title: Bylos C-118/04 išbraukimas iš registro

text:
               8.1.2005

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 6/32

         Bylos C-118/04 (1) išbraukimas iš registro
   (2005/C 6/63)

      (Proceso kalba: italų)

   Europos Bendrijų Teisingumo Teismo pirmininkas 2004 m. liepos 6 d. nutartimi nurodė išbraukti iš registro bylą C-118/04 Europos Bendrijų Komisija prieš Italijos Respubliką.

      (1)  OL C 106, 2004 4 30.


title: Byla C-227/05  2006 m. balandžio 6 d.  Teisingumo Teismo (trečioji kolegija) nutartis ( Bayerisches Verwaltungsgericht München  (Vokietija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą)  Daniel Halbritter prieš Freistaat Bayern, atstovaujamą Landesanwaltschaft Bayern  (Procedūros reglamento 104 straipsnio 3 dalies pirmoji pastraipa — Direktyva 91/439/EEB — Abipusis vairuotojo pažymėjimų pripažinimas — Vairuotojo pažymėjimo atėmimas vienoje valstybėje narėje laikinai uždraudžiant įgyti naują pažymėjimą — Vairuotojo pažymėjimas, išduotas kitoje valstybėje narėje pasibaigus laikinam draudimui vairuoti — Šio pažymėjimo pripažinimas ir pakeitimas pirmojoje valstybėje narėje — Nacionalinės teisės aktų reikalaujamos tinkamumo vairuoti ataskaitos pateikimas)

text:
               29.7.2006

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 178/13

         2006 m. balandžio 6 d. Teisingumo Teismo (trečioji kolegija) nutartis (Bayerisches Verwaltungsgericht München (Vokietija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Daniel Halbritter prieš Freistaat Bayern, atstovaujamą Landesanwaltschaft Bayern

   (Byla C-227/05) (1)

   (Procedūros reglamento 104 straipsnio 3 dalies pirmoji pastraipa - Direktyva 91/439/EEB - Abipusis vairuotojo pažymėjimų pripažinimas - Vairuotojo pažymėjimo atėmimas vienoje valstybėje narėje laikinai uždraudžiant įgyti naują pažymėjimą - Vairuotojo pažymėjimas, išduotas kitoje valstybėje narėje pasibaigus laikinam draudimui vairuoti - Šio pažymėjimo pripažinimas ir pakeitimas pirmojoje valstybėje narėje - Nacionalinės teisės aktų reikalaujamos tinkamumo vairuoti ataskaitos pateikimas)
   (2006/C 178/22)
   Proceso kalba: vokiečių
   Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Bayerisches Verwaltungsgericht München (Vokietija)
   Šalys

      Ieškovas: Daniel Halbritter

      Atsakovė: Freistaat Bayern, atstovaujama Landesanwaltschaft Bayern

   Dalykas
   Prašymas priimti prejudicinį sprendimą — Bayerisches Verwaltungsgericht München — 1991 m. liepos 29 d. Tarybos direktyvos 91/439/EEB dėl vairuotojo pažymėjimų (OL L 237, p. 1) 1 straipsnio 2 dalies ir 8 straipsnio 2 bei 4 dalies išaiškinimas — Atsisakymas pripažinti galiojančiu arba pakeisti kitos valstybės narės pasibaigus draudimui vairuoti išduotą vairuotojo pažymėjimą, motyvuojant jo savininkui paskirta nacionaline teisės vairuoti atėmimo dėl svaiginamųjų medžiagų vartojimo priemone — Pareiga įvertinti tinkamumą vairuoti
   Rezoliucinė dalis

               1.

               1991 m. liepos 29 d. Tarybos direktyvos 91/439/EEB dėl vairuotojo pažymėjimų su pakeitimais, padarytais 1997 m. birželio 2 d. Tarybos direktyva 97/26/EB, 1 straipsnio 2 dalies ir 8 straipsnio 2 bei 4 dalių nuostatos neleidžia valstybei narei atsisakyti savo teritorijoje pripažinti teisę vairuoti turint kitoje valstybėje narėje išduotą vairuotojo pažymėjimą ir todėl atsisakyti pripažinti šio pažymėjimo galiojimą, motyvuojant tuo, kad nebuvo įvertintas šio pažymėjimo savininko, kuriam pirmosios valstybės teritorijoje buvo skirta anksčiau išduoto pažymėjimo atėmimo priemonė, tinkamumas vairuoti, kurio reikalauja šios valstybės teisės aktai tam, kad po atėmimo būtų išduotas naujas pažymėjimas, jeigu laikinas draudimas įgyti naują pažymėjimą, susijęs su šiuo atėmimu, pažymėjimo išdavimo kitoje valstybėje narėje momentu buvo pasibaigęs.

               2.

               Direktyvos 91/439 su pakeitimais, padarytais Direktyva 97/26, 1 straipsnio 2 dalies ir 8 straipsnio 2 bei 4 dalių nuostatos tokiomis aplinkybėmis, kokios yra pagrindinėje byloje, neleidžia valstybei narei, gavusiai prašymą perrašyti galiojantį kitoje valstybėje narėje išduotą vairuotojo pažymėjimą, šį perrašymą susieti su sąlyga, kad reikia iš naujo įvertinti prašymą pateikusio asmens tinkamumą vairuoti, kurio reikalauja pirmosios valstybės narės teisės aktai, kad būtų išsklaidytos šiuo atžvilgiu esančios abejonės dėl aplinkybių, buvusių prieš įgyjant pažymėjimą kitoje valstybėje narėje.

      (1)  OL C 182, 2005 7 23.


title: Byla T-360/07 P 2007 m. rugsėjo 19 d. Europos Bendrijų Komisijos pateiktas apeliacinis skundas dėl 2007 m. liepos 5 d. Tarnautojų teismo sprendimo byloje F-24/06 Abarca Montiel ir kt. prieš Komisją

text:
               24.11.2007

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 283/31

         2007 m. rugsėjo 19 d. Europos Bendrijų Komisijos pateiktas apeliacinis skundas dėl 2007 m. liepos 5 d. Tarnautojų teismo sprendimo byloje F-24/06 Abarca Montiel ir kt. prieš Komisją

   (Byla T-360/07 P)
   (2007/C 283/58)
   Proceso kalba: prancūzų
   Šalys

      Apeliantė: Europos Bendrijų Komisija, atstovaujama D. Martin ir L. Lozano Palacios

      Kita proceso šalis: S. Abarca Montiel (Wauthier-Braine, Belgija), K. Adams (Wavre, Belgija), M. Alvare y Bejerano (Sint-Pieters-Leeuw, Belgija), C. Baesens (Briuselis, Belgija), C. Blancke (Briuselis, Belgija), V. Bruneel (Kampenhout, Belgija), G. Butera (Rebecq, Belgija), C. Clarie (Denderhoutem, Belgija), G. Gallo (Zellik-Asse, Belgija), C. Gilis (Ganshoren, Belgija), I. Gillard (Gingelom, Belgija), C. Kremer (Laeken, Belgija), D. Maris (Schaerbeek, Belgija), M. Menacho y Sanchez (Zellik-Asse, Belgija), R. Thiry (Herstal, Belgija), S. Timmermans (Briuselis, Belgija), R. Tuts (Boutersem, Belgija), E. Tzikas (Anderlecht, Belgija), C. Van Droogenbroeck (Eghezee, Belgija), C. Willems (Liernu, Belgija)
   Apeliantės reikalavimai

               —

               Panaikinti 2007 m. liepos 5 d. Tarnautojų teismo sprendimą byloje F-24/06.

               —

               Grąžinti bylą Tarnautojų teismui.

               —

               Atidėti sprendimo dėl bylinėjimosi išlaidų priėmimą.

               —

               Nepatenkinus šių reikalavimų, panaikinti 2007 m. liepos 5 d. Tarnautojų teismo sprendimą byloje F-24/06 ir, pačiam išsprendžiant šią bylą, patenkinti atsakovės pirmojoje instancijoje pateiktus reikalavimus ir, todėl, atmesti ieškinį byloje F-24/06. Priteisti iš atsakovės apeliaciniame procese bylinėjimosi išlaidas.

         Apeliacinio skundo pagrindai ir pagrindiniai argumentai
   2007 m. liepos 5 d. Sprendimu byloje F-24/06 Abarca Montiel ir kt. prieš Komisiją Tarnautojų teismas panaikino sprendimus, kuriais Komisija nustatė ieškovių pareigų grupę ir atlyginimo dydį jas įdarbinant sutartininkėmis. Ieškovės, prieš tai dirbusios pagal darbo sutartis, sudarytas pagal Belgijos teisę, buvo įdarbintos lopšelių ir vaikų darželių auklėtojomis po Kitų Europos Bendrijų tarnautojų įdarbinimo sąlygų pakeitimo.
   Pirmasis Komisijos nurodytas apeliacinį skundą pagrindžiantis pagrindas susijęs su teisės klaida tiek, kiek Tarnautojų teismas pažeidė vienodo požiūrio principą aiškinant taikytinas nuostatas, ypač dėl Komisijos naudotos sąvokos šeimos pašalpas priskiriant atlyginimui.
   Antrasis pagrindas susijęs su motyvavimo principo pažeidimu tiek, kiek Tarnautojų teismas nepasisakė dėl atlyginimo sąvokos.


title: Byla C-287/12 P: 2013 m. birželio 13 d. Teisingumo Teismo (antroji kolegija) sprendimas byloje Ryanair Ltd prieš Europos Komisiją, Italijos Respubliką, Alitalia — Compagnia Aerea Italiana SpA (Apeliacinis skundas — Valstybės pagalba — Italijos Respublikos paskola, suteikta oro transporto bendrovei Alitalia — Sprendimas, kuriuo pagalba pripažinta neteisėta ir nesuderinama — Alitalia turto pardavimas — Sprendimas, kuriuo pasibaigus preliminaraus tyrimo etapui konstatuojamas pagalbos nebuvimas — Ieškinys dėl panaikinimo — Locus standi — Suinteresuotoji šalis — Priimtinumas — Rimti sunkumai — Jurisdikcija — Pareiga motyvuoti)

text:
               3.8.2013

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 225/36

         2013 m. birželio 13 d. Teisingumo Teismo (antroji kolegija) sprendimas byloje Ryanair Ltd prieš Europos Komisiją, Italijos Respubliką, Alitalia — Compagnia Aerea Italiana SpA

   (Byla C-287/12 P) (1)

   (Apeliacinis skundas - Valstybės pagalba - Italijos Respublikos paskola, suteikta oro transporto bendrovei Alitalia - Sprendimas, kuriuo pagalba pripažinta neteisėta ir nesuderinama - Alitalia turto pardavimas - Sprendimas, kuriuo pasibaigus preliminaraus tyrimo etapui konstatuojamas pagalbos nebuvimas - Ieškinys dėl panaikinimo - Locus standi - Suinteresuotoji šalis - Priimtinumas - Rimti sunkumai - Jurisdikcija - Pareiga motyvuoti)
   2013/C 225/61
   Proceso kalba: anglų

      Šalys

      Apeliantė: Ryanair Ltd, atstovaujama advokato E. Vahida ir dikigoros I.-G. Metaxas-Maragkidis

      Kitos proceso šalys: Europos Komisija, atstovaujama L. Flynn ir D. Grespan, Italijos Respublika, atstovaujama G. Palmieri ir avvocato dello Stato P. Gentili, Alitalia — Compagnia Aerea Italiana SpA, atstovaujama avvocato G. Bellitti

      Dalykas

   Apeliacinis skundas dėl 2012 m. kovo 28 d. Bendrojo Teismo (penktoji kolegija) sprendimo Ryanair prieš Komisiją (T-123/09), kuriuo šis teismas atmetė ieškinį, kuriuo prašoma panaikinti 2008 m. lapkričio 12 d. Komisijos sprendimą C(2008)6743 dėl 300 mln. EUR paskolos, kurią Italija suteikė oro transporto bendrovei Alitalia [pagalba C 26/08 (ex NN 31/08)] (OL L 52, 2009, p. 3), tiek, kiek juo nenurodyta susigrąžinti pagalbą iš Alitalia teisių ir pareigų perėmėjų ir 2008 m. lapkričio 12 d. Komisijos sprendimą C(2008) 6745 galutinis, kuriuo pripažinta, kad Alitalia turto pardavimo procedūra, kuri taikant ypatingąją administracinę procedūrą turėjo pasibaigti šios oro transporto bendrovės likvidavimu, nėra valstybės pagalba, su sąlyga, kad Italijos valdžios institucijos laikysis savo įsipareigojimų užtikrinti sandorių vykdymą rinkos kaina (pagalba N 510/2008, OL C 46, p. 6).

      Rezoliucinė dalis

               1.

               Atmesti apeliacinį skundą.

               2.

               Ryanair Ltd padengia savo ir Europos Komisijos bei Alitalia — Compagnia Aerea Italiana SpA bylinėjimosi išlaidas.

               3.

               Italijos Respublika padengia savo bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 303, 2012 10 6.


title: Byla T-694/14: 2014 m. rugsėjo 22 d. pareikštas ieškinys byloje EREF/Komisija

text:
               17.11.2014

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 409/56

         2014 m. rugsėjo 22 d. pareikštas ieškinys byloje EREF/Komisija

   (Byla T-694/14)
   2014/C 409/77
   Proceso kalba: anglų

      Šalys

      Ieškovė: Europos atsinaujinančių šaltinių energijos federacija (EREF) (Briuselis, Belgija), atstovaujama advokato U. Prall

      Atsakovė: Europos Komisija

      Reikalavimai

   Ieškovė Bendrojo Teismo prašo:

               —

               panaikinti 2014 m. birželio 28 d. Komisijos komunikato 2014–2020 m. Valstybės pagalbos aplinkos apsaugai ir energetikai gairės (OL C 200/1) nuostatas, kurios susijusios su suderinamumo įvertinimu pagal Sutarties 107 straipsnio 3 dalies c punktą ir kurios yra 3.3.2 dalyje dėl atsinaujinančios energijos paramos schemų kūrimo „Pagalba veiklai, skirta atsinaujinantiems energijos šaltiniams“,

               —

               priteisti iš Europos Komisijos visas bylinėjimosi išlaidas, įskaitant ir ieškovės bylinėjimosi išlaidas.

      Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

   Grįsdama ieškinį ieškovė remiasi keturiais pagrindais.

               1.

               Pirmasis ieškinio pagrindas, susijęs su kompetencijos stoka.

