title: Byla T-34/18: 2019 m. vasario 14 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Giove Gas/EUIPO — Primagaz (KALON AL CENTRO DELLA FAMIGLIA) (Europos Sąjungos prekių ženklas — Protesto procedūra — Vaizdinio Europos Sąjungos prekių ženklo KALON AL CENTRO DELLA FAMIGLIA paraiška — Ankstesnis žodinis Europos Sąjungos prekių ženklas CALOON — Santykinis atmetimo pagrindas — Galimybė supainioti — Reglamento (ES) 2017/1001 8 straipsnio 1 dalies b punktas)

text:
               8.4.2019

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 131/42

      2019 m. vasario 14 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Giove Gas/EUIPO — Primagaz (KALON AL CENTRO DELLA FAMIGLIA)
      (Byla T-34/18) (1)

      (Europos Sąjungos prekių ženklas - Protesto procedūra - Vaizdinio Europos Sąjungos prekių ženklo KALON AL CENTRO DELLA FAMIGLIA paraiška - Ankstesnis žodinis Europos Sąjungos prekių ženklas CALOON - Santykinis atmetimo pagrindas - Galimybė supainioti - Reglamento (ES) 2017/1001 8 straipsnio 1 dalies b punktas)
      (2019/C 131/48)
      Proceso kalba: anglų

         Šalys

         Ieškovė: Giove Gas Srl (Tarkvinija, Italija), atstovaujama advokatų A. Bergonzini ir F. Dinelli

         Atsakovė: Europos Sąjungos intelektinės nuosavybės tarnyba, atstovaujama J. Crespo Carrillo ir H. O’Neill

         Kita procedūros EUIPO apeliacinėje taryboje šalis, įstojusi į bylą Bendrajame Teisme: Compagnie des gaz de pétrole Primagaz (Paryžius, Prancūzija), atstovaujama advokato D. Régnier

         Dalykas

      Ieškinys dėl 2017 m. lapkričio 27 d. EUIPO antrosios apeliacinės tarybos sprendimo (byla R 1271/2017-2), susijusio su protesto procedūra tarp Compagnie des gaz de pétrole Primagaz ir Giove Gas.

         Rezoliucinė dalis

                  1.

                     Atmesti ieškinį.

                  2.

                     Priteisti iš Giove Gas Srl bylinėjimosi išlaidas.

         (1)  OL C 182, 2018 5 28.


title: Byla T-63/18: 2019 m. vasario 14 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Torro Entertainment/EUIPO — Grupo Osborne (TORRO Grande MEAT IN STYLE) (Europos Sąjungos prekių ženklas — Protesto procedūra — Vaizdinio Europos Sąjungos prekių ženklo „TORRO Grande MEAT IN STYLE“ paraiška — Ankstesni žodiniai Europos Sąjungos prekių ženklai TORO — Santykinis atmetimo pagrindas — Galimybė supainioti — Reglamento (ES) 2017/1001 8 straipsnio 1 dalies b punktas — Pareiga motyvuoti — Reglamento 2017/1001 94 straipsnio 1 dalies pirmas sakinys — Rūpestingumo pareiga — Reglamento 2017/1001 95 straipsnio 1 dalis)

text:
               8.4.2019

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 131/43

      2019 m. vasario 14 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Torro Entertainment/EUIPO — Grupo Osborne (TORRO Grande MEAT IN STYLE)
      (Byla T-63/18) (1)

      (Europos Sąjungos prekių ženklas - Protesto procedūra - Vaizdinio Europos Sąjungos prekių ženklo „TORRO Grande MEAT IN STYLE“ paraiška - Ankstesni žodiniai Europos Sąjungos prekių ženklai TORO - Santykinis atmetimo pagrindas - Galimybė supainioti - Reglamento (ES) 2017/1001 8 straipsnio 1 dalies b punktas - Pareiga motyvuoti - Reglamento 2017/1001 94 straipsnio 1 dalies pirmas sakinys - Rūpestingumo pareiga - Reglamento 2017/1001 95 straipsnio 1 dalis)
      (2019/C 131/49)
      Proceso kalba: anglų

         Šalys

         Ieškovė: Torro Entertainment (Plovdivas, Bulgarija), atstovaujama advokato A. Kostov

         Atsakovė: Europos Sąjungos intelektinės nuosavybės tarnyba, atstovaujama J. Crespo Carrillo ir D. Walicka

         Kita procedūros EUIPO apeliacinėje taryboje šalis: Grupo Osborne, SA (El Puerto de Santa Marija, Ispanija)

         Dalykas

      Ieškinys dėl 2017 m. gruodžio 20 d. EUIPO antrosios apeliacinės tarybos sprendimo (byla R 1776/2017-2), susijusio su protesto procedūra tarp Grupo Osborne ir Torro Entertainment.

         Rezoliucinė dalis

                  1.

                     Atmesti ieškinį.

                  2.

                     Priteisti iš Torro Entertainment Ltd bylinėjimosi išlaidas.

         (1)  OL C 134, 2018 4 16.


title: Byla T-123/18: 2019 m. vasario 14 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Bayer Intellectual Property/EUIPO (Širdies vaizdas) (Europos Sąjungos prekių ženklas — Vaizdinio Europos Sąjungos prekių ženklo, vaizduojančio širdį, paraiška — Absoliutus atmetimo pagrindas — Skiriamojo požymio nebuvimas — Reglamento (ES) 2017/1001 7 straipsnio 1 dalies b punktas)

text:
               8.4.2019

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 131/44

      2019 m. vasario 14 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Bayer Intellectual Property/EUIPO (Širdies vaizdas)
      (Byla T-123/18) (1)

      (Europos Sąjungos prekių ženklas - Vaizdinio Europos Sąjungos prekių ženklo, vaizduojančio širdį, paraiška - Absoliutus atmetimo pagrindas - Skiriamojo požymio nebuvimas - Reglamento (ES) 2017/1001 7 straipsnio 1 dalies b punktas)
      (2019/C 131/50)
      Proceso kalba: vokiečių

         Šalys

         Ieškovė: Bayer Intellectual Property GmbH (Monheimas prie Reino, Vokietija), atstovaujama advokatų V von Bomhard ir J. Fuhrmann

         Atsakovė: Europos Sąjungos intelektinės nuosavybės tarnyba, atstovaujama A. Graul, S. Hanne ir D. Walicka

         Dalykas

      Ieškinys dėl 2017 m. gruodžio 7 d. EUIPO pirmosios apeliacinės tarybos sprendimo (byla R 145/2017-1), susijusio su paraiška įregistruoti vaizdinį žymenį, kuris vaizduoja širdį, kaip Europos Sąjungos prekių ženklą.

         Rezoliucinė dalis

                  1.

                     Atmesti ieškinį.

                  2.

                     Priteisti iš Bayer Intellectual Property GmbH bylinėjimosi išlaidas.

         (1)  OL C 142, 2018 4 23.


title: Byla T-524/16 R: 2019 m. vasario 15 d. Bendrojo Teismo pirmininko pavaduotojo nutartis byloje Aresu/Komisija (Laikinųjų apsaugos priemonių taikymas — Viešoji tarnyba — Pareigūnai — 2014 m. sausio 1 d. Pareigūnų tarnybos nuostatų reforma — Kasmetinių atostogų dienų skaičiaus sumažinimas — Kelionės laiko atostogų pakeitimas į atostogas kilmės šalyje — Prašymas taikyti laikinąsias apsaugos priemones — Skubos nebuvimas)

text:
               8.4.2019

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 131/45

      2019 m. vasario 15 d. Bendrojo Teismo pirmininko pavaduotojo nutartis byloje Aresu/Komisija
      (Byla T-524/16 R)
      (Laikinųjų apsaugos priemonių taikymas - Viešoji tarnyba - Pareigūnai - 2014 m. sausio 1 d. Pareigūnų tarnybos nuostatų reforma - Kasmetinių atostogų dienų skaičiaus sumažinimas - Kelionės laiko atostogų pakeitimas į atostogas kilmės šalyje - Prašymas taikyti laikinąsias apsaugos priemones - Skubos nebuvimas)
      (2019/C 131/52)
      Proceso kalba: prancūzų

         Šalys

         Ieškovas: Antonio Aresu (Briuselis, Belgija), atstovaujamas advokato M. Velardo

         Atsakovė: Europos Komisija, atstovaujama G. Gattinara ir F. Simonetti

         Atsakovės pusėje į bylą įstojusios šalys: Europos Parlamentas, atstovaujamas E. Taneva ir M. Ecker, ir Europos Sąjungos Taryba, atstovaujama M. Bauer ir R. Meyer

         Dalykas

      SESV 278 ir 279 straipsniais grindžiamas prašymas, pirma, sustabdyti sprendimo, kuriuo ieškovo papildomų atostogų dienų skaičius sumažintas nuo penkių iki dviejų su puse dienų, remiantis Europos Sąjungos pareigūnų tarnybos nuostatų, iš dalies pakeistų 2013 m. spalio 22 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentu (ES, Euratomas) Nr. 1023/2013 (OL L 287, 2013, p. 15), V priedo 7 straipsniu, vykdymą ir, antra, taikyti laikinąsias apsaugos priemones, kurios leistų laikinai ieškovui ir toliau naudotis tuo pačiu papildomų atostogų dienų skaičiumi, kuriuo, kaip kelione namo, jis naudojosi iki 2014 m. sausio 1 d., atgaline data nuo 2014 m. sausio 1 d. iki sprendimo pagrindinėje byloje paskelbimo arba iki ieškovo išėjimo į pensiją datos jei ji būtų anksčiau už šį paskelbimą.

         Rezoliucinė dalis

                  1.

                     Atmesti prašymą taikyti laikinąsias apsaugos priemones

                  2.

                     Atidėti bylinėjimosi išlaidų klausimo nagrinėjimą.


title: Byla T-768/17: 2019 m. vasario 14 d. Bendrojo Teismo nutartis byloje Comprojecto-Projectos e Construções ir kt./ECB (Ieškinys dėl neveikimo, panaikinimo ir žalos atlyginimo — Ekonominė ir pinigų politika — Kredito įstaigų priežiūra — Tariamai neteisėti tam tikrų Portugalijos kredito įstaigų veiksmai — Implicitiškai atmestas ECB skirtas prašymas imtis veiksmų — Akivaizdus dalinis nepriimtinumas — Akivaizdus dalinis jurisdikcijos neturėjimas — Ieškinys, kuris iš dalies akivaizdžiai teisiškai nepagrįstas)

text:
               8.4.2019

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 131/46

      2019 m. vasario 14 d. Bendrojo Teismo nutartis byloje Comprojecto-Projectos e Construções ir kt./ECB
      (Byla T-768/17) (1)

      (Ieškinys dėl neveikimo, panaikinimo ir žalos atlyginimo - Ekonominė ir pinigų politika - Kredito įstaigų priežiūra - Tariamai neteisėti tam tikrų Portugalijos kredito įstaigų veiksmai - Implicitiškai atmestas ECB skirtas prašymas imtis veiksmų - Akivaizdus dalinis nepriimtinumas - Akivaizdus dalinis jurisdikcijos neturėjimas - Ieškinys, kuris iš dalies akivaizdžiai teisiškai nepagrįstas)
      (2019/C 131/53)
      Proceso kalba: portugalų

         Šalys

         Ieškovai: Comprojecto-Projectos e Construções, Lda (Lisabona, Portugalija), Paulo Eduardo Matos Gomes de Azevedo (Lisabona), Julião Maria Gomes de Azevedo (Lisabona), Isabel Maria Matos Gomes de Azevedo (Lisabona), atstovaujami advokato M. Ribeiro

         Atsakovė: Europos Centrinis Bankas, atstovaujamas C. Hernández Saseta ir P. Ferreira Jorge

         Dalykas

      Pirma, SESV 265 straipsniu grindžiamas prašymas pripažinti, kad ECB neteisėtai nesiėmė veiksmų dėl tam tikros Portugalijos kredito įstaigos, kiek tai susiję su finansų sistemos naudojimo pinigų plovimui prevencija, antra, SESV 263 straipsniu grindžiamas prašymas panaikinti ECB sprendimą nesiimti veiksmų, ir, trečia, 268 straipsniu grindžiamas prašymas atlyginti žalą, kurią ieškovai tariamai patyrė dėl šio veiksmų nesiėmimo.

         Rezoliucinė dalis

                  1.

                     Atmesti ieškinį.

                  2.

                     Priteisti iš Comprojecto-Projectos e Construções, Lda, Paulo Eduardo Matos Gomes de Azevedo, Julião Maria Gomes de Azevedo ir Isabel Maria Matos Gomes de Azevedo bylinėjimosi išlaidas.

         (1)  OL C 52, 22018 2 12.


title: Byla T-817/17: 2019 m. vasario 8 d. Bendrojo Teismo nutartis byloje Schokker/EASA (Viešoji tarnyba — Sutartininkai — EASA — Įdarbinimas — Atrankos procedūra — Ieškovo įtraukimas į rezervo sąrašą — Ieškovui pateikto pasiūlymo dėl darbo vietos atšaukimas — Atsakomybė — Neteisėtų EASA veiksmų nebuvimas — Akivaizdžiai teisiškai nepagrįstas ieškinys)

text:
               8.4.2019

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 131/47

      2019 m. vasario 8 d. Bendrojo Teismo nutartis byloje Schokker/EASA
      (Byla T-817/17) (1)

      (Viešoji tarnyba - Sutartininkai - EASA - Įdarbinimas - Atrankos procedūra - Ieškovo įtraukimas į rezervo sąrašą - Ieškovui pateikto pasiūlymo dėl darbo vietos atšaukimas - Atsakomybė - Neteisėtų EASA veiksmų nebuvimas - Akivaizdžiai teisiškai nepagrįstas ieškinys)
      (2019/C 131/54)
      Proceso kalba: prancūzų

         Šalys

         Ieškovas: Boudewijn Schokker (Hofdorpas, Nyderlandai), atstovaujamas advokatų S. Orlandi ir T. Martin

         Atsakovė: Europos aviacijos saugos agentūra, atstovaujama S. Rostren ir F. Pavesi, padedamų advokatų D. Waelbroeck ir A. Duron

         Dalykas

      SESV 270 straipsniu grindžiamas prašymas atlyginti žalą, kurią ieškovas tariamai patyrė dėl netinkamo EASA elgesio atrankos procedūros sutartininko vietai užimti metu.

