title: Byla C-482/19: 2019 m. birželio 24 d. Juzgado de Primera Instancia e Instrucción no 6 de Ceuta (Ispanija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje JF ir KG/Bankia S.A.

text:
               30.9.2019

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 328/17

      2019 m. birželio 24 d. Juzgado de Primera Instancia e Instrucción no 6 de Ceuta (Ispanija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje JF ir KG/Bankia S.A.
      (Byla C-482/19)
      (2019/C 328/18)
      Proceso kalba: ispanų

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Juzgado de Primera Instancia e Instrucción no 6 de Ceuta

         Šalys pagrindinėje byloje

         Ieškovai: JF ir KG

         Atsakovė: Bankia S.A.

         Prejudiciniai klausimai

                  1.

                  Ar pagal 1993 m. balandžio 5 d. Tarybos direktyvą 93/13/EEB dėl nesąžiningų sąlygų sutartyse su vartotojais (1), ypač jos 6 straipsnio 1 dalį ir 7 straipsnio 1 dalį, siekiant užtikrinti vartotojų ir naudotojų apsaugą ir laikytis ją įtvirtinančios Sąjungos jurisprudencijos, Sąjungos teisę atitinka tai, kad Tribunal Supremo savo 2019 m. sausio 23 d. sprendimuose Nr. 44–49 kaip vienareikšmį kriterijų nustato, jog su vartotojais sudaromose hipoteka užtikrintos paskolos sutartyse nesąžininga yra tokia sąlyga, dėl kurios nebuvo derėtasi ir kurioje nustatyta, kad visas hipotekos paskolos sandorio sudarymo išlaidas turi padengti skolininkas, paskirstant įvairias pagal minėtą nesąžiningą ir negaliojančia pripažintą sąlygą numatytas sumas skolinančiajam bankui ir besiskolinančiajam vartotojui, kad būtų apribotas nepagrįstai išmokėtų sumų grąžinimas taikant nacionalinės teisės aktus?
                  Ar pagal 1993 m. balandžio 5 d. Tarybos direktyvą 93/13/EEB dėl nesąžiningų sąlygų sutartyse su vartotojais, ypač jos 6 straipsnio 1 dalį ir 7 straipsnio 1 dalį, siekiant užtikrinti vartotojų bei naudotojų apsaugą ir laikytis ją įtvirtinančios Sąjungos jurisprudencijos, Sąjungos teisę atitinka tai, kad Tribunal Supremo integruotai aiškina dėl nesąžiningumo negaliojančią sąlygą, kai jos panaikinimas ir šio panaikinimo padariniai nedaro poveikio hipoteka užtikrintos paskolos sutarties tolesniam vykdymui?

                  2.

                  Taip pat ar, atsižvelgiant į Ley de Enjuiciamiento Civil (LEC) 394 straipsnį, kuriame nustatytas objektyvus bylinėjimosi išlaidų priteisimo kriterijus, tuo atveju, kai galima pripažinti, kad panaikinus nesąžiningą sąlygą dėl išlaidų, tai lemia pirmiau minėtą išlaidų paskirstymą, ar tai reiškia Europos Sąjungos teisėje įtvirtintų veiksmingumo ir neprivalomumo principų pažeidimą, jeigu sprendime nurodoma, kad reikalavimai patenkinami iš dalies, ir ar galima aiškinti, kad tai sukelia atvirkštinį atgrasantį poveikį, dėl kurio neužtikrinama vartotojų ir naudotojų teisėtų interesų apsauga?

         (1)  OL L 95, 1993, p. 29; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 15 sk., 2 t., p. 288.


title: Byla C-492/19: 2019 m. birželio 26 d. Landesverwaltungsgericht Steiermark (Austrija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje OK

text:
               30.9.2019

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 328/18

      2019 m. birželio 26 d. Landesverwaltungsgericht Steiermark (Austrija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje OK
      (Byla C-492/19)
      (2019/C 328/19)
      Proceso kalba: vokiečių

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Landesverwaltungsgericht Steiermark

         Šalys pagrindinėje byloje

         Pareiškėjas: OK

         Atsakovė: Bezirkshauptmannschaft Hartberg-Fürstenfeld

         dalyvaujant: Finanzpolizei

         Prejudiciniai klausimai

                  1.

                  Ar SESV 56 straipsnį ir 1996 m. gruodžio 16 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvą 96/71/EB dėl darbuotojų komandiravimo paslaugų teikimo sistemoje (1), taip pat 2014 m. gegužės 15 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvą 2014/67/ES dėl Direktyvos 96/71/EB vykdymo užtikrinimo (2) reikia aiškinti taip, kad jiems prieštarauja nacionalinė norma, kuria už formalių pareigų pažeidimus darbuotojų darbo kitoje valstybėje atveju, pavyzdžiui, už darbo užmokesčio dokumentų neturėjimą arba už nepateikiamą pranešimą Centrinei koordinavimo tarnybai nustatomos labai didelės baudos, visų pirma didelės minimalios baudos, kurios už kiekvieną atitinkamą darbuotoją skiriamos kumuliatyviai?

                  2.

                  Jei į pirmąjį klausimą nebūtų atsakyta teigiamai:

                              Ar SESV 56 straipsnį ir direktyvas 96/71/EB ir 2014/67/ES reikia aiškinti taip, kad jiems prieštarauja kumuliacinių baudų be jokių absoliučių viršutinių ribų skyrimas už formalių pareigų pažeidimus darbuotojų darbo kitoje valstybėje atveju?

                  3.

                  Ar SESV 56 straipsnį reikia aiškinti taip, kad jam prieštarauja nacionalinės nuostatos, pagal kurias tuo atveju, kai priimančiojoje šalyje anksčiau laiko baigiama ir (arba) nutraukiama laikina veikla, yra numatytas įpareigojimas pateikti Centrinei koordinavimo tarnybai pranešimą apie pasikeitimus?

                  4.

                  Ar SESV 56 straipsnį reikia aiškinti taip, kad jam prieštarauja nacionalinės nuostatos, pagal kurias pranešimui apie pasikeitimus nenumatytas protingas terminas?

                  5.

                  Ar SESV 56 straipsnį ir Direktyvos 2014/67/ES 9 straipsnį reikia aiškinti taip, kad jiems prieštarauja nacionalinės nuostatos, pagal kurias numatyta, kad per protingą terminą papildomai pateikus tinkamus ir reikšmingus dokumentus nevykdomas dokumentų pateikimo reikalavimas?

                  6.

                  Ar SESV 56 straipsnį ir Direktyvos 2014/67/ES 9 straipsnį reikia aiškinti taip, kad jiems prieštarauja nacionalinės nuostatos, pagal kurias numatyta, kad iš užsienio valstybės paslaugų teikėjo reikalaujama pateikti dokumentus, kurie viršija Direktyvos 2014/67/ES 9 straipsnyje nurodytų dokumentų apimtį ir kurie nėra nei reikšmingi, nei tinkami ir nacionalinėje teisėje tiksliau neapibrėžti, pavyzdžiui, darbo užmokesčio žiniaraščius, atlyginimo lapelius, algalapius, užmokesčio išskaitymo korteles, įregistravimo ir išregistravimo dokumentus, sveikatos draudimą, pranešimų ir priedų apskaitos lapus, su darbo užmokesčio kategorija susijusius dokumentus ir pažymėjimus?

         (1)  OL L 18, 1997, p. 1; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 5 sk., 2 t., p. 431.

         (2)  2014 m. gegužės 15 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2014/67/ES dėl Direktyvos 96/71/EB dėl darbuotojų komandiravimo paslaugų teikimo sistemoje vykdymo užtikrinimo ir kuria iš dalies keičiamas Reglamentas (ES) Nr. 1024/2012 dėl administracinio bendradarbiavimo per Vidaus rinkos informacinę sistemą (OL L 159, 2014, p. 11).


title: Byla C-493//19: 2019 m. birželio 26 d. Landesverwaltungsgericht Steiermark (Austrija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje PL

text:
               30.9.2019

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 328/19

      2019 m. birželio 26 d. Landesverwaltungsgericht Steiermark (Austrija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje PL
      (Byla C-493//19)
      (2019/C 328/20)
      Proceso kalba: vokiečių

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Landesverwaltungsgericht Steiermark

         Šalys pagrindinėje byloje

         Pareiškėjas: PL

         Atsakovė: Bezirkshauptmannschaft Hartberg-Fürstenfeld

         dalyvaujant: Finanzpolizei

         Prejudiciniai klausimai

                  1.

                  Ar SESV 56 straipsnį ir 1996 m. gruodžio 16 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvą 96/71/EB dėl darbuotojų komandiravimo paslaugų teikimo sistemoje (1), taip pat 2014 m. gegužės 15 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvą 2014/67/ES dėl Direktyvos 96/71/EB vykdymo užtikrinimo (2) reikia aiškinti taip, kad jiems prieštarauja nacionalinė norma, kuria už formalių pareigų pažeidimus darbuotojų darbo kitoje valstybėje atveju, pavyzdžiui, už darbo užmokesčio dokumentų neturėjimą arba už nepateikiamą pranešimą Centrinei koordinavimo tarnybai nustatomos labai didelės baudos, visų pirma didelės minimalios baudos, kurios už kiekvieną atitinkamą darbuotoją skiriamos kumuliatyviai?

                  2.

                  Jei į pirmąjį klausimą nebūtų atsakyta teigiamai:

                              Ar SESV 56 straipsnį ir direktyvas 96/71/EB ir 2014/67/ES reikia aiškinti taip, kad jiems prieštarauja kumuliacinių baudų be jokių absoliučių viršutinių ribų skyrimas už formalių pareigų pažeidimus darbuotojų darbo kitoje valstybėje atveju?

                  3.

                  Ar SESV 56 straipsnį reikia aiškinti taip, kad jam prieštarauja nacionalinės nuostatos, pagal kurias tuo atveju, kai priimančiojoje šalyje anksčiau laiko baigiama ir (arba) nutraukiama laikina veikla, yra numatytas įpareigojimas pateikti Centrinei koordinavimo tarnybai pranešimą apie pasikeitimus?

                  4.

                  Ar SESV 56 straipsnį reikia aiškinti taip, kad jam prieštarauja nacionalinės nuostatos, pagal kurias pranešimui apie pasikeitimus nenumatytas protingas terminas?

                  5.

                  Ar SESV 56 straipsnį ir Direktyvos 2014/67/ES 9 straipsnį reikia aiškinti taip, kad jiems prieštarauja nacionalinės nuostatos, pagal kurias numatyta, kad per protingą terminą papildomai pateikus tinkamus ir reikšmingus dokumentus nevykdomas dokumentų pateikimo reikalavimas?

                  6.

                  Ar SESV 56 straipsnį ir Direktyvos 2014/67/ES 9 straipsnį reikia aiškinti taip, kad jiems prieštarauja nacionalinės nuostatos, pagal kurias numatyta, kad iš užsienio valstybės paslaugų teikėjo reikalaujama pateikti dokumentus, kurie viršija Direktyvos 2014/67/ES 9 straipsnyje nurodytų dokumentų apimtį ir kurie nėra nei reikšmingi, nei tinkami ir nacionalinėje teisėje tiksliau neapibrėžti, pavyzdžiui, darbo užmokesčio žiniaraščius, atlyginimo lapelius, algalapius, užmokesčio išskaitymo korteles, įregistravimo ir išregistravimo dokumentus, sveikatos draudimą, pranešimų ir priedų apskaitos lapus, su darbo užmokesčio kategorija susijusius dokumentus ir pažymėjimus?

         (1)  OL L 18, 1997, p. 1; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 5 sk., 2 t., p. 431.

         (2)  2014 m. gegužės 15 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2014/67/ES dėl Direktyvos 96/71/EB dėl darbuotojų komandiravimo paslaugų teikimo sistemoje vykdymo užtikrinimo ir kuria iš dalies keičiamas Reglamentas (ES) Nr. 1024/2012 dėl administracinio bendradarbiavimo per Vidaus rinkos informacinę sistemą (OL L 159, 2014, p. 11).


title: Byla C-502/19: 2019 m. liepos 1 d. Tribunal Supremo (Ispanija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą baudžiamojoje byloje prieš D. Oriol Junqueras Vies

text:
               30.9.2019

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 328/21

      2019 m. liepos 1 d. Tribunal Supremo (Ispanija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą baudžiamojoje byloje prieš D. Oriol Junqueras Vies
      (Byla C-502/19)
      (2019/C 328/22)
      Proceso kalba: ispanų

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Tribunal Supremo

         Šalys pagrindinėje baudžiamojoje byloje

      Oriol Junqueras Vies

         Kaltintojai:

      Ministerio Fiscal
      Abogacía del Estado
      Acusación popular ejercida por el partido político VOX

         Prejudiciniai klausimai

                  1.

                  Ar Protokolo (Nr. 7) dėl Europos Sąjungos privilegijų ir imunitetų (1) 9 straipsnis taikomas iki „sesijų“ pradžios tuo atveju, kai sunkiomis nusikalstamomis veikomis kaltinamas asmuo, kuriam taikomas kardomasis kalinimas, teismo skirtas už veikas, padarytas prieš prasidedant rinkimų procesui, per kurį tas asmuo buvo paskelbtas išrinktu į Europos Parlamentą, tačiau teismo sprendimu jam nesuteiktas išimtinis leidimas išeiti iš kalinimo įstaigos, kuris leistų jam įvykdyti Akto dėl Europos Parlamento narių rinkimų remiantis tiesiogine visuotine rinkimų teise 8 straipsnyje nurodytos nacionalinės teisės aktuose dėl rinkimų nustatytus reikalavimus?