                           —

                           Komisija neturėjo kompetencijos priimti Gairių, nes Europos teisės aktų leidėjas apribojo kompetenciją energetikos srityje. Pagal SESV 194 straipsnį technologiškai neutralios atsinaujinančios energijos paramos schemos negali būti paliktos valstybių narių kompetencijai, nes jomis pažeidžiamos suverenios energetikos teisės. Europos Komisija nėra ES teisės aktų leidėja ir ji negali naudoti gairių, kad priimtų „quasi-teisės aktus“, kurie prieštarautų antrinei ES teisei, t. y. Atsinaujinančios energijos direktyvai 2009/28/EB.

               2.

               Antrasis ieškinio pagrindas, susijęs su pareigos nurodyti priežastis pažeidimu.

                           —

                           Priimdama Gaires Komisija pažeidė pareigą nurodyti priežastis ir tai yra esminis procedūros reikalavimų pažeidimas. Nei pačiose Gairėse, nei Poveikio vertinime nėra pakankamai pateisinimo pasirinktai politikai reikalauti iš visų valstybių narių iš esmės priimti technologiškai neutralią siūlymų teikimo sistemą atsinaujinančiai energijai paremti.

               3.

               Trečiasis ieškinio pagrindas, susijęs su tariamu proporcingumo principo pažeidimu.

                           —

                           Komisija Gairėmis pažeidžia proporcingumo principą, nes Gairėse siūlomi instrumentai yra netinkami deklaruojamiems tikslams skatinti siekti ES atsinaujinančios energijos tikslų mažinant iškraipantį poveikį. Šie instrumentai yra neproporcingi, nes jais sukuriama pernelyg didelė našta valstybėms narėms, kurios beveik visos turi pertvarkyti savo atsinaujinančios energijos paramos schemas, ir individams, kurie patirs papildomų administracinių sunkumų, dalyvaudami konkurencingose pasiūlymų teikimo procedūrose.

               4.

               Ketvirtasis ieškinio pagrindas, susijęs su įgaliojimų viršijimu.

                           —

                           Gairėmis viršijami Komisijos įgaliojimai. Atrodo, kad Gairėmis Komisija stengiasi sureguliuoti teisės aktais sritį, kurioje ES teisės aktų leidėjas neturi kompetencijos, ir mano, jog priemonėmis, kuriomis pirmiausia siekiama suderinti paramą atsinaujinančiai energijai ES, būtų siekiama užtikrinti tam tikrų valstybės pagalbos priemonių suderinamumą su vidaus rinka.


title: Byla T-169/08: 2016 m. gruodžio 15 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje DEI/Europos Komisija (Konkurencija — Piktnaudžiavimas dominuojančia padėtimi — Graikijos lignito tiekimo rinka ir didmeninė elektros energijos rinka — Sprendimas, kuriuo konstatuojamas EB 86 straipsnio 1 dalies, kartu su EB 82 straipsniu, pažeidimas — Valstybinių lignito telkinių eksploatavimo teisių suteikimas viešajai įmonei arba jų tolesnis galiojimas — Atitinkamų rinkų apibrėžimas — Nelygios galimybės — Pareiga motyvuoti — Teisėti lūkesčiai — Piktnaudžiavimas įgaliojimais — Proporcingumas)

text:
               6.2.2017

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 38/21

         2016 m. gruodžio 15 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje DEI/Europos Komisija

   (Byla T-169/08) (1)

   ((Konkurencija - Piktnaudžiavimas dominuojančia padėtimi - Graikijos lignito tiekimo rinka ir didmeninė elektros energijos rinka - Sprendimas, kuriuo konstatuojamas EB 86 straipsnio 1 dalies, kartu su EB 82 straipsniu, pažeidimas - Valstybinių lignito telkinių eksploatavimo teisių suteikimas viešajai įmonei arba jų tolesnis galiojimas - Atitinkamų rinkų apibrėžimas - Nelygios galimybės - Pareiga motyvuoti - Teisėti lūkesčiai - Piktnaudžiavimas įgaliojimais - Proporcingumas))
   (2017/C 038/28)
   Proceso kalba: graikų

      Šalys

      Ieškovė Dimosia Epicheirisi Ilektrismou AE: (DEI) (Atėnai, Graikija), atstovaujama advokato P. Anestis

      Ieškovės pusėje į bylą įstojusi šalis: Graikijos Respublika, atstovaujama P. Mylonopoulos ir K. Boskovits

      Atsakovė: Europos Komisija, atstovaujama T. Christoforou, padedamo advokato A. Oikonomou

      Atsakovės pusėje į bylą įstojusios šalys: Elpedison Paragogi Ilektrikis Energeias AE (Elpedison Energeiaki), anksčiau Energeiaki Thessalonikis AE (Marousi, Graikija) ir Elliniki Energeia kai Anaptyxi AE (HE & D SA) (Kifisija, Graikija), atstovaujamos advokatų P. Skouris ir E. Trova, ir Mytilinaios AE (Atėnai), Protergia AE (Atėnai) ir Alouminion tis Ellados VEAE, anksčiau Alouminion AE (Atėnai), atstovaujamos N. Korogiannakis, I. Zarzoura, D. Diakopoulos ir E. Chrisafis

      Dalykas

   SESV 263 straipsniu grindžiamas prašymas panaikinti 2008 m. kovo 5 d. Komisijos sprendimą C(2008) 824 final dėl lignito gavybos teisių, kurias Graikijos Respublika suteikė DEI, suteikimo arba jų tolesnio galiojimo

      Rezoliucinė dalis

               1.

               Atmesti ieškinį.

               2.

               Priteisti iš Dimosia Epicheirisi Ilektrismou AE (DEI) padengti savo bylinėjimosi išlaidas ir Europos Komisijos, Elpedison Paragogi Ilektrikis Energeias AE (Elpedison Energeiaki), Elliniki Energeia kai Anaptyxi AE (HE & D SA), Mytilinaios AE, Protergia AE bei Alouminion tis Ellados VEAE patirtas bylinėjimosi išlaidas

               3.

               Graikijos Respublika padengia savo bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 183, 2008 7 19.


title: Byla C-467/10: 2010 m. rugsėjo 28 d. Landgericht Gießen (Vokietija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą baudžiamojoje byloje prieš Baris Akyüz

text:
               4.12.2010

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 328/18

         2010 m. rugsėjo 28 d.Landgericht Gießen (Vokietija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą baudžiamojoje byloje prieš Baris Akyüz
   (Byla C-467/10)
   ()
   2010/C 328/33
   Proceso kalba: vokiečių

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Landgericht Gießen

      Šalis pagrindinėje byloje

   Baris Akyüz

      Prejudiciniai klausimai

   Ar

               a)

               1991 m. liepos 29 d. Tarybos direktyvos dėl vairuotojo pažymėjimų (91/439/EEB) (1) 1 straipsnio 2 dalis kartu su 8 straipsnio 4 dalies 2 punktu

               b)

               2006 m. gruodžio 20 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2006/126/EB dėl vairuotojo pažymėjimų (nauja redakcija) (2) 2 straipsnio 1 dalis kartu su 11 straipsnio 4 dalimi

         turi būti aiškinami taip,

               1.

               kad jais valstybei narei (priimančiajai valstybei) draudžiama atsisakyti savo teritorijoje pripažinti kitoje valstybėje narėje (pažymėjimą išdavusioje valstybėje) išduotą vairuotojo pažymėjimą, jei vairuotojo pažymėjimas jį išdavusioje valstybėje įgytas po to, kai atsisakyta jį išduoti priimančiojoje valstybėje, nes nebuvo įvykdyti visi fiziniai ir psichiniai saugaus motorinės transporto priemonės vairavimo reikalavimai;

               2.

               atsakius teigiamai: ar jais valstybei narei (priimančiajai valstybei) draudžiama atsisakyti savo teritorijoje pripažinti kitoje valstybėje narėje (pažymėjimą išdavusioje valstybėje) išduotą vairuotojo pažymėjimą, kai vairuotojo pažymėjimas jį išdavusioje valstybėje įgytas po to, kai atsisakyta jį išduoti priimančiojoje valstybėje, nes nebuvo įvykdyti visi fiziniai ir psichiniai saugaus motorinės transporto priemonės vairavimo reikalavimai
                     ir
                   dėl vairuotojo pažymėjime pateiktų duomenų, kitokios išdavimo valstybėje įrašytos neabejotinos informacijos arba dėl kitokių neabejotinų duomenų, ypač bet kokių duomenų apie vairuotojo pažymėjimo savininką ar kitokios patikimos priimančiosios valstybės informacijos, konstatuojama, kad pažeista gyvenamosios vietos sąlyga, numatyta Direktyvos 91/439/EEB 7 straipsnio 1 dalies b punkte ir Direktyvos 2006/126/EB 7 straipsnio 1 dalies e punkte;

                           —

                           jei nepakanka kitų neabejotinų duomenų, ypač bet kokių duomenų apie vairuotojo pažymėjimo savininką ar kitokios patikimos priimančiosios valstybės informacijos: ar pagal Teisingumo Teismo praktiką informacija laikoma gauta iš pažymėjimą išdavusios valstybės ir tokiu atveju, kai ji perduodama ne tiesiogiai, o per trečiuosius asmenis, būtent priimančiosios valstybės ambasadą pažymėjimą išdavusioje valstybėje;

               3.

               kad jais valstybei narei (priimančiajai valstybei) draudžiama atsisakyti savo teritorijoje pripažinti kitoje valstybėje narėje (pažymėjimą išdavusioje valstybėje) išduotą vairuotojo pažymėjimą tokiu atveju, kai nors ir įvykdyti formalūs reikalavimai vairuotojo pažymėjimui gauti, konstatuojama, kad atvykimo tikslas buvo tik gauti vairuotojo pažymėjimą, ir nebuvo jokių kitų Sąjungos teisės, būtent SESV numatytų pagrindinių laisvių ir Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijos bei Europos žmogaus teisių ir pagrindinių laisvių apsaugos konvencijos saugomų tikslų (vairuotojo pažymėjimų turizmas)?

      (1)  OL L 237, 1991 8 24, p. 1; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 7 sk., 1 t., p. 317

      (2)  OL L 403, 2006 12 30, p. 18


title: Byla T-186/12: 2015 m. birželio 25 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Copernicus-Trademarks/VRDT – Maquet (LUCEA LED) (Bendrijos prekių ženklas — Protesto procedūra — Žodinio Bendrijos prekių ženklo LUCEA LED paraiška — Ankstesnis žodinis Bendrijos prekių ženklas LUCEO — Ankstesnio pobūdžio nebuvimas — Prašymas pripažinti prioritetą — Į registrą įrašyta prioriteto data — Prioriteto dokumentai — Nagrinėjimas „ex officio“ — Teisė į gynybą)

text:
               10.8.2015

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 262/16

         2015 m. birželio 25 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Copernicus-Trademarks/VRDT – Maquet (LUCEA LED)

   (Byla T-186/12) (1)

   ((Bendrijos prekių ženklas - Protesto procedūra - Žodinio Bendrijos prekių ženklo LUCEA LED paraiška - Ankstesnis žodinis Bendrijos prekių ženklas LUCEO - Ankstesnio pobūdžio nebuvimas - Prašymas pripažinti prioritetą - Į registrą įrašyta prioriteto data - Prioriteto dokumentai - Nagrinėjimas „ex officio“ - Teisė į gynybą))
   (2015/C 262/21)
   Proceso kalba: anglų

      Šalys

      Ieškovė: Copernicus-Trademarks Ltd (Boramvudas, Jungtinė Karalystė), iš pradžių atstovaujama advokato S. Vykydal, vėliau – advokato F. Henkel

      Atsakovė: Vidaus rinkos derinimo tarnyba (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui), atstovaujama A. Folliard-Monguiral

      Kita procedūros VRDT apeliacinėje taryboje šalis, įstojusi į bylą Bendrajame Teisme: Maquet SAS (Ardonas, Prancūzija), atstovaujama advokato N. Hebeis

      Dalykas

   Ieškinys, dėl 2012 m. vasario 13 d. VRDT ketvirtosios apeliacinės tarybos sprendimo (byla R 67/2011-4), susijusio su protesto procedūra tarp Capella EOOD ir Maquet SAS.

      Rezoliucinė dalis

               1.

               Atmesti ieškinį.

               2.

               Copernicus-Trademarks Ltd padengia savo, Vidaus rinkos derinimo tarnybos (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui) (VRDT) ir Maquet SAS bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 200, 2012 7 7.


title: Byla C-306/07 2008 m. gruodžio 18 d. Teisingumo Teismo (pirmoji kolegija) sprendimas byloje ( Højesteret (Danija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Ruben Andersen prieš Kommunernes Landsforening som mandatar for Slagelse Kommune (tidl. Skælskør Kommune ) (Darbuotojų informavimas — Direktyva 91/533/EEB — 8 straipsnio 1 ir 2 dalys — Taikymo sritis — Darbuotojai, kuriems taikoma kolektyvinė sutartis — Laikinos darbo sutarties arba darbo santykių sąvoka)

text:
               21.2.2009

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 44/13

         2008 m. gruodžio 18 d. Teisingumo Teismo (pirmoji kolegija) sprendimas byloje (Højesteret (Danija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Ruben Andersen prieš Kommunernes Landsforening som mandatar for Slagelse Kommune (tidl. Skælskør Kommune)
   (Byla C-306/07) (1)

   (Darbuotojų informavimas - Direktyva 91/533/EEB - 8 straipsnio 1 ir 2 dalys - Taikymo sritis - Darbuotojai, kuriems taikoma kolektyvinė sutartis - „Laikinos“ darbo sutarties arba darbo santykių sąvoka)
   (2009/C 44/21)
   Proceso kalba: danų
   Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas
   Højesteret
   Šalys pagrindinėje byloje

      Ieškovas: Ruben Andersen
   Atsakovė: Kommunernes Landsforening som mandatar for Slagelse Kommune (tidl. Skælskør Kommune)
   Dalykas
   Prašymas priimti prejudicinį sprendimą — Højesteret — 1991 m. spalio 14 d. Tarybos direktyvos 91/533/EEB dėl darbdavio pareigos informuoti darbuotojus apie galiojančias sutarties arba darbo santykių sąlygas (OL L 288; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 5 sk., 2 t., p. 3) 8 straipsnio 1 ir 2 dalių aiškinimas — Kolektyvinės sutarties dėl direktyvos perkėlimo taikymas darbuotojui, kuris nepriklauso nė vienai iš šią sutartį pasirašiusių profesinių organizacijų — Darbuotojų, kurie mano, kad nesilaikant iš direktyvos išplaukiančių pareigų jiems padaryta žala, teisės
   Rezoliucinė dalis

               1.

               1991 m. spalio 14 d. Tarybos direktyvos 91/533/EEB dėl darbdavio pareigos informuoti darbuotojus apie galiojančias sutarties arba darbo santykių sąlygas 8 straipsnio 1 dalis turi būti aiškinama kaip nedraudžianti nacionalinės teisės akto, kuriame numatyta, kad kolektyvinės sutartis, kuria užtikrinamas šios direktyvos nuostatų perkėlimas į nacionalinę teisę, yra taikoma darbuotojui, net jei jis nepriklauso jokiai tokią kolektyvinę sutartį pasirašiusiai profesinei organizacijai.

               2.

               Direktyvos 91/533 8 straipsnio 2 dalies antroji pastraipa turi būti aiškinama kaip nedraudžianti darbuotojo, kuris nepriklauso profesinei organizacijai, pasirašiusiai jo darbo santykius reglamentuojančią kolektyvinę sutartį, laikyti tokiu, kuriam ši konvencija „taikoma“ šios nuostatos prasme.

               3.

               Direktyvos 91/533 8 straipsnio 2 dalies antrosios pastraipos sąvokos „laikina darbo sutartis arba darbo santykiai“ turi būti aiškinamos kaip reiškiančios trumpalaikes sutartis ir darbo santykius. Jei dėl šio tikslo nėra priimtos valstybės narės teisės normos, nacionaliniai teismai turi ją nustatyti kiekvienu atveju atsižvelgdami į atitinkamų sričių ar profesijų arba veiklos ypatybes. Tačiau ši trukmė turi būti nustatyta taip, kad būtų užtikrinta veiksminga teisių, kuriomis pagal šią direktyvą naudojasi darbuotojai, apsauga.

      (1)  OL C 211, 2007 9 8.


title: Byla T-19/07 2007 m. sausio 25 d. pareikštas ieškinys byloje Systran ir Systran Luxembourg prieš Komisiją

text:
               24.3.2007

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 69/21

         2007 m. sausio 25 d. pareikštas ieškinys byloje Systran ir Systran Luxembourg prieš Komisiją

   (Byla T-19/07)
   (2007/C 69/49)
   Proceso kalba: prancūzų
   Šalys

      Ieškovės: Systran SA ir Systran Luxembourg, atstovaujamos advokatų J.-P. Spitzer ir E. de Boissieu

      Atsakovė: Europos Bendrijų Komisija
   Ieškovių reikalavimai

               —

               Įpareigoti Europos Bendriją, o būtent Komisiją, nedelsiant nutraukti veiksmus, kuriais pažeidžiamos intelektinės nuosavybės teisės, ir veiksmus, kuriais atskleidžiama informacija.

               —

               Įpareigoti konfiskuoti visas Komisijos ir GOSSELIES bendrovės turimas laikmenas, kuriose, pažeidžiant SYSTRAN teises, atgaminamos Gosselies bendrovės informacinės technologijos pradedant EC-SYSTRAN Unix ir SYSTRAN Unix versijomis, ir įpareigoti jas perduoti SYSTRAN arba bent jau jas sunaikinti prižiūrint ministerijos pareigūnui.

               —

               Priteisti iš Europos Bendrijos, o būtent Komisijos, atlyginti ieškovėms atsiradusius nuostolius, Komisijai, konkrečiai Komisijos vertimo generaliniam direktoratui, atliekant savo funkcijas pažeidus intelektinės nuosavybės teises.

               —

               Šie nuostoliai yra tokie:

                           —

                              SYSTRAN Luxembourg — 1 531 000 eurų;

                           —

                              SYSTRAN SA — negalutinė 47 014 000 eurų suma ir 2 000 000 eurų kaip neturtinės žalos atlyginimas.

               —

               Įpareigoti Pirmosios instancijos teismo sprendimą Komisijos išlaidomis SYSTRAN pasirinkimu paskelbti specialiuose leidiniuose, specialiose apžvalgose ir specialiuose interneto tinklapiuose.

               —

               Bet kuriuo atveju priteisti iš Komisijos visas bylinėjimosi išlaidas.

         Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai
   Pagal sutartis dėl leidimo naudotis automatine vertimo raštu kompiuterių programa SYSTRAN, sudarytas tarp ieškovių teisinių pirmtakų ir Komisijos, pastaroji įgijo teisę naudoti programinę įrangą jos, o taip pat ir Europos institucijų, reikmėms. Ieškovių teigimu, sutartyse nebuvo numatytas joks intelektinės nuosavybės teisių, susijusių su kompiuterine programa SYSTRAN, perleidimas Komisijai. Nuo 1999 m. iki 2002 m., SYSTRAN, tarpininkaujant jos filialui SYSTRAN Luxembourg, užtikrino Komisijai perėjimą prie naujos naudojimo sistemos. Šiuo klausimu su Komisija pasirašytoje sutartyje buvo numatyta, kad visa Komisijos vertimo raštu sistema lieka jos nuosavybė, „tačiau nedarant žalos jau egzistuojančioms intelektinės ar pramoninės nuosavybės teisėms“.
   2003 m. spalio mėn. Komisija paskelbė viešą konkursą dėl „Europos Komisijos automatinio vertimo paslaugų teikimo ir lingvistinio sustiprinimo, o taip pat dėl susijusių paslaugų teikimo“ (1). Ieškovės šioje procedūroje nedalyvavo. Tačiau SYSTRAN pateikė prieštaravimą dėl konkurso ir būsimos sutarties, nes, jos teigimu, tai gali pažeisti jos intelektinės nuosavybės teises, susijusias su šia kompiuterine programa.
   Šiuo ieškiniu ieškovės tvirtina, kad sutarties sudarymas su kita nei SYSTRAN bendrove savaime pažeistų jų intelektinės nuosavybės teises ir laimėjusios bendrovės naudai būtų atskleista jų know-how. Jos tvirtina, kad dėl konkurse nurodytų užduočių, kurias be kitų, sudarytų SYSTRAN sukurtos sistemos pakeitimas ir pritaikymas, įgyvendinimui reiktų bent jau išankstinio jos sutikimo. Todėl jos teigia, kad Komisija, nereikalaudama tokio sutikimo, yra kalta dėl su SYSTRAN sistema susijusių intelektinės nuosavybės teisių pažeidimo ir, todėl, dėl ieškovių know-how atskleidimo pažeidžiant Direktyvos 91/250/EEB (2), perkeltos į nacionalines teisės sistemas, 4 straipsnį.
   Ieškovės tvirtina, kad SYSTRAN kompiuterių programos neteisėtas naudojimas ir jų know-how atskleidimas yra pažeidimas, dėl kurio kyla Komisijos atsakomybė pagal EB 235 straipsnį ir EB 288 straipsnio antrąją pastraipą. Be to, jos tvirtina, kad šie pažeidimai sukėlė žalą, kurią turi atlyginti Komisija.

      (1)  Viešas konkursas Nr. 2003/S 191-171556 (OL S 191).

      (2)  1991 m. gegužės 14 d. Tarybos direktyva 91/250/EEB dėl kompiuterių programų teisinės apsaugos, OL L 122, p. 42.


title: Byla C-580/14: 2014 m. gruodžio 16 d. Verwaltungsgericht Berlin (Vokietija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje advokatė Sandra Bitter kaip Ziegelwerk Höxter GmbH bankroto administratorė/Vokietijos Federacinė Respublika

text:
               23.3.2015

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 96/2

         2014 m. gruodžio 16 d.Verwaltungsgericht Berlin (Vokietija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje advokatė Sandra Bitter kaip Ziegelwerk Höxter GmbH bankroto administratorė/Vokietijos Federacinė Respublika

   (Byla C-580/14)
   (2015/C 096/03)
   Proceso kalba: vokiečių

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Verwaltungsgericht Berlin

      Šalys pagrindinėje byloje

      Ieškovė: advokatė Sandra Bitter kaip Ziegelwerk Höxter GmbH bankroto administratorė

      Atsakovė: Vokietijos Federacinė Respublika

      Prejudicinis klausimas

   Ar Direktyvos dėl apyvartinių taršos leidimų prekybos (1) 16 straipsnio 3 dalies antrame sakinyje įtvirtinta taisyklė, pagal kurią bauda už perteklinę šiltnamio efektą sukeliančių dujų emisiją yra 100 EUR už kiekvieną išmestos anglies dioksido tonos ekvivalentą, už kurį operatorius ar orlaivio operatorius neatsisakė leidimų, pažeidžia proporcingumo principą?

      (1)  2003 m. spalio 13 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2003/87/EB, nustatanti šiltnamio efektą sukeliančių dujų emisijos leidimų sistemą Bendrijoje ir iš dalies keičianti Tarybos direktyvą 96/61/EB (OL L 275, p. 32; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 15 sk., 7 t., p. 631).


title: Byla T-3/08 2008 m. sausio 2 d. pareikštas ieškinys Coedo Suárez prieš Tarybą

text:
               8.3.2008

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 64/54

         2008 m. sausio 2 d. pareikštas ieškinys Coedo Suárez prieš Tarybą

   (Byla T-3/08)
   (2008/C 64/87)
   Proceso kalba: prancūzų
   Šalys

      Ieškovas: Angel Coedo Suárez (Briuselis, Belgija), atstovaujamas advokatų S. Rodrigues ir C. Bernard-Glanz

      Atsakovė: Europos Sąjungos Taryba
   Ieškovo reikalavimai

               —

               Pripažinti šį ieškinį priimtinu.

               —

               Panaikinti 2007 m. spalio 30 d. Tarybos sprendimą tiek, kiek juo ieškovui atsisakyta suteikti jo reikalaujamą teisę susipažinti su įvairiais Tarybos dokumentais, susijusiais su 2004 m. vasario 19 d. tarp ieškovo ir vienos iš jo kolegių įvykusiu ginču, kurie parengti įvykus šiam ginčui (vidaus posėdžių protokolais, tyrimo išvadomis ir apsaugos tarnybos ataskaita).

               —

               Priteisti iš atsakovės bylinėjimosi išlaidas.

         Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai
   Šiuo ieškiniu ieškovas prašo panaikinti 2007 m. spalio 30 d. Tarybos generalinio sekretoriato F generalinio direktorato sprendimą atmesti jo kartotinę paraišką dėl galimybės susipažinti su dokumentais, susijusiais su tarp ieškovo ir vienos iš jo kolegių įvykusiu ginču.
   Pagrįsdamas savo ieškinį ieškovas remiasi dviem pagrindais.
   Pirmasis pagrindas susijęs su Reglamento 1049/2001 (1) 4 straipsnio 1 dalies b punkto pažeidimu ir su pareigos motyvuoti šios nuostatos taikymą pažeidimu.
   Antrasis pagrindas susijęs su Reglamento 45/2001 (2) 5 straipsnio pažeidimu ir su akivaizdžia klaida taikant šį reglamentą.

      (1)  2001 m. gegužės 30 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (EB) Nr. 1049/2001 dėl galimybės visuomenei susipažinti su Europos Parlamento, Tarybos ir Komisijos dokumentais (OL L 145, p. 43).

      (2)  2000 m. gruodžio 18 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (EB) Nr. 45/2001 dėl asmenų apsaugos Bendrijos institucijoms ir įstaigoms tvarkant asmens duomenis ir laisvo tokių duomenų judėjimo (OL L 8, p. 1).


title: Byla C-270/12: 2014 m. sausio 22 d. Teisingumo Teismo (didžioji kolegija) sprendimas byloje Jungtinė Didžiosios Britanijos ir Šiaurės Airijos Karalystė prieš Europos Parlamentą, Europos Sąjungos Tarybą (Reglamentas (ES) Nr. 236/2012 — Skolintų vertybinių popierių pardavimas ir tam tikri kredito įsipareigojimų neįvykdymo apsikeitimo sandorių aspektai — 28 straipsnis — Galiojimas — Teisinis pagrindas — Europos vertybinių popierių ir rinkų institucijai suteikti intervenciniai įgaliojimai išskirtinėmis sąlygomis)

text:
               22.3.2014

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 85/4

         2014 m. sausio 22 d. Teisingumo Teismo (didžioji kolegija) sprendimas byloje Jungtinė Didžiosios Britanijos ir Šiaurės Airijos Karalystė prieš Europos Parlamentą, Europos Sąjungos Tarybą

   (Byla C-270/12) (1)

   (Reglamentas (ES) Nr. 236/2012 - Skolintų vertybinių popierių pardavimas ir tam tikri kredito įsipareigojimų neįvykdymo apsikeitimo sandorių aspektai - 28 straipsnis - Galiojimas - Teisinis pagrindas - Europos vertybinių popierių ir rinkų institucijai suteikti intervenciniai įgaliojimai išskirtinėmis sąlygomis)
   2014/C 85/06
   Proceso kalba: anglų

      Šalys

      Ieškovė: Jungtinė Didžiosios Britanijos ir Šiaurės Airijos Karalystė, atstovaujama A. Robinson, padedamo QC J. Stratford ir baristerio A. Henshaw

      Atsakovai: Europos Parlamentas, atstovaujamas A. Neergaard, R. Van de Westelaken, D. Gauci ir A. Gros-Tchorbadjiyska; Europos Sąjungos Taryba, atstovaujama H. Legal, A. De Elera ir E. Dimitriu-Segnana

      Atsakovės pusėje įstojusios į bylą šalys: Ispanijos Karalystė, atstovaujama A. Rubio González; Prancūzijos Respublika, atstovaujama G. de Bergues, D. Colas ir E. Ranaivoson; Italijos Respublika, atstovaujama G. Palmieri, padedamos avvocato dello Stato F. Urbani Neri; Europos Komisija, atstovaujama T. van Rijn, B. Smulders, C. Zadra ir R. Vasileva

      Dalykas

   Ieškinys dėl panaikinimo — 2012 m. kovo 14 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) Nr. 236/2012 dėl skolintų vertybinių popierių pardavimo ir tam tikrų kredito įsipareigojimų neįvykdymo apsikeitimo sandorių aspektų (OL L 86, p. 1) 28 straipsnio galiojimas — Institucinė pusiausvyra — Teisingumo Teismo praktikoje nustatytų sąlygų, susijusių su įgaliojimu delegavimu agentūroms, pažeidimas — SESV 290 ir 291 straipsnių pažeidimas — SESV 114 straipsnio pažeidimas — Įgaliojimų įsikišti suteikimas Europos vertybinių popierių ir rinkų institucijai (EVPRI) — EVPRI suteikta diskrecija, kiek tai susiję su būtinybe įsikišti ir priemonėmis, kurių reikia imtis — Priemonių, kurias gali priimti EVPRI, pobūdis

      Rezoliucinė dalis

               1.

               Atmesti ieškinį.

               2.

               Priteisti iš Jungtinė Didžiosios Britanijos ir Šiaurės Airijos Karalystės bylinėjimosi išlaidas.

               3.

               Ispanijos Karalystė, Prancūzijos Respublika, Italijos Respublika ir Komisija pačios padengia savo bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 273, 2012.9.8.


title: Byla C-568/11: 2011 m. lapkričio 14 d. Vestre Landsret (Danija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Agroferm A/S prieš Ministeriet for Fødevarer, Landbrug og Fiskeri

text:
               28.1.2012

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 25/35

      2011 m. lapkričio 14 d.Vestre Landsret (Danija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Agroferm A/S prieš Ministeriet for Fødevarer, Landbrug og Fiskeri

      (Byla C-568/11)
      (2012/C 25/67)
      Proceso kalba: danų

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

         Vestre Landsret

         Šalys pagrindinėje byloje

         Ieškovė: Agroferm A/S

         Atsakovė: Ministeriet for Fødevarer, Landbrug og Fiskeri

         Prejudiciniai klausimai

                  1.

                  Ar produktas, pagamintas iš cukraus, fermentuoto naudojant Corynebacterium glutamicum bakterijas, ir kurį, kaip konkrečiai nurodyta sprendimo pateikti prašymą priimti prejudicinį sprendimą I priede, sudaro apytiksliai 65 % lizino sulfato bei priemaišos, atsiradusios gamybos procese (nemodifikuotos žaliavos, gamybos procese naudojami reagentai ir šalutiniai produktai), priskirtinas Kombinuotosios nomenklatūros (redakcijos, taikytinos pagal 2005 m. spalio 27 d. [Komisijos] reglamento (EB) Nr. 1719/2005 (1), iš dalies keičiančio Tarybos reglamento (EEB) Nr. 2658/87 dėl tarifų ir statistinės prekių nomenklatūros bei dėl Bendrojo muitų tarifo I priedą, I priedą) 2309, 2922 ar 3824 pozicijai?
                  Ar šiuo aspektu svarbu tai, kad priemaišos buvo paliktos tyčia siekiant užtikrinti produkto tinkamumą naudoti ar pagerinti jo savybes gaminant pašarus, arba tai, kad priemaišos buvo paliktos todėl, jog nėra būtina ar tikslinga jas pašalinti? Kokiomis gairėmis reikia vadovautis siekiant įvertinti šį aspektą kiekvienu konkrečiu atveju?
                  Ar atsakant į klausimą svarbu tai, kad galima pagaminti kitus lizino turinčius produktus, įskaitant ir „gryną“ (>98 %) liziną bei lizino hidrochlorido produktus, kuriuose yra didesnis lizino kiekis nei prieš tai minėto lizino sulfato produkte, ir ar šiuo aspektu svarbu tai, kad lizino sulfato ir kitų priemaišų prieš tai minėtame lizino sulfato produkte kiekis atitinka šių medžiagų kiekį kitų gamintojų lizino sulfato produktuose? Kokiomis gairėmis reikia vadovautis siekiant įvertinti šį aspektą kiekvienu konkrečiu atveju?

                  2.

                  Jei būtų daroma prielaidą, kad, remiantis teisėtumo principu, gamybai nebuvo taikoma grąžinamųjų išmokų sistema, ar Europos Sąjungos teisei prieštarautų tai, jog nacionalinės valdžios institucijos, laikydamosi nacionalinių teisinio tikrumo ir teisėtų lūkesčių apsaugos principų, šioje byloje nagrinėjamu atveju atsisakytų išieškoti grąžinamąsias išmokas, kurias gamintojas įgijo sąžiningai?

                  3.

                  Jei būtų daroma prielaida, kad, remiantis teisėtumo principu, gamybai nebuvo taikoma grąžinamųjų išmokų sistema, ar Europos Sąjungos teisei prieštarautų tai, jog nacionalinės valdžios institucijos, laikydamosi nacionalinių teisinio tikrumo ir teisėtų lūkesčių apsaugos principų, šioje byloje nagrinėjamu atveju vykdytų įsipareigojimus (grąžinamųjų išmokų sertifikatai), kuriems buvo nustatyti terminai ir kuriuos gamintojas įgijo sąžiningai?

         (1)  OL L 286, 2005, p. 1.


title: Byla C-403/07 2008 m. lapkričio 27 d. Teisingumo Teismo (septintoji kolegija) sprendimas byloje ( Bundesfinanzhof (Vokietija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Metherma GmbH & Co. KG prieš Hauptzollamt Düsseldorf (Bendrasis muitų tarifas — Kombinuotoji nomenklatūra — Tarifinė klasifikacija — 8101 ir 8102 pozicijos — Volframo ar molibdeno strypų ir juostų, pagamintų paprasto sukepinimo būdu , atraižos ir nuolaužos — Neapdoroti volframas ir molibdenas, įskaitant strypus ir juostas, pagamintus paprasto sukepinimo būdu — Atliekos ir laužas)

text:
               24.1.2009

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 19/8

         2008 m. lapkričio 27 d. Teisingumo Teismo (septintoji kolegija) sprendimas byloje (Bundesfinanzhof (Vokietija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Metherma GmbH & Co. KG prieš Hauptzollamt Düsseldorf

   (Byla C-403/07) (1)

   (Bendrasis muitų tarifas - Kombinuotoji nomenklatūra - Tarifinė klasifikacija - 8101 ir 8102 pozicijos - Volframo ar molibdeno strypų ir juostų, „pagamintų paprasto sukepinimo būdu“, atraižos ir nuolaužos - Neapdoroti volframas ir molibdenas, įskaitant strypus ir juostas, pagamintus paprasto sukepinimo būdu - Atliekos ir laužas)
   (2009/C 19/12)
   Proceso kalba: vokiečių
   Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas
   Bundesfinanzhof
   Šalys pagrindinėje byloje
   Ieškovė: Metherma GmbH & Co. KG
   Atsakovė: Hauptzollamt Düsseldorf
   Dalykas
   Prašymas priimti prejudicinį sprendimą — Bundesfinanzhof — 1987 m. liepos 23 d. Tarybos reglamento (EEB) Nr. 2658/87 dėl tarifų ir statistinės nomenklatūros bei dėl Bendrojo muitų tarifo (OL L 256, p. 1) išaiškinimas — Kombinuotosios nomenklatūros klasifikavimo pozicijos, susijusios su volframo ir molibdeno strypais, pagamintais paprasto sukepinimo būdu, pakeitimas
   Rezoliucinė dalis
   1987 m. liepos 23 d. Tarybos reglamento (EEB) Nr. 2658/87 dėl tarifų ir statistinės nomenklatūros bei dėl Bendrojo muitų tarifo I priede įtvirtintos Kombinuotosios nomenklatūros versija, galiojusi 2001 m., t. y. 2000 m. spalio 13 d. Komisijos reglamente (EB) Nr. 2388/2000, iš dalies keičiančiame Reglamento Nr. 2658/87 I priedą, įtvirtinta versija, turi būti aiškinama taip, kad volframo ar molibdeno strypai ir juostos, „pagaminti paprasto sukepinimo būdu“, yra klasifikuojami atitinkamai 8101 91 10 ir 8102 91 10 subpozicijose. Tokie strypai ir juostos, priskiriami neapdorotiems nagrinėjamiems metalams, o ne šių metalų gaminiams, juos sulaužius ar supjausčius negali tapti atliekomis ir laužu, klasifikuojamais Kombinuotosios nomenklatūros 8101 91 90 ir 8102 91 90 subpozicijose.

      (1)  OL C 283, 2007 11 24.


20150731037616952015/C 270/503472015TC27020150817LT01LTINFO_JUDICIAL20150618404121Byla T-347/15: 2015 m. birželio 18 d. pareikštas ieškinys byloje Uganda Commercial Impex/Taryba

 ---documentbreak--- C2702015LT4010120150618LT00504014122015 m. birželio 18 d. pareikštas ieškinys byloje Uganda Commercial Impex/Taryba

   (Byla T-347/15)2015/C 270/50Proceso kalba: anglų
      Šalys

      Ieškovė: Uganda Commercial Impex (UCI) Ltd (Kampala, Uganda), atstovaujama solisitorių A. Meskarian, S. Zaiwalla, P. Reddy, K. Mittal ir baristerio R. Blakeley

      Atsakovė: Europos Sąjungos Taryba

      Reikalavimai

   Ieškovė Bendrojo Teismo prašo:

            —

            panaikinti Tarybos sprendimą (BUSP) 2015/620 (
                  1
               ) ir Tarybos įgyvendinimo reglamentą (ES) Nr. 2015/614 (
                  2
               ), kiek jie taikomi UCI (įskaitant UCI nurodymą Sprendimo ir Reglamento priedo b punkto 9 papunktyje);

            —

            jeigu būtina, pripažinti 2005 m. liepos 18 d. Tarybos reglamento (EB) Nr. 1183/2005 (iš dalies pakeistas) 9 straipsnio 1 dalį netaikytina UCI; ir

            —

            priteisti iš Tarybos su šiuo ieškiniu susijusias UCI išlaidas.

      Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

   Grįsdama ieškinį ieškovė remiasi keturiais pagrindais.

            1.

            Pirmasis ieškinio pagrindas, susijęs su tuo, kad Taryba neatliko jokio arba tinkamo nepriklausomo vertinimo dėl UCI įtraukimo į sąrašą, nors privalėjo tai padaryti.

            2.

            Antrasis ieškinio pagrindas, susijęs su tuo, kad bet kuriuo atveju Taryba padarė akivaizdžią vertinimo klaidą ir (arba) UCI įtraukimas į sąrašą neteisėtas, nes UCI atžvilgiu netenkinami įtraukimo į sąrašą kriterijai.

            3.

            Trečiasis ieškinio pagrindas, susijęs su procesinių UCI teisių, visų pirma jos teisės į gynybą ir teisės į veiksmingą teisminę gynybą, pažeidimu ir su tuo, kad Taryba nepateikė tinkamų motyvų.

            4.

            Ketvirtasis ieškinio pagrindas, susijęs su tuo, kad įrašius UCI į sąrašą bet kuriuo atveju pažeistos jos pagrindinės teisės ir proporcingumo principas.

      (
         1
      )	2015 m. balandžio 20 d. Tarybos sprendimas (BUSP) 2015/620, kuriuo iš dalies keičiamas Sprendimas 2010/788/BUSP dėl ribojamųjų priemonių Kongo Demokratinei Respublikai (OL L 102, 2015 4 21, p. 43).
   (
         2
      )	2015 m. balandžio 20 d. Tarybos įgyvendinimo reglamentas (ES) Nr. 2015/614, kuriuo įgyvendinama Reglamento (EB) Nr. 1183/2005, nustatančio tam tikras konkrečias ribojančias priemones asmenims, kurie savo veiksmais pažeidžia ginklų embargą Kongo Demokratinei Respublikai, 9 straipsnio 4 dalis (OL L 102, 2015 4 21, p. 10).


title: Byla T-716/13: 2013 m. gruodžio 27 d. pareikštas ieškinys byloje Harry’s New York Bar prieš VRDT – Harrys Pubar (HARRY’S BAR)

text:
               14.4.2014

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 112/38

         2013 m. gruodžio 27 d. pareikštas ieškinys byloje Harry’s New York Bar prieš VRDT – Harrys Pubar (HARRY’S BAR)

   (Byla T-716/13)
   2014/C 112/50
   Kalba, kuria surašytas ieškinys: anglų

      Šalys

      Ieškovė: Harry’s New York Bar SA (Paryžius, Prancūzija), atstovaujama advokato S. Arnaud

      Atsakovė: Vidaus rinkos derinimo tarnyba (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui)

      Kita procedūros Apeliacinėje taryboje šalis: Harrys Pubar AB (Gothenburg, Švedija)

      Reikalavimai

   Ieškovė Bendrojo Teismo prašo:

               —

               panaikinti 2013 m. spalio 8 d. Vidaus rinkos derinimo tarnybos (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui) pirmosios apeliacinės tarybos sprendimą sujungtose bylose R 946/2012-1 ir R 995/2012-1.

      Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

      Bendrijos prekių ženklo paraišką pateikęs asmuo: ieškovė.

      Prašomas įregistruoti Bendrijos prekių ženklas: žodinis prekių ženklas HARRY’S BAR 25, 29, 30, 32, 33 ir 43 klasių prekėms ir paslaugoms – Bendrijos prekių ženklo paraiška Nr. 3 378 031.

      Prekių ženklo ar žymens, kuriuo remtasi per protesto procedūrą, savininkė: kita procedūros Apeliacinėje taryboje šalis.

      Prekių ženklas ar žymuo, kuriuo remiamasi: Švedijos prekių ženklo registracijos Nr. 356 009, 320 026, 315 142, 55 6513-1066 25 ir 42 klasių prekėms ir paslaugoms.

      Protestų skyriaus sprendimas: patenkinti protestą iš dalies.

      Apeliacinės tarybos sprendimas: patenkinti apeliaciją iš dalies byloje R 995/2012-1 ir atmesti apeliaciją byloje R 946/2012-1.

      Ieškinio pagrindai: Tarybos reglamento (EB) Nr. 207/2009 8 straipsnio 1 dalies b punkto ir 4 dalies pažeidimas.


title: Byla T-334/14: 2014 m. gegužės 14 d. pareikštas ieškinys byloje Roca Sanitario/VRDT – Villeroy & Boch (Vandens maišytuvas)

text:
               11.8.2014

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 261/26

         2014 m. gegužės 14 d. pareikštas ieškinys byloje Roca Sanitario/VRDT – Villeroy & Boch (Vandens maišytuvas)

   (Byla T-334/14)
   2014/C 261/49
   Kalba, kuria surašytas ieškinys: ispanų

      Šalys

      Ieškovė: Roca Sanitario, SA (Barselona, Ispanija), atstovaujama advokato R. Guerras Mazón

      Atsakovė: Vidaus rinkos derinimo tarnyba (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui)

      Kita procedūros apeliacinėje taryboje šalis: Villeroy & Boch AG (Metlachas, Vokietija)

      Reikalavimai

   Ieškovė Bendrojo Teismo prašo:

               —

               panaikinti 2014 m. vasario 21 d. Vidaus rinkos derinimo tarnybos (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui) trečiosios apeliacinės tarybos sprendimą byloje R 812/2012-3;

               —

               priteisti iš VRTD ir, jei reikia, į bylą įstojusios šalies, jei pastaroji įstoja į bylą palaikyti atsakovės, bylinėjimosi išlaidas.

      Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

      Įregistruotas Bendrijos prekių ženklas, dėl kurio pateiktas prašymas pripažinti jo registraciją negaliojančia: vandens maišytuvo dizainas – įregistruotas Bendrijos dizainas Nr. 1 264 568-0004.

      Bendrijos prekių ženklo savininkė: ieškovė.

      Šalis, prašanti pripažinti Bendrijos prekių ženklo registraciją negaliojančia: Villeroy & Boch AG.

      Prašymo pripažinti registraciją negaliojančia motyvai: dizaino nenaujumas ir individualių savybių nebuvimas, palyginti su kitos procedūros apeliacinėje taryboje šalies vandens maišytuvo dizainu (Nr. 00 584 560-0004).

      Anuliavimo skyriaus sprendimas: patenkinti prašymą pripažinti registraciją negaliojančia.

      Apeliacinės tarybos sprendimas: atmesti apeliaciją.

      Ieškinio pagrindai: Reglamento Nr. 6/2002 6 straipsnio, aiškinamo atsižvelgiant į to paties reglamento 25 straipsnio 1 dalies b punktą, pažeidimas.


title: Byla C-54/06 2006 m. gruodžio 7 d. Teisingumo Teismo (penktoji kolegija) sprendimas Europos Bendrijų Komisija prieš Belgijos Karalystę (Valstybės įsipareigojimų neįvykdymas — Direktyva 2001/42/EB — Tam tikrų planų ir programų pasekmių aplinkai vertinimas — Neperkėlimas per nustatytą terminą)

text:
               30.12.2006

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 331/19

         2006 m. gruodžio 7 d. Teisingumo Teismo (penktoji kolegija) sprendimas Europos Bendrijų Komisija prieš Belgijos Karalystę

   (Byla C-54/06) (1)

   (Valstybės įsipareigojimų neįvykdymas - Direktyva 2001/42/EB - Tam tikrų planų ir programų pasekmių aplinkai vertinimas - Neperkėlimas per nustatytą terminą)
   (2006/C 331/32)
   Proceso kalba: prancūzų
   Šalys

      Ieškovė: Europos Bendrijų Komisija, atstovaujama J. Hottiaux ir F. Simonetti

      Atsakovė: Belgijos Karalystė, atstovaujama L. Van den Broeck
   Dalykas
   Valstybės įsipareigojimų neįvykdymas — Nuostatų, būtinų įgyvendinti 2001 m. birželio 27 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvą 2001/42/EB dėl tam tikrų planų ir programų pasekmių aplinkai vertinimo (OL L 197, p. 30), nepriėmimas per nustatytą terminą
   Rezoliucinė dalis

               1.

               Nepriėmusi 2001 m. birželio 27 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvą 2001/42/EB dėl tam tikrų planų ir programų pasekmių aplinkai vertinimo įgyvendinančių įstatymų ir kitų teisės aktų per nustatytą terminą, Belgijos Karalystė neįvykdė įsipareigojimų pagal šią direktyvą.

               2.

               Priteisti iš Belgijos Karalystės bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 74, 2006 3 25.


title: Byla C-558/13: 2014 m. birželio 4 d. Teisingumo Teismo pirmininko nutartis byloje Krajský súd v Prešove (Slovakija)  – CD Consulting s. r. o./Marián Vasko

text:
               11.8.2014

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 261/20

         2014 m. birželio 4 d. Teisingumo Teismo pirmininko nutartis byloje Krajský súd v Prešove (Slovakija) – CD Consulting s. r. o./Marián Vasko

   (Byla C-558/13) (1)

   2014/C 261/36
   Proceso kalba: slovakų
   Teisingumo Teismo pirmininkas nutartimi nurodė išbraukti bylą iš registro.

      (1)  OL C 45, 2014 2 15.


20150731053617062015/C 270/352082015TC27020150817LT01LTINFO_JUDICIAL20150424282811Byla T-208/15: 2015 m. balandžio 24 d. pareikštas ieškinys byloje Universiteit Antwerpen prieš REA

 ---documentbreak--- C2702015LT2810120150424LT00352812812015 m. balandžio 24 d. pareikštas ieškinys byloje Universiteit Antwerpen prieš REA

   (Byla T-208/15)2015/C 270/35Proceso kalba: anglų
      Šalys

      Ieškovas: Universiteit Antwerpen (Antverpenas, Belgija), atstovaujamas advokatų P. Teerlinck ir P. de Bandt

      Atsakovė: Mokslinių tyrimų vykdomoji įstaiga (REA)

      Reikalavimai

   Ieškovas Bendrojo Teismo prašo:

            —

            pripažinti, kad dotacijos susitarimo Nr. 238214 „C7“ (Cerebellar-Cortical Control: Cells, Circuits, Computation, and Clinic) ir dotacijos susitarimo Nr. 238686 „CEREBNET“ (Timing and plasticity in the olivo-cerebellar system), sudarytų vykdant Septintąją bendrąją programą (FP7-PEOPLE-ITN-2008) dėl paramos mokslo darbuotojų mokymui ir karjeros plėtrai bei pradinio mokymo tinklams, negalima aiškinti taip, kad jais nustatyta naudos gavėjų pareiga mokymus pradedantiesiems mokslo darbuotojams rengti tik savo pačių patalpose, ir atitinkamai patvirtinti, kad REA negali, remdamasi tokiu aiškinimu, atmesti kaip nepriimtinų dalies išlaidų, susijusių su pradedančiųjų mokslo darbuotojų mokymu;

            —

            priteisti iš REA ieškovo nurodytas išlaidas, susijusias su pradedančiųjų mokslo darbuotojų mokymu vykdant dotacijos susitarimus „C7“ ir „CEREBNET“, bei palūkanas, skaičiuojamas nuo mokėjimo termino pabaigos; ir

            —

            priteisti iš REA ieškovo bylinėjimosi išlaidas.

      Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

   Grįsdamas ieškinį ieškovas remiasi dviem pagrindais.

            1.

            Pirmasis ieškinio pagrindas, susijęs su tuo, kad REA savo poziciją grindžia neteisingu dotacijos susitarimų „C7“ ir „CEREBNET“ aiškinimu. Šis pirmasis ieškinio pagrindas sudarytas iš trijų dalių: draudimas rengti mokymus ne naudos gavėjo patalpose prieštarautų Septintosios bendrosios programos, programos „Žmonės“, 2008 PWP ir Europos mokslo darbuotojų chartijos tikslams (pirmoji dalis), remiantis dotacijos susitarimų ir pareiškėjų vadovo nuostatomis galima teigti, kad naudos gavėjų pareiga surengti mokymus gali būti įvykdyta ne jų pačių patalpose (antroji dalis), ir nėra dotacijos susitarimų ar kurio nors kito taikytino dokumento nuostatos (-ų), kurioje (-iose) būtų nurodyta, kad mokymai turėtų būti rengiami tik naudos gavėjo patalpose (trečioji dalis).

            2.

            Antrasis ieškinio pagrindas, susijęs su tuo, kad REA aiškinimas prieštarauja teisinio saugumo ir teisėtų lūkesčių apsaugos principui bei proporcingumo principui.


title: Byla C-50/05 Korkein Hallinto-oikeus (Suomija) 2005 m. vasario 4 d. nutartimi pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Maija Terttu Inkeri Nikula

text:
               16.4.2005

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 93/11

         Korkein Hallinto-oikeus (Suomija) 2005 m. vasario 4 d. nutartimi pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Maija Terttu Inkeri Nikula
   (Byla C-50/05)
   (2005/C 93/20)
   Proceso kalba: suomių

      Korkein Hallinto-oikeus (Suomija) 2005 m. vasario 4 d. nutartimi kreipėsi į Europos Bendrijų Teisingumo Teismą su prašymu, kurį Teisingumo Teismo sekretoriatas gavo 2005 m. vasario 8 d., priimti prejudicinį sprendimą byloje Maija Terttu Inkeri Nikula.

      Korkein Hallinto-oikeus prašo Teisingumo Teismo atsakyti į šį klausimą:

               ar 1971 m. birželio 14 d. Tarybos reglamento (EEB) Nr. 1408/71 (1) dėl socialinės apsaugos sistemų taikymo pagal darbo sutartį dirbantiems asmenims ir jų šeimos nariams, judantiems Bendrijoje 33 straipsnio 1 dalis turi būti aiškintina taip, kad situacija, tuo atveju, kai pensininkas pagal Reglamento 27 straipsnį turi teisę gauti ligos ir motinystės išmokas tik iš gyvenamosios vietos įstaigos ir tos įstaigos sąskaita, ligos draudimo įmokos nustatomos tokiu būdu, kad pensininko gyvenamosios vietos šalyje pensijos, gaunamos iš tos valstybės, ir pensijos, gaunamos iš kitos valstybės, imamos kaip pagrindas nustatyti šių įmokų sumą – jei ligos draudimo įmokos neviršija pensijų, gaunamų iš gyvenamosios vietos valstybės, sumos – yra suderinama su šia nuostata?

      (1)  OL L 149, 1971 6 5, p. 2.


title: Byla T-37/17: 2017 m. sausio 23 d. pareikštas ieškinys byloje Bank Tejarat/Taryba

text:
               3.4.2017

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 104/52

         2017 m. sausio 23 d. pareikštas ieškinys byloje Bank Tejarat/Taryba

   (Byla T-37/17)
   (2017/C 104/73)
   Proceso kalba: anglų

      Šalys

      Ieškovas: Bank Tejarat (Teheranas, Iranas), atstovaujamas solisitorių S. Zaiwalla, P. Reddy, K. Mittal, A. Meskarian, baristerių T. Otty, R. Blakeley, V. Zaiwalla ir H. Leith

      Atsakovė: Europos Sąjungos Taryba

      Reikalavimai

   Ieškovas Bendrojo Teismo prašo:

               —

               įpareigoti Tarybą sumokėti ieškovui kompensaciją už žalą, kurią jis patyrė dėl Tarybos nustatytų ribojamųjų priemonių, nurodytų šiuose teisės aktuose dėl ribojamųjų priemonių Iranui: 2012 m. sausio 23 d. Tarybos sprendime 2012/35/BUSP (OL L 19, 2012, p. 22), 2012 m. sausio 23 d. Tarybos įgyvendinimo reglamente (ES) Nr. 54/2012 (OL L 19, 2012, p. 1), 2012 m. kovo 23 d. Tarybos reglamente (EB) Nr. 267/2012 (OL L 88, 2012, p. 1), 2012 m. rugpjūčio 2 d. Tarybos įgyvendinimo reglamente (ES) Nr. 709/2012 (OL L 208, 2012, p. 2), 2015 m. balandžio 7 d. Tarybos sprendime (BUSP) 2015/556 (OL L 92, 2015 4 8, p. 101) ir 2015 m. balandžio 7 d. Tarybos įgyvendinimo reglamente (ES) 2015/549 (OL L 92, 2015, p. 12); ieškovui turi būti sumokėtos šios sumos: 1 494 050 000 USD už patirtą turtinę žalą ir 1 000 000 EUR už patirtą neturtinę žalą, taip pat palūkanos nuo šių sumų;

               —

               priteisti iš Tarybos bylinėjimosi išlaidas.

      Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

   Grįsdamas ieškinį ieškovas remiasi vienu pagrindu.
   Ieškovas nurodo, kad jam nustatytų Tarybos ribojamųjų priemonių taikymas buvo pakankamai šiurkštus įsipareigojimų, kuriais siekiama asmenims suteikti teises, pažeidimas, taigi, kyla Europos Sąjungos deliktinė atsakomybė. Šis pažeidimas yra tiesioginė ieškovo patirtos didelės turtinės ir neturtinės žalos priežastis, už kurią jis turi teisę gauti žalos atlyginimą.


title: Byla T-248/05 MP Temporärpersonal GmbH2005 m. liepos 1 d. pareikštas ieškinys Vidaus rinkos derinimo tarnybai (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui)

text:
               3.9.2005

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 217/49

      MP Temporärpersonal GmbH2005 m. liepos 1 d. pareikštas ieškinys Vidaus rinkos derinimo tarnybai (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui)
   (Byla T-248/05)
   (2005/C 217/104)
   Kalba, kuria surašytas ieškinys: anglų
   2005 m. liepos 1 d. Europos Bendrijų Pirmosios instancijos teisme buvo pareikštas MP Temporärpersonal GmbH, įsteigtos Graz (Austrija), atstovaujamos advokato M. Ciresa, ieškinys Vidaus rinkos derinimo tarnybai (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui).

      Manpower Inc, įsteigta Milwaukee, Viskonsine (JAV), buvo kita procedūros Apeliacinėje taryboje šalis.
   Ieškovas Pirmosios instancijos teismo prašo:

               —

               panaikinti 2005 m. balandžio 5 d. (byla R 124/2004-4) ketvirtosios Apeliacinės tarybos sprendimą;

               —

               priteisti iš VRDT bylinėjimosi išlaidas.

         Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

               Prašomas paskelbti negaliojančiu Bendrijos prekių ženklas:

               Žodinis prekių ženklas I.T.@ MANPOWER 9, 16, 35, 38, 41 ir 42 klasių prekėms ir paslaugoms — Bendrijos prekių ženklas Nr. 861 559

               Bendrijos prekių ženklo savininkas:

               Manpower Inc

               Prašymą dėl paskelbimo negaliojančiu pateikęs asmuo:

               MP Temporärpersonal GmbH

               Prašymo dėl paskelbimo negaliojančiu pagrindai:

               Tarybos reglamento Nr. 40/94 51 straipsnio 1 dalies a punktas kartu su 7 straipsnio 1 dalies b, c, d ir g punktais

               Anuliavimo skyriaus sprendimas:

               Atmesti prašymą pripažinti ženklą negaliojančiu

               Apeliacinės tarybos sprendimas:

               Atmesti apeliaciją

               Ieškinio pagrindai:

               Tarybos reglamento Nr. 40/94 7 straipsnio 1 dalies b, c, d ir g punktų pažeidimas


title: 2005 m. spalio 27 d.  Teisingumo Teismo sprendimas (trečioji kolegija), Byloje C-234/03 (dėl Audiencia Nacional prašymo priimti prejudicinį sprendimą): Contse SA ir kt. prieš Instituto Nacional de Gestión Sanitaria (Ingesa), anksčiau Instituto Nacional de la Salud (Insalud) (Įsisteigimo laisvė — Laisvė teikti paslaugas — Direktyva 92/50/EEB — Viešas paslaugų pirkimas — Nediskriminavimo principas — Kvėpavimo ligų gydymo namuose paslaugos — Priimtinumo sąlyga — Vertinimo kriterijai)

text:
               8.4.2006

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 86/1

      TEISINGUMO TEISMO SPRENDIMAS

   (trečioji kolegija)
   2005 m. spalio 27 d.
   Byloje C-234/03 (dėl Audiencia Nacional prašymo priimti prejudicinį sprendimą): Contse SA ir kt. prieš Instituto Nacional de Gestión Sanitaria (Ingesa), anksčiau Instituto Nacional de la Salud (Insalud) (1)

   (Įsisteigimo laisvė - Laisvė teikti paslaugas - Direktyva 92/50/EEB - Viešas paslaugų pirkimas - Nediskriminavimo principas - Kvėpavimo ligų gydymo namuose paslaugos - Priimtinumo sąlyga - Vertinimo kriterijai)
   (2006/C 86/02)
   Proceso kalba: ispanų
   Byloje C-234/03 dėl 2003 m. balandžio 16 d.Audiencia Nacional (Ispanija) sprendimu, kurį Teisingumo Teismas gavo 2003 m. birželio 2 d., pagal EB 234 straipsnį pateikto prašymo priimti prejudicinį sprendimą byloje Contse SA, Vivisol Srl, Oxigen SA. prieš Instituto Nacional de Gestión Sanitaria (Ingesa), anksčiau Instituto Nacional de la Salud (Insalud), dalyvaujant Air Liquide Medicinal SL, Sociedad Española de Carburos Metálicos SA, Teisingumo Teismas (trečioji kolegija), kurį sudaro kolegijos pirmininkas A. Rosas (pranešėjas), teisėjai J. Malenovský, J.-P. Puissochet, S. von Bahr ir U. Lõhmus; generalinė advokatė C. Stix-Hackl, posėdžio sekretorė M. Ferreira, vyriausioji administratorė, 2005 m. spalio 27 d. priėmė sprendimą, kurio rezoliucinėje dalyje nurodyta:
   EB 49 straipsnis draudžia, kad perkančioji organizacija viešojo pirkimo, susijusio su kvėpavimo ligų gydymo namuose paslaugomis ir kitais pagalbiniais kvėpavimo būdais, dokumentuose numatytų, pirma, priimtinumo sąlygą, kuri pasiūlymą pateikusią įmonę pasiūlymo pateikimo momentu įpareigoja turėti visuomenei atvirą biurą provincijos sostinėje, kurioje bus teikiama paslauga, ir, antra, pasiūlymų vertinimo kriterijus, kurie, skiriant papildomus taškus, pasiūlymo pateikimo momentu nustato deguonies gamybos, balionų apdorojimo ir balionų užpildymo įrenginių, esančių ne toliau kaip už 1 000 kilometrų nuo šios provincijos, arba visuomenei atvirų biurų kitose juose nurodytose vietose buvimą, ir kurie keliems pasiūlymams surinkus tiek pat taškų pirmenybę teikia įmonei, kuri jau teikė aptariamą paslaugą, tiek, kiek jie yra nepateisinami privalomaisiais bendrojo intereso pagrindais, nėra tinkami įgyvendinti tikslą, kurio jie siekia arba viršija tai, kas reikalinga jam pasiekti, ką turi patikrinti nacionalinis teismas.

      (1)  OL C 184, 2003 8 2.


title: Byla C-528/16: 2016 m. spalio 17 d. Conseil d’État (Prancūzija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Confédération paysanne, Réseau Semences Paysannes, Les Amis de la Terre France, Collectif Vigilance OGM et Pesticides 16, Vigilance OG2M, CSFV 49, OGM: dangers, Vigilance OGM 33, Fédération Nature et Progrès/Premier ministre, Ministre de l’agriculture, de l’agroalimentaire et de la forêt

text:
               16.1.2017

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 14/23

         2016 m. spalio 17 d.Conseil d’État (Prancūzija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Confédération paysanne, Réseau Semences Paysannes, Les Amis de la Terre France, Collectif Vigilance OGM et Pesticides 16, Vigilance OG2M, CSFV 49, OGM: dangers, Vigilance OGM 33, Fédération Nature et Progrès/Premier ministre, Ministre de l’agriculture, de l’agroalimentaire et de la forêt

   (Byla C-528/16)
   (2017/C 014/29)
   Proceso kalba: prancūzų

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Conseil d’État

      Šalys pagrindinėje byloje

      Skundą pateikę asmenys: Confédération paysanne, Réseau Semences Paysannes, Les Amis de la Terre France, Collectif vigilance OGM et Pesticides 16, Vigilance OG2M, CSFV 49, OGM: dangers, Vigilance OGM 33, Fédération Nature et Progrès

      Atsakovai: Premier ministre, Ministre de l’agriculture, de l’agroalimentaire et de la forêt

      Prejudiciniai klausimai

               1.

               Ar mutagenezės būdu gauti organizmai yra genetiškai modifikuoti organizmai, kaip tai suprantama pagal 2001 m. kovo 12 d. Direktyvos 2001/18/EB (1) 2 straipsnį, nors pagal direktyvos 3 straipsnį ir I B priedą jiems netaikomi įpareigojimai, nustatyti genetiškai modifikuotų organizmų išleidimui į aplinką ir pateikimui į rinką? Visų pirma ar mutagenezės metodai, be kita ko, naujieji kryptingosios mutagenezės metodai, kuriuos taikant naudojami genų inžinerijos rezultatai, gali būti laikomi I A priede išvardytais metodais, į kuriuos daroma nuoroda 2 straipsnyje? Ar todėl 2001 m. kovo 12 d. Direktyvos 2001/18 2 ir 3 straipsnius bei I A ir I B priedus reikia aiškinti taip, kad pagal juos atsargumo, poveikio vertinimo ir atsekamumo priemonės netaikomos visiems mutagenezės būdu gautiems organizmams ir sėkloms, o gal tik organizmams, gautiems tradiciniais atsitiktinės mutagenezės metodais, taikant jonizuojančiąją spinduliuotę arba paveikiant mutageninėmis cheminėmis medžiagomis, buvusiomis prieš priimant minėtas nuostatas?

               2.

               Ar mutagenezės būdu išveistos veislės yra genetiškai modifikuotos veislės, kaip tai suprantama pagal 2002 m. birželio 13 d. Direktyvos 2002/53/EB dėl bendrojo žemės ūkio augalų veislių katalogo (2) 4 straipsnį, kuriems nėra netaikomi šioje direktyvoje numatyti įpareigojimai? O gal šios direktyvos taikymo sritis yra tokia pat kaip ir ta, kuri kyla iš 2001 m. kovo 12 d. direktyvos 2 ir 3 straipsnių bei I B priedo, ir ar pagal ją mutagenezės būdu gautoms veislėms taip pat netaikomi 2002 m. birželio 13 d. direktyvoje numatyti įpareigojimai, nustatyti genetiškai modifikuotų veislių įtraukimui į bendrąjį žemės ūkio augalų veislių katalogą?

               3.

               Ar Direktyvos 2001/18/EB dėl genetiškai modifikuotų organizmų apgalvoto išleidimo į aplinką 2 ir 3 straipsniai ir I B priedas, jeigu pagal juos šioje direktyvoje numatyti įpareigojimai netaikomi mutagenezei, yra išsamaus derinimo priemonė, kuria valstybėms narėms draudžiama mutagenezės būdu gautiems organizmams taikyti visus direktyvoje numatytus įpareigojimus ar jų dalį ar visus kitus įpareigojimus, o gal valstybės narės, perkeldamos šias nuostatas į nacionalinę teisę, turi diskreciją apibrėžti sistemą, kuri gali būti taikoma mutagenezės būdu gautiems organizmams?

               4.

               Ar 2001 m. kovo 12 d. Direktyvos 2001/18/EB 2 ir 3 straipsnių bei I A ir I B priedų galiojimą, atsižvelgiant į Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo 191 straipsnio 2 dalimi užtikrinamą atsargumo principą, kiek pagal šias nuostatas mutagenezės būdu gautiems genetiškai modifikuotiems organizmams netaikomos atsargumo, poveikio vertinimo ir atsekamumo priemonės, galima kvestionuoti atsižvelgiant į genų inžinerijos rezultatų raidą, naujų taikant šiuos metodus išveistų augalų veislių atsiradimą ir neaiškią esamą mokslinę informaciją apie jų poveikį ir galimą iš to kylantį pavojų aplinkai ir žmonių bei gyvūnų sveikatai?

      (1)  2001 m. kovo 12 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2001/18/EB dėl genetiškai modifikuotų organizmų apgalvoto išleidimo į aplinką ir panaikinanti Tarybos direktyvą 90/220/EEB (OL L 106, p. 1; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 15 sk., 6 t., p. 77).

      (2)  2002 m. birželio 13 d. Tarybos direktyva 2002/53/EB dėl bendrojo žemės ūkio augalų veislių katalogo (OL L 193, p. 1; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 3 sk., 36 t., p. 281).


title: Byla T-526/15: 2015 m. rugsėjo 7 d. pareikštas ieškinys byloje HK Intertrade/Taryba

text:
               9.11.2015

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 371/36

         2015 m. rugsėjo 7 d. pareikštas ieškinys byloje HK Intertrade/Taryba

   (Byla T-526/15)
   (2015/C 371/37)
   Proceso kalba: anglų

      Šalys

      Ieškovė: HK Intertrade Co. Ltd (Wanchai, Honkongas), atstovaujama advokatų J. Grayston, P. Gjørtler, G. Pandey ir D. Rovetta

      Atsakovė: Europos Sąjungos Taryba

      Reikalavimai

   Ieškovė Bendrojo Teismo prašo:

               —

               panaikinti 2015 m. birželio 25 d. Tarybos sprendimą (BUSP) 2015/1008, kuriuo iš dalies keičiamas Sprendimas 2010/413/BUSP dėl ribojamųjų priemonių Iranui (OL L 161, 2015, p. 19) ir 2015 m. birželio 25 d. Tarybos įgyvendinimo reglamentą (ES) Nr. 2015/1001, kuriuo įgyvendinamas Reglamentas (ES) Nr. 267/2012 dėl ribojamųjų priemonių Iranui (OL L 161, 2015, p. 1), tiek, kiek šiais dokumentais ieškovė įtraukta į asmenų, kuriems taikomos ribojančios priemonės, sąrašą,

               —

               panaikinti 2015 m. birželio 26 d. laiške ieškovės advokatui esantį Tarybos sprendimą, susijusį su į Sprendimo 2010/413/BUSP II priede ir Reglamento (ES) Nr. 267/2012 IX priede esančius sąrašus įrašytų asmenų ir įmonių peržiūrėjimu, tiek, kiek šis sprendimas yra atsisakymas išbraukti ieškovę iš asmenų, kuriems taikomos ribojančios priemonės, sąrašą.

               —

               priteisti iš Tarybos bylinėjimosi išlaidas.

      Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

   Grįsdama ieškinį ieškovė remiasi keturiais pagrindais.

               1.

               Pirmasis ieškinio pagrindas, susijęs su nepakankamu motyvavimu:

                           —

                           2015 m. birželio 26 d. sprendimu (toliau – ginčijamas sprendimas dėl peržiūrėjimo) taip pat pranešta apie Tarybos sprendimą (BUSP) 2015/1008 ir Tarybos įgyvendinimo reglamentą (ES) Nr. 2015/1001 (toliau – ginčijami aktai), tačiau laiške nenurodytos jokios ginčijamų aktų priėmimo priežastys. Be to, Tarybos nurodytos priežastys neatitinka teismo praktikos standartų.

               2.

               Antrasis ieškinio pagrindas, susijęs su akivaizdžia vertinimo klaida:

                           —

                           Nors ieškovė priklauso NIOC, ji yra atskiras juridinis asmuo, įsteigtas Honkonge, ji veikia atskiroje Azijos rinkoje ir yra toli nuo tariamos NIOC ieškovės veiklos kontrolės.

               3.

               Trečiasis ieškinio pagrindas, susijęs su teisės į gynybą pažeidimu:

                           —

                           Taryba, leidusi vienai nenustatytai valstybei narei nukreipti Tarybą, kad būtų priimtas sprendimas be jokių susijusių dokumentų arba įrodymų analizės, vienašališkai priėmė naują sprendimų priėmimo procedūrą, kuri neturi teisinio pagrindo SESV 215 straipsnyje ar kitur Sutartyje. Tokia procedūra pažeidžiama Tarybos tyrimo ir sprendimų priėmimo, iš vienos pusės, ir ieškovės teisės į teisminę gynybą, iš kitos pusės, pusiausvyra.

               4.

               Ketvirtasis ieškinio pagrindas, susijęs su pagrindinės teisės į nuosavybę pažeidimu:

                           —

                           Taryba pakankamai nepaaiškino priežasčių, dėl kurių ieškovei taikomos ribojančios priemonės. Ieškovės, Honkonge įsteigtos ir Azijos rinkoje veikiančios įmonės, įtraukimu negali būti prisidėta prie tarptautinės taikos ir saugumo palaikymo, o Taryba nepateikė priešingą teiginį įrodančių įrodymų.


title: Byla C-162/08 2008 m. balandžio 17 d. Monomeles Protodikeio Rethimnis (Graikija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Georgios Lagoudakis prieš Kentro Anoiktis Prostasias Ilikiomenon Dimou Rethimnis

text:
               5.7.2008

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 171/19

         2008 m. balandžio 17 d.Monomeles Protodikeio Rethimnis (Graikija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Georgios Lagoudakis prieš Kentro Anoiktis Prostasias Ilikiomenon Dimou Rethimnis

   (Byla C-162/08)
   (2008/C 171/32)
   Proceso kalba: graikų
   Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas
   Monomeles Protodikeio Rethimnis
   Šalys pagrindinėje byloje

      Ieškovas: Georgios Lagoudakis
   Atsakovas: Kentro Anoiktis Prostasias Ilikiomenon Dimou Rethimnis
   Prejudiciniai klausimai

               1)

               Ar ETUC, UNICE ir CEEP bendrojo susitarimo dėl darbo pagal terminuotas sutartis, kuris yra Tarybos direktyvos 1999/70/EB (OL L 175, 1999 liepos 10 d., p. 42) dalis, 5 punktas ir 8 punkto 1 ir 3 dalys turi būti aiškinami taip, kad Bendrijos teisė neleidžia šio bendrojo susitarimo taikymo pagrindu valstybei narei priimti nuostatų, kai: a) nacionalinėje teisės sistemoje dar iki įsigaliojant direktyvai egzistavo lygiavertės priemonės bendrojo susitarimo 5 punkto 1 dalies prasme ir b) priimtomis nuostatomis bendrajam susitarimui taikyti nacionalinėje teisės sistemoje sumažinamas bendra pagal terminuotas darbo sutartis dirbančių darbuotojų apsauga?

               2)

               Jeigu į pirmąjį klausimą būtų atsakyta teigiamai, ar pagal terminuotas darbo sutartis dirbančių darbuotojų, su kuriais sudarytos ne kelios paeiliui sudaromos terminuotos darbo sutartys, o vienintelė darbo sutartis, kurios dalykas yra darbuotojo paslaugų teikimas siekiant tenkinti ne laikinus, ypatingus ar skubius, bet „nuolatinius ir ilgalaikius“ poreikius, apsaugos sumažinimas yra susijęs su minėto bendrojo susitarimo ir minėtos direktyvos taikymu ir ar, atsižvelgiant į tai, toks apsaugos sumažinimas yra draudžiamas Bendrijos teisės požiūriu?

               3)

               Jeigu į pirmąjį klausimą būtų atsakyta teigiamai, kai nacionalinėje teisės sistemoje iki įsigaliojant Direktyvai 1999/70/EB jau egzistavo lygiavertės normos bendrojo susitarimo 5 punkto 1 dalies prasme, kaip pagrindinėje byloje aptariama Įstatymo Nr. 2112/1920 8 straipsnio 3 dalis, ar įstatyminės nuostatos, tokios kaip pagrindinėje byloje aptariamas Prezidento dekreto Nr. 164/2004 11 straipsnis, priėmimas, remiantis šio bendrojo susitarimo taikymu, yra draudžiamas bendros pagal terminuotas darbo sutartis dirbančių darbuotojų apsaugos nacionalinėje teisės sistemoje sumažinimas bendrojo susitarimo 8 punkto 1 ir 3 dalių prasme, kai:

                           a)

                           į minėtos įstatyminės normos, skirtos taikyti bendrąjį susitarimą, taikymo sritį patenka tik kelios paeiliui sudarytos terminuotos darbo sutartys ar keli paeiliui nustatyti santykiai, bet nepatenka asmenys, kurie sudarė (ne daug paeiliui, bet) vienintelę terminuotą darbo sutartį, kad darbuotojas įgyvendintų „nuolatinius ir ilgalaikius“ darbdavio poreikius, nors ankstesnė lygiavertė norma taikoma visiems terminuotų darbo sutarčių atvejams, įskaitant tuos, kai darbuotojas sudarė vienintelę terminuotą darbo sutartį, kuri vis dėlto realiai sudaryta tam, kad darbuotojas teiktų paslaugas, skirtas tenkinti ne laikinus, ypatingas ar skubius, bet „nuolatinius ir ilgalaikius“ poreikius;

                           b)

                           aptariama teisinė priemonė, skirta taikyti bendrąjį susitarimą, kaip teisinę pasekmę pagal terminuotas darbo sutartis dirbančių darbuotojų apsaugai ir piktnaudžiavimo prevencijai bendrojo susitarimo dėl darbo pagal terminuotas darbo sutartis prasme numato terminuotų darbo sutarčių pripažinimą neterminuotomis darbo sutartimis ateityje (ex nunc), nors ankstesnės lygiavertės priemonės numato terminuotas darbo sutartis kvalifikuoti neterminuotomis darbo sutartimis nuo jų sudarymo momento (ex tunc)?

               4)

               Jeigu į pirmąjį klausimą būtų atsakyta teigiamai, kai nacionalinėje teisės sistemoje iki įsigaliojant Direktyvai 1999/70/EB jau egzistavo lygiavertės normos bendrojo susitarimo dėl darbo pagal terminuotas sutartis, kuris yra šios direktyvos dalis, 5 punkto 1 dalies prasme, kaip antai pagrindinėje byloje aptariama Įstatymo Nr. 2112/1920 8 straipsnio 3 dalis, ar Graikijos teisės aktų leidėjo pasirinkimas perkeliant šią direktyvą į Graikijos nacionalinę teisę, pirma, į minėtu Prezidento dekretu Nr. 164/2004 numatytos apsaugos taikymo sritį neįtraukti minėtų piktnaudžiavimo atvejų, kai darbuotojas sudarė vienintelę terminuotą darbo sutartį, kuri realiai sudaryta tam, kad darbuotojas teiktų paslaugas siekiant patenkinti ne laikinus, ypatingus ar skubius, bet „nuolatinius ir ilgalaikius“ poreikius, ir, antra, nepriimti panašios veiksmingos priemonės, specifinės konkrečiu atveju, kuri konkrečiu piktnaudžiavimo atveju numatytų darbuotojų apsaugą, papildančią bendrą apsaugą, kuri įprastai taikoma pagal bendrąją Graikijos darbo teisę kiekvienu darbo pagal niekinę darbo sutartį atveju, nesvarbu, ar piktnaudžiaujama bendrojo susitarimo prasme, ir kuri apima darbuotojo reikalavimą sumokėti jam atlyginimą ir išeitinę išmoką, nežiūrint to, ar jis dirbo pagal galiojančią, ar pagal niekinę darbo sutartį, yra neleidžiamas bendros pagal terminuotas darbo sutartis dirbančių darbuotojų apsaugos sumažinimas nacionalinėje teisės sistemoje bendrojo susitarimo 8 punkto 1 ir 3 dalių prasme, atsižvelgiant į tai, kad:

                           a)

                           pareiga sumokėti atlyginimą ir išeitinę išmoką nacionalinėje teisėje numatyta kiekvienu darbo santykių atveju ir ji nėra skirta piktnaudžiavimo prevencijai bendrojo susitarimo prasme, ir

                           b)

                           jau ankstesnės lygiavertės normos taikymo teisinė pasekmė yra (vienintelės) terminuotos darbo sutarties pripažinimas neterminuota darbo sutartimi?

               5)

               Jeigu į pirmesnius klausimus būtų atsakyta teigiamai, ar nacionalinis teismas, aiškindamas savo nacionalinę teisę pagal Direktyvą 1999/70/EB, turi netaikyti su šia direktyva nesuderinamų teisinės priemonės nuostatų, kurios buvo priimtos remiantis bendruoju susitarimu, bet nustato mažesnę bendrą pagal terminuotas darbo sutartis dirbančių darbuotojų apsaugą vidaus teisės sistemoje, tokių kaip Prezidento dekreto Nr. 164/2004 nuostatos, pagal kurias numanomai ir netiesiogiai, bet aiškiai netaikoma atitinkama apsauga piktnaudžiavimo atvejais, kai darbuotojas sudarė vieną terminuotą darbo sutartį, pagal kurią jis realiai turi teikti paslaugas, skirtas patenkinti ne laikinus, ypatingus ar skubius, bet „nuolatinius ir ilgalaikius“ poreikius, ir vietoje jų taikyti lygiaverčiame nacionaliniame teisės akte, egzistavusiame dar iki įsigaliojant šiai direktyvai, esančias nuostatas, kaip antai Įstatymo Nr. 2112/1920 8 straipsnio 3 dalis?

               6)

               Jeigu nacionalinis teismas manytų, kad iš principo nuostata (šiuo atveju — Įstatymo Nr. 2112/1920 8 straipsnio 3 dalis), kuri yra lygiavertė nuostata bendrojo susitarimo dėl darbo pagal terminuotas sutartis, kuris yra Direktyvos 1999/70/EB dalis, 5 punkto 1 dalies prasme, yra taikoma ginčo dėl terminuoto darbo atveju, ir kad pagal šią nuostatą, nustačius, jog ir vienintelė darbo sutartis sudaryta kaip terminuota sutartis be objektyvios priežasties, susijusios su darbo pobūdžiu, tipu ir savybėmis, šią sutartį reikia pripažinti neterminuota darbo sutartimi:

                           a)

                           ar su Bendrijos teise suderinamas nacionalinio teismo pateiktas nacionalinės teisės išaiškinimas ir taikymas, pagal kurį aplinkybė, kad terminuotas darbo sutartis sudaryta, remiantis teisės norma, reglamentuojančia įdarbinimą pagal terminuotas darbo sutartis sezoniniams, periodiniams, laikiniems ar papildomiems socialiniams poreikiams tenkinti (šiuo atveju — Įstatymo Nr. 3250/2004, FEK A' 124/7-7-2004, nuostatos), kiekvienu atveju yra objektyvi priežastis tokioms sutartims sudaryti, net jeigu realiai buvo tenkinami nuolatiniai ir ilgalaikiai poreikiai;

                           b)

                           ar su Bendrijos teise yra suderinamas nacionalinio teismo nacionalinės teisės išaiškinimas ir taikymas, pagal kurį nuostata, draudžianti terminuotas darbo sutartis viešajame sektoriuje pakeisti į neterminuotas darbo sutartis, turi būti aiškinama taip, kad viešajame sektoriuje absoliučiai ir bet kuriuo atveju draudžiama sudarytą terminuotą darbo sutartį ar nustatytus terminuotus darbo santykius pakeisti neterminuota darbo sutartimi ar neterminuotais darbo santykiais, net jeigu ji sudaryta ar jie nustatyti piktnaudžiaujant, t. y. kai realiai tenkinami poreikiai buvo nuolatiniai ir ilgalaikiai, o nacionalinis teismas neturi galimybės panašiu atveju nustatyti tikrojo teisinio nagrinėjamų darbo santykių pobūdžio ir tokią sutartį teisingai pripažinti neterminuota darbo sutartimi; ar vis dėlto toks draudimas turi būti taikomas tik terminuotoms darbo sutartims, kurios buvo iš tiesų sudarytos tam, kad būtų tenkinami laikini, nenumatyti, skubūs, ypatingi ar panašūs poreikiai, bet netaikomas tuo atveju, kai šios sutartys realiai sudarytos siekiant tenkinti nuolatinius ir ilgalaikius poreikius?


title: Byla T-302/06 2008 m. liepos 9 d. Pirmosios instancijos teismo sprendimas byloje Hartmann prieš VRDT (E) ( Bendrijos prekių ženklas — Žodinio Bendrijos prekių ženklo E paraiška — Absoliutus atmetimo pagrindas — Skiriamųjų požymių neturėjimas — Teisės klaida — Konkretaus vertinimo neatlikimas — Reglamento (EB) Nr. 40/94 7 straipsnio 1 dalies b punktas )

text:
               15.8.2008

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 209/48

         2008 m. liepos 9 d. Pirmosios instancijos teismo sprendimas byloje Hartmann prieš VRDT (E)

   (Byla T-302/06) (1)

   („Bendrijos prekių ženklas - Žodinio Bendrijos prekių ženklo „E“ paraiška - Absoliutus atmetimo pagrindas - Skiriamųjų požymių neturėjimas - Teisės klaida - Konkretaus vertinimo neatlikimas - Reglamento (EB) Nr. 40/94 7 straipsnio 1 dalies b punktas“)
   (2008/C 209/83)
   Proceso kalba: vokiečių
   Šalys

      Ieškovė: Paul Hartmann AG (Heidenheimas, Vokietija), atstovaujama advokato K. Gründig-Schnelle

      Atsakovė: Vidaus rinkos derinimo tarnyba (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui), atstovaujama G. Schneider
   Dalykas
   Ieškinys dėl 2006 m. rugsėjo 5 d. VRDT ketvirtosios apeliacinės tarybos sprendimo (byla R 805/2006-4), susijusio su prašymu įregistruoti žodinį prekių ženklą „E“ kaip Bendrijos prekių ženklą.
   Rezoliucinė dalis

               1.

               Panaikinti 2006 m. rugsėjo 5 d. Vidaus rinkos derinimo tarnybos (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui) (VRDT) ketvirtosios apeliacinės tarybos sprendimą (byla R 805/2006-4).

               2.

               VRDT padengia savo ir Paul Hartmann AG patirtas bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 310, 2006 12 16.


title: Byla T-70/15: 2015 m. vasario 12 d. pareikštas ieškinys byloje Trajektna luka Split/Komisija

text:
               13.4.2015

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 118/37

         2015 m. vasario 12 d. pareikštas ieškinys byloje Trajektna luka Split/Komisija

   (Byla T-70/15)
   (2015/C 118/47)
   Proceso kalba: anglų

      Šalys

      Ieškovė: Trajektna luka Split d.d. (Splitas, Kroatija), atstovaujama advokatų M. Bauer, H. Freund ir S. Hankiewicz

      Atsakovė: Europos Komisija

      Reikalavimai

   Ieškovė Bendrojo Teismo prašo:

               —

               panaikinti 2014 m. lapkričio 28 d. Komisijos sprendimą C(2014) 9236 final byloje AT.40199 Splito uostas,

               —

               nurodyti Komisijai padengti savo ir ieškovės bylinėjimosi išlaidas,

               —

               grąžinti bylą Europos Komisijai tolesniam tyrimui ir naujam sprendimui priimti ir

               —

               imtis kitų teisingumui užtikrinti būtinų priemonių.

      Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

   Grįsdama ieškinį ieškovė remiasi dviem pagrindais.

               1.

               Pirmasis ieškinio pagrindas, susijęs su akivaizdžia vertinimo klaida ir teisės klaida neįvykdžius Komisijos pareigų nagrinėjant skundą, kai neteisingai įvertintas Europos Sąjungos interesas atsižvelgiant į visas tris Komisijos nurodytas priežastis.

               2.

               Antrasis ieškinio pagrindas, susijęs su akivaizdžia vertinimo klaida ir teisės klaida neįvykdžius Komisijos pareigų nagrinėjant skundą, visų pirma kai neatsižvelgta į visas svarbias teisines ir faktines aplinkybes.


title: Byla C-586/15 P: 2015 m. lapkričio 12 d. Lotte Co. Ltd pateiktas apeliacinis skundas dėl 2015 m. rugsėjo 15 d. Bendrojo Teismo (antroji kolegija) priimto sprendimo byloje T-483/12, Nestlé Unternehmungen Deutschland GmbH/Vidaus rinkos derinimo tarnyba (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui)

text:
               15.2.2016

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 59/2

         2015 m. lapkričio 12 d.Lotte Co. Ltd pateiktas apeliacinis skundas dėl 2015 m. rugsėjo 15 d. Bendrojo Teismo (antroji kolegija) priimto sprendimo byloje T-483/12, Nestlé Unternehmungen Deutschland GmbH/Vidaus rinkos derinimo tarnyba (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui)

   (Byla C-586/15 P)
   (2016/C 059/02)
   Proceso kalba: vokiečių

      Šalys

      Apeliantė: Lotte Co. Ltd, atstovaujama advokatės M. Knitter

      Kitos proceso šalys: Nestlé Unternehmungen Deutschland GmbH, Vidaus rinkos derinimo tarnyba (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui)

      Apeliantės reikalavimai

               —

               Panaikinti 2015 m. rugsėjo 15 d. Bendrojo Teismo (antroji kolegija) sprendimą (T-483/12) ir atmesti ieškinį dėl 2012 m. rugsėjo 3 d. Vidaus rinkos derinimo tarnybos ketvirtosios apeliacinės tarybos sprendimo panaikinimo.

               —

               Nepatenkinus šio reikalavimo, panaikinti skundžiamą Bendrojo Teismo sprendimą ir grąžinti bylą šiam teismui.

               —

               Priteisti iš ieškovės (Nestlé Unternehmungen Deutschland GmbH) bylinėjimosi išlaidas.

      Apeliacinio skundo pagrindai ir pagrindiniai argumentai

   Apeliantė kaltina Bendrąjį Teismą pažeidus 2009 m. vasario 26 d. Tarybos reglamento (EB) Nr. 207/2009 dėl Bendrijos prekių ženklo 15 straipsnio 1 dalies a punktą. Konkrečiai, ji nurodo tris, jos nuomone, sprendimo trūkumus:

               1.

               Apeliantė kaltina Bendrąjį Teismą taikius netinkamus kriterijus vertinant, kokiomis sąlygomis Reglamento Nr. 207/2009 15 straipsnio 1 dalies a punkte leidžiama, kad prekių ženklas, nurodytas pagrindžiant protestą, koks konkrečiai naudojamas, skiriasi nuo įregistruoto prekių ženklo. Šiuo aspektu ji nurodo, kad Bendrasis Teismas teisiškai klaidingai nustatė proteste nurodyto prekių ženklo skiriamuosius požymius, taikydamas kriterijus, naudojamus nustatyti galimybės supainioti buvimą. Į klausimą, ar tam tikri požymiai yra būdingi, ar dominuoja prekių ženkle, o tai yra lemiamas aspektas siekiant nustatyti galimybę supainioti, negali būti atsižvelgta taip pat, kaip vertinant, kokiomis sąlygomis prekių ženklas gali būti pagrįstai naudojamas skirtingos formos. Šiuo aspektu nekyla klausimas, ar yra galimybė supainioti. Priešingai, svarbu tai, ar forma, kuria naudojamas prekių ženklas, skiriasi tik tiek mažai, kad abu žymenys apskritai gali būti laikomi tapačiais.

               2.

               Be to, Bendrasis Teismas neatsižvelgė į visas reikšmingas aplinkybes nustatant proteste nurodyto prekių ženklo skiriamuosius požymius. Bendrasis Teismas padarė teisės klaidą remdamasis kriterijais, taikytais Apeliacinės tarybos, bet pats neišnagrinėdamas daug skirtingų proteste nurodyto sudėtinio prekių ženklo požymių.

               3.

               Apeliantė tvirtina, kad Bendrojo Teismo sprendimo motyvuose yra prieštaravimų ir logikos klaidų, kiek tai susiję su formos, kuria naudojamas prekių ženklas, nustatymu. Žinoma, Bendrasis Teismas nurodo, kad naudojamas žymuo gali skirtis nuo formos, kokia jis buvo įregistruotas, tik „nežymiais požymiais“, o naudojamas žymuo ir įregistruotas prekių ženklas turi būti laikomi „iš esmės tapačiais“, kad būtų galima pripažinti pagrįstą naudojimą. Apeliantės teigimu, Bendrasis Teismas, taikydamas vertinimo kriterijus, vis dėlto pateikia prieštaravimų ir logikos klaidų. Be to, Bendrasis Teismas pateikia griežtą vertinimą, ar formoje, kuria naudojamas prekių ženklas, yra trys požymiai, kuriuos jis laiko skiriamaisiais. Remdamasis šiais kriterijais, Bendrasis Teismas mano, kad prekių ženklas yra pagrįstai naudojamas, tačiau neatsižvelgiama į daug naujų požymių, kurie buvo panaudoti formoje, kurioje prekių ženklas naudojamas, o tai draudžia, apeliantės nuomone, naudojamą žymenį ir įregistruotą prekių ženklą laikyti „iš esmės tapačiais“.


title: Byla T-247/08: 2010 m. rugsėjo 28 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje C-Content prieš Komisiją (Deliktinė atsakomybė — Viešieji paslaugų pirkimai — Bendrijų kvietimų teikti paraiškas procedūros — Elektroninio skelbimo paslaugos — Leidinių biuro tariamai padaryti Bendrijos teisės pažeidimai — Senaties terminai — Priežastinis ryšys)

text:
               20.11.2010

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 317/27

         2010 m. rugsėjo 28 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje C-Content prieš Komisiją

   (Byla T-247/08) (1)

   (Deliktinė atsakomybė - Viešieji paslaugų pirkimai - Bendrijų kvietimų teikti paraiškas procedūros - Elektroninio skelbimo paslaugos - Leidinių biuro tariamai padaryti Bendrijos teisės pažeidimai - Senaties terminai - Priežastinis ryšys)
   2010/C 317/48
   Proceso kalba: anglų

      Šalys

      Ieškovė: C-Content BV (Hertogenbosas, Nyderlandai), atstovaujama advokato M. Meulenbelt

      Atsakovė: Europos Komisija, atstovaujama iš pradžių E. Manhaeve ir N. Bambara, padedamų patarėjo O. Soudry ir advokato A. Nucara, vėliau E. Manhaeve ir N. Bambara, padedamų O. Soudry ir advokato E. Petritsi

      Dalykas

   Ieškinys dėl žalos atlyginimo, kuriuo prašoma atlyginti žalą, ieškovės tariamai patirtą dėl to, kad Europos Bendrijų oficialiųjų leidinių biuras (Oficialiųjų leidinių biuras) per keletą kvietimų teikti paraiškas dėl elektroninio skelbimo paslaugų procedūrų padarė Bendrijos teisės pažeidimų.

      Sprendimo rezoliucinė dalis

               1.

               Atmesti ieškinį kaip iš dalies nepriimtiną ir iš dalies nepagrįstą.

               2.

               Priteisti iš C-Content BV bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 209, 2008 8 15.


title: Byla C-472/16: 2016 m. rugpjūčio 24 d. Tribunal Superior de Justicia de Castilla y León (Ispanija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Jorge Luís Colino Sigüenza/Ayuntamiento de Valladolid ir IN-PULSO MUSICAL Sociedad Cooperativa

text:
               28.11.2016

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 441/7

      2016 m. rugpjūčio 24 d.Tribunal Superior de Justicia de Castilla y León (Ispanija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Jorge Luís Colino Sigüenza/Ayuntamiento de Valladolid ir IN-PULSO MUSICAL Sociedad Cooperativa

      (Byla C-472/16)
      (2016/C 441/10)
      Proceso kalba: ispanų

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

         Tribunal Superior de Justicia de Castilla y León

         Šalys pagrindinėje byloje

         Apeliantas: Jorge Luis Colino Sigüenza

         Kitos proceso šalys: Ayuntamiento de Valladolid ir IN-PULSO MUSICAL Sociedad Cooperativa

         Prejudiciniai klausimai

                  1.

                  Ar įvyksta perdavimas, kaip jis suprantamas pagal Direktyvą 2001/23/EB (1), tuo atveju, kai koncesininkas, su kuriuo sudaryta koncesijos sutartis dėl miesto muzikos mokyklos, iš to miesto savivaldybės gaunantis visas materialines priemones (patalpas, instrumentus, klases, baldus), turintis savo darbuotojus ir teikiantis paslaugas mokslo metais, nutraukia veiklą 2013 m. balandžio 1 d., t. y. likus dviem mėnesiams iki mokslo metų pabaigos, grąžina visas materialines priemones savivaldybei, kuri neatnaujina veiklos, kad būtų užbaigti 2012–13 mokslo metai, bet surengia naują konkursą ir išsirenka naują koncesininką, kuris atnaujina veiklą 2013 metais, prasidedant naujiems 2013–14 mokslo metams, ir tam naujam koncesininkui perduoda reikalingas materialines priemones, kuriomis anksčiau naudojosi ankstesnis koncesininkas (patalpas, instrumentus, klases, baldus)?

                  2.

                  Jeigu į pirmesnį klausimą būtų atsakyta teigiamai, ar pirmiau aprašytomis sąlygomis, kai dėl koncesijos suteikėjo (savivaldybė) įsipareigojimų nevykdymo pirmasis koncesininkas priverstas nutraukti savo veiklą ir atleisti visus savo darbuotojus, nors netrukus šis koncesijos suteikėjas materialines priemones perduoda antrajam koncesininkui, vadovaujantis Direktyvos 2001/23/EB 4 straipsnio 1 dalimi turi būti aiškinama, kad pirmasis koncesininkas darbuotojus atleido dėl „ekonominių, techninių arba organizacinių priežasčių, susijusių su darbo jėgos pasikeitimais“ ar priežastis buvo „įmonės, verslo arba įmonės ar verslo dalies perdavimas“, kuri pagal šį straipsnį draudžiama?

                  3.

                  Jei atsakymas į pirmesnį klausimą būtų, kad atleidimo iš darbo priežastis buvo perdavimas ir dėl to ji prieštarauja Direktyvai 2001/23/EB, ar Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijos 47 straipsnis turi būti aiškinamas taip, kad pagal jį neleidžiama, jog teismui ar teisėjui pagal nacionalinės teisės aktus būtų draudžiama nagrinėti iš esmės darbuotojo, ginčijančio savo atleidimą iš darbo individualiame procese, inicijuotame dėl kolektyvinio atleidimo iš darbo, reikalavimus siekiant apginti teises, kylančias pagal 2001 m. kovo 12 d. Tarybos direktyvą 2001/23/EB dėl valstybių narių įstatymų, skirtų darbuotojų teisių apsaugai įmonių, verslo arba įmonių ar verslo dalių perdavimo atveju, suderinimo ir 1998 m. liepos 20 d. Tarybos direktyvą 98/59/EB dėl valstybių narių įstatymų, susijusių su kolektyviniu atleidimu iš darbo, suderinimo (2), dėl to, kad anksčiau priimtas įsiteisėjęs sprendimas dėl kolektyvinio atleidimo iš darbo vykstant procesui, kuriame darbuotojas negalėjo būti šalimi, nors ja buvo arba galėjo būti įmonėje veikiančios profesinės sąjungos ir (arba) darbuotojų teisiniai kolektyviniai atstovai?

         (1)  2001 m. kovo 12 d. Tarybos direktyva 2001/23/EB dėl valstybių narių įstatymų, skirtų darbuotojų teisių apsaugai įmonių, verslo arba įmonių ar verslo dalių perdavimo atveju, suderinimo (OL L 82, 2001, p. 16; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 5 sk., 4 t., p. 98).

         (2)  OL L 225, 1998, p. 16; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 5 sk., 3 t., p. 327.


title: Byla C-549/09: 2009 m. gruodžio 23 d. pareikštas ieškinys byloje Europos Komisija prieš Prancūzijos Respubliką

text:
               27.3.2010

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 80/11

         2009 m. gruodžio 23 d. pareikštas ieškinys byloje Europos Komisija prieš Prancūzijos Respubliką

   (Byla C-549/09)
   2010/C 80/18
   Proceso kalba: prancūzų

      Šalys

      Ieškovė: Europos Komisija, atstovaujama E. Gippini Fournier ir K. Walkerová

      Atsakovė: Prancūzijos Respublika

      Ieškovės reikalavimai

               —

               Pripažinti, kad nevykdydama 2004 m. liepos 14 d. Komisijos sprendimo dėl tam tikrų pagalbos priemonių, kurias Prancūzija įgyvendino akvakultūros produktų gamintojams ir žvejams (1), kuriuo įpareigojama susigrąžinti iš pagalbos gavėjų šio sprendimo 2 ir 3 straipsniais neteisėta ir su bendrąja rinka nesuderinama pripažintą pagalbą, ir nepranešusi Komisijai apie priemones, kurių imtasi šiam sprendimui įgyvendinti, Prancūzijos Respublika neįvykdė įsipareigojimų pagal SESV 288 straipsnio ketvirtąją pastraipą ir šio sprendimo 4 ir 5 straipsnius.

               —

               Priteisti iš Prancūzijos Respublikos bylinėjimosi išlaidas.

      Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

   Savo ieškiniu Komisija kaltina atsakovę nesiėmus priemonių, būtinų „nedelsiant“ susigrąžinti iš pagalbos gavėjų neteisėta ir nesuderinama su bendrąja rinka pripažintą pagalbą arba bet kuriuo atveju apie jas nepranešus Komisijai.
   Prancūzija privalėjo informuoti Komisiją per du mėnesius nuo pranešimo apie sprendimą apie priemones, kurių buvo imtasi šiam sprendimui įgyvendinti. Tačiau, praėjus daugiau nei penkeriems metams nuo datos, kai Prancūzijos valdžios institucijos gavo šį sprendimą, suteikta pagalba nebuvo susigrąžinta.
   Be to, ieškovė primena, kad, remiantis nusistovėjusia teismų praktika, vienintelis motyvas, kuriuo gali remtis valstybė narė prieš Komisijos pagal SESV 108 straipsnio 2 dalį pateiktą ieškinį dėl įsipareigojimų neįvykdymo, yra absoliutus negalėjimas įvykdyti sprendimą. Tačiau Prancūzijos valdžios institucijos nenurodė išimtinių ar nenumatytų sunkumų, dėl kurių buvo neįmanoma įvykdyti sprendimą. Jos tik nurodė, kad jos ketino imtis reikalingų susigrąžinimo priemonių kartu su kita byla dėl nesuderinamos pagalbos susigrąžinimo.

      (1)  2004 m. liepos 14 d. Komisijos sprendimas 2005/239/EB dėl tam tikrų pagalbos priemonių, kurias Prancūzija įgyvendino akvakultūros produktų gamintojams ir žvejams (OL L 74, 2005, p. 49).