title: Byla C-102/20: 2020 m. vasario 26 d. Bundesgerichtshof (Vokietija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje StWL Städtische Werke Lauf a.d. Pegnitz GmbH / eprimo GmbH

text:
               22.6.2020

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 209/7

      2020 m. vasario 26 d.Bundesgerichtshof (Vokietija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje StWL Städtische Werke Lauf a.d. Pegnitz GmbH / eprimo GmbH

      (Byla C-102/20)
      (2020/C 209/12)
      Proceso kalba: vokiečių

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

         Bundesgerichtshof

         Šalys pagrindinėje byloje

         Ieškovė ir kasatorė: StWL Städtische Werke Lauf a.d. Pegnitz GmbH

         Atsakovė ir kita kasacinio proceso šalis: eprimo GmbH

         Atsakovės pusėje į bylą įstojusi šalis: Interactive Media CCSP GMBH

         Prejudiciniai klausimai

                  1.

                  Ar įvykdyti „siuntimo“ sąvokai pagal Direktyvos 2002/58/EB (1) 2 straipsnio antro sakinio h punktą keliami reikalavimai, jei pranešimą kitam naudotojui jo elektroniniu „adresu“ siunčia ne elektroninių ryšių paslaugų naudotojas, naudodamasis paslaugų teikimo įmone, bet prisijungus prie slaptažodžiu apsaugotos el. pašto paskyros tinklavietės reklamos serveriai automatiškai pateikia pranešimą tam tikrose atsitiktine tvarka atrinkto naudotojo el. pašto gautų laiškų aplanko vietose („Inbox“ reklama)?

                  2.

                  Ar apie pranešimo paėmimą pagal Direktyvos 2002/58/EB 2 straipsnio antro sakinio h punktą galima kalbėti tik su sąlyga, kad gavėjas, sužinojęs, jog gavo pranešimą, norėdamas jį paimti savo iniciatyva įjungia užprogramuotą pranešimo duomenų perdavimą, o gal pakanka, kad pranešimas pasirodytų el. pašto paskyros gautų laiškų aplanke, kai naudotojas atidaro slaptažodžiu apsaugotą savo el. pašto paskyros tinklavietę?

                  3.

                  Ar apie elektroninį paštą pagal Direktyvos 2002/58/EB 13 straipsnio 1 dalį galima kalbėti ir tuo atveju, kai pranešimas nėra siunčiamas dar prieš pranešimo perdavimą konkrečiai nustatytam individualiam gavėjui, bet rodomas atsitiktine tvarka atrinkto naudotojo gautų laiškų aplanke?

                  4.

                  Ar laikoma, kad elektroninis paštas tiesioginės rinkodaros tikslais pagal Direktyvos 2002/58/EB 13 straipsnio 1 dalį naudojamas tik tuomet, kai konstatuojama, jog naudotojui pranešimai sukelia sunkumų, kurių poveikis didesnis negu suerzinimo?

                  5.

                  Ar apie individualią reklamą, atitinkančią „raginimui“ keliamus reikalavimus pagal Direktyvos 2005/29/EB (2) I priedo 26 punkto pirmą sakinį, galima kalbėti tik tuomet, kai su klientu susisiekiama naudojantis įprasta individualiai komunikacijai tarp siuntėjo ir gavėjo skirta priemone, o gal pakanka, kad (kaip šioje byloje aptariamos reklamos atveju) individualus ryšys būtų užmegztas parodant reklamą asmeninės el. pašto paskyros gautų laiškų aplanke, t. y. tokioje vietoje, kurioje klientas tikisi gauti jam individualiai skirtus pranešimus?

         (1)  2002 m. liepos 12 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2002/58/EB dėl asmens duomenų tvarkymo ir privatumo apsaugos elektroninių ryšių sektoriuje (Direktyva dėl privatumo ir elektroninių ryšių) (OL L 201, 2002, p. 37; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 13 sk., 29 t., p. 514).

         (2)  2005 m. gegužės 11 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2005/29/EB dėl nesąžiningos įmonių komercinės veiklos vartotojų atžvilgiu vidaus rinkoje ir iš dalies keičianti Tarybos direktyvą 84/450/EEB, Europos Parlamento ir Tarybos direktyvas 97/7/EB, 98/27/EB bei 2002/65/EB ir Europos Parlamento ir Tarybos reglamentą (EB) Nr. 2006/2004 („Nesąžiningos komercinės veiklos direktyva“) (OL L 149, 2005, p. 22).


title: Byla C-118/20: 2020 m. kovo 3 d. Verwaltungsgerichtshof (Austrija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje JY

text:
               22.6.2020

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 209/8

      2020 m. kovo 3 d.Verwaltungsgerichtshof (Austrija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje JY

      (Byla C-118/20)
      (2020/C 209/13)
      Proceso kalba: vokiečių

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

         Verwaltungsgerichtshof

         Šalys pagrindinėje byloje

         Kasatorė: JY

         Kita kasacinio proceso šalis: Wiener Landesregierung

         Prejudiciniai klausimai

                  1.

                  Ar fizinio asmens, kuris, kaip kasatorė pradinėje byloje, atsisakė vienos Europos Sąjungos valstybės narės pilietybės, vadinasi, ir Sąjungos pilietybės, kad galėtų įgyti kitos valstybės narės pilietybę atitinkamai gavęs kitos valstybės narės garantiją, kad prašoma pilietybė bus suteikta, ir kurio galimybė vėl atgauti Sąjungos pilietybę buvo panaikinta vėliau atšaukus šią garantiją, situacija pagal savo pobūdį ir pasekmes patenka į Sąjungos teisės taikymo sritį, todėl atšaukiant garantiją, kad bus suteikta pilietybė, reikia atsižvelgti į Sąjungos teisę?
                  Jeigu į pirmąjį klausimą būtų atsakyta teigiamai:

                  2.

                  Ar kompetentingos nacionalinės valdžios institucijos, įskaitant, jei reikia, nacionalinius teismus, priimdamos sprendimą dėl valstybės narės pilietybės suteikimo garantijos atšaukimo, turi nustatyti, ar garantijos atšaukimas, kuriuo panaikinama galimybė susigrąžinti Sąjungos pilietybę, atsižvelgiant į jo pasekmes atitinkamo asmens padėčiai, Sąjungos teisės požiūriu suderinamas su proporcingumo principu?


title: Byla C-120/20: 2020 m. kovo 3 d. Sąd Najwyższy (Lenkija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Koleje Mazowieckie / Skarb Państwa – Minister Infrastruktury i Budownictwa obecnie Minister Infrastruktury i Prezes Urzędu Transportu Kolejowego, PKP Polskie Linie Kolejowe S.A.

text:
               22.6.2020

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 209/9

      2020 m. kovo 3 d.Sąd Najwyższy (Lenkija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Koleje Mazowieckie / Skarb Państwa – Minister Infrastruktury i Budownictwa obecnie Minister Infrastruktury i Prezes Urzędu Transportu Kolejowego, PKP Polskie Linie Kolejowe S.A.

      (Byla C-120/20)
      (2020/C 209/14)
      Proceso kalba: lenkų

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

         Sąd Najwyższy

         Šalys pagrindinėje byloje

         Ieškovė: Koleje Mazowieckie

         Atsakovai: Skarb Państwa – Minister Infrastruktury i Budownictwa obecnie Minister Infrastruktury i Prezes Urzędu Transportu Kolejowego, PKP Polskie Linie Kolejowe S.A.

         Prejudiciniai klausimai

                  1.

                  Ar 2001 m. vasario 26 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2001/14/EB (1) nuostatos, visų pirma jos 4 straipsnio 5 dalis ir 30 straipsnio 1, 3, 5 ir 6 dalys, turėtų būti aiškinamos taip, kad pagal jas geležinkelio įmonei neleidžiama, netaikant priežiūros institucijos sprendimo teisminės peržiūros, reikalauti žalos atlyginimo iš valstybės narės dėl netinkamo direktyvos įgyvendinimo tokioje situacijoje, kai kompensacijos elementą sudaro permokėtas mokestis už naudojimąsi geležinkelių infrastruktūra?

                  2.

                  Ar prielaida, kad teisė į žalos atlyginimą pagal Bendrijos teisę už netinkamą Europos Sąjungos teisės taikymą, ypač už netinkamą direktyvos įgyvendinimą ar jos neįgyvendinimą, egzistuoja tik tuo atveju, jei pažeista norma siekiama asmenims suteikti teisių, įstatymo pažeidimas yra kvalifikuotas (ypač akivaizdus ir rimtas valstybės narės diskrecijos teisės pažeidimas įgyvendinant direktyvą), o priežastinis ryšys tarp pažeidimo ir žalos yra tiesioginio pobūdžio, prieštarauja valstybės narės reglamentavimo tvarkai, kuri tokiais atvejais suteikia teisę į žalos atlyginimą net esant ne tokioms griežtoms sąlygoms?

         (1)  2001 m. vasario 26 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2001/14/EB dėl geležinkelių infrastruktūros pajėgumų paskirstymo, mokesčių už naudojimąsi geležinkelių infrastruktūra ėmimo ir saugos sertifikavimo (OL L 75, 2001, p. 29; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 7 sk., 5 t., p. 404).


title: Byla C-127/20: 2020 m. kovo 5 d. Sąd Rejonowy w Gliwicach (Lenkija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje D. Spółka Akcyjna / W. Zrt

text:
               22.6.2020

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 209/10

      2020 m. kovo 5 d.Sąd Rejonowy w Gliwicach (Lenkija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje D. Spółka Akcyjna / W. Zrt

      (Byla C-127/20)
      (2020/C 209/16)
      Proceso kalba: lenkų

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

         Sąd Rejonowy w Gliwicach

         Šalys pagrindinėje byloje

         Ieškovė: D. Spółka Akcyjna

         Atsakovė: W. Zrt

         Prejudicinis klausimas

      Ar 2004 m. vasario 11 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (EB) Nr. 261/2004, nustatančio bendras kompensavimo ir pagalbos keleiviams taisykles atsisakymo vežti ir skrydžių atšaukimo arba atidėjimo ilgam laikui atveju, panaikinančio Reglamentą (EEB) Nr. 295/91 (1), 5 straipsnio 3 dalis turi būti aiškinama taip, kad oro vežėjas, kurio orlaivis susidūrė su paukščiu, imdamasis pagrįstų priemonių, kurias taikyti jis yra įpareigotas, privalo planuodamas skrydžius pagal orlaivių rotacijos sistemą numatyti laiko rezervą, kurio pakaktų reikalaujamai saugumo patikrai atlikti?

         O jeigu į šį klausimą būtų atsakyta neigiamai:

      Ar 2004 m. vasario 11 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (EB) Nr. 261/2004, nustatančio bendras kompensavimo ir pagalbos keleiviams taisykles atsisakymo vežti ir skrydžių atšaukimo arba atidėjimo ilgam laikui atveju, panaikinančio Reglamentą (EEB) Nr. 295/91, 5 straipsnio 3 dalis turi būti aiškinama taip, kad oro vežėjas, kurio orlaivis susidūrė su paukščiu, atsižvelgiant į pagrįstas priemones, kurių jis yra įpareigotas imtis, privalo sudaryti orlaivio įgulos darbo arba komplektavimo planą taip, kad ji būtų pasiruošusi vykdyti skrydį nedelsiant po reikalaujamos saugumo patikros atlikimo, neatsižvelgiant į skrydžio laiko ir darbo laiko apribojimus bei reikalavimus, susijusius su poilsiu, numatytus 2012 m. spalio 5 d. Komisijos reglamento (ES) Nr. 965/2012, kuriuo nustatomi su orlaivių naudojimu skrydžiams susiję techniniai reikalavimai ir administracinės procedūros (2), III priede?

         (1)  OL L 46, 2004, p. 1; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 7 sk., 8 t., p. 10.

         (2)  OL L 296, 2012, p. 1.


title: Byla C-132/20: 2020 m. kovo 10 d. Sąd Najwyższy (Lenkija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje BM, DM, EN / Getin Noble Bank S.A.

text:
               22.6.2020

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 209/11

      2020 m. kovo 10 d.Sąd Najwyższy (Lenkija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje BM, DM, EN / Getin Noble Bank S.A.

      (Byla C-132/20)
      (2020/C 209/17)
      Proceso kalba: lenkų

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

         Sąd Najwyższy

         Šalys pagrindinėje byloje

         Kasatoriai: BM, DM, EN

         Kita proceso šalis: Getin Noble Bank S.A.

         Prejudiciniai klausimai

                  1.

                  Ar Europos Sąjungos sutarties (toliau – ESS) 2 straipsnis, 4 straipsnio 3 dalis, 6 straipsnio 1 ir 3 dalys ir 19 straipsnio 1 dalies antra pastraipa, siejant su Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijos (toliau – Chartija) 47 straipsnio 1 ir 2 dalimis ir SESV 267 straipsnio trečia pastraipa, taip pat Chartijos 38 straipsnis ir 1993 m. balandžio 5 d. Tarybos direktyvos 93/13/EEB (1) dėl nesąžiningų sąlygų sutartyse su vartotojais 7 straipsnio 1 ir 2 dalys turi būti aiškinami taip, kad organas, kuriame posėdžiauja asmuo, kurį pirmą kartą arba vėliau (aukštesnės instancijos teisme) į teisėjo pareigas paskyrė totalitarinės, nedemokratinės, komunistinės valstybės valdymo sistemos politinė vykdomosios valdžios institucija (Lenkijos Liaudies Respublikos Valstybės Taryba) šios valstybės teisingumo ministro teikimu, yra nepriklausomas ir nešališkas teismas, turintis atitinkamą kompetenciją, kaip tai suprantama pagal Sąjungos teisę, visų pirma atsižvelgiant į: 1) paskyrimo kriterijų skaidrumo stoką; 2) galimybę bet kada pašalinti teisėją iš pareigų; 3) teisėjų savivaldos organo ir 4) atitinkamų demokratiškai išrinktų viešosios valdžios institucijų nedalyvavimą paskyrimo procedūroje; dėl to galėtų būti pakirstas pasitikėjimas, kurį teismai turi kelti demokratinėje visuomenėje?