         Rezoliucinė dalis

                  1.

                     Atmesti ieškinį.

                  2.

                     Priteisti iš Boudewijn Schokker bylinėjimosi išlaidas.

         (1)  OL C 63, 2018 2 19.


title: Byla T-125/18: 2019 m. vasario 14 d. Bendrojo Teismo nutartis byloje Associazione GranoSalus/Komisija (Ieškinys dėl panaikinimo — Augalų apsaugos produktai — Veiklioji medžiaga „glifosatas“ — Įrašymo į Įgyvendinimo reglamento (ES) Nr. 540/2011 priedą galiojimo pratęsimas — Konkrečios sąsajos nebuvimas — Reglamentuojamojo pobūdžio aktas, dėl kurio reikia priimti įgyvendinamąsias priemones — Nepriimtinumas)

text:
               8.4.2019

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 131/48

      2019 m. vasario 14 d. Bendrojo Teismo nutartis byloje Associazione GranoSalus/Komisija
      (Byla T-125/18) (1)

      (Ieškinys dėl panaikinimo - Augalų apsaugos produktai - Veiklioji medžiaga „glifosatas“ - Įrašymo į Įgyvendinimo reglamento (ES) Nr. 540/2011 priedą galiojimo pratęsimas - Konkrečios sąsajos nebuvimas - Reglamentuojamojo pobūdžio aktas, dėl kurio reikia priimti įgyvendinamąsias priemones - Nepriimtinumas)
      (2019/C 131/55)
      Proceso kalba: italų

         Šalys

         Ieškovė: Associazione Nazionale GranoSalus — Liberi Cerealicoltori & Consumatori (Associazione GranoSalus) (Fodža, Italija), atstovaujama advokato G. Dalfino

         Atsakovė: Europos Komisija, atstovaujama F. Castillo de la Torre, D. Bianchi, G. Koleva ir I. Naglis

         Dalykas

      SESV 263 straipsniu grindžiamas prašymas panaikinti 2017 m. gruodžio 12 d. Komisijos įgyvendinimo reglamentą (ES) 2017/2324, kuriuo pagal Europos Parlamento ir Tarybos reglamentą (EB) Nr. 1107/2009 dėl augalų apsaugos produktų pateikimo į rinką patvirtinama veiklioji medžiaga „glifosatas“ ir iš dalies keičiamas Komisijos įgyvendinimo reglamento (ES) Nr. 540/2011 priedas (OL L 333, 2017, p. 10).

         Rezoliucinė dalis

                  1.

                     Atmesti ieškinį kaip nepriimtiną.

                  2.

                     Nebereikia priimti sprendimo dėl Helm AG, Monsanto Europe NV/SA, Monsanto Company, Nufarm GmbH & Co. KG, Nufarm, Albaugh Europe Sàrl, Albaugh UK Ltd, Albaugh TKI d.o.o. ir Barclay Chemicals Manufacturing Ltd prašymų įstoti į bylą.

                  3.

                     Associazione Nazionale GranoSalus –Liberi Cerealicoltori & Consumatori (Associazione GranoSalus) padengia savo ir Europos Komisijos patirtas bylinėjimosi išlaidas.

                  4.

                     Helm, Monsanto Europe, Monsanto, Nufarm GmbH & Co. KG, Nufarm, Albaugh Europe, Albaugh UK, Albaugh TKI ir Barclay Chemicals Manufacturing padengia savo bylinėjimosi išlaidas, susijusias su prašymu įstoti į bylą.

         (1)  OL C 152, 2018 4 30.


title: Byla T-258/18: 2019 m. vasario 14 d. Bendrojo Teismo nutartis byloje Brunke/Komisija (Ieškinys dėl neveikimo — Ieškinio pareiškimo terminas — Eigos pradžia — Raginimo imtis atitinkamų veiksmų nebuvimas — Antras raginimas imtis veiksmų — Akivaizdus nepriimtinumas — Deklaratyvus prašymas — Prašymas, kuriuo siekiama, kad būtų nustatyti įpareigojimai — Akivaizdus kompetencijos nebuvimas)

text:
               8.4.2019

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 131/50

      2019 m. vasario 14 d. Bendrojo Teismo nutartis byloje Brunke/Komisija
      (Byla T-258/18) (1)

      (Ieškinys dėl neveikimo - Ieškinio pareiškimo terminas - Eigos pradžia - Raginimo imtis atitinkamų veiksmų nebuvimas - Antras raginimas imtis veiksmų - Akivaizdus nepriimtinumas - Deklaratyvus prašymas - Prašymas, kuriuo siekiama, kad būtų nustatyti įpareigojimai - Akivaizdus kompetencijos nebuvimas)
      (2019/C 131/58)
      Proceso kalba: vokiečių

         Šalys

         Ieškovas: Lothar Brunke (Berlynas, Vokietija), atstovaujamas advokato A. Schniebel

         Atsakovė: Europos Komisija, atstovaujama G. Braun ir H. Støvlbæk

         Dalykas

      Prašymas, kuriuo siekiama, kad būtų konstatuotas 2005 m. rugsėjo 7 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2005/36/EB dėl profesinių kvalifikacijų pripažinimo (OL L 255, 2005, p. 22) „diskriminacinis poveikis“ arba, jei nebūtų patenkintas pirmais reikalavimas — pirma, kad būtų nustatyti įpareigojimai Komisijai, ir antra, SESV straipsniu grindžiamas prašymas konstatuoti, kad Komisija neteisėtai neatsakė į ieškovės 2017 m. birželio 6 d. ir gruodžio 27 d. laiškus

         Rezoliucinė dalis

                  1.

                     Ieškinys atmestinas iš dalies dėl to, kad Bendrasis Teismas akivaizdžiai neturi jurisdikcijos jį nagrinėti ir iš dalies dėl to, kad yra akivaizdžiai nepriimtinas.

                  2.

                     Nebereikia nagrinėti Europos Sąjungos Tarybos ir Europos Parlamento prašymų įstoti į bylą.

                  3.

                     Lothar Brunke padengia savo ir Europos Komisijos patirtas bylinėjimosi išlaidas.

                  4.

                     Taryba padengia savo išlaidas, susijusias su prašymu leisti įstoti į bylą.

                  5.

                     Parlamentas padengia savo išlaidas, susijusias su prašymu leisti įstoti į bylą

         (1)  OL C 276, 2018 8 6.


title: Byla T-376/18: 2019 m. vasario 8 d. Bendrojo Teismo nutartis byloje Front Polisario/Taryba (Ieškinys dėl panaikinimo — Tarptautiniai susitarimai — Partnerystės susitarimas žuvininkystės sektoriuje tarp Europos Sąjungos ir Maroko — Sprendimas, kuriuo įgaliojama pradėti Sąjungos ir Maroko derybas dėl partnerystės susitarimo pakeitimo — Tiesioginės sąsajos nebuvimas — Nepriimtinumas)

text:
               8.4.2019

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 131/50

      2019 m. vasario 8 d. Bendrojo Teismo nutartis byloje Front Polisario/Taryba
      (Byla T-376/18) (1)

      (Ieškinys dėl panaikinimo - Tarptautiniai susitarimai - Partnerystės susitarimas žuvininkystės sektoriuje tarp Europos Sąjungos ir Maroko - Sprendimas, kuriuo įgaliojama pradėti Sąjungos ir Maroko derybas dėl partnerystės susitarimo pakeitimo - Tiesioginės sąsajos nebuvimas - Nepriimtinumas)
      (2019/C 131/59)
      Proceso kalba: prancūzų

         Šalys

         Ieškovė: Front populaire pour la libération de la Saguia el-Hamra et du Rio de oro (Front Polisario), atstovaujama advokato G. Devers

         Atsakovė: Europos Sąjungos Taryba, atstovaujama A. de Elera-San Miguel Hurtado ir F. Naert

         Dalykas

      SESV 263 straipsniu grindžiamas prašymas panaikinti 2018 m. balandžio 16 d. Tarybos sprendimą, kuriuo įgaliojama pradėti derybas su Maroko Karalyste dėl Europos Bendrijų ir Maroko Karalystės partnerystės susitarimo žuvininkystės sektoriuje pakeitimo ir dėl to susitarimo įgyvendinimo protokolo sudarymo

         Rezoliucinė dalis

                  1.

                     Atmesti ieškinį kaip nepriimtiną.

                  2.

                  Nėra reikalo priimti sprendimo dėl Prancūzijos Respublikos ir Europos Komisijos pateiktų prašymų leisti įstoti į bylą.

                  4.

                     Le Front populaire pour la libération de la Saguia-el-Hamra et du Rio de Oro (Front Polisario) padengia savo ir Europos Sąjungos Tarybos patirtas bylinėjimosi išlaidas.

                  5.

                  Komisija ir Prancūzijos Respublika kiekviena padengia savo bylinėjimosi išlaidas, susijusias su prašymais įstoti į bylą.

         (1)  OL C 319, 2018 9 10.


title: Byla T-429/18 R: 2019 m. vasario 13 d. Bendrojo Teismo pirmininko nutartis byloje BRF ir SHB Comercio e Industria de Alimentos/Komisija (Laikinųjų apsaugos priemonių taikymas — Visuomenės sveikata — Įgyvendinimo reglamentas (ES) 2018/700 — Trečiųjų šalių įmonių, iš kurių leidžiama importuoti nurodytus gyvūninės kilmės produktus, sąrašo dalinis pakeitimas dėl tam tikrų Brazilijos įmonių — Skubos nebuvimas — Interesų palyginimas)

text:
               8.4.2019

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 131/51

      2019 m. vasario 13 d. Bendrojo Teismo pirmininko nutartis byloje BRF ir SHB Comercio e Industria de Alimentos/Komisija
      (Byla T-429/18 R)
      (Laikinųjų apsaugos priemonių taikymas - Visuomenės sveikata - Įgyvendinimo reglamentas (ES) 2018/700 - Trečiųjų šalių įmonių, iš kurių leidžiama importuoti nurodytus gyvūninės kilmės produktus, sąrašo dalinis pakeitimas dėl tam tikrų Brazilijos įmonių - Skubos nebuvimas - Interesų palyginimas)
      (2019/C 131/60)
      Proceso kalba: anglų

         Šalys

         Ieškovės: BRF SA (Itažai, Brazilija), SHB Comercio e Industria de Alimentos SA (Itažai), atstovaujamos advokatų D. Arts ir G. van Thuyne

         Atsakovė: Europos Komisija, atstovaujama X. Lewis, B. Eggers ir B. Hofstötter

         Dalykas

      Prašymas grindžiamas SESV 278 ir 279 straipsniais ir juo siekiama pirmiausia sustabdyti 2018 m. gegužės 8 d. Komisijos įgyvendinimo reglamento (ES) 2018/700, kuriuo dėl tam tikrų Brazilijos įmonių iš dalies keičiamas trečiųjų šalių įmonių, iš kurių leidžiama importuoti nurodytus gyvūninės kilmės produktus, sąrašas (OL L 118, 2018, p. 1), vykdymą, kol bus priimtas galutinis sprendimas dėl pagal SESV 263 straipsnį ieškovių pareikšto ieškinio, arba iki Bendrojo Teismo pirmininko nustatytos datos, o nepatenkinus pirmojo reikalavimo — sustabdyti to reglamento taikymą, kiek tai susiję su ieškovių įmonėmis, esančiomis įmonių, kurioms leidžiama importuoti paukštieną ir kiškieną iš Brazilijos (II skirsnis), sąraše, įmonių, kurioms leidžiama importuoti maltą mėsą, mėsos ruošinius ir mechaniniu būdu atskirtą mėsą iš Brazilijos (V skirsnis) ir kurios nuo 2017 m. kovo 1 d. iki 2018 m. balandžio 19 d. negavo daugiau nei dviejų pranešimų per Skubių pranešimų apie nesaugų maistą ir pašarus sistemą, sąraše ir įmonių, kurioms leidžiama importuoti mėsos produktus iš Brazilijos (VI skirsnis), sąraše, arba nustatyti bet kokią kitą ar papildomą Bendrojo Teismo pirmininko pripažintą būtina ar tinkama priemonę.

         Rezoliucinė dalis

                  1.

                  Atmesti prašymą taikyti laikinąsias apsaugos priemones.

                  2.

                  Atidėti bylinėjimosi išlaidų klausimo nagrinėjimą.


title: Byla T-511/18: 2019 m. vasario 4 d. pareikštas ieškinys byloje XH/Komisija

text:
               8.4.2019

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 131/52

      2019 m. vasario 4 d. pareikštas ieškinys byloje XH/Komisija
      (Byla T-511/18)
      (2019/C 131/61)
      Proceso kalba: anglų

         Šalys

         Ieškovė: XH, atstovaujama advokato E. Auleytner

         Atsakovė: Europos Komisija

         Reikalavimai

      Ieškovė Bendrojo Teismo prašo:

                  —

                  panaikinti 2017 m. lapkričio 13 d. sprendimą (IA no 25-2017), kuriuo ieškovės vardas ir pavardė nebuvo įtraukti į 2017 m. paaukštintų pareigūnų sąrašą;

                  —

                  panaikinti 2018 m. birželio 7 d. paskyrimų tarnybos sprendimą dėl atsakymo į ieškovės pateiktą skundą;

                  —

                  priteisti iš atsakovės ieškovės naudai 20 000 eurų kompensaciją neturtinei žalai ir 45 000 eurų turtinei žalai atlyginti;

                  —

                  priteisti iš atsakovės bylinėjimosi išlaidas.

         Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

      Grįsdama ieškinį ieškovė remiasi dviem pagrindais.

                  1.

                  Pirmasis ieškinio pagrindas grindžiamas ieškovės nesutikimu su karjeros raidos ataskaitų (toliau — KRA), kaip paaukštinimo pagrindo, turiniu ir baigtos paaukštinimo procedūros pažeidimu, a posteriori poveikio dėl baigtos paaukštinimo procedūros negalimumu ir neteisėtumu.

                              —

                              Ieškovė teigia, kad nebuvo galimybės įrodyti, kad vertinamieji teiginiai galėjo būti kitaip vertinami įvairių paaukštinimo procedūrų metu, jei būtų neatsižvelgta į neteisėtą laikotarpio vidurio ataskaitą.

                              —

                              Ieškovė nurodo teisės klaidas ir ginčijamos paaukštinimo procedūros pažeidimus: 2013 m. gruodžio 16 d. Komisijos sprendimo C(2013) 89 68final, nustatančio Pareigūnų tarnybos nuostatų 45 straipsnio bendrąsias įgyvendinimo nuostatas, normų pažeidimą, Tarnybos nuostatų 45 straipsnio 1 dalies normų, siejamų su Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijos 47 straipsniu, pažeidimą ir faktinio nuopelnų palyginimo nebuvimą.

                              —

                              Ieškovė taip pat nurodo akivaizdžią paaukštinimo kriterijų, numatytų Tarnybos nuostatų 45 straipsnio 1 dalyje, siejamoje su Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijos 47 straipsniu, vertinimo klaidą.

                  2.

                  Antrasis ieškinio pagrindas grindžiamas ginčijamos paaukštinimo procedūros pažeidimo poveikiu, atsižvelgiant į ieškovės paaukštinimo bylą ir jos KRA. Šis pažeidimas galėjo lemti paaukštinimo, kurio buvo tikėtasi, jei būtų buvęs teisingai atliktas nuopelnų palyginimas, nesuteikimą.


title: Byla T-65/19: 2019 m. vasario 5 d. pareikštas ieškinys byloje AI/ECDC

text:
               8.4.2019

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 131/53

      2019 m. vasario 5 d. pareikštas ieškinys byloje AI/ECDC
      (Byla T-65/19)
      (2019/C 131/62)
      Proceso kalba: anglų

         Šalys

         Ieškovas: AI, atstovaujamas advokatų L. Levi ir A. Champetier

         Atsakovė: Europos ligų prevencijos ir kontrolės centras (ECDC)

         Reikalavimai

      Ieškovė Bendrojo Teismo prašo:

                  —

                  panaikinti 2018 m. gegužės 18 d. ECDC sprendimą atmesti 2017 m. birželio 20 d. ieškovo pagalbos prašymą,

                  —

                  panaikinti 2018 m. birželio 20 d. ECDC sprendimą atmesti 2018 m. gegužės 30 d. ieškovo prašymą leisti susipažinti su tyrimo ataskaita,

                  —

                  panaikinti, jei reikia, 2018 m. spalio 26 d. ECDC sprendimą atmesti 2018 m. liepos 2 d. ieškovo skundą,

                  —

                  nurodyti ECDC sumokėti ex aequo et bono nustatytą 40 000 eurų dydžio finansinę kompensaciją už ieškovo tariamai patirtą moralinę žalą.

         Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

      Grįsdamas ieškinį ieškovas remiasi trimis pagrindais, kiek tai susiję su 2018 m. gegužės 18 d. sprendimu, ir vienu pagrindu, kiek tai susiję su ginčijamu 2018 m. birželio 20 d. sprendimu.

                  1.

                  Pirmasis ieškinio pagrindas, susijęs su ginčijamu 2018 m. gegužės 18 d. sprendimu, grindžiamas teisės būti išklausytu pažeidimu.

                  2.

                  Antrasis ieškinio pagrindas, susijęs su ginčijamu 2018 m. gegužės 18 d. sprendimu, grindžiamas pareigos motyvuoti pažeidimu.

                  3.

                  Trečiasis ieškinio pagrindas, susijęs su ginčijamu 2018 m. gegužės 18 d. sprendimu, grindžiamas akivaizdžia vertinimo ir fakto klaida ir Pareigūnų tarnybos nuostatų 86 straipsnio pažeidimu.

                  4.

                  Ketvirtasis ieškinio pagrindas, susijęs su ginčijamu 2018 m. birželio 20 d. sprendimu, grindžiamas Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijos ir Reglamento Nr. 45/2001 (1) pažeidimu.

         (1)  2000 m. gruodžio 18 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (EB) Nr. 45/2001 dėl asmenų apsaugos Bendrijos institucijoms ir įstaigoms tvarkant asmens duomenis ir laisvo tokių duomenų judėjimo (OL L 8, 2001, p. 1).


title: Byla T-77/19: 2019 m. vasario 9 d. pareikštas ieškinys byloje Alcar Aktiebolag/EUIPO — Alcar Holding (alcar.se)

text:
               8.4.2019

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 131/54

      2019 m. vasario 9 d. pareikštas ieškinys byloje Alcar Aktiebolag/EUIPO — Alcar Holding (alcar.se)
      (Byla T-77/19)
      (2019/C 131/63)
      Kalba, kuria surašytas ieškinys: anglų

         Šalys

         Ieškovė: Alcar Aktiebolag (Bromma, Švedija), atstovaujama advokato M. Ateva

         Atsakovė: Europos Sąjungos intelektinės nuosavybės tarnyba (EUIPO)

         Kita procedūros Apeliacinėje taryboje šalis: Alcar Holding GmbH (Viena, Austrija)

         Su procedūra EUIPO susijusi informacija

         Prekių ženklo, dėl kurio kilo ginčas, savininkė: ieškovė.

         Prekių ženklas, dėl kurio kilo ginčas: baltos ir mėlynos spalvų vaizdinio Sąjungos prekių ženklo „alcar.se“ paraiška — Registracijos paraiška Nr. 15 508 583.

         Procedūra EUIPO: protesto procedūra.

         Ginčijamas sprendimas: 2018 m. lapkričio 14 d. EUIPO pirmosios apeliacinės tarybos sprendimas byloje R 378/2018-1.

         Reikalavimai

      Ieškovė Bendrojo Teismo prašo:

                  —

                  sustabdyti bylos nagrinėjimą Bendrajame Teisme, kol bus baigta procedūra dėl Alcar Holding GmbH prekių ženklo registracijos panaikinimo ir bus nustatyta tikroji Alcar Holding GmbH prekių ženklo apsaugos apimtis,

                  —

                  panaikinti visą Apeliacinės tarybos sprendimą,

                  —

                  palikti galioti visą Protestų skyriaus sprendimą,

                  —

                  priteisti iš Alcar Holding GmbH ieškovės bylinėjimosi Protestų skyriuje, Apeliacinėje taryboje ir Bendrajame Teisme išlaidas.

         Pagrindai, kuriais remiamasi

                  —

                  Apeliacinė taryba klaidingai išplėtė Alcar Holding GmbH prekių ženklo apsaugos apimtį.

                  —

                  Apeliacinė taryba padarė klaidą, kai vertino galimybę supainioti prekių ženklus.


title: Byla T-79/19: 2019 m. vasario 12 d. pareikštas ieškinys byloje Lantmännen and Lantmännen Agroetanol / Komisija

text:
               8.4.2019

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 131/55

      2019 m. vasario 12 d. pareikštas ieškinys byloje Lantmännen and Lantmännen Agroetanol / Komisija

      (Byla T-79/19)
      (2019/C 131/64)
      Proceso kalba: anglų

         Šalys

         Ieškovės: Lantmännen ek för (Stokholmas, Švedija), Lantmännen Agroetanol AB (Norčiopingas, Švedija), atstovaujamos advokatų S. Perván Lindeborg, A. Johansson ir solisitoriaus R. Bachour

         Atsakovė: Europos Komisija

         Reikalavimai

      Ieškovės Bendrojo Teismo prašo:

                  —

                  panaikinti 2019 m. sausio 28 d. Komisijos sprendimo C(2019) 743 final 1 straipsnį dėl ieškovių prieštaravimų, pateiktų pagal 2011 m. spalio 13 d. Europos Komisijos Pirmininko sprendimo 2011/695/ES dėl bylas nagrinėjančio pareigūno pareigybės ir įgaliojimų nagrinėjant tam tikras konkurencijos bylas (OL L 275, 2011, p. 29) 8 straipsnį, dėl informacijos atskleidimo (byla AT.40054 — Ethanol Benchmarks); ir

                  —

                  priteisti iš atsakovės bylinėjimosi išlaidas.

         Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

      Grįsdamos ieškinį ieškovės remiasi penkiais pagrindais.

                  1.

                  Pirmasis ieškinio pagrindas grindžiamas tuo, kad ginčijamas sprendimas pažeidžia teisės normas dėl susitarimo procedūros.
                  Ieškovės teigia, kad teisės normos dėl susitarimo procedūros turėtų apsaugoti nuo dokumentų paviešinimo. Konkrečiai kalbant, 2004 m. balandžio 7 d. Komisijos reglamento (EB) Nr. 773/2004 (1) 10a straipsnio, 15 straipsnio 1 dalies b punkto ir 16a straipsnio 2 dalies nuostatos sistemiškai turėtų būti aiškinamos kaip ribojančios susitarimų diskusijų įrašų ir paties susitarimo, su kuriais galima susipažinti tik laikantis griežtų sąlygų, paviešinimą.

                  2.

                  Antrasis ieškinio pagrindas grindžiamas tuo, kad ginčijamas sprendimas pažeidžia teisėtų lūkesčių apsaugos principą.
                  Ieškovės teigia, kad atsakovės suformuota praktika dėl kitų šalių prieigos prie neoficialių dokumentų, pateiktų susitarimo diskusijų metu, apribojimo ir tai užtikrinančios garantijos leido ieškovėms susikurti teisėtus konfidencialaus dokumentų tvarkymo lūkesčius.

                  3.

                  Trečiasis ieškinio pagrindas grindžiamas tuo, kad ginčijamas sprendimas pažeidžia lygybės ir šalių procesinio lygiateisiškumo principus.
                  Ieškovės teigia, kad atsakovė, paviešindama ieškovių susitarimo diskusijų įrašus kitoms šalims, pažeidė lygybės principą, nes susitarimo šalys atsidūrė blogesnėje padėtyje nei šalys, kurios nedalyvavo susitarimo diskusijoje. Nepagrįstas susitarime nedalyvavusių šalių prieigos prie bylos išplėtimas taip pat pažeidžia šalių procesinio lygiateisiškumo principą, nes suteikia jiems pranašumą tarp kitų rungimosi santykiais glaudžiai susijusių įtariamų bendrų pažeidėjų būsimų reikalavimų atžvilgiu.

                  4.

                  Ketvirtasis ieškinio pagrindas grindžiamas tuo, kad ginčijamas sprendimas pažeidžia gero administravimo principą.
                  Ieškovės taip pat teigia, kad sprendimas, kuriuo leidžiama paviešinti ginčijamą informaciją, leis atsakovei suformuoti nenuoseklią praktiką, pagal kurią ieškovės bus gerokai mažiau palankiai vertinamos nei kiti atsakovės ankstesnių sprendimų adresatai. Dėl tokio poveikio ginčijamas sprendimas turėtų būti vertinamas kaip pažeidžiantis ieškovių teisę į tai, kad Sąjungos institucijos jų reikalus tvarkytų „nešališkai, teisingai ir per kiek įmanomai trumpesnį laiką“, taip pat Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijos 41 straipsnio 1 dalies nuostatas.

                  5.

                  Penktasis alternatyvus ieškinio pagrindas grindžiamas tuo, kad buvo atliktas neteisingas motyvų teisinis vertinimas.
                  Remdamosios penktuoju alternatyviu ieškinio pagrindu ieškovės teigia, kad net jei Bendrasis Teismas galiausiai sutiks su atsakove dėl ginčijamos medžiagos paviešinimo kitoms įmonėms, ginčijamas sprendimas vis tiek turėtų būti panaikintas dėl klaidų pateikiant motyvus.
                  Atsakovė suteikė prieigą prie ginčijamos medžiagos pagal pranešimo dėl susitarimo procedūros 35 punktą. 35 punkte nurodomi susitarimo pareiškimai, bet ne susitarimo dokumentai, t. y. terminas vartojamas ginčijamame sprendime. Siekiant, kad motyvai būtų nurodyti nuosekliai, ginčijamas sprendimas turėtų būti perrašytas įvardijant šią medžiagą kaip sudėtinę susitarimo pareiškimo dalį.

         (1)  2004 m. balandžio 7 d. Komisijos reglamentas (EB) Nr. 773/2004 dėl bylų nagrinėjimo Komisijoje pagal Sutarties 81 ir 82 straipsnius tvarkos (OL L 123, 2004, p. 18).


title: Byla T-101/19: 2019 m. vasario 18 d. pareikštas ieškinys byloje Rezon/EUIPO (imot.bg)

text:
               8.4.2019

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 131/56

      2019 m. vasario 18 d. pareikštas ieškinys byloje Rezon/EUIPO (imot.bg)
      (Byla T-101/19)
      (2019/C 131/65)
      Proceso kalba: bulgarų

         Šalys

         Ieškovė: Rezon OOD (Sofija, Bulgarija), atstovaujama advokatės M. Yordanova-Harizanova

         Atsakovė: Europos Sąjungos intelektinės nuosavybės tarnyba (EUIPO)

         Su procedūra EUIPO susijusi informacija

         Prekių ženklas, dėl kurio kilo ginčas: vaizdinis Sąjungos prekių ženklas „imot.bg“ — Registracijos paraiška Nr. 17 203 316

         Ginčijamas sprendimas: 2018 m. lapkričio 9 d. EUIPO antrosios apeliacinės tarybos sprendimas byloje R 999/2018-2

         Reikalavimai

      Ieškovė Bendrojo Teismo prašo:

                  —

                  panaikinti ginčijamą sprendimą ir nurodyti įregistruoti ginčijamą prekių ženklą,

                  —

                  priteisti iš EUIPO bylinėjimosi išlaidas, patirtas šiame procese ir per procedūrą Apeliacinėje taryboje.

