title: Byla C-437/11: 2011 m. rugpjūčio 26 d. Bundesgerichtshof (Vokietija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Ekkerhard Schauß prieš Transportes Aéreos Portugueses SA

text:
               12.11.2011

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 331/10

         2011 m. rugpjūčio 26 d.Bundesgerichtshof (Vokietija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Ekkerhard Schauß prieš Transportes Aéreos Portugueses SA

   (Byla C-437/11)
   2011/C 331/16
   Proceso kalba: vokiečių

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Bundesgerichtshof

      Šalys pagrindinėje byloje

      Ieškovas: Ekkerhard Schauß

      Atsakovė: Transportes Aéreos Portugueses SA

      Prejudicinis klausimas

   Ar keleiviui priklauso kompensacija pagal Reglamento (EB) 261/2004 (1) 7 straipsnį, jeigu išvykimas atidėtas laikui, neviršijančiam reglamento 6 straipsnio 1 dalyje nustatytų ribų, bet į paskutinę paskirties vietą atvykstama mažiausiai trimis valandomis vėliau už tvarkaraštyje numatytą atvykimo laiką?

      (1)  2004 m. vasario 11 d. Parlamento ir Tarybos reglamentas (EB) Nr. 261/2004, nustatantis bendras kompensavimo ir pagalbos keleiviams taisykles atsisakymo vežti ir skrydžių atšaukimo arba atidėjimo ilgam laikui atveju, panaikinančio Reglamentą (EEB) Nr. 295/91, (OL L 46, p. 1; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 7 sk., 8 t., p. 10)


title: Byla T-379/05  2005 m. spalio 14 d.  pareikštas ieškinys byloje  Zuffa prieš VRDT

text:
               14.1.2006

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 10/23

         2005 m. spalio 14 d. pareikštas ieškinys byloje Zuffa prieš VRDT

   (Byla T-379/05)
   (2006/C 10/46)
   Proceso kalba: anglų
   Šalys

      Ieškovė: Zuffa, LLC (Las Vegasas, JAV), atstovaujama barrister S. Malynicz, solicitor M. Blair

      Atsakovė: Vidaus rinkos derinimo tarnyba (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui)
   Ieškovės reikalavimai

               —

               panaikinti 2005 m. rugpjūčio 8 d. Pirmosios apeliacinės tarybos sprendimą byloje R 24/2005-1;

               —

               priteisti iš VRDT padengti savo ir ieškovės bylinėjimosi išlaidas.

         Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

      Prašomas įregistruoti Bendrijos prekių ženklas: Žodinis prekių ženklas ULTIMATE FIGHTING 9, 16, 25, 28 ir 41 klasių prekėms ir paslaugoms — paraiška Nr. 2 766 590

      Eksperto sprendimas: Atmesti paraišką visoms prašomoms prekėms ir paslaugoms

      Apeliacinės tarybos sprendimas: Atmesti apeliaciją

      Ieškinio pagrindai: Visas žodis ULTIMATE FIGHTING nėra bendrinis ar įprastas prekių ar paslaugų, kurioms prašoma įregistruoti prekių ženklą, pavadinimas. Apeliacinė taryba tinkamai neišnagrinėjo viso prekių ženklo visų paraiškoje nurodytų prekių ir paslaugų atžvilgiu.


title: Byla T-401/16: 2016 m. liepos 29 d. pareikštas ieškinys byloje Ispanija/Komisija

text:
               17.10.2016

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 383/16

         2016 m. liepos 29 d. pareikštas ieškinys byloje Ispanija/Komisija

   (Byla T-401/16)
   (2016/C 383/22)
   Proceso kalba: ispanų

      Šalys

      Ieškovė: Ispanijos Karalystė, atstovaujama S. Centeno Huerta ir M. García-Valdecasas Dorrego

      Atsakovė: Europos Komisija

      Reikalavimai

   Ieškovė Bendrojo Teismo prašo:

               —

               panaikinti pranešimą apie bendrąjį konkursą EPO/AD323/16 – Tyrėjai (AD 7) ir EPSO/AD/324/16 – Tyrėjai (AD 9): grupių vadovai;

               —

               priteisti iš Komisijos bylinėjimosi išlaidas.

      Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

   Grįsdama ieškinį ieškovė remiasi trimis pagrindais.

               1.

               Pirmasis ieškinio pagrindas susijęs su Reglamento Nr. 1/58 1 ir 2 straipsnių, Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijos 22 straipsnio ir Pareigūnų tarnybos nuostatų 1d straipsnio pažeidimu dėl EPSO ir kandidato galimybės bendrauti ribojimo, įskaitant kandidatūros pateikimo formą.

               2.

               Antrasis ieškinio pagrindas susijęs su Reglamento Nr. 1/58 1 ir 6 straipsnių, Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijos 22 straipsnio ir Pareigūnų tarnybos nuostatų 1d straipsnio 1 ir 6 dalių, 27 straipsnio ir 28 straipsnio f punkto bei Pareigūnų tarnybos nuostatų III priedo 1 straipsnio pažeidimu dėl nepagrįsto antros kalbos pasirinkimas tik iš trijų kalbų (anglų, prancūzų ir vokiečių) ribojimo ir neatsižvelgimo į kitas oficialiąsias Europos Sąjungos kalbas.

               3.

               Trečiasis ieškinio pagrindas susijęs su Reglamento Nr. 1/58 1 straipsnyje, Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijos 22 straipsnyje ir Pareigūnų tarnybos nuostatų 1e straipsnio 1 ir 6 dalyse, 27 straipsnyje ir 28 straipsnio f punkte bei Pareigūnų tarnybos nuostatų III priedo 1 straipsnyje draudžiama diskriminacija dėl kalbos, nes anglų, prancūzų ir vokiečių kalbų pasirinkimas yra neteisėtas.

         Ieškovė teigia, kad šie pagrindai turi būti aiškinami atsižvelgiant į 2012 m. lapkričio 27 d. Teisingumo Teismo sprendimą Italija/Komisija (C-566/10 P) ir 2015 m. rugsėjo 24 d. Bendrojo Teismo sprendimą Ispanija ir Ispanija/Komisija (T-124/13 ir T-191/13) bei 2015 m. gruodžio 17 d. Bendrojo Teismo sprendimą Italija/Komisija (T-275/13), kurie, Komisijai nepareiškus apeliacinio skundo, tapo galutiniai ir kurie nebuvo įvykdyti šioje byloje aptariamame pranešime apie konkursą.


title: Byla T-60/05 Union française de l'express (UFEX) ir kt. 2005 m. vasario 2 d. pareikštas ieškinys Europos Bendrijų Komisijai

text:
               16.4.2005

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 93/39

      Union française de l'express (UFEX) ir kt. 2005 m. vasario 2 d. pareikštas ieškinys Europos Bendrijų Komisijai
   (Byla T-60/05)
   (2005/C 93/71)
   Proceso kalba: prancūzų
   2005 m. vasario 2 d. Europos Bendrijų Pirmosios instancijos teisme buvo pareikštas Union française de l'express (UFEX), kurios buveinė yra Roissy Charles de Gaulle (Prancūzija), DHL International SA, kurios buveinė yra Roissy Charles de Gaulle (Prancūzija), Federal Express International (France) SNC, kurios buveinė yra Gennevilliers (Prancūzija), ir CRIE, kurios buveinė yra Asnières (Prancūzija), atstovaujamų advokatų Eric Morgan de Rivery ir Jacques Derenne, ieškinys Europos Bendrijų Komisijai.
   Ieškovės Pirmosios instancijos teismo prašo:

               —

               panaikinti 2004 m. lapkričio 19 d. Komisijos sprendimą SG-Greffe (2004) D/205294;

               —

               priteisti iš Europos Bendrijų Komisijos bylinėjimosi išlaidas.

         Pagrindai ir pagrindiniai argumentai
   Šio ieškinio objektas yra sprendimo, kuriuo atmestas 1990 m. gruodžio mėn. paduotas UFEX, tuomet vadintos SFEI, skundas dėl to, kad la Poste naudojo kryžminį subsidijavimą, kuris tariamai sudarė piktnaudžiavimą dominuojančia padėtimi, naudingą société française de messagerie internationale (SFMI), panaikinimas. Šis sprendimas buvo priimtas po pakartotinio prašymo Komisijai atnaujinti tyrimą, po to kai Bendrijos teismai panaikino 1994 m. gruodžio 30 d. Komisijos sprendimą, kuriuo buvo atmestas pirmasis skundas (1).
   Pagrindinis klausimas į kurį reikia atsakyti šioje byloje yra toks pat kaip ir pirmiau minėtuose Pirmosios instancijos teismo ir Teisingumo Teismo sprendimuose, t.y., nustatyti ar atsakovė tirdama skundą įvykdė savo įsipareigojimus. Ieškovės teigia, kad ginčijamu sprendimu atmetus EB sutarties 86 straipsniu, 82 straipsnio g punktu ir 10 straipsniu pagrįstą skundą dėl to, kad tariamai nėra Bendrijos intereso, buvo pažeistos Bendrijos intereso nustatymą reglamentuojančios teisės normos, sprendimo dėl skundo atmetimo motyvai prieštarauja vienas kitam, jame yra nemažai teisės klaidų.
   Konkrečiai ieškovės teigia, kad Komisija, vertindama aplinkybes, kurios yra visose situacijose kai egzistuoja Bendrijos interesas, padarė vertinimo klaidų, kadangi motyvuodama Bendrijos intereso nebuvimą ji turėjo įvertinti skunde nurodomų pažeidimų trukmę ir sunkumą. Todėl nepakanka tik nustatyti ar yra konkurenciją ribojančių pasekmių, o jų nesant laikyti, kad nėra Bendrijos intereso tęsti skundo tyrimą.
   Dėl pažeidimo trukmės ieškovės kritikuoja, kad Komisija patikrino tik tai, ar nėra šalutinių tariamų pažeidimų požymių (rinkos dalių pokytis, pasitraukimas iš rinkos, paklausos priklausomybė nuo kainos, ilgalaikių su kaina susijusių pokyčių nebuvimas), o visai nekreipė dėmesio į pagrindinį struktūrinių pasekmių turintį faktą, kad SFMI-Chronopost atsidūrė rinkos lyderės padėtyje ir ją išlaikė.
   Dėl motyvacijos atkreipiamas dėmesys, kad, viena vertus, Komisija nurodo, kad ji turėjo visas galimybes patikrinti kiek la Poste paslaugų kainos padengia jų teikimo išlaidas, o tai ir pagal EB sutarties 82 ir 87 straipsnį yra vienintelis skaičiavimo būdas, kurio pagalba galima patikrinti ar egzistuoja kryžminis subsidijavimas, o, kita vertus, kad ji netikrino kiek la Poste paslaugų kainos padengia jų teikimo išlaidas, kiek tai susiję su EB sutarties 82 straipsniu, nurodydama, kad tai būtų darbo, kurį turi atlikti pati la Poste dėl skunde pateikiamo kaltinimo dėl valstybės pagalbos, pakartojimas.
   Ieškovės taip pat ginčija Komisijos teiginį, kad Chronopost teikiamos išmuitinimo ir frankavimo lengvatos yra Prancūzijos valstybės kaip viešosios valdžios reikalas ir joms netaikomos EB sutarties 82 straipsnio, skaitomo kartu 86 straipsniu, nuostatos.

      (1)  Bylos C-119/97 P, UFEX ir kt. prieš Komisiją (Rink. 1999, p. I-1341) ir T-77/95, REV UFEX ir kt. prieš Komisiją (Rink. 2000, p. I-2167)


title: 2005 m. liepos 12 d. Teisingumo Teismo sprendimas (didžioji kolegija), Byloje C-304/02 Europos Bendrijų Komisija prieš Prancūzijos Respubliką (Valstybės įsipareigojimų neįvykdymas — Žvejyba — Valstybės narėms nustatytos kontrolės pareigos — Teisingumo Teismo sprendimas, pripažįstantis įsipareigojimų neįvykdymą — Nevykdymas — EB 228 straipsnis — Vienkartinės sumos sumokėjimas — Periodinės baudos paskyrimas)

text:
               3.9.2005

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 217/3

      TEISINGUMO TEISMO SPRENDIMAS

   (didžioji kolegija)
   2005 m. liepos 12 d.
   Byloje C-304/02 Europos Bendrijų Komisija prieš Prancūzijos Respubliką
       (1)

   (Valstybės įsipareigojimų neįvykdymas - Žvejyba - Valstybės narėms nustatytos kontrolės pareigos - Teisingumo Teismo sprendimas, pripažįstantis įsipareigojimų neįvykdymą - Nevykdymas - EB 228 straipsnis - Vienkartinės sumos sumokėjimas - Periodinės baudos paskyrimas)
   (2005/C 217/06)
   Proceso kalba: prancūzų
   Byloje C-304/02 dėl 2002 m. rugpjūčio 27 d. pagal EB 228 straipsnį pareikšto ieškinio dėl įsipareigojimų neįvykdymo, Europos Bendrijų Komisija, atstovaujama M. Nolin, H. van Lier ir T. van Rijn, prieš Prancūzijos Respubliką, atstovaujamą G. de Bergues ir A. Colomb, Teisingumo Teismas (didžioji kolegija), kurį sudaro pirmininkas V. Skouris, kolegijos pirmininkai P. Jann ir C. W. A. Timmermans, teisėjai C. Gulmann, J.-P. Puissochet ir R. Schintgen, N. Colneric, S. von Bahr ir J. N. Cunha Rodrigues; generalinis advokatas L. A. Geelhoed, sekretorė M. Múgica Arzamendi, vyriausioji administratorė, vėliau M.-F. Contet, vyriausioji administratorė, ir H. von Holstein, sekretoriaus pavaduotojas, 2005 m. liepos 12 d. priėmė sprendimą, kurio rezoliucinėje dalyje nurodyta:

               1.

                           —

                           Neužtikrindama žvejybos veiklos kontrolės pagal Bendrijos nuostatų reikalavimus ir

                           —

                           neužtikrindama, kad už žvejybos veiklą reglamentuojančių teisės aktų pažeidimą būtų patraukiama atsakomybėn pagal Bendrijos nuostatose numatytus reikalavimus neužtikrindama žvejybos veiklos kontrolės pagal Bendrijos nuostatų reikalavimus,

                     Prancūzijos Respublika nesiėmė visų būtinų priemonių minėtam 1991 m. birželio 11 d. sprendimui Komisija prieš Prancūziją (C-64/88) įvykdyti ir taip neįvykdė savo įsipareigojimų pagal EB 228 straipsnį.

               2.

               Prancūzijos Respublika yra įpareigojama sumokėti Komisijai į „Europos Bendrijos nuosavų lėšų“ sąskaitą 57 761 250 eurų baudą už kiekvieną šešių mėnesių laikotarpį nuo šio sprendimo paskelbimo iki minėto 1991 m. birželio 11 d. sprendimo Komisija prieš Prancūziją visiško įvykdymo.

               3.

               Prancūzijos Respublika įpareigojama Europos Bendrijų Komisijai į „Europos Bendrijos nuosavų lėšų“ sąskaitą sumokėti 20 000 000 eurų vienkartinę sumą.

               4.

               Prancūzijos Respublika atlygina bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 247, 2003 10 12.


title: Byla T-614/15: 2016 m. lapkričio 24 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Azur Space Solar Power/EUIPO (Juodų linijų ir stačiakampių atvaizdas) (Europos Sąjungos prekių ženklas — Tarptautinė registracija nurodant Europos Sąjungą — Vaizdinis prekių ženklas atvaizduojantis juodas linijas ir stačiakampius — Absoliutus atmetimo pagrindas — Skiriamojo požymio nebuvimas — Reglamento (EB) Nr. 207/2009 7 straipsnio 1 dalies b punktas)

text:
               23.1.2017

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 22/28

         2016 m. lapkričio 24 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Azur Space Solar Power/EUIPO (Juodų linijų ir stačiakampių atvaizdas)

   (Byla T-614/15) (1)

   ((Europos Sąjungos prekių ženklas - Tarptautinė registracija nurodant Europos Sąjungą - Vaizdinis prekių ženklas atvaizduojantis juodas linijas ir stačiakampius - Absoliutus atmetimo pagrindas - Skiriamojo požymio nebuvimas - Reglamento (EB) Nr. 207/2009 7 straipsnio 1 dalies b punktas))
   (2017/C 022/37)
   Proceso kalba: anglų

      Šalys

      Ieškovė: Azur Space Solar Power GmbH (Heilbronas, Vokietija), atstovaujama advokatų J. Nicodemus ir S. Stöcker

      Atsakovė: Europos Sąjungos intelektinės nuosavybės tarnyba, atstovaujama A. Folliard-Monguiral

      Dalykas

   Ieškinys dėl 2015 m. rugsėjo 2 d. EUIPO ketvirtosios apeliacinės tarybos sprendimo (byla R 3233/2014-4), susijusio su Europos Sąjungoje galiojančia tarptautine vaizdinio prekių ženklo, atvaizduojančio juodas linijas ir stačiakampius, registracija.

      Rezoliucinė dalis

               1.

               Atmesti ieškinį.

               2.

               Priteisti iš Azur Space Solar Power GmbH bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 38, 2016 2 1.


title: Byla C-210/17 P: 2017 m. balandžio 21 d. NM pateiktas apeliacinis skundas dėl 2017 m. vasario 28 d. Bendrojo Teismo (pirmoji išplėstinė kolegija) priimtos nutarties byloje T-257/16, NM/Europos Vadovų Taryba

text:
               17.7.2017

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 231/14

         2017 m. balandžio 21 d. NM pateiktas apeliacinis skundas dėl 2017 m. vasario 28 d. Bendrojo Teismo (pirmoji išplėstinė kolegija) priimtos nutarties byloje T-257/16, NM/Europos Vadovų Taryba

   (Byla C-210/17 P)
   (2017/C 231/18)
   Proceso kalba: anglų

      Šalys

      Apeliantas: NM, atstovaujamas BL P. O’Shea, I. Whelan, solisitoriaus B. Burns

      Kita proceso šalis: Europos Vadovų Taryba

      Apelianto reikalavimai

   Apeliantas Teisingumo Teismo prašo:

               —

               panaikinti visą 2017 m. vasario 28 d. Bendrojo Teismo nutartį, kurioje tas teismas nusprendė atmesti ieškinį dėl to, kad Bendrasis Teismas neturi jurisdikcijos jo nagrinėti ir priimti dėl jo sprendimo,

               —

               priimti byloje galutinį sprendimą dėl šio apeliacinio skundo, nuspręsti, kad Bendrasis Teismas padarė teisės klaidą, kai manė, kad neturi jurisdikcijos, ir priteisti iš atsakovo byloje T-257/16 apelianto bylinėjimosi išlaidas, susijusias su Bendrojo Teismo nutartimi ir Europos Sąjungos Teisingumo Teismo sprendimu dėl šio apeliacinio skundo,

               —

               grąžinti šioje byloje iškeltus klausimus nagrinėti Bendrajam Teismui, nurodant, kad jis turi pripažinti savo jurisdikciją.

      Apeliacinio skundo pagrindai ir pagrindiniai argumentai

               1.

               Motyvų nenurodymas.

               2.

               Tai, kad tinkamai neišnagrinėta, ar ginčijamas susitarimas iš tikrųjų yra atsakovo sprendimas.

               3.

               Neatsižvelgimas į svarbius faktinius klausimus.

               4.

               Neišnagrinėjimas jam pateiktų įrodymų.

               5.

               Tai, kad nebuvo visapusiškai išnagrinėti esminiai klausimai.

               6.

               Tolimesnių svarbių tyrimų neatlikimas.

               7.

               Sprendimo priėmimas neturint pakankamai informacijos.

               8.

               Teisingumo Teismo byloje C-294/83 nustatytų principų nepaisymas.


title: Byla C-398/13 P: 2013 m. liepos 12 d. Inuit Tapiriit Kanatami ir kt. pateiktas apeliacinis skundas dėl 2013 m. balandžio 25 d. Bendrojo Teismo (septintoji kolegija) priimto sprendimo byloje T-526/10, Inuit Tapiriit Kanatami ir kt. prieš Europos Komisiją, Europos Sąjungos Tarybą, Europos Parlamentą

text:
               21.9.2013

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 274/12

         2013 m. liepos 12 d.Inuit Tapiriit Kanatami ir kt. pateiktas apeliacinis skundas dėl 2013 m. balandžio 25 d. Bendrojo Teismo (septintoji kolegija) priimto sprendimo byloje T-526/10, Inuit Tapiriit Kanatami ir kt. prieš Europos Komisiją, Europos Sąjungos Tarybą, Europos Parlamentą

   (Byla C-398/13 P)
   2013/C 274/20
   Proceso kalba: anglų

      Šalys

      Apeliantai: Inuit Tapiriit Kanatami, Nattivak Hunters and Trappers Association, Pangnirtung Hunters' and Trappers' Association, Jaypootie Moesesie, Allen Kooneeliusie, Toomasie Newkingnak, David Kuptana, Karliin Aariak, Canadian Seal Marketing Group, Ta Ma Su Seal Products, Inc., Fur Institute of Canada, NuTan Furs, Inc., GC Rieber Skinn AS, Inuit Circumpolar Council, Johannes Egede, Kalaallit Nunaanni Aalisartut Piniartullu Kattuffiat (KNAPK), William E. Scott & Son, Association des chasseurs de phoques des Îles-de-la-Madeleine, Hatem Yavuz Deri Sanayi iç Ve Diș Ticaret Ltd Șirketi, Northeast Coast Sealers' Co-Operative Society, Ltd, atstovaujami advokato H. Viaene, advocaat J. Bouckaert

      Kitos proceso šalys: Europos Komisija, Europos Sąjungos Taryba, Europos Parlamentas

      Apeliantų reikalavimai

   Apeliantai Teisingumo Teismo prašo:

               —

               panaikinti skundžiamą Bendrojo Teismo sprendimą, pripažinti Reglamentą Nr. 1007/2009 (1) neteisėtu ir netaikytinu pagal SESV 277 straipsnį bei panaikinti Reglamentą Nr. 737/2010 (2) pagal SESV 263 straipsnį ir konstatuoti, kad turima visa informacija, reikalinga norint iš esmės išnagrinėti ieškinį dėl ginčijamo reglamento panaikinimo,

               —

               nepatenkinus pirmojo reikalavimo, panaikinti skundžiamą sprendimą ir grąžinti bylą nagrinėti Bendrajam Teismui,

               —

               nurodyti Europos Komisijai padengti apeliantų bylinėjimosi išlaidas.

      Apeliacinio skundo pagrindai ir pagrindiniai argumentai

   Apeliacinis skundas grindžiamas dviem esminiais pagrindais, t. y. tuo, kad: 1) Bendrasis Teismas padarė teisės klaidą, kai taikė EB sutarties 95 straipsnį, ir 2) Bendrasis Teismas padarė teisės klaidą, kai aiškino ir taikė su pagrindinėmis teisėmis susijusius principus.
   Pirmuoju apeliacinio skundo pagrindu apeliantai nurodo, kad Bendrasis Teismas padarė teisės klaidą, nes neįvertino, ar atitinkamu momentu buvo tenkinamos sąlygos remtis EB 95 straipsniu kaip teisiniu pagrindu. Apeliantai nurodo, kad sąlygos remtis EB 95 straipsniu kaip teisiniu pagrindu turi būti tenkinamos tada, kai Komisija teikia pasiūlymą. Jie taip pat mano, kad sąlygų remtis EB 95 straipsniu kaip teisiniu pagrindu netenkinimo situacijos negalima ištaisyti atliekant teisminę kontrolę. Apeliantai laikosi ir pozicijos, kad Bendrasis Teismas padarė teisės klaidą, nes pritaikė klaidingą kriterijų, kai vertino, ar prekybą produktais iš ruonių reglamentuojančios nacionalinės teisės nuostatos buvo tokios skirtingos, kad pateisintų Sąjungos teisės aktų leidėjo veiksmus remiantis EB 95 straipsniu. Skundžiamame sprendime Bendrasis Teismas taikė ribinį parametrą, kuris buvo grindžiamas reikšmingos apimties atitinkamų produktų prekybos tarp valstybių narių kriterijumi. Tačiau reikšmingos apimties prekybos aptariamais produktais pobūdis skiriasi nuo santykinai didelės tokios prekybos apimties pobūdžio, t. y. kriterijaus, kurį atitinkamoje teismo praktikoje taikė Teisingumo Teismas.
   Antruoju apeliacinio skundo pagrindu apeliantai tvirtina, kad Bendrasis Teismas padarė teisės klaidą, kai rėmėsi tik Chartijos nuostatomis. Jie mano, kad paprasta aplinkybė, jog EŽTK straipsniais teikiama apsauga, kuria jie rėmėsi, Sąjungos teisėje numatyta atitinkamai Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijos 17, 7, 10 ir 11 straipsniuose, Bendrojo Teismo neatleidžia nuo pareigos atsižvelgti į EŽTK nuostatas kaip bendruosius teisės principus. Apeliantai taip pat nurodo, kad Bendrasis Teismas padarė teisės klaidą, kai komercinių interesų neįtraukė į nuosavybės teisės taikymo sritį ir padarė išvadą, kad „teisė į nuosavybę negali būti išplėsta taip, kad būtų taikoma vien komercinių interesų apsaugai“, taip pat, kai apeliantams nesuteikė EŽTK Protokolu Nr. 1 teikiamų garantijų. Apeliantai taip pat teigia, kad Bendrasis Teismas padarė teisės klaidą, nes pagrindinio reglamento nenagrinėjo pagal Jungtinių Tautų deklaracijos dėl vietos gyventojų teisių 19 straipsnį. Vykdydama savo įgaliojimus Sąjunga privalo laikytis tarptautinės teisės, todėl pagrindinį reglamentą reikia aiškinti atsižvelgiant į JT deklaracijos dėl vietos gyventojų teisių 19 straipsnį, Bendrasis Teismas privalėjo išnagrinėti, ar prieš priimdamos pagrindinį reglamentą Sąjungos institucijos gavo laisva valia grindžiamą išankstinį informatyvų apeliantų sutikimą.

      (1)  2009 m. rugsėjo 16 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (EB) Nr. 1007/2009 dėl prekybos produktais iš ruonių (OL L 286, p. 36).

      (2)  2010 m. rugpjūčio 10 d. Komisijos reglamentas (ES) Nr. 737/2010, kuriuo nustatomos išsamios Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (EB) Nr. 1007/2009 dėl prekybos produktais iš ruonių įgyvendinimo taisyklės (OL L 216, p. 1).


title: Byla C-438/09: 2010 m. gruodžio 22 d. Teisingumo Teismo (trečioji kolegija) sprendimas byloje ( Naczelny Sąd Administracyjny (Lenkijos Respublika) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Bogusław Juliusz Dankowski prieš Dyrektor Izby Skarbowej w Łodzi (Šeštoji PVM direktyva — Teisė atskaityti pirkimo PVM — Suteiktos paslaugos — Į PVM registrą neįrašytas apmokestinamasis asmuo — Duomenys, kurie PVM tikslais privalo būti nurodyti sąskaitoje faktūroje — Nacionalinė mokesčių teisė — Teisės į atskaitą netaikymas pagal Šeštosios PVM direktyvos 17 straipsnio 6 dalį)

text:
               26.2.2011

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 63/8

         2010 m. gruodžio 22 d. Teisingumo Teismo (trečioji kolegija) sprendimas byloje (Naczelny Sąd Administracyjny (Lenkijos Respublika) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Bogusław Juliusz Dankowski prieš Dyrektor Izby Skarbowej w Łodzi

   (Byla C-438/09) (1)

   (Šeštoji PVM direktyva - Teisė atskaityti pirkimo PVM - Suteiktos paslaugos - Į PVM registrą neįrašytas apmokestinamasis asmuo - Duomenys, kurie PVM tikslais privalo būti nurodyti sąskaitoje faktūroje - Nacionalinė mokesčių teisė - Teisės į atskaitą netaikymas pagal Šeštosios PVM direktyvos 17 straipsnio 6 dalį)
   2011/C 63/15
   Proceso kalba: lenkų

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Naczelny Sąd Administracyjny

      Šalys pagrindinėje byloje

      Ieškovas: Bogusław Juliusz Dankowski

      Atsakovas: Dyrektor Izby Skarbowej w Łodzi

      Dalykas

   Prašymas priimti prejudicinį sprendimą — Naczelny Sąd Administracyjny — 1977 m. gegužės 17 d. Šeštosios Tarybos direktyvos dėl valstybių narių apyvartos mokesčių įstatymų derinimo — Bendra pridėtinės vertės mokesčio sistema: vienodas vertinimo pagrindas (OL L 145, p. 1; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 9 sk., 1 t., p. 23) 17 straipsnio 6 dalies išaiškinimas — Nacionalinio reglamentavimo, nesuteikiančio teisės atskaityti pirkimo PVM už paslaugų teikimą, remiantis sąskaita faktūra, kurią, pažeidžiant nacionalinę teisę, išrašė į PVM mokėtojų sąrašą neįtrauktas asmuo, suderinamumas su šia nuostata

      Rezoliucinė dalis

               1.

               1977 m. gegužės 17 d. Šeštosios Tarybos direktyvos 77/388/EB dėl valstybių narių apyvartos mokesčių įstatymų derinimo — Bendra pridėtinės vertės mokesčio sistema: vienodas vertinimo pagrindas, iš dalies pakeistos 2006 m. vasario 14 d. Tarybos direktyva 2006/18/EB, 18 straipsnio 1 dalies a punktas ir 22 straipsnio 3 dalies b punktas turi būti aiškinami taip, kad apmokestinamasis asmuo turi teisę atskaityti pridėtinės vertės mokestį, sumokėtą nuo kito apmokestinamojo asmens, kuris nėra registruotas kaip šio mokesčio mokėtojas, suteiktų paslaugų, kai jų teikimo sąskaitose faktūrose yra nurodyti visi šios direktyvos 22 straipsnio 3 dalies b punkte reikalaujami duomenys, ypač duomenys, reikalingi identifikuoti tas sąskaitas išrašiusį asmenį ir suteiktų paslaugų pobūdį.

               2.

               Šeštosios direktyvos 77/388, iš dalies pakeistos Direktyva 2006/18/EB, 17 straipsnio 6 dalis turi būti aiškinama kaip draudžianti nacionalinės teisės nuostatą, kuri neleidžia atskaityti vieno apmokestinamojo asmens kitam apmokestinamajam asmeniui, paslaugų teikėjui, sumokėto pridėtinės vertės mokesčio, jei pastarasis nėra registruotas kaip šio mokesčio mokėtojas.

      (1)  OL C 37, 2010 2 13.


title: Byla F-122/13: 2013 m. gruodžio 17 d. pareikštas ieškinys byloje ZZ prieš Europolą

text:
               22.2.2014

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 52/53

         2013 m. gruodžio 17 d. pareikštas ieškinys byloje ZZ prieš Europolą

   (Byla F-122/13)
   2014/C 52/105
   Proceso kalba: prancūzų

      Šalys

      Ieškovas: ZZ, atstovaujamas advokatų J. Kempeners ir M. Itani

      Atsakovė: Europos policijos biuras (Europolas)

      Ginčo dalykas bei aprašymas

   Europolo sprendimo nepratęsti ieškovo sutarties neterminuotam laikotarpiui panaikinimas ir priteisimas iš Europolo atlyginimo, kurį ieškovas būtų galėjęs gauti Europole ir visų kitų išmokų, kurias jis iš tikrųjų gavo, skirtumo.

      Ieškovo reikalavimai

               —

               Panaikinti 2013 m. gegužės 6 d. Europolo sprendimą, kuriuo jis pranešė ieškovui apie tai, kad jo sutarties, kuri baigia galioti 2013 m. spalio 31 d., nepratęs neterminuotam laikotarpiui.

               —

               Priteisti iš Europolo ieškovui skirtumą tarp, viena vertus, atlyginimo, į kurį jis būtų turėjęs teisę, jei būtų likęs dirbti Europole, ir, kita vertus, atlyginimo, honorarų, bedarbio pašalpų ar bet kokių kitų išmokų, kurias jis iš tikrųjų gavo nuo 2013 m. spalio 1 d. vietoje atlyginimo, kurį gaudavo Europole.

               —

               Priteisti iš Europolo bylinėjimosi išlaidas.


title: Byla T-379/14: 2015 m. gruodžio 17 d. Bendrojo Teismo nutartis byloje Universal Music/VRDT – Yello Strom (Yellow Lounge) (Bendrijos prekių ženklas — Protesto procedūra — Protesto atsiėmimas — Pagrindo priimti sprendimą nebuvimas)

text:
               22.2.2016

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 68/26

         2015 m. gruodžio 17 d. Bendrojo Teismo nutartis byloje Universal Music/VRDT – Yello Strom (Yellow Lounge)

   (Byla T-379/14) (1)

   ((Bendrijos prekių ženklas - Protesto procedūra - Protesto atsiėmimas - Pagrindo priimti sprendimą nebuvimas))
   (2016/C 068/34)
   Proceso kalba: vokiečių

      Šalys

      Ieškovė: Universal Music GmbH (Berlynas, Vokietija), atstovaujama advokato M. Viefhus

      Atsakovė: Vidaus rinkos derinimo tarnyba (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui), iš pradžių atstovaujama G. Schneider, o vėliau – G. Schneider ir D. Walicka

      Kita procedūros VRDT apeliacinėje taryboje šalis, įstojusi į bylą Bendrajame Teisme: Yello Strom GmbH (Kelnas, Vokietija), atstovaujama advokato K. Gründig-Schnelle

      Dalykas

   Ieškinys dėl 2014 m. kovo 20 d. VRDT ketvirtosios apeliacinės tarybos sprendimo (byla R 274/2013-4), susijusio su protesto procedūra tarp Yello Strom GmbH ir Universal Music GmbH.

      Rezoliucinė dalis

               1.

               Nebėra pagrindo priimti sprendimą dėl ieškinio.

               2.

               Universal Music GmbH ir Yello Strom GmbH padengia savo bylinėjimosi išlaidas, o kiekviena iš jų padengia pusę Vidaus rinkos derinimo tarnybos (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui) (VRDT) bylinėjimosi išlaidų.

      (1)  OL C 292, 2014 9 1.


title: 2005 m. gruodžio 15 d.  Teisingumo Teismo sprendimas (antroji kolegija), Byloje C-344/03 Europos Bendrijų Komisija prieš Suomijos Respubliką (Direktyva 79/409/EEB — Laukinių paukščių apsauga — Kai kurių vandens paukščių pavasarinė medžioklė)

text:
               25.2.2006

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 48/3

      TEISINGUMO TEISMO SPRENDIMAS

   (antroji kolegija)
   2005 m. gruodžio 15 d.
   Byloje C-344/03 Europos Bendrijų Komisija prieš Suomijos Respubliką (1)

   (Direktyva 79/409/EEB - Laukinių paukščių apsauga - Kai kurių vandens paukščių pavasarinė medžioklė)
   (2006/C 48/06)
   Proceso kalba: suomių
   Byloje C-344/03 dėl 2003 m. rugpjūčio 1 d. pagal EB 226 straipsnį pareikšto ieškinio dėl įsipareigojimų neįvykdymo, Europos Bendrijų Komisija, atstovaujama G. Valero Jordana ir P. Aalto, prieš Suomijos Respubliką, atstovaujamą T. Pynnä, Teisingumo Teismas (antroji kolegija), kurį sudaro kolegijos pirmininkas C. W. A. Timmermans, teisėjai C. Gulmann (pranešėjas), R. Schintgen, G. Arestis ir J. Klučka; generalinis advokatas D. Ruiz-Jarabo Colomer, sekretorė K. Sztranc, administratorė, 2005 m. gruodžio 15 d. priėmė sprendimą, kurio rezoliucinėje dalyje nurodyta:

               1.

               Suomijos Respublika tiek, kiek ji neįrodė, kad pavasarinės vandens paukščių medžioklės žemyninėje Suomijos dalyje ir Åland provincijoje atžvilgiu:

                           —

                           1979 m. balandžio 2 d. Tarybos direktyvos 79/409/EEB dėl laukinių paukščių apsaugos, iš dalies pakeistos Aktu dėl Austrijos Respublikos, Suomijos Respublikos ir Švedijos Karalystės stojimo sąlygų ir Sutarčių, kuriomis įsteigta Europos Sąjunga, pritaikomųjų pataisų, 9 straipsnio 1 dalies c punkte numatyto leidimo nukrypti sąlyga dėl jokio kito priimtino sprendimo nebuvimo patenkinta gagų, klykuolių, vidutinių dančiasnapių, didžiųjų dančiasnapių, nuodėgulių ir kuoduotųjų ančių atžvilgiu ir kad

                           —

                           toje pačioje nuostatoje numatyta leidimo nukrypti sąlyga dėl to, kad gali būti paimamas iš buveinių tik nedidelis paukščių skaičius, patenkinta gagų, didžiųjų dančiasnapių, vidutinių dančiasnapių ir nuodėgulių atžvilgiu,

                     neįvykdė įsipareigojimų pagal šią direktyvą.

               2.

               Atmesti kitą ieškinio dalį.

               3.

               Priteisti iš Suomijos Respublikos bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 226, 2003 9 20.


title: Byla C-337/11: 2011 m. liepos 1 d. Sø- og Handelsret (Danija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje HK Danmark, veikianti Lone Skouboe Werge vardu, prieš likviduojamą Pro Display A/S

text:
               10.9.2011

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 269/32

         2011 m. liepos 1 d.Sø- og Handelsret (Danija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje HK Danmark, veikianti Lone Skouboe Werge vardu, prieš likviduojamą Pro Display A/S

   (Byla C-337/11)
   2011/C 269/63
   Proceso kalba: danų

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Sø- og Handelsret

      Šalys pagrindinėje byloje

      Ieškovė: HK Danmark, veikianti Lone Skouboe Werge vardu

      Atsakovė: likviduojama Pro Display A/S

      Prejudiciniai klausimai

               1.

                           a)

                           Ar asmeniui, kuris dėl fizinių, psichinių ar psichologinių pažeidimų negali arba tik ribotai gali dirbti savo darbą laikotarpiu, kurio trukmė atitinka Teisingumo Teismo sprendimo Navas
                               (1) (C-13/05) 45 punkte nurodytą reikalavimą, yra taikoma „negalios“ sąvoka, kaip ji suprantama direktyvoje?

                           b)

                           Ar būklei, kurią sukėlė medicininiu būdu diagnozuota nepagydoma liga, gali būti taikoma negalios sąvoka, kaip ji suprantama direktyvoje?

                           c)

                           Ar būklei, kurią sukėlė medicininiu būdu diagnozuota pagydoma liga, gali būti taikoma negalios sąvoka, kaip ji vartojama direktyvoje?

               2.

               Ar ilgalaikį funkcinio pajėgumo sumažėjimą, dėl kurio neatsiranda specialios pagalbos poreikis ar pan. ir kuris reiškia tik tai, jog susijęs asmuo negali dirbti visą darbo laiką, reikėtų laikyti negalia tokia prasme, kokia ši sąvoka vartojama Tarybos direktyvoje 2000/78/EB (2)?

               3.

               Ar darbo laiko sutrumpinimas yra viena iš priemonių, kurias apima Direktyvos 2000/78/EB 5 straipsnis?

               4.

               Ar pagal Tarybos direktyvą 2000/78/EB yra draudžiama taikyti nacionalinės teisės nuostatą, pagal kurią darbdavys turi teisę atleisti darbuotoją, taikydamas sutrumpintą įspėjimo terminą, jeigu atlyginimas darbuotojui buvo mokamas ligos laikotarpiais, kurių bendra trukmė per nepertraukiamą 12 mėnesių laikotarpį sudaro 120 dienų, ir jeigu tokį darbuotoją reikia laikyti neįgaliu, kaip tai suprantama pagal direktyvą, tuo atveju, kai

                           a)

                           nebuvimo darbe priežastis buvo negalia
                           arba

                           b)

                           nebuvimo darbe priežastis buvo tai, kad darbdavys nesiėmė konkrečioje situacijoje tinkamų priemonių, kad neįgalus asmuo galėtų atlikti savo darbą?

      (1)  2006, Rink. p. I-6467.

      (2)  OL L 303, 2000, p. 16; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 5 sk., 4 t., p. 79.


title: Byla C-176/12: 2014 m. sausio 15 d. Teisingumo Teismo (didžioji kolegija) sprendimas byloje ( Cour de cassation (Prancūzija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Association de médiation sociale prieš Union locale des syndicats CGT ir kt . (Socialinė politika — Direktyva 2002/14/EB — Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartija — 27 straipsnis — Personalui atstovaujančių institucijų įsteigimo susiejimas su tam tikromis įdarbintų darbuotojų skaičiaus ribomis — Ribų apskaičiavimas — Sąjungos teisei prieštaraujanti nacionalinės teisės norma — Nacionalinio teismo vaidmuo)

text:
               22.3.2014

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 85/3

         2014 m. sausio 15 d. Teisingumo Teismo (didžioji kolegija) sprendimas byloje (Cour de cassation (Prancūzija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Association de médiation sociale prieš Union locale des syndicats CGT ir kt.
   (Byla C-176/12) (1)

   (Socialinė politika - Direktyva 2002/14/EB - Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartija - 27 straipsnis - Personalui atstovaujančių institucijų įsteigimo susiejimas su tam tikromis įdarbintų darbuotojų skaičiaus ribomis - Ribų apskaičiavimas - Sąjungos teisei prieštaraujanti nacionalinės teisės norma - Nacionalinio teismo vaidmuo)
   2014/C 85/04
   Proceso kalba: prancūzų

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Cour de cassation

      Šalys pagrindinėje byloje

      Kasatorė: Association de médiation sociale

      Kitos kasacinio proceso šalys: Union locale des syndicats CGT, Hichem Laboubi, Union départementale CGT des Bouche-du-Rhône, Confédération générale du travail (CGT)

      Dalykas

   Prašymas priimti prejudicinį sprendimą — Cour de cassation (Prancūzija) — 2002 m. kovo 11 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2002/14/EB dėl bendros darbuotojų informavimo ir konsultavimosi su jais sistemos sukūrimo Europos bendrijoje (OL L 80, p. 29; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 5 sk., 4 t., p. 219) nuostatų išaiškinimas — Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijos 27, 51, 52 ir 53 straipsnių išaiškinimas — ESS 6 straipsnio 1 ir 3 dalių išaiškinimas — Galimybė minėtomis nuostatomis remtis ginče tarp privačių asmenų, siekiant patikrinti direktyvą perkeliančios nacionalinės priemonės atitiktį direktyvai — Nacionalinės teisės akto nuostatos, pagal kurią, apskaičiuojant įmonės darbuotojų skaičių tam, kad, be kita ko, būtų nustatytos teisinės darbuotojus atstovaujančių institucijų įsteigimo ribos, neatsižvelgiama į tam tikros rūšies darbo sutartis turinčius darbuotojus, teisėtumas

      Rezoliucinė dalis

   Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijos 27 straipsnis, vienas arba siejamas su 2002 m. kovo 11 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2002/14/EB dėl bendros darbuotojų informavimo ir konsultavimosi su jais sistemos sukūrimo Europos bendrijoje nuostatomis, turi būti aiškinamas taip, kad kai šią direktyvą perkelianti nacionalinė nuostata, kaip antai Prancūzijos darbo kodekso L. 1111-3 straipsnis, yra nesuderinama su Sąjungos teise, šiuo Chartijos straipsniu negalima remtis privačių asmenų ginčuose siekiant, kad nebūtų taikoma minėta nacionalinės teisės nuostata.

      (1)  OL C 184, 2012.6.23.


title: Byla T-162/09: 2012 m. balandžio 19 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Würth ir Fasteners (Shenyang) prieš Tarybą (Ieškinys dėl panaikinimo — Dempingas — Individualaus poveikio stoka — Nepriimtinumas)

text:
               9.6.2012

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 165/17

         2012 m. balandžio 19 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Würth ir Fasteners (Shenyang) prieš Tarybą

   (Byla T-162/09) (1)

   (Ieškinys dėl panaikinimo - Dempingas - Individualaus poveikio stoka - Nepriimtinumas)
   2012/C 165/28
   Proceso kalba: vokiečių

      Šalys

      Ieškovės: Adolf Würth GmbH & Co. KG (Kiuncelsau, Vokietija) ir Arnold Fasteners (Shenyang) Co. Ltd (Shenyang, Kinija), atstovaujamos advokatų M. Karl ir M. Mayer

      Atsakovė: Europos Sąjungos Taryba, iš pradžių atstovaujama J.-P. Hix, padedamo advokatų G. Berrisch ir G. Wolf, vėliau — J.-P. Hix ir B. Driessen, padedamų G. Berrisch

      Atsakovės pusėje į bylą įstojusios šalys: Europos Komisija, atstovaujama H. van Vliet ir B. Martenczuk, ir Europos pramoninių tvirtinimo detalių institutas AISBL (EIFI) (Briuselis, Belgija), iš pradžių atstovaujami advokatų J. Bourgeois, Y. van Gerven ir E. Wäktare, vėliau — J. Bourgeois

      Dalykas

   Prašymas panaikinti 2009 m. sausio 26 d. Tarybos reglamentą (EB) Nr. 91/2009, kuriuo tam tikroms importuojamoms Kinijos Liaudies Respublikos kilmės geležinėms arba plieninėms tvirtinimo detalėms nustatomas galutinis antidempingo muitas (OL L 29, p. 1).

      Rezoliucinė dalis

               1.

               Atmesti ieškinį kaip nepriimtiną.

               2.

               Adolf Würth GmbH & Co. KG ir Arnold Fasteners (Shenyang) Co. Ltd padengia savo ir Europos Sąjungos Tarybos bei European Industrial Fasteners Institute AISBL patirtas bylinėjimosi išlaidas.

               3.

               Europos Komisija padengia savo bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 167, 2009 7 18.


title: Byla T-365/07: 2011 m. gruodžio 12 d. Bendrojo Teismo nutartis byloje Traxdata France prieš VRDT — Ritrax (TRAXDATA, TEAM TRAXDATA) (Bendrijos prekių ženklas — Ieškinys dėl panaikinimo — Ieškovės neveikimas — Nereikalingumas priimti sprendimą)

text:
               11.2.2012

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 39/13

         2011 m. gruodžio 12 d. Bendrojo Teismo nutartis byloje Traxdata France prieš VRDT — Ritrax (TRAXDATA, TEAM TRAXDATA)

   (Byla T-365/07) (1)

   (Bendrijos prekių ženklas - Ieškinys dėl panaikinimo - Ieškovės neveikimas - Nereikalingumas priimti sprendimą)
   2012/C 39/24
   Proceso kalba: anglų

      Šalys

      Ieškovė: Traxdata France SARL (Paryžius, Prancūzija), atstovaujama advokatų F. Valentin, B. Amaudric du Chaffaut ir G. Courtois

      Atsakovė: Vidaus rinkos derinimo tarnyba (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui), atstovaujama A. Folliard-Monguiral

      Kita procedūros VRDT Apeliacinėje taryboje šalis, įstojusi į bylą Bendrajame Teisme: Ritrax Corporation Ltd (Londonas, Jungtinė Karalystė), atstovaujama advokatų M. H. Blair, M. J. Gilbert, S. S. Malynicz ir C. A. N. Balme

      Dalykas

   Ieškinys, pareikštas dėl 2007 m. gegužės 23 d. VRDT pirmosios apeliacinės tarybos sprendimo (sujungtos bylos R 1337/2005-1, R 1338/2005-1, R 1339/2005-1 ir R 1340/2005-1), susijusio su prekių ženklo pripažinimo negaliojančiu procedūra tarp Ritrax Corporation Ltd ir Traxdata France SARL.

      Rezoliucinė dalis

               1.

               Nėra reikalo nagrinėti šį ieškinį.

               2.

               Traxdata France SARL padengia bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 283, 2007 11 24.


title: Byla T-511/10: 2014 m. gegužės 7 d. Bendrojo Teismo nutartis byloje Evropaïki Dynamiki/Komisija (Galimybė susipažinti su dokumentais — Reglamentas (EB) Nr. 1049/2001 — Sąmatų prašymai — Atsisakymas leisti susipažinti — Ginčijamo akto pakeitimas vykstant teismo procesui — Reikalavimų dėl panaikinimo nepritaikymas — Poreikio priimti sprendimą nebuvimas)

text:
               22.9.2014

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 329/12

         2014 m. gegužės 7 d. Bendrojo Teismo nutartis byloje Evropaïki Dynamiki/Komisija

   (Byla T-511/10) (1)

   ((Galimybė susipažinti su dokumentais - Reglamentas (EB) Nr. 1049/2001 - Sąmatų prašymai - Atsisakymas leisti susipažinti - Ginčijamo akto pakeitimas vykstant teismo procesui - Reikalavimų dėl panaikinimo nepritaikymas - Poreikio priimti sprendimą nebuvimas))
   2014/C 329/14
   Proceso kalba: anglų

      Šalys

      Ieškovė: Evropaïki Dynamiki – Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE (Atėnai, Graikija), atstovaujama advokatų N. Korogiannakis ir M. Dermitzakis

      Atsakovė: Europos Komisija, atstovaujama P. Costa de Oliveira, E. Manhaeve ir C. ten Dam

      Dalykas

   Prašymas panaikinti 2010 m. rugpjūčio 12 d. Komisijos sprendimą Ares(2010)508190, kuriuo buvo atsisakyta suteikti galimybę susipažinti su sąmatų prašymais pagal tam tikras Europos Sąjungos leidinių biuro pagrindų sutartis.

      Rezoliucinė dalis

               1.

               Nebereikia priimti sprendimo dėl ieškinio.

               2.

               Evropaïki Dynamiki – Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE ir Europos Komisija padengia savo bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 13, 2011 1 15.


title: Byla T-278/17: 2017 m. liepos 7 d. Bendrojo Teismo nutartis byloje Bank of New York Mellon/EUIPO – Nixen Partners (NEXEN)

text:
               11.9.2017

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 300/39

         2017 m. liepos 7 d. Bendrojo Teismo nutartis byloje Bank of New York Mellon/EUIPO – Nixen Partners (NEXEN)

   (Byla T-278/17) (1)

   (2017/C 300/49)
   Proceso kalba: anglų
   Penktosios kolegijos pirmininkas nutartimi nurodė išbraukti bylą iš registro.

      (1)  OL C 213, 2017 7 3.


title: 2004 m. liepos 5 d. Pirmosios Instancijos teismo nutartis, Byloje T-39/03 DaimlerChrysler AG prieš Vidaus rinkos derinimo tarnybą (prekių ženklams ir pramoniam dizainui) (VRDT) (Bendrijos prekių ženklas — Protestas — Protesto atsiėmimas — Reikalo priimti sprendimą nebuvimas)

text:
               9.10.2004

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 251/16

      PIRMOSIOS INSTANCIJOS TEISMO NUTARTIS

   2004 m. liepos 5 d.
   Byloje T-39/03 DaimlerChrysler AG prieš Vidaus rinkos derinimo tarnybą (prekių ženklams ir pramoniam dizainui) (VRDT) (1)

   (Bendrijos prekių ženklas - Protestas - Protesto atsiėmimas - Reikalo priimti sprendimą nebuvimas)
   (2004/C 251/29)
   Bylos kalba: vokiečių
   Byloje T-39/03 DaimlerChrysler AG, įsteigta Štutgarte (Vokietija), atstovaujama advokato N. Siebertz, prieš Vidaus rinkos derinimo tarnybą (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui) (VRDT), atstovaujamą G. Schneider, dalyvaujant į bylą Pirmosios instancijos teisme įstojusiai šaliai Axon Leasing GmbH, įsteigtai Miunchene (Vokietija), atstovaujamai advokato S. Lüft, dėl 2002 m. lapkričio 4 d. VRDT ketvirtosios apeliacinės tarybos sprendimo (byla R 329/2001-4), Pirmosios instancijos teismas (antroji kolegija), susidedantis iš pirmininko J. Pirrung, teisėjų N. J. Forwood ir I. Pelikánova; sekretorius: H. Jung, 2004 m. liepos 5 d. priėmė nutartį, kurios rezoliucinėje dalyje nurodyta:

               1)

               Nėra reikalo priimti sprendimą byloje.

               2)

               Pareiškėjas padengia bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 101, 2003 4 26.


title: 2005 m. kovo 1 d. Teisingumo Teismo sprendimas (didžioji kolegija), Byloje C-377/02 (dėl Raad van State prašymo priimti prejudicinį sprendimą): Léon Van Parys NV prieš Belgisch Interventie- en Restitutiebureau (BIRB) (Bendras rinkos organizavimas — Bananai — 1994 m. GATT — I ir XIII straipsniai — 1993 m. balandžio 23 d. bendrasis susitarimas tarp EEB ir Kartagenos grupės — Tiesioginis poveikis — PPO ginčų sprendimo tarybos rekomendacijos ir sprendimai — Teisinis poveikis)

text:
               30.4.2005

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 106/4

      TEISINGUMO TEISMO SPRENDIMAS

   (didžioji kolegija)
   2005 m. kovo 1 d.
   Byloje C-377/02 (dėl Raad van State prašymo priimti prejudicinį sprendimą): Léon Van Parys NV prieš Belgisch Interventie- en Restitutiebureau (BIRB)
       (1)

   (Bendras rinkos organizavimas - Bananai - 1994 m. GATT - I ir XIII straipsniai - 1993 m. balandžio 23 d. bendrasis susitarimas tarp EEB ir Kartagenos grupės - Tiesioginis poveikis - PPO ginčų sprendimo tarybos rekomendacijos ir sprendimai - Teisinis poveikis)
   (2005/C 106/06)
   Proceso kalba: olandų
   Byloje C-377/02 dėl Raad van State (Belgija) 2002 m. spalio 7 d. sprendimu, kurį Teisingumo Teismas gavo 2002 m. spalio 21 d., pagal EB sutarties 234 straipsnį pateikto prašymo priimti prejudicinį sprendimą byloje Léon Van Parys NV prieš Belgisch Interventie- en Restitutiebureau (BIRB), Teisingumo Teismas (didžioji kolegija), kurį sudaro pirmininkas V. Skouris, kolegijos pirmininkai P. Jann, C. W. A. Timmermans ir A. Borg Barthet ir teisėjai J.-P. Puissochet, R. Schintgen (pranešėjas), N. Colneric, S. von Bahr, G. Arestis, M. Ilešič, J. Malenovský, J. Klučka ir U. Lohmus; generalinis advokatas A. Tizzano, sekretorė, vyriausioji administratorė M.-F. Contet, 2005 m. kovo 1 d. priėmė sprendimą, kurio rezoliucinėje dalyje nurodyta:

               Tokiomis aplinkybėmis, kurios nurodytos pagrindinėje byloje, valstybės narės teisme ūkinės veiklos vykdytojas negali remtis tuo, kad Bendrijos teisės aktai nesuderinami su tam tikromis Pasaulio prekybos organizacijos taisyklėmis, net jeigu šios organizacijos steigimo sutarties, patvirtintos 1994 m. gruodžio 22 d. Tarybos sprendimu 94/800/EB dėl daugiašalių derybų Urugvajaus raunde (1986–1994) priimtų susitarimų patvirtinimo Europos bendrijos vardu jos kompetencijai priklausančių klausimų atžvilgiu, 2 priede esančio Susitarimo dėl ginčų sprendimo taisyklių ir tvarkos 2 straipsnio 1 dalyje numatyta Ginčų sprendimo taryba nusprendė, jog šie teisės aktai nesuderinami su šiomis taisyklėmis.

      (1)  OL C 7, 2003 1 11.


title: Byla C-507/14: 2015 m. liepos 16 d. Teisingumo Teismo (dešimtoji kolegija) nutartis byloje P/M (Supremo Tribunal de Justiça (Portugalija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą — Teisingumo Teismo procedūros reglamento 99 straipsnis — Pagrįstos abejonės nebuvimas — Teismo jurisdikcija civilinėse bylose — Reglamentas (EB) Nr. 2201/2003 — 16 straipsnio 1 dalies a punktas — Datos, kada buvo kreiptasi į teismą, nustatymas — Prašymas sustabdyti bylos nagrinėjimą — Poveikio nebuvimas)

text:
               28.9.2015

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 320/12

         2015 m. liepos 16 d. Teisingumo Teismo (dešimtoji kolegija) nutartis byloje P/M (Supremo Tribunal de Justiça (Portugalija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą)
   (Byla C-507/14) (1)

   ((Prašymas priimti prejudicinį sprendimą - Teisingumo Teismo procedūros reglamento 99 straipsnis - Pagrįstos abejonės nebuvimas - Teismo jurisdikcija civilinėse bylose - Reglamentas (EB) Nr. 2201/2003 - 16 straipsnio 1 dalies a punktas - Datos, kada buvo kreiptasi į teismą, nustatymas - Prašymas sustabdyti bylos nagrinėjimą - Poveikio nebuvimas))
   (2015/C 320/16)
   Proceso kalba: portugalų

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Supremo Tribunal de Justiça

      Šalys

      Ieškovas: P

      Atsakovė: M

      Rezoliucinė dalis

   2003 m. lapkričio 27 d. Tarybos reglamento (EB) Nr. 2201/2003 dėl jurisdikcijos ir teismo sprendimų, susijusių su santuoka ir tėvų pareigomis, pripažinimo bei vykdymo, panaikinantis Reglamentą (EB) Nr. 1347/2000, 16 straipsnio 1 dalies a punktas turi būti aiškinamas taip, kad kreipimosi į teismo data laikoma ta data, kai ieškinys arba jam lygiavertis pareiškimas pateiktas tame teisme, net jeigu per tą laikotarpį bylos nagrinėjimas buvo sustabdytas tą ieškinį ar pareiškimą pateikusio asmens iniciatyva, o apie iškeltą bylą atsakovei nebuvo pranešta ir pastaroji apie tai nežinojo ar niekaip joje nedalyvavo, jeigu ieškovas vėliau ėmėsi priemonių, kurių imtis privalėjo, kad apie ieškinį ar pareiškimą būtų pranešta atsakovei.

      (1)  OL C 65, 2015 2 23.


title: Byla T-397/13: 2013 m. rugpjūčio 6 d. pareikštas ieškinys byloje Tilly-Sabco prieš Komisiją

text:
               5.10.2013

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 291/4

         2013 m. rugpjūčio 6 d. pareikštas ieškinys byloje Tilly-Sabco prieš Komisiją

   (Byla T-397/13)
   2013/C 291/04
   Proceso kalba: prancūzų

      Šalys

      Ieškovė: Tilly-Sabco (Guerlesquin, Prancūzija), atstovaujama advokatų R. Milchior ir F. Le Roquais

      Atsakovė: Europos Komisija

      Reikalavimai

   Ieškovė Bendrojo Teismo prašo:

               —

               pripažinti ieškinį dėl 2013 m. liepos 18 d. Komisijos įgyvendinimo reglamento (ES) Nr. 689/2013, kuriuo nustatomos paukštienos eksporto grąžinamosios išmokos (OL L 196, 2013 7 19, p. 13), panaikinimo priimtinu,

               —

               panaikinti 2013 m. liepos 18 d. Komisijos įgyvendinimo reglamentą (ES) Nr. 689/2013, kuriuo nustatomos paukštienos eksporto grąžinamosios išmokos (OL L 196, 2013 7 19, p. 13),

               —

               priteisti iš Komisijos bylinėjimosi išlaidas.

      Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

   Grįsdama ieškinį ieškovė remiasi penkiais pagrindais.

               1.

               Pirmasis ieškinio pagrindas, susijęs su procedūrinių reikalavimų pažeidimu, nes buvo pažeistos vadybos komiteto darbo taisyklės, kadangi Komisija nesuteikė komitetui galimybės išnagrinėti visų aplinkybių, kurias nagrinėti būtina, kad jis galėtų pateikti savo nuomonę dėl numatyto priimti akto projekto pagal Reglamente Nr. 182/2011 (1) numatytą tvarką.

               2.

               Antrasis ieškinio pagrindas, susijęs su procedūros pažeidimu ir kompetencijos trūkumu, nes ginčijamą reglamentą Komisijos pirmininko vardu pasirašė Žemės ūkio ir kaimo plėtros generalinis direktorius neįrodžius, kad yra įgaliojimus suteikiantis aktas arba pareiškimas dėl savęs sertifikavimo.

               3.

               Trečiasis ieškinio pagrindas, susijęs su ginčijamo reglamento motyvų nebuvimu, kadangi:

                           —

                           jo šešta konstatuojamoji dalis negali sudaryti reglamento, kuris prieštaravo įprastai Komisijos praktikai nustatyti grąžinamąsias išmokas pagal atitinkamų produktų kainų skirtumą, viena vertus, Bendrijos rinkoje, kita vertus, pasaulio rinkoje, pakankamo motyvavimo, ir kadangi

                           —

                           motyvavimas yra nelogiškas ir prieštaraujantis, nes pakartojami motyvai, kurie yra identiški pateiktiems įgyvendinimo Reglamente Nr. 360/2013, neatsižvelgiant į Reglamento Nr. 1234/2007 (2) 164 straipsnyje nurodytus vystymosi kriterijus.

               4.

               Ketvirtasis ieškinio pagrindas susijęs su teisės aktų pažeidimu arba bent jau akivaizdžia vertinimo klaida, nes Komisijos pateikta informacija vadybos komitetui neatitinka Reglamento Nr. 1234/2007 164 straipsnio 3 dalyje numatytų kriterijų.

               5.

               Penktasis ieškinio pagrindas susijęs su teisėtų lūkesčių pažeidimu, nes ieškovė iš Komisijos gavusi patvirtinimą teisėtai tikėjosi, kad bus ir toliau taikoma pozityvių grąžinamųjų išmokų sistema iki dabartinės bendros žemės ūkio politikos galiojimo pabaigos.

      (1)  2011 m. vasario 16 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (ES) Nr. 182/2011, kuriuo nustatomos valstybių narių vykdomos Komisijos naudojimosi įgyvendinimo įgaliojimais kontrolės mechanizmų taisyklės ir bendrieji principai (OL L 55, p. 13).

      (2)  2007 m. spalio 22 d. Tarybos reglamentas (EB) Nr. 1234/2007, nustatantis bendrą žemės ūkio rinkų organizavimą ir konkrečias tam tikriems žemės ūkio produktams taikomas nuostatas (Bendras bendro žemės ūkio rinkų organizavimo reglamentas) (OL L 299, p. 1).


title: Byla C-199/06  2006 m. gegužės 2 d.  Conseil d'État pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje  Centre d'exportation du livre français (CELF), Ministre de la culture et de la communication prieš Societé internationale de diffusion et d'édition

text:
               1.7.2006

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 154/12

         2006 m. gegužės 2 d. Conseil d'État pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Centre d'exportation du livre français (CELF), Ministre de la culture et de la communication prieš Societé internationale de diffusion et d'édition

   (Byla C-199/06)
   (2006/C 154/25)
   Proceso kalba: prancūzų
   Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas
   Conseil d'État
   Šalys pagrindinėje byloje

      Ieškovai: Centre d'exportation du livre français (CELF), Ministre de la culture et de la communication

   Atsakovė: Société internationale de diffusion et d'edition
   Prejudiciniai klausimai

               1.

               Ar Europos bendrijos steigimo sutarties 88 straipsnis leidžia valstybei, kurios pagalba įmonei buvo neteisėta, o neteisėtumą konstatavo tos valstybės teismai, nes apie pagalbą nebuvo iš anksto pranešta Europos Komisijai, kaip tą numato šio 88 straipsnio 3 dalis, nesusigrąžinti pagalbos iš ją gavusio ūkio subjekto dėl to, kad trečiajam asmeniui kreipusis į Komisiją, ši pripažino pagalbą suderinama su bendrosios rinkos nuostatomis ir taip veiksmingai užtikrino išimtinę kontrolę, kurią ji vykdo tokio suderinamumo atžvilgiu?

               2.

               Jei būtų pripažinta, jog ši grąžinimo pareiga egzistuoja, ar apskaičiuojant grąžintinas sumas reikia atsižvelgti į laikotarpius, kai pagalbą Komisija pripažino suderinama su bendrosios rinkos taisyklėmis iki Pirmosios instancijos teismui panaikinant šiuos sprendimus?


title: 2005 m. sausio 19 d. Teisingumo Teismo nutartis (pirmoji kolegija), Byloje C-206/03 (dėl High Court of Justice (England & Wales) Chancery Division prašymo priimti prejudicinį sprendimą): Commissioners of Customs & Excise prieš SmithKline Beecham plc (Darbo reglamento 104 straipsnio 3 dalis — Bendrasis muitų tarifas — Tarifinės pozicijos — Nikotino pleistrai — Pasaulio muitinių organizacijos klasifikavimo patarimo teisinė reikšmė)

text:
               30.4.2005

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 106/10

      TEISINGUMO TEISMO NUTARTIS

   (pirmoji kolegija)
   2005 m. sausio 19 d.
   Byloje C-206/03 (dėl High Court of Justice (England & Wales) Chancery Division prašymo priimti prejudicinį sprendimą): Commissioners of Customs & Excise prieš SmithKline Beecham plc
       (1)

   (Darbo reglamento 104 straipsnio 3 dalis - Bendrasis muitų tarifas - Tarifinės pozicijos - Nikotino pleistrai - Pasaulio muitinių organizacijos klasifikavimo patarimo teisinė reikšmė)
   (2005/C 106/18)
   Proceso kalba: anglų
   Byloje C-206/03 dėl High Court of Justice (England & Wales) Chancery Division (Jungtinė Karalystė) 2000 m. gruodžio 7 d. nutartimi, kurią Teisingumo Teismas gavo 2003 m. gegužės 14 d., pagal EB sutarties 234 straipsnį pateikto prašymo priimti prejudicinį sprendimą byloje Commissioners of Customs & Excise prieš SmithKline Beecham plc, Teisingumo Teismas (pirmoji kolegija), kurį sudaro kolegijos pirmininkas P. Jann (pranešėjas) ir teisėjai N. Colneric, K. Schiemann, E. Juhász ir E. Levits; generalinis advokatas A. Tizzano, sekretorius R. Grass, 2005 m. sausio 19 d. priėmė nutartį, kurios rezoliucinėje dalyje nurodyta:

               1)

               Nikotino pleistrai, kurie yra aptariami pagrindinėje byloje, turėtų būti klasifikuojami 1987 m. liepos 23 d. Tarybos reglamento (EEB) Nr. 2658/87 dėl tarifų ir statistinės nomenklatūros bei dėl Bendrojo muitų tarifo, iš dalies pakeisto 1997 m. lapkričio 4 d. Komisijos reglamentu (EB) Nr. 2086/97, I priede išdėstytos kombinuotosios nomenklatūros 3004 pozicijoje.

               2)

               Jei kompetentinga institucija suteikė klaidingą privalomąją tarifinę informaciją, tai nacionalinis teismas, remdamasis EB sutarties 10 straipsniu, privalo pagal savo kompetenciją imtis visų priemonių, kad ši informacija būtų panaikinta ir kad būtų suteikta nauja Bendrijos teisę atitinkanti privalomoji tarifinė informacija.
               Šioje situacijoje ieškinį nagrinėjančio nacionalinio teismo sprendimams taikomą procedūrą ir šių sprendimų pasekmes lemia nacionalinė teisė, tačiau su sąlyga, kad laikomasi lygiavertiškumo ir veiksmingumo principų.
               1992 m. spalio 12 d. Tarybos reglamento (EEB) Nr. 2913/92, nustatančio Bendrijos muitinės kodeksą, iš dalies pakeisto 1996 m. gruodžio 19 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentu (EB) Nr. 82/97, 12 straipsnio 5 dalis nesudaro kliūčių nacionaliniam teismui panaikinti muitinės sprendimą, kuris nors ir atitinka PMO klasifikavimo patarimą, tačiau neatitinka Reglamento Nr. 2658/87, iš dalies pakeisto Reglamentu (EB) Nr. 2086/97, I priede išdėstytos kombinuotosios nomenklatūros, ir nuspręsti, kad produktas turėtų būti klasifikuojamas kitaip nei numato šis klasifikavimo patarimas.

      (1)  OL C 158, 2003 7 5.


title: Byla C-158/08 2008 m. balandžio 16 d. Commissione Tributaria Regionale di Trieste (Italija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Agenzia delle Dogane Circoscrizione doganale di Trieste prieš Pometon SpA

text:
               21.6.2008

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 158/13

         2008 m. balandžio 16 d.Commissione Tributaria Regionale di Trieste (Italija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Agenzia delle Dogane Circoscrizione doganale di Trieste prieš Pometon SpA

   (Byla C-158/08)
   (2008/C 158/19)
   Proceso kalba: italų
   Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas
   Commissione Tributaria Regionale di Trieste
   Šalys pagrindinėje byloje
   Ieškovė: Agenzia delle Dogane Circoscrizione doganale di Trieste
   Atsakovė: Pometon SpA
   Prejudiciniai klausimai

               1)

               Ar teisinga manyti, kad tokia laikinojo įvežimo perdirbti procedūra, kurią pritaikė Pometon s.p.a., gali pažeisti Bendrijos muitinės politikos, visų pirma — bendrųjų ir specialiųjų antidempingo teisės aktų bei Bendrijos muitinės kodekso (Reglamentas (EB) Nr. 2913/1992 (1)) principus? Konkrečiai kalbant, klausiama, ar Reglamento (EB) Nr. 384/1996 (2) 13 straipsnis turi būti aiškinamas kaip visuotinio taikymo principas, taikomas kaip bendroji Bendrijos teisės sistemos sąlyga, tiesiogiai taikoma santykiuose tarp nacionalinių valdžios institucijų ir mokesčių mokėtojų, įskaitant apmokestinimą antidempingo muitais procedūrą? Pavyzdžiui, klausiama, ar juo galima remtis atliekant muitinius tikrinimus pagal Bendrijos muitinės kodekso (Reglamentas (EB) Nr. 2913/1992) 4 straipsnio 1 dalies 14 punktą.

               2)

               Ar Reglamento (EB) Nr. 384/1996 13 straipsnis dėl antidempingo teisės aktų apėjimo kartu su Bendrijos muitinės kodekso (Reglamentas (EB) Nr. 2913/1992) 114 ir paskesni straipsniais dėl laikinojo įvežimo perdirbti ir 202, 204, 212 ir 214 straipsniai dėl skolos muitinei atsiradimo gali būti aiškinami taip, kad nepašalinama galimybę apmokestinti prekę antidempingo muitu, kai tas produktas iš pradžių buvo nupirktas pirkimui iš subjekto, kuris priklauso šaliai, kuriai netaikomas antidempingo muitas, kuris savo ruožtu šį produktą įsigijo iš šalies, kuriai taikomos šios priemonės, ir niekaip nepakeisdamas jį laikinai importavo į Bendriją pagal laikinojo įvežimo perdirbti procedūrą, kad paskui po perdirbimo jį grąžintų, bet laikinai ir tik kelioms valandoms, bei nedelsdamas perparduotų tai pačiai Bendrijos valstybės bendrovei, kuri laikinai įvežė perdirbti?

               3)

               Ar nesant sankcijas nustatančių Bendrijos normų, nes šiam teismui jų nepavyko rasti, valstybės narės teismas gali taikyti savo teisės sistemos normas, kurios leidžia pripažinti, atsižvelgiant į sąlygas, kad sutartys laikinojo įvežimo perdirbti procedūros atlikimo ir kompensacinių produktų pardavimo yra niekinės, kaip numato Italijos Civilinio kodekso 1343 straipsnis (neteisėtas (sutarties) dalykas), 1344 straipsnis (įstatymams prieštaraujanti sutartis) ir 1345 straipsnis (neteisėtas motyvas) bei Italijos Civilinio kodekso 1414 ir paskesni straipsniai dėl apsimestinių sandorių, konstatavus pirmiau nurodytų Bendrijos principų pažeidimą?

               4)

               Ar net ir dėl kitų priežasčių ar aiškinimo, kuriuos Teisingumo Teismas manys esant reikalinga pateikti, pirmiau aprašyta operacija, kai jos iš anksto imtasi siekiant išvengti antidempingo muitų, atitinka laikinojo įvežimo perdirbti procedūrą ar, atvirkščiai, iš tikrųjų pažeidžia muitinės principus antidempingo muito taikymo srityje, kuriuos Teisingumo Teismas manys esant reikalinga pateikti?

               5)

               Ar net ir dėl kitų priežasčių ar aiškinimo, kuriuos Teisingumo Teismas manys esant reikalinga pateikti, minėta operacija reiškia galutinį antidempingo muitu apmokestinamo produkto importą?

      (1)  OL L 302, p. 1.

      (2)  OL L 56, p. 1.


title: 2004 m. lapkričio 25 d. Teisingumo Teismo sprendimas (penktoji kolegija), Byloje C-447/03 Europos Bendrijų Komisija prieš Italijos Respubliką (Valstybės įsipareigojimų neįvykdymas — Aplinkos apsauga — Atliekų tvarkymas — Gamyklos teritorija ir sąvartynas Foggia provincijoje — Direktyva 75/442/EEB iš dalies pakeista Direktyva 91/156/EEB — 4 ir 8 straipsniai)

text:
               22.1.2005

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 19/6

      TEISINGUMO TEISMO SPRENDIMAS

   (penktoji kolegija)
   2004 m. lapkričio 25 d.
   Byloje C-447/03 Europos Bendrijų Komisija prieš Italijos Respubliką (1)

   (Valstybės įsipareigojimų neįvykdymas - Aplinkos apsauga - Atliekų tvarkymas - Gamyklos teritorija ir sąvartynas Foggia provincijoje - Direktyva 75/442/EEB iš dalies pakeista Direktyva 91/156/EEB - 4 ir 8 straipsniai)
   (2005/C 19/10)
   Proceso kalba: italų
   Byloje C-447/03 Europos Bendrijų Komisija, atstovaujama R. Amorosi ir M. Konstantinidis, prieš Italijos Respubliką, atstovaujamą I. M. Braguglia, padedamo M. Fiorilli, dėl 2002 m. spalio 18 d. pareikšto ieškinio dėl įsipareigojimų neįvykdymo pagal EB sutarties 226 straipsnį, Teisingumo Teismas (penktoji kolegija), susidedantis iš penktosios kolegijos pirmininko pareigas einančio C. Gulmann, teisėjų G. Arestis ir J. Klučka (pranešėjas); generalinė advokatė C. Stix-Hackl, sekretorius R. Grass, 2004 m. lapkričio 25 d. priėmė sprendimą, kurio rezoliucinėje dalyje nurodyta:

               1)

               Nesiimdama būtinų priemonių užtikrinti, kad buvusios gamyklos Enichem de Manfredonia (Foggia provincija, Italija) teritorijoje ir miesto atliekų sąvartyne Pariti I, esančiame Manfredonia apylinkėse, laikomos arba išverčiamos atliekos būtų panaudotos arba pašalintos nesukeliant pavojaus žmonių sveikatai ir netaikant aplinkai kenksmingų procesų arba būdų, ir nepriimdama būtinų nuostatų, kad buvusios gamyklos Enichem teritorijoje išverčiamų arba laikomų atliekų turėtojas ir sąvartyne Pariti I bei miesto atliekų sąvartyne Conte di Troia, taip pat esančiame Manfredonia apylinkėse, esančių atliekų turėtojas jas perduotų privačiam arba valstybiniam atliekų surinkėjui arba įmonei, vykdančiai 1975 m. liepos 15 d. Tarybos direktyvos dėl atliekų 75/442/EEB, iš dalies pakeistos 1991 m. kovo 18 d. Tarybos direktyva 91/156/EEB, II priedo A arba B dalyse nurodytas operacijas, arba jie patys užtikrintų atliekų panaudojimą arba pašalinimą, Italijos Respublika nevykdo savo įsipareigojimų pagal šios direktyvos 4 ir 8 straipsnius.

               2)

               Priteisti iš Italijos Respublikos bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 7, 2004 1 10.


title: Byla C-455/09: 2010 m. rugsėjo 22 d. Teisingumo Teismo pirmininko nutartis byloje Europos Komisija prieš Lenkijos Respubliką

text:
               12.3.2011

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 80/17

         2010 m. rugsėjo 22 d. Teisingumo Teismo pirmininko nutartis byloje Europos Komisija prieš Lenkijos Respubliką

   (Byla C-455/09) (1)

   2011/C 80/32
   Proceso kalba: lenkų
   Teisingumo Teismo pirmininkas nutartimi nurodė išbraukti bylą iš registro.

      (1)  OL C 24, 2010 1 30.


title: Byla C-52/06 2006 m. liepos 25 d. Teisingumo Teismo pirmininko nutartis Europos Bendrijų Komisija prieš Ispanijos Karalystę

text:
               2.12.2006

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 294/37

         2006 m. liepos 25 d. Teisingumo Teismo pirmininko nutartis Europos Bendrijų Komisija prieš Ispanijos Karalystę
   (Byla C-52/06) (1)

   (2006/C 294/71)

      Proceso kalba: ispanų

   Teisingumo Teismo pirmininkas nutartimi nurodė išbraukti bylą iš registro.

      (1)  OL C 74, 2006 3 25.


               28.4.2014

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 129/39

         Pranešimo apie bylą T-689/13 Oficialiajame leidinyje klaidų ištaisymas
   (Europos Sąjungos oficialusis leidinys
         C 85, 2014 m. kovo 22 d., p. 21
      )
   2014/C 129/47
   Pranešimas apie bylą T-689/13 Bilbaina de Alquitranes ir kt. prieš Komisiją Oficialiajame leidinyje turi būti išdėstytas taip:

         „2013 m. gruodžio 20 d. pareikštas ieškinys byloje Bilbaina de Alquitranes ir kt. prieš Komisiją

         (Byla T-689/13)
         2014/C 85/37
         Proceso kalba: anglų

            Šalys

            Ieškovės: Bilbaína de Alquitranes, SA (Luchana-Baracaldo, Biskaja, Ispanija), Deza, a.s. (Valašske Meziržyčiai, Čekijos Respublika), Industrial Química del Nalón, SA (Ovjedas, Ispanija); Koppers Denmark A/S (Niborgas, Danija), Koppers UK Ltd (Skantorpas, Jungtinė Karalystė), Koppers Netherlands BV (Eithornas, Nyderlandai), Rütgers basic aromatics GmbH (Kastropas-Raukselis, Vokietija), Rütgers Belgium NV (Zelzatė, Belgija); Rütgers Poland Sp. z o.o. (Kendzežynas-Kozlis, Lenkija), Bawtry Carbon International Ltd (Donkasteris, Jungtinė Karalystė), Grupo Ferroatlántica, SA (Madridas, Ispanija), SGL Carbon GmbH (Meitingenas, Vokietija), SGL Carbon GmbH (Bad Goisern am Hallstättersee, Austrija), SGL Carbon (Passy, Prancūzija), SGL Carbon, SA (La Coruña, Ispanija), SGL Carbon Polska S.A. (Racibužas, Lenkija), ThyssenKrupp Steel Europe AG (Duisburgas, Vokietija) ir Tokai Erftcarbon GmbH (Grėvenbroichas, Vokietija), atstovaujamos advokatų K. Van Maldegem ir C. Mereu

            Atsakovė: Europos Komisija

            Reikalavimai

         Ieškovės Bendrojo Teismo prašo:

                     —

                     pripažinti ieškinį priimtinu ir pagrįstu,

                     —

                     panaikinti ginčijamą aktą, kiek medžiaga PAADA klasifikuojama kaip H400 ir H410,

                     —

                     priteisti iš Komisijos bylinėjimosi išlaidas.

            Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

         Ieškovės siekia, kad būtų iš dalies panaikintas 2013 m. spalio 2 d. Komisijos reglamentas (ES) Nr. 944/2013, kuriuo iš dalies keičiamas Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (EB) Nr. 1272/2008 dėl cheminių medžiagų ir mišinių klasifikavimo, ženklinimo ir pakavimo, siekiant jį priderinti prie technikos ir mokslo pažangos (toliau – CLP reglamentas) (OL L 261, p. 5), kiek juo medžiaga „pikis, akmens anglių deguto, aukštatemperatūris“ (CAS numeris 65996-93-2) (toliau – PAADA) klasifikuojama kaip Aquatic Acute 1 (H400) ir Aquatic Chronic 1 (H410) (toliau – ginčijamas aktas).
         Grįsdamos ieškinį ieškovės remiasi trimis pagrindais.

                     1.

                     Pirmasis ieškinio pagrindas, susijęs su tuo, kad ginčijamas aktas yra neteisėtas, nes juo pažeidžiamos REACH ir CLP nuostatos dėl medžiagų klasifikavimo kaip toksiškų vandens aplinkai ir tyrimų, kurie turi būti pripažinti šiuo tikslu, ir vienodo požiūrio principas dėl to, kad juo nepripažinti tyrimai, atlikti remiantis REACH ir EBPO gairėmis, ir juo reikalauta atlikti bandymus netaikant jokio standartizuoto metodo.

                     2.

                     Antrasis ieškinio pagrindas, susijęs su tuo, kad ginčijamas aktas yra neteisėtas, nes jis grindžiamas akivaizdžia vertinimo klaida dėl to, kad jame neatsižvelgta į inertiškas PAADA savybes, kurios aiškiai turi didelį poveikį ultravioletinės šviesos bandymams ir sumavimo metodo taikymui; juo nustatyti m faktoriai PAA sudedamosioms dalims tinkamai neįvertinus tyrimų, kuriais buvo remtasi, ir juo be pateisinamos priežasties atmesta ieškovių pateikta informacija.

                     3.

                     Trečiasis ieškinio pagrindas, susijęs su tuo, kad ginčijamas aktas yra neteisėtas, nes juo pažeisti ES teisės skaidrumo ir teisės į gynybą principai.“


title: Byla C-239/12 P: 2013 m. gegužės 28 d. Teisingumo Teismo (didžioji kolegija) sprendimas byloje Abdulbasit Abdulrahim prieš Europos Sąjungos Tarybą, Europos Komisiją (Apeliacinis skundas — Bendroji užsienio ir saugumo politika (BUSP) — Ribojamosios priemonės, taikomos tam tikriems su Osama bin Ladenu, „Al Kaida“ tinklu ir Talibanu susijusiems asmenims ir subjektams — Reglamentas (EB) Nr. 881/2002 — Ieškinys dėl pripažinimo negaliojančiu — Suinteresuotojo asmens pašalinimas iš atitinkamų asmenų ir subjektų sąrašo — Suinteresuotumas pareikšti ieškinį)

text:
               3.8.2013

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 225/34

         2013 m. gegužės 28 d. Teisingumo Teismo (didžioji kolegija) sprendimas byloje Abdulbasit Abdulrahim prieš Europos Sąjungos Tarybą, Europos Komisiją

   (Byla C-239/12 P) (1)

   (Apeliacinis skundas - Bendroji užsienio ir saugumo politika (BUSP) - Ribojamosios priemonės, taikomos tam tikriems su Osama bin Ladenu, „Al Kaida“ tinklu ir Talibanu susijusiems asmenims ir subjektams - Reglamentas (EB) Nr. 881/2002 - Ieškinys dėl pripažinimo negaliojančiu - Suinteresuotojo asmens pašalinimas iš atitinkamų asmenų ir subjektų sąrašo - Suinteresuotumas pareikšti ieškinį)
   2013/C 225/57
   Proceso kalba: anglų

      Šalys

      Apeliantas: Abdulbasit Abdulrahim, atstovaujamas QC P. Moser ir baristerio E. Grieves, įgaliotų solisitoriaus H. Miller

      Kitos proceso šalys: Europos Sąjungos Taryba, atstovaujama E. Finnegan ir G. Étienne, Europos Komisija, atstovaujama E. Paasivirta ir G. Valero Jordana

      Dalykas

   Apeliacinis skundas dėl 2012 m. vasario 28 d. Bendrojo Teismo (antroji kolegija) nutarties byloje Abdulrahim prieš Tarybą ir Komisiją (T–127/09), kuria Bendrasis Teismas pripažino, kad nereikia priimti sprendimo dėl ieškinio, kuriuo siekiama pripažinti iš dalies negaliojančiu 2008 m. gruodžio 22 d. Komisijos reglamentą (EB) Nr. 1330/2008, 103-ąjį kartą iš dalies keičiantį Tarybos reglamentą (EB) Nr. 881/2002, nustatantį tam tikras specialias ribojančias priemones, taikomas tam tikriems asmenims ir subjektams, susijusiems su Usama bin Ladenu, Al-Qaida tinklu ir Talibanu (OL L 345, p. 60) — Suinteresuotojo asmens išbraukimas iš atitinkamų asmenų ir subjektų sąrašo.

      Rezoliucinė dalis

               1.

               Panaikinti 2012 m. vasario 28 d. Europos Sąjungos Bendrojo Teismo nutartį Abdulrahim prieš Tarybą ir Komisiją (T-127/09), kiek joje nuspręsta, kad nėra reikalo priimti sprendimo dėl Abdulbasit Abdulrahim šiame teisme pareikšto ieškinio dėl pripažinimo negaliojančiu.

               2.

               Grąžinti bylą Europos Sąjungos Bendrajam Teismui, kad šis iš naujo išnagrinėtų Abdulbasit Abdulrahim ieškinį dėl pripažinimo negaliojančiu.

               3.

               Atidėti klausimo dėl bylinėjimosi išlaidų nagrinėjimą.

      (1)  OL C 200, 2012 7 7.


title: 2004 m. gruodžio 16 d. Pirmosios Instancijos Teismo sprendimas, Sujungtose bylose T-120/01 ir T-300/01 Carlo De Nicola prieš Europos investicijų banką (Europos investicijų banko darbuotojai — Priimtinumas — Darbo sąlygos — Drausminė procedūra — Laikinas nušalinimas — Atleidimas iš darbo be įspėjimo)

text:
               22.1.2005

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 19/19

      PIRMOSIOS INSTANCIJOS TEISMO SPRENDIMAS

   2004 m. gruodžio 16 d.
   Sujungtose bylose T-120/01 ir T-300/01 Carlo De Nicola prieš Europos investicijų banką (1)

   (Europos investicijų banko darbuotojai - Priimtinumas - Darbo sąlygos - Drausminė procedūra - Laikinas nušalinimas - Atleidimas iš darbo be įspėjimo)
   (2005/C 19/42)
   Proceso kalba: italų
   Sujungtose bylose T-120/01 ir T-300/01 Carlo De Nicola, gyvenantis Romoje (Italija), atstovaujamas advokato L. Isola, prieš Europos investicijų banką, atstovaujamą C. Gómez de la Cruz ir F. Mantegazza, padedamų advokato C. Camilli, nurodžiusių adresą dokumentams įteikti Liuksemburge, byloje T-120/01, pirma, dėl 2001 m. kovo 6 d. Europos investicijų banko žmogiškųjų išteklių skyriaus direktoriaus laiško dėl ieškovo grąžinimo į darbą sąlygų po 2001 m. vasario 23 d. Pirmosios instancijos teismo sprendimo De Nicola/BEI (T-7/98, T-208/98 ir T-109/99, RecFP p. I-A-49 ir II-185) priėmimo panaikinimo ir dėl 2001 m. gegužės 22 d. Banko prezidento sprendimo dėl laikino nušalinimo nuo pareigų panaikinimo, ir, antra, dėl nuostolių atlyginimo, ir byloje T-300/01, pirma, dėl 2001 m. rugsėjo 6 d. Banko prezidento sprendimo dėl atleidimo iš darbo be įspėjimo ir nesumokant išeitinės išmokos panaikinimo, ir, antra, dėl nuostolių atlyginimo, Pirmosios instancijos teismas (trečioji kolegija), susidedantis iš kolegijos pirmininko J. Azzizi, teisėjų M. Jaeger ir A. W. H. Meij; sekretorius: administratorius J. Plingers, 2004 m. gruodžio 16 d. priėmė sprendimą, kurio rezoliucinėje dalyje nurodyta:

               1)

               Panaikinti 2001 m. gegužės 22 d. atsakovo sprendimą dėl ieškovo laikino nušalinimo nuo pareigų.

               2)

               Panaikinti 2001 m. rugsėjo 6 d. atsakovo sprendimą dėl atsakovo atleidimo iš darbo.

               3)

               Atsakovas, dalinai neįvykdęs 2001 m. vasario 23 d. sprendimo rezoliucinės dalies 2 punkto, turi sumokėti ieškovui 3716 eurų sumą, prireikus papildytą pinigine kompensacija už nepanaudotas atostogas, ir delspinigius skaičiuojant nuo 2001 m. birželio 1 d. iki datos, kai bus realiai atsiskaityta. Delspinigių dydis skaičiuojamas remiantis Europos centrinio banko pagrindinėms perfinansavimo operacijoms nustatyta norma atitinkamam laikotarpiui, padidinta dviem punktais.

               4)

               Atsakovas, turi sumokėti ieškovui 2315 eurų sumą už laikotarpiu nuo 2001 m. kovo 1 d. iki 2001 m. rugpjūčio 31 d. nesumokėtą atlyginimą, taip pat delspinigius skaičiuojant nuo 2001 m. birželio 1 d. iki datos, kai bus realiai atsiskaityta. Delspinigių dydis skaičiuojamas remiantis Europos centrinio banko pagrindinėms perfinansavimo operacijoms nustatyta norma atitinkamam laikotarpiui, padidinta dviem punktais.

               5)

               Atsakovas turi sumokėti ieškovui priemoką už laiku nesumokėtą atlyginimą skaičiuojant nuo 2001 m. rugsėjo 1 d., taip pat delspinigius, atskaičiavus 1290 eurų išmoką, sumokėtą už 2001 m. rugsėjo mėnesį ieškovui už geografinį mobilumą. Delspinigių dydis skaičiuojamas remiantis Europos centrinio banko pagrindinėms perfinansavimo operacijoms nustatyta norma atitinkamam laikotarpiui, padidinta dviem punktais.

               6)

               Priteisti ieškovui iš atsakovo 10 000 eurų sumą moralinei žalai atlyginti.

               7)

               Atsakovas padengia savo bylinėjimosi išlaidas, įskaitant tas, kurios susijusios su laikinųjų apsaugos priemonių taikymu ir pusę bylinėjimosi išlaidų, kurias patyrė atsakovas bylose T-120 ir T-300/01, taip pat laikinųjų apsaugos priemonių taikymo šiose bylose metu.

               8)

               Atmesti likusią ieškinio dalį.

      (1)  OL C 227, 2001 8 11 ir OL C 44, 2002 2 16.


title: Byla T-48/11: 2011 m. sausio 24 d. pareikštas ieškinys byloje British Airways prieš Europos Komisiją

text:
               12.3.2011

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 80/32

         2011 m. sausio 24 d. pareikštas ieškinys byloje British Airways prieš Europos Komisiją

   (Byla T-48/11)
   2011/C 80/57
   Proceso kalba: anglų

      Šalys

      Ieškovė: British Airways plc (Harmondsworth, Jungtinė Karalystė), atstovaujama QC K. Lasok, baristerio R. O’Donoghue ir solisitoriaus B. Louveaux

      Atsakovė: Europos Komisija

      Ieškovės reikalavimai

               —

               panaikinti sprendimą tiek, kiek jame nustatyta, kad ieškovė dalyvavo darant pažeidimą, susijusį su komisiniais už papildomą apmokestinimą ir (arba) perduoti šią bylą Komisijai, kad ji peržiūrėtų savo sprendimą šiuo klausimu;

               —

               panaikinti sprendimą tiek, kiek jame nustatyta, kad ieškovės pažeidimo pradžia yra 2001 m. sausio 22 d. ir šią datą pakeisti 2001 m. spalio 1 d., ir (arba) perduoti šią bylą Komisijai, kad ji peržiūrėtų savo sprendimą šiuo klausimu;

               —

               panaikinti sprendimą tiek, kiek jame nustatyta, kad elementai, susiję su Honkongu, Japonija, Indija, Tailandu, Singapūru, Korėja ir Brazilija, yra SESV 101 straipsnio, EEE 53 straipsnio ir Šveicarijos susitarimo 8 straipsnio pažeidimas ir (arba) perduoti šią bylą Komisijai, kad ji peržiūrėtų savo sprendimą šiuo klausimu;

               —

               panaikinti ar didele dalimi sumažinti ieškovei sprendimu paskirtą baudą, atsižvelgiant į visus pirmiau išdėstytus punktus ar atskirai į kiekvieną iš jų ir (arba) Bendrajam teismui vykdant neribotą jurisdikciją;

               —

               priteisti iš Komisijos bylinėjimosi išlaidas.

      Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

   Ieškovė prašo iš dalies panaikinti 2010 m. lapkričio 9 d. Komisijos sprendimą C(2010) 7694 galutinis dėl procedūros pagal Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo 101 straipsnį ir EEE susitarimo 53 straipsnį ir Susitarimo tarp Europos bendrijos ir Šveicarijos Konfederacijos dėl oro transporto 8 straipsnį (Byla COMP/39.258 — Vežimas oro transportu) dėl įvairių kainos elementų už vežimo oro transportu paslaugas, susijusias su (i) keliais tarp EEE aerouostų, (ii) keliais tarp ES aerouostų ir esančių už EEE ribų (iii) keliais tarp EEE Susitariančiųjų Šalių, kurios nėra valstybės narės, ir trečiųjų šalių oro uostų; ir keliais tarp ES ir Šveicarijos, derinimo. Sprendime nustatyti derinimo veiksmai susiję su papildomu kuro apmokestinimu, papildomomis saugumo rinkliavomis ir komisinių už papildomą vežimo oro keliais apmokestinimą mokėjimu.
   Grįsdama savo ieškinį ieškovė pateikė septynis teisinius pagrindus:

               1.

               Pirmasis pagrindas, grindžiamas jog Komisija nepateikdama pakankamai konkrečių įrodymų dėl to, kad ieškovė dalyvavo derindama veiksmus dėl komisinių už papildomą apmokestinimą mokėjimo ir neatsižvelgdama į visus jos pateiktus įrodymus, kuriais parodoma priešinga situacija, padarė akivaizdžią vertinimo klaidą ir nepakankamai motyvavo.

               2.

               Antrasis pagrindas susijęs su tuo, kad Komisija padarė akivaizdžią vertinimo klaidą ir pažeidė pareigą įrodyti teisiniu požiūriu tinkamai ieškovės pažeidimo pradžios datą. Šiuo atžvilgiu ieškovė teigia:

                           —

                           pateikti įrodymai neatitinka tikslumo ir neprieštaringumo reikalavimų, kiek tai susiję su pažeidimo trukme;

                           —

                           Komisijos sprendimas dėl pradžios datos prieštarauja principui in dubio pro reo.

               3.

               Trečiasis pagrindas, grindžiamas tuo, kad Komisija neturėdama kompetencijos taikyti SESV 101 straipsnio ir (arba) EEE 53 straipsnio, kiek tai susiję su reglamentavimo teisės aktais aviacijos srityje ir administracine tvarka Honkonge, Japonijoje, Indijoje, Tailande, Singapūre, Korėjoje ir Brazilijoje, padarė teisės ir faktų klaidų ir akivaizdžių vertinimo klaidų ir (arba) nevykdė savo įgaliojimų laikydamasi tarptautinio mandagumo principo ir (arba) visiškai neatsižvelgė ar netinkamai atsižvelgė į tarptautinį mandagumo principą vykdydama savo įgaliojimus.

               4.

               Ketvirtasis pagrindas pateiktas dėl proporcingumo, bausmių individualizavimo ir vienodo požiūrio principų pažeidimo, nes ieškovei nustatyta bauda yra neproporcinga pažeidimo sunkumui. Šiuo atžvilgiu ieškovė nurodo:

                           —

                           kartelio atveju Komisija vertindama jo sunkumą privalo atsižvelgti į aptariamos rinkos „pobūdį“ ir „potencialą“ bei ekonominį kontekstą;

                           —

                           atlikus tinkamą analizę nagrinėjamu atveju buvo rimtų priežasčių ieškovės pažeidimą laikyti ne tokiu sunkiu, kokiu jį laikė Komisija, taikydama koeficientą.

               5.

               Penktasis pagrindas, grindžiamas pareigos motyvuoti ir proporcingumo principo pažeidimu, pagrindinę baudą atgrasymo tikslais padidinus 16 %.

               6.

               Šeštasis pagrindas susijęs su teisės ir faktų klaida, akivaizdžiomis vertinimo klaidomis, teisėtų lūkesčių ir (arba) vienodo požiūrio ir pranešimo dėl bendradarbiavimo principų pažeidimu tiek, kiek Komisija dėl bendradarbiavimo sumažino baudą mažiausiu dydžiu, nepaisant to, kad ji buvo pirmoji įmonė, kuri pateikė prašymą atleisti nuo baudos remiantis pranešimu dėl bendradarbiavimo.

               7.

               Septintasis pagrindas, grindžiamas akivaizdžia vertinimo klaida, vienodo požiūrio ir proporcingumo principų pažeidimu, nes Komisija nesumažindama ieškovei paskirtos baudos, tinkamai neatsižvelgė į tai, kad ieškovės dalyvavimas pažeidime buvo ribotas ir ji nesusijusi su visais pažeidimo elementais.


title: Byla T-387/04 EnBW Energie Baden-Württemberg AG 2004 m. rugsėjo 27 d. pareikštas ieškinys Europos Bendrijų Komisijai

text:
               8.1.2005

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 6/38

         EnBW Energie Baden-Württemberg AG 2004 m. rugsėjo 27 d. pareikštas ieškinys Europos Bendrijų Komisijai
   (Byla T-387/04)
   (2005/C 6/75)
   Proceso kalba: vokiečių
   2004 m. rugsėjo 27 d. Europos Bendrijų Pirmosios instancijos teisme buvo pareikštas EnBW Energie Baden-Württemberg AG, įsteigtos Karlsruhe (Vokietija), atstovaujamos advokatų C.-D. Ehlermann, M. Seyfarth, A. Gutermuth ir M. Wissmann, ieškinys Europos Bendrijų Komisijai.
   Ieškovas Pirmosios instancijos teismo prašo:

               —

               remiantis EB sutarties 231 straipsniu, panaikinti 2004 m. liepos 7 d. Komisijos sprendimą dėl nacionalinio šiltnamio efektą sukeliančių dujų emisijos leidimų suteikimo plano, pateikto Vokietijos pagal Europos Parlamento ir Tarybos direktyvą Nr. 2003/87/EB (1);

               —

               priteisti iš atsakovo bylinėjimosi išlaidas.

         Teisiniai pagrindai ir pagrindiniai argumentai
   Ieškovas yra elektros energijos gamybos įmonė. Ta apimtimi, kuria ieškovo eksploatuojamos elektrinės išmeta šiltnamio efektą sukeliančias dujas, ieškovui nuo 2005 m. sausio 1 d. taikoma Direktyvos 2003/87/EB įvedama prekybos šiltnamio efektą sukeliančių dujų emisijos leidimų sistema Bendrijoje.
   Ieškovas ginčija Komisijos sprendimą, kuriuo su keliomis šiai bylai nereikšmingomis išimtimis buvo patvirtintas Vokietijos pateiktas nacionalinis šiltnamio efektą sukeliančių dujų emisijos leidimų suteikimo planas. Ieškovas ypač prieštarauja plane esančiai perleidimo taisyklei, pagal kurią elektrinę eksploatuojančiam ūkio subjektui, kuris uždaro seną įrenginį ir pakeičia jį nauju, ketverius metus skiriami tokie leidimų kiekiai, kuriuos jis būtų gavęs uždarytam įrenginiui. Ieškovo nuomone, dėl to išduodama per daug leidimų, o tai sudaro pagalbos sudėtį pagal EB sutarties 87 straipsnio 1 dalį ir negali būti pateisinama. Kitoks atsakovo vertinimas ginčijamame sprendime yra akivaizdžiai nepagrįstas ir neįrodo, ar buvo nustatyta pakankami faktinių aplinkybių. Todėl ginčijamas sprendimas prieštarauja EB sutarties 87 straipsnio 3 daliai ir 88 straipsnio 2 daliai.
   Be to, atsakovas, pažeisdamas EB sutarties 88 straipsnio 2 dalį, nepradėjo formalios valstybės pagalbos procedūros, nors jam turėjo kilti labai daug abejonių dėl šios taisyklės atitikimo EB sutarčiai.
   Ginčijamas sprendimas prieštarauja Direktyvos 2003/87/EB 9 straipsnio 3 daliai ir III priedo penktam kriterijui, kadangi išduodant per daug emisijos leidimų neteisėtai suteikiamos privilegijos ieškovo konkurentams kurios tampa didesnės dėl to, kad įmonės, kurios kaip ir ieškovas, laikydamosi įstatymų reikalavimų, greitai turės uždaryti atomines elektrines, atsiduria nepagrįstai nepalankioje situacijoje.
   Galiausiai ginčijamas sprendimas prieštarauja 253 straipsniui, nes jis nepakankamai pagrįstas.

      (1)  2003 m. spalio 13 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva Nr. 2003/87/EB, nustatanti prekybos šiltnamio efektą sukeliančių dujų emisijos leidimais sistemą Bendrijoje ir iš dalies pakeičianti Tarybos direktyvą Nr. 96/61/EB (OL L 275, 2003 10 25, p. 32).


title: Byla F-87/09: 2009 m. spalio 21 d. pareikštas ieškinys byloje Dekker prieš Europolą

text:
               30.1.2010

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 24/80

         2009 m. spalio 21 d. pareikštas ieškinys byloje Dekker prieš Europolą

   (Byla F-87/09)
   2010/C 24/153
   Proceso kalba: olandų

      Šalys

      Ieškovas: Abraham Dekker (Dordrechtas, Nyderlandai), atstovaujamas advokatų D. Dane ir P. de Casparis

      Atsakovas: Europolas

      Ginčo dalykas bei aprašymas

   2009 m. balandžio 15 d. Europolo sprendimo, kuriuo atsisakoma užtikrinti ieškovui skirtos invalidumo pensijos, iš kurios yra atskaitomos kitos pajamos, tokį dydį, kad jis siektų 90 % paskutinio bazinio neto atlyginimo, ir atsakyti už neigiamus ieškovo bendrų neto pajamų pasikeitimus dėl mokesčių perskaičiavimo, panaikinimas

      Ieškovo reikalavimai

               —

               Panaikinti 2009 m. balandžio 15 d. Europolo sprendimą, kuriuo jis ieškovą informuoja, kad jis neprivalo jam užtikrinti neto pajamas, siekiančias 90 % darbuotojo paskutinio bazinio atlyginimo, ir atlyginti finansinę žalą, jei ir toliau bus tokia Nyderlandų mokesčių institucijų apmokestinimo tvarka.

               —

               Panaikinti 2009 m. liepos 23 d. Sprendimą dėl skundo, kuriuo ieškovo prieštaravimai dėl 2009 m. balandžio 15 d. Sprendimo pripažinti nepagrįstais.

               —

               Priteisti iš Europolo bylinėjimosi išlaidas.


title: 2006 m. sausio 26 d.  Teisingumo Teismo sprendimas (ketvirtoji kolegija), Byloje C-2/05 (dėl Arbeidshof te Brussel prašymo priimti prejudicinį sprendimą): Rijksdienst voor Sociale Zekerheid prieš Herbosch Kiere NV (Darbuotojų migrantų socialinė apsauga — Taikytinų teisės aktų nustatymas — Į kitą valstybę narę komandiruoti darbuotojai — Pažymos E 101 reikšmė)

text:
               8.4.2006

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 86/9

      TEISINGUMO TEISMO SPRENDIMAS

   (ketvirtoji kolegija)
   2006 m. sausio 26 d.
   Byloje C-2/05 (dėl Arbeidshof te Brussel prašymo priimti prejudicinį sprendimą): Rijksdienst voor Sociale Zekerheid prieš Herbosch Kiere NV (1)

   (Darbuotojų migrantų socialinė apsauga - Taikytinų teisės aktų nustatymas - Į kitą valstybę narę komandiruoti darbuotojai - Pažymos E 101 reikšmė)
   (2006/C 86/16)
   Proceso kalba: olandų
   Byloje C-2/05 dėl Arbeidshof te Brussel (Belgija) 2004 m. gruodžio 23 d. sprendimu, kurį Teisingumo Teismas gavo 2005 m. sausio 5 d., pagal EB sutarties 234 straipsnį pateikto prašymo priimti prejudicinį sprendimą byloje Rijksdienst voor Sociale Zekerheid prieš Herbosch Kiere NV, Teisingumo Teismas (ketvirtoji kolegija), kurį sudaro ketvirtosios kolegijos pirmininko pareigas einanti N. Colneric (pranešėja), teisėjai J. N. Cunha Rodrigues ir K. Lenaerts, generalinis advokatas D. Ruiz-Jarabo Colomer, sekretorius R. Grass, 2006 m. sausio 26 d. priėmė sprendimą, kurio rezoliucinėje dalyje nurodyta:
   Kol pagal 1972 m. kovo 21 d. Tarybos Reglamento (EEB) Nr. 574/72, nustatančio Reglamento (EEB) Nr. 1408/71 įgyvendinimo tvarką, iš dalies pakeisto ir atnaujinto 1983 m. birželio 2 d. Tarybos reglamentu (EEB) Nr. 2001/83, iš dalies pakeistu 1991 m. birželio 25 d. Tarybos reglamentu (EEB) Nr. 2195/91, 11 straipsnio 1 dalies a punktą pažymą E 101 išdavusi valstybės narės kompetentinga įstaiga jos nepanaikina arba nepaskelbia jos negaliojančia, ji privaloma valstybės narės, į kurią komandiruoti darbuotojai, kompetentingai įstaigai ir teismams. Todėl tokius darbuotojus priimančiosios valstybės narės teismas neturi teisės nagrinėti pažymos E 101 galiojimo, kiek tai susiję su jos išdavimo pagrindo patvirtinimu, konkrečiai kalbant, ar egzistuoja valstybėje narėje įsisteigusios darbuotoją komandiravusios įmonės ir jos į kitą valstybę narę komandiruotų darbuotojų teisiniai darbo santykiai jų komandiruotės metu 1971 m. birželio 14 d. Reglamento (EEB) Nr. 1408/71 dėl socialinės apsaugos sistemų taikymo pagal darbo sutartį dirbantiems asmenims, savarankiškai dirbantiems asmenims ir jų šeimos nariams, judantiems Bendrijoje, pakeisto ir atnaujinto Reglamentu Nr. 2001/83, iš dalies pakeistu Reglamentu Nr. 2195/91, 14 straipsnio 1 dalies a punkto, skaitomo kartu su 1985 m. spalio 17 d. Darbuotojų migrantų socialinės apsaugos administracinės komisijos sprendimo Nr. 128 dėl Reglamento Nr. 1408/71 14 straipsnio 1 dalies a punkto ir 14c straipsnio 1 dalies taikymo 1 punktu, prasme.

      (1)  OL C 82, 2005 4 2.


title: Byla T-170/09: 2009 m. balandžio 24 d. pareikštas ieškinys byloje Shanghai Biaowu High-Tensile Fastener ir Shanghai Prime Machinery prieš Tarybą

text:
               4.7.2009

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 153/45

         2009 m. balandžio 24 d. pareikštas ieškinys byloje Shanghai Biaowu High-Tensile Fastener ir Shanghai Prime Machinery prieš Tarybą
   (Byla T-170/09)
   2009/C 153/89
   Proceso kalba: anglų

      Šalys

      Ieškovės: Shanghai Biaowu High-Tensile Fastener (Šanchajus, Kinija) ir Shanghai Prime Machinery (Šanchajus, Kinija), atstovaujama K. Adamantopoulos ir Y. Melin

      Atsakovė: Europos Sąjungos Taryba

      Ieškovių reikalavimai

               —

               Panaikinti 2009 m. sausio 26 d. Tarybos reglamentą (EB) Nr. 91/2009, kuriuo tam tikroms importuojamoms Kinijos Liaudies Respublikos kilmės geležinėms arba plieninėms tvirtinimo detalėms nustatomas galutinis antidempingo muitas, nes:

                           —

                           buvo pažeidžiant 2 straipsnio 7 dalies c punktą nesilaikyta trijų mėnesių termino, skirto tyrimo dėl rinkos ekonomikos režimo nustatymo rezultatams atskleisti;

                           —

                           pažeidžiant pagrindinio reglamento 2 straipsnio 7 dalies c punkto pirmos įtraukos pirmąją dalį nepagrįstai atmestas ieškovių prašymas nustatyti rinkos ekonomikos režimą;

                           —

                           pažeidžiant pagrindinio reglamento 2 straipsnio 7 dalies c punkto pirmos įtraukos antrąją dalį nepagrįstai atmestas ieškovių prašymas nustatyti rinkos ekonomikos režimą ir;

                           —

                           jo išvados grindžiamos nepakankama informacija ir pažeidžiamas įsipareigojimas rūpestingai ir nešališkai išnagrinėti visus su kiekvienu konkrečiu atveju susijusius aspektus, kaip garantuojama Bendrijos teisės sistema administracinėse procedūrose;

                           —

                           nepagrįstai nustatoma įrodinėjimo pareiga eksportuojantiems gamintojams, prašantiems jiems nustatyti rinkos ekonomikos režimą, o tai prieštarauja bendriesiems Bendrijos teisės principams, visų pirma gero administravimo principui;

                           —

                           jis pažeidžia pagrindinio reglamento dėl antisubsidijų 1 straipsnio 1 ir 2 dalis, 2 straipsnį, 3 straipsnio 1 dalį, 5, 6, 8 straipsnius, 10 straipsnio 1 dalį, 11 ir 15 straipsnius, nes atsisakymu nustatyti rinkos ekonomikos režimą siekiama kompensuoti subsidijas;

                           —

                           pažeidžiant pagrindinio reglamento 2 straipsnio 10 dalį ginčijamame reglamente nekoreguojami nustatyti skirtumai, turintys įtakos kainų palyginamumui;

                           —

                           pažeidžiant EB 253 straipsnį jame nenurodyti atsisakymo nustatyti rinkos ekonomikos režimą motyvai;

                           —

                           jo išvados pagrįstos procedūra, kuri pažeidžia pagrindinę ieškovių teisę į gynybą, nes jos negalėjo veiksmingai apskųsti kai kurių išvadų, kurios buvo esminės apskaičiuojant muitus, ir tyrimo rezultatus.

               —

               Priteisti iš Tarybos bylinėjimosi išlaidas.

      Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

   Ieškovės prašo panaikinti ginčijamą reglamentą dėl šių priežasčių.
   Kalbant apie pirmąjį savo pagrindą, ieškovės teigia, kad buvo pažeista pagrindinio reglamento 2 straipsnio 7 dalies c punkto antroji pastraipa, nes apie rinkos ekonomikos režimo (RER) sprendimą buvo pranešta praėjus trijų mėnesių terminui, nustatytam šiame straipsnyje, ir po to, kai Komisija gavo visą informaciją, būtiną ieškovių dempingo skirtumams apskaičiuoti.
   Kalbant apie antrąjį savo pagrindą, ieškovės teigia, kad ginčijamas reglamentas pažeidžia 2 straipsnio 7 dalies c punkto pirmą įtrauką, nes pagal jį atmestas ieškovių prašymas nustatyti rinkos ekonomikos režimą, nors ieškovės buvo įrodžiusios, kad savo verslo sprendimus priimdavo atsižvelgdamos tik į rinkos sąlygas, be jokio valstybės įsikišimo. Ieškovių teigimu, ginčijamame reglamente nenurodomas joks faktas, kuris įrodytų valstybės įsikišimą prieš tyrimą, jo metu arba jam pasibaigus. Be to, kalbant apie trečiąjį pagrindą, ieškovės teigia, kad ginčijamas reglamentas pažeidžia 2 straipsnio 7 dalies c punkto pirmą įtrauką, nes pagal jį atmestas ieškovių prašymas nustatyti rinkos ekonomikos režimą po to, kai ieškovės įvykdė įrodinėjimo pareigą ir įrodė, kad pagrindinės gamybos sąnaudos atitiko rinkos kainą.
   Kalbant apie ketvirtąjį savo pagrindą, ieškovės teigia, kad nagrinėjamu atveju faktų tyrimas nebuvo pakankamai kruopštus ir nešališkas. Tiksliau tvirtinimas, kad žaliavų kainos Kinijoje buvo iškraipytos dėl subsidijų, kuriuo remiantis buvo padaryta išvada, jog pagrindinių gamybos priemonių ieškovės nepirko už rinkos kainą, buvo pagrįstas nepakankama informacija ir Komisija tinkamai neįvertino įrodymų, susijusių su plieno sektoriumi Kinijoje.
   Kalbant apie penktąjį savo pagrindą, ieškovės teigia, kad ginčijamas reglamentas pažeidžia bendruosius EB teisės principus, visų pirma, gero administravimo principą, taip pat nustatytą Pagrindinių teisių chartijos 41 straipsnyje, nes joms buvo nustatyta nepagrįsta pareiga įrodyti, kad vyravo rinkos ekonomikos sąlygos, kaip reikalaujama 2 straipsnio 7 dalies b punkte.
   Kalbant apie šeštąjį savo pagrindą, ieškovės pažymi, kad ginčijamas reglamentas pažeidžia reglamentą dėl antisubsidijų, nes pagal jį atsisakymu nustatyti rinkos ekonomikos režimą vykdant antidempingo tyrimą buvo tariamai pagrindžiamos subsidijų kompensacinės priemonės, kurios galėjo būti priimtos tik laikantis pagrindiniame reglamente dėl antisubsidijų nustatytos tvarkos, atlikus atitinkamą tyrimą.
   Kalbant apie aštuntąjį savo pagrindą, ieškovės tvirtina, kad nėra jokio atsisakymo pakoreguoti normaliąją vertę remiantis faktu, jog žaliavų kaina iškraipyta, teisinio pagrindo, priešingai nei nurodyta ES institucijos pateiktame aiškinime, siekiant atmesti jų prašymą dėl koregavimo pagal pagrindinio reglamento 2 straipsnio 10 dalies k punktą.
   Kalbant apie devintąjį savo pagrindą, ieškovės teigia, kad galutiniame dokumente, kuriame siūloma nustatyti galutines priemones, Komisija paprasčiausiai performulavo ir pakartojo tą patį argumentą, nurodytą išvadų dėl rinkos ekonomikos režimo dokumente, neišanalizavusi pateiktų įrodymų ir nenurodžiusi atsisakymo motyvų. Be to, ieškovės teigia, kad ginčijamame reglamente nenurodyti ieškovių pateiktų įrodymų atmetimo motyvai.
   Galiausiai kalbant apie paskutinį savo pagrindą, ieškovės teigia, kad pažeistos jų teisės į gynybą, nes jos negalėjo gauti informacijos, būtinos normaliajai vertei ir dempingo skirtumams apskaičiuoti.