title: Byla C-504/20 P: 2020 m. rugsėjo 28 d. Lukáš Wagenknecht pateiktas apeliacinis skundas dėl 2020 m. liepos 17 d. Bendrojo Teismo (pirmoji kolegija) priimtos nutarties byloje T-715/19 Wagenknecht / Europos Taryba

text:
               2021 6 7

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 217/16

      2020 m. rugsėjo 28 d. Lukáš Wagenknecht pateiktas apeliacinis skundas dėl 2020 m. liepos 17 d. Bendrojo Teismo (pirmoji kolegija) priimtos nutarties byloje T-715/19 Wagenknecht / Europos Taryba

      (Byla C-504/20 P)
      (2021/C 217/23)
      Proceso kalba: anglų

         Šalys

         Apeliantas: Lukáš Wagenknecht, atstovaujamas advokátka A. Koller

         Kita proceso šalis: Europos Taryba
      2021 m. balandžio 14 d. nutartimi Teisingumo Teismas (aštuntoji kolegija) nutarė atmesti apeliacinį skundą kaip iš dalies nepriimtiną ir iš dalies nepagrįstą ir nurodė Lukáš Wagenknecht padengti savo bylinėjimosi išlaidas.


title: Byla C-535/20: 2020 m. spalio 20 d. Okrazhen sad Razgrad (Bulgarija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje BNP Paribas Personal Finance S.A., Bulgaria Branch / T.G.M.

text:
               2021 6 7

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 217/17

      2020 m. spalio 20 d.Okrazhen sad Razgrad (Bulgarija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje BNP Paribas Personal Finance S.A., Bulgaria Branch / T.G.M.

      (Byla C-535/20)
      (2021/C 217/24)
      Proceso kalba: bulgarų

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

         Okrazhen sad Razgrad

         Šalys pagrindinėje byloje

         Apeliantė: BNP Paribas Personal Finance S.A., Bulgaria Branch

         Kita apeliacinio proceso šalis: T.G.M.

      2021 m. balandžio 14 d. nutartimi Teisingumo Teismas (šeštoji kolegija) nusprendė:
      2008 m. balandžio 23 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2008/48/EB dėl vartojimo kredito sutarčių ir panaikinančios Tarybos direktyvą 87/102/EEB (1) 10 straipsnio 2 dalis ir 22 straipsnio 1 dalis aiškintinos kaip nedraudžiančios nacionalinės reglamentavimo tvarkos, pagal kurią reikalaujama, kad visos vartojimo kredito sutarties sudedamosios dalys būtų atvaizduojamos to paties tipo, to paties formato ir to paties dydžio (ne mažesniu kaip 12) šriftu.

         (1)  OL L 133, 2008, p. 66.


title: Byla C-622/20 P: 2020 m. lapkričio 12 d. Validity Foundation – Mental Disability Advocacy Centre ir Center for Independent Living Association pateiktas apeliacinis skundas dėl 2020 m. rugsėjo 2 d. Bendrojo Teismo (septintoji kolegija) priimtos nutarties byloje T-613/19 ENIL Brussels Office ir kt. / Komisija

text:
               2021 6 7

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 217/17

      2020 m. lapkričio 12 d.Validity Foundation – Mental Disability Advocacy Centre ir Center for Independent Living Association pateiktas apeliacinis skundas dėl 2020 m. rugsėjo 2 d. Bendrojo Teismo (septintoji kolegija) priimtos nutarties byloje T-613/19 ENIL Brussels Office ir kt. / Komisija

      (Byla C-622/20 P)
      (2021/C 217/25)
      Proceso kalba: anglų

         Šalys

         Apeliantai: Validity Foundation – Mental Disability Advocacy Centre ir Center for Independent Living Association, atstovaujami advocaat B. Van Vooren, advocaat P. Bogaert, adwokat L. Gorywoda

         Kitos proceso šalys: Europos Komisija ir European Network on Independent Living Brussels Office (ENIL Brussels Office)

      2021 m. balandžio 15 d. nutartimi Teisingumo Teismas (devintoji kolegija) nutarė, kad apeliacinis skundas yra atmetamas kaip akivaizdžiai nepagrįstas ir kad apeliantai padengia savo bylinėjimosi išlaidas.


title: Byla C-667/20 P: 2020 m. gruodžio 7 d. Laboratorios Ern, S.A. pateiktas apeliacinis skundas dėl 2020 m. spalio 5 d. Bendrojo Teismo (penktoji kolegija) priimto sprendimo byloje T-51/19 Laboratorios Ern / EUIPO – SBS Bilimsel Bio Çözümler (apiheal)

text:
               2021 6 7

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 217/17

      2020 m. gruodžio 7 d.Laboratorios Ern, S.A. pateiktas apeliacinis skundas dėl 2020 m. spalio 5 d. Bendrojo Teismo (penktoji kolegija) priimto sprendimo byloje T-51/19 Laboratorios Ern / EUIPO – SBS Bilimsel Bio Çözümler (apiheal)

      (Byla C-667/20 P)
      (2021/C 217/26)
      Proceso kalba: ispanų

         Šalys

         Apeliantė: Laboratorios Ern, S.A., atstovaujama advokatų T. González Martínez ir R. Guerras Mazón

         Kitos proceso šalys: Europos Sąjungos intelektinės nuosavybės tarnyba ir SBS Bilimsel Bio Çözümler Sanayi Ve Ticaret AŞ

      2021 m. kovo 18 d. nutartimi Teisingumo Teismas (prašymus priimti apeliacinį skundą nagrinėjanti kolegija) nutarė nepriimti apeliacinio skundo ir nurodė Laboratorios Ern padengti savo bylinėjimosi išlaidas.


title: Byla C-678/20 P: 2020 m. gruodžio 7 d. Laboratorios Ern, S.A. pateiktas apeliacinis skundas dėl 2020 m. spalio 5 d. Bendrojo Teismo (penktoji kolegija) priimto sprendimo byloje T-53/19 SBS Bilimsel Bio Çözümler Sanayi Ve Ticaret AŞ / EUIPO – Laboratorios Ern (apiheal)

text:
               2021 6 7

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 217/18

      2020 m. gruodžio 7 d.Laboratorios Ern, S.A. pateiktas apeliacinis skundas dėl 2020 m. spalio 5 d. Bendrojo Teismo (penktoji kolegija) priimto sprendimo byloje T-53/19 SBS Bilimsel Bio Çözümler Sanayi Ve Ticaret AŞ / EUIPO – Laboratorios Ern (apiheal)

      (Byla C-678/20 P)
      (2021/C 217/27)
      Proceso kalba: ispanų

         Šalys

         Apeliantė: Laboratorios Ern, S.A., atstovaujama advokatų T. González Martínez ir R. Guerras Mazón

         Kitos proceso šalys: SBS Bilimsel Bio Çözümler Sanayi Ve Ticaret AŞ ir Europos Sąjungos intelektinės nuosavybės tarnyba
      2021 m. kovo 18 d. nutartimi Teisingumo Teismas (prašymus priimti apeliacinį skundą nagrinėjanti kolegija) nutarė nepriimti apeliacinio skundo ir nurodė Laboratorios Ern padengti savo bylinėjimosi išlaidas.


title: Byla C-100/21: 2021 m. vasario 17 d. Landgericht Ravensburg (Vokietija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje QB / Daimler AG

text:
               2021 6 7

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 217/18

      2021 m. vasario 17 d.Landgericht Ravensburg (Vokietija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje QB / Daimler AG

      (Byla C-100/21)
      (2021/C 217/28)
      Proceso kalba: vokiečių

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

         Landgericht Ravensburg

         Šalys pagrindinėje byloje

         Ieškovas: QB

         Atsakovė: Daimler AG

         Prejudiciniai klausimai

                  1.

                  Ar Direktyvos 2007/46/EB (1) 18 straipsnio 1 dalis, 26 straipsnio 1 dalis ir 46 straipsnis, siejami su Reglamento (EB) Nr. 715/2007 (2) 5 straipsnio 2 dalimi, yra skirti ir motorinių transporto priemonių individualių pirkėjų interesams apsaugoti?
                  Jeigu taip:

                  2.

                  Ar individualaus transporto priemonės pirkėjo interesai apima ir interesą neįsigyti transporto priemonės, kuri neatitinka Sąjungos teisėje nustatytų reikalavimų, be kita ko, transporto priemonės su pagal Reglamento (EB) Nr. 715/2007 5 straipsnio 2 dalį draudžiamu valdikliu?
                  Jei į pirmąjį klausimą būtų atsakyta neigiamai:

                  3.