                  2.

                  Jeigu būtų atsakyta teigiamai, ar tuo atveju, jei nacionalinės teisės akte dėl rinkimų numatyta institucija praneštų Europos Parlamentui, kad išrinktas asmuo dėl to, kad neįgyvendino nustatytų reikalavimų, susijusių su rinkimais (jis negalėjo jų įgyvendinti, nes taikant kardomąjį kalinimą byloje dėl sunkių nusikalstamų veikų apribota jo judėjimo laisvė), neįgijo Parlamento nario statuso, kol neįgyvendino šių reikalavimų, būtų ir toliau taikomas platus sąvokos „sesijų metu“ aiškinimas nepaisant to, kad jo lūkesčiai gauti mandatą nutrūko laikinai?

                  3.

                  Jeigu būtų pateiktas atsakymas, kad taikomas platus aiškinimas, ar tuo atveju, kai išrinktam asmeniui byloje dėl sunkių nusikalstamų veikų, įvykdytų likus pakankamai laiko iki rinkimų proceso pradžios, taikomas kardomasis kalinimas, šį kalinimą skyrusi teisminė institucija, atsižvelgdama į Protokolo Nr. 7 9 straipsnyje pateiktą formuluotę „Europos Parlamento nariams vykstant į Europos Parlamento susitikimų vietą arba grįžtant iš jos“, privalėtų visiškai ir beveik automatiškai panaikinti kardomąjį kalinimą, kad būtų galima įvykdyti formalumus ir nuvykti į Europos Parlamentą? Ar ši institucija turėtų laikytis kriterijaus, pagal kurį konkrečiu atveju vertinamos, pirma, teisės ir interesai, kylantys dėl teisingumo interesų ir tinkamo bylos nagrinėjimo, ir, antra, teisės ir interesai, susiję su imuniteto institutu, kiek tai susiję tiek su Parlamento veiklos ir nepriklausomumo užtikrinimu, tiek su išrinkto asmens teise vykdyti viešąsias pareigas?

         (1)  OL C 326, 2012, p. 266.


title: Byla C-509/19: 2019 m. liepos 4 d. Finanzgericht München (Vokietija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje BMW Bayerische Motorenwerke AG/Hauptzollamt München

text:
               30.9.2019

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 328/22

      2019 m. liepos 4 d. Finanzgericht München (Vokietija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje BMW Bayerische Motorenwerke AG/Hauptzollamt München
      (Byla C-509/19)
      (2019/C 328/23)
      Proceso kalba: vokiečių

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Finanzgericht München

         Šalys pagrindinėje byloje

         Pareiškėja: BMW Bayerische Motorenwerke AG

         Atsakovė: Hauptzollamt München

         Prejudicinis klausimas

      Ar Europos Sąjungoje parengtos programinės įrangos, kurią pirkėjas neatlygintinai pateikė pardavėjui ir kuri buvo įrašyta į importuojamą valdymo bloką, kūrimo išlaidos pridedamos prie importuojamų prekių sandorio vertės pagal 2013 m. spalio 9 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) Nr. 952/2013, kuriuo nustatomas Sąjungos muitinės kodeksas (1) 71 straipsnio 1 dalies b punktą, jei šios išlaidos nėra įskaitytos į faktiškai sumokėtą arba mokėtiną už importuojamas prekes kainą?

         (1)  OL L 269, 2013, p. 1.


title: Byla C-516/19: 2019 m. liepos 9 d. Verwaltungsgericht Berlin (Vokietija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje NMI Technologietransfer GmbH/EuroNorm GmbH

text:
               30.9.2019

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 328/22

      2019 m. liepos 9 d. Verwaltungsgericht Berlin (Vokietija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje NMI Technologietransfer GmbH/EuroNorm GmbH
      (Byla C-516/19)
      (2019/C 328/24)
      Proceso kalba: vokiečių

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Verwaltungsgericht Berlin

         Šalys pagrindinėje byloje

         Pareiškėja: NMI Technologietransfer GmbH

         Atsakovė: EuroNorm GmbH

         Prejudiciniai klausimai

                  1.

                  Ar ekonominę veiklą vykdanti ribotos turtinės atsakomybės bendrovė pagal Reglamento Nr. 651/2014 (1) I priedo 3 straipsnio 4 dalį negali būti laikoma mažąja ar vidutine įmone (toliau — MVĮ) vien todėl, kad 90 % jos įstatinio kapitalo valdo pagal viešąją teisę įsteigtas fondas, kurio valdymo įgaliojimų neturinčiai tarybai (kuratoriumui) priklauso 17 narių, iš kurių du yra ministerijų atstovai, vienas — miesto meras, vienas — universiteto rektorius, trys — šio universiteto profesoriai, vienas — kitos aukštosios mokyklos vadovas ir vienas — pramonės ir prekybos rūmų vadovas?

                  2.

                  Ar valstybiniai universitetai ir aukštosios mokyklos bei Vokietijos pramonės ir prekybos rūmai yra viešosios įstaigos, kaip jos suprantamos pagal Reglamento Nr. 651/2014 I priedo 3 straipsnio 4 dalį?

                  3.

                  Ar visuomeniniais pagrindais fondo kuratoriume dirbantys asmenys yra viešosios įstaigos, kaip jos suprantamos pagal Reglamento Nr. 651/2014 I priedo 3 straipsnio 4 dalį, vien todėl, kad pagrindines pareigas jie eina viešojoje įstaigoje?

                  4.

                  Ar viešųjų įstaigų kontrolė, kaip tai suprantama pagal Reglamento Nr. 651/2014 I priedo 3 straipsnio 4 dalį, reiškia, kad viešųjų įstaigų organai, remdamiesi teisiniais santykiais, turi galėti nurodyti visuomeniniais pagrindais dirbantiems kuratoriumo nariams, kaip šie turi balsuoti kuratoriume?

                  5.

                  Ar netiesioginė viešųjų įstaigų vykdoma balsavimo teisių kontrolė reiškia, kad turi būti akivaizdu, jog viešosios įstaigos daro įtaką kuratoriumo nariams, kad pastarieji turimomis balsavimo teisėmis naudotųsi viešųjų įstaigų nurodytu būdu?

                  6.

                  Ar turi būti laikoma, kad viešosios įstaigos netiesiogiai kontroliuoja balsavimo teises, jau tada, kai yra galimybė, kad visuomeniniais pagrindais dirbantys kuratoriumo nariai kuratoriume atsižvelgia į juos delegavusių viešųjų organizacijų interesus?

                  7.

                  Ar Reglamento Nr. 651/2014 I priedo 3 straipsnio 4 dalies frazė „bendrai <...> kontroliuoja“ reiškia, kad galima įžvelgti viešųjų įstaigų bendros valios formavimą balsavimo teisių atžvilgiu?

                  8.

                  Ar aiškinant Reglamento Nr. 651/2014 I priedo 3 straipsnio 4 dalies frazę „bendrai <...> kontroliuoja“ svarbu yra tai, kaip fondas faktiškai taiko įstatus, ar tai, kaip galima aiškinti šių įstatų tekstą?

         (1)  2014 m. birželio 17 d. Komisijos reglamentas (ES) Nr. 651/2014, kuriuo tam tikrų kategorijų pagalba skelbiama suderinama su vidaus rinka taikant Sutarties 107 ir 108 straipsnius (OL L 187, 2014, p. 1).


title: Byla C-520/19: 2019 m. liepos 9 d. Krajský soud v Ostravě (Čekijos Respublika) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje ARMOSTAV MÍSTEK s.r.o./. Odvolací finanční ředitelství

text:
               30.9.2019

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 328/23

      2019 m. liepos 9 d. Krajský soud v Ostravě (Čekijos Respublika) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje ARMOSTAV MÍSTEK s.r.o./. Odvolací finanční ředitelství
      (Byla C-520/19)
      (2019/C 328/25)
      Proceso kalba: čekų

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Krajský soud v Ostravě

         Šalys pagrindinėje byloje

         Ieškovė: ARMOSTAV MÍSTEK s.r.o.

         Atsakovė: Odvolací finanční ředitelství

         Prejudicinis klausimas

      Ar esant aiškiems nacionalinės teisės aktams dėl [solidariosios] atsakomybės už nesumokėtus mokesčius sukčiavimo grandinėje mokesčių administravimo institucijoms užkertamas kelias neleisti asmeniui, kuris pagal tuos teisės aktus laikomas atsakingu, pasinaudoti teise atskaityti pridėtinės vertės mokestį, remiantis Europos Sąjungos Teisingumo Teismo jurisprudencija dėl sukčiavimo PVM? Ar tokioje situacijoje tokia praktika draudžiama pagal Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijos 17 straipsnio 1 dalį, 20 straipsnį, 52 straipsnio 1 dalį, 52 straipsnio 6 dalį ir 54 straipsnį?


title: Byla C-526/19: 2019 m. liepos 9 d. Conseil d'État (Prancūzija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Entoma SAS/Ministre de l’Économie et des Finances, Ministre de l'Agriculture et de l'Alimentation

text:
               30.9.2019

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 328/24

      2019 m. liepos 9 d. Conseil d'État (Prancūzija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Entoma SAS/Ministre de l’Économie et des Finances, Ministre de l'Agriculture et de l'Alimentation
      (Byla C-526/19)
      (2019/C 328/26)
      Proceso kalba: prancūzų

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Conseil d'État

         Šalys pagrindinėje byloje

      Kasatorė: Entoma SAS

         Kitos kasacinio proceso šalys: Ministre de l’Économie et des Finances, Ministre de l'Agriculture et de l'Alimentation

         Prejudicinis klausimas

      Ar 1997 m. sausio 27 d. reglamento [(EB) Nr. 258/97 (1)] 1 straipsnio 2 dalies e punktas turi būti aiškinamas taip, kad į jo taikymo sritį patenka maisto produktai — nedalyti gyvūnai, skirti vartoti nedalyti, o gal jis taikomas tik iš vabzdžių išskirtiems maisto produktams?

         (1)  1997 m. sausio 27 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (EB) Nr. 258/97 dėl naujų maisto produktų ir naujų maisto komponentų (OL L 43, 1997, p. 1; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 13 sk., 18 t., p. 244).


title: Byla C-530/19: 2019 m. liepos 11 d. Oberster Gerichtshof (Austrija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje NM kaip bankroto administratorė nemokumo byloje dėl NIKI Luftfahrt GmbH turto/ON

text:
               30.9.2019

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 328/25

      2019 m. liepos 11 d. Oberster Gerichtshof (Austrija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje NM kaip bankroto administratorė nemokumo byloje dėl NIKI Luftfahrt GmbH turto/ON
      (Byla C-530/19)
      (2019/C 328/28)
      Proceso kalba: vokiečių

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Oberster Gerichtshof

         Šalys pagrindinėje byloje

         Atsakovė, kita apeliacinio proceso šalis ir kasatorė: NM kaip bankroto administratorė nemokumo byloje dėl NIKI Luftfahrt GmbH turto

         Ieškovė, apeliantė ir kita kasacinio proceso šalis: ON

         Prejudiciniai klausimai

                  1.

                  Ar oro vežėjui, kuris pagal Reglamento (EB) Nr. 261/2004 (Oro transporto keleivių teisių reglamentas) (1) 5 straipsnio 1 dalies b punktą privalo teikti pagalbą pagal šio reglamento 9 straipsnio 1 dalies b punktą, remiantis šiuo reglamentu taikoma atsakomybė už keleivio patirtą žalą dėl sužalojimo, kurį keleivis patyrė dėl oro vežėjo pasiūlyto viešbučio darbuotojų aplaidumo?

                  2.

                  Jei į pirmąjį klausimą būtų atsakyta neigiamai:

                              Ar oro vežėjo prievolė pagal Reglamento (EB) Nr. 261/2004 9 straipsnio 1 dalies b punktą apsiriboja tarpininkavimu dėl viešbučio keleiviui ir apgyvendinimo išlaidų apmokėjimu, ar ši oro vežėjo prievolė apima patį apgyvendinimą?

         (1)  2004 m. vasario 11 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas, nustatantis bendras kompensavimo ir pagalbos keleiviams taisykles atsisakymo vežti ir skrydžių atšaukimo arba atidėjimo ilgam laikui atveju, panaikinantis Reglamentą (EEB) Nr. 295/91 (OL L 46, 2004, p. 1; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 7 sk., 8 t., p. 10).


title: Byla C-535/19: 2019 m. liepos 12 d. Augstākā tiesa (Senāts) (Latvija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje A/Latvijas Republikas Veselības ministrija

text:
               30.9.2019

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 328/26

      2019 m. liepos 12 d. Augstākā tiesa (Senāts) (Latvija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje A/Latvijas Republikas Veselības ministrija
      (Byla C-535/19)
      (2019/C 328/29)
      Proceso kalba: latvių

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Augstākā tiesa (Senāts)

         Šalys pagrindinėje byloje

         Kasatorius: A

         Kita kasacinio proceso šalis: Latvijas Republikas Veselības ministrija

         Prejudiciniai klausimai

                  1.

                  Ar turi būti laikoma, kad „ligos išmokos“, kaip jos suprantamos pagal Reglamento Nr. 883/2004 3 straipsnio 1 dalies a punktą, apima valstybines sveikatos priežiūros paslaugas?

                  2.

                  Jeigu Teisingumo Teismo atsakymas į pirmąjį klausimą būtų teigiamas: ar valstybės narės, remdamosi Reglamento Nr. 883/2004 (1) 4 straipsniu ir Direktyvos 2004/38 (2) 24 straipsniu, kad išvengtų neproporcingai daug prašymų skirti socialines išmokas, numatytas siekiant užtikrinti sveikatos priežiūrą, gali atsisakyti skirti tokias išmokas, kurios skiriamos jos piliečiams ir darbuotojo statusą turinčio Sąjungos piliečio šeimos nariams, esantiems tokioje pačioje situacijoje, Sąjungos piliečiams, kurie šiuo momentu neturi darbuotojo statuso?

                  3.

                  Jeigu Teisingumo Teismo atsakymas į pirmąjį klausimą būtų neigiamas: ar valstybės narės, remdamosi Reglamento Nr. 883/2004 18 ir 21 straipsniais ir Direktyvos 2004/38 24 straipsniu, kad išvengtų neproporcingai daug prašymų skirti socialines išmokas, numatytas siekiant užtikrinti sveikatos priežiūrą, gali atsisakyti skirti tokias išmokas, kurios skiriamos jos piliečiams ir darbuotojo statusą turinčio Sąjungos piliečio šeimos nariams, esantiems tokioje pačioje situacijoje, Sąjungos piliečiams, kurie šiuo momentu neturi darbuotojo statuso?

                  4.

                  Ar tokia situacija, kai Europos Sąjungos piliečiui, įgyvendinančiam savo teisę laisvai judėti, atsisakoma pripažinti teisę gauti iš valstybės biudžeto finansuojamas sveikatos priežiūros paslaugas visose atitinkamose valstybėse narėse, atitinka Reglamento (EB) Nr. 883/2004 11 straipsnio 3 dalies e punktą?

                  5.

                  Ar tokia situacija, kai Europos Sąjungos piliečiui, įgyvendinančiam savo teisę laisvai judėti, atsisakoma pripažinti teisę gauti iš valstybės biudžeto finansuojamas sveikatos priežiūros paslaugas visose atitinkamose valstybėse narėse, atitinka Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo 18 straipsnį ir 20 straipsnio 1 dalį ir 21 straipsnį?

                  6.

                  Ar gyvenimo šalyje teisėtumas, kaip jis suprantamas pagal Direktyvos 2004/38 7 straipsnio 1 dalies b punktą, turi būti suprantamas taip, kad jis suteikia asmeniui teisę prisijungti prie socialinės apsaugos sistemos, ir taip pat ta prasme, kad jis gali būti priežastimi, dėl kurios jam gali būti neleidžiama prisijungti prie socialinės apsaugos sistemos? Konkrečiai šioje byloje, ar tai, jog pareiškėjas turi visavertį sveikatos draudimą, kuris yra viena iš numatytų teisėto gyvenimo šalyje, kaip tai numatyta Direktyvoje 2004/38, sąlygų, gali pateisinti atsisakymą jį įtraukti į iš valstybės biudžeto finansuojamą sveikatos priežiūros sistemą?

         (1)  2004 m. balandžio 29 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (EB) Nr. 883/2004 dėl socialinės apsaugos sistemų koordinavimo (OL L 166, 2004. p. 1; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 5 sk., 5 t., p. 72).

         (2)  2004 m. balandžio 29 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2004/38/EB dėl Sąjungos piliečių ir jų šeimos narių teisės laisvai judėti ir gyventi valstybių narių teritorijoje, iš dalies keičianti Reglamentą (EEB) Nr. 1612/68 ir panaikinanti Direktyvas 64/221/EEB, 68/360/EEB, 72/194/EEB, 73/148/EEB, 75/34/EEB, 75/35/EEB, 90/364/EEB, 90/365/EEB ir 93/96/EEB (OL L 158, 2004. p. 77; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 5 sk., 5 t., p. 46).


title: Byla C-539/19: 2019 m. liepos 15 d. Landgericht München I (Vokietija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Bundesverband der Verbraucherzentralen und Verbraucherverbände — Verbraucherzentrale Bundesverband e.V./Telefonica Germany GmbH & Co.OHG

text:
               30.9.2019

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 328/27

      2019 m. liepos 15 d. Landgericht München I (Vokietija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Bundesverband der Verbraucherzentralen und Verbraucherverbände — Verbraucherzentrale Bundesverband e.V./Telefonica Germany GmbH & Co.OHG
      (Byla C-539/19)
      (2019/C 328/30)
      Proceso kalba: vokiečių

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Landgericht München I

         Šalys pagrindinėje byloje

         Ieškovas: Bundesverband der Verbraucherzentralen und Verbraucherverbände — Verbraucherzentrale Bundesverband e.V.

         Atsakovė: Telefonica Germany GmbH & Co.OHG

         Prejudicinis klausimas

      Ar Reglamento (ES) Nr. 531/2012 (1) 6a straipsnį ir 6e straipsnio 3 dalį reikia aiškinti taip, kad 2017 m. birželio 15 d. judriojo ryšio paslaugų teikėjai turi visiems vartotojams automatiškai taikyti reguliuojamą tarifą pagal Reglamento (ES) Nr. 531/2012 6a straipsnį, nepriklausomai nuo to, ar iki tol vartotojai turėjo reguliuojamą tarifą arba individualius poreikius atitinkantį, vadinamąjį alternatyvų tarptinklinio ryšio tarifą?

         (1)  2012 m. birželio 13 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (ES) Nr. 531/2012 dėl tarptinklinio ryšio per viešuosius judriojo ryšio tinklus Europos Sąjungoje (OL L 172, 2012, p. 10), su pakeitimais, padarytais Reglamentu (ES) 2015/2120 (OL L 310, 2015, p. 1).


title: Byla C-543/19: 2019 m. liepos 16 d. Finanzgericht Hamburg (Vokietija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Jebsen & Jessen (GmbH & Co.) KG/Hauptzollamt Hamburg

text:
               30.9.2019

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 328/28

      2019 m. liepos 16 d. Finanzgericht Hamburg (Vokietija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Jebsen & Jessen (GmbH & Co.) KG/Hauptzollamt Hamburg
      (Byla C-543/19)
      (2019/C 328/31)
      Proceso kalba: vokiečių

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Finanzgericht Hamburg

         Šalys pagrindinėje byloje

         Ieškovė: Jebsen & Jessen (GmbH & Co.) KG

         Atsakovė: Hauptzollamt Hamburg

         Prejudiciniai klausimai

                  1.

                  Ar tokiomis sąlygomis, kaip antai nagrinėjamos pagrindinėje byloje, Įgyvendinimo reglamento (ES) 2015/82 (1) 1 straipsniu įvesto antidempingo muito netaikymas remiantis šio reglamento 2 straipsnio 1 dalimi yra negalimas todėl, kad šio reglamento 2 straipsnio 1 dalies b punkte numatytoje įsipareigojimo sąskaitoje faktūroje nurodytas ne šio reglamento priedo 9 punkte minimas Įgyvendinimo sprendimas (ES) 2015/87 (2), o Sprendimas 2008/899/EB (3)?

                  2.

                  Jeigu atsakymas į pirmąjį klausimą būtų teigiamas: ar siekiant, kad pagal Įgyvendinimo reglamento (ES) 2015/82 2 straipsnio 1 dalį būtų netaikomas šio reglamento 1 straipsniu įvestas antidempingo muitas, per procedūrą dėl antidempingo muitų grąžinimo leidžiama pateikti Įgyvendinimo reglamento (ES) 2015/82 priede nustatytas sąlygas atitinkančią įsipareigojimo sąskaitą faktūrą?

         (1)  2015 m. sausio 21 d. Komisijos įgyvendinimo reglamentas, kuriuo, atlikus priemonių galiojimo termino peržiūrą pagal Reglamento (EB) Nr. 1225/2009 11 straipsnio 2 dalį ir dalines tarpines peržiūras pagal Tarybos reglamento (EB) Nr. 1225/2009 11 straipsnio 3 dalį, nustatomas galutinis antidempingo muitas importuojamai Kinijos Liaudies Respublikos kilmės citrinų rūgščiai (OL L 15, 2015, p. 8).

         (2)  2015 m. sausio 21 d. Komisijos įgyvendinimo sprendimas, kuriuo priimami pasiūlyti įsipareigojimai, susiję su antidempingo tyrimu dėl importuojamos Kinijos Liaudies Respublikos kilmės citrinų rūgšties (OL L 15, 2015, p. 75).

         (3)  2008 m. gruodžio 2 d. Komisijos sprendimas, kuriuo priimami pasiūlyti įsipareigojimai, susiję su antidempingo tyrimu dėl tam tikros importuojamos Kinijos Liaudies Respublikos kilmės citrinų rūgšties (OL L 323, 2008, p. 62).


title: Byla C-556/19: 2019 m. liepos 22 d. Conseil d'État (Prancūzija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Société ECO TLC/Ministre de la transition écologique et solidaire

text:
               30.9.2019

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 328/28

      2019 m. liepos 22 d. Conseil d'État (Prancūzija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Société ECO TLC/Ministre de la transition écologique et solidaire
      (Byla C-556/19)
      (2019/C 328/32)
      Proceso kalba: prancūzų

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Conseil d'État

         Šalys pagrindinėje byloje

         Pareiškėja: Société ECO TLC

         Atsakovas: Ministre de la transition écologique et solidaire

         Kita šalis: Fédération des entreprises du recyclage

         Prejudicinis klausimas

      Ar Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo 107 straipsnis turi būti aiškinamas taip, kad 9–11 punktuose nurodyta priemonė, pagal kurią privati ne pelno siekianti ekologinė organizacija, turinti valdžios institucijų išduotą veiklos leidimą, renka įnašus iš tam tikros kategorijos gaminių tiekėjų rinkai, kurie tuo tikslu su ja pasirašo susitarimą, už tai, kad ji už juos įgyvendina jiems nustatytą pareigą tvarkyti šių gaminių atliekas, ir veiklos vykdytojams, įgaliotiems rūšiuoti ir panaudoti šias atliekas, perveda subsidijas, kurių dydis nustatytas veiklos leidime, atsižvelgiant į aplinkosaugos ir socialinius tikslus, turi būti laikoma valstybės pagalba, kaip ji suprantama pagal šias nuostatas?


title: Byla C-570/19: 2019 m. liepos 26 d. High Court (Airija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Irish Ferries Ltd/National Transport Authority

text:
               30.9.2019

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 328/30

      2019 m. liepos 26 d. High Court (Airija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Irish Ferries Ltd/National Transport Authority
      (Byla C-570/19)
      (2019/C 328/34)
      Proceso kalba: anglų

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

         High Court (Airija)

         Šalys pagrindinėje byloje

         Ieškovė: Irish Ferries Ltd

         Atsakovė: National Transport Authority

         Prejudiciniai klausimai

                  A.

                  Reglamento taikymas (1)

                              1.

                              Ar reglamentas (ypač jo 18 ir (arba) 19 straipsniai) taikomas tokiomis aplinkybėmis, kai keleiviai padarė išankstinius užsakymus ir sudarė vežimo sutartis, taip pat kai keleivių vežimo paslaugos atšaukiamos iki numatyto išvykimo likus ne mažiau kaip septynioms savaitėms, nes kelto operatoriui pavėluota pristatyti naują laivą? Ar šiuo atžvilgiu su reglamento taikymu yra susijęs kuris nors aspektas (ar visi aspektai):

                                          a)

                                          paslauga galiausiai buvo suteikta pavėlavus 200 dienų;

                                          b)

                                          kelto operatorius turėjo atšaukti visus atitinkamo sezono reisus;

                                          c)

                                          nebuvo galima įsigyti jokio kito tinkamo laivo;

                                          d)

                                          keltų operatorius daugiau kaip 20 000 keleivių iš naujo užsakė kitus reisus arba grąžino už bilietus sumokėtus pinigus;

                                          e)

                                          reisai buvo vykdomi nauju maršrutu, kurį atidarė kelto operatorius, neteikiantis šiame maršrute panašios alternatyvios paslaugos?

                  B.

                  Reglamento 18 straipsnio aiškinimas
                  Atsakyti į šį klausimą reikia tik tuo atveju, jei galima taikyti 18 straipsnį.

                              2.

                              Jei keleivio maršrutas pakeičiamas pagal 18 straipsnį, ar sudaroma nauja vežimo sutartis ir todėl teisė į kompensaciją pagal 19 straipsnį turi būti nustatyta pagal šią naują sutartį, o ne pagal pradinę vežimo sutartį?

                              3.

                                          a.

                                          Jei taikomas 18 straipsnis, ar tuomet, kai atšaukiamas reisas ir šiuo maršrutu neteikiama alternatyvi paslauga (t. y. tarp šių dviejų uostų nėra tiesioginio susisiekimo), alternatyvų reisą kitu galimu maršrutu ar maršrutais, kuriuos pasirinko keleivis, įskaitant „jungiamąjį sausumos maršrutą“ (pvz., keliaujant iš Airijos į Jungtinę Karalystę keltu, tada važiuojant transporto priemone, kai kuro išlaidas atlygina kelto operatorius, į JK uostą, iš kurio galima nuplaukti į Prancūziją, o tada iš ten plaukiant į Prancūziją, kai keleivis gali pasirinkti bet kurį reisą), galima laikyti „vyk[imu] į galutinę atvykimo vietą kitu maršrutu“, kaip tai suprantama pagal 18 straipsnį? Jeigu ne, kokie kriterijai turi būti taikomi nustatant, ar pakeistu maršrutu vykstama „panašiomis kelionės sąlygomis“?

                                          b.

                                          Jei atšauktame maršrute nėra alternatyvaus reiso ir todėl nukentėjęs keleivis negali tiesiogiai nuplaukti iš pradinio įlaipinimo uosto į galutinę atvykimo vietą, kaip nurodyta vežimo sutartyje, ar vežėjas privalo apmokėti papildomas išlaidas, kurios susidaro keleiviui keliaujant pakeistu maršrutu į naują įlaipinimo uostą ir iš jo ir (arba) į naują galutinį atvykimo uostą ir iš jo?

                  C.

                  Reglamento 19 straipsnio aiškinimas

                              4.

                                          a.

                                          Ar 19 straipsnis gali būti taikomas, kai kelionė faktiškai jau buvo atšaukta likus ne mažiau kaip septynioms savaitėms iki numatyto išvykimo? Jei 19 straipsnis taikomas, ar jis taikomas, kai buvo taikomas 18 straipsnis ir keleivis buvo nukreiptas pakeistu maršrutu be papildomų išlaidų ir (arba) gavo kompensaciją ir (arba) pasirinko vėlesnį reisą?

                                          b.

                                          Jei taikomas 19 straipsnis, kas yra „galutinė atvykimo vieta“ pagal 19 straipsnį?

                              5.

                              Jei 19 straipsnis gali būti taikomas:

                                          a)

                                          kaip tokiomis aplinkybėmis nustatoma vėlavimo trukmė?

                                          b)

                                          Kaip pagal 19 straipsnį turi būti apskaičiuojama kaina, kai vertinamas mokėtinos kompensacijos dydis ir, pirmiausia, ar tokiu atveju atsižvelgiama į išlaidas, susijusias su papildomomis paslaugomis (pvz., kajutėmis, gyvūnų pervežimu ir pirmos klasės keleivių laukiamosiomis salėmis)?

                  D.

                  20 straipsnio 4 dalies aiškinimas

                              6.

                              Jeigu reglamentas taikomas, ar tuomet 1 klausime nurodytos aplinkybės ir motyvai laikytini „ypating[omis] aplinkybė[mis], kurių nebūtų buvę galima išvengti net ir imantis visų pagrįstų priemonių“ reglamento 20 straipsnio 4 dalies tikslais?

                  E.

                  24 straipsnio aiškinimas

                              7.

                              Ar pagal 24 straipsnį bet kuriam keleiviui, siekiančiam gauti kompensaciją pagal reglamento 19 straipsnį, nustatoma privaloma pareiga pateikti skundą per du mėnesius nuo tos dienos, kai paslauga buvo suteikta arba turėjo būti suteikta?

                  F.

                  25 straipsnio aiškinimas

                              8.

                              Ar nacionalinės kompetentingos institucijos, atsakingos už reglamento įgyvendinimą, jurisdikcija apsiriboja reisais, susijusiais su reglamento 25 straipsnyje nurodytais uostais, o gal ji taip pat gali apimti grįžimo reisą iš kitos valstybės narės uosto į nacionalinės kompetentingos institucijos valstybės uostą?

                  G.

                  Sprendimo ir pranešimų galiojimas

                              9.

                                          a.

                                          Kokius ES teisės principus ir taisykles turėtų taikyti prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas, vertindamas nacionalinės įgyvendinimo užtikrinimo įstaigos sprendimo ir (arba) pranešimų galiojimą pagal Chartijos (2) 16, 17, 20 ir (arba) 47 straipsnius ir (arba) proporcingumo, teisinio tikrumo ir vienodo požiūrio principus?

                                          b.

                                          Ar nacionalinis teismas turėtų taikyti pagrįstumo tikrinimą, jei padaryta akivaizdi klaida?

                  H.

                  Reglamento 1177/2010 galiojimas
                  Šis klausimas kyla tik atsižvelgiant į atsakymus į ankstesnius klausimus.

                              10.

                              Ar ES teisės požiūriu Reglamentas 1177/2010 galioja visų pirma atsižvelgiant į:

                                          a)

                                          Chartijos 16, 17 ir 20 straipsnius?

                                          b)

                                          Aplinkybę, kad oro vežėjai neprivalo išmokėti kompensacijos, jei jie oro transporto keleiviams praneša apie atšauktą skrydį mažiausiai prieš dvi savaites iki tvarkaraštyje numatyto išvykimo laiko (Reglamento 261/2004 (3) 5 straipsnio 1 dalies c punkto i papunktis)?

                                          c)

                                          Proporcingumo, teisinio tikrumo ir vienodo požiūrio principus?

         (1)  2010 m. lapkričio 24 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (ES) Nr. 1177/2010 dėl jūrų ir vidaus vandenų keliais vykstančių keleivių teisių, kuriuo iš dalies keičiamas Reglamentas (EB) Nr. 2006/2004 (OL L 334, 2010, p. 1.)

         (2)  Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartija (OL C 326, 2012, p. 391).

         (3)  2004 m. vasario 11 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (EB) Nr. 261/2004, nustatantis bendras kompensavimo ir pagalbos keleiviams taisykles atsisakymo vežti ir skrydžių atšaukimo arba atidėjimo ilgam laikui atveju, panaikinantis Reglamentą (EEB) Nr. 295/91 (OL L 46, 2004, p. 1; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 7 sk., 8 t., p. 10)


title: Byla C-578/19: 2019 m. liepos 30 d. Supreme Court of the United Kingdom (Jungtinė Karalystė) prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje X/Kuoni Travel Ltd

text:
               30.9.2019

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 328/32

      2019 m. liepos 30 d. Supreme Court of the United Kingdom (Jungtinė Karalystė) prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje X/Kuoni Travel Ltd
      (Byla C-578/19)
      (2019/C 328/35)
      Proceso kalba: anglų

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

         Supreme Court of the United Kingdom (Jungtinė Karalystė)

         Šalys pagrindinėje byloje

         Apeliantė: X

         Kita apeliacinio proceso šalis: Kuoni Travel Ltd

         Prejudiciniai klausimai

                  1.

                  Kai nevykdomi arba netinkamai vykdomi įsipareigojimai, numatyti kelionės organizatoriaus ar kelionių pardavimo agento sutartyje su vartotoju teikti atostogų paketą, kuriam taikoma 1990 m. birželio 13 d. Tarybos direktyva 90/314/EEB dėl kelionių, atostogų ir organizuotų išvykų paketų (1), o įsipareigojimų nevykdymą arba netinkamą vykdymą lėmė viešbučio bendrovės, kuri yra su ta sutartimi susijusių paslaugų teikėja, darbuotojo veiksmai:

                              a)

                              ar yra galimybė taikyti 5 straipsnio 2 dalies trečios įtraukos antroje dalyje nustatytą gynybos argumentą, o, jei taip,

                              b)

                              pagal kokius kriterijus nacionalinis teismas turi vertinti, ar taikomas tas gynybos argumentas?

                  2.

                  Kai kelionės organizatorius ar kelionių pardavimo agentas su vartotoju sudaro sutartį teikti atostogų paketą, kuriam taikoma Tarybos direktyva 90/314/EEB, ir kai viešbučio bendrovė teikia su ta sutartimi susijusias paslaugas, ar taikant direktyvos 5 straipsnio 2 dalies trečioje įtraukoje nustatytą gynybos argumentą pats tos viešbučio bendrovės darbuotojas turi būti laikomas „paslaugų teikėju“?

         (1)  OL L 158, 1990, p. 59; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 13 sk., 10 t., p. 132.


title: Byla C-579/19: 2019 m. liepos 30 d. Supreme Court of the United Kingdom (Jungtinė Karalystė) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje R (pagal Association of Independent Meat Suppliers ir kt. ieškinį)/The Food Standards Agency

text:
               30.9.2019

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 328/33

      2019 m. liepos 30 d. Supreme Court of the United Kingdom (Jungtinė Karalystė) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje R (pagal Association of Independent Meat Suppliers ir kt. ieškinį)/The Food Standards Agency
      (Byla C-579/19)
      (2019/C 328/36)
      Proceso kalba: anglų

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

         Supreme Court of the United Kingdom (Jungtinė Karalystė)

         Šalys pagrindinėje byloje

         Apeliantės: R (pagal Association of Independent Meat Suppliers ir kt. ieškinį)

         Kita apeliacinio proceso šalis: The Food Standards Agency

         Prejudiciniai klausimai

                  1.

                  Ar Food Safety Act 1990 (1990 m. maisto saugos įstatymas, Jungtinė Karalystė) 9 straipsnyje numatyta procedūra, kai taikos teisėjas nagrinėja bylą iš esmės ir, remdamasis kiekvienos šalies kviečiamų ekspertų išvadomis, sprendžia, ar skerdena neatitinka maisto saugos reikalavimų, yra draudžiama pagal Reglamentą (EB) Nr. 854 (1) ir Reglamentą (EB) Nr. 882 (2)?

                  2.

                  Ar Reglamentu (EB) Nr. 882 įpareigojama numatyti teisę apskųsti oficialiai paskirto veterinarijos gydytojo pagal Reglamento (EB) Nr. 854 5 straipsnio 2 dalį priimtą sprendimą, kad skerdenos mėsa yra netinkama vartoti žmonėms, ir jei taip, kokiu požiūriu reikėtų vadovautis vertinant oficialiai paskirto veterinarijos gydytojo priimto sprendimo pagrįstumą, kai dėl jo tokiu atveju yra pateiktas skundas?

         (1)  2004 m. balandžio 29 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (EB) Nr. 854/2004 nustatantis specialiąsias gyvūninės kilmės produktų, skirtų vartoti žmonėms, oficialios kontrolės taisykles (OL L 139, 2004, p. 206; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 3 sk., 45 t., p. 75).

         (2)  2004 m. balandžio 29 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (EB) Nr. 882/2004 dėl oficialios kontrolės, kuri atliekama siekiant užtikrinti, kad būtų įvertinama, ar laikomasi pašarus ir maistą reglamentuojančių teisės aktų, gyvūnų sveikatos ir gerovės taisyklių (OL L 165, 2004, p. 1; 2004 m. specialusis leidimas, lietuvių k., 3 sk., 45 t., p. 200).


title: Byla C-488/19: 2019 m. birželio 26 d. High Court (Airija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Minister for Justice and Equality/JR

text:
               7.10.2019

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 337/5

      2019 m. birželio 26 d. High Court (Airija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Minister for Justice and Equality/JR
      (Byla C-488/19)
      (2019/C 337/05)
      Proceso kalba: anglų

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

         High Court (Airija)

         Šalys pagrindinėje byloje

         Ieškovas: Minister for Justice and Equality

         Atsakovas: JR

         Prejudiciniai klausimai

                  1.

                  Ar Pagrindų sprendimas (1) taikomas esant situacijai, kai prašomas perduoti asmuo buvo nuteistas ir jam skirta bausmė trečiojoje valstybėje, tačiau pagal dvišalę tos trečiosios valstybės ir išduodančiosios valstybės sutartį trečiojoje valstybėje priimtas nuosprendis buvo pripažintas išduodančiojoje valstybėje ir vykdomas pagal išduodančiosios valstybės įstatymus?

                  2.

                  Jei taip, ką turi nuspręsti į vykdančioji teisminė institucija dėl nusikalstamos veikos, kuri, kaip teigiama, buvo įvykdyta trečiojoje valstybėje, tačiau iš tos nusikalstamos veikos aplinkybių matyti, kad parengiamieji veiksmai buvo įvykdyti išduodančiojoje valstybėje, tais atvejais, kai vykdančioji valstybė narė savo nacionalinės teisės aktuose taikė Pagrindų sprendimo 4 straipsnio 1 dalyje ir 4 straipsnio 7 dalies b punkte numatytus Europos arešto orderio neprivalomo nevykdymo pagrindus?

         (1)  2002 m. birželio 13 d. Tarybos pagrindų sprendimas 2002/584/TVR dėl Europos arešto orderio ir perdavimo tarp valstybių narių tvarkos (OL L 190, 2002, p. 1).


title: Byla C-124/19 P: 2019 m. vasario 12 d. Vitromed GmbH pateiktas apeliacinis skundas dėl 2018 m. gruodžio 12 d. Bendrojo Teismo (devintoji kolegija) priimto sprendimo byloje T-821/17 Vitromed GmbH/Europos Sąjungos intelektinės nuosavybės tarnyba (EUIPO)

text:
               4.11.2019

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 372/8

      2019 m. vasario 12 d. Vitromed GmbH pateiktas apeliacinis skundas dėl 2018 m. gruodžio 12 d. Bendrojo Teismo (devintoji kolegija) priimto sprendimo byloje T-821/17 Vitromed GmbH/Europos Sąjungos intelektinės nuosavybės tarnyba (EUIPO)
      (Byla C-124/19 P)
      (2019/C 372/04)
      Proceso kalba: vokiečių

         Šalys

         Apeliantė: Vitromed GmbH, atstovaujama advokato M. Linß

         Kita proceso šalis: Europos Sąjungos intelektinės nuosavybės tarnyba (EUIPO)
      2019 m. rugsėjo 11 d. nutartimi Europos Sąjungos Teisingumo Teismas (šeštoji kolegija) atmetė apeliaciją ir nurodė apeliantei padengti savo bylinėjimosi išlaidas.


title: Byla C-325/19: 2019 m. balandžio 17 d. Renew Consorzio Energie Rinnovabili pateiktas apeliacinis skundas dėl 2019 m. vasario 20 d. Bendrojo Teismo (antroji kolegija) priimtos nutarties byloje T-39/19 Renew Consorzio Energie Rinnovabili/Komisija ir Italija

text:
               4.11.2019

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 372/8

      2019 m. balandžio 17 d. Renew Consorzio Energie Rinnovabili pateiktas apeliacinis skundas dėl 2019 m. vasario 20 d. Bendrojo Teismo (antroji kolegija) priimtos nutarties byloje T-39/19 Renew Consorzio Energie Rinnovabili/Komisija ir Italija
      (Byla C-325/19)
      (2019/C 372/05)
      Proceso kalba: italų

         Šalys

         Apeliantė: Renew Consorzio Energie Rinnovabili, atstovaujama advokato G. Passalacqua

         Kitos proceso šalys: Europos Komisija, Italijos Respublika
      2019 m. rugsėjo 19 d. nutartimi Teisingumo Teismas (šeštoji kolegija) atmetė apeliacinį skundą kaip akivaizdžiai nepriimtiną ir nurodė, kad Renew Consorzio Energie Rinnovabili padengia savo bylinėjimosi išlaidas.


title: Byla C-358/19 P: 2019 m. gegužės 6 d. PITEE Fogyasztóvédelmi Egyesület pateiktas apeliacinis skundas dėl 2019 m. kovo 22 d. Bendrojo Teismo (antroji kolegija) priimtos nutarties byloje T-566/18 PITEE Fogyasztóvédelmi Egyesület/Europos Komisija

text:
               4.11.2019

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 372/9

      2019 m. gegužės 6 d. PITEE Fogyasztóvédelmi Egyesület pateiktas apeliacinis skundas dėl 2019 m. kovo 22 d. Bendrojo Teismo (antroji kolegija) priimtos nutarties byloje T-566/18 PITEE Fogyasztóvédelmi Egyesület/Europos Komisija
      (Byla C-358/19 P)
      (2019/C 372/06)
      Proceso kalba: vokiečių

         Šalys

         Apeliantė: PITEE Fogyasztóvédelmi Egyesület, atstovaujama advokato D. Lázár

         Kita proceso šalis: Europos Komisija
      Europos Sąjungos Teisingumo Teismas (šeštoji kolegija) 2019 m. rugsėjo 26 d. sprendimu atmetė apeliacinį skundą kaip akivaizdžiai nepagrįstą ir nurodė apeliantei padengti savo pačios bylinėjimosi išlaidas.


title: Byla C-421/19 P: 2019 m. gegužės 29 d. Primed Halberstadt Medizintechnik GmbH pateiktas apeliacinis skundas dėl 2019 m. kovo 20 d. Bendrojo Teismo (septintoji kolegija) priimto sprendimo byloje T-138/17 Prim/EUIPO - Primed Halberstadt Medizintechnik

text:
               4.11.2019

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 372/9

      2019 m. gegužės 29 d. Primed Halberstadt Medizintechnik GmbH pateiktas apeliacinis skundas dėl 2019 m. kovo 20 d. Bendrojo Teismo (septintoji kolegija) priimto sprendimo byloje T-138/17 Prim/EUIPO - Primed Halberstadt Medizintechnik
      (Byla C-421/19 P)
      (2019/C 372/07)
      Proceso kalba: anglų

         Šalys

         Apeliantė: Primed Halberstadt Medizintechnik GmbH, atstovaujama advokato R. Ingerl

         Kitos proceso šalys: Prim, SA, atstovaujama abogada L. Broschat García; Europos Sąjungos intelektinės nuosavybės tarnyba
      2019 m. rugsėjo 16 d. nutartimi Teisingumo Teismas (prašymus priimti apeliacinį skundą nagrinėjanti kolegija) konstatavo, kad apeliacinis skundas negali būti priimtas nagrinėti ir kad Primed Halberstadt Medizintechnik GmbH turi padengti savo bylinėjimosi išlaidas.


title: Byla C-426/19 P: 2019 m. birželio 4 d. Kurt Hesse pateiktas apeliacinis skundas dėl 2019 m. balandžio 4 d. Bendrojo Teismo (penktoji kolegija) sprendimo sujungtose bylose T-910/16 ir T-911/16, Kurt Hesse ir Wedl & Hofmann GmbH/Europos Sąjungos intelektinės nuosavybės tarnyba (EUIPO)

text:
               4.11.2019

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 372/10

      2019 m. birželio 4 d. Kurt Hesse pateiktas apeliacinis skundas dėl 2019 m. balandžio 4 d. Bendrojo Teismo (penktoji kolegija) sprendimo sujungtose bylose T-910/16 ir T-911/16, Kurt Hesse ir Wedl & Hofmann GmbH/Europos Sąjungos intelektinės nuosavybės tarnyba (EUIPO)
      (Byla C-426/19 P)
      (2019/C 372/08)
      Proceso kalba: vokiečių

         Šalys

         Apeliantas: Kurt Hesse, atstovaujamas advokato M. Krogmann

         Kitos proceso šalys: Wedl & Hofmann GmbH, Europos Sąjungos intelektinės nuosavybės tarnyba
      2019 m. rugsėjo 24 d. nutartimi Europos Sąjungos Teisingumo Teismas (kolegija, sprendžianti dėl prašymų priimti apeliacinį skundą) nutarė, kad apeliacinis skundas nepriimamas nagrinėti ir kad apeliantas padengia savo bylinėjimosi išlaidas.


title: Byla C-501/19: 2019 m. birželio 28 d. Înalta Curte de Casație și Justiție (Rumunija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje UCMR – ADA Asociația pentru Drepturi de Autor a Compozitorilor/Asociația Culturală „Suflet de Român“ prin lichidator Pro Management Insolv IPURL

text:
               4.11.2019

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 372/10

      2019 m. birželio 28 d. Înalta Curte de Casație și Justiție (Rumunija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje UCMR – ADA Asociația pentru Drepturi de Autor a Compozitorilor/Asociația Culturală „Suflet de Român“ prin lichidator Pro Management Insolv IPURL
      (Byla C-501/19)
      (2019/C 372/09)
      Proceso kalba: rumunų

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Înalta Curte de Casație și Justiție

         Šalys pagrindinėje byloje

      Kasatorė: UCMR – ADA Asociația pentru Drepturi de Autor a Compozitorilor
      Kita kasacinio proceso šalis: Asociația Culturală „Suflet de Român“ prin lichidator Pro Management Insolv IPURL

         Prejudiciniai klausimai

                  1.

                  Ar teisių į muzikos kūrinius turėtojai teikia paslaugą, kaip apibrėžta 2006 m. lapkričio 28 d. Tarybos direktyvos 2006/112/EB dėl pridėtinės vertės mokesčio bendros sistemos (1) (PVM direktyvos) 24 straipsnio 1 dalyje ir 25 straipsnio a punkte, renginių organizatoriams, iš kurių kolektyvinio teisių administravimo organizacijos savo vardu šių teisių turėtojų naudai gauna atlyginimą už muzikos kūrinių viešą paskelbimą gavus leidimą – neišimtinę licenciją?

                  2.

                  Jeigu atsakymas į pirmąjį klausimą būtų teigiamas, ar tuo atveju, kai kolektyvinio teisių administravimo organizacijos gauna iš renginių organizatorių atlyginimą už teisę viešai skelbti muzikos kūrinius, jos veikia kaip apmokestinamieji asmenys, kaip apibrėžta PVM direktyvos 28 straipsnyje, ir privalo išrašyti PVM sąskaitas-faktūras atitinkamiems renginių organizatoriams, ir ar tuo atveju, kai atlyginimas paskirstomas autoriams ir kitiems muzikos kūrinių autorių teisių turėtojams, jie savo ruožtu turi išrašyti PVM sąskaitas-faktūras ir kolektyvinio teisių administravimo organizacijoms?

         (1)  OL L 347, 2006, p. 1.


title: Byla C-531/19: 2019 m. liepos 11 d. Tribunal Superior de Justicia de Castilla-La Mancha (Ispanija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje PO/Subdelegación del Gobierno en Ciudad Real

text:
               4.11.2019

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 372/11

      2019 m. liepos 11 d. Tribunal Superior de Justicia de Castilla-La Mancha (Ispanija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje PO/Subdelegación del Gobierno en Ciudad Real
      (Byla C-531/19)
      (2019/C 372/10)
      Proceso kalba: ispanų

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Tribunal Superior de Justicia de Castilla-La Mancha

         Šalys pagrindinėje byloje

         Pareiškėjas ir apeliantas: PO

         Atsakovas ir kita apeliacinio proceso šalis: Subdelegación del Gobierno en Ciudad Real

         Prejudicinis klausimas

      Ar aiškinimas, kaip antai pateiktas Tribunal Supremo2019 m. vasario 19 d. Sprendime Nr. 191/2019 (kasacinis skundas Nr. 5607/2017, EU:C:2019:580) ir 2019 m. vasario 27 d. Sprendime Nr. 257/2019 (kasacinis skundas Nr. 5809/2017, EU:C:2019:663), pagal kurį Direktyvą 2001/40/EB (1) galima aiškinti taip, kad bet kuris ilgalaikį leidimą gyventi šalyje turintis trečiosios šalies pilietis, įvykdęs nusikalstamą veiką, už kurią skiriama ne mažesnė nei vienų metų trukmės laisvės atėmimo bausmė, gali ir turi būti „automatiškai“ išsiųstas, t. y. be būtinybės kaip nors atsižvelgti į jo asmenines, šeimines, socialines ar darbo aplinkybes, atitinka 2003 m. lapkričio 25 d. Tarybos [direktyvos] 2003/109/EB (2) dėl trečiųjų valstybių piliečių, kurie yra ilgalaikiai gyventojai, statuso 12 straipsnį ir, be kita ko, Europos Sąjungos Teisingumo Teismo 2017 m. gruodžio 7 d. sprendimą (byla C-636/16 (3)) ir 2011 m. gruodžio 8 d. sprendimą (byla C-371/08 (4)).“

         (1)  2001 m. gegužės 28 d. Tarybos direktyva 2001/40/EB dėl abipusio sprendimų dėl trečiųjų šalių piliečių išsiuntimo pripažinimo (OL L 149, 2001, p. 34; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 19 sk., 4 t., p. 107).

         (2)  OL L 16, 2004, p. 44; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 19 sk., 6 t., p. 272.

         (3)  2017 m. gruodžio 7 d. Sprendimas López Pastuzano (C-636/16, EU:C:2017:949)

         (4)  2011 m. gruodžio 8 d. Sprendimas Ziebell (C-371/08, EU:C:2011:809).


title: Byla C-533/19: 2019 m. liepos 11 d. Tribunal Superior de Justicia de Castilla-La Mancha (Ispanija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje RQ/Subdelegación del Gobierno en Ciudad Real

text:
               4.11.2019

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 372/12

      2019 m. liepos 11 d. Tribunal Superior de Justicia de Castilla-La Mancha (Ispanija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje RQ/Subdelegación del Gobierno en Ciudad Real
      (Byla C-533/19)
      (2019/C 372/11)
      Proceso kalba: ispanų

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Tribunal Superior de Justicia de Castilla-La Mancha

         Šalys pagrindinėje byloje

         Pareiškėjas ir apeliantas: RQ

         Atsakovas ir kita apeliacinio proceso šalis: Subdelegación del Gobierno en Ciudad Real

         Prejudicinis klausimas

      Ar aiškinimas, kaip antai pateiktas Tribunal Supremo2019 m. vasario 19 d. Sprendime Nr. 191/2019 (kasacinis skundas Nr. 5607/2017, EU:C:2019:580) ir 2019 m. vasario 27 d. Sprendime Nr. 257/2019 (kasacinis skundas Nr. 5809/2017, EU:C:2019:663), pagal kurį Direktyvą 2001/40/EB (1) galima aiškinti taip, kad bet kuris ilgalaikį leidimą gyventi šalyje turintis trečiosios šalies pilietis, įvykdęs nusikalstamą veiką, už kurią skiriama ne mažesnė nei vienų metų trukmės laisvės atėmimo bausmė, gali ir turi būti „automatiškai“ išsiųstas, t. y. be būtinybės kaip nors atsižvelgti į jo asmenines, šeimines, socialines ar darbo aplinkybes, atitinka 2003 m. lapkričio 25 d. Tarybos [direktyvos] 2003/109/EB (2) dėl trečiųjų valstybių piliečių, kurie yra ilgalaikiai gyventojai, statuso 12 straipsnį ir, be kita ko, Europos Sąjungos Teisingumo Teismo 2017 m. gruodžio 7 d. sprendimą (byla C-636/16 (3)) ir 2011 m. gruodžio 8 d. sprendimą (byla C-371/08 (4)).“

         (1)  2001 m. gegužės 28 d. Tarybos direktyva 2001/40/EB dėl abipusio sprendimų dėl trečiųjų šalių piliečių išsiuntimo pripažinimo (OL L 149, 2001, p. 34; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 19 sk., 4 t., p. 107).

         (2)  OL L 16, 2004, p. 44; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 19 sk., 6 t., p. 272.

         (3)  2017 m. gruodžio 7 d. Sprendimas López Pastuzano (C-636/16, EU:C:2017:949)

         (4)  2011 m. gruodžio 8 d. Sprendimas Ziebell (C-371/08, EU:C:2011:809).


title: Byla C-534/19: 2019 m. liepos 11 d. Tribunal Superior de Justicia de Castilla-La Mancha (Ispanija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje SR/Subdelegación del Gobierno en Ciudad Real

text:
               4.11.2019

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 372/12

      2019 m. liepos 11 d. Tribunal Superior de Justicia de Castilla-La Mancha (Ispanija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje SR/Subdelegación del Gobierno en Ciudad Real
      (Byla C-534/19)
      (2019/C 372/12)
      Proceso kalba: ispanų

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Tribunal Superior de Justicia de Castilla-La Mancha

         Šalys pagrindinėje byloje

         Pareiškėjas ir apeliantas: SR

         Atsakovas ir kita apeliacinio proceso šalis: Subdelegación del Gobierno en Ciudad Real

         Prejudicinis klausimas

      Ar aiškinimas, kaip antai pateiktas Tribunal Supremo2019 m. vasario 19 d. Sprendime Nr. 191/2019 (kasacinis skundas Nr. 5607/2017, EU:C:2019:580) ir 2019 m. vasario 27 d. Sprendime Nr. 257/2019 (kasacinis skundas Nr. 5809/2017, EU:C:2019:663), pagal kurį Direktyvą 2001/40/EB (1) galima aiškinti taip, kad bet kuris ilgalaikį leidimą gyventi šalyje turintis trečiosios šalies pilietis, įvykdęs nusikalstamą veiką, už kurią skiriama ne mažesnė nei vienų metų trukmės laisvės atėmimo bausmė, gali ir turi būti „automatiškai“ išsiųstas, t. y. be būtinybės kaip nors atsižvelgti į jo asmenines, šeimines, socialines ar darbo aplinkybes, atitinka 2003 m. lapkričio 25 d. Tarybos [direktyvos] 2003/109/EB (2) dėl trečiųjų valstybių piliečių, kurie yra ilgalaikiai gyventojai, statuso 12 straipsnį ir, be kita ko, Europos Sąjungos Teisingumo Teismo 2017 m. gruodžio 7 d. sprendimą (byla C-636/16 (3)) ir 2011 m. gruodžio 8 d. sprendimą (byla C-371/08 (4)).“

         (1)  2001 m. gegužės 28 d. Tarybos direktyva 2001/40/EB dėl abipusio sprendimų dėl trečiųjų šalių piliečių išsiuntimo pripažinimo (OL L 149, 2001, p. 34; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 19 sk., 4 t., p. 107).

         (2)  OL L 16, 2004, p. 44; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 19 sk., 6 t., p. 272.

         (3)  2017 m. gruodžio 7 d. Sprendimas López Pastuzano (C-636/16, EU:C:2017:949)

         (4)  2011 m. gruodžio 8 d. Sprendimas Ziebell (C-371/08, EU:C:2011:809).


title: Byla C-547/19: 2019 m. liepos 15 d. Înalta Curte de Casație și Justiție (Rumunija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje CY, Asociația „Forumul Judecătorilor din România“/Inspecția Judiciară, Consiliul Superior al Magistraturii, Înalta Curte de Casație și Justiție

text:
               4.11.2019

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 372/13

      2019 m. liepos 15 d. Înalta Curte de Casație și Justiție (Rumunija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje CY, Asociația „Forumul Judecătorilor din România“/Inspecția Judiciară, Consiliul Superior al Magistraturii, Înalta Curte de Casație și Justiție
      (Byla C-547/19)
      (2019/C 372/13)
      Proceso kalba: rumunų

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Înalta Curte de Casație și Justiție

         Šalys pagrindinėje byloje

         Kasatorės: CY, Asociația „Forumul Judecătorilor din România“

         Kitos kasacinio proceso šalys: Inspecția Judiciară, Consiliul Superior al Magistraturii, Înalta Curte de Casație și Justiție

         Prejudicinis klausimas

      Ar Europos Sąjungos sutarties 2 straipsnis, Europos Sąjungos sutarties 19 straipsnio 1 dalis ir Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijos 47 straipsnis turi būti aiškinami taip, kad jais draudžiama Konstituciniam Teismui (institucijai, kuri pagal nacionalinę teisę nėra teisminė institucija) imtis veiksmų dėl to, kaip Aukščiausiasis Teismas išaiškino ir pritaikė žemesnės nei Konstitucija teisinės galios teisės aktus, reglamentuojančius teismo kolegijų sudarymą?


title: Byla C-549/19: 2019 m. liepos 17 d. Tribunal Superior de Justicia de Castilla-La Mancha (Ispanija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje DX/Subdelegación del Gobierno en Toledo

text:
               4.11.2019

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 372/14

      2019 m. liepos 17 d. Tribunal Superior de Justicia de Castilla-La Mancha (Ispanija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje DX/Subdelegación del Gobierno en Toledo
      (Byla C-549/19)
      (2019/C 372/14)
      Proceso kalba: ispanų

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Tribunal Superior de Justicia de Castilla-La Mancha

         Šalys pagrindinėje byloje

         Pareiškėjas ir apeliantas: DX

         Atsakovas ir kita apeliacinio proceso šalis: Subdelegación del Gobierno en Toledo

         Prejudicinis klausimas

      Ar aiškinimas, kaip antai pateiktas Tribunal Supremo2019 m. vasario 19 d. Sprendime Nr. 191/2019 (kasacinis skundas Nr. 5607/2017, EU:C:2019:580) ir 2019 m. vasario 27 d. Sprendime Nr. 257/2019 (kasacinis skundas Nr. 5809/2017, EU:C:2019:663), pagal kurį Direktyvą 2001/40/EB (1) galima aiškinti taip, kad bet kuris ilgalaikį leidimą gyventi šalyje turintis trečiosios šalies pilietis, įvykdęs nusikalstamą veiką, už kurią skiriama ne mažesnė nei vienų metų trukmės laisvės atėmimo bausmė, gali ir turi būti „automatiškai“ išsiųstas, t. y. be būtinybės kaip nors atsižvelgti į jo asmenines, šeimines, socialines ar darbo aplinkybes, atitinka 2003 m. lapkričio 25 d. Tarybos [direktyvos] 2003/109/EB (2) dėl trečiųjų valstybių piliečių, kurie yra ilgalaikiai gyventojai, statuso 12 straipsnį ir, be kita ko, Europos Sąjungos Teisingumo Teismo 2017 m. gruodžio 7 d. sprendimą (byla C-636/16 (3)) ir 2011 m. gruodžio 8 d. sprendimą (byla C-371/08 (4)).“

         (1)  2001 m. gegužės 28 d. Tarybos direktyva 2001/40/EB dėl abipusio sprendimų dėl trečiųjų šalių piliečių išsiuntimo pripažinimo (OL L 149, 2001, p. 34; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 19 sk., 4 t., p. 107).

         (2)  OL L 16, 2004, p. 44; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 19 sk., 6 t., p. 272.

         (3)  2017 m. gruodžio 7 d. Sprendimas López Pastuzano (C-636/16, EU:C:2017:949)

         (4)  2011 m. gruodžio 8 d. Sprendimas Ziebell (C-371/08, EU:C:2011:809).


title: Byla C-558/19: 2019 m. liepos 23 d. Tribunalul Cluj (Rumunija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Impresa Pizzarotti & C SPA Italia Sucursala Cluj/Agenția Națională de Administrare Fiscală – Direcția Generală de Administrare a Marilor Contribuabili

text:
               4.11.2019

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 372/14

      2019 m. liepos 23 d. Tribunalul Cluj (Rumunija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Impresa Pizzarotti & C SPA Italia Sucursala Cluj/Agenția Națională de Administrare Fiscală – Direcția Generală de Administrare a Marilor Contribuabili
      (Byla C-558/19)
      (2019/C 372/15)
      Proceso kalba: rumunų

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Tribunalul Cluj

         Šalys pagrindinėje byloje

         Pareiškėja: Impresa Pizzarotti & C SPA Italia Sucursala Cluj

         Atsakovė: Agenția Națională de Administrare Fiscală – Direcția Generală de Administrare a Marilor Contribuabili

         Prejudicinis klausimas

      Ar pagal Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo 49 straipsnį ir 63 straipsnį draudžiamos tokios nacionalinės teisės normos, kaip nagrinėjamos šioje byloje [Legea nr. 571/2003 privind Codul fiscal (Įstatymas Nr. 571/2003, kuriuo nustatomas Mokesčių kodeksas) 11 straipsnio 2 dalis bei 29 straipsnio 3 dalis], pagal kurias bankinis lėšų pervedimas iš padalinio, įsisteigusio vienoje valstybėje narėje, patronuojančiajai įmonei, įsisteigusiai kitoje valstybėje narėje, gali būti perkvalifikuojamas į sandorį, iš kurio gaunama pajamų, todėl taikomas su tuo susijęs įpareigojimas taikyti sandorių kainodaros taisykles, o jeigu toks pat sandoris būtų buvęs atliktas tarp padalinio ir patronuojančiosios bendrovės, kurie abu yra įsisteigę toje pačioje valstybėje narėje, jo nebūtų buvę galima perkvalifikuoti tuo pačiu būdu ir jam nebūtų buvusios taikomos sandorių kainodaros taisyklės?


title: Byla C-560/19: 2019 m. liepos 23 d. Juzgado de lo Mercantil no 3 de Valencia (Ispanija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje GT/Air Nostrum Líneas Aéreas del Mediterráneo S.A.

text:
               4.11.2019

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 372/15

      2019 m. liepos 23 d. Juzgado de lo Mercantil no 3 de Valencia (Ispanija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje GT/Air Nostrum Líneas Aéreas del Mediterráneo S.A.
      (Byla C-560/19)
      (2019/C 372/16)
      Proceso kalba: ispanų

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Juzgado de lo Mercantil no 3 de Valencia

         Šalys pagrindinėje byloje

         Ieškovė: GT

         Atsakovė: Air Nostrum Líneas Aéreas del Mediterráneo S.A.

         Prejudiciniai klausimai

                  1.

                  Ar galima laikyti, kad sąvoka „skrydį vykdantis vežėjas“ apima bendrovę, kurios veiklos tikslas yra skraidinti keleivius ir kuri parduoda bilietus, tačiau nevykdo skrydžio, t. y. jo nevykdo faktiškai?

                  2.

                  Jeigu į pirmąjį klausimą būtų atsakyta neigiamai, ar keleiviams suteikiama Reglamento (EB) Nr. 261/2004 (1) 7 straipsnyje numatyta teisė į kompensaciją tuo atveju, kai skrydis padalytas į kelis etapus ir dėl nedidelio vieno etapo skrydžio vėlavimo (mažiau nei trimis valandomis) labai (daugiau kaip trimis valandomis) vėluojama atvykti į galutinę paskirties vietą, nes keleiviai nespėjo į jungiamąjį skrydį? Jeigu būtų atsakyta teigiamai, ar tuo atveju, jei kelių etapų skrydžius vykdo skirtingi vežėjai, mokėti Reglamento Nr. 261/2004 7 straipsnyje numatytą finansinę kompensaciją privalo tas skrydį vykdantis vežėjas, kurio etapo skrydis vėlavo nedaug (mažiau nei trimis valandomis), tačiau dėl to vėlavimo keleiviai nespėjo į jungiamąjį skrydį, todėl labai (daugiau nei trimis valandomis) vėlavo atvykti į galutinę paskirties vietą?

         (1)  2004 m. vasario 11 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (EB) Nr. 261/2004, nustatantis bendras kompensavimo ir pagalbos keleiviams taisykles atsisakymo vežti ir skrydžių atšaukimo arba atidėjimo ilgam laikui atveju, panaikinantis Reglamentą (EEB) Nr. 295/91 (OL L 46, 2004, p. 1; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 7 sk., 8 t., p. 10).


title: Byla C-565/19: 2019 m. liepos 23 d. Armando Carvalho ir kt. pateiktas apeliacinis skundas dėl 2019 m. gegužės 8 d. Bendrojo Teismo (antroji kolegija) priimtos nutarties byloje T-330/18 Carvalho ir kt./Parlamentas ir Taryba

text:
               4.11.2019

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 372/16

      2019 m. liepos 23 d. Armando Carvalho ir kt. pateiktas apeliacinis skundas dėl 2019 m. gegužės 8 d. Bendrojo Teismo (antroji kolegija) priimtos nutarties byloje T-330/18 Carvalho ir kt./Parlamentas ir Taryba
      (Byla C-565/19)
      (2019/C 372/17)
      Proceso kalba: anglų

         Šalys

         Apeliantai: Armando Carvalho ir kt., atstovaujami Professor G. Winter, Rechtsanwältin R. Verheyen ir baristerio H. Leith

         Kitos proceso šalys: Europos Parlamentas, Europos Sąjungos Taryba

         Apeliantų reikalavimai

      Apeliantai Teisingumo Teismo prašo:

                  —

                  panaikinti skundžiamą nutartį,

                  —

                  pripažinti, kad ieškiniai yra priimtini,

                  —

                  grąžinti bylą Bendrajam Teismui, kad šis iš esmės išnagrinėtų ieškinį dėl panaikinimo,

                  —

                  grąžinti bylą Bendrajam Teismui, kad šis iš esmės išnagrinėtų ieškinį dėl Sąjungos deliktinės atsakomybės, ir

                  —

                  priteisti iš kitų proceso šalių bylinėjimosi šiame apeliaciniame procese ir bylinėjimosi Bendrajame Teisme išlaidas.

         Apeliacinio skundo pagrindai ir pagrindiniai argumentai

      Savo skundą dėl Bendrojo Teismo sprendimo atmesti jų ieškinius kaip nepriimtinus apeliantai grindžia toliau nurodytais pagrindais.
      Pirmasis pagrindas: Bendrasis Teismas klaidingai manė, kad apeliantai neatitinka byloje Plaumann įtvirtintų principų, pagal kuriuos būtina įrodyti konkrečią sąsają. Pagal tris teisės aktus dėl išmetamų šiltnamio efektą sukeliančių dujų (1) (2) (3) leidžiamas šių dujų išmetimas, skirtingai paveikiantis visus apeliantus. Be to, Plaumann testo kriterijai įvykdyti, nes trys aktai dėl išmetamų šiltnamio efektą sukeliančių dujų pažeidžia apeliantų asmenines pagrindines teises.
      Antrasis pagrindas: Alternatyviai Bendrasis Teismas taip pat padarė klaidą, kai nepritaikė Plaumann testo atsižvelgdamas į įtikinamą klimato kaitos iššūkį ir į tai, kad apeliantai rėmėsi savo asmeninėmis pagrindinėmis teisėmis, įskaitant teisę į šių teisių veiksmingą teisminę apsaugą. ESTT yra pripažinęs, jog tam, kad teise būtų galima veiksmingai naudotis, turi egzistuoti jos gynimo priemonės, o Bendrasis Teismas klaidingai manė, kad nacionaliniai teismai (ir prejudicinio sprendimo procedūra pagal SESV 267 straipsnį) arba ieškinys dėl Komisijos priimtų įgyvendinimo aktų yra tinkama teisių gynimo priemonių sistema šiuo atveju.
      Šis teismas turėtų nuspręsti, kad tais atvejais, kai (kaip nagrinėjamu atveju) nėra veiksmingos teisių gynimo priemonės apeliantų pagrindinėms teisėms apsaugoti, „konkrečios sąsajos“ reikalavimas yra įvykdytas, jei teigiama ir įrodyta, kad teisės aktas šiurkščiai pažeidžia ieškovo asmeninę pagrindinę teisę arba paveikia šios teisės esmę. nagrinėjamu atveju šis reikalavimas įvykdytas.
      Trečiasis pagrindas: Be to, kas nurodyta pirmajame ir antrajame pagrinduose, Bendrasis Teismas padarė klaidą, kai teigė, kad Saminuorra association (Jaunųjų samių asociacija) neturi teisės kreiptis į teismą, neatsižvelgdamas (ir nepaaiškindamas, kodėl neatsižvelgė) į akivaizdų faktą, kad dauguma asociacijos narių yra konkrečiai paveikti ir turi teisę patys individualiai kreiptis į teismą. Alternatyviai Bendrasis Teismas turėjo netaikyti kriterijaus, pagal kurį būtina įrodyti locus standi tuo atveju, kai asociacijos atstovauja čiabuvių bendruomenei.
      Ketvirtasis pagrindas: Atmesdamas ieškinius dėl deliktinės atsakomybės kaip nepriimtinus, Bendrasis Teismas taikė klaidingą teisinį testą, nes įvedė naują reikalavimą – ieškovai turėjo įrodyti, kad jie turi teisę kreiptis į teismą pagal SESV 263 straipsnį. Šis reikalavimas nėra pagrįstas nei Sutarčių tekstu, nei jurisprudencija.

         (1)  2018 m. kovo 14 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva (ES) 2018/410, kuria iš dalies keičiama Direktyva 2003/87/EB siekiant ekonomiškai efektyviai dar labiau sumažinti išmetamųjų teršalų kiekį ir paskatinti investicijas į mažo anglies dioksido kiekio technologijas ir Sprendimas (ES) 2015/1814 (OL L 76, 2018, p. 3).

         (2)  2018 m. gegužės 30 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (ES) 2018/841 dėl šiltnamio efektą sukeliančių dujų, išmetamų ir absorbuojamų dėl žemės naudojimo, žemės naudojimo keitimo ir miškininkystės, kiekio įtraukimo į 2030 m. klimato ir energetikos politikos strategiją, kuriuo iš dalies keičiamas Reglamentas (ES) Nr. 525/2013 ir Sprendimas Nr. 529/2013/ES (OL L 156, 2018, p. 1).

         (3)  2018 m. gegužės 30 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (ES) 2018/842, kuriuo, prisidedant prie klimato politikos veiksmų, kad būtų vykdomi įsipareigojimai pagal Paryžiaus susitarimą, valstybėms narėms nustatomi įpareigojimai 2021–2030 m. laikotarpiu sumažinti išmetamų šiltnamio efektą sukeliančių dujų metinį kiekį, ir iš dalies keičiamas Reglamentas (ES) Nr. 525/2013 (OL L 156, 2018, p. 26).


title: Byla C-567/19: 2019 m. liepos 25 d. Tribunal Superior de Justicia de Castilla-La Mancha (Ispanija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje LP/Subdelegación del Gobierno en Toledo

text:
               4.11.2019

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 372/17

      2019 m. liepos 25 d. Tribunal Superior de Justicia de Castilla-La Mancha (Ispanija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje LP/Subdelegación del Gobierno en Toledo
      (Byla C-567/19)
      (2019/C 372/18)
      Proceso kalba: ispanų

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Tribunal Superior de Justicia de Castilla-La Mancha

         Šalys pagrindinėje byloje

         Pareiškėjas: LP

         Atsakovas: Subdelegación del Gobierno en Toledo

         Prejudicinis klausimas

      Ar aiškinimas, kaip antai pateiktas Tribunal Supremo2019 m. vasario 19 d. Sprendime Nr. 191/2019 (kasacinis skundas Nr. 5607/2017, ECLI:ES:TS:2019:580) ir 2019 m. vasario 27 d. Sprendime Nr. 257/2019 (kasacinis skundas Nr. 5809/2017, ECLI:ES:TS:2019:663), pagal kurį Direktyvą 2001/40/EB (1) galima aiškinti taip, kad bet kuris ilgalaikį leidimą gyventi šalyje turintis trečiosios šalies pilietis, įvykdęs nusikalstamą veiką, už kurią skiriama ne mažesnė nei vienų metų trukmės laisvės atėmimo bausmė, gali ir turi būti „automatiškai“ išsiųstas, t. y. be būtinybės kaip nors atsižvelgti į tai, ar egzistuoja tikras ir esamas pavojus, ir į jo asmenines, šeimines, socialines ar darbo aplinkybes, atitinka 2003 m. lapkričio 25 d. Tarybos [direktyvos] 2003/109/EB dėl trečiųjų valstybių piliečių, kurie yra ilgalaikiai gyventojai, statuso (2) 12 straipsnį ir, be kita ko, Europos Sąjungos Teisingumo Teismo 2017 m. gruodžio 7 d. sprendimą (byla C-636/16 (3)) ir 2011 m. gruodžio 8 d. sprendimą (byla C-371/08 (4)).

         (1)  2001 m. gegužės 28 d. Tarybos direktyva 2001/40/EB dėl abipusio sprendimų dėl trečiųjų šalių piliečių išsiuntimo pripažinimo (OL L 149, 2001, p. 34; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 19 sk., 4 t., p. 107).

         (2)  OL L 16, 2004, p. 44; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 19 sk., 6 t., p. 272.

         (3)  2017 m. gruodžio 7 d. Sprendimas López Pastuzano (C-636/16, EU:C:2017:949).

         (4)  2011 m. gruodžio 8 d. Sprendimas Ziebell (C-371/08, EU:C:2011:809).


title: Byla C-628/19 P: 2019 m. rugpjūčio 22 d. Csanád Szegedi pateiktas apeliacinis skundas dėl 2019 m. birželio 27 d. Bendrojo Teismo (šeštoji kolegija) priimto sprendimo byloje T-135/18 Csanád Szegedi/Europos Parlamentas

text:
               4.11.2019

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 372/18

      2019 m. rugpjūčio 22 d. Csanád Szegedi pateiktas apeliacinis skundas dėl 2019 m. birželio 27 d. Bendrojo Teismo (šeštoji kolegija) priimto sprendimo byloje T-135/18 Csanád Szegedi/Europos Parlamentas
      (Byla C-628/19 P)
      (2019/C 372/20)
      Proceso kalba: vengrų

         Šalys

         Apeliantas: Csanád Szegedi, atstovaujamas ügyvéd K. Bodó

         Kita proceso šalis: Europos Parlamentas

         Apelianto reikalavimai

      Apeliaciniame skunde Csanád Szegedi prašo, kad Teisingumo Teismas:

                  1.

                  kiek tai susiję su apeliacinio skundo pirmuoju pagrindu pakeistų Bendrojo Teismo sprendimą, patenkinti ieškinį ir panaikinti 2017 m. lapkričio 30 d. Europos Parlamento generalinio sekretoriaus sprendimą bei Europos Parlamento generalinio sekretoriato finansų generalinio direktorato išduotą debeto avizą nr. 2017-1635.

                  2.

                  kiek tai susiję su antruoju pagrindu, susijusiu su prašoma suma dėl László Tibor Erdélyi ir József Virág įdarbinimo Parlamento narių padėjėjais, panaikintų Bendrojo Teismo sprendimą ir grąžintų bylą nagrinėti Bendrajam Teismui.

         Apeliacinio skundo pagrindai ir pagrindiniai argumentai

      Apeliaciniam skundui pagrįsti apeliantas pateikia du pagrindus:
      Pirmasis pagrindas:

                  Teisės į teisingą bylos nagrinėjimą (EŽTK 6 straipsnio 1 dalis ir Pagrindinių teisių chartijos 47 straipsnio antra pastraipa) ir su ta teise susijusių principų (rungtyniškumo, procesinių teisių lygybės ir teisės į gynybą principų) pažeidimas per Europos Parlamento generalinio sekretoriato vykdomą susigrąžinimo procedūrą, nes apeliantas negalėjo susipažinti su OLAF ataskaita, kuria grindžiamas sprendimas, arba su tą ataskaitą pagrindžiančiais įrodymais ir negalėjo pasinaudoti teise būti išklausytas prieš priimant sprendimą, todėl buvo pažeistos Parlamento biuro sprendimo dėl Europos Parlamento narių statuto įgyvendinimo priemonių (toliau – įgyvendinimo priemonės) 68 straipsnio 2 dalies nuostatos. Sprendimo 44 punkte Bendrasis Teismas padarė klaidą dėl to, kad rėmėsi Reglamento Nr. 883/2013 11 straipsnio 4 dalimi, nes tuo straipsnius reglamentuojama ne Generalinio sekretoriato, o OLAF vykdoma susigrąžinimo procedūra. Tokiomis aplinkybėmis skundžiamo sprendimo 45 punkte Bendrasis Teismas neteisingai taikė Sprendimo IMG/Komisija 35 punkte suformuotą jurisprudenciją. To paties sprendimo 48 punkte Bendrasis Teismas contra legem išaiškino įgyvendinimo priemonių 68 straipsnio 2 dalį, nes teisę pateikti pastabas prilygino teisei būti išklausytam. Skundžiamo sprendimo 51 punkte Bendrasis Teismas taip pat neteisingai išaiškino įgyvendinimo priemonių 68 straipsnį, kuriuo reglamentuojama susigrąžinimo procedūra, nes ta teisės norma apeliantui nesukuria nei teisių, nei pareigų, kiek tai susiję su įrodymų pateikimu per Generalinio sekretoriato vykdoma procedūrą.

            Antrasis pagrindas:

                  Teisės į teisingą bylos nagrinėjimą (EŽTK 6 straipsnio 1 dalis ir Pagrindinių teisių chartijos 47 straipsnio antra pastraipa) per procesą Bendrajame Teisme pažeidimas, nes teismas nenurodė jokių priežasčių, dėl kurių nepriėmė liudininkų parodymų iš József Virág ir László Tibor Erdélyi. Bendrojo Teismo sprendimas nepriimti įrodymų atėmė iš apelianto galimybę gintis dėl jam iškeltos bylos esmės.


title: Byla C-637/19: 2019 m. rugpjūčio 27 d. Svea Hovrätt, Patent- och marknadsöverdomstolen (Švedija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje BY/CX

text:
               4.11.2019

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 372/19

      2019 m. rugpjūčio 27 d. Svea Hovrätt, Patent- och marknadsöverdomstolen (Švedija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje BY/CX
      (Byla C-637/19)
      (2019/C 372/21)
      Proceso kalba: švedų

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Svea Hovrätt, Patent- och marknadsöverdomstolen

         Šalys pagrindinėje byloje

         Apeliantas: BY

         Kita apeliacinio proceso šalis: CX

         Prejudiciniai klausimai

                  1.

                  Ar 2001 m. gegužės 22 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2001/29/EB (1) dėl autorių teisių ir gretutinių teisių informacinėje visuomenėje tam tikrų aspektų suderinimo 3 straipsnio 1 dalyje ir 4 straipsnio 1 dalyje įtvirtinta sąvoka „viešas“ turi vienodą reikšmę?

                  2.

                  Jeigu į pirmą klausimą būtų atsakyta teigiamai, ar turi būti laikoma, kad, atsižvelgiant į šių nuostatų reikšmę, teismas patenka į sąvokos „viešas“ taikymo sritį?

                  3.

                  Jeigu į pirmą klausimą būtų atsakyta neigiamai:

                              a)

                              ar tais atvejais, kai saugomas kūrinys paskelbiamas teismui, tas teismas gali patekti į sąvokos „viešas“ taikymo sritį?

                              b)

                              jeigu saugomas kūrinys platinamas teismui, ar tas teismas patenka į sąvokos „viešas“ taikymo sritį?

                  4.

                  Ar tai, kad nacionalinės teisės aktuose nustatytas bendrasis galimybės visuomenei susipažinti su dokumentais principas, pagal kurį bet kuris prašymą pateikęs asmuo gali susipažinti su teismui pateiktais dokumentais, išskyrus atvejus, kai juose yra konfidencialios informacijos, turi įtakos vertinimui, ar saugomo kūrinio pateikimas teismui reiškia „viešą paskelbimą“ arba „viešą platinimą“?

         (1)  OL L 167, 2001, p. 10.


title: Byla C-647/19 P: 2019 m. rugpjūčio 30 d. Ja zum Nürburgring eV pateiktas apeliacinis skundas dėl 2019 m. birželio 19 d. Bendrojo Teismo (pirmoji kolegija) priimto sprendimo byloje T-373/15 Ja zum Nürburgring eV/Europos Komisija

text:
               4.11.2019

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 372/20

      2019 m. rugpjūčio 30 d. Ja zum Nürburgring eV pateiktas apeliacinis skundas dėl 2019 m. birželio 19 d. Bendrojo Teismo (pirmoji kolegija) priimto sprendimo byloje T-373/15 Ja zum Nürburgring eV/Europos Komisija
      (Byla C-647/19 P)
      (2019/C 372/22)
      Proceso kalba: vokiečių

         Šalys

         Apeliantė: Ja zum Nürburgring eV, atstovaujama advokatų Dr. D. Frey ir Dr. M. Rudolph

         Kita proceso šalis: Europos Komisija

         Apeliantės reikalavimai

      Apeliantė Teisingumo Teismo prašo:

                  1.

                  Panaikinti 2019 m. birželio 19 d. Bendrojo Teismo sprendimą byloje T-373/15.

                  2.

                  Panaikinti 2014 m. spalio 1 d. Komisijos sprendimą C(2014) 3634 final, kiek juo nuspręsta, kad:

                              a.

                              po konkurso parduoto turto įgijėjai capricorn Nürburgring Besitzgesellschaft GmbH ir jos dukterinėms įmonėms neturėjo įtakos galimas su vidaus rinka nesuderinamos valstybės pagalbos susigrąžinimas; taip pat

                              b.

                                 Nürburgring GmbH, Motorsport Resort Nürburgring GmbH ir Congress- und Motorsport Hotel Nürburgring GmbH turto pardavimas nėra valstybės pagalba capricorn Nürburgring Besitzgesellschaft GmbH ar jos dukterinėms įmonėms.

                  3.

                  Subsidiariai panaikinti 1 punkte nurodytą sprendimą ir grąžinti bylą Bendrajam Teismui nagrinėti iš naujo.

                  4.

                  Priteisti iš Komisijos bylinėjimosi abiejose instancijose išlaidas.

         Apeliacinio skundo pagrindai ir pagrindiniai argumentai

      Grįsdama savo apeliacinį skundą, apeliantė nurodo penkis pagrindus.

                  1.

                  Teisės klaida, padaryta paneigiant apeliantės kaip konkuruojančios įmonės sąsają:

                              Bendrasis Teismas nepaisė apeliantės pateiktų reikšmingų paaiškinimų ir argumentų, kurie aiškiai išplaukia iš bylos medžiagos, ir taip pažeidė pareigą motyvuoti. Bendrasis Teismas nepateikė motyvų ar bent jau jo motyvacija buvo nepakankama. Taip pat buvo pažeista apeliantės teisė būti išklausytai ir teisė į veiksmingą teisminę apsaugą (Chartijos 47 straipsnis). Be to, Bendrasis Teismas neteisingai išaiškino ir taikė SESV 263 straipsnio ketvirtą pastraipą.

                  2.

                  Teisės klaida, padaryta paneigiant apeliantės kaip profesinės organizacijos sąsają:

                              Bendrasis Teismas taip pat nepaisė apeliantės pateiktų reikšmingų paaiškinimų ir argumentų, kurie aiškiai išplaukia iš bylos medžiagos, ir taip pažeidė pareigą motyvuoti. Bendrasis Teismas nepateikė motyvų ar bent jau jo motyvacija buvo nepakankama. Taip pat šiuo aspektu buvo pažeista apeliantės teisė būti išklausytai ir teisė į veiksmingą teisminę apsaugą (Chartijos 47 straipsnis). Be to, Bendrasis Teismas iškraipė faktus ir pateiktus įrodymus. Taip pat jis neteisingai išaiškino ir taikė SESV 263 straipsnio ketvirtą pastraipą.

                  3.

                  Proceso ir teisės klaida, padaryta paneigiant apeliantės kaip konkuruojančios įmonės ir profesinės organizacijos teisę pareikšti skundą dėl antrojo ginčijamo sprendimo:

                              Dėl motyvų, nurodytų apeliacinio skundo pirmame ir antrame pagrinduose, Bendrasis Teismas nepagrįstai paneigė apeliantės teisę pareikšti skundą dėl antrojo ginčijamo sprendimo.

                  4.

                  Teisės klaida, padaryta paneigiant Komisijos įsipareigojimą pradėti oficialią tyrimo procedūrą dėl naujos valstybės pagalbos suteikimo parduodant turtą Capricorn.

                              Bendrasis Teismas, pažeisdamas SESV 107 straipsnį ir 108 straipsnio 2 dalį, nesilaikydamas pareigos motyvuoti, pažeisdamas teisę būti išklausytam ir teisę į veiksmingą teisminę apsaugą, iškraipydamas faktus ir pateiktus įrodymus, klaidingai nusprendė, kad buvo surengta atvira, skaidri, nediskriminuojanti ir besąlyginė konkurso procedūra. Todėl rinkos kaina nebuvo nustatyta. Dėl to kilo rimtų abejonių, dėl kurių Komisija turėjo nurodyti pradėti oficialią tyrimo procedūrą.

                  5.

                  Teisės klaida, padaryta Bendrojo Teismo motyvuojant tai, kad Komisija nepateikė motyvų dėl antrojo ginčijamo sprendimo:

                              Bendrasis Teismas padarė teisės klaidą, nes neatsižvelgė į tai, kad ginčijamo sprendimo atveju Komisija pažeidė savo pareigą motyvuoti.


title: Byla C-650/19 P: 2019 m. rugsėjo 3 d. Vialto Consulting Kft. pateiktas apeliacinis skundas dėl 2019 m. birželio 26 d. Bendrojo Teismo (pirmoji kolegija) priimto sprendimo byloje T-617/17 Vialto Consulting Kft/Europos Komisija

text:
               4.11.2019

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 372/22

      2019 m. rugsėjo 3 d. Vialto Consulting Kft. pateiktas apeliacinis skundas dėl 2019 m. birželio 26 d. Bendrojo Teismo (pirmoji kolegija) priimto sprendimo byloje T-617/17 Vialto Consulting Kft/Europos Komisija
      (Byla C-650/19 P)
      (2019/C 372/23)
      Proceso kalba: graikų

         Šalys

         Apeliantė: Vialto Consulting Kft., atstovaujama advokato Dimitrios Sigalas

         Kita proceso šalis: Europos Komisija

         Apeliantės reikalavimai

      Apeliantė Teisingumo Teismo prašo:

                  —

                  panaikinti 2019 m. birželio 26 d. Bendrojo Teismo sprendimą byloje T-617/17;

                  —

                  priteisti iš Komisijos bylinėjimosi išlaidas.

         Apeliacinio skundo pagrindai ir pagrindiniai argumentai

      Apeliacinį skundą apeliantė grindžia trimis motyvais:

                  1.

                  Skundžiame sprendime, kiek jis susijęs su Reglamento Nr. 2185/96 (1) 7 straipsnio 1 dalies pažeidimu, iškraipomi faktai ir padaryta teisės klaida. Bendrasis Teismas neatsižvelgė į aplinkybę, kad realiai ieškinyje dėl žalos atlyginimo keliamas klausimas, ar OLAF pažeidė Reglamento Nr. 2185/96 7 straipsnio 1 dalį, kai prašė apeliantės leisti rinkti duomenis, kurie visiškai nebuvo susiję su OLAF tyrimu. Bendrasis Teismas taip pat neatsižvelgė į aplinkybę, kad apeliantė realiai suteikė teisę OLAF patikrinti visų jos prašytų kategorijų duomenis.

                  2.

                  Skundžiame sprendime, kiek jis susijęs su teisėtų lūkesčių apsaugos principo pažeidimu, padaryta teisės klaida ir jis nemotyvuotas. Bendrasis Teismas nepaaiškino, kurios iš trijų jurisprudencijoje nustatytų sąlygų dėl teisėtų lūkesčių apsaugos nebuvo tenkinamos nagrinėjamu atveju.

                  3.

                  Skundžiame sprendime, kiek jis susijęs su teisės būti išklausytam pažeidimu, iškraipomi faktai ir padaryta teisės klaida. Bendrasis Teismas neatsižvelgė į aplinkybę, kad Komisijos priėmė poziciją, kuri privaloma perkančiajai organizacijai ir galėjo lemti apeliantei nenaudingo sprendimo priėmimą, jos neišklausius.

         (1)  1996 m. lapkričio 11 d. Tarybos reglamentas (Euratomas, EB) Nr. 2185/96 dėl Komisijos atliekamų patikrinimų ir inspektavimų vietoje siekiant apsaugoti Europos Bendrijų finansinius interesus nuo sukčiavimo ir kitų pažeidimų (OL L 292, 1996, p. 2; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k. 9 sk., 1 t., p. 303).


title: Byla C-651/19: 2019 m. rugsėjo 2 d. Conseil d'État (Belgija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje JP/Commissaire général aux réfugiés et aux apatrides

text:
               4.11.2019

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 372/23

      2019 m. rugsėjo 2 d. Conseil d'État (Belgija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje JP/Commissaire général aux réfugiés et aux apatrides
      (Byla C-651/19)
      (2019/C 372/24)
      Proceso kalba: prancūzų

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Conseil d'État

         Šalys pagrindinėje byloje

         Kasatorius: JP

         Kita kasacinio proceso šalis: Commissaire général aux réfugiés et aux apatrides

         Prejudicinis klausimas

      Ar 2013 m. birželio 26 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2013/32/ES dėl tarptautinės apsaugos suteikimo ir panaikinimo bendros tvarkos (nauja redakcija) (1) 46 straipsnis, pagal kurį prašytojai turi turėti teisę į veiksmingą teisių gynimo priemonę, kuria galėtų naudotis siekdami apskųsti sprendimus „dėl jų tarptautinės apsaugos prašymo“, ir Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijos 47 straipsnis turi būti aiškinami taip, kad pagal juos draudžiama tokia nacionalinės proceso teisės nuostata, kaip 1980 m. gruodžio 15 d.Loi sur l’accès au territoire, le séjour, l’établissement et l’éloignement des étrangers (Įstatymas dėl užsieniečių atvykimo į šalies teritoriją, gyvenimo, įsikūrimo šalyje ir išsiuntimo iš jos) 39/57 straipsnis, siejamas su to paties įstatymo 51/2 straipsniu, 57/6 straipsnio 3 dalies pirmos pastraipos 5 punktu ir 57/6/2 straipsnio 1 dalimi, kurioje yra nustatytas dešimties „kalendorinių“ dienų terminas nuo administracinio sprendimo įteikimo, per kurį galima apskųsti sprendimą dėl trečiosios šalies piliečio pateikto vėlesnio tarptautinės apsaugos prašymo nepriimtinumo, visų pirma tuo atveju, kai jis buvo įteiktas Pabėgėlių ir asmenų be pilietybės generaliniame komisariate, kuris „laikomas“ kasatoriaus pasirinkta vieta dokumentams įteikti?

         (1)  OL L 180, 2013, p. 60.


title: Byla T-651/19: 2019 m. rugsėjo 26 d. pareikštas ieškinys byloje Brands Up/EUIPO (Credit24)

text:
               25.11.2019

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 399/83

      2019 m. rugsėjo 26 d. pareikštas ieškinys byloje Brands Up/EUIPO (Credit24)
      (Byla T-651/19)
      (2019/C 399/102)
      Proceso kalba: suomių

         Šalys

         Ieškovė: Brands Up OÜ (Talinas, Estija), atstovaujama advokato M. Welin

         Atsakovė: Europos Sąjungos intelektinės nuosavybės tarnyba (EUIPO)

         Su procedūra EUIPO susijusi informacija

         Prekių ženklas, dėl kurio kilo ginčas: vaizdinis Sąjungos prekių ženklo „(Credit24)“ paraiška – Registracijos paraiška Nr. 17 941 316.

         Ginčijamas sprendimas: 2018 m. liepos 16 d. EUIPO antrosios apeliacinės tarybos sprendimas byloje R 465/2019-2.

         Reikalavimai

      Ieškovė Bendrojo Teismo prašo:

                  —

                  panaikinti ginčijamą sprendimą,

                  —

                  įregistruoti ginčijamą prekių ženklą;

                  —

                  nurodyti išbraukti žodį „kyseenalainen“ („abejotinas“) iš 2018 m. gruodžio 20 d. EUIPO tikrintojo sprendimo 1 puslapio;

                  —

                  priteisti iš EUIPO bylinėjimosi išlaidas.

         Pagrindai, kuriais remiamasi

                  —

                  Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) 2017/1001 straipsnio 1 dalies c punkto pažeidimas.

                  —

                  Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) 2017/1001 straipsnio 1 dalies b punkto pažeidimas.

                  —

                  Vienodo požiūrio ir jurisprudencijos nuoseklumo principų pažeidimas.