         Pagrindai, kuriais remiamasi

                  —

                  Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) 2017/1001 7 straipsnio 1 dalies b punkto pažeidimas,

                  —

                  Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) 2017/1001 7 straipsnio 1 dalies c punkto pažeidimas,

                  —

                  Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) 2017/1001 7 straipsnio 3 dalies pažeidimas.


title: Byla T-726/16: 2019 m. vasario 14 d. Bendrojo Teismo nutartis byloje VFP/Komisija

text:
               8.4.2019

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 131/58

      2019 m. vasario 14 d. Bendrojo Teismo nutartis byloje VFP/Komisija
      (Byla T-726/16) (1)

      (2019/C 131/67)
      Proceso kalba: anglų
      Didžiosios kolegijos pirmininkas nutartimi nurodė išbraukti bylą iš registro.

         (1)  OL C 462, 2016 12 12.


title: Byla T-60/18: 2019 m. vasario 12 d. Bendrojo Teismo nutartis byloje Hangzhou Lezoo traveling equipment/EUIPO — Promotional Traders (GREEN HERMIT)

text:
               8.4.2019

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 131/58

      2019 m. vasario 12 d. Bendrojo Teismo nutartis byloje Hangzhou Lezoo traveling equipment/EUIPO — Promotional Traders (GREEN HERMIT)
      (Byla T-60/18) (1)

      (2019/C 131/68)
      Proceso kalba: anglų
      Penktosios kolegijos pirmininkas nutartimi nurodė išbraukti bylą iš registro.

         (1)  OL C 104, 2018 3 19.


title: Byla T-725/18: 2019 m. vasario 15 d. Bendrojo Teismo nutartis byloje Intercontinental Exchange Holdings/EUIPO (BRENT)

text:
               8.4.2019

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 131/59

      2019 m. vasario 15 d. Bendrojo Teismo nutartis byloje Intercontinental Exchange Holdings/EUIPO (BRENT)
      (Byla T-725/18) (1)

      (2019/C 131/69)
      Proceso kalba: anglų
      Aštuntosios kolegijos pirmininkas nutartimi nurodė išbraukti bylą iš registro.

         (1)  OL C 65, 2019 2 18.


title: Byla C-161/19: 2019 m. vasario 22 d. pareikštas ieškinys byloje Europos Komisija/Austrijos Respublika

text:
               29.4.2019

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 148/30

      2019 m. vasario 22 d. pareikštas ieškinys byloje Europos Komisija/Austrijos Respublika
      (Byla C-161/19)
      (2019/C 148/28)
      Proceso kalba: vokiečių

         Šalys

         Ieškovė: Europos Komisija, atstovaujama C. Hermes ir M. Noll-Ehlers

         Atsakovė: Austrijos Respublika

         Ieškovės reikalavimai

      Ieškovė prašo

                  —

                  pripažinti, kad leidusi pavasarinę slankų medžioklę Žemutinės Austrijos žemėje, Austrijos Respublika pažeidė savo įsipareigojimus pagal 2009 m. lapkričio 30 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2009/147/EB dėl laukinių paukščių apsaugos (1) 7 straipsnio 4 dalį;

                  —

                  priteisti iš Austrijos Respublikos bylinėjimosi išlaidas.

         Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

      Šis ieškinys pareikštas dėl pavasarinės slankų (Scolopax rusticola) medžioklės Žemutinėje Austrijoje. Čia slankų patinus galima medžioti nuo kovo 1 d. iki balandžio 15 d. tada, kai vyksta poravimasis, leidžiant sumedžioti iki 1410 (nuo 2017 m. 759) slankų.
      Komisijos nuomone, ginčijama nuostata pažeidžia Direktyvos 2009/147 7 straipsnio 4 dalyje įtvirtintą pavasarinės medžioklės draudimą.
      Austrijos Respublika tvirtina, kad šią nuostatą apima Direktyvos 2009/147 9 straipsnio 1 dalies c punkte numatyta išimtis. Pagal ją, jei nėra jokio kito priimtino sprendimo, valstybės narės gali nukrypti, be kita ko, nuo 7 straipsnio 4 dalies, kad griežtai prižiūrint ir atrankiniu būdu būtų leista gaudyti, laikyti ar kitaip teisėtai naudoti nedidelį tam tikrų rūšių paukščių skaičių. Pagal suformuotą Teisingumo Teismo jurisprudenciją valstybės narės turi įrodyti, kad yra tenkinamos šios išimties taikymo sąlygos.
      Komisijos nuomone, Austrijos Respublika neįrodė, kad nėra jokio kito priimtino sprendimo, ir nepaaiškino, kad leidžiamas nušauti maksimalus paukščių skaičius atitinka šios direktyvos 9 straipsnio 1 dalyje numatytą reikalavimą, kad tas skaičius būtų „nedidelis“. Rudeninė medžioklė būtų tinkama alternatyva, nes Žemutinės Austrijos medžioklės plotuose yra gana nemažai slankų ir rudenį. Austrijos Respublika nepateikė įtikinamų įrodymų dėl teiginio, kad pavasarinė medžioklė yra palankesnė slankų populiacijai nei rudeninė medžioklė. Be to, „nedidelis skaičius“ yra apskaičiuotas neteisingai, nes Austrijos valdžios institucijos remiasi klaidinga referencine populiacija.

         (1)  OL L 20, 2010, p. 7.


title: Byla T-446/17: 2019 m. kovo 12 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje TK/Parlamentas (Viešoji tarnyba — Laikinieji tarnautojai — Paskirtos veiklos pakeitimas — Darbo vietos sąvoka — Kvietimas į pokalbį — Procedūros sąvoka — Kaltinimai psichologiniu priekabiavimu — Pagalbos prašymas — Atsakomybė — Neturtinė žala)

text:
               29.4.2019

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 148/48

      2019 m. kovo 12 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje TK/Parlamentas
      (Byla T-446/17) (1)

      (Viešoji tarnyba - Laikinieji tarnautojai - Paskirtos veiklos pakeitimas - Darbo vietos sąvoka - Kvietimas į pokalbį - Procedūros sąvoka - Kaltinimai psichologiniu priekabiavimu - Pagalbos prašymas - Atsakomybė - Neturtinė žala)
      (2019/C 148/45)
      Proceso kalba: prancūzų

         Šalys

         Ieškovė: TK, atstovaujama advokato L. Levi

         Atsakovas: Europos Parlamentas, iš pradžių atstovaujamas E. Taneva ir M. Rantala, vėliau — E. Taneva, C. González Argüelles ir D. Boytha

         Dalykas

      Pagal SESV 270 straipsnį pateiktas prašymas panaikinti 2016 m. rugpjūčio 26 d. Europos Parlamento pirmininko sprendimą, kuriuo atmesti ieškovės 2016 m. balandžio 28 d. pateikti prašymai, ir priteisti ieškovės tariamai patirtos neturtinės žalos atlyginimą, taip pat panaikinti 2017 m. balandžio 26 d. Europos Parlamento generalinio sekretoriaus sprendimą, kiek juo atmestas prašymas atlyginti ieškovės tariamai patirtą neturtinę žalą, ir priteisti šios žalos atlyginimą.

         Rezoliucinė dalis

                  1.

                     Atmesti ieškinį.

                  2.

                     Nurodyti TK padengti savo pačios ir Europos Parlamento patirtas bylinėjimosi išlaidas.

         (1)  OL C 357, 2017 10 23.


title: Byla T-798/17: 2019 m. kovo 12 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje De Masi ir Varoufakis/ECB (Galimybė susipažinti su dokumentais — Sprendimas 2004/258/EB — Dokumentas „Atsakymai į klausimus dėl Protokolo dėl ECBS ir ECB statuto 14.4 straipsnio aiškinimo“ — Atsisakymas leisti susipažinti — Išimtis, susijusi su teisinių nuomonių apsauga — Išimtis, susijusi su vidaus reikmėms skirtų dokumentų apsauga — Viršesnis viešasis interesas)

text:
               29.4.2019

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 148/49

      2019 m. kovo 12 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje De Masi ir Varoufakis/ECB
      (Byla T-798/17) (1)

      (Galimybė susipažinti su dokumentais - Sprendimas 2004/258/EB - Dokumentas „Atsakymai į klausimus dėl Protokolo dėl ECBS ir ECB statuto 14.4 straipsnio aiškinimo“ - Atsisakymas leisti susipažinti - Išimtis, susijusi su teisinių nuomonių apsauga - Išimtis, susijusi su vidaus reikmėms skirtų dokumentų apsauga - Viršesnis viešasis interesas)
      (2019/C 148/46)
      Proceso kalba: vokiečių

         Šalys

         Ieškovai: Fabio De Masi (Hamburgas, Vokietija) ir Yanis Varoufakis (Atėnai, Graikija), atstovaujami profesoriaus A. Fischer-Lescano

         Atsakovas: Europos Centrinis Bankas (ECB), atstovaujamas T. Filipova ir F. von Lindeiner, padedamų advokato H. G. Kamann,

         Dalykas

      SESV 263 straipsniu grindžiamas prašymas panaikinti 2017 m. spalio 16 d. ECB sprendimą, kuriuo buvo atsisakyta leisi ieškovams susipažinti su 2015 m. balandžio 23 d. dokumentu „Atsakymai į klausimus dėl Protokolo dėl ECBS ir ECB statuto 14.4 straipsnio aiškinimo“.

         Rezoliucinė dalis

                  1.

                     Atmesti ieškinį.

                  2.

                     Fabio De Masi ir Yanis Varoufakis padengia savo ir Europos Centrinio Banko (ECB) patirtas bylinėjimosi išlaidas.

         (1)  OL C 42, 2018 2 5.


title: Byla C-545/18: 2018 m. rugpjūčio 22 d. Landesverwaltungsgericht Oberösterreich (Austrija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje DP, Finanzamt Linz

text:
               27.5.2019

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 182/2

      2018 m. rugpjūčio 22 d. Landesverwaltungsgericht Oberösterreich (Austrija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje DP, Finanzamt Linz
      (Byla C-545/18)
      (2019/C 182/02)
      Proceso kalba: vokiečių

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Landesverwaltungsgericht Oberösterreich

         Šalys pagrindinėje byloje

         Pareiškėjas: DP, Finanzamt Linz

      Atsakovės: Bezirkshauptmannschaft Braunau am Inn, Bezirkshauptmannschaft Linz-Land
      Kitos proceso šalys: Finanzamt Braunau-Ried-Schärding, EO
      2019 m. balandžio 4 d. nutartimi Europos Sąjungos Teisingumo Teismas (aštuntoji kolegija) konstatavo, kad 2019 m. rugpjūčio 16 d.Landesverwaltungsgericht Oberösterreich sprendimu pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą yra akivaizdžiai nepriimtinas.


title: Byla C-710/18: 2018 m. lapkričio 14 d. Bundesarbeitsgericht (Vokietija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje WN/Land Niedersachsen

text:
               27.5.2019

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 182/2

      2018 m. lapkričio 14 d. Bundesarbeitsgericht (Vokietija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje WN/Land Niedersachsen
      (Byla C-710/18)
      (2019/C 182/03)
      Proceso kalba: vokiečių

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Bundesarbeitsgericht

         Šalys pagrindinėje byloje

         Ieškovė: WN

         Atsakovė: Land Niedersachsen

         Prejudicinis klausimas

      Ar SESV 45 straipsnio 2 dalis ir 2011 m. balandžio 5 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) Nr. 492/2011 (1) dėl laisvo darbuotojų judėjimo Sąjungoje 7 straipsnio 1 dalis turi būti aiškinamos taip, kad joms prieštarauja tokia nuostata, kaip antai įtvirtinta Tarifvertrag für den öffentlichen Dienst der Länder (Federalinių žemių viešojo sektoriaus darbuotojų kolektyvinė sutartis, toliau — TV-L) 16 straipsnio 2 dalyje, pagal kurią, vėl priimant į darbą pas tą patį darbdavį ir nustatant kolektyvinėje sutartyje numatytos atlyginimų sistemos pakopą, pas šį darbdavį įgyta atitinkamo darbo patirtis suteikia pranašumą, nes pagal TV-L 16 straipsnio 2 dalies antrą sakinį ši patirtis pripažįstama be jokių apribojimų, o pas kitus darbdavius įgytos atitinkamo darbo patirties atveju pagal TV-L 16 straipsnio 2 dalies trečią sakinį atsižvelgiama ne daugiau kaip į trejus jos metus, jei su šiuo pranašumu susijęs reikalavimas yra nustatytas Sąjungos teisėje — 1999 m. kovo 18 d. sudaryto Bendrojo susitarimo dėl darbo pagal terminuotas sutartis, pateikto 1999 m. birželio 28 d. Tarybos direktyvos 1999/70/EB dėl Europos profesinių sąjungų konfederacijos (ETUC), Europos pramonės ir darbdavių konfederacijų sąjungos (UNICE) ir Europos įmonių, kuriose dalyvauja valstybė, centro (CEEP) bendrojo susitarimo dėl darbo pagal terminuotas sutartis priede, 4 punkto 4 papunktyje?

         (1)  OL L 141, 2011, p. 1.


title: Byla C-794/18 P: 2018 m. gruodžio 17 d. Pracsis SPRL, Conceptexpo Project pateiktas apeliacinis skundas dėl 2018 m. spalio 3 d. Bendrojo Teismo (antroji kolegija) priimtos nutarties byloje T-33/18 Pracsis ir Conceptexpo Project/Komisija ir EACEA

text:
               27.5.2019

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 182/3

      2018 m. gruodžio 17 d. Pracsis SPRL, Conceptexpo Project pateiktas apeliacinis skundas dėl 2018 m. spalio 3 d. Bendrojo Teismo (antroji kolegija) priimtos nutarties byloje T-33/18 Pracsis ir Conceptexpo Project/Komisija ir EACEA
      (Byla C-794/18 P)
      (2019/C 182/04)
      Proceso kalba: prancūzų

         Šalys

         Apeliantės: Pracsis SPRL, Conceptexpo Project, atstovaujamos advokato J.-N. Louis

         Kitos apeliacinio proceso šalys: Komisija ir Švietimo, garso ir vaizdo bei kultūros vykdomoji įstaiga (EACEA)
      2019 m. balandžio 11 d. nutartimi Teisingumo Teismas (septintoji kolegija) atmetė apeliacinį skundą kaip iš dalies akivaizdžiai nepriimtiną ir iš dalies akivaizdžiai nepagrįstą.


title: Byla C-804/18: 2018 m. gruodžio 20 d. Arbeitsgericht Hamburg (Vokietija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje IX/WABE e.V

text:
               27.5.2019

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 182/4

      2018 m. gruodžio 20 d. Arbeitsgericht Hamburg (Vokietija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje IX/WABE e.V
      (Byla C-804/18)
      (2019/C 182/05)
      Proceso kalba: vokiečių

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Arbeitsgericht Hamburg

         Šalys pagrindinėje byloje

         Ieškovė: IX

         Atsakovė: WABE e.V

         Prejudiciniai klausimai

                  1.

                  Ar vienašališkas darbdavio nurodymas, draudžiantis nešioti bet kokius matomus politinių, pasaulėžiūrinių ar religinių įsitikinimų simbolius, darbuotojus, kurie pagal religinius įsakymus dėl kūno dengimo laikosi tam tikrų aprangos taisyklių, tiesiogiai diskriminuoja dėl jų religijos, kaip tai suprantama pagal 2000 m. lapkričio 27 d. Tarybos direktyvos 2000/78/EB, nustatančios vienodo požiūrio užimtumo ir profesinėje srityje bendruosius pagrindus (1), 2 straipsnio 1 dalį ir 2 dalies a punktą?

                  2.

                  Ar vienašališkas darbdavio nurodymas, draudžiantis nešioti bet kokius matomus politinių, pasaulėžiūrinių ar religinių įsitikinimų simbolius, netiesiogiai diskriminuoja darbuotoją, kuri dėl musulmonų tikėjimo dėvi galvos apdangalą, dėl religijos ir (arba) lyties, kaip tai suprantama pagal Direktyvos 2000/78 2 straipsnio 1 dalį ir 2 dalies b punktą?
                  Visų pirma:

                              a)

                              Ar pagal Direktyvą 2000/78 diskriminacija dėl religijos ir (arba) lyties gali būti pateisinama subjektyviu darbdavio noru laikytis politinio, pasaulėžiūrinio ir religinio neutralumo politikos ir tada, kai darbdavys taip siekia patenkinti subjektyvius savo klientų ir klienčių norus?

                              b)

                              Ar Direktyvai 2000/78 ir (arba) Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijos 16 straipsnyje įtvirtintai pagrindinei teisei į laisvę užsiimti verslu, atsižvelgiant į Direktyvos 2000/78 8 straipsnio 1 dalį, prieštarauja nacionalinės teisės nuostatos, pagal kurias pagrindinės teisės į religijos laisvę apsaugos tikslais religinės aprangos draudimas negali būti pateisinamas vien abstrakčia galimybe sukelti grėsmę darbdavio neutralumui, o gali būti pateisinamas tik remiantis pakankamai konkrečiu pavojumi, visų pirma darbdaviui ar susijusiam trečiajam asmeniui konkrečiai gresiančia finansine žala?

         (1)  OL L 303, 2000, p. 16; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 5 sk., 4 t., p. 79


title: Byla C-34/19: 2019 m. sausio 17 d. Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio (Italija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Telecom Italia SpA/Ministero dello Sviluppo Economico, Ministero dell’Economia e delle Finanze

text:
               27.5.2019

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 182/5

      2019 m. sausio 17 d. Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio (Italija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Telecom Italia SpA/Ministero dello Sviluppo Economico, Ministero dell’Economia e delle Finanze
      (Byla C-34/19)
      (2019/C 182/06)
      Proceso kalba: italų

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio

         Šalys pagrindinėje byloje

         Pareiškėja: Telecom Italia SpA

         Atsakovės: Ministero dello Sviluppo Economico, Ministero dell’Economia e delle Finanze

         Prejudiciniai klausimai

                  1.

                  Ar Direktyvos 97/13/EB (1) 22 straipsnio 3 dalis galėtų būti aiškinama taip, kad pagal ją leidžiama, net ir 1998 metais, palikti pareigą mokėti licencijos mokestį — apskaičiuojamą nuo tokios pat apyvartos dalies — atitinkantį tą, kuris turėjo būti mokamas pagal iki šios direktyvos įsigaliojimo taikytą tvarką?

                  2.

                  Ar pagal Direktyvą 97/13/EB, atsižvelgiant į 2003 m. rugsėjo 18 d. Europos Sąjungos Teisingumo Teismo sprendimą sujungtose bylose C-292/01 ir C-293/01 ir 2008 m. vasario 21 d. Sprendimą byloje C-296/06, yra draudžiamas res judicata galią turintis nacionalinio teismo sprendimas, priimtas klaidingai aiškinant ir (arba) iškraipant tos Direktyvos nuostatas, todėl kitas teismas gali jo nepaisyti priimdamas sprendimą dėl tais pačiais materialiniais teisiniais santykiais grindžiamo ginčo, kuris skiriasi tuo, kad reikalaujamas mokėjimas yra papildomo pobūdžio palyginti su mokėjimu, dėl kurio buvo priimtas res judicata galią turintis teismo sprendimas?

         (1)  1997 m. balandžio 10 d. Europos Parlamento ir Tarybos Direktyvos 97/13/EB dėl bendrųjų leidimų ir individualių licencijų išdavimo bendrųjų principų telekomunikacijų paslaugų srityje (OL L 117, 1997, p. 15).


title: Byla C-37/19: 2019 m. sausio 21 d. Corte suprema di cassazione (Italija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje CV/Iccrea Banca SpA Istituto Centrale del Credito Cooperativo

text:
               27.5.2019

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 182/5

      2019 m. sausio 21 d. Corte suprema di cassazione (Italija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje CV/Iccrea Banca SpA Istituto Centrale del Credito Cooperativo
      (Byla C-37/19)
      (2019/C 182/07)
      Proceso kalba: italų

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Corte suprema di cassazione

         Šalys pagrindinėje byloje

         Kasatorė: CV

         Kita kasacinio proceso šalis: Iccrea Banca SpA Istituto Centrale del Credito Cooperativo

         Prejudicinis klausimas

      Ar Direktyvos 2003/88 (1) 7 straipsnio 2 dalis ir Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijos 31 straipsnio 2 dalis, net ir vertinamos atskirai, turėtų būti aiškinamos taip, kad jomis draudžiamos nacionalinės teisės nuostatos arba praktika, pagal kurias, nutraukus darbo santykius, teisė į piniginę kompensaciją už susikaupusias ir nepanaudotas atostogas (ir pagal pobūdį bei funkciją kasmetinėms atostogoms prilyginamą teisinį institutą, žinomą kaip „panaikintos švenčių dienos“) nėra suteikiama, jeigu iki darbo santykių nutraukimo neteisėtu darbdavio sprendimu (atleidimas galutinai pripažintas neteisėtu nacionalinio teismo sprendimu, kuriuo darbo santykiai buvo atkurti atgaline data) darbuotojas negalėjo reikalauti, kad ji būtų mokama už laikotarpį nuo darbdavio poelgio iki darbuotojo sugrąžinimo į darbą?

         (1)  2003 m. lapkričio 4 d. Europos Parlamento ir tarybos Direktyva 2003/88/EB dėl tam tikrų darbo laiko organizavimo aspektų (OL L 299, 2003, p. 9; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 5 sk., 4 t., p. 381).


title: Byla C-89/19: 2019 m. vasario 5 d. Consiglio di Stato (Italija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Rieco SpA/Comune di Lanciano, Ecolan SpA

text:
               27.5.2019

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 182/6

      2019 m. vasario 5 d. Consiglio di Stato (Italija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Rieco SpA/Comune di Lanciano, Ecolan SpA
      (Byla C-89/19)
      (2019/C 182/08)
      Proceso kalba: italų

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Consiglio di Stato

         Šalys pagrindinėje byloje

         Apeliantė: Rieco SpA

         Kitos apeliacinio proceso šalys: Comune di Lanciano, Ecolan SpA

         Prejudiciniai klausimai

                  1.

                  Ar pagal Europos Sąjungos teisės nuostatas (konkrečiai — laisvo viešųjų institucijų vykdomo administravimo principą ir skirtingų viešųjų institucijų sutarčių paslaugoms teikti sudarymo ir valdymo metodų esminio lygiavertiškumo principą) yra draudžiama tokia nacionalinės teisės nuostata (kaip antai Codice dei contratti pubblici (Viešojo pirkimo sutarčių kodeksas) arba Decreto legislativo n. 50 del 2016 (2016 m. Įstatyminis dekretas Nr. 50) 192 straipsnio 2 dalis), pagal kurią vidaus (angl. in-house) sutarčių sudarymas yra subordinuotas ir išimtinis sutarčių sudarymo konkurso procedūros atžvilgiu, todėl: i) tokias sutartis sudaryti leidžiama tik tuo atveju, jei įrodoma, kad atitinkama rinka yra nepakankama, taip pat ii) administracija, ketinanti sutartį sudaryti pagal tarporganinio delegavimo tvarką, privalo nurodyti konkrečius motyvus, susijusius su tokios sutarčių sudarymo formos naudingumu vietos bendruomenei?

                  2.

                  Ar pagal Europos Sąjungos teisės aktus (visų pirma Direktyvos 2014/24/ES (1) 12 straipsnio 3 dalies nuostatas dėl vidaus sutarčių sudarymo su kelių administravimo įstaigų bendrai kontroliuojamu juridiniu asmeniu) yra draudžiami tokie nacionalinės teisės aktai (kaip antai Decreto legislativo n. 175 del 2016 (Įstatyminis dekretas Nr. 175/2016) patvirtinto Testo Unico delle società partecipate (Bendrovėms, kurių dalininkai yra viešosios teisės subjektai, taikomų teisės aktų sąvadas) 4 straipsnio 1 dalis), pagal kuriuos viešojo administravimo įstaigai yra draudžiama įsigyti kelioms kitoms administravimo įstaigoms priklausančios organizacijos kapitalo dalį (bent jau tokią, kuri neužtikrintų sprendimų kontrolės arba veto teisės), jeigu ta administravimo įstaiga ketina ateityje įgyti teisę bendrai ją kontroliuoti, taigi ir galimybę tiesiogiai sudaryti sutartis su kelioms įstaigoms priklausančia organizacija?

         (1)  2014 m. vasario 26 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2014/24/ES dėl viešųjų pirkimų, kuria panaikinama Direktyva 2004/18/EB (OL L 94, 2014, p. 65).


title: Byla C-91/19: 2019 m. vasario 5 d. Consiglio di Stato (Italija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Rieco SpA/Comune di San Vito Chietino, Ecolan SpA

text:
               27.5.2019

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 182/8

      2019 m. vasario 5 d. Consiglio di Stato (Italija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Rieco SpA/Comune di San Vito Chietino, Ecolan SpA
      (Byla C-91/19)
      (2019/C 182/10)
      Proceso kalba: italų

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Consiglio di Stato

         Šalys pagrindinėje byloje

         Apeliantė: Rieco SpA

         Kitos apeliacinio proceso šalys: Comune di San Vito Chietino, Ecolan SpA

         Prejudiciniai klausimai

                  1.

                  Ar pagal Europos Sąjungos teisės nuostatas (konkrečiai — laisvo viešųjų institucijų vykdomo administravimo principą ir skirtingų viešųjų institucijų sutarčių paslaugoms teikti sudarymo ir valdymo metodų esminio lygiavertiškumo principą) yra draudžiama tokia nacionalinės teisės nuostata (kaip antai Codice dei contratti pubblici (Viešojo pirkimo sutarčių kodeksas) arba Decreto legislativo n. 50 del 2016 (2016 m. Įstatyminis dekretas Nr. 50) 192 straipsnio 2 dalis), pagal kurią vidaus (angl. in-house) sutarčių sudarymas yra subordinuotas ir išimtinis sutarčių sudarymo konkurso procedūros atžvilgiu, todėl: i) tokias sutartis sudaryti leidžiama tik tuo atveju, jei įrodoma, kad atitinkama rinka yra nepakankama, taip pat ii) administracija, ketinanti sutartį sudaryti pagal tarporganinio delegavimo tvarką, privalo nurodyti konkrečius motyvus, susijusius su tokios sutarčių sudarymo formos naudingumu vietos bendruomenei?

                  2.

                  Ar pagal Europos Sąjungos teisės aktus (visų pirma Direktyvos 2014/24/ES (1) 12 straipsnio 3 dalies nuostatas dėl vidaus sutarčių sudarymo su kelių administravimo įstaigų bendrai kontroliuojamu juridiniu asmeniu) yra draudžiami tokie nacionalinės teisės aktai (kaip antai Decreto legislativo n. 175 del 2016 (Įstatyminis dekretas Nr. 175/2016) patvirtinto Testo Unico delle società partecipate (Bendrovėms, kurių dalininkai yra viešosios teisės subjektai, taikomų teisės aktų sąvadas) 4 straipsnio 1 dalis), pagal kuriuos viešojo administravimo įstaigai yra draudžiama įsigyti kelioms kitoms administravimo įstaigoms priklausančios organizacijos kapitalo dalį (bent jau tokią, kuri neužtikrintų sprendimų kontrolės arba veto teisės), jeigu ta administravimo įstaiga ketina ateityje įgyti teisę bendrai ją kontroliuoti, taigi ir galimybę tiesiogiai sudaryti sutartis su kelioms įstaigoms priklausančia organizacija?

         (1)  2014 m. vasario 26 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2014/24/ES dėl viešųjų pirkimų, kuria panaikinama Direktyva 2004/18/EB (OL L 94, 2014, p. 65).


title: Byla C-92/19: 2019 m. vasario 5 d. Consiglio di Stato (Italija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Burgo Group SpA/Gestore dei Servizi Energetici SpA — GSE

text:
               27.5.2019

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 182/9

      2019 m. vasario 5 d. Consiglio di Stato (Italija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Burgo Group SpA/Gestore dei Servizi Energetici SpA — GSE
      (Byla C-92/19)
      (2019/C 182/11)
      Proceso kalba: italų

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Consiglio di Stato

         Šalys pagrindinėje byloje

         Apeliantė: Burgo Group SpA

         Kita apeliacinio proceso šalis: Gestore dei Servizi Energetici SpA — GSE

         Prejudiciniai klausimai

                  1.

                  Ar pagal Direktyvą 2004/8/EB (1) (ypač jos 12 straipsnį) draudžiama aiškinti Įstatyminio dekreto Nr. 20/2007 3 ir 6 straipsnius taip, kad lengvatas, numatytas Įstatyminiame dekrete Nr. 79/1999 (ypač jo 11 straipsnyje, taip pat 2002 m. kovo 19 d. Elektros energijos ir dujų institucijos sprendime Nr. 42/02, kuriuo įgyvendinama pirmiau nurodyta nuostata), būtų galima taikyti ir bendros šilumos ir elektros energijos gamybos įrenginiams, kurie nėra didelio naudingumo, taip pat po 2010 m. gruodžio 31 d.?

                  2.

                  Ar pagal SESV 107 straipsnį draudžiama aiškinti Įstatyminio dekreto Nr. 20/2007 3 ir 6 straipsnius taip, kaip nurodyta a punkte, nes toks šios nuostatos aiškinimas gali reikšti „valstybės pagalbą“, taigi ir prieštarauti laisvos konkurencijos principui?

                  3.

                  Atsižvelgiant į tai, kas nurodyta a ir b punktuose, ir įvertinant aiškiai apeliantės išdėstytus teiginius, ar pagal Bendrijos teisės aktuose įtvirtintus lygybės ir nediskriminavimo principus leidžiama nacionalinės teisės nuostata, kurioje numatyta galimybė taikyti paramos sistemas bendrai šilumos ir elektros energijos gamybai, kuri nėra didelio naudingumo, iki 2015 m. gruodžio 31 d., tuo remiantis aiškinant Italijos teisės aktus, t. y. 2011 m. kovo 3 d. Įstatyminio dekreto Nr. 28 25 straipsnio 11 dalies c punkto 1 papunktį, kuriuo panaikinamos Įstatyminio dekreto Nr. 79/1999 11 straipsnio nuostatos nuo 2016 m. sausio 1 d., tačiau galiojusios iki 2014 m. liepos 19 d. (pagal 2014 m. liepos 4 d. Įstatyminio dekreto Nr. 102 10 straipsnio 15 dalį)?

         (1)  2004 m. vasario 11 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2004/8/EB dėl termofikacijos skatinimo, remiantis naudingosios šilumos paklausa vidaus energetikos rinkoje, ir iš dalies keičianti Direktyvą 92/42/EEB (OL L 52, 2004, p. 50; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 12 sk., 3 t., p. 3).


title: Byla C-94/19: 2019 m. vasario 6 d. Corte suprema di cassazione (Italija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje San Domenico Vetraria SpA/Agenzia delle Entrate

text:
               27.5.2019

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 182/10

      2019 m. vasario 6 d. Corte suprema di cassazione (Italija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje San Domenico Vetraria SpA/Agenzia delle Entrate
      (Byla C-94/19)
      (2019/C 182/12)
      Proceso kalba: italų

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Corte suprema di cassazione

         Šalys pagrindinėje byloje

         Kasatorė: San Domenico Vetraria SpA

         Kita kasacinio proceso šalis: Agenzia delle Entrate

         Prejudicinis klausimas

      Ar 1977 m. gegužės 17 d. Šeštosios Tarybos direktyvos Nr. 77/388/EEB (1) 2 ir 6 straipsniai ir mokesčių neutralumo principas turi būti aiškinami taip, kad jais yra draudžiami nacionalinės teisės aktai, pagal kuriuos kontroliuojančiosios įmonės personalo skolinimas arba komandiravimas, kai kontroliuojamoji bendrovė padengia tik atitinkamas sąnaudas, nėra apmokestinamas pridėtinės vertės mokesčiu?

         (1)  1977 m. gegužės 17 d. Šeštoji Tarybos direktyva dėl valstybių narių apyvartos mokesčių įstatymų derinimo — Bendra pridėtinės vertės mokesčio sistema: vienodas vertinimo pagrindas (OL L 145, 1977, p. 1; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 9 sk., 1 t., p. 23).


title: Byla C-95/19: 2019 m. vasario 6 d. Corte suprema di cassazione (Italija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Agenzia delle Dogane/Silcompa SpA

text:
               27.5.2019

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 182/11

      2019 m. vasario 6 d. Corte suprema di cassazione (Italija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Agenzia delle Dogane/Silcompa SpA
      (Byla C-95/19)
      (2019/C 182/13)
      Proceso kalba: italų

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Corte suprema di cassazione

         Šalys pagrindinėje byloje

         Kasatorė: Agenzia delle Dogane

         Kita kasacinio proceso šalis: Silcompa SpA

         Prejudicinis klausimas

      Ar Tarybos direktyvos Nr. 76/308/EEB (1) dėl savitarpio paramos patenkinant pretenzijas, susijusias su tam tikromis rinkliavomis, muitais ir mokesčiais bei kitomis priemonėmis, iš dalies pakeistos Tarybos direktyva Nr. 2001/44/EB (2), 12 straipsnio 3 dalis, siejama su Tarybos direktyvos Nr. 92/12/EEB (3) dėl bendros tvarkos, susijusios su akcizais apmokestinamais produktais, ir jų laikymu, judėjimu ir kontrole, 20 straipsniu, gali būti aiškinama taip, kad dėl su mokesčių išieškojimu susijusių vykdomųjų aktų pradėtoje byloje gali būti nagrinėjama — ir kokia apimtimi — sąlyga, susijusi su vieta (faktinio išleidimo vartoti vieta), kurioje faktiškai buvo padarytas šiuo atveju nagrinėjamas teisės aktų pažeidimas, kai, kaip šiuo atveju ta pretenzija dėl tų pačių eksporto operacijų mokesčių mokėtojui atskirai pateikta tiek prašančiosios valstybės narės, tiek prašomosios valstybės narės, o prašomojoje valstybėje narėje tuo pačiu metu nagrinėjama tiek byla dėl vidinės pretenzijos, tiek byla dėl kitos valstybės vardu vykdomo mokesčių susigrąžinimo, o dėl tokios išvados turėtų būti atmestas prašymas suteikti pagalbą, taigi ir visi vykdomieji aktai?

         (1)  1976 m. kovo 15 d. Tarybos direktyva 76/308/EEB dėl savitarpio paramos patenkinant pretenzijas, kylančias dėl operacijų, įeinančių į Europos žemės ūkio orientavimo ir garantijų fondo finansavimo sistemą, ir dėl žemės ūkio mokesčių bei muitų susigrąžinimo (OL L 73, 1976, p. 18; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 2 sk., 1 t., p. 44).

         (2)  2001 m. birželio 15 d. Tarybos direktyva 2001/44/EB, iš dalies keičianti Direktyvą 76/308/EEB dėl savitarpio paramos patenkinant pretenzijas, kylančias dėl operacijų, įeinančių į Europos žemės ūkio orientavimo ir garantijų fondo finansavimo sistemą, ir dėl žemės ūkio mokesčių bei muitų susigrąžinimo bei pridėtinės vertės mokesčio ir tam tikrų akcizų (OL L 175, 2001, p. 17; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 2 sk., 12 t., p. 27).

         (3)  1992 m. vasario 25 d. Europos Tarybos direktyva 92/12/EEB dėl bendros tvarkos, susijusios su akcizais apmokestinamais produktais, ir jų laikymu, judėjimu ir kontrole (OL L 76, 1992, p. 1; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 9 sk., 1 t., p. 179).


title: Byla C-97/19: 2019 m. vasario 8 d. Finanzgericht Düsseldorf (Vokietija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Pfeifer & Langen GmbH & Co. KG/Hauptzollamt Köln

text:
               27.5.2019

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 182/11

      2019 m. vasario 8 d. Finanzgericht Düsseldorf (Vokietija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Pfeifer & Langen GmbH & Co. KG/Hauptzollamt Köln
      (Byla C-97/19)
      (2019/C 182/14)
      Proceso kalba: vokiečių

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Finanzgericht Düsseldorf

         Šalys pagrindinėje byloje

         Pareiškėja: Pfeifer & Langen GmbH & Co. KG

         Atsakovė: Hauptzollamt Köln

         Prejudicinis klausimas

      Ar 1992 m. spalio 12 d. Tarybos reglamento (EEB) Nr. 2913/92 (1), nustatančio Bendrijos muitinės kodeksą, 78 straipsnio 3 dalis turi būti aiškinama taip, kad pagal šią nuostatą tokiu atveju, kaip nagrinėjamas pagrindinėje byloje, muitinės deklaracija turi būti patikrinta ir pataisyta taip, kad deklarantės duomenys būtų pakeisti asmens, kuriam išduota importuojamo produkto importo licencija, pavadinimu, o šiam asmeniui atstovauja asmuo, kuris buvo nurodytas muitinės deklaracijoje kaip deklarantas ir pateikė muitinei importo licencijos turėtojo įgaliojimą?

         (1)  OL L 302, 1992, p. 1, 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 2 sk., 4 t., p. 307.


title: Byla C-109/19: 2019 m. vasario 11 d. Consiglio di Stato (Italija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Raggio di Sole Società Cooperativa Onlus/Comune di Cisternino, Consorzio per L’Inclusione Sociale dell’Ats Fasano — Ostuni — Cisternino

text:
               27.5.2019

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 182/12

      2019 m. vasario 11 d. Consiglio di Stato (Italija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Raggio di Sole Società Cooperativa Onlus/Comune di Cisternino, Consorzio per L’Inclusione Sociale dell’Ats Fasano — Ostuni — Cisternino
      (Byla C-109/19)
      (2019/C 182/15)
      Proceso kalba: italų

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Consiglio di Stato

         Šalys pagrindinėje byloje

         Pareiškėja: Raggio di Sole Società Cooperativa Onlus

         Kitos proceso šalys: Comune di Cisternino, Consorzio per L’Inclusione Sociale dell’Ats Fasano — Ostuni — Cisternino

         Prejudicinis klausimas

      Ar ES teisės nuostatos (konkrečiai teisėtų lūkesčių, teisinio tikrumo, judėjimo laisvės, įsisteigimo laisvės ir laisvės teikti paslaugas principai) draudžia tokias nacionalinės teisės nuostatas (kaip antai Italijos Codice dei contratti pubblici (Viešojo pirkimo sutarčių kodeksas) 83 straipsnio 9 dalis, 95 straipsnio 10 dalis ir 97 straipsnio 5 dalis), pagal kurias darbo jėgos ir su saugumo užtikrinimu susijusių išlaidų nenurodęs viešojo pirkimo konkurso dalyvis turi būti automatiškai pašalintas iš konkurso ir vėliau negali pasinaudoti vadinamąja „teiktinų dokumentų trūkumų šalinimo“ procedūra, net jei pareiga nurodyti tas išlaidas kyla iš pakankamai aiškių ir žinomų nuostatų, nepaisant to, kad minėta teisinė prievolė nėra aiškiai nurodyta konkurso dokumentuose?


title: Byla C-110/19: 2019 m. vasario 11 d. Consiglio di Stato (Italija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Raggio di Sole Società Cooperativa Onlus/Comune di Ostuni, Consorzio per L’Inclusione Sociale dell’Ats Fasano — Ostuni — Cisternino

text:
               27.5.2019

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 182/13

      2019 m. vasario 11 d. Consiglio di Stato (Italija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Raggio di Sole Società Cooperativa Onlus/Comune di Ostuni, Consorzio per L’Inclusione Sociale dell’Ats Fasano — Ostuni — Cisternino
      (Byla C-110/19)
      (2019/C 182/16)
      Proceso kalba: italų

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Consiglio di Stato

         Šalys pagrindinėje byloje

         Pareiškėja: Raggio di Sole Società Cooperativa Onlus

         Kitos proceso šalys: Comune di Ostuni, Consorzio per L’Inclusione Sociale dell’Ats Fasano — Ostuni — Cisternino

         Prejudicinis klausimas

      Ar ES teisės nuostatos (konkrečiai teisėtų lūkesčių, teisinio tikrumo, judėjimo laisvės, įsisteigimo laisvės ir laisvės teikti paslaugas principai) draudžia tokias nacionalinės teisės nuostatas (kaip antai Italijos Codice dei contratti pubblici (Viešojo pirkimo sutarčių kodeksas) 83 straipsnio 9 dalis, 95 straipsnio 10 dalis ir 97 straipsnio 5 dalis), pagal kurias darbo jėgos ir su saugumo užtikrinimu susijusių išlaidų nenurodęs viešojo pirkimo konkurso dalyvis turi būti automatiškai pašalintas iš konkurso ir vėliau negali pasinaudoti vadinamąja „teiktinų dokumentų trūkumų šalinimo“ procedūra, net jei pareiga nurodyti tas išlaidas kyla iš pakankamai aiškių ir žinomų nuostatų, nepaisant to, kad minėta teisinė prievolė nėra aiškiai nurodyta konkurso dokumentuose?


title: Byla C-111/19: 2019 m. vasario 11 d. Consiglio di Stato (Italija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Industria Italiana Autobus SpA/Comune di Palermo

text:
               27.5.2019

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 182/14

      2019 m. vasario 11 d. Consiglio di Stato (Italija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Industria Italiana Autobus SpA/Comune di Palermo
      (Byla C-111/19)
      (2019/C 182/17)
      Proceso kalba: italų

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Consiglio di Stato

         Šalys pagrindinėje byloje

         Pareiškėja: Industria Italiana Autobus SpA

         Kita proceso šalis: Comune di Palermo

         Prejudicinis klausimas

      Ar ES teisės nuostatos (konkrečiai teisėtų lūkesčių, teisinio tikrumo, judėjimo laisvės, įsisteigimo laisvės ir laisvės teikti paslaugas principai) draudžia tokias nacionalinės teisės nuostatas (kaip antai Italijos Codice dei contratti pubblici (Viešojo pirkimo sutarčių kodeksas) 83 straipsnio 9 dalis, 95 straipsnio 10 dalis ir 97 straipsnio 5 dalis), pagal kurias darbo jėgos ir su saugumo užtikrinimu susijusių išlaidų nenurodęs viešojo pirkimo konkurso dalyvis turi būti automatiškai pašalintas iš konkurso ir vėliau negali pasinaudoti vadinamąja „teiktinų dokumentų trūkumų šalinimo“ procedūra, net jei pareiga nurodyti tas išlaidas kyla iš pakankamai aiškių ir žinomų nuostatų, nepaisant to, kad minėta teisinė prievolė nėra aiškiai nurodyta konkurso dokumentuose?


title: Byla C-129/19: 2019 m. vasario 19 d. Corte suprema di cassazione (Italija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Presidenza del Consiglio dei Ministri/BV

text:
               27.5.2019

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 182/15

      2019 m. vasario 19 d. Corte suprema di cassazione (Italija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Presidenza del Consiglio dei Ministri/BV
      (Byla C-129/19)
      (2019/C 182/19)
      Proceso kalba: italų

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Corte suprema di cassazione

         Šalys pagrindinėje byloje

         Kasatorė: Presidenza del Consiglio dei Ministri

         Kita kasacinio proceso šalis: BV

         Prejudiciniai klausimai

      Europos Sąjungos Teisingumo Teismui pateikiami klausimai (kiek tai susiję su pagrindinės bylos aplinkybėmis: dėl ieškinio dėl žalos atlyginimo, kurį pateikė Italijoje nuolat gyvenanti Italijos pilietė prieš valstybę, kaip teisės aktų leidėją, kuri neįgyvendino ir (arba) netinkamai įgyvendino ir (arba) nevisiškai įgyvendino įsipareigojimus pagal 2004 m. balandžio 29 d. Tarybos direktyvą 2004/80/EB dėl kompensacijos nusikaltimų aukoms (1), ir visų pirma įsipareigojimo, nustatyto 12 straipsnio 2 dalyje, pagal kurią valstybės narės ne vėliau kaip iki 2005 m. liepos 1 d. (kaip nustatyta tolesnio 18 straipsnio 1 dalyje) turi nustatyti bendrą kompensacijų sistemą, kurią taikant būtų galima užtikrinti teisingą ir tinkamą kompensaciją dėl visų smurtinių tyčinių nusikaltimų (įskaitant seksualinį smurtą, kurį patyrė proceso šalis) nukentėjusioms aukoms, tais atvejais, kai iš tiesiogiai atsakingų šalių neįmanoma gauti visos kompensacijos už patirtą žalą):

                  1)

                  ar — atsižvelgiant į tai, kad 2004 m. balandžio 29 d. Tarybos direktyva 2004/80/EB dėl kompensacijos nusikaltimų aukoms buvo ne laiku ir (arba) nevisiškai perkelta į nacionalinę teisę, nėra tiesiogiai taikoma (angl. non self executing), taip pat joje nustatyta pareiga sukurti kompensavimo sistemą smurtinių nusikaltimų aukoms, kuria remiantis atsakomybė už kompensaciją, susijusią su tarpvalstybiniais subjektais, kuriems tik ir skirta minėta direktyva, tenka valstybei narei pagal Teisingumo Teismo praktikoje nustatytus principus (be kita ko, Francovich ir Brasserie du Pecheur ir Factortame III bylose) — (Europos Sąjungos) teisėje nustatyta panaši valstybės narės atsakomybė, susijusi su ne tarpvalstybiniais subjektais (taigi jos gyventojais), kurie nėra tiesioginiai naudos gavėjai įgyvendinant direktyvą, bet kurie, siekiant išvengti lygybės principo ir nediskriminavimo principo pažeidimo pagal minėtą (Europos Sąjungos) teisę, turėjo ir galėjo — jei direktyva būtų buvusi laiku ir visiškai perkelta į nacionalinę teisę — pasinaudoti išplėstu šios direktyvos veiksmingu poveikiu (t. y. minėta kompensavimo sistema)?
                  Jeigu į pirmąjį klausimą būtų atsakyta teigiamai:

                  2)

                  ar 2017 m. rugpjūčio 31 d.Ministro dell’interno (Vidaus reikalų ministras) dekretu (priimtu vadovaujantis 2016 m. liepos 7 d. įstatymo Nr. 122 Disposizioni per l’adempimento degli obblighi derivanti dall’appartenenza dell’Italia all’Unione europea — Legge europea 2015–2016 (Nuostatos dėl įsipareigojimų, kylančių iš Italijos narystės Europos Sąjungoje, vykdymo — Europos teisė 2015–2016) 11 straipsnio 3 dalimi, ir vėlesniais pakeitimais (nustatytais 2017 m. lapkričio 20 d. Įstatymo Nr. 167 6 straipsniu ir 2018 m. gruodžio 30 d. Įstatymo Nr. 145 1 straipsnio 593–596 dalimis) nustatyta fiksuota 4 800 eurų kompensacija smurtinių tyčinių nusikaltimų (ir ypač Baudžiamojo kodekso 609-bis straipsnyje nurodyto seksualinio smurto) aukoms gali būti laikoma „teisinga ir tinkama kompensacija“ įgyvendinant Direktyvos 2004/80/EB 12 straipsnio 2 dalies nuostatas?

         (1)  2004 m. balandžio 29 d. Tarybos direktyva 2004/80/EB dėl kompensacijos nusikaltimų aukoms (OL L 261, 2004, p. 15; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 19 sk., 7 t., p. 65).


title: Byla C-131/19 P: 2019 m. vasario 15 d. Europos Komisijos pateiktas apeliacinis skundas dėl 2018 m. gruodžio 13 d. Bendrojo Teismo (trečioji kolegija) priimto sprendimo byloje T-743/16 RENV CX/Europos Komisija

text:
               27.5.2019

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 182/16

      2019 m. vasario 15 d. Europos Komisijos pateiktas apeliacinis skundas dėl 2018 m. gruodžio 13 d. Bendrojo Teismo (trečioji kolegija) priimto sprendimo byloje T-743/16 RENV CX/Europos Komisija
      (Byla C-131/19 P)
      (2019/C 182/20)
      Proceso kalba: prancūzų

         Šalys

         Apeliantė: Europos Komisija, atstovaujama G. Berscheid, T. S. Bohr, C. Ehrbar

         Kita proceso šalis: CX

         Apeliantės reikalavimai

                  —

                  Panaikinti 2018 m. gruodžio 13 d. Bendrojo Teismo sprendimą byloje T-743/16 RENV, CX/Komisija, tiek, kiek juo buvo panaikintas drausminės nuobaudos sprendimas nušalinti nuo pareigų;

                  —

                  grąžinti bylą Bendrajam Teismui, kad šis priimtų sprendimą dėl kitų ieškinio pagrindų;

                  —

                  atidėti bylinėjimosi išlaidų klausimo nagrinėjimą.

         Apeliacinio skundo pagrindai ir pagrindiniai argumentai

         Pirmasis pagrindas: Pareigūnų tarnybos nuostatų IX priedo 4 ir 22 straipsnių pažeidimas klaidingai aiškinant teisės atvykti asmeniškai apimtį.

      Pirmojo pagrindo argumentus galima padalyti į kelias dalis.
      Pirma dalis susijusi su tuo, kad Komisija teigia, jog sprendime pažeisti teisiniai kriterijai siekiant įvertinti pareigūno negalėjimą atvykti, pareigą motyvuoti ir įrodinėjimo naštos paskirstymo taisykles.
      Antra dalis susijusi su tuo, kad Komisija teigia, jog sprendime neteisingai taikoma atitinkančių įrodymų sąvoka siekiant nustatyti, kad pareigūnas negalėjo atvykti į posėdžius, ir jog Bendrasis Teismas nevisiškai išnagrinėjo reikšmingus įrodymus.
      Trečia dalis susijusi su tuo, kad Komisija teigia, jog sprendime iškraipomi du įrodymai.

         Antrasis pagrindas: Pareigūnų tarnybos nuostatų IX priedo 4 ir 22 straipsnių pažeidimas klaidingai aiškinant teisės būti išklausytam raštu arba per atstovą apimtį.

      Antrojo pagrindo argumentus galima padalyti į dvi dalis.
      Pirma dalis paremta tuo, kad pažeisti teisiniai kriterijai, taikyti įvertinti pareigūno negalėjimą pateikti pastabų raštu arba per atstovą, pažeista pareiga motyvuoti, pažeista įrodinėjimo naštos paskirstymo taisyklė, kiek tai susiję su su pareigūno negalėjimu apsiginti per posėdžius, ir neteisingai taikyta atitinkančių įrodymų sąvoka.
      Antra dalis yra susijusi su motyvų, susijusių su pareigūno negalėjimu užsitikrinti gynybos, prieštaravimu.

         Trečiasis pagrindas: pareigos motyvuoti, kiek ji susijusi su teisės būti išklausytam pažeidimu, pažeidimas.

      Bendrasis Teismas nepateikė motyvų, kodėl procedūros pažeidimas, susijęs su teisės būti išklausytam pažeidimu, lėmė ginčijamo sprendimo panaikinimą.


title: Byla C-147/19: 2019 m. vasario 20 d. Tribunal Supremo (Ispanija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Atresmedia Corporación de Medios de Comunicación S.A./Asociación de Gestión de Derechos Intelectuales (AGEDI) y Artistas e Intérpretes o Ejecutantes, Sociedad de Gestión de España (AIE)

text:
               27.5.2019

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 182/18

      2019 m. vasario 20 d. Tribunal Supremo (Ispanija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Atresmedia Corporación de Medios de Comunicación S.A./Asociación de Gestión de Derechos Intelectuales (AGEDI) y Artistas e Intérpretes o Ejecutantes, Sociedad de Gestión de España (AIE)
      (Byla C-147/19)
      (2019/C 182/21)
      Proceso kalba: ispanų

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Tribunal Supremo

         Šalys pagrindinėje byloje

         Kasatorė: Atresmedia Corporación de Medios de Comunicación S.A.

         Kitos kasacinio proceso šalys: Asociación de Gestión de Derechos Intelectuales (AGEDI) y Artistas e Intérpretes o Ejecutantes, Sociedad de Gestión de España (AIE)

         Prejudiciniai klausimai

                  1.

                  Ar sąvoka „atkurta komerciniais tikslais išleista fonograma“, įtvirtinta Direktyvos 92/100 (1) ir Direktyvos 2006/115 (2) 8 straipsnio 2 dalyje, apima komerciniais tikslais išleistos fonogramos atgaminimą audiovizualiniame įraše, kuriame užfiksuotas audiovizualinis kūrinys?

                  2.

                  Jei į pirmąjį klausimą būtų atsakyta teigiamai, ar televizijos programų transliuotojas, kuris bet kuriuo būdu viešai paskelbdamas naudoja audiovizualinį įrašą, kuriame užfiksuotas kino ar audiovizualinis kūrinys, kuriame atgaminta komerciniais tikslais išleista fonograma, privalo sumokėti vieną teisingą atlyginimą, numatytą šių direktyvų 8 straipsnio 2 dalyje?

         (1)  1992 m. lapkričio 19 d. Tarybos direktyvos 92/100/EEB dėl nuomos ir panaudos teisių bei tam tikrų teisių, gretutinių autorių teisėms, intelektinės nuosavybės srityje (OL L 92, 1992; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 17 sk., 1 t., p. 120).

         (2)  2006 m. gruodžio 12 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2006/115/EB dėl nuomos ir panaudos teisių bei tam tikrų teisių, gretutinių autorių teisėms, intelektinės nuosavybės srityje (OL L 376, 2006, p. 28).


title: Byla C-148/19 P: 2019 m. vasario 19 d. BTB Holding Investments SA ir Duferco Participations Holding SA pateiktas apeliacinis skundas dėl 2018 m. gruodžio 11 d. Bendrojo Teismo (pirmoji kolegija) priimto sprendimo byloje T-100/17, BTB Holding Investments SA ir Duferco Participations Holding SA/Komisija

text:
               27.5.2019

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 182/18

      2019 m. vasario 19 d. BTB Holding Investments SA ir Duferco Participations Holding SA pateiktas apeliacinis skundas dėl 2018 m. gruodžio 11 d. Bendrojo Teismo (pirmoji kolegija) priimto sprendimo byloje T-100/17, BTB Holding Investments SA ir Duferco Participations Holding SA/Komisija
      (Byla C-148/19 P)
      (2019/C 182/22)
      Proceso kalba: prancūzų

         Šalys

         Apeliantės: BTB Holding Investments SA, Duferco Participations Holding SA, atstovaujamos advokatų J.-F. Bellis, R. Luff, M. Favart, Q. Declève

         Kitos proceso šalys: Europos Komisija, Foreign Strategic Investments Holding (FSIH)

         Apeliančių reikalavimai

                  —

                  Panaikinti 2018 m. gruodžio 11 d. Bendrojo Teismo sprendimą BTB Holding Investments ir Duferco Participations Holding/Komisija (T-100/17).

                  —

                  Grąžinti bylą Bendrajam Teismui.

                  —

                  Priteisti iš atsakovių šiame procese ir procese Bendrajame Teisme patirtas bylinėjimosi išlaidas.

         Apeliacinio skundo pagrindai ir pagrindiniai argumentai

      Apeliaciniame skunde dėl Sprendimo T-100/17 apeliantės nurodo, kad skundžiamame sprendime Bendrasis Teismas pažeidė teisę į teisingą bylos nagrinėjimą, kai nurodė, kad „siekiant įrodyti, kad Komisija padarė akivaizdžią faktinių aplinkybių [sudėtingo ekonominio] vertinimo klaidą, dėl kurios galėtų būti panaikintas skundžiamas sprendimas, ieškovių pateiktų įrodymų turi pakakti skundžiamame sprendime pateikto faktinių aplinkybių vertinimo pagrįstumui paneigti“. Konkrečiai kalbant, apeliantės tvirtina, kad Bendrasis Teismas pažeidė principus, susijusius su įrodinėjimo pareiga, ir procesinio lygiateisiškumo principą.


title: Byla C-153/19: 2019 m. vasario 22 d. Amtsgericht Köln (Vokietija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje FZ/DER Touristik GmbH

text:
               27.5.2019

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 182/19

      2019 m. vasario 22 d. Amtsgericht Köln (Vokietija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje FZ/DER Touristik GmbH
      (Byla C-153/19)
      (2019/C 182/23)
      Proceso kalba: vokiečių

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Amtsgericht Köln

         Šalys pagrindinėje byloje

         Ieškovas: FZ

         Atsakovė: DER Touristik GmbH

         Prejudicinis klausimas

      Ar reikalavimas sumažinti kelionės kainą, kurį keliautojas, remdamasis kelionės sutartimi, pareiškia kelionių organizatoriui dėl skrydžio trūkumų, susijusių su skrydžio atidėjimu, reiškia teisę reikalauti papildomos kompensacijos pagal Reglamento (EB) Nr. 261/2004 (1) 12 straipsnį ir ar tokie reikalavimai pagal reglamento 12 straipsnį gali būti įskaitomi į kompensaciją, sumokėtą dėl atidėto skrydžio atitinkamai taikant reglamento 7 straipsnį?

         (1)  2004 m. vasario 11 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (EB) Nr. 261/2004, nustatantis bendras kompensavimo ir pagalbos keleiviams taisykles atsisakymo vežti ir skrydžių atšaukimo arba atidėjimo ilgam laikui atveju, panaikinantis Reglamentą (EEB) Nr. 295/91 (OL L 46, 2004, p. 1; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 7 sk., 8 t., p. 10).


title: Byla C-181/19: 2019 m. vasario 25 d. Landessozialgericht Nordrhein-Westfalen (Vokietija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Jobcenter Krefeld — Widerspruchsstelle/JD

text:
               27.5.2019

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 182/20

      2019 m. vasario 25 d. Landessozialgericht Nordrhein-Westfalen (Vokietija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Jobcenter Krefeld — Widerspruchsstelle/JD
      (Byla C-181/19)
      (2019/C 182/24)
      Proceso kalba: vokiečių

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Landessozialgericht Nordrhein-Westfalen

         Šalys pagrindinėje byloje

         Apeliantė: Jobcenter Krefeld — Widerspruchsstelle

         Kita apeliacinio proceso šalis: JD

         Prejudiciniai klausimai

                  1.

                  Ar socialinės paramos, kaip ji suprantama pagal Direktyvos 2004/38 (1) 24 straipsnio 2 dalį, neskyrimas Sąjungos piliečiams, turintiems teisę gyventi šalyje pagal Reglamento Nr. 492/2011 (2) 10 straipsnį, suderinamas su vienodo požiūrio principu pagal SESV 18 straipsnį, siejamą su Reglamento Nr. 492/2011 7 ir 10 straipsniais?

                              a)

                              Ar socialinė parama, kaip ji suprantama pagal Direktyvos 2004/38 24 straipsnio 2 dalį, yra socialinė lengvata, kaip ji suprantama pagal Reglamento Nr. 492/2011 7 straipsnio 2 dalį?

                              b)

                              Ar apribojimas, nustatytas Direktyvos 2004/38 24 straipsnio 2 dalyje, taikomas vienodo požiūrio principui pagal SESV 18 straipsnį, siejamą su Reglamento Nr. 492/2011 7 ir 10 straipsniais?

                  2.

                  Ar specialių neįmokinių išmokų pinigais, kaip tai suprantama pagal Reglamento Nr. 883/2004 (3) 3 straipsnio 3 dalį ir 70 straipsnio 2 dalį, neskyrimas Sąjungos piliečiams suderinamas su vienodo požiūrio principu pagal SESV 18 straipsnį, siejamą su Reglamento Nr. 883/2004 4 straipsniu, jei jie turi teisę gyventi šalyje pagal Reglamento Nr. 492/2011 10 straipsnį ir yra įtraukti į socialinio draudimo ar išmokų šeimai sistemą, kaip tai suprantama pagal Reglamento Nr. 883/2004 3 straipsnio 1 dalį?

         (1)  2004 m. balandžio 29 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2004/38/EB dėl Sąjungos piliečių ir jų šeimos narių teisės laisvai judėti ir gyventi valstybių narių teritorijoje, iš dalies keičianti Reglamentą (EEB) Nr. 1612/68 ir panaikinanti Direktyvas 64/221/EEB, 68/360/EEB, 72/194/EEB, 73/148/EEB, 75/34/EEB, 75/35/EEB, 90/364/EEB, 90/365/EEB ir 93/96/EEB (OL L 158, 2004, p. 77; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 5 sk., 5 t., p. 46).

         (2)  2011 m. balandžio 5 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (ES) Nr. 492/2011 dėl laisvo darbuotojų judėjimo Sąjungoje (OL L 141, 2011, p. 1).

         (3)  2004 m. balandžio 29 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (EB) Nr. 883/2004 dėl socialinės apsaugos sistemų koordinavimo (OL L 166, 2004, p. 1; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 5 sk., 5 t., p. 72).


title: Byla C-189/19: 2019 m. vasario 26 d. Bundesverwaltungsgericht (Vokietija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Spenner GmbH & Co. KG/Vokietijos Federacinė Respublika

text:
               27.5.2019

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 182/21

      2019 m. vasario 26 d. Bundesverwaltungsgericht (Vokietija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Spenner GmbH & Co. KG/Vokietijos Federacinė Respublika
      (Byla C-189/19)
      (2019/C 182/25)
      Proceso kalba: vokiečių

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Bundesverwaltungsgericht

         Šalys pagrindinėje byloje

         Kasatorė: Spenner GmbH & Co. KG

         Kita kasacinio proceso šalis: Vokietijos Federacinė Respublika (Federalinė aplinkos agentūra, Vokietijos prekybos apyvartiniais taršos leidimais tarnyba)

         Prejudiciniai klausimai

                  1.

                  Ar 2011 m. balandžio 27 d. Komisijos sprendimo 2011/278/ES, kuriuo nustatomos suderinto nemokamo apyvartinių taršos leidimų suteikimo pagal Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2003/87/EB 10a straipsnį pereinamojo laikotarpio Sąjungos taisyklės (1), 9 straipsnio 9 dalyje yra nustatyta sąlyga, kad esamo įrenginio pajėgumas turi būti buvęs labai išplėstas per bazinį laikotarpį, kurį pagal Sprendimo 2011/278 9 straipsnio 1 dalį nustatė valstybė narė?

                  2.

                  Ar Sprendimo 2011/278 9 straipsnio 9 dalies pirmą pastraipą, siejamą su 1 dalimi, didelių pajėgumo išplėtimų atvejais reikia aiškinti taip, kad, nustatant ankstesnio bazinio laikotarpio, trukusio nuo 2009 m. sausio 1 d. iki 2010 m. gruodžio 31 d., veiklos lygį, į padidinto pajėgumo ankstesnio laikotarpio veiklos lygį atsižvelgti nereikia, (net) jei pajėgumas buvo labai išplėstas baziniu laikotarpiu nuo 2005 m. sausio 1 d. iki 2008 m. gruodžio 31 d.?

                  3.

                              a)

                              Jei atsakymas į pirmąjį klausimą būtų teigiamas:
                              Ar Sprendimo 2011/278 9 straipsnio 1 dalį reikia aiškinti taip, kad kompetentinga valstybės narės institucija bazinį laikotarpį nuo 2005 m. sausio 1 d. iki 2008 m. gruodžio 31 d. arba nuo 2009 m. sausio 1 d. iki 2010 m. gruodžio 31 d. turi nustatyti pati, ar valstybei narei leidžiama suteikti teisę įrenginį eksploatuojančiam veiklos vykdytojui pasirinkti bazinį laikotarpį?

                              b)

                              Jei valstybei narei leidžiama įrenginį eksploatuojančiam veiklos vykdytojui suteikti pasirinkimo teisę:
                              Ar valstybė narė turi remtis baziniu laikotarpiu, kuris sąlygoja atitinkamai aukštesnį ankstesnio laikotarpio veiklos lygį, net jei įrenginį eksploatuojantis veiklos vykdytojas pagal valstybės narės teisę gali savo nuožiūra pasirinkti vieną iš bazinių laikotarpių ir pasirenka bazinį laikotarpį su žemesniu ankstesnio laikotarpio veiklos lygiu?

                  4.

                  Ar 2017 m. sausio 24 d. Komisijos sprendimą (ES) 2017/126, kuriuo dėl bendro įvairius sektorius apimančio pataisos koeficiento nustatymo pagal Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2003/87/EB 10a straipsnį iš dalies keičiamas Sprendimas 2013/448/ES (2), reikia aiškinti taip, kad apyvartiniams taršos leidimams už 2013-2020 m., suteiktiems iki 2017 m. kovo 1 d., turi būti taikomas pirminės redakcijos Sprendimo 2013/448 4 straipsnyje ir II priede nurodytas įvairius sektorius apimantis pataisos koeficientas, o papildomiems apyvartiniams taršos leidimams dėl 2013-2020 m. laikotarpio, suteiktiems po 2017 m. vasario 28 d. teismo sprendimu, jis turi būti taikomas visam papildomų leidimų dėl 2013-2020 m. laikotarpio kiekiui, ar tik papildomiems apyvartiniams taršos leidimams dėl 2018-2020 m. laikotarpio?

         (1)  OL L 130, 2011, p. 1.

         (2)  OL L 19, 2017, p. 93.


title: Byla C-210/19: 2019 m. kovo 6 d. Fővárosi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság (Vengrija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje TN/Bevándorlási és Menekültügyi Hivatal

text:
               27.5.2019

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 182/22

      2019 m. kovo 6 d. Fővárosi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság (Vengrija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje TN/Bevándorlási és Menekültügyi Hivatal
      (Byla C-210/19)
      (2019/C 182/26)
      Proceso kalba: vengrų

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Fővárosi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság

         Šalys pagrindinėje byloje

         Pareiškėjas: TN

         Atsakovė: Bevándorlási és Menekültügyi Hivatal

         Prejudiciniai klausimai

                  1.

                  Ar Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijos 47 straipsnis ir Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2013/32/ES (1) (vadinamoji „Prieglobsčio procedūrų direktyva“) 31 straipsnis, atsižvelgiant į Europos žmogaus teisių ir pagrindinių laisvių apsaugos konvencijos 6 ir 13 straipsnių nuostatas, gali būti aiškinami taip, kad valstybė narė gali užtikrinti teisę į veiksmingą teisinę gynybą ir tada, kai ji neleidžia teismams pakeisti vykdant prieglobsčio procedūras priimtų sprendimų, o tik leidžia tokius sprendimus panaikinti ir įpareigoti vykdyti naują procedūrą?

                  2.

                  Ar Europos Sąjungos žmogaus teisių ir pagrindinių laisvių apsaugos konvencijos 47 straipsnis ir Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2013/32/ES (vadinamoji „Prieglobsčio procedūrų direktyva“) 31 straipsnis, atsižvelgiant į Europos žmogaus teisių ir pagrindinių laisvių apsaugos konvencijos 6 ir 13 straipsnių nuostatas, turi būti aiškinami taip, kad [šias teisės normas] atitinka valstybės narės teisės aktai, kuriuose prieglobsčio byloms numatytas vienas imperatyvus 60 dienų terminas, nepaisant visų asmeninių aplinkybių ir neatsižvelgiant į bylos ypatybes bei galimus įrodinėjimo sunkumus?

         (1)  2013 m. birželio 26 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2013/32/ES dėl tarptautinės apsaugos suteikimo ir panaikinimo bendros tvarkos (OL 2013, L 180, p. 60).