                  Ar situacija, kai pirkėjas, įsigijęs gamintojo rinkai pateiktą transporto priemonę su pagal Reglamento (EB) Nr. 715/2007 5 straipsnio 2 dalį draudžiamu valdikliu, nors tokios transporto priemonės įsigyti nenorėjo, deliktine civiline atsakomybe grindžiamus reikalavimus atlyginti žalą, be kita ko, reikalavimą pagal principą „vienas už vieną“ grąžinti už transporto priemonę sumokėtą kainą mainais į transporto priemonės grąžinimą ir nuosavybės teisės į ją perdavimą, transporto priemonės gamintojui išimties tvarka gali pareikšti tik tuomet, jeigu transporto priemonės gamintojas veikė tyčia ir neetiškai, yra nesuderinama su Sąjungos teise?
                  Jeigu taip:

                  4.

                  Ar pagal Sąjungos teisę transporto priemonės pirkėjas visada turi galėti iš transporto priemonės gamintojo reikalauti atlyginti žalą remdamasis deliktine civiline atsakomybe tuo atveju, kai transporto priemonės gamintojas, pateikdamas rinkai transporto priemonę su pagal Reglamento (EB) Nr. 715/2007 5 straipsnio 2 dalį draudžiamu valdikliu, veikė kaltai (dėl neatsargumo arba tyčia)?
                  Nepriklausomai nuo atsakymų į pirmąjį–ketvirtąjį prejudicinius klausimus:

                  5.

                  Ar tai, kad nacionalinėje teisėje numatyta, jog transporto priemonės pirkėjas, reikalaujantis iš gamintojo, taikant deliktinę atsakomybę, pagal principą „vienas už vieną“ grąžinti pirkimo kainą, sumokėtą už rinkai pateiktą transporto priemonę su pagal Reglamento (EB) Nr. 715/2007 5 straipsnio 2 dalį draudžiamu valdikliu, mainais grąžinant transporto priemonę ir perduodant nuosavybės teisę į ją, privalo sutikti su kompensacijos už faktinį naudojimąsi motorine transporto priemone išskaitymu, yra nesuderinama su Sąjungos teise?
                  Jeigu ne:

                  6.

                  Ar tai, kad ši kompensacija už naudojimąsi siekia visą pirkimo kainą, neatskaitant iš jos jokios sumos dėl transporto priemonės vertės sumažėjimo dėl įmontuoto draudžiamo valdiklio ir (arba) neatsižvelgiant į tai, kad pirkėjas nenorėjo naudotis Sąjungos teisės aktų neatitinkančia transporto priemone, yra nesuderinama su Sąjungos teise?
                  Nepriklausomai nuo atsakymų į pirmąjį–šeštąjį prejudicinius klausimus:

                  7.

                  Ar ZPO [Zivilprozessordnung (Civilinio proceso kodeksas, toliau – ZPO)] 348 straipsnio 3 dalis, kiek ji susijusi ir su nutarčių dėl prašymo priimti prejudicinį sprendimą priėmimu pagal SESV 267 straipsnio antrą pastraipą, yra nesuderinama su nacionalinių teismų teise teikti prašymus priimti prejudicinį sprendimą pagal SESV 267 straipsnio antrą pastraipą ir todėl turi būti netaikoma priimant nutartis dėl prašymo priimti prejudicinį sprendimą?

         (1)  2007 m. rugsėjo 5 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2007/46/EB, nustatanti motorinių transporto priemonių ir jų priekabų bei tokioms transporto priemonėms skirtų sistemų, sudėtinių dalių ir atskirų techninių mazgų patvirtinimo pagrindus (Pagrindų direktyva) (OL L 263, 2007, p. 1).

         (2)  2007 m. birželio 20 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (EB) Nr. 715/2007 dėl variklinių transporto priemonių tipo patvirtinimo atsižvelgiant į išmetamųjų teršalų kiekį iš lengvųjų keleivinių ir komercinių transporto priemonių (Euro 5 ir Euro 6) ir dėl transporto priemonių remonto ir priežiūros informacijos prieigos (OL L 171, 2007, p. 1).


title: Byla C-102/21: 2021 m. vasario 18 d. Verwaltungsgericht, Autonome Sektion für die Provinz Bozen (Italija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje KW / Autonome Provinz Bozen

text:
               2021 6 7

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 217/19

      2021 m. vasario 18 d.Verwaltungsgericht, Autonome Sektion für die Provinz Bozen (Italija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje KW / Autonome Provinz Bozen

      (Byla C-102/21)
      (2021/C 217/29)
      Proceso kalba: vokiečių

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

         Verwaltungsgericht, Autonome Sektion für die Provinz Bozen

         Šalys pagrindinėje byloje

         Pareiškėja: KW

         Atsakovė: Autonome Provinz Bozen

         Prejudiciniai klausimai

                  1.

                  Ar 2012 m. liepos 25 d. Komisijos sprendimu SA.32113 (2010/N) patvirtinta 80 procentų dydžio pagalba mažų hidroelektrinių, iš atsinaujinančių energijos išteklių gaminančių elektros energiją savo reikmėms aukštikalnėse esantiems kalnų nameliams ir prieglaudoms, kuriuose nėra galimybės be protingų techninių ir finansinių sąnaudų prisijungti prie elektros tinklo, statybai nustojo galioti 2016 m. gruodžio 31 d.?

                  2.

                  Jei į šį klausimą bus atsakyta teigiamai:

                  2.1.

                  Ar Reglamento (ES) 2015/1589 (1) 20 straipsnis turi būti aiškinamas taip, kad, jei pagalba taikoma netinkamai, prieš įsikišant valstybės institucijoms Komisija privalo priimti sprendimą dėl susigrąžinimo?

                  2.2.

                  Ar ši pagalba suderinama su vidaus rinka, kaip tai suprantama pagal SESV 107 straipsnio 3 dalies c punktą, nes ji skirta skatinti tam tikrų ekonomikos sričių plėtrai, ar ji vis dėlto gali iškraipyti konkurenciją ir daryti įtaką valstybių narių tarpusavio prekybai?

         (1)  2015 m. liepos 13 d. Tarybos reglamentas, nustatantis išsamias Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo 108 straipsnio taikymo taisykles (OL L 248, 2015, p. 9).


title: Byla C-103/21: 2021 m. vasario 18 d. Verwaltungsgericht, Autonome Sektion für die Provinz Bozen (Italija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje SG / Autonome Provinz Bozen

text:
               2021 6 7

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 217/20

      2021 m. vasario 18 d.Verwaltungsgericht, Autonome Sektion für die Provinz Bozen (Italija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje SG / Autonome Provinz Bozen

      (Byla C-103/21)
      (2021/C 217/30)
      Proceso kalba: vokiečių

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

         Verwaltungsgericht, Autonome Sektion für die Provinz Bozen

         Šalys pagrindinėje byloje

         Pareiškėjas: SG

         Atsakovė: Autonome Provinz Bozen

         Prejudiciniai klausimai

                  1.

                  Ar 2012 m. liepos 25 d. Komisijos sprendimu SA.32113 (2010/N) patvirtinta 80 procentų dydžio pagalba mažų hidroelektrinių, iš atsinaujinančių energijos išteklių gaminančių elektros energiją savo reikmėms aukštikalnėse esantiems kalnų nameliams ir prieglaudoms, kuriuose nėra galimybės be protingų techninių ir finansinių sąnaudų prisijungti prie elektros tinklo, statybai nustojo galioti 2016 m. gruodžio 31 d.?

                  2.

                  Jei į šį klausimą bus atsakyta teigiamai:

                  2.1

                  Ar tada reikia papildomai išnagrinėti, ar Reglamento (ES) 2015/1589 (1) 20 straipsnis turi būti aiškinamas taip, kad, jei pagalba taikoma netinkamai, prieš įsikišant valstybės institucijoms Komisija privalo priimti sprendimą dėl susigrąžinimo?

                  2.2.

                  Ar reikia išnagrinėti, ar ši pagalba suderinama su vidaus rinka, kaip tai suprantama pagal SESV 107 straipsnio 3 dalies c punktą, nes ji skirta skatinti tam tikrų ekonomikos sričių plėtrai, ar ji vis dėlto gali iškraipyti konkurenciją ir daryti įtaką valstybių narių tarpusavio prekybai?

