final, kuriuo leidžiama Lietuvoje išmokėti 2012 m. papildomas nacionalines tiesiogines išmokas, antra, pripažinti iš dalies neteisėtu 2009 m. sausio 19 d. Tarybos reglamentą (EB) Nr. 73/2009, nustatantį bendrąsias tiesioginės paramos schemų ūkininkams pagal bendrą žemės ūkio politiką taisykles ir nustatantį tam tikras paramos schemas ūkininkams, iš dalies keičiantį reglamentus (EB) Nr. 1290/2005, (EB) Nr. 247/2006, (EB) Nr. 378/2007 ir panaikinantį Reglamentą (EB) Nr. 1782/2003 (OL L 30, p. 16).

      Rezoliucinė dalis

               1.

               Atmesti ieškinį kaip nepriimtiną.

               2.

               Kėdainių rajono Okainių ŽŪB ir kiti 134 ieškovai, kurių vardai, pavardės ir pavadinimai nurodyti šios nutarties priede, padengia savo, Europos Sąjungos Tarybos ir Europos Komisijos patirtas bylinėjimosi išlaidas.

               3.

               Lietuvos Respublika pati padengia savo bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 313, 2013 10 26.


title: 2004 m. spalio 5 d. Teisingumo teismo sprendimas (didžioji kolegija), Byloje C-442/02 (dėl Conseil d'État prašymo priimti prejudicinį sprendimą): CaixaBank France prieš Ministère de l'Économie, des Finances et d'Industrie („Įsisteigimo laisvė — Kredito įstaigos — Nacionalinės teisės aktai, draudžiantys mokėti palūkanas už indėlius iki pareikalavimo sąskaitose“)

text:
               4.12.2004

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 300/15

      TEISINGUMO TEISMO SPRENDIMAS

   (didžioji kolegija)
   2004 m. spalio 5 d.
   Byloje C-442/02 (dėl Conseil d'État prašymo priimti prejudicinį sprendimą): CaixaBank France prieš Ministère de l'Économie, des Finances et d'Industrie (1)

   („Įsisteigimo laisvė - Kredito įstaigos - Nacionalinės teisės aktai, draudžiantys mokėti palūkanas už indėlius iki pareikalavimo sąskaitose“)
   (2004/C 300/30)
   Bylos kalba: prancūzų
   Byloje C-442/02 dėl Conseil d'État (Prancūzija) 2002 m. lapkričio 6 d. sprendimu pagal EB sutarties 234 straipsnį pateikto prašymo, gauto Teisingumo Teisme 2002 m. gruodžio 5 d., priimti prejudicinį sprendimą byloje CaixaBank France prieš Ministère de l'Économie, des Finances et d'Industrie, dalyvaujant Banque fédérale des banque populaires ir kt., Teisingumo Teismas (didžioji kolegija), susidedantis iš pirmininko V. Skouris, kolegijos pirmininkų P. Jann, C. W. A. Timmermans, C. Gulmann, J.-P. Puissochet, J. N. Cunha Rodrigues (pranešėjas), teisėjų R. Schintgen, N. Colneric, S. von Bahr, R. Silva de Lapuerta ir K. Lenaerts, generalinis advokatas: A. Tizzano, sekretorė: vyriausioji administratorė M. Múgica Arzamendi, 2004 m. spalio 5 d. priėmė sprendimą, kurio rezoliucinėje dalyje nurodyta:
   EB sutarties 43 straipsniui prieštarauja valstybės narės nacionalinės teisės aktai, kuriais draudžiama kredito įstaigai, kuri yra kitos valstybės narės bendrovės dukterinė bendrovė, mokėti palūkanas už pirmosios valstybės narės gyventojų atidarytose sąskaitose eurais laikomus indėlius iki pareikalavimo.

      (1)  OL C 19, 2003 1 25.


title: 2015 m. rugsėjo 28 d. Teismo sprendimas byloje E-6/15 – ELPA priežiūros institucija prieš Norvegijos Karalystę (ELPA valstybės įsipareigojimų nevykdymas – Laisvė teikti paslaugas – Direktyva 2006/123/EB dėl paslaugų vidaus rinkoje – Vietos savivaldos institucijų leidimas vykdyti statybos darbus)

text:
               17.11.2016

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 422/7

         TEISMO SPRENDIMAS
   2015 m. rugsėjo 28 d.
   byloje E-6/15
   ELPA priežiūros institucija prieš Norvegijos Karalystę
   (ELPA valstybės įsipareigojimų nevykdymas – Laisvė teikti paslaugas – Direktyva 2006/123/EB dėl paslaugų vidaus rinkoje – Vietos savivaldos institucijų leidimas vykdyti statybos darbus)
   (2016/C 422/06)
   Byloje E-6/15 ELPA priežiūros institucija prieš Norvegijos Karalystę – PRAŠYMAS pripažinti, kad nepanaikinusi Planavimo ir statybos įstatymo 20–1 skirsnio antros dalies ir 22–3 skirsnio, aiškinamų kartu su Statybų reglamento 9–1–9–4 ir 11–1 skirsniais, kuriuose statybos darbus atliekančioms įmonėms nustatytas reikalavimas prieš pradedant veiklą gauti vietos savivaldos institucijų leidimą, Norvegijos Karalystė neįvykdė įsipareigojimų pagal Europos ekonominės erdvės susitarimo X priedo 1 punkte nurodyto teisės akto (2006 m. gruodžio 12 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2006/123/EB dėl paslaugų vidaus rinkoje) 16 straipsnį arba Europos ekonominės erdvės susitarimo 36 straipsnį, – Teismas, kurį sudaro pirmininkas Carlas Baudenbacheris ir teisėjai Peras Christiansenas bei Pállis Hreinssonas (teisėjas pranešėjas), 2015 m. rugsėjo 28 d. priėmė sprendimą, kurio rezoliucinė dalis yra tokia:
   Teismas:

               1.

               Pripažįsta, kad nepanaikinusi Planavimo ir statybos įstatymo 20–1 skirsnio antros dalies ir 22–3 skirsnio, aiškinamų kartu su Statybų reglamento 9–1–9–4 ir 11–1 skirsniais, kuriuose statybos darbus atliekančioms įmonėms nustatytas reikalavimas prieš pradedant veiklą gauti vietos savivaldos institucijų leidimą, Norvegijos Karalystė neįvykdė įsipareigojimų pagal EEE susitarimo X priedo 1 punkte nurodyto teisės akto (2006 m. gruodžio 12 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2006/123/EB dėl paslaugų vidaus rinkoje) 16 straipsnį.

               2.

               Nurodo Norvegijos Karalystei padengti bylinėjimosi išlaidas.


title: Byla C-459/12: 2012 m. spalio 11 d. Landgericht Hamburg (Vokietija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Werner Krieger prieš ERGO Lebensversicherung AG

text:
               12.1.2013

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 9/30

         2012 m. spalio 11 d.Landgericht Hamburg (Vokietija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Werner Krieger prieš ERGO Lebensversicherung AG

   (Byla C-459/12)
   2013/C 9/50
   Proceso kalba: vokiečių

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Landgericht Hamburg

      Šalys pagrindinėje byloje

      Ieškovas: Werner Krieger

      Atsakovė: ERGO Lebensversicherung AG

      Prejudiciniai klausimai

   Ar 1990 m. lapkričio 8 d. Tarybos antrosios direktyvos 90/619/EEB dėl įstatymų ir kitų teisės aktų, susijusių su tiesioginiu draudimu (gyvybės draudimu), derinimo ir skirtos padėti veiksmingai naudotis laisve teikti paslaugas bei iš dalies keičiančios Direktyvą 79/267/EEB (Antroji gyvybės draudimo direktyva) (1) 15 straipsnio 1 dalies pirmą sakinį, atsižvelgiant į 1992 m. lapkričio 10 d. Direktyvos 92/96/EEB dėl įstatymų ir kitų teisės aktų, susijusių su tiesioginiu draudimu (gyvybės draudimu), derinimo bei iš dalies keičiančios direktyvas 79/267/EEB ir 90/619/EEB (Trečioji gyvybės draudimo direktyva) (2), 31 straipsnio 1 dalį, reikia aiškinti taip, kad pagal jį draudžiama nuostata, kaip antai 1994 m. liepos 21 d.Drittes Gesetz zur Durchführung versicherungsrechtlicher Richtlinien des Rates der Europäischen Gemeinschaften (Trečiasis įstatymas, skirtas įgyvendinti Europos Bendrijų Tarybos draudimo direktyvas; toliau — Drittes Durchführungsgesetz/EWG zum VAG) redakcijos Versicherungsvertragsgesetz (Draudimo sutarties įstatymas) 5a straipsnio 2 dalies ketvirtas sakinys, pagal kurią teisė nutraukti sutartį arba ją užginčyti išnyksta ne vėliau kaip po vienerių metų nuo pirmosios draudimo įmokos sumokėjimo dienos, net jei draudėjas nebuvo informuotas apie teisę nutraukti sutartį ar ją užginčyti?

      (1)  OL L 330, p. 50.

      (2)  OL L 360, p. 1.


title: Byla F-74/07 2007 m. liepos 3 d. pareikštas ieškinys byloje Meierhofer prieš Komisiją

text:
               22.9.2007

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 223/21

         2007 m. liepos 3 d. pareikštas ieškinys byloje Meierhofer prieš Komisiją

   (Byla F-74/07)
   (2007/C 223/37)
   Proceso kalba: vokiečių
   Šalys

      Ieškovas: Stefan Meierhofer (Miunchenas, Vokietija), atstovaujamas advokato H.-G. Schiessl,

      Atsakovė: Europos Bendrijų Komisija
   Ieškovės reikalavimai

               —

               Panaikinti atsakovės 2007 m. gegužės 10 d. Sprendimą, susijusį su ieškove.

               —

               Panaikinti 2007 m. birželio 19 d. atsakovės sprendimą, kuriuo atmetama apeliacija.

               —

               Įpareigoti atsakovę, atsižvelgiant į galiojančius kriterijus, pakartotinai įvertinti 2007 m. kovo 29 d. ieškovo laikytą egzaminą žodžiu.

               —

               Įpareigoti atsakovę, atsižvelgiant į naujus egzamino rezultatus, priimti naują sprendimą dėl ieškovo įtraukimo į rezervo sąrašą pagal Bendrijos personalo atrankos procedūrą AD/26/05.

               —

               Įpareigoti atsakovę nurodyti naujų sprendimų motyvus.

               —

               Priteisti iš Komisijos bylinėjimosi išlaidas.

         Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai
   Ieškovas dalyvavo Bendrijos personalo atrankos procedūroje AD/26/05 (Pareigūnai AD5). Pasibaigus egzaminams konkurso komisija informavo ieškovą, jog jis nebuvo įtrauktas į rezervo sąrašą, nes nesurinko pakankamo balų skaičiaus.
   Ieškovas teigia, jog Komisija, priimdama sprendimą neįtraukti ieškovo į rezervo sąrašą, nenurodė pakankamų motyvų, be to, egzamino žodžiu metu buvo padaryti procedūros pažeidimai.