                  2.

                  Ar atsakymui į 1 klausimą turi reikšmės tai, kad teisėjas galėjo vėliau būti paskirtas eiti pareigas kituose (aukštesnės instancijos) teismuose dėl atitinkamo tarnybos laiko (stažo) pripažinimo ir remiantis jo darbo įvertinimu einant pareigas, į kurias šį asmenį bent pirmą kartą 1 klausime apibūdinta tvarka paskyrė tame pat klausime nurodyti politiniai organai, ir dėl to galėtų būti pakirstas pasitikėjimas, kurį teismai turi kelti demokratinėje visuomenėje?

                  3.

                  Ar atsakymui į 1 klausimą turi reikšmės tai, kad teisėjo vėlesnis paskyrimas eiti pareigas kituose (aukštesnės instancijos) teismuose, išskyrus Aukščiausiąjį Teismą, nepriklausė nuo to, ar teisėjas davė priesaiką laikytis demokratinės visuomenės vertybių, o pirmą kartą teisėju paskirtas asmuo davė priesaiką saugoti komunistinės valstybės politinę santvarką ir vadinamąją „liaudies teisėtvarką“, ir dėl to galėtų būti pakirstas pasitikėjimas, kurį teismai turi kelti demokratinėje visuomenėje?

                  4.

                  Ar ESS 2 straipsnis, 4 straipsnio 3 dalis, 6 straipsnio 1 ir 3 dalys ir 19 straipsnio 1 dalies antra pastraipa, siejant su Chartijos 47 straipsnio 1 ir 2 dalimis ir SESV 267 straipsnio trečia pastraipa, taip pat Chartijos 38 straipsnis ir Direktyvos 93/13 7 straipsnio 1 ir 2 dalys turi būti aiškinami taip, kad organas, kuriame posėdžiauja asmuo, pirmą kartą arba vėliau (aukštesnės instancijos teisme) į teisėjo pareigas paskirtas šiurkščiai pažeidžiant Europos Sąjungos valstybės narės konstitucijos nuostatas, yra nepriklausomas ir nešališkas teismas, turintis atitinkamą kompetenciją, kaip tai suprantama pagal Sąjungos teisę, atsižvelgiant į tai, kad šį asmenį kaip kandidatą, kuris vėliau buvo paskirtas eiti teisėjo pareigas, iškėlė institucija (Nacionalinė teismų taryba), kurios sudarymas neatitinka valstybės narės konstitucijos, ir tai patvirtino Europos Sąjungos valstybės narės Konstitucinis Teismas, ir dėl to galėtų būti pakirstas pasitikėjimas, kurį teismai turi kelti demokratinėje visuomenėje?

                  5.

                  Ar ESS 2 straipsnis, 4 straipsnio 3 dalis, 6 straipsnio 1 ir 3 dalys ir 19 straipsnio 1 dalies antra pastraipa, siejant su Chartijos 47 straipsnio 1 ir 2 dalimis ir SESV 267 straipsnio trečia pastraipa, taip pat Chartijos 38 straipsnis ir Direktyvos 93/13 7 straipsnio 1 ir 2 dalys turi būti aiškinami taip, kad organas, kuriame posėdžiauja asmuo, pirmą kartą arba vėliau (aukštesnės instancijos teisme) paskirtas eiti teisėjo pareigas, kurio kandidatūrą į šias pareigas iškėlė kandidatus vertinanti institucija (Nacionalinė teismų taryba), yra nepriklausomas ir nešališkas teismas, turintis atitinkamą kompetenciją, kaip tai suprantama pagal Sąjungos teisę, jeigu procedūra nurodytoje institucijoje neatitiko kandidatų atrankos taisyklių viešumo ir skaidrumo kriterijų ir dėl to galėtų būti pakirstas pasitikėjimas, kurį teismai turi kelti demokratinėje visuomenėje?

                  6.

                  Ar ESS 2 straipsnis, 4 straipsnio 3 dalis, 6 straipsnio 1 ir 3 dalys ir 19 straipsnio 1 dalies antra pastraipa, siejant su Chartijos 47 straipsnio 1 ir 2 dalimis ir SESV 267 straipsnio trečia pastraipa, taip pat Chartijos 38 straipsnis ir Direktyvos 93/13 7 straipsnio 1 ir 2 dalys turi būti aiškinami taip, kad Sąjungos valstybės narės paskutinės instancijos teismas (Aukščiausiasis Teismas), siekdamas užtikrinti veiksmingą teisminę gynybą kaip priemonę, kuria siekiama neleisti pastoviai taikyti nesąžiningas sąlygas sutartyse, pardavėjų ar tiekėjų sudaromose su vartotojais, privalo bet kuriuo bylos nagrinėjimo etapu savo iniciatyva įvertinti, ar:

                              a)

                              1 ir 4 klausimuose nurodytas teismas atitinka nepriklausomo ir nešališko, atitinkamą kompetenciją turinčio teismo kriterijus, kaip tai suprantama pagal Sąjungos teisę, neatsižvelgiant į šiuose klausimuose nurodytų kriterijų vertinimo įtaką teismo sprendimo dėl sutarties sąlygų pripažinimo nesąžiningomis esmei ir, be to,

                              b)

                              procesas 1 ir 4 klausimuose nurodytame teisme yra teisėtas?

                  7.

                  Ar ESS 2 straipsnis, 6 straipsnio 1 ir 3 dalys ir 19 straipsnio 1 dalies antra pastraipa, siejant su Chartijos 47 straipsnio 1 ir 2 dalimis ir SESV 267 straipsnio trečia pastraipa, taip pat Chartijos 38 straipsnis ir Direktyvos 93/13 7 straipsnio 1 ir 2 dalys turi būti aiškinami taip, kad remiantis Sąjungos teise Sąjungos valstybės narės konstitucijos nuostatos, susijusios su teismų santvarka arba teisėjų skyrimu, pagal kurias neįmanoma įvertinti teisėjo paskyrimo galiojimo, gali neleisti pripažinti teismo arba jame posėdžiaujančio teisėjo nepriklausomumo stokos dėl 1–5 klausimuose nurodytų aplinkybių?

         (1)  OL L 95, 1993, p. 29; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 15 sk., 2 t., p. 288.


title: Byla C-133/20: 2020 m. kovo 11 d. Hoge Raad der Nederlanden (Nyderlandai) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje European Pallet Association eV / PHZ BV

text:
               22.6.2020

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 209/12

      2020 m. kovo 11 d.Hoge Raad der Nederlanden (Nyderlandai) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje European Pallet Association eV / PHZ BV

      (Byla C-133/20)
      (2020/C 209/18)
      Proceso kalba: nyderlandų

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

         Hoge Raad der Nederlanden

         Šalys pagrindinėje byloje

         Kasatorė: European Pallet Association eV

         Kita kasacinio proceso šalis: PHZ BV

         Prejudiciniai klausimai

                  1.

                              a)

                              Ar sėkmingai remtis BPŽR (1) 13 straipsnio 2 dalimi galima tik tuo atveju, kai tolesnis atitinkamų prekių ženklu pažymėtų produktų komercializavimas pažeidžia ar gali pažeisti vieną ar kelias iš 3.2.4 punkte minėtų prekių ženklo funkcijų?

                              b)

                              Jeigu į pirmojo klausimo a punktą būtų atsakyta teigiamai: ar tokiu atveju tai reikalavimas, taikomas greta reikalavimo, kad būtų „pagrįstos priežastys“?

                              c)

                              Ar tam, kad būtų galima sėkmingai remtis BPŽR 13 straipsnio 2 dalimi, visada pakanka to, kad pažeidžiama viena ar kelios iš pirmojo klausimo a punkte minėtų prekių ženklo funkcijų?

                  2.

                              a)

                              Ar galima bendrai teigti, kad prekių ženklo savininkas, remdamasis BPŽR 13 straipsnio 2 dalimi, gali nesutikti su tolesniu jo prekių ženklu pažymėtų prekių komercializavimu, kai šias prekes remontavo ne pats prekių ženklo savininkas ar jo įgalioti asmenys, o kiti asmenys?

                              b)

                              Jeigu į pirmojo klausimo a punktą būtų atsakyta neigiamai: ar tokiu atveju, kai prekių ženklo savininko ar su jo sutikimu į rinką išleistas prekes suremontuoja trečiasis asmuo, „pagrįstų priežasčių“, kaip jos suprantamos pagal BPŽR 13 straipsnio 2 dalį, buvimas priklauso nuo prekių pobūdžio ar atlikto remonto pobūdžio (kaip išsamiau paaiškinta 3.2.5 punkte) ar nuo kitų aplinkybių, kaip antai nagrinėjamos šioje byloje (žr. 2.1 punkto ii ir iii papunkčiuose nurodytas ypatingas aplinkybes)?

                  3.

                              a)

                              Ar prekių ženklo savininkui draudžiama, remiantis BPŽR 13 straipsnio 2 dalimi, nesutikti su tolesniu trečiųjų asmenų suremontuotų prekių komercializavimu, jeigu prekių ženklas naudojamas tokiu būdu, kuris nesukelia įspūdžio, kad prekės ženklo savininką (ar jo licencijos gavėjus) ir šalį, kuri toliau komercializuoja prekes, sieja ekonominiai santykiai, pavyzdžiui, jeigu po remonto pašalinus prekių ženklą ir (arba) uždėjus papildomą etiketę aiškiai matyti, kad prekių remontas buvo atliktas ne prekių ženklo savininko ar vieno iš jo licencijos gavėjų ir ne su jų sutikimu?

                              b)

                              Ar šiuo atžvilgiu turi reikšmės atsakymas į klausimą, ar prekių ženklas gali būti pašalintas paprastai, nepakenkiant prekių techniniam tinkamumui ar praktiniam tinkamumui naudoti?

                  4.

                  Ar, atsakant į pirmesnius klausimus, turi reikšmės, ar tai yra kolektyvinis prekių ženklas, kaip jis suprantamas pagal BPŽR, ir, jei taip, kokiais aspektais?

         (1)  2009 m. vasario 26 d. Tarybos reglamentas (EB) Nr. 207/2009 dėl Bendrijos prekių ženklo (Kodifikuota redakcija) (OL L 78, 2009, p. 1).


title: Byla C-135/20: 2020 m. kovo 12 d. Supremo Tribunal Administrativo (Portugalija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje JS / Câmara Municipal de Gondomar

text:
               22.6.2020

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 209/13

      2020 m. kovo 12 d.Supremo Tribunal Administrativo (Portugalija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje JS / Câmara Municipal de Gondomar

      (Byla C-135/20)
      (2020/C 209/19)
      Proceso kalba: portugalų

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

         Supremo Tribunal Administrativo

         Šalys pagrindinėje byloje

         Kasatorė: JS

         Kita kasacinio proceso šalis: Câmara Municipal de Gondomar

         Prejudiciniai klausimai

                  1.

                  Ar Europos Sąjungos teisę, visų pirma Bendrojo susitarimo, išdėstyto 1999 m. birželio 28 d. Tarybos Direktyvos 1999/70/EB dėl Europos profesinių sąjungų konfederacijos (ETUC), Europos pramonės ir darbdavių konfederacijų sąjungos (UNICE) ir Europos įmonių, kuriose dalyvauja valstybė, centro (CEEP) bendrojo susitarimo dėl darbo pagal terminuotas sutartis (1) priede, 5 straipsnį reikia aiškinti taip, kad pagal jį draudžiami nacionalinės teisės aktai, visais atvejais draudžiantys viešųjų subjektų sudarytas terminuotas darbo sutartis pakeisti neterminuotomis darbo sutartimis?

                  2.

                  Ar Direktyvą 1999/70/EB reikia aiškinti taip, kad pagal ją sutarčių keitimas privalomas kaip vienintelis sprendimas siekiant išvengti piktnaudžiavimo paeiliui sudarant terminuotas darbo sutartis?

         (1)  1999 m. birželio 28 d. Tarybos direktyva 1999/70/EB dėl Europos profesinių sąjungų konfederacijos (ETUC), Europos pramonės ir darbdavių konfederacijų sąjungos (UNICE) ir Europos įmonių, kuriose dalyvauja valstybė, centro (CEEP) bendrojo susitarimo dėl darbo pagal terminuotas sutartis (OL L 175, p. 43; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 5 sk., 3 t., p. 368).


title: Byla C-137/20: 2020 m. kovo 12 d. Tribunal Judicial da Comarca dos Açores (Portugalija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje MV / SATA Internacional – Serviços de Transportes Aéreos SA

text:
               22.6.2020

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 209/14

      2020 m. kovo 12 d.Tribunal Judicial da Comarca dos Açores (Portugalija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje MV / SATA Internacional – Serviços de Transportes Aéreos SA

      (Byla C-137/20)
      (2020/C 209/20)
      Proceso kalba: portugalu

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

         Tribunal Judicial da Comarca dos Açores

         Šalys pagrindinėje byloje

         Ieškovė: MV

         Atsakovė: SATA Internacional – Serviços de Transportes Aéreos SA

         Prejudicinis klausimas

      Ar 2016 m. birželio 16 d. susiklosčiusios aplinkybės, kuriomis skrydis buvo atšauktas dėl meteorologinių sąlygų paskirties oro uoste, kur minimalios horizontalaus ir vertikalaus nusileidimo tako matomumo ribos lėktuvo pakilimo momentu negalėjo būti užtikrintos ir dėl to reikalaujamos saugumo sąlygos aptariamo lėktuvo nusileidimo manevrui nebuvo tenkinamos, o artimiausiomis valandomis buvo prognozuojamas oro sąlygų pablogėjimas, turi būti kvalifikuojamos kaip „ypatingos aplinkybės“, kaip jos suprantamos pagal Reglamento Nr. 261/2004 (1) 5 straipsnio 3 dalį, dėl kurių oro vežėjas atleidžiamas nuo pareigos išmokėti kompensaciją?

         (1)  2004 m. vasario 11 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (EB) Nr. 261/2004, nustatantis bendras kompensavimo ir pagalbos keleiviams taisykles atsisakymo vežti ir skrydžių atšaukimo arba atidėjimo ilgam laikui atveju, panaikinantis Reglamentą (EEB) Nr. 295/91 (OL L 46, p. 1; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 7 sk., 8 t., p. 10).


title: Byla C-142/20: 2020 m. kovo 26 d. Consiglio di Giustizia amministrativa per la Regione siciliana (Italija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Analisi G. Caracciolo srl / Regione Siciliana – Assessorato regionale della salute – Dipartimento regionale per la pianificazione ir kt.

text:
               22.6.2020

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 209/14

      2020 m. kovo 26 d.Consiglio di Giustizia amministrativa per la Regione siciliana (Italija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Analisi G. Caracciolo srl / Regione Siciliana – Assessorato regionale della salute – Dipartimento regionale per la pianificazione ir kt.

      (Byla C-142/20)
      (2020/C 209/21)
      Proceso kalba: italų

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

         Consiglio di Giustizia amministrativa per la Regione siciliana

         Šalys pagrindinėje byloje

         Apeliantė: Analisi G. Caracciolo srl

         Kitos apeliacinio proceso šalys: Regione Siciliana – Assessorato regionale della salute – Dipartimento regionale per la pianificazione, Regione Sicilia – Assessorato della salute – Dipartimento per le attività sanitarie e osservatorio, Accredia – Ente Italiano di Accreditamento, Azienda sanitaria provinciale di Palermo

         Prejudiciniai klausimai

                  1.

                  Ar pagal 2008 m. Reglamentą (EB) Nr. 765 (1) draudžiami nacionalinės teisės aktai (kaip antai 2009 m. Įstatymo Nr. 88 40 straipsnis), aiškinami taip, kad įstaigos, kurios neturi buveinės nė vienoje iš Europos Sąjungos šalių ir todėl neprivalo kreiptis į bendrą akreditacijos įstaigą, gali vykdyti akreditavimo veiklą jei šios įstaigos užtikrina, kad laikomasi UNI CEI EN ISO/IEC 17025 ir UNI CEI EN ISO/IEC 17011 standartų reikalavimų, ir įrodo, pavyzdžiui, remdamosi susitarimais dėl abipusio pripažinimo, kad jų kvalifikacija iš esmės prilygsta 2008 m. Reglamente (EB) Nr. 765 nurodytų bendrų įstaigų kvalifikacijai?

                  2

                  Ar, atsižvelgiant į SESV 56 straipsnį, Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijos 20 ir 21 straipsnius ir SESV 102 straipsnį, 2008 m. Reglamentu (EB) Nr. 765, kiek juo nacionaliniu lygmeniu sukūrus „bendros įstaigos“ sistemą įtvirtinamas akreditavimo veiklos monopolis, pažeidžiami Europos Sąjungos pirminės teisės principai, visų pirma laisvo paslaugų teikimo ir nediskriminavimo principai, nevienodo požiūrio draudimas ir konkurencijos taisyklės, kuriomis draudžiamas monopolio kūrimas?

         (1)  2008 m. liepos 9 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (EB) Nr. 765/2008 nustatantis su gaminių prekyba susijusius akreditavimo ir rinkos priežiūros reikalavimus ir panaikinantis Reglamentą (EEB) Nr. 339/93 (OL L 218, 2008, p. 30).


title: Byla C-143/20: 2020 m. kovo 24 d. Sąd Rejonowy dla Warszawy-Woli w Warszawie (Lenkija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje A / O

text:
               22.6.2020

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 209/15

      2020 m. kovo 24 d.Sąd Rejonowy dla Warszawy-Woli w Warszawie (Lenkija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje A / O

      (Byla C-143/20)
      (2020/C 209/22)
      Proceso kalba: lenkų

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

         Sąd Rejonowy dla Warszawy-Woli w Warszawie

         Šalys pagrindinėje byloje

         Ieškovas: A

         Atsakovas: O

         Prejudiciniai klausimai

                  1.

                  Ar 2009 m. lapkričio 25 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2009/138/EB dėl draudimo ir perdraudimo veiklos pradėjimo ir jos vykdymo (1) 185 straipsnio 3 dalies i punktą, 2002 m. lapkričio 5 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2002/83/EB dėl gyvybės draudimo (2) 36 straipsnio 1 dalį, siejamą su III priedo A dalies 12 punktu, reikia aiškinti taip, kad sudarydamas su investiciniu fondu (draudimo kapitalo fondu) susijusias gyvybės draudimo sutartis, kai fondo pagrindinis turtas yra išvestinės priemonės (arba struktūrizuotos finansinės priemonės, apimančios išvestines priemones), draudikas ar draudėjas (kuris siūlo tokį draudimą, platina draudimo produktą, „parduoda“ draudimą) privalo draudžiamam vartotojui pateikti informaciją apie pagrindinės priemonės (išvestinės priemonės arba struktūrizuotos finansinės priemonės, apimančios išvestines priemones) pobūdį, tipo specifikaciją, savybes (angl. „indication of the nature“, vok. „Angabe der Art.“, pranc. „indications sur la nature“), ar pakanka nurodyti tik bazinio (pagrindinio) turto tipą nepateikiant tokios priemonės apibūdinimo?

                  2.

                  Jeigu į pirmąjį klausimą būtų atsakyta, kad draudikas ar draudėjas (kuris siūlo tokį draudimą, platina draudimo produktą, „parduoda“ draudimą, susijusį su investiciniu fondu – draudimo kapitalo fondu) privalo vartotojui pateikti informaciją apie pagrindinės priemonės (išvestinės priemonės arba struktūrizuotos finansinės priemonės, apimančios išvestines priemones) pobūdį, tipo specifikaciją ir savybes, ar Direktyvos 2009/138/EB 185 straipsnio 3 dalies i punktą, Direktyvos 2002/83/EB 36 straipsnio 1 dalį, siejamą su III priedo A dalies 12 punktu, reikia aiškinti taip, kad draudžiamam vartotojui pateikiama informacija apie pagrindinės priemonės (išvestinės priemonės arba struktūrizuotos finansinės priemonės, apimančios išvestines priemones) pobūdį, tipo specifikaciją, savybes turi apimti tokią pačią informaciją, kokios reikalaujama pagal 2004 m. balandžio 21 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2004/39/EB dėl finansinių priemonių rinkų, iš dalies keičiančios Tarybos direktyvas 85/611/EEB, 93/6/EEB ir Europos Parlamento ir Tarybos direktyvą 2000/12/EB bei panaikinančios Tarybos direktyvą 93/22/EEB (3), 19 straipsnio 3 dalį ir 2014 m. gegužės 15 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2014/65/ES dėl finansinių priemonių rinkų, kuria iš dalies keičiamos Direktyva 2002/92/EB ir Direktyva 2011/61/ES (4) (toliau – Direktyva 2014/65/ES), 24 straipsnio 4 dalį, t. y. išsamią informaciją apie išvestines finansines priemones ir siūlomas investavimo strategijas, kuri turėtų apimti atitinkamas gaires ir įspėjimus apie riziką, susijusią su investavimu į tokias priemones arba su individualiomis investavimo strategijomis, įskaitant visų pirma informaciją apie pagrindinės priemonės vertinimo metodiką, kurią draudikas ar skaičiavimo agentas taiko draudimo apsaugos laikotarpiu, informaciją apie riziką, susijusią su išvestine finansine priemone ir jos emitentu, įskaitant informaciją, susijusią su išvestinės priemonės vertės pokyčiais laikui bėgant, atskirais veiksniais, lemiančiais šiuos pokyčius, ir jų įtakos vertei laipsniu?

                  3.

                  Ar Direktyvos 2009/138/EB 185 straipsnio 4 dalį reikėtų aiškinti taip, kad sudarydamas gyvybės ir išgyvenimo iki tam tikro amžiaus draudimo sutartis su investiciniu fondu (draudimo kapitalo fondu), kai fondo pagrindinis turtas yra išvestinė priemonė (arba struktūrizuotos finansinės priemonės, apimančios išvestines priemones), draudikas ar draudėjas (kuris siūlo tokį draudimą, platina draudimo produktą, „parduoda“ draudimą) privalo draudžiamam vartotojui pateikti tokią pačią informaciją, kokios reikalaujama pagal Direktyvos 2004/39/EB 19 straipsnio 3 dalį ir Direktyvos 2014/65/ES 24 straipsnio 4 dalį, t. y. išsamią informaciją apie išvestines finansines priemones ir siūlomas investavimo strategijas, kuri turėtų apimti atitinkamas gaires ir įspėjimus apie riziką, susijusią su investavimu į tokias priemones arba su individualiomis investavimo strategijomis, įskaitant visų pirma informaciją apie pagrindinės priemonės vertinimo metodiką, kurią draudikas ar skaičiavimo agentas taiko draudimo apsaugos laikotarpiu, informaciją apie riziką, susijusią su išvestine finansine priemone ir jos emitentu, įskaitant informaciją, susijusią su išvestinės priemonės vertės pokyčiais laikui bėgant, atskirais veiksniais, lemiančiais šiuos pokyčius, ir jų įtakos vertei laipsniu?

                  4.

                  Jei atsakymas į antrąjį ar trečiąjį klausimą (arba abu) būtų teigiamas, ar tai, kad draudikas arba draudėjas, siūlantis su investiciniu fondu (draudimo kapitalo fondu) susijusį gyvybės draudimą, nepateikia draudžiamam vartotojui reikalaujamos (antrajame ir trečiajame klausimuose nurodytos) informacijos, yra nesąžininga komercinė praktika, kaip tai suprantama pagal 2005 m. gegužės 11 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2005/29/EB dėl nesąžiningos įmonių komercinės veiklos vartotojų atžvilgiu vidaus rinkoje ir iš dalies keičiančios Tarybos direktyvą 84/450/EEB, Europos Parlamento ir Tarybos direktyvas 97/7/EB, 98/27/EB bei 2002/65/EB ir Europos Parlamento ir Tarybos reglamentą (EB) Nr. 2006/2004 (5), 5 straipsnį, ar reikalaujamos informacijos nepateikimas yra klaidinanti komercinė veikla, kaip tai suprantama pagal tos direktyvos 7 straipsnį?

                  5.

                  Jei atsakymas į antrąjį ir trečiąjį klausimus būtų neigiamas, ar tai, kad draudikas ar draudėjas (kuris siūlo tokį draudimą, platina draudimo produktą, „parduoda“ su investiciniu fondu (draudimo kapitalo fondu) susijusį gyvybės draudimą) aiškiai neinformuoja vartotojo, jog investicinio fondo (draudimo kapitalo fondo) lėšos yra investuojamos į išvestines finansines priemones (arba struktūrizuotas finansines priemones, apimančias išvestines priemones), yra nesąžininga komercinė veikla, kaip tai suprantama pagal Nesąžiningos komercinės veiklos direktyvos 5 straipsnį, ar reikalaujamos informacijos nepateikimas yra klaidinanti komercinė veikla, kaip suprantama pagal tos direktyvos 7 straipsnį?

                  6.

                  Jei atsakymas į antrąjį ir trečiąjį klausimus būtų neigiamas, ar tai, kad draudikas ar draudėjas, kuris siūlo su investiciniu fondu (draudimo kapitalo fondu) susijusį gyvybės draudimą, išsamiai nepaaiškina vartotojui tikslaus priemonės, į kurią investuojamos investicinio fondo (draudimo kapitalo fondo) lėšos, apibūdinimo, kuris apimtų informaciją apie tokios priemonės veikimo principus, kai priemonė yra išvestinė (arba struktūrizuota finansinė priemonė, apimanti išvestinę priemonę), yra nesąžininga komercinė veikla, kaip tai suprantama pagal Nesąžiningos komercinės veiklos direktyvos 5 straipsnį, ar reikalaujamos informacijos nepateikimas yra klaidinanti komercinė veikla, kaip tai suprantama pagal tos direktyvos 7 straipsnį?

         (1)  OL L 335, 2009, p. 1.

         (2)  OL L 345, 2002, p. 1; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 6 sk., 6 t., p. 3.

         (3)  OL L 145, p. 1; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 6 sk., 7 t., p. 263.

         (4)  OL L 173, 2014, p. 349.

         (5)  OL L 149, 2005, p. 22.


title: Byla C-151/20: 2020 m. kovo 27 d. Oberster Gerichtshof (Austrija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Bundeswettbewerbsbehörde / Nordzucker AG ir kt.

text:
               22.6.2020

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 209/17

      2020 m. kovo 27 d.Oberster Gerichtshof (Austrija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Bundeswettbewerbsbehörde / Nordzucker AG ir kt.

      (Byla C-151/20)
      (2020/C 209/23)
      Proceso kalba: vokiečių

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

         Oberster Gerichtshof

         Šalys pagrindinėje byloje

         Pareiškėja ir apeliantė: Bundeswettbewerbsbehörde

         Atsakovės ir kitos apeliacinio proceso šalys: Nordzucker AG, Südzucker AG, Agrana Zucker GmbH

         Prejudiciniai klausimai

                  1.

                  Ar su konkurencijos teise susijusioje Teisingumo Teismo jurisprudencijoje „ne bis in idem“ principui taikyti nustatytas trečiasis kriterijus, t. y. kad turi būti pažeistas identiškas saugomas teisinis gėris, taikytinas ir tuo atveju, kai dviejų valstybių narių konkurencijos institucijos toms pačioms faktinėms aplinkybėms ir tų pačių asmenų atžvilgiu, be nacionalinės teisės normų, privalo taikyti ir tas pačias Europos teisės normas (nagrinėjamu atveju – SESV 101 straipsnį)?
                  Jeigu į šį klausimą būtų atsakyta teigiamai:

                  2.

                  Ar tokiu lygiagretaus Europos ir nacionalinės konkurencijos teisės taikymo atveju saugomas teisinis gėris yra identiškas?

                  3.

                  Ar, taikant „ne bis in idem“ principą, svarbu tai, ar laiko atžvilgiu ankstesniame vienos valstybės narės konkurencijos institucijos sprendime dėl baudos skyrimo buvo atsižvelgta į konkurencijos pažeidimo faktines pasekmes kitai valstybei narei, kurios konkurencijos institucija sprendimą savo nagrinėtoje konkurencijos byloje priėmė vėliau?

                  4.

                  Ar ir procesas, kuriame dėl vieno iš dalyvių dalyvavimo nacionalinėje atleidimo nuo baudų programoje gali būti tik konstatuotas jo padarytas konkurencijos teisės pažeidimas, yra „ne bis in idem“ principu grindžiamas procesas, ar tiesiog konstatuoti pažeidimą galima neatsižvelgiant į ankstesnio proceso, kurio metu (kitoje valstybėje narėje) buvo skirta bauda, baigtį?


title: Byla C-161/20: 2020 m. balandžio 14 d. pareikštas ieškinys byloje Europos Komisija / Europos Sąjungos Taryba

text:
               22.6.2020

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 209/18

      2020 m. balandžio 14 d. pareikštas ieškinys byloje Europos Komisija / Europos Sąjungos Taryba

      (Byla C-161/20)
      (2020/C 209/25)
      Proceso kalba: anglų

         Šalys

         Ieškovė: Europos Komisija, atstovaujama J.-F. Brakeland, E. Georgieva, S. L. Kalėdos, W. Mölls

         Atsakovė: Europos Sąjungos Taryba

         Ieškovės reikalavimai

      Ieškovė Teisingumo Teismo prašo:

                  —

                  panaikinti Tarybos sprendimą (1), pateiktą 2020 m. vasario 5 d. Coreper dokumente, kuriuo patvirtinama pagalba Tarptautinei jūrų organizacijai (IMO), kiek tai susiję su naudojimo ciklo gairių, skirtų per ciklą nuo tvarių alternatyviųjų degalų gamybos iki panaudojimo išmetamam šiltnamio efektą sukeliančių dujų kiekiui įvertinti, nustatymu, siekiant, kad Tarybai pirmininkaujanti valstybė narė perduotų jį IMO valstybių narių ir Komisijos vardu;

                  —

                  palikti galioti sprendimo padarinius;

                  —

                  priteisti iš Europos Sąjungos Tarybos bylinėjimosi išlaidas.

         Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

      Komisijos pareikštas ieškinys dėl panaikinimo pateiktas dėl Tarybos sprendimo, pateikto 2020 m. vasario 5 d. Coreper dokumente, kuriuo patvirtinama pagalba Tarptautinei jūrų organizacijai (IMO), kiek tai susiję su naudojimo ciklo gairių, skirtų per ciklą nuo tvarių alternatyviųjų degalų gamybos iki panaudojimo išmetamam šiltnamio efektą sukeliančių dujų kiekiui įvertinti, nustatymu, siekiant, kad Tarybai pirmininkaujanti valstybė narė perduotų jį IMO valstybių narių ir Komisijos vardu.
      Grįsdama savo ieškinį Komisija remiasi dviem pagrindais.
      Pirma, Komisija teigia, kad Tarybos sprendimu pažeidžiama SESV 3 straipsnio 2 dalyje įtvirtinta išimtinė Sąjungos kompetencija. Pagal šią nuostatą Sąjunga turi išimtinę kompetenciją, kaip tai suprantama pagal SESV 3 straipsnio 2 dalį, srityje, kurioje skiriama su šiltnamio efektą sukeliančių dujų išmetimu susijusi pagalba, nes ši sritis daugiausia reglamentuojama bendrosiomis normomis, taikomomis ES vidaus situacijoms, kaip tai suprantama pagal Teisingumo Teismo suformuotą jurisprudenciją.
      Antra, Komisija teigia, kad Tarybos sprendimu pažeidžiamos ESS 17 straipsnio 1 dalyje įtvirtintos Komisijos institucinės prerogatyvos, nes tik Komisija yra įgaliota veikti Sąjungos vardu ir užtikrinti atstovavimą Sąjungai išorės santykiuose.

         (1)  2020 m. vasario 24 d. Tarybos dokumentas ST 6287/20.


title: Byla C-169/20: 2020 m. balandžio 23 d. pareikštas ieškinys byloje Europos Komisija / Portugalijos Respublika

text:
               22.6.2020

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 209/19

      2020 m. balandžio 23 d. pareikštas ieškinys byloje Europos Komisija / Portugalijos Respublika

      (Byla C-169/20)
      (2020/C 209/26)
      Proceso kalba: portugalų

         Šalys

         Ieškovė: Europos Komisija, atstovaujama M. França ir C. Perrin

         Atsakovė: Portugalijos Respublika

         Ieškovės reikalavimai

                  —

                  Pripažinti, kad neatsižvelgusi į automobilių nuvertėjimą apskaičiuojant aplinkosaugos elemento vertę, taikytiną naudotiems automobiliams, atvežtiems į Portugalijos Respubliką ir įsigytiems kitose valstybėse narėse, siekiant apskaičiuoti registracijos mokestį, Portugalijos Respublika neįvykdė įsipareigojimų pagal Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo 110 straipsnį.

                  —

                  Priteisti iš Portugalijos Respublikos bylinėjimosi išlaidas.

         Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

      Aptariamuose Portugalijos teisės aktuose įtvirtinta diskriminacija apmokestinant importuotus automobilius, palyginti su tokiais pačiais nacionaliniais automobiliais. Galiojanti mokesčio apskaičiavimo tvarka ir forma beveik visuomet lemia tai, kad importuotas automobilis yra apmokestinamas didesniu mokesčiu.
      Tokia situacija neramina, nes ji prieštarauja Teisingumo Teismo jurisprudencijai: Portugalijos teisės aktai dėl kitose valstybėse narėse įsigytiems naudotiems automobiliams taikomo mokesčio apskaičiavimo jau buvo nagrinėti kituose procesuose dėl įsipareigojimų neįvykdymo ir dėl jų jau priimti įvairūs Teisingumo Teismo sprendimai.
      Portugalijos teisės aktai neužtikrina, kad kitose valstybėse narėse įsigytiems naudotiems automobiliams netaikomas didesnis mokestis, palyginti su tokiais pačiais nacionaliniais automobiliais. Tai paaiškinama tuo, kad po 2016 m. teisės aktų pakeitimų aplinkosaugos elementas, kuris naudojamas apskaičiuojant automobilio vertę, taikomas neatsižvelgiant į nusidėvėjimo vertę.
      Iš to matyti, kad nacionalinės teisės aktuose įtvirtinta nusidėvėjimo lentelė nelemia pagrįsto vertės priartėjimo prie importuoto naudoto automobilio faktinės vertės. Vadinasi, suma, sumokėta įregistruojant importuotą naudotą automobilį, yra didesnė nei sumokėtoji už Portugalijoje jau įregistruotą naudotą automobilį, o tai reiškia įsipareigojimų neįvykdymą pagal SESV 110 straipsnį ir Teisingumo Teismo jurisprudenciją.


title: Byla C-180/20: 2020 m. balandžio 24 d. pareikštas ieškinys byloje Europos Komisija / Europos Sąjungos Taryba

text:
               22.6.2020

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 209/20

      2020 m. balandžio 24 d. pareikštas ieškinys byloje Europos Komisija / Europos Sąjungos Taryba

      (Byla C-180/20)
      (2020/C 209/27)
      Proceso kalba: anglų

         Šalys

         Ieškovė: Europos Komisija, atstovaujama advokatų M. Kellerbauer, T. Ramopoulos

         Atsakovė: Europos Sąjungos Taryba

         Ieškovės reikalavimai

                  —

                  panaikinti 2020 m. vasario 17 d. Tarybos sprendimą (ES) 2020/245 (1) dėl pozicijos, kurios Europos Sąjungos vardu turi būti laikomasi Europos Sąjungos ir Europos atominės energijos bendrijos bei jų valstybių narių ir Armėnijos Respublikos visapusiškos ir tvirtesnės partnerystės susitarimu (VTPS) įsteigtoje Partnerystės taryboje dėl Partnerystės tarybos, Partnerystės komiteto, pakomitečių ir kitų Partnerystės tarybos įsteigtų organų darbo tvarkos taisyklių priėmimo ir pakomitečių sąrašo sudarymo šio susitarimo taikymui, išskyrus II antraštinę dalį (toliau – Tarybos sprendimas 2020/245), ir 2020 m. vasario 17 d. Tarybos sprendimą (ES) 2020/246 (2) dėl pozicijos, kurios Europos Sąjungos vardu turi būti laikomasi VTPS įsteigtoje Partnerystės taryboje dėl Partnerystės tarybos, Partnerystės komiteto, pakomitečių ir kitų Partnerystės tarybos įsteigtų organų darbo tvarkos taisyklių priėmimo ir pakomitečių sąrašo sudarymo šio susitarimo II antraštinės dalies taikymui (toliau – Tarybos sprendimas 2020/246),

                  —

                  priteisti iš Europos Sąjungos Tarybos bylinėjimosi išlaidas.

         Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

      Komisija teigia, kad i) neįtraukus VTPS II antraštinės dalies į Tarybos sprendimo 2020/245 taikymo sritį, ii) priėmus atskirą Tarybos sprendimą 2020/246 vien dėl VTPS II antraštinės dalies, kaip esminiu teisiniu pagrindu remiantis ESS 37 straipsniu ir iii) kaip papildomą pagrindą nurodžius SESV 218 straipsnio 8 dalies antrą pastraipą, kurioje numatyta, kad Taryba sprendžia vieningai, kai susitarimas priklauso sričiai, kurioje Sąjungos aktams priimti reikia balsų vieningumo, buvo pažeista Sutartis, kaip ji išaiškinta Teisingumo Teismo jurisprudencijoje.
      Šiam pagrindui pagrįsti nurodomi šie argumentai:
      Pirma, pagal Teisingumo Teismo suformuotą jurisprudenciją SESV 218 straipsnio 9 dalimi grindžiamo Tarybos sprendimo dėl pozicijos, kurios Sąjungos vardu turi būti laikomasi susitarimu įsteigtuose organuose, esminis teisinis pagrindas turi būti nustatytas remiantis viso susitarimo svorio centru. VTPS daugiausia skirtas prekybai ir bendradarbiavimui plėtros srityje, taip pat prekybai transporto paslaugomis, o šio susitarimo ryšys su bendra užsienio ir saugumo politika (BUSP) nėra toks reikšmingas, kad pateisintų BUSP srities teisinio pagrindo taikymą visam susitarimui. Vadinasi, Taryba klaidingai įtraukė ESS 37 straipsnį kaip Sprendimo 2020/246 teisinį pagrindą ir šis sprendimas buvo klaidingai priimtas remiantis balsų vieningumo reikalaujančia nuostata.
      Antra, Sąjungos institucijos neturi teisės dirbtinai skaidyti vieningo akto į atskiras dalis su skirtingais svorio centrais, nes priešingu atveju jos galėtų apeiti ESS 13 straipsnio reikalavimą, pagal kurį Kiekviena institucija veikia neviršydama Sutartyse jai suteiktų įgaliojimų ir laikydamasi jose nustatytų procedūrų, sąlygų bei tikslų. Kai Taryba, remdamasi SESV 218 straipsnio 9 dalimi, patvirtina pozicija, kurios Sąjungos vardu turi būti laikomasi susitarimu įsteigtame organe dėl taisyklių, reglamentuojančių šio organo veiklą visų šio susitarimo nuostatų atžvilgiu, Tarybos sprendimo skaidymas į du sprendimus negali būti pateisinamas. Kadangi VTPS nedaromas skirtumas tarp darbo tvarkos taisyklių, taikomų atitinkamiems organams veikiant pagal VTPS II antraštinę dalį arba pagal kitas antraštines dalis, Taryba klaidingai priėmė du atskirus sprendimus, kurių vienas skirtas išimtinai VTPS II antraštinei daliai.

         (1)  OL L 52, 2020, p. 3.

         (2)  OL L 52, 2020, p. 5.


title: Byla T-653/18: 2020 m. kovo 26 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Armani / EUIPO – Asunción (GIORGIO ARMANI le Sac 11) (Europos Sąjungos prekių ženklas – Protesto procedūra – Vaizdinio Europos Sąjungos prekių ženklo „GIORGIO ARMANI le sac 11“ paraiška – Ankstesni nacionaliniai žodinis ir vaizdiniai prekių ženklai LESAC ir „lesac“ – Santykinis atsisakymo registruoti pagrindas – Galimybė supainioti – Žymenų panašumas – Reglamento (ES) 2017/1001 8 straipsnio 1 dalies b punktas – Ankstesnio prekių ženklo naudojimas iš tikrųjų – Reglamento 2017/1001 47 straipsnio 2 ir 3 dalys)

text:
               22.6.2020

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 209/22

      2020 m. kovo 26 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Armani / EUIPO – Asunción (GIORGIO ARMANI le Sac 11)

      (Byla T-653/18) (1)

      (Europos Sąjungos prekių ženklas - Protesto procedūra - Vaizdinio Europos Sąjungos prekių ženklo „GIORGIO ARMANI le sac 11“ paraiška - Ankstesni nacionaliniai žodinis ir vaizdiniai prekių ženklai LESAC ir „lesac“ - Santykinis atsisakymo registruoti pagrindas - Galimybė supainioti - Žymenų panašumas - Reglamento (ES) 2017/1001 8 straipsnio 1 dalies b punktas - Ankstesnio prekių ženklo naudojimas iš tikrųjų - Reglamento 2017/1001 47 straipsnio 2 ir 3 dalys)
      (2020/C 209/28)
      Proceso kalba: anglų

         Šalys

         Ieškovė: Giorgio Armani SpA (Milanas, Italija), atstovaujama advokatės S. Martínez-Almeida y Alejos-Pita

         Atsakovė: Europos Sąjungos intelektinės nuosavybės tarnyba (EUIPO), atstovaujama H. O’Neill

         Kita procedūros EUIPO apeliacinėje taryboje šalis, įstojusi į bylą Bendrajame Teisme: Felipe Domingo Asunción (Madridas, Ispanija)

         Dalykas

      Ieškinys dėl 2018 m. rugpjūčio 13 d. EUIPO ketvirtosios apeliacinės tarybos sprendimo (byla R 2462/2017-4), susijusio su protesto procedūra tarp F. D. Asunción ir Giorgio Armani.

         Rezoliucinė dalis

                  1.

                  Atmesti ieškinį.

                  2.

                  Priteisti iš Giorgio Armani SpA bylinėjimosi išlaidas.

         (1)  OL C 25, 2019 1 21.


title: Byla T-654/18: 2020 m. kovo 26 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Armani / EUIPO – Asunción (le Sac 11) (Europos Sąjungos prekių ženklas – Protesto procedūra – Vaizdinio Europos Sąjungos prekių ženklo „le Sac 11“ paraiška – Ankstesni nacionaliniai žodinis ir vaizdiniai prekių ženklai LESAC ir „lesac“ – Santykinis atsisakymo registruoti pagrindas – Galimybė supainioti – Žymenų panašumas – Reglamento (ES) 2017/1001 8 straipsnio 1 dalies b punktas – Ankstesnio prekių ženklo naudojimas iš tikrųjų – Reglamento 2017/1001 47 straipsnio 2 ir 3 dalys)

text:
               22.6.2020

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 209/22

      2020 m. kovo 26 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Armani / EUIPO – Asunción (le Sac 11)

      (Byla T-654/18) (1)

      (Europos Sąjungos prekių ženklas - Protesto procedūra - Vaizdinio Europos Sąjungos prekių ženklo „le Sac 11“ paraiška - Ankstesni nacionaliniai žodinis ir vaizdiniai prekių ženklai LESAC ir „lesac“ - Santykinis atsisakymo registruoti pagrindas - Galimybė supainioti - Žymenų panašumas - Reglamento (ES) 2017/1001 8 straipsnio 1 dalies b punktas - Ankstesnio prekių ženklo naudojimas iš tikrųjų - Reglamento 2017/1001 47 straipsnio 2 ir 3 dalys)
      (2020/C 209/29)
      Proceso kalba: anglų

         Šalys

         Ieškovė: Giorgio Armani SpA (Milanas, Italija), atstovaujama advokatės S. Martínez-Almeida y Alejos-Pita

         Atsakovė: Europos Sąjungos intelektinės nuosavybės tarnyba (EUIPO), atstovaujama H. O’Neill

         Kita procedūros EUIPO apeliacinėje taryboje šalis, įstojusi į bylą Bendrajame Teisme: Felipe Domingo Asunción (Madridas, Ispanija)

         Dalykas

      Ieškinys dėl 2018 m. rugpjūčio 13 d. EUIPO ketvirtosios apeliacinės tarybos sprendimo (byla R 2464/2017-4), susijusio su protesto procedūra tarp F. D. Asunción ir Giorgio Armani.

         Rezoliucinė dalis

                  1.

                  Atmesti ieškinį.

                  2.

                  Priteisti iš Giorgio Armani SpA bylinėjimosi išlaidas.

         (1)  OL C 25, 2019 1 21.


title: Byla T-707/18: 2020 m. balandžio 29 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Tilly-Sabco / Taryba ir Komisija (Žemės ūkis – Eksporto grąžinamosios išmokos – Paukštiena – Reglamentas (ES) Nr. 2018/1277, priimtas Teisingumo Teismo sprendimu panaikinus Įgyvendinimo reglamentą (ES) Nr. 689/2013 – Aktą priėmusio subjekto kompetencija – Piktnaudžiavimas procedūra – Pareiga motyvuoti – Deliktinė atsakomybė – Pakankamai sunkus teisės normos, suteikiančios teisių privatiems asmenims, pažeidimas – Žala)

text:
               22.6.2020

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 209/23

      2020 m. balandžio 29 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Tilly-Sabco / Taryba ir Komisija

      (Byla T-707/18) (1)

      (Žemės ūkis - Eksporto grąžinamosios išmokos - Paukštiena - Reglamentas (ES) Nr. 2018/1277, priimtas Teisingumo Teismo sprendimu panaikinus Įgyvendinimo reglamentą (ES) Nr. 689/2013 - Aktą priėmusio subjekto kompetencija - Piktnaudžiavimas procedūra - Pareiga motyvuoti - Deliktinė atsakomybė - Pakankamai sunkus teisės normos, suteikiančios teisių privatiems asmenims, pažeidimas - Žala)
      (2020/C 209/30)
      Proceso kalba: prancūzų

         Šalys

         Ieškovė: Tilly-Sabco (Guerlesquin, Prancūzija), atstovaujama advokatų R. Milchior ir S. Charbonnel

         Atsakovės: Europos Sąjungos Taryba, atstovaujama D. Komilaki ir M. Alver, Europos Komisija, atstovaujama A. Lewis ir B. Hofstötter

         Dalykas

      Pirma, SESV 263 straipsniu grindžiamas prašymas panaikinti 2018 m. rugsėjo 18 d. Tarybos reglamentą (ES) 2018/1277 dėl paukštienos eksporto grąžinamųjų išmokų nustatymo (OL L 239, 2018, p. 1) ir, antra, SESV 268 straipsniu grindžiamas prašymas atlyginti žalą, kurią ieškovė teigia patyrusi dėl to, kad 2013 m. liepos 19 d.–gruodžio 31 d. laikotarpiui nustatytas nulinis minėtų eksporto grąžinamųjų išmokų dydis.

         Rezoliucinė dalis

                  1.

                  Atmesti ieškinį.

                  2.

                  Tilly-Sabco padengia bylinėjimosi išlaidas.

         (1)  OL C 54, 2019 2 11.


title: Byla T-752/18: 2020 m. kovo 26 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Tecnodidattica / EUIPO (Gaublio ir šviestuvo pagrindo forma) (Europos Sąjungos prekių ženklas – Erdvinio Europos Sąjungos prekių ženklo paraiška – Gaublio ir šviestuvo pagrindo forma – Absoliutus atmetimo pagrindas – Žymuo, kurį sudaro vien forma, būtina prekės techniniam rezultatui gauti – Reglamento (EB) Nr. 207/2009 7 straipsnio 1 dalies e punkto ii papunktis (dabar – Reglamento (ES) 2017/1001 7 straipsnio 1 dalies e punkto ii papunktis) – Ornamentinių ar fantazijos elementų, vaidinančių svarbų ar esminį vaidmenį, nebuvimas)

text:
               22.6.2020

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 209/24

      2020 m. kovo 26 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Tecnodidattica / EUIPO (Gaublio ir šviestuvo pagrindo forma)

      (Byla T-752/18) (1)

      (Europos Sąjungos prekių ženklas - Erdvinio Europos Sąjungos prekių ženklo paraiška - Gaublio ir šviestuvo pagrindo forma - Absoliutus atmetimo pagrindas - Žymuo, kurį sudaro vien forma, būtina prekės techniniam rezultatui gauti - Reglamento (EB) Nr. 207/2009 7 straipsnio 1 dalies e punkto ii papunktis (dabar – Reglamento (ES) 2017/1001 7 straipsnio 1 dalies e punkto ii papunktis) - Ornamentinių ar fantazijos elementų, vaidinančių svarbų ar esminį vaidmenį, nebuvimas)
      (2020/C 209/31)
      Proceso kalba: italų

         Šalys

         Ieškovė: Tecnodidattica SpA (San Colombano Certenoli, Italija), atstovaujama advokatų S. Corona ir F. Corona

         Atsakovė: Europos Sąjungos intelektinės nuosavybės tarnyba, atstovaujama L. Rampini

         Dalykas

      Ieškinys dėl 2018 m. spalio 9 d. EUIPO antrosios apeliacinės tarybos sprendimo (byla R 76/2017-2), susijusio su prašymu įregistruoti erdvinį žymenį, kurį sudaro gaublio ir šviestuvo pagrindo forma, kaip Europos Sąjungos prekių ženklą.

         Rezoliucinė dalis

                  1.

                  Atmesti ieškinį.

                  2.

                  Priteisti iš Tecnodidattica SpA bylinėjimosi išlaidas.

         (1)  OL C 72, 2019 2 25.


title: Byla T-73/19: 2020 m. balandžio 29 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Bergslagernas Järnvaru / EUIPO – Scheppach Fabrikation von Holzbearbeitungsmaschinen (Medienos skėlimo įrankis) (Bendrijos dizainas – Registracijos pripažinimo negaliojančia procedūra – Įregistruotas Bendrijos dizainas, vaizduojantis medienos skėlimo įrankį – Ankstesnis nacionalinis dizainas – Registracijos pripažinimo negaliojančia pagrindas – Individualių savybių nebuvimas – Skirtingo bendro įspūdžio nebuvimas – Reglamento (EB) Nr. 6/2002 6 straipsnio 1 dalis – Teisės į gynybą pažeidimas – Reglamento Nr. 6/2002 62 straipsnis)

text:
               22.6.2020

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 209/24

      2020 m. balandžio 29 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Bergslagernas Järnvaru / EUIPO – Scheppach Fabrikation von Holzbearbeitungsmaschinen (Medienos skėlimo įrankis)

      (Byla T-73/19) (1)

      (Bendrijos dizainas - Registracijos pripažinimo negaliojančia procedūra - Įregistruotas Bendrijos dizainas, vaizduojantis medienos skėlimo įrankį - Ankstesnis nacionalinis dizainas - Registracijos pripažinimo negaliojančia pagrindas - Individualių savybių nebuvimas - Skirtingo bendro įspūdžio nebuvimas - Reglamento (EB) Nr. 6/2002 6 straipsnio 1 dalis - Teisės į gynybą pažeidimas - Reglamento Nr. 6/2002 62 straipsnis)
      (2020/C 209/32)
      Proceso kalba: anglų

         Šalys

         Ieškovė: Bergslagernas Järnvaruaktiebolag (Saltsjö-Boo, Švedija), atstovaujama advokatų S. Kirschstein-Freund ir B. Breitinger

         Atsakovė: Europos Sąjungos intelektinės nuosavybės tarnyba (EUIPO), atstovaujama S. Hanne

         Kita procedūros EUIPO apeliacinėje taryboje šalis, įstojusi į bylą Bendrajame Teisme: Scheppach Fabrikation von Holzbearbeitungsmaschinen GmbH (Ichenhausen, Vokietija)

         Dalykas

      Ieškinys dėl 2018 m. lapkričio 23 d. EUIPO trečiosios apeliacinės tarybos sprendimo (byla R 1455/2018-3), susijusio su registracijos pripažinimo negaliojančia procedūra tarp Scheppach Fabrikation von Holzbearbeitungsmaschinen ir Bergslagernas Järnvaru.

         Rezoliucinė dalis

                  1.

                  Atmesti ieškinį.

                  2.

                  Priteisti iš Bergslagernas Järnvaruaktiebolag bylinėjimosi išlaidas.

         (1)  OL C 122, 2019 4 1.


title: Byla T-106/19: 2020 m. balandžio 29 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Abarca / EUIPO – Abanca Corporación Bancaria (ABARCA SEGUROS) (Europos Sąjungos prekių ženklas – Protesto procedūra – Vaizdinio Europos Sąjungos prekių ženklo ABARCA SEGUROS paraiška – Ankstesnis žodinis Europos Sąjungos prekių ženklas ABANCA – Santykinis atmetimo pagrindas – Galimybė supainioti – Reglamento (ES) 2017/1001 8 straipsnio 1 dalies b punktas)

text:
               22.6.2020

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 209/25

      2020 m. balandžio 29 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Abarca / EUIPO – Abanca Corporación Bancaria (ABARCA SEGUROS)

      (Byla T-106/19) (1)

      (Europos Sąjungos prekių ženklas - Protesto procedūra - Vaizdinio Europos Sąjungos prekių ženklo ABARCA SEGUROS paraiška - Ankstesnis žodinis Europos Sąjungos prekių ženklas ABANCA - Santykinis atmetimo pagrindas - Galimybė supainioti - Reglamento (ES) 2017/1001 8 straipsnio 1 dalies b punktas)
      (2020/C 209/33)
      Proceso kalba: anglų

         Šalys

         Ieškovė: Abarca – Companhia de Seguros SA (Lisabona, Portugalija), atstovaujama advokatų J. Pimenta ir Á. Pinho

         Atsakovė: Europos Sąjungos intelektinės nuosavybės tarnyba, atstovaujama G. Schneider, J. Crespo Carrillo ir H. O’Neill

         Kita procedūros EUIPO apeliacinėje taryboje šalis, įstojusi į bylą Bendrajame Teisme: Abanca Corporación Bancaria, SA (Betansosas, Ispanija), atstovaujama advokato M. Aznar Alonso

         Dalykas

      Ieškinys dėl 2018 m. lapkričio 22 d. EUIPO antrosios apeliacinės tarybos sprendimo (byla R 1370/2018-2), susijusio su protesto procedūra tarp Abanca Corporación Bancaria ir Abarca – Companhia de Seguros.

         Rezoliucinė dalis

                  1.

                  Atmesti ieškinį.

                  2.

                  Priteisti iš Abarca – Companhia de Seguros SA padengti ne tik savo, bet ir Europos Sąjungos intelektinės nuosavybės tarnybos (EUIPO) ir Abanca Corporación Bancaria, SA patirtas bylinėjimosi išlaidas.

         (1)  OL C 131, 2019 4 8.


title: Byla T-109/19: 2020 m. balandžio 29 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Kerry Luxembourg / EUIPO – Döhler (TasteSense) (Europos Sąjungos prekių ženklas – Protesto procedūra – Vaizdinio Europos Sąjungos prekių ženklo „TasteSense“ paraiška – Ankstesnis žodinis Europos Sąjungos prekių ženklas „MultiSense“ – Santykinis atmetimo pagrindas – Galimybė supainioti – Reglamento (EB) Nr. 207/2009 8 straipsnio 1 dalies b punktas (dabar – Reglamento (ES) 2017/1001 8 straipsnio 1 dalies b punktas))

text:
               22.6.2020

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 209/26

      2020 m. balandžio 29 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Kerry Luxembourg / EUIPO – Döhler (TasteSense)

      (Byla T-109/19) (1)

      (Europos Sąjungos prekių ženklas - Protesto procedūra - Vaizdinio Europos Sąjungos prekių ženklo „TasteSense“ paraiška - Ankstesnis žodinis Europos Sąjungos prekių ženklas „MultiSense“ - Santykinis atmetimo pagrindas - Galimybė supainioti - Reglamento (EB) Nr. 207/2009 8 straipsnio 1 dalies b punktas (dabar – Reglamento (ES) 2017/1001 8 straipsnio 1 dalies b punktas))
      (2020/C 209/34)
      Proceso kalba: anglų

         Šalys

         Ieškovė: Kerry Luxembourg Sàrl (Liuksemburgas, Liuksemburgas), atstovaujama advokatų A. von Mühlendahl ir H. Hartwig

         Atsakovė: Europos Sąjungos intelektinės nuosavybės tarnyba (EUIPO), atstovaujama J. Ivanausko ir H. O’Neill

         Kita procedūros EUIPO apeliacinėje taryboje šalis, įstojusi į bylą Bendrajame Teisme: Döhler GmbH (Darmštatas, Vokietija)

         Dalykas

      Ieškinys dėl 2018 m. lapkričio 27 d. EUIPO antrosios apeliacinės tarybos sprendimo (byla R 1178/2018-2), susijusio su protesto procedūra tarp Döhler ir Kerry Luxembourg.

         Rezoliucinė dalis

                  1.

                  Atmesti ieškinį.

                  2.

                  Priteisti iš Kerry Luxembourg Sàrl bylinėjimosi išlaidas.

         (1)  OL C 139, 2019 4 15.


title: Byla T-496/19: 2020 m. balandžio 29 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje CV ir kt. / Komisija (Viešoji tarnyba – Pareigūnai – Darbo užmokestis – Korekcinis koeficientas – Vienodo dydžio pareigų vykdymo išmoka – Išlaidos būstui – Pareiga motyvuoti – Rūpestingumo pareiga – Perkamosios galios lygiavertiškumas – Vienodas vertinimas)

text:
               22.6.2020

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 209/26

      2020 m. balandžio 29 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje CV ir kt. / Komisija

      (Byla T-496/19) (1)

      (Viešoji tarnyba - Pareigūnai - Darbo užmokestis - Korekcinis koeficientas - Vienodo dydžio pareigų vykdymo išmoka - Išlaidos būstui - Pareiga motyvuoti - Rūpestingumo pareiga - Perkamosios galios lygiavertiškumas - Vienodas vertinimas)
      (2020/C 209/35)
      Proceso kalba: prancūzų

         Šalys

         Ieškovai: CV, CW ir CY, atstovaujami advokato J.-N. Louis

         Atsakovė: Europos Komisija, atstovaujama B. Mongin ir M. Brauhoff

         Dalykas

      SESV 270 straipsniu grindžiamas prašymas panaikinti netiesioginį Komisijos sprendimą, kuriuo šios institucijos Paskyrimų tarnyba atmetė ieškovų prašymą iš esmės padidinti, prireikus atgaline data, korekcinį koeficientą, taikomą jų darbo vietai, šiuo atveju – Paryžiui.

         Rezoliucinė dalis

                  1.

                  Atmesti ieškinį.

                  2.

                  Priteisti iš CV, CW ir CY bylinėjimosi išlaidas.

         (1)  OL C 305, 2019 9 9.


title: Byla T-497/19: 2020 m. balandžio 29 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje CZ ir kt. / EIVT (Viešoji tarnyba – Pareigūnai – Darbo užmokestis – Korekcinis koeficientas – Vienodo dydžio pareigų vykdymo išmoka – Išlaidos būstui – Pareiga motyvuoti – Rūpestingumo pareiga – Perkamosios galios lygiavertiškumas – Vienodas vertinimas)

text:
               22.6.2020

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 209/27

      2020 m. balandžio 29 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje CZ ir kt. / EIVT

      (Byla T-497/19) (1)

      (Viešoji tarnyba - Pareigūnai - Darbo užmokestis - Korekcinis koeficientas - Vienodo dydžio pareigų vykdymo išmoka - Išlaidos būstui - Pareiga motyvuoti - Rūpestingumo pareiga - Perkamosios galios lygiavertiškumas - Vienodas vertinimas)
      (2020/C 209/36)
      Proceso kalba: prancūzų

         Šalys

         Ieškovai: CZ, DB, DC, DD, atstovaujami advokato J.-N. Louis

         Atsakovė: Europos išorės veiksmų tarnyba (EIVT), atstovaujama S. Marquardt ir R. Spac

         Dalykas

      SESV 270 straipsniu grindžiamas prašymas panaikinti netiesioginį EIVT sprendimą, kuriuo EIVT paskyrimų tarnyba ir Darbo sutartis sudaryti įgaliota tarnyba atmetė ieškovų prašymą iš esmės padidinti, prireikus atgaline data, korekcinį koeficientą, taikomą jų darbo vietai, šiuo atveju – Paryžiui.

         Rezoliucinė dalis

                  1.

                  Atmesti ieškinį.

                  2.

                  Priteisti iš CZ, DB, DC ir DD bylinėjimosi išlaidas.

         (1)  OL C 305, 2019 9 9.


title: Byla T-594/19: 2020 m. balandžio 27 d. Bendrojo Teismo nutartis byloje Axactor / EUIPO – Axa (AXACTOR) (Europos Sąjungos prekių ženklas – Protesto procedūra – Protesto atsiėmimas – Pagrindo priimti sprendimą nebuvimas)

text:
               22.6.2020

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 209/27

      2020 m. balandžio 27 d. Bendrojo Teismo nutartis byloje Axactor / EUIPO – Axa (AXACTOR)

      (Byla T-594/19) (1)

      (Europos Sąjungos prekių ženklas - Protesto procedūra - Protesto atsiėmimas - Pagrindo priimti sprendimą nebuvimas)
      (2020/C 209/37)
      Proceso kalba: anglų

         Šalys

         Ieškovė: Axactor SE (Oslas, Norvegija), atstovaujama solisitorių D. Stone, A. Dykes, A. Leonelli

         Atsakovė: Europos Sąjungos intelektinės nuosavybės tarnyba (EUIPO), atstovaujama A. Folliard-Monguiral

         Kita procedūros EUIPO apeliacinėje taryboje šalis, įstojusi į bylą Bendrajame Teisme: Axa SA (Paryžius, Prancūzija), atstovaujama advokato P. Martini-Berthon

         Dalykas

      Ieškinys dėl 2019 m. birželio 28 d. EUIPO ketvirtosios apeliacinės tarybos sprendimo (byla R 479/2018-4), susijusio su protesto procedūra tarp Axa SA ir Axactor SE.

         Rezoliucinė dalis

                  1.

                  Nebereikia priimti sprendimo dėl ieškinio.

                  2.

                  Axactor SE ir Axa SA padengia savo ir po pusę Europos Sąjungos intelektinės nuosavybės tarnybos (EUIPO) patirtų bylinėjimosi išlaidų.

         (1)  OL C 363, 2019 10 28.


title: Byla T-623/19: 2020 m. balandžio 30 d. Bendrojo Teismo nutartis byloje ArcelorMittal Bremen / Komisija (Ieškinys dėl neveikimo – Direktyva 2003/87/EB – Šiltnamio efektą sukeliančių dujų emisijos leidimų sistema – Sprendimas 2011/278/ES – Pereinamojo laikotarpio taisyklės dėl suderinto nemokamo apyvartinių taršos leidimų suteikimo – Nacionalinėje apyvartinių taršos leidimų paskirstymo už 2013 – 2020 laikotarpį Vokietijoje lentelėje atliktas pakeitimas – Didelis pajėgumo išplėtimas – Ginčo dalyko išnykimas – Poreikio priimti sprendimą nebuvimas)

text:
               22.6.2020

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 209/28

      2020 m. balandžio 30 d. Bendrojo Teismo nutartis byloje ArcelorMittal Bremen / Komisija

      (Byla T-623/19) (1)

      (Ieškinys dėl neveikimo - Direktyva 2003/87/EB - Šiltnamio efektą sukeliančių dujų emisijos leidimų sistema - Sprendimas 2011/278/ES - Pereinamojo laikotarpio taisyklės dėl suderinto nemokamo apyvartinių taršos leidimų suteikimo - Nacionalinėje apyvartinių taršos leidimų paskirstymo už 2013 – 2020 laikotarpį Vokietijoje lentelėje atliktas pakeitimas - Didelis pajėgumo išplėtimas - Ginčo dalyko išnykimas - Poreikio priimti sprendimą nebuvimas)
      (2020/C 209/38)
      Proceso kalba: vokiečių

         Šalys

         Ieškovė: ArcelorMittal Bremen GmbH (Brėmenas, Vokietija), atstovaujama advokatų S. Altenschmidt ir L. Buschmann

         Atsakovė: Europos Komisija, atstovaujama J.-F. Brakeland ir A. Becker

         Dalykas

      SESV 265 straipsniu grindžiamas reikalavimas pripažinti, kad Komisija neteisėtai nepriėmė sprendimo dėl ieškovės smarkiai išplėsto su produkto santykiniu taršos rodikliu susijusios įrenginio technologinio proceso dalies pradinio įrengtojo pajėgumo išlydytam metalui suteiktinų nemokamų apyvartinių taršos leidimų bendro metinio skaičiaus, ir papildomas SESV 263 straipsniu grindžiamas reikalavimas panaikinti tariamą 2019 m. liepos 19 d. Komisijos sprendimą, susijusį su ieškovės 2019 m. liepos 1 d. oficialiu pranešimu.

         Rezoliucinė dalis

                  1.

                  Nebereikia priimti sprendimo dėl šio ieškinio.

                  2.

                  Kiekviena šalis padengia savo bylinėjimosi išlaidas.

         (1)  OL C 363, 2019 10 28.


title: Byla T-146/20 R: 2020 m. gegužės 4 d. Bendrojo Teismo pirmininko nutartis byloje Csordas ir kt. / Komisija (Laikinųjų apsaugos priemonių taikymas – Viešoji tarnyba – Rinkimai į Komisijos personalo komiteto vietos personalo skyrių Liuksemburge – Teisėtumas – Institucijai tenkanti pareiga kontroliuoti – Prašymas taikyti laikinąsias apsaugos priemones – „Fumus boni juris“ nebuvimas)

text:
               22.6.2020

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 209/29

      2020 m. gegužės 4 d. Bendrojo Teismo pirmininko nutartis byloje Csordas ir kt. / Komisija

      (Byla T-146/20 R)
      (Laikinųjų apsaugos priemonių taikymas - Viešoji tarnyba - Rinkimai į Komisijos personalo komiteto vietos personalo skyrių Liuksemburge - Teisėtumas - Institucijai tenkanti pareiga kontroliuoti - Prašymas taikyti laikinąsias apsaugos priemones - „Fumus boni juris“ nebuvimas)
      (2020/C 209/39)
      Proceso kalba: prancūzų

         Šalys

         Ieškovai: Annamaria Csordas (Liuksemburgas, Liuksemburgas), Adrian Sorin Cristescu (Liuksemburgas), Jean Putz (Ešas prie Alzeto, Liuksemburgas), Miguel Vicente-Nunez (Liuksemburgas), atstovaujami advokato M.-A. Lucas

         Atsakovė: Europos Komisija, atstovaujama D. Milanowska, T. Lilamand ir T. Bohr

         Dalykas

      Prašymas grindžiamas SESV 270 straipsniu ir Europos Sąjungos pareigūnų tarnybos nuostatų 91 straipsnio 4 dalimi; juo iš esmės siekiama atidėti, pirma, 2019 m. lapkričio 26 d. rinkimų komiteto pranešimo, kuriuo paskelbiami rinkimų į Komisijos personalo komiteto vietos personalo skyrių Liuksemburge rezultatai, antra, 2019 m. lapkričio 28 d. Komisijos sprendimo dėl profesinių sąjungų ar profesinių organizacijų atstovavimo teisių Komisijoje nustatymo, trečia, Komisijos personalo komiteto vietos personalo skyriaus Liuksemburge įgaliojimų pasibaigus 2019 m. lapkričio mėn. rinkimams, ketvirta, Komisijos personalo komiteto vietos personalo skyriaus Liuksemburge savo atstovų į centrinį Komisijos personalo komitetą paskyrimo, penkta, bet kurio sprendimo, susijusio su papildomų lėšų Komisijos atstovams paskyrimu, vykdymą, ir, kita vertus, įpareigoti Komisiją išlaikyti kadenciją baigiantį Personalo komitetą, kol bus paskelbtas sprendimas pagrindinėje byloje, apribojant šiuos įgaliojimus einamųjų reikalų tvarkymu ir, subsidiariai, įpareigoti, viena vertus, Komisiją apriboti Komisijos personalo komiteto vietos personalo skyriaus Liuksemburge mandatą pasibaigus 2019 m. lapkričio mėn. rinkimams, ir kita vertus, šį vietos skyrių paskirti į centrinį Komisijos personalo komitetą atstovus, kuriuos pasiūlė Union syndicale Luxembourg.

         Rezoliucinė dalis

                  1.

                  Atmesti prašymą taikyti laikinąsias apsaugos priemones.

                  2.

                  Atidėti bylinėjimosi išlaidų klausimo nagrinėjimą.


title: Byla T-179/20: 2020 m. kovo 18 d. pareikštas ieškinys byloje JP / Komisija

text:
               22.6.2020

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 209/29

      2020 m. kovo 18 d. pareikštas ieškinys byloje JP / Komisija

      (Byla T-179/20)
      (2020/C 209/40)
      Proceso kalba: anglų

         Šalys

         Ieškovė: JP, atstovaujama advokatų S. Rodrigues ir A. Champetier

         Atsakovė: Europos Komisija

         Reikalavimai

      Ieškovė Bendrojo Teismo prašo:

                  —

                  panaikinti 2019 m. liepos 17 d. sprendimą neįtraukti ieškovės į konkurso EPSO / AD/363/18 – Administratoriai (AD7) laimėtojų rezervo sąrašą ir 2019 m. gruodžio 10 d. sprendimą atmesti ieškovės prašymą peržiūrėti sprendimą,

                  —

                  įpareigoti atsakovę atlyginti patirtą žalą ir

                  —

                  priteisti iš atsakovės visas bylinėjimosi išlaidas.

         Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

      Grįsdama ieškinį ieškovė remiasi trimis pagrindais.

                  1.

                  Pirmajame ieškinio pagrinde nurodoma, kad buvo pažeistas principas, pagal kurį atrankos komisijos nariai privalo turėti gebėjimus, kurie yra būtini siekiant atlikti objektyvų produktyvumo ir profesinių kvalifikacijų vertinimą per su konkrečia sritimi susijusį pokalbį, vienodo požiūrio principas ir teisėtų lūkesčių apsaugos principas.

                  2.

                  Antrajame ieškinio pagrinde nurodoma, kad buvo pažeistas principas, pagal kurį atrankos komisijos sudėtis turi būti pakankamai stabili.

                  3.

                  Trečiajame ieškinio pagrinde nurodoma, kad buvo padaryta akivaizdi vertinimo klaida.


title: Byla T-210/20: 2020 m. balandžio 20 d. pareikštas ieškinys byloje Square / EUIPO ($ Cash App)

text:
               22.6.2020

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 209/30

      2020 m. balandžio 20 d. pareikštas ieškinys byloje Square / EUIPO ($ Cash App)

      (Byla T-210/20)
      (2020/C 209/41)
      Proceso kalba: anglų

         Šalys

         Ieškovė: Square, Inc. (San Fransiskas, Kalifornija, Jungtinės Valstijos), atstovaujama solisitoriaus M. Hawkins, advokatų K. Lüder ir T. Dolde

         Atsakovė: Europos Sąjungos intelektinės nuosavybės tarnyba (EUIPO)

         Su procedūra EUIPO susijusi informacija

         Prekių ženklas, dėl kurio kilo ginčas: vaizdinio prekių ženklo „$ Cash App“ tarptautinė registracija, kuri galioja Europos Sąjungoje – Europos Sąjungoje galiojanti tarptautinė registracija 1 410 819

         Ginčijamas sprendimas: 2020 m. vasario 5 d. EUIPO pirmosios apeliacinės tarybos sprendimas byloje R 811/2019-1

         Reikalavimai

      Ieškovė Bendrojo Teismo prašo:

                  —

                  panaikinti ginčijamą sprendimą,

                  —

                  priteisti iš EUIPO bylinėjimosi išlaidas, įskaitant išlaidas, patirtas nagrinėjant bylą „Operacijų“ skyriuje ir pirmojoje apeliacinėje taryboje.

         Pagrindai, kuriais remiamasi

                  —

                  Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) 2017/1001 72 straipsnio 2 dalies pažeidimas,

                  —

                  Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) 2017/1001 94 straipsnio 1 dalies pažeidimas,

                  —

                  Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) 2017/1001 7 straipsnio 1 dalies b punkto pažeidimas,

                  —

                  Vienodo požiūrio ir gero administravimo principų pažeidimas.


title: Byla T-211/20: 2020 m. balandžio 20 d. pareikštas ieškinys byloje Square / EUIPO ($ Cash App)

text:
               22.6.2020

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 209/31

      2020 m. balandžio 20 d. pareikštas ieškinys byloje Square / EUIPO ($ Cash App)

      (Byla T-211/20)
      (2020/C 209/42)
      Proceso kalba: anglų

         Šalys

         Ieškovė: Square, Inc. (San Fransiskas, Kalifornija, Jungtinės Valstijos), atstovaujama solisitoriaus M. Hawkins, advokatų K. Lüder ir T. Dolde

         Atsakovė: Europos Sąjungos intelektinės nuosavybės tarnyba (EUIPO)

         Su procedūra EUIPO susijusi informacija

         Prekių ženklas, dėl kurio kilo ginčas: vaizdinio prekių ženklo „$ Cash App“ tarptautinė registracija, kuri galioja Europos Sąjungoje – Europos Sąjungoje galiojanti tarptautinė registracija 1 410 839

         Ginčijamas sprendimas: 2020 m. vasario 5 d. EUIPO pirmosios apeliacinės tarybos sprendimas byloje R 810/2019-1

         Reikalavimai

      Ieškovė Bendrojo Teismo prašo:

                  —

                  panaikinti ginčijamą sprendimą,

                  —

                  priteisti iš EUIPO bylinėjimosi išlaidas, įskaitant išlaidas, patirtas nagrinėjant bylą „Operacijų“ skyriuje ir pirmojoje apeliacinėje taryboje.

         Pagrindai, kuriais remiamasi

                  —

                  Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) 2017/1001 72 straipsnio 2 dalies pažeidimas,

                  —

                  Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) 2017/1001 94 straipsnio 1 dalies pažeidimas,

                  —

                  Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) 2017/1001 7 straipsnio 1 dalies b punkto pažeidimas.


title: Byla T-219/20: 2020 m. balandžio 15 d. pareikštas ieškinys byloje JK / Komisija

text:
               22.6.2020

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 209/32

      2020 m. balandžio 15 d. pareikštas ieškinys byloje JK / Komisija

      (Byla T-219/20)
      (2020/C 209/43)
      Proceso kalba: prancūzų

         Šalys

         Ieškovas: JK, atstovaujamas advokatės N. de Montigny

         Atsakovė: Europos Komisija

         Reikalavimai

      Ieškovas Bendrojo Teismo prašo:

                  —

                  panaikinti 2019 m. birželio 5 d. EIVT Biudžeto, administracijos ir žmogiškųjų išteklių GD direktoriaus sprendimą atmesti skundą, kurį jis 2019 m. vasario 5 d. pateikė remdamasis Pareigūnų tarnybos nuostatų 24 straipsniu,

                  —

                  panaikinti Komisijos paskyrimų tarnybos implicitinį sprendimą atmesti jo skundą, kurį jis 2019 m. vasario 5 d. pateikė remdamasis Pareigūnų tarnybos nuostatų 24 straipsniu,

                  —

                  panaikinti sprendimą, kiek jis yra implicitinio sprendimo dėl atmetimo padarinys, atmesti skundą, kurį ieškovas pateikė 2019 m. rugsėjo 4 d., apie kurį 2020 m. sausio 6 d. pranešė Biudžeto, administracijos, žmogiškųjų išteklių ir saugumo GD direktorius,

                  —

                  priteisti iš atsakovės bylinėjimosi išlaidas.

         Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

      Grįsdamas ieškinį ieškovas remiasi dviem pagrindais.

                  1.

                  Pirmasis ieškinio pagrindas grindžiamas Europos Sąjungos Pareigūnų tarnybos nuostatų (toliau – Tarnybos nuostatai) 12a straipsnio pažeidimu, teisės klaida vertinant priekabiavimo sąvoką ir ypač vertinant institucijos pareigos suteikti pagalbą vykdymą pagal Tarnybos nuostatų 24 straipsnį ir teisės klaida, kurią Paskyrimų tarnyba padarė atmesdama skundą ir nesiimdama administracinio tyrimo, kiek tai susiję su jo skundui pagrįsti pateiktų įrodymų svarba.

                  2.

                  Antrasis ieškinio pagrindas grindžiamas įrodymų, pateiktų pagalbos prašymui pagrįsti, akivaizdžia vertinimo klaida, atsižvelgiant į tai, kad ieškovas savo skunde pateikė pakankamai įrodymų, patvirtinančių priekabiavimą prie jo.


title: Byla T-223/20: 2020 m. balandžio 23 d. pareikštas ieškinys byloje Orion / Komisija

text:
               22.6.2020

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 209/32

      2020 m. balandžio 23 d. pareikštas ieškinys byloje Orion / Komisija

      (Byla T-223/20)
      (2020/C 209/44)
      Proceso kalba: anglų

         Šalys

         Ieškovė: Orion Oyj (Espas, Suomija), atstovaujama advokatės C. Schoonderbeek, solisitorių J. Mulryne ir E. Amos

         Atsakovė: Europos Komisija

         Reikalavimai

      Ieškovė Bendrojo Teismo prašo:

                  —

                  panaikinti 2020 m. vasario 13 d. atsakovės sprendimą išduoti leidimą pateikti rinkai generinį vaistą „Dexmedetomidine Accord“,

                  —

                  priteisti iš atsakovės šiame procese patirtas bylinėjimosi ir kitas išlaidas.

         Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

      Grįsdama ieškinį ieškovė remiasi trimis pagrindais.

                  1.

                  Pirmasis ieškinio pagrindas grindžiamas tuo, kad ginčijamu sprendimu pažeista Direktyvos 2001/83/EB (1) 10 straipsnio 1 dalis, siejama su jos 10 straipsnio 2 dalies a punktu, kai pripažintas vaistas „Precedex“, dėl kurio, kaip referencinio vaisto, Čekijos Respublikoje prieš įstojimą į ES buvo išduotas nacionalinis leidimas pateikti rinkai, nes šis nacionalinis leidimas pateikti rinkai nebuvo išduotas (ar atnaujintas) laikantis galiojančių Sąjungos teisės nuostatų.

                  2.

                  Antrasis ieškinio pagrindas grindžiamas tuo, kad ginčijamu sprendimu pažeista Reglamento 726/2004 (2) 14 straipsnio 11 dalis, siejama su Direktyvos 2001/83 10 straipsnio 1 dalimi ir 6 straipsnio 1 dalimi, kai konstatuota, kad teisės aktuose nustatyta ieškovės vaisto „Dexdor“ duomenų apsauga yra pasibaigusi, ir pripažinta, kad šis vaistas (ir mokslinių tyrimų duomenys, kuriais jis grindžiamas) gali būti naudojamas kaip referencinis vaistas grindžiant paraišką išduoti leidimą pateikti rinkai vaisto kopiją (generinį vaistą), remiantis tuo, kad vaistams „Precedex“ ir „Dexdor“ galioja tas pats bendras leidimas pateikti rinkai.

                  3.

                  Trečiasis ieškinio pagrindas grindžiamas tuo, kad ginčijamame sprendime nepateikti tinkami motyvai, kaip reikalaujama SESV 296 straipsnyje.

         (1)  2001 m. lapkričio 6 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2001/83/EB dėl Bendrijos kodekso, reglamentuojančio žmonėms skirtus vaistus (OL L 311, 2001, p. 67; 2004 specialusis leidimas lietuvių k., 13 sk., 27 t., p. 69).

         (2)  2004 m. kovo 31 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (EB) Nr. 726/2004, nustatantis Bendrijos leidimų dėl žmonėms skirtų ir veterinarinių vaistų išdavimo ir priežiūros tvarką ir įsteigiantis Europos vaistų agentūrą (OL L 136, 2004, p. 1; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 13 sk., 34 t., p. 229).


title: Byla T-230/20: 2020 m. balandžio 27 d. pareikštas ieškinys byloje PNB Banka / ECB

text:
               22.6.2020

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 209/33

      2020 m. balandžio 27 d. pareikštas ieškinys byloje PNB Banka / ECB

      (Byla T-230/20)
      (2020/C 209/45)
      Proceso kalba: anglų

         Šalys

         Ieškovė: PNB Banka AS (Ryga, Latvija), atstovaujama advokato O. Behrends

         Atsakovas: Europos Centrinis Bankas

         Reikalavimai

      Ieškovė Bendrojo Teismo prašo:

                  —

                  panaikinti 2020 m. vasario 17 d. ECB sprendimą panaikinti AS PNB Banka banko licenciją,

                  —

                  priteisti iš atsakovo bylinėjimosi išlaidas.

         Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

      Grįsdama ieškinį ieškovė remiasi trylika pagrindų.

                  1.

                  Pirmasis ieškinio pagrindas grindžiamas tuo, kad ginčijamo sprendimo tekste pateikta nepakankamai ir klaidinančios informacijos apie procedūrą.

                  2.

                  Antrasis ieškinio pagrindas grindžiamas tuo, kad siekdamas priimti ginčijamą sprendimą ECB neteisėtai pasitelkė dviejų etapų procedūrą (apimančią kompetentingos nacionalinės institucijos pasiūlymą) pagal Tarybos reglamento (ES) Nr. 1024/2013 (1) 14 straipsnio 5 dalies antrą pastraipą ir Reglamento (ES) Nr. 468/2014 (2) 83 straipsnį, nepaisant to, kad ECB perkvalifikavo 2019 m. kovo 1 d. sprendimą, kuriuo jis perėmė tiesioginę ieškovės priežiūrą.

                  3.

                  Trečiasis ieškinio pagrindas grindžiamas tuo, kad buvo nepaisyta procedūros, vykstančios kompetentingoje nacionalinėje institucijoje, t. y. Finansų ir kapitalo rinkos komisijoje (FKRK).

                  4.

                  Ketvirtasis ieškinio pagrindas grindžiamas tuo, kad dėl Reglamento (ES) Nr. 468/2014 83 straipsnio 1 dalyje įtvirtintos procedūrinės nuostatos ECB procedūriniu požiūriu negalėjo 2020 m. vasario 17 d. priimti 2019 m. rugsėjo 12 d. datuoto sprendimo dėl licencijos panaikinimo projekto.

                  5.

                  Penktasis ieškinio pagrindas grindžiamas tuo, kad ginčijamas sprendimas procedūriniu ir materialiniu teisiniu požiūriu priimtas neteisėtai, nes ECB de facto panaikino licenciją remdamasis prieš tai 2019 m. rugpjūčio 15 d. atliktu vertinimu dėl „žlugimo arba galimo žlugimo“ (angl. Failing or Likely to Fail).

                  6.

                  Šeštasis ieškinio pagrindas grindžiamas tuo, kad ginčijamas sprendimas yra neteisėtas, nes yra pagrįstas neteisėtu ieškovės teisių būti atstovaujamai suvaržymu, dėl kurio ji netenka visų savo procesinių teisių.

                  7.

                  Septintasis ieškinio pagrindas grindžiamas tuo, kad ginčijamas sprendimas yra neteisėtas, nes yra nepakankamai motyvuotas.

                  8.

                  Aštuntasis ieškinio pagrindas grindžiamas ieškovės teisės būti išklausytai pažeidimu.

                  9.

                  Devintasis ieškinio pagrindas grindžiamas tuo, kad ECB negalėjo remtis 2019 m. rugsėjo 12 d. Latvijos teismo sprendimu dėl nemokumo, nes jis buvo neteisėtas ir pagrįstas vien klaidingu ECB atliktu vertinimu dėl „žlugimo arba galimo žlugimo“.

                  10.

                  Dešimtasis ieškinio pagrindas grindžiamas tuo, kad ECB ginčijamame sprendime klaidingai rėmėsi papildomais pagrindais, t. y. tariamu didelių pozicijų ribų ir norminių kapitalo reikalavimų pažeidimais, kurie nebuvo pateisinti ir kuriais FKRK nesirėmė savo sprendimo projekte.

                  11.

                  Vienuoliktasis ieškinio pagrindas grindžiamas tuo, kad ginčijamas sprendimas materialiniu teisiniu požiūriu yra neteisėtas, nes ieškovei nuo 2019 m. rugsėjo 12 d. buvo taikoma FKRK, taigi netiesiogiai ir ECB, išimtinė kontrolė.

                  12.

                  Dvyliktasis ieškinio pagrindas grindžiamas ginčijamo sprendimo neproporcingumu.

                  13.

                  Tryliktasis ieškinio pagrindas grindžiamas tuo, kad ginčijamas sprendimas yra pagrįstas įvairiais vertinimo dėl „žlugimo arba galimo žlugimo“ trūkumais.

         (1)  2013 m. spalio 15 d. Tarybos reglamentas (ES) Nr. 1024/2013, kuriuo Europos Centriniam Bankui pavedami specialūs uždaviniai, susiję su rizikos ribojimu pagrįstos kredito įstaigų priežiūros politika (OL L 287, 2013, p. 63).

         (2)  2014 m. balandžio 16 d. Europos Centrinio Banko reglamentas (ES) Nr. 468/2014, kuriuo sukuriama Europos Centrinio Banko, nacionalinių kompetentingų institucijų ir nacionalinių paskirtųjų institucijų bendradarbiavimo Bendrame priežiūros mechanizme struktūra (OL L 141, 2014, p. 1).


title: Byla T-231/20: 2020 m. balandžio 23 d. pareikštas ieškinys byloje Price / Taryba

text:
               22.6.2020

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 209/35

      2020 m. balandžio 23 d. pareikštas ieškinys byloje Price / Taryba

      (Byla T-231/20)
      (2020/C 209/46)
      Proceso kalba: prancūzų

         Šalys

         Ieškovas: David Price (Le Dora, Prancūzija), atstovaujamas advokato J. Fouchet

         Atsakovė: Europos Sąjungos Taryba

         Reikalavimai

      Ieškovas Bendrojo Teismo prašo:

                  —

                  sustabdyti bylos nagrinėjimą šiame teisme ir skubos tvarka pateikti Europos Sąjungos Teisingumo Teismui šiuos prejudicinius klausimus:

                              1.

                              Ar Jungtinei Karalystei išstojus iš Europos Sąjungos Jungtinės Karalystės piliečiai, prieš pereinamojo laikotarpio pabaigą pasinaudoję teise laisvai judėti ir įsikurti kitos valstybės narės teritorijoje, netenka Europos Sąjungos pilietybės?

                              2.

                              Jei atsakymas į pirmąjį klausimą teigiamas, ar susitarimo dėl išstojimo 2, 3, 10 ir 127 straipsnius ir jo preambulės šeštą pastraipą kartu su Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo 18, 20 ir 21 straipsniais reikia laikyti leidžiančiais tokiems Jungtinės Karalystės piliečiams be išimčių išsaugoti dėl Europos Sąjungos pilietybės turimas teises, kuriomis jie naudojosi iki jų pilietybės valstybei išstojant iš Europos Sąjungos?

                              3.

                              Jei atsakymas į pirmąjį klausimą neigiamas, ar susitarimas dėl išstojimo nepažeidžia Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo 18, 20 ir 21 straipsnių, nes jame nėra numatyta be išimčių išsaugoti tas teises?

                              4.

                              Bet kuriuo atveju – ar susitarimo dėl išstojimo 127 straipsnio 1 dalies b punktas nepažeidžia Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo 18, 20 ir 21 straipsnių ir Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijos 39 ir 40 straipsnių, nes dėl jo Sąjungos piliečiai, kurie pasinaudojo teise laisvai judėti ir laisvai įsikurti Jungtinėje Karalystėje, netenka teisės balsuoti ir būti kandidatais savivaldos rinkimuose toje valstybėje, ir, jei Bendrasis Teismas ir Teisingumo Teismas aiškina taip pat kaip Prancūzijos Conseil d’État, šis pažeidimas neapima Jungtinės Karalystės piliečių, kurie pasinaudojo teise laisvai judėti ir įsikurti?

                  —

                  iš dalies panaikinti 2020 m. sausio 30 d. Tarybos sprendimą (ES) 2020/135 dėl Susitarimo dėl Jungtinės Didžiosios Britanijos ir Šiaurės Airijos Karalystės išstojimo iš Europos Sąjungos ir Europos atominės energijos bendrijos sudarymo ir visą Susitarimą dėl Jungtinės Didžiosios Britanijos ir Šiaurės Airijos Karalystės išstojimo iš Europos Sąjungos ir Europos atominės energijos bendrijos sudarymo, kiek pagal susitarimą dėl išstojimo negalima visiškai užtikrinti tų piliečių teisės į sveikatą ir kiek šiais teisės aktais nuo 2020 m. vasario 1d., visiškai nepatikrinus, ar tai proporcinga, automatiškai ir bendrai išskiriami Sąjungos piliečiai ir Jungtinės Karalystės piliečiai, ir panaikinti būtent susitarimo dėl išstojimo preambulės šeštą pastraipą ir 9, 10 ir 127 straipsnius;

                  —

                  priteisti iš Europos Sąjungos visas bylinėjimosi išlaidas, įskaitant 5 000 EUR sumą už advokato paslaugas.

         Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

      Grįsdamas ieškinį ieškovas remiasi aštuoniais pagrindais.

                  1.

                  Pirmasis ieškinio pagrindas grindžiamas tuo, kad nepatikrinta, ar proporcinga atimti Europos Sąjungos pilietybę iš tam tikrų kategorijų Jungtinės Karalystės piliečių. Ieškovas tvirtina, kad kaip Europos Sąjungos pilietis, kuris pasinaudojo laisve judėti Sąjungoje ir negyveno Jungtinės Karalystės teritorijoje daugiau nei penkiolika metų, jis negalėjo balsuoti per 2016 m. birželio 23 d. referendumą dėl Jungtinės Karalystės narystės Europos Sąjungoje.

                  2.

                  Antrasis ieškinio pagrindas grindžiamas tuo, kad pažeisti demokratijos, vienodo požiūrio, judėjimo laisvės, saviraiškos laisvės ir gero administravimo principai.

                  3.

                  Trečiasis ieškinio pagrindas grindžiamas tuo, kad pažeista Sąjungos teisės sistema ir Europos Sąjungos pilietybei būdingas vienodo požiūrio principas. Ieškovas tvirtina, kad ginčijamas sprendimas pažeidžia Sąjungos teisės sistemą, pagal kurią visiems piliečiams taikomas vienodo požiūrio principas, ir Pagrindinių žmogaus teisių ir laisvių konvencija grindžiamą teisės sistemą.

                  4.

                  Ketvirtasis ieškinio pagrindas grindžiamas tuo, kad pažeisti teisinio saugumo ir teisėtų lūkesčių apsaugos principai. Ieškovas tvirtina, kad dėl ginčijamo sprendimo jis neteko valstybėje narėje gyvenus penkerius metus iš eilės įgytos teisės nuolat joje gyventi ir nebuvo numatytos tokio netekimo pasekmės ir visų pirma nepatikrinta, ar tai proporcinga priemonė.

                  5.

                  Penktasis ieškinio pagrindas grindžiamas tuo, kad pažeista teisė į privataus ir šeimos gyvenimo gerbimą, garantuojama Pagrindinių žmogaus teisių ir laisvių konvencijoje. Ieškovas tvirtina, kad ginčijamas sprendimas pažeidžia jo teisę į privatų ir šeimos gyvenimą, nes tuo sprendimu iš jo atimama Europos Sąjungos pilietybė, o kartu ir teisė laisvai gyventi valstybės narės, kurios pilietybės jis neturi, teritorijoje, kurioje jis kuria savo šeimos gyvenimą.

                  6.

                  Šeštasis ieškinio pagrindas grindžiamas tuo, kad pažeidžiama Jungtinės Karalystės piliečių teisė balsuoti ir būti kandidatu savivaldos ir Europos Parlamento rinkimuose. Ieškovas teigia, kad susitarimo dėl išstojimo 127 straipsnis pažeidžia SESV 18 straipsnį ir Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijos 20 ir 21 straipsnius. Todėl reikia panaikinti ginčijamą sprendimą, kiek juo ratifikuojamas susitarimas, kuriame yra nuostata, sukurianti Jungtinės Karalystės piliečių diskriminaciją.

                  7.

                  Septintasis ieškinio pagrindas grindžiamas tuo, kad nuo 2020 m. vasario 1 d. pagal susitarimą dėl išstojimo automatiškai ir bendrai išskiriami Sąjungos piliečiai ir Jungtinės Karalystės piliečiai, nepatikrinus, ar tokia priemonė proporcinga, atsižvelgiant į britų privatų ir šeimos gyvenimą. Pateikdamas šį pagrindą ieškovas tvirtina, kad negalima automatiškai ir bendrai panaikinti Europos Sąjungos pilietybės, kad turėtų būti privalomas pasekmių vertinimas in concreto ir kad nesant tokio vertinimo reikia panaikinti ginčijamą sprendimą.

                  8.

                  Aštuntasis ieškinio pagrindas grindžiamas tuo, kad pažeistas Pagrindinių teisių chartijos 35 straipsnis, t. y. teisė į sveikatą. Anot ieškovo, kadangi susitarime dėl išstojimo nenumatyta jokių veiksmų jo teisei į sveikatą apsaugoti, šios paramos kompetencijos Jungtinei Karalystei ir jos piliečiams nebeliks ir pastariesiems kils pavojus, ypač pandemijos ir medicinos sistemos krizės laikotarpiu.


title: Byla T-238/20: 2020 m. gegužės 1 d. pareikštas ieškinys byloje Ryanair / Komisija

text:
               22.6.2020

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 209/36

      2020 m. gegužės 1 d. pareikštas ieškinys byloje Ryanair / Komisija

      (Byla T-238/20)
      (2020/C 209/47)
      Proceso kalba: anglų

         Šalys

         Ieškovė: Ryanair DAC (Sordsas, Airija), atstovaujama advokatų E. Vahida, F. Laprévote, S. Rating ir I. Metaxas-Maranghidis

         Atsakovė: Europos Komisija

         Reikalavimai

      Ieškovė Bendrojo Teismo prašo:

                  —

                  panaikinti 2020 m. balandžio 11 d. Europos Komisijos sprendimą (ES) dėl valstybės pagalbos SA.56812 (1) ir

                  —

                  priteisti iš Komisijos bylinėjimosi išlaidas,

                  —

                  ieškovė taip pat prašo nagrinėti jos ieškinį pagal pagreitintą procedūrą, nurodytą Teisingumo Teismo statuto 23a straipsnyje.

         Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

      Grįsdama ieškinį ieškovė remiasi keturiais pagrindais.

                  1.

                  Pirmasis ieškinio pagrindas grindžiamas tuo, kad Komisijos sprendimas pažeidžia konkrečias SESV nuostatas ir bendruosius Europos teisės principus, susijusius su diskriminacijos dėl pilietybės draudimu ir laisvu paslaugų judėjimu, kuriais nuo devintojo dešimtmečio pabaigos grindžiamas oro transporto liberalizavimas ES. Oro transporto rinkos liberalizavimas ES sudarė sąlygas tikrai visos Europos mažų kainų oro linijų augimui. Komisijos sprendime neatsižvelgta į tokių visos Europos oro linijų įtaką ES valstybių narių junglumui, leidžiant Švedijai skirti pagalbą tik toms ES oro linijoms, kurioms Švedija išdavė veiklos licencijas. SESV 107 straipsnio 3 dalies b punkte numatyta valstybės pagalbos draudimo pagal SESV 107 straipsnio 1 dalį išimtis, tačiau jame nenumatyta išimties iš kitų SESV taisyklių ir principų.

                  2.

                  Antrasis ieškinio pagrindas grindžiamas tuo, kad Komisijos sprendime pažeista Komisijos pareiga palyginti pagalbos teigiamą ir neigiamą poveikį prekybos sąlygoms ir siekiui išsaugoti neiškraipytą konkurenciją (t. y. „pusiausvyros kriterijus“).

                  3.

                  Trečiasis ieškinio pagrindas grindžiamas tuo, kad nepaisydama rimtų sunkumų Komisija nepradėjo oficialios tyrimo procedūros ir pažeidė ieškovės procesines teises.

                  4.

                  Ketvirtasis ieškinio pagrindas grindžiamas tuo, kad sprendime pažeista Komisijos pareiga motyvuoti.

         (1)  2020 m. balandžio 11 d. Europos Komisijos sprendimas (ES) dėl valstybės pagalbos SA.56812 Švedija – Paskolų garantijų sistema oro linijoms pagal laikinąją valstybės pagalbos priemonių, skirtų ekonomikai remti reaguojant į dabartinį COVID-19 protrūkį, sistemą (dar nepaskelbtas OL).