         (1)  2015 m. liepos 13 d. Tarybos reglamentas, nustatantis išsamias Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo 108 straipsnio taikymo taisykles (OL L 248, 2015, p. 9).


title: Byla C-134/21: 2021 m. kovo 4 d. Tribunal du travail de Liège (Belgija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje EV / Agence fédérale pour l'Accueil des demandeurs d'asile (Fedasil)

text:
               2021 6 7

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 217/20

      2021 m. kovo 4 d.Tribunal du travail de Liège (Belgija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje EV / Agence fédérale pour l'Accueil des demandeurs d'asile (Fedasil)

      (Byla C-134/21)
      (2021/C 217/31)
      Proceso kalba: prancūzų

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

         Tribunal du travail de Liège

         Šalys pagrindinėje byloje

         Ieškovas: EV

         Atsakovė: Agence fédérale pour l'Accueil des demandeurs d'asile (Fedasil)

      2021 m. kovo 26 d. nutartimi Teisingumo Teismas (penktoji kolegija) nutaria:
      2013 m. birželio 26 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) Nr. 604/2013, kuriuo išdėstomi valstybės narės, atsakingos už trečiosios šalies piliečio arba asmens be pilietybės vienoje iš valstybių narių pateikto tarptautinės apsaugos prašymo nagrinėjimą, nustatymo kriterijai ir mechanizmai, 27 straipsnis turi būti aiškinamas taip, kad juo nedraudžiama, kad skundą dėl sprendimo dėl perdavimo kitai valstybei narei, kaip tai suprantama pagal šio reglamento 26 straipsnio 1 dalį, prašytojo atžvilgiu valstybė narė imtųsi parengiamųjų priemonių dėl šio perdavimo, pavyzdžiui, suteiktų vietą specifinėje priėmimo įstaigoje, kurioje apgyvendinami asmenys, kuriems teikiama pagalba besiruošiant juos perduoti.


title: Byla C-154/21: 2021 m. kovo 9 d. Oberster Gerichtshof (Austrija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje RW / Österreichische Post AG

text:
               2021 6 7

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 217/21

      2021 m. kovo 9 d.Oberster Gerichtshof (Austrija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje RW / Österreichische Post AG

      (Byla C-154/21)
      (2021/C 217/32)
      Proceso kalba: vokiečių

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

         Oberster Gerichtshof

         Šalys pagrindinėje byloje

         Ieškovas: RW

         Atsakovė: Österreichische Post AG

         Prejudicinis klausimas

      Ar Reglamento (ES) 2016/679 (1) 15 straipsnio 1 dalies c punktą reikia aiškinti taip, kad teisė reikalauti informacijos apima tik informaciją apie duomenų gavėjų kategorijas, jei konkretūs planuojamų atskleisti duomenų gavėjai dar neaiškūs, tačiau teisė reikalauti informacijos būtinai turi apimti ir šių duomenų gavėjus, kai duomenys bus jau atskleisti?

         (1)  2016 m. balandžio 27 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (ES) 2016/679 dėl fizinių asmenų apsaugos tvarkant asmens duomenis ir dėl laisvo tokių duomenų judėjimo ir kuriuo panaikinama Direktyva 95/46/EB (Bendrasis duomenų apsaugos reglamentas (OL L 119, 2016 5 4, p. 1).


title: Byla C-158/21: 2021 m. kovo 11 d. Tribunal Supremo (Ispanija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Ministerio Fiscal, Abogacía del Estado ir Partido político VOX / Lluís Puig Gordi, Carles Puigdemont Casamajó, Antoni Comín Oliveres, Clara Ponsatí Obiols, Meritxell Serret Aleu, Marta Rovira Vergés ir Anna Gabriel Sabaté

text:
               2021 6 7

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 217/21

      2021 m. kovo 11 d.Tribunal Supremo (Ispanija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Ministerio Fiscal, Abogacía del Estado ir Partido político VOX / Lluís Puig Gordi, Carles Puigdemont Casamajó, Antoni Comín Oliveres, Clara Ponsatí Obiols, Meritxell Serret Aleu, Marta Rovira Vergés ir Anna Gabriel Sabaté

      (Byla C-158/21)
      (2021/C 217/33)
      Proceso kalba: ispanų

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

         Tribunal Supremo

         Šalys pagrindinėje byloje

         Kaltintojai: Ministerio Fiscal, Abogacía del Estado ir Partido político VOX

         Kaltinamieji: Lluís Puig Gordi, Carles Puigdemont Casamajó, Antoni Comín Oliveres, Clara Ponsatí Obiols, Meritxell Serret Aleu, Marta Rovira Vergés ir Anna Gabriel Sabaté

         Prejudiciniai klausimai

                  1.

                  Ar pagal Pagrindų sprendimą 2002/584/TVR (1) vykdančioji teisminė institucija gali atsisakyti perduoti pateikus EAO prašomą perduoti asmenį, remdamasi nacionalinėje teisėje numatytais atsisakymo pagrindais, kurie nenustatyti pagrindų sprendime?

                  2.

                  Jei atsakymas į pirmąjį klausimą būtų teigiamas, ar siekdama užtikrinti galimybę įvykdyti EAO ir tinkamai naudotis priemone, numatyta Pagrindų sprendimo 2002/584/TVR 15 straipsnio 3 dalyje:
                  išduodančioji teisminė institucija turi nagrinėti įvairią valstybių teisę, norėdama atsižvelgti į galimus atsisakymo vykdyti EAO pagrindus, nenumatytus Pagrindų sprendime 2002/584/TVR?

                  3.

                  Ar atsižvelgiant į tai, kaip bus atsakyta į pirmesnius klausimus, ir į tai, kad pagal Pagrindų sprendimo 2002/584/TVR 6 straipsnio 1 dalį išduodančiosios teisminės institucijos jurisdikcija išduoti EAO nustatoma pagal išduodančiosios valstybės teisę:
                  ši nuostata turi būti aiškinama taip, kad vykdančioji teisminė institucija gali ginčyti išduodančiosios teisminės institucijos jurisdikciją imtis veiksmų konkrečioje baudžiamojoje byloje ir atsisakyti perduoti asmenį, nes laiko šią instituciją neturinčia jurisdikcijos išduoti EAO?

                  4.

                  Ar atsižvelgiant į tai, kad vykdančioji teisminė institucija gali tikrinti, kaip paisoma pagrindinių prašomo perduoti asmens teisių išduodančiojoje valstybėje:

                              4.1.

                              pagal Pagrindų sprendimą 2002/584/TVR vykdančioji teisminė institucija gali atsisakyti perduoti prašomą perduoti asmenį, nes remdamasi darbo grupės nuomone, kurią nacionalinei vykdančiajai institucijai pateikė pats prašomas perduoti asmuo, nustatė, kad kyla pavojus, jog išduodančiojoje valstybėje narėje gali būti pažeistos to asmens pagrindinės teisės?

                              4.2.

                              Ar, atsižvelgiant į pirmesnį klausimą, tokia nuomonė yra objektyvi, patikima, tiksli ir tinkamai atnaujinta informacija siekiant pagal Teisingumo Teismo jurisprudenciją pateisinti atsisakymą perduoti prašomą perduoti asmenį remiantis tuo, kad kyla didelis pavojus, jog gali būti pažeistos pagrindinės jo teisės?

                              4.3.

                              Jeigu į pirmesnį klausimą būtų atsakyta teigiamai, kokių duomenų pagal Sąjungos teisę reikia tam, kad valstybė narė galėtų nuspręsti, jog išduodančiojoje valstybėje narėje kyla pavojus, kad gali būti pažeistos pagrindinės teisės, kaip teigia prašomas perduoti asmuo, ir tuo pavojumi galima pateisinti atsisakymą vykdyti EAO?

                  5.

                  Ar atsakymams į pirmesnius klausimus turi įtakos aplinkybė, kad prašomas perduoti asmuo galėjo kreiptis į išduodančiosios valstybės teismus, įskaitant antrosios instancijos teismus, ir juose kelti išduodančiosios teisminės institucijos jurisdikcijos nebuvimo, jos išduoto arešto orderio ir pagrindinių teisių užtikrinimo klausimus?

                  6.

                  Ar atsakymams į pirmesnius klausimus turi įtakos aplinkybė, kad vykdančioji teisminė institucija atsisako vykdyti EAO remdamasi minėtame Pagrindų sprendime 2002/584/TVR aiškiai nenumatytais pagrindais, visų pirma dėl to, kad nusprendžia, jog išduodančioji teisminė institucija neturi jurisdikcijos ir kyla didelis pavojus, kad gali būti pažeistos pagrindinės teisės išduodančiojoje valstybėje, nepaprašiusi išduodančiosios institucijos pateikti konkrečios papildomos informacijos, turinčios įtakos tokiam sprendimui?

                  7.

                  Jeigu iš atsakymų į pirmesnius klausimus būtų matyti, kad susiklosčius tokioms aplinkybėms, kaip nagrinėjamos šioje byloje, pagal Pagrindų sprendimą 2002/584/TVR draudžiama atsisakyti perduoti asmenį remiantis nurodytais atsisakymo pagrindais:
                  ar prašymą priimti prejudicinį sprendimą teikiančiam teismui pagal Pagrindų sprendimą 2002/584/TVR būtų draudžiama išduoti naują EAO dėl to paties asmens, skirtą tai pačiai valstybei narei?

         (1)  2002 m. birželio 13 d. Tarybos pagrindų sprendimas dėl Europos arešto orderio ir perdavimo tarp valstybių narių tvarkos (OL L 190, 2002, p. 1; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 19 sk., 6 t., p. 34).


title: Byla C-161/21: 2021 m. kovo 10 d. Corte dei conti – Sezione regionale di controllo per la Campania (Italija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Comune di Camerota

text:
               2021 6 7

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 217/23

      2021 m. kovo 10 d.Corte dei conti – Sezione regionale di controllo per la Campania (Italija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Comune di Camerota

      (Byla C-161/21)
      (2021/C 217/34)
      Proceso kalba: italų

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

         Corte dei conti – Sezione regionale di controllo per la Campania

         Šalys pagrindinėje byloje

         Ieškovė: Comune di Camerota

         Prejudiciniai klausimai

                  1.

                  Ar ESS 2 straipsnis (kiek jis susijęs su teisine valstybe) ir 19 straipsnis, Europos sąjungos pagrindinių teisių chartijos 47 straipsnis, SESV 120 straipsnio 1 dalis ir 126 straipsnio 1 dalis, Direktyvos 2011/85/ES (1) 3 straipsnio 1 dalis, 6 straipsnio 1 dalies b punktas ir 12 straipsnis, Reglamento (ES) Nr. 473/2013 (2) 5 straipsnis ir Europos Sąjungos teisės proporcingumo, lojalaus bendradarbiavimo ir veiksmingumo principai, kylantys iš ESS 4 ir 5 straipsnių, draudžia nacionalinės krizės nuostatos, kaip antai 2020 m. rugpjūčio 14 d. Dekreto – įstatymo Nr. 104, pakeisto į 2020 m. spalio 13 d. Įstatymą Nr. 126, 53 straipsnio 8 dalis, aiškinimą ir taikymą taip, kad ja laikinai (nuo 2020 m. rugpjūčio 15 d. iki 2021 m. birželio 30 d., t. y. ilgiau nei krizės laikotarpis) draudžiama veiksminga ir savalaikė teisminė biudžeto taisyklių laikymosi kontrolė, kuri pagal vidaus konstitucinę ir teisinę sistemą yra patikėta nepriklausomiems teismams, besispecializuojantiems apskaitos klausimais, kaip antai Corte di conti (Audito Rūmai), visų pirma sustabdant teisminės kontrolės funkcijas, susijusias su vietos subjektais, kurie patiria didelį struktūrinį disbalansą, dėl kurio gali kilti sutrikimų, ir kurie pradėjo ilgalaikį atsigavimo kelią ir būtent dėl to ir dėl sunkumų, susijusių su sveikatos krize, jiems, labiau nei kitiems subjektams, turi būti taikoma nepriklausoma, veiksminga ir savalaikė stebėsena, kuri apsaugo nuo finansų krizės paūmėjimo nuo to, kad nukrypimas nuo atsigavimo kelio netaptų negrįžtamas ir nesukeltų tokiam subjektui sutrikimų?

                  2.

                  Ar ESS 3 straipsnio 3 dalis, SESV 119 straipsnio 1 dalies b punktas ir 120 straipsnio 1 ir 2 dalys, Direktyvos 2011/7/ES (3) 1 ir 4 straipsniai ir Protokolas (Nr. 27) dėl vidaus rinkos ir konkurencijos draudžia nacionalinės krizės nuostatos, kaip antai 2020 m. rugpjūčio 14 d. Dekreto – įstatymo Nr. 104, pakeisto į 2020 m. spalio 13 d. Įstatymą Nr. 126, 53 straipsnio 9 dalis, aiškinimą ir taikymą taip, kad ši nuostata leidžia nuo 2020 m. rugpjūčio 15 d. iki 2021 m. birželio 30 d. sustabdyti vykdymo procedūras, kurias kreditoriai pradėjo subjektams, kurių pusiausvyros planas buvo patvirtintas, motyvuojant tik sveikatos krizė, papildant tuos atvejus, kuriais šie subjektai jau pasinaudojo pagal kartu Tuel 243bis straipsnio 4 dalies ir 243 quater straipsnio 5 dalies nuostatas, kai po šio sustabdymo nenumatoma kolektyvinė nemokumo procedūra, siūlanti alternatyvų kreditorių reikalavimų tenkinimo būdą, turint omenyje šio naujo ir ilgo vykdymo procedūrų sustabdymo padarinius, dar labiau sustiprinančius valdžios institucijų vėlavimą mokėti, taigi ir konkurencijos bei kreditorių bendrovių konkurencingumo apsaugą?

         (1)  2011 m. lapkričio 8 d. Tarybos direktyva 2011/85/ES dėl reikalavimų valstybių narių biudžeto sistemoms (OL L 306, 2011, p. 41).

         (2)  2013 m. gegužės 21 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (ES) Nr. 473/2013 dėl euro zonos valstybių narių biudžeto planų projektų stebėsenos bei vertinimo ir perviršinio deficito padėties ištaisymo užtikrinimo bendrųjų nuostatų (OL L 140, 2013, p. 11).

         (3)  2011 m. vasario 16 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2011/7/ES dėl kovos su pavėluotu mokėjimu, atliekamu pagal komercinius sandorius (OL L 48, 2011, p. 1).


title: Byla C-178/21: 2021 m. kovo 22 d. Landgericht Ravensburg (Vokietija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje GL ir kt. / Volkswagen AG ir Audi AG

text:
               2021 6 7

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 217/24

      2021 m. kovo 22 d.Landgericht Ravensburg (Vokietija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje GL ir kt. / Volkswagen AG ir Audi AG

      (Byla C-178/21)
      (2021/C 217/35)
      Proceso kalba: vokiečių

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

         Landgericht Ravensburg

         Šalys pagrindinėje byloje

         Ieškovai: GL, DV, UK

         Atsakovės: Volkswagen AG, Audi AG

         Prejudiciniai klausimai

                  1.

                  Ar Direktyvos 2007/46/EB (1) 18 straipsnio 1 dalis, 26 straipsnio 1 dalis ir 46 straipsnis, siejami su Reglamento (EB) Nr. 715/2007 (2) 5 straipsnio 2 dalimi, yra skirti ir motorinių transporto priemonių individualių pirkėjų interesams apsaugoti?
                  Jeigu taip:

                  2.

                  Ar individualaus transporto priemonės pirkėjo interesai apima ir interesą neįsigyti transporto priemonės, kuri neatitinka Sąjungos teisėje nustatytų reikalavimų, be kita ko, transporto priemonės su pagal Reglamento (EB) Nr. 715/2007 5 straipsnio 2 dalį draudžiamu valdikliu?
                  Neatsižvelgiant į atsakymą į pirmąjį ir antrąjį prejudicinius klausimus:

                  3.

                  Ar situacija, kai pirkėjas, įsigijęs gamintojo rinkai pateiktą transporto priemonę su pagal Reglamento (EB) Nr. 715/2007 5 straipsnio 2 dalį draudžiamu valdikliu, nors tokios transporto priemonės įsigyti nenorėjo, deliktine civiline atsakomybe grindžiamus reikalavimus atlyginti žalą, be kita ko, reikalavimą pagal principą „vienas už vieną“ grąžinti už transporto priemonę sumokėtą kainą mainais į transporto priemonės grąžinimą ir nuosavybės teisės į ją perdavimą, transporto priemonės gamintojui išimties tvarka gali pareikšti tik tuomet, jeigu transporto priemonės gamintojas veikė tyčia ir neetiškai, yra nesuderinama su Sąjungos teise?
                  Jeigu taip:

                  4.

                  Ar pagal Sąjungos teisę transporto priemonės pirkėjas visada turi galėti iš transporto priemonės gamintojo reikalauti atlyginti žalą remdamasis deliktine civiline atsakomybe tuo atveju, kai transporto priemonės gamintojas, pateikdamas rinkai transporto priemonę su pagal Reglamento (EB) Nr. 715/2007 5 straipsnio 2 dalį draudžiamu valdikliu, veikė kaltai (dėl neatsargumo arba tyčia)?
                  Neatsižvelgiant į atsakymą į pirmąjį–ketvirtąjį prejudicinius klausimus:

                  5.

                  Ar tai, kad nacionalinėje teisėje numatyta, jog transporto priemonės pirkėjas, reikalaujantis iš gamintojo, taikant deliktinę atsakomybę, pagal principą „vienas už vieną“ grąžinti pirkimo kainą, sumokėtą už rinkai pateiktą transporto priemonę su pagal Reglamento (EB) Nr. 715/2007 5 straipsnio 2 dalį draudžiamu valdikliu, mainais grąžinant transporto priemonę ir perduodant nuosavybės teisę į ją, privalo sutikti su kompensacijos už faktinį naudojimąsi motorine transporto priemone išskaitymu, yra nesuderinama su Sąjungos teise?
                  Jeigu ne:

                  6.

                  Ar tai, kad ši kompensacija už naudojimąsi siekia visą pirkimo kainą, neatskaitant iš jos jokios sumos dėl transporto priemonės vertės sumažėjimo dėl įmontuoto draudžiamo valdiklio ir (arba) neatsižvelgiant į tai, kad pirkėjas nenorėjo naudotis Sąjungos teisės aktų neatitinkančia transporto priemone, yra nesuderinama su Sąjungos teise?
                  Neatsižvelgiant į atsakymą į pirmąjį–šeštąjį prejudicinius klausimus:

                  7.

                  Ar Zivilprozessordnung (Civilinio proceso kodeksas) 348 straipsnio 3 dalis, kiek ji susijusi ir su nutarčių dėl prašymo priimti prejudicinį sprendimą priėmimu pagal SESV 267 straipsnio antrą pastraipą, yra nesuderinama su nacionalinių teismų teise teikti prašymus priimti prejudicinį sprendimą pagal SESV 267 straipsnio antrą pastraipą, todėl turi būti netaikoma priimant nutartis dėl prašymo priimti prejudicinį sprendimą?

         (1)  2007 m. rugsėjo 5 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2007/46/EB, nustatanti motorinių transporto priemonių ir jų priekabų bei tokioms transporto priemonėms skirtų sistemų, sudėtinių dalių ir atskirų techninių mazgų patvirtinimo pagrindus (Pagrindų direktyva) (OL L 263, 2007, p. 1).

         (2)  2007 m. birželio 20 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (EB) Nr. 715/2007 dėl variklinių transporto priemonių tipo patvirtinimo atsižvelgiant į išmetamųjų teršalų kiekį iš lengvųjų keleivinių ir komercinių transporto priemonių (Euro 5 ir Euro 6) ir dėl transporto priemonių remonto ir priežiūros informacijos prieigos (OL L 171, 2007, p. 1).


title: Byla C-184/21: 2021 m. kovo 24 d. Tribunal de l’entreprise francophone de Bruxelles (Belgija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Christian Louboutin / Amazon.com, Inc., Amazon Services LLC

text:
               2021 6 7

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 217/25

      2021 m. kovo 24 d.Tribunal de l’entreprise francophone de Bruxelles (Belgija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Christian Louboutin / Amazon.com, Inc., Amazon Services LLC

      (Byla C-184/21)
      (2021/C 217/36)
      Proceso kalba: prancūzų

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

         Tribunal de l’entreprise francophone de Bruxelles

         Šalys pagrindinėje byloje

         Ieškovas: Christian Louboutin

         Atsakovės: Amazon.com, Inc., Amazon Services LLC

         Prejudiciniai klausimai

                  1.

                  Ar 2017 m. birželio 14 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamento 2017/1001 dėl Europos Sąjungos prekių ženklo (1) 9 straipsnio 2 dalis turi būti aiškinama taip, kad už prekių ženklui tapataus žymens naudojimą internetinėje parduotuvėje rodomoje reklamoje iš esmės yra atsakingas jos valdytojas, jeigu pakankamai informuoto ir protingai pastabaus internauto suvokimu šis valdytojas aktyviai dalyvauja šios reklamos kūrime arba toks internautas ją gali laikyti sudėtine paties valdytojo komercinio pranešimo dalimi?
                  Ar tokiam suvokimui turės įtakos šios aplinkybės:

                              —

                              šis valdytojas yra žinomas įvairiausių prekių, įskaitant reklamoje giriamų prekių kategorijai priskiriamas prekes, platintojas;

                              —

                              arba tai, kad tokia reklama rodoma naudojant antraštę, kurioje rodomas šio valdytojo paslaugos prekių ženklas, o šis prekių ženklas žinomas kaip platintojo prekių ženklas;

                              —

                              arba tai, kad šis valdytojas, rodydamas šią reklamą, kartu teikia paslaugas, kurias paprastai teikia prekių, kurios priskiriamos tai pačiai prekių kategorijai kaip ir reklamoje giriama prekė, platintojai?

                  2.

                  Ar Europos Parlamento ir Tarybos reglamento 2017/1001 dėl Europos Sąjungos prekių ženklo 9 straipsnio 2 dalis turi būti aiškinama taip, kad prekių ženklui tapačiu žymeniu pažymėtų prekių siuntimas galutiniam vartotojui vykdant komercinę veiklą ir neturint prekių ženklo savininko sutikimo laikomas naudojimu, už kurį yra atsakingas siuntėjas, tik tuo atveju, jeigu pastarasis iš tikrųjų žino apie tai, kad prekė yra pažymėta tokiu žymeniu?
                  Ar toks siuntėjas laikomas atitinkamo žymens naudotoju, jeigu jis pats arba ekonomiškai susijęs subjektas galutiniam vartotojui nurodė esantis atsakingas už tokį siuntimą, kuris atliekamas jam pačiam arba ekonomiškai susijusiam subjektui prekę sandėliavus tokiu tikslu?
                  Ar toks siuntėjas laikomas atitinkamo žymens naudotoju, jeigu jis pats arba ekonomiškai susijęs subjektas, vykdydamas komercinę veiklą, prieš tai aktyviai prisidėjo prie šiuo žymeniu pažymėtos prekės reklamos rodymo arba tokios reklamos tikslais priėmė galutinio vartotojo užsakymą?

         (1)  OL L 154, 2017, p. 1.


title: Byla C-198/21 P: 2021 m. kovo 29 d. Giacomo Santini ir kt. pateiktas apeliacinis skundas dėl 2021 m. vasario 10 d. Bendrojo Teismo (aštuntoji išplėstinė kolegija) priimto sprendimo sujungtose bylose T-345/19, T-346/19, T-364/19–T-366/19, T-372/19–T-375/19, T-385/19 Santini ir kt. / Parlamentas

text:
               2021 6 7

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 217/26

      2021 m. kovo 29 d. Giacomo Santini ir kt. pateiktas apeliacinis skundas dėl 2021 m. vasario 10 d. Bendrojo Teismo (aštuntoji išplėstinė kolegija) priimto sprendimo sujungtose bylose T-345/19, T-346/19, T-364/19–T-366/19, T-372/19–T-375/19, T-385/19 Santini ir kt. / Parlamentas

      (Byla C-198/21 P)
      (2021/C 217/37)
      Proceso kalba: italų

         Šalys

         Apeliantai: Giacomo Santini, Marco Cellai, Domenico Ceravolo, Natalino Gatti, Antonio Mazzone, Luigi Moretti, Gabriele Sboarina, Lina Wuhrer, Patrizia Capraro, Luciana Meneghini, atstovaujami advokato M. Paniz

         Kita proceso šalis: Europos Parlamentas

         Apeliantų reikalavimai

                  —

                  Apeliantai Teisingumo Teismo prašo panaikinti skundžiamą sprendimą dėl šių priežasčių: jame klaidingai taikyti bendrieji teisinio saugumo, teisėtų lūkesčių apsaugos ir proporcingumo principai ir Chartijoje įtvirtintos teisės, nes nepateisinamai ir neproporcingai apribota teisė į nuosavybę; klaidingai nuspręsta, kad ginčijamus sprendimus buvo galima teisėtai pagrįsti Išlaidų kompensavimo ir išmokų mokėjimo taisyklių III priedu; klaidingai nuspręsta, kad šie sprendimai yra skyriaus vadovui deleguoti ir (arba) galintys būti deleguoti įprasto administravimo aktai; motyvai, susiję su pareiga motyvuoti yra labai netikslūs, neišsamūs ir klaidingi; taip pat dėl nurodytų priežasčių jie prašo panaikinti visus ginčijamus aktus, pranešimus ir (arba) sprendimus ir priteisti iš Europos Parlamento bylinėjimosi abejose instancijose išlaidas.

         Apeliacinio skundo pagrindai ir pagrindiniai argumentai

      Grįsdami apeliacinį skundą apeliantai nurodo šešis pagrindus.

                  1.

                     Pirmasis pagrindas: teisės ir (arba) fakto klaida nusprendus, kad ginčijamas sprendimas turėjo įtakos tik pensijos išmokos dydžiui, o ne teisei į pensiją ir jos atsiradimui, klaidingai manant, kad jis atitinka bendruosius Sąjungos teisės principus ir Pagrindinių teisių chartiją. Apeliantai nurodo, kad skundžiamas sprendimas yra neteisėtas, nes jame supainiotos teisė į pensiją ir teisė į pensijos išmokos dydį ir netaikytas principas, pagal kurį teisė į pensiją yra neliečiama, taip pat jame neatsižvelgta į tai, kad apeliantų kelionės išmokoms taikytomis priemonėmis ne tik buvo sumažintas tokių išmokų dydis, bet iš esmės pakeista visa sistema, atgaline tvarka ir visam laikui paveikta teisės į kelionės išmokas, daugelį metų mokėtas ir tapusiais suinteresuotųjų asmenų turto dalimi, atsiradimo stadija, galiausiai tokiame sprendime klaidingai neatsižvelgta į tai, kad Parlamentas nepatikrino, ar ginčijami aktai suderinami su Sąjungos teise, ir šiuo aspektu jis yra visiškai nemotyvuotas.

                  2.

                     Antrasis pagrindas: teisės klaidos aiškinant Europos Parlamento narių statuto įgyvendinimo taisyklių 75 straipsnį, šio statuto 28 straipsnį ir Išlaidų kompensavimo ir išmokų mokėjimo taisyklių I, II ir III priedus; teisės į pensiją, bendrųjų teisės principų ir Pagrindinių teisių chartijos pažeidimas. Apeliantai tvirtina, kad skundžiamas sprendimas neteisėtas, nes nurodytos teisės normos išaiškintos klaidingai, nusprendus, kad Išlaidų kompensavimo ir išmokų mokėjimo taisyklių III priedas galioja ir sukelia pasekmių, nors jis aiškiai buvo panaikintas ir nėra jokios nuostatos, numatančios, jog jis gali sukelti pasekmių pasibaigus galiojimo terminui, taip pat skundžiamas sprendimas yra neteisėtas, nes jame neteisėtai nepaisyta aplinkybės, kad nagrinėjamu atveju buvo pakeistos teisės į pensiją atsiradimo sąlygos, nesilaikant III priedo 2 straipsnio nuostatų ir pažeidžiant bendruosius Sąjungos teisės principus ir Pagrindinių teisių chartiją.

                  3.

                     Trečiasis pagrindas: teisės ir (arba) fakto klaida nusprendus kad ginčijamas sprendimas atitiko bendruosius Sąjungos teisės principus, Pagrindinių teisių chartiją, teisėtų lūkesčių apsaugos, proporcingumo, lygybės ir teisės į nuosavybę principus. Apeliantai nurodo, kad skundžiamas sprendimas neteisėtas, nes neįvertinus konkrečias nagrinėjamo atvejo aplinkybes ir klaidingai išaiškinus nurodytas teisės normas, jame buvo konstatuota, kad ginčijami sprendimai atitinka Sąjungos teisę ir Pagrindinių teisių chartijos principus, be to, jame neatsižvelgta į įrodymus, įskaitant rašytinius, kad apeliantai daugelį kartų buvo patikinti, kad išlaikys įgytą teisę ir kad ji yra neliečiama, galiausiai jame nebuvo atsižvelgta į tai, kad ginčijami sprendimai nemotyvuoti ir nepagrįsti, o jais nustatytos priemonės neproporcingos ir visiškai nepateisinamos.

                  4.

                     Ketvirtasis pagrindas: teisės ir (arba) fakto klaida aiškinant Įgyvendinimo taisyklių 74 ir 75 straipsnius ir Išlaidų kompensavimo ir išmokų mokėjimo taisyklių III priedą. Apeliantai teigia, kad skundžiamas sprendimas neteisėtas, nes jame klaidingai konstatuota, kad ginčijamas sprendimas galėjo būti teisėtai pagrįstas Išlaidų kompensavimo ir išmokų mokėjimo taisyklių III priedu, nors šis priedas buvo panaikintas, taigi nebegaliojo.

                  5.

                     Penktasis pagrindas: teisės klaida vertinant procedūros pažeidimą – kompetencijos nebuvimą. Apeliantai mano, kad skundžiamas spredimas neteisėtas, nes juo klaidingai nuspręsta, kad Parlamento narių darbo užmokesčio ir socialinių teisių skyriaus vadovas turėjo kompetenciją priimti ginčijamus sprendimus, nors tai buvo aktai, kurių negalima deleguoti, nes jie priskirtini prie neįprasto administravimo aktų ir patenka į Europos Parlamento biuro kompetenciją.

                  6.

                     Šeštasis pagrindas: teisės klaida vertinant procedūros pažeidimą – motyvavimo stoką. Apeliantai nurodo, kad skundžiamas sprendimas neteisėtas, nes jame konstatuota, kad ginčijamas sprendimas tinkamai motyvuotas, nors iš tiesų jis visai nemotyvuotas, be to, skundžiamame sprendime neatsižvelgta į tai, kad Europos Parlamentas turėjo atlikti atitikties kontrolę, atsižvelgdamas į pakankamą motyvavimą, tačiau ši kontrolė nebuvo atlikta, kaip ir nebuvo pateikta motyvų, galiausiai jame daroma nuoroda į Sprendimo 14/2018 1 straipsnio 7 dalį kaip į garantijos nuostatą, nors ši norma nebegalioja, ji buvo panaikinta tų pačių Deputatų rūmų sprendimu Nr. 2/2020, pridėtu prie bylos medžiagos.


title: Byla C-202/21 P: 2021 m. kovo 30 d. ABLV Bank AS (likviduojamas) pateiktas apeliacinis skundas dėl 2021 m. sausio 20 d. Bendrojo Teismo (dešimtoji išplėstinė kolegija) priimto sprendimo byloje T-758/18 ABLV Bank / BPV

text:
               2021 6 7

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 217/27

      2021 m. kovo 30 d.ABLV Bank AS (likviduojamas) pateiktas apeliacinis skundas dėl 2021 m. sausio 20 d. Bendrojo Teismo (dešimtoji išplėstinė kolegija) priimto sprendimo byloje T-758/18 ABLV Bank / BPV

      (Byla C-202/21 P)
      (2021/C 217/38)
      Proceso kalba: anglų

         Šalys

         Apeliantas: ABLV Bank AS, likviduojamas, atstovaujamas Rechtsanwalt O. Behrends

         Kitos proceso šalys: Bendra pertvarkymo valdyba (BPV), Europos Komisija

         Apelianto reikalavimai

      Apeliantas Teisingumo Teismo prašo:

                  —

                  panaikinti skundžiamą sprendimą;

                  —

                  panaikinti 2018 m. spalio 17 d. BPV sprendimą, kiek jis susijęs su ABLV Bank AS;

                  —

                  įpareigoti BPV padengti apelianto ir su šiuo apeliaciniu procesu susijusias bylinėjimosi išlaidas;

                  —

                  tuo atveju, jei Teisingumo Teismas negalėtų priimti sprendimo dėl esmės, – grąžinti bylą Bendrajam Teismui.

         Apeliacinio skundo pagrindai ir pagrindiniai argumentai

      Grįsdamas apeliacinį skundą, apeliantas remiasi trylika pagrindų.
      Pirmasis pagrindas grindžiamas tuo, kad Bendrasis Teismas klaidingai aiškino BPM reglamento (1) 70 straipsnio 4 dalį.
      Antrasis pagrindas grindžiamas tuo, kad skundžiamas sprendimas grindžiamas klaidingu Deleguotojo reglamento 2015/63 (2) 12 straipsnio aiškinimu.
      Trečiasis pagrindas grindžiamas tuo, kad Bendrasis Teismas padarė klaidą, kiek tai susiję su Deleguotojo reglamento 2017/2361 (3) 7 straipsnio reikšme aiškinant Deleguotojo reglamento 2015/63 12 straipsnio 2 dalį.
      Ketvirtasis pagrindas grindžiamas tuo, kad Bendrasis Teismas padarė klaidą dėl nepagrįsto praturtėjimo principo tinkamo taikymo ir aiškinimo.
      Penktasis pagrindas grindžiamas tuo, kad Bendrasis Teismas neatsižvelgė į apelianto neteisėtumu grindžiamą prieštaravimą, kiek tai susiję su taikytina nuostata nagrinėjamoje byloje.
      Šeštasis pagrindas grindžiamas tuo, kad Bendrasis Teismas padarė teisės klaidą, kai laikė, jog ex ante įnašų grąžinimas pagal BPV sprendimą SRB/ES/SRF/2018/03, kaip paprasta BPV praktika, yra nereikšmingas, nes šie įnašai, remiantis tomis pačiomis nuostatomis, nuostatas yra grąžintini pagal įstatymus.
      Septintasis pagrindas grindžiamas tuo, kad Bendrasis Teismas padarė klaidą, kiek tai susiję su Deleguotojo reglamento 2015/63 17 straipsnio aiškinimu ir reikšme.
      Aštuntasis pagrindas grindžiamas tuo, kad Bendrasis Teismas padarė klaidą dėl neatšaukiamų mokėjimo įsipareigojimų buvimo teisinės reikšmės.
      Devintasis pagrindas grindžiamas tuo, kad Bendrasis Teismas padarė teisės klaidą, nes neišnagrinėjo apelianto reikalavimų atsižvelgiant į prašymą dėl įnašų už 2015 m. likučio grąžinimo.
      Dešimtasis pagrindas grindžiamas tuo, kad Bendrasis Teismas padarė klaidą dėl teisinio tikrumo ir teisėtų lūkesčių principų.
      Vienuoliktas pagrindas grindžiamas tuo, kad Bendrasis Teismas padarė klaidą dėl proporcingumo principo taikymo.
      Dvyliktas pagrindas grindžiamas tuo, kad skundžiamas sprendimas grindžiamas netinkamu principo nemo auditur taikymu.
      Tryliktas pagrindas grindžiamas tuo, kad skundžiamas sprendimas grindžiamas klaidingu reikalavimo nurodyti motyvus taikymu (SESV 296 straipsnis).

         (1)  2014 m. liepos 15 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (ES) Nr. 806/2014, kuriuo nustatomos kredito įstaigų ir tam tikrų investicinių įmonių pertvarkymo vienodos taisyklės ir vienoda procedūra, kiek tai susiję su bendru pertvarkymo mechanizmu ir Bendru pertvarkymo fondu, ir iš dalies keičiamas Reglamentas (ES) Nr. 1093/2010 (OL L 225, 2014, p. 1).

         (2)  2014 m. spalio 21 d. Komisijos deleguotasis reglamentas (ES) 2015/63, kuriuo papildomos Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2014/59/ES nuostatos dėl ex ante įnašų, skirtų pertvarkymo finansavimo struktūroms (OL L 11, 2015, p. 44).

         (3)  2017 m. rugsėjo 14 d. Komisijos deleguotasis reglamentas (ES) 2017/2361 dėl galutinės įnašų, skirtų Bendros pertvarkymo valdybos administracinėms išlaidoms padengti, sistemos (OL L 337, 2017, p. 6).


title: Byla C-212/21 P: 2021 m. balandžio 2 d. Europos investicijų banko pateiktas apeliacinis skundas dėl 2021 m. sausio 27 d. Bendrojo Teismo (antroji kolegija) priimto sprendimo byloje T-9/19 ClientEarth / EIB

text:
               2021 6 7

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 217/29

      2021 m. balandžio 2 d. Europos investicijų banko pateiktas apeliacinis skundas dėl 2021 m. sausio 27 d. Bendrojo Teismo (antroji kolegija) priimto sprendimo byloje T-9/19 ClientEarth / EIB

      (Byla C-212/21 P)
      (2021/C 217/39)
      Proceso kalba: anglų

         Šalys

         Apeliantas: Europos investicijų bankas, atstovaujamas T. Gilliams, G. Faedo ir K. Carr

         Kitos proceso šalys: ClientEarth, Europos Komisija

         Apelianto reikalavimai

      Apeliantas Teisingumo Teismo prašo:

                  —

                  pripažinti apeliacinį skundą priimtinu ir pagrįstu,

                  —

                  panaikinti visa skundžiamą sprendimą, visų pirma jo rezoliucinę dalį,

                  —

                  atmesti pirmojoje instancijoje pareikštą ieškinį, jeigu Teisingumo Teismas nuspręstų, kad toje bylos stadijoje tai galima daryti,

                  —

                  nurodyti ClientEarth padengti abiejų šalių bylinėjimosi išlaidas, patirtas nagrinėjant šį apeliacinį skundą ir vykstant procesui pirmojoje instancijoje.

         Apeliacinio skundo pagrindai ir pagrindiniai argumentai

      Apeliantas remiasi trimis apeliacinio skundo pagrindais.
      Pirma, skundžiamame sprendime klaidingai pripažinti nepriimtinais EIB gynybos argumentai dėl nepriklausomumo, kurį EIB turi savo finansinių operacijų srityje. Bendrasis Teismas neatsižvelgė į ES pirminės teisės nuostatas, kuriomis grindžiami EIB gynybos argumentai, klaidingai taikė pareigą motyvuoti ir iškraipė EIB atsakymą į ClientEarth prašymą atlikti vidinę peržiūrą pagal Orhuso reglamento (1) 10 straipsnį. Todėl Bendrasis Teismas klaidingai aiškino sąvoką „administracinis aktas“, vartojamą Orhuso reglamento 2 straipsnio 1 dalies g punkte.
      Antra, skundžiamame sprendime klaidingai nuspręsta, kad 2018 m. balandžio 12 d. EIB direktorių valdybos priimtas nutarimas patvirtinti biomasės elektrinės statybų projekto Curtis (Ispanija) finansavimo pasiūlymą yra administracinis aktas, kuris yra „teisiškai įpareigojantis ir turintis išorinį poveikį“, kaip tai suprantama pagal Orhuso reglamento 2 straipsnio 1 dalies g punktą. Bendrasis Teismas pažeidė ES pirminės teisės viršenybės prieš ES antrinę teisę ir tarptautinius susitarimus principą, nepaisė SESV 271 straipsnio c punkto ir 263 straipsnio 4 dalies bei klaidingai taikė SESV 263 straipsnį.
      Trečia, skundžiamame sprendime klaidingai nuspręsta, kad 2018 m. balandžio 12 d. EIB direktorių valdybos nutarimas yra administracinis aktas, kuris buvo „priimtas pagal aplinkos teisę“, kaip tai suprantama pagal Orhuso reglamento 2 straipsnio 1 dalies g punktą. Bendrasis Teismas klaidingai aiškino Orhuso reglamento 2 straipsnio 1 dalies g punkte pateiktą sąvoką, nenustatė minėto nutarimo tinkamo teisinio pagrindo ir nenuosekliai aiškino Orhuso reglamentą, atsižvelgdamas į Orhuso konvenciją.

         (1)  2006 m. rugsėjo 6 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (EB) Nr. 1367/2006 dėl Orhuso konvencijos dėl teisės gauti informaciją, visuomenės dalyvavimo priimant sprendimus ir teisės kreiptis į teismus aplinkosaugos klausimais nuostatų taikymo Bendrijos institucijoms ir organams (OL L 264, 2006, p. 13).


title: Byla C-223/21 P: 2021 m. balandžio 6 d. Europos Komisijos pateiktas apeliacinis skundas dėl 2021 m. sausio 27 d. Bendrojo Teismo (antroji kolegija) priimto sprendimo byloje T-9/19 ClientEarth / EIB

text:
               2021 6 7

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 217/30

      2021 m. balandžio 6 d. Europos Komisijos pateiktas apeliacinis skundas dėl 2021 m. sausio 27 d. Bendrojo Teismo (antroji kolegija) priimto sprendimo byloje T-9/19 ClientEarth / EIB

      (Byla C-223/21 P)
      (2021/C 217/40)
      Proceso kalba: anglų

         Šalys

         Apeliantė: Europos Komisija, atstovaujama F. Blanc ir G. Gattinara

         Kitos proceso šalys: ClientEarth, Europos investicijų bankas (EIB)

         Apeliantės reikalavimai

      Apeliantė Teisingumo Teismo prašo:

                  —

                  panaikinti skundžiamą sprendimą,

                  —

                  priteisti iš ClientEarth bylinėjimosi išlaidas.

         Apeliacinio skundo pagrindai ir pagrindiniai argumentai

      Komisija remiasi trimis apeliacinio skundo pagrindais.
      Teisės klaidos, padarytos taikant nuoseklaus aiškinimo principą dėl Orhuso konvencijos ir aiškinant Orhuso konvencijos 2 bei 9 straipsnius (pirmasis apeliacinio skundo pagrindas susijęs su skundžiamo sprendimo 107, 125 ir 126 punktais).
      Teisės klaida, padaryta aiškinant Orhuso reglamento (1) 2 straipsnio 1 dalies g punkte pateiktą sąvoką „administracinis aktas“; šį pagrindą sudaro trys dalys:

                  —

                  teisės klaida, padaryta aiškinant sąvoką „teisės aktai“, vartojamą Orhuso reglamento 2 straipsnio 1 dalies f punkte (ši antrojo apeliacinio skundo pagrindo dalis susijusi su skundžiamo sprendimo 121–124 punktais),

                  —

                  teisės klaida, padaryta aiškinant sąvoką „individualiai taikoma priemonė“, vartojamą Orhuso reglamento 2 straipsnio 1 dalies g punkte (ši antrojo apeliacinio skundo pagrindo dalis susijusi su skundžiamo sprendimo 126–142 punktais),

                  —

                  teisės klaida, padaryta aiškinant žodžių junginį „teisiškai įpareigojanti ir turinti išorinį poveikį“, vartojamą toje pačioje nuostatoje (ši antrojo apeliacinio skundo pagrindo dalis susijusi su skundžiamo sprendimo 149–173 punktais).

            SESV 271 straipsnio c punkto pažeidimas (šis apeliacinio skundo pagrindas susijęs su skundžiamo sprendimo 89–92, 150–152 ir 169–171 punktais).

         (1)  2006 m. rugsėjo 6 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (EB) Nr. 1367/2006 dėl Orhuso konvencijos dėl teisės gauti informaciją, visuomenės dalyvavimo priimant sprendimus ir teisės kreiptis į teismus aplinkosaugos klausimais nuostatų taikymo Bendrijos institucijoms ir organams (OL L 264, 2006, p. 13).


title: Byla C-228/21: 2021 m. balandžio 8 d. Corte suprema di cassazione (Italija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Ministero dell’Interno, Dipartimento per le Libertà civili e l'Immigrazione – Unità di Dublino / CZA

text:
               2021 6 7

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 217/31

      2021 m. balandžio 8 d.Corte suprema di cassazione (Italija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Ministero dell’Interno, Dipartimento per le Libertà civili e l'Immigrazione – Unità di Dublino / CZA

      (Byla C-228/21)
      (2021/C 217/41)
      Proceso kalba: italų

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

         Corte suprema di cassazione

         Šalys pagrindinėje byloje

         Kasatorius: Ministero dell’Interno, Dipartimento per le Libertà civili e l'Immigrazione – Unità di Dublino (Vidaus reikalų ministerijos Civilinių laisvių ir imigracijos departamento Dublino padalinys)

         Kita kasacinio proceso šalis: CZA

         Prejudiciniai klausimai

                  1)

                  Ar Reglamento (ES) Nr. 604/2013 (1) 4 straipsnis turi būti aiškinamas taip, kad pagal jo 27 straipsnį pateikiant skundą dėl valstybės narės priimto sprendimo dėl perdavimo, vadovaujantis šio reglamento 26 straipsnyje nustatyta tvarka ir atsižvelgiant į to paties reglamento 18 straipsnio 1 dalies b punkte numatytą pareigą atsiimti prašytoją, galima remtis tik tuo, kad sprendimą dėl perdavimo priėmusi valstybė narė nepateikė šio reglamento 4 straipsnio 2 dalyje numatytos atmintinės?

                  2)

                  Ar reglamento 27 straipsnis, siejamas su to paties reglamento 18 ir 19 konstatuojamosiomis dalimis ir 4 straipsniu, turi būti aiškinamas taip, kad, nustačius 4 straipsnyje nustatytų pareigų pažeidimą, veiksminga teisių gynimo priemonė reiškia, kad teismas privalo priimti sprendimą, kuriuo panaikinamas sprendimas dėl perdavimo?

                  3)

                  Jei į 2 klausimą būtų atsakyta neigiamai, ar reglamento 27 straipsnis, siejamas su to paties reglamento 18 ir 19 konstatuojamosiomis dalimis ir 4 straipsniu, turi būti aiškinamas taip, kad, nustačius 4 straipsnyje numatytų pareigų pažeidimą, veiksminga teisų gynimo priemonė reiškia, kad teismas privalo, atsižvelgdamas į pareiškėjo nurodytas aplinkybes, patikrinti šio pažeidimo reikšmingumą ir gali patvirtinti sprendimą dėl perdavimo visais atvejais, kai nenustato priežasčių priimti kitokį sprendimą dėl perdavimo?

         (1)  2013 m. birželio 26 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (ES) Nr. 604/2013, kuriuo išdėstomi valstybės narės, atsakingos už trečiosios šalies piliečio arba asmens be pilietybės vienoje iš valstybių narių pateikto tarptautinės apsaugos prašymo nagrinėjimą, nustatymo kriterijai ir mechanizmai (OL L 180, 2013, p. 31.).


title: Byla C-229/21: 2021 m. balandžio 9 d. Cour d’appel de Bruxelles (Belgija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Le Port de Bruxelles / Infrabel SA ir Région de Bruxelles-Capitale / Infrabel SA

text:
               2021 6 7

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 217/31

      2021 m. balandžio 9 d.Cour d’appel de Bruxelles (Belgija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Le Port de Bruxelles / Infrabel SA ir Région de Bruxelles-Capitale / Infrabel SA

      (Byla C-229/21)
      (2021/C 217/42)
      Proceso kalba: prancūzų

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

         Cour d’appel de Bruxelles

         Šalys pagrindinėje byloje

         Apeliantės:
         Le Port de Bruxelles, Région de Bruxelles-Capitale

         Kita apeliacinio proceso šalis: Infrabel SA

         Kitos šalys: Région de Bruxelles-Capitale, Le Port de Bruxelles, Lineas SA

         Prejudicinis klausimas

      Ar tokiu atveju, kai vidaus vandenų uostas, priklausantis pagrindiniam tinklui, jau yra susietas su keliu ir geležinkelių tinklu, 2013 m. gruodžio 11 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) Nr. 1315/2013 dėl Sąjungos transeuropinio transporto tinklo plėtros gairių, kuriuo panaikinamas Sprendimas Nr. 661/2010/ES (1), 15 straipsniu, jį vertinant atskirai arba siejant su kitomis šio reglamento nuostatomis, reikalaujama išlaikyti ir prižiūrėti abi jungtis arba kurios nors iš šių dviejų jungčių nepanaikinti, nors ji ir nebūtų prižiūrima?

         (1)  OL L 348, 2013, p. 1.


title: Byla C-235/21: 2021 m. balandžio 12 d. Vrhovno sodišče Republike Slovenije (Slovėnija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje RAIFFEISEN LEASING, trgovina in leasing d. o. o. / Slovėnijos Respublika

text:
               2021 6 7

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 217/32

      2021 m. balandžio 12 d.Vrhovno sodišče Republike Slovenije (Slovėnija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje RAIFFEISEN LEASING, trgovina in leasing d. o. o. / Slovėnijos Respublika

      (Byla C-235/21)
      (2021/C 217/43)
      Proceso kalba: slovėnų

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

         Vrhovno sodišče Republike Slovenije

         Šalys pagrindinėje byloje

         Kasatorė: RAIFFEISEN LEASING, trgovina in leasing d. o. o.

         Kita kasacinio proceso šalis: Slovėnijos Respublika

         Prejudiciniai klausimai

                  1.

                  Ar rašytinė sutartis gali būti laikoma sąskaita faktūra, kaip ji suprantama pagal PVM direktyvos (1) 203 straipsnį, tik jeigu joje yra visi sąskaitos faktūros rekvizitai, nurodyti PVM direktyvos 3 skyriuje („Sąskaita faktūra“)?
                  arba, jei į šį klausimą būtų atsakyta neigiamai,

                  2.

                  Kokie turi būti rekvizitai ar aplinkybės, kuriais remiantis bet kuriuo atveju rašytinė sutartis (taip pat) gali būti laikoma sąskaita faktūra, sukuriančia prievolę mokėti PVM, kaip tai suprantama pagal PVM direktyvos 203 straipsnį?
                  arba, tiksliau,

                  3.

                  Ar dviejų PVM mokėtojų sudaryta rašytinė sutartis dėl prekių tiekimo ar paslaugų teikimo gali būti laikoma sąskaita faktūra, kaip tai suprantama pagal PVM direktyvos 203 straipsnį, jeigu iš jos matyti aiškus ir objektyviai nustatomas prekių pardavėjo ar paslaugų teikėjo, kaip sutarties šalies, ketinimas išrašyti su konkrečiu sandoriu susijusią sąskaitą faktūrą ir pirkėjas gali pagrįstai manyti turįs teisę remdamasis ja atskaityti sumokėtą pirkimo PVM?

         (1)  2006 m. lapkričio 28 d. Tarybos direktyva 2006/112/EB dėl pridėtinės vertės mokesčio bendros sistemos (OL L 347, 2006, p. 1).


title: Byla C-239/21 P: 2021 m. balandžio 14 d. Petr Fryč pateiktas apeliacinis skundas dėl 2021 m. vasario 11 d. Bendrojo Teismo (antroji kolegija) priimtos nutarties byloje T-92/20 Fryč / Komisija

text:
               2021 6 7

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 217/33

      2021 m. balandžio 14 d. Petr Fryč pateiktas apeliacinis skundas dėl 2021 m. vasario 11 d. Bendrojo Teismo (antroji kolegija) priimtos nutarties byloje T-92/20 Fryč / Komisija

      (Byla C-239/21 P)
      (2021/C 217/44)
      Proceso kalba: čekų

         Šalys

         Apeliantas: Petr Fryč, atstovaujamas advokatės Š. Oharková

         Kita proceso šalis: Europos Komisija

         Apelianto reikalavimai

                  —

                  Apeliacinį skundą paduodanti bylos šalis (toliau – apeliantas) Teisingumo Teismo prašo grąžinti bylą Bendrajam Teismui nagrinėti iš naujo ir įpareigoti jį išnagrinėti ir argumentus, išdėstytus 2020 m. spalio 2 d. dublike, nes jie skundžiamame Bendrojo Teismo sprendime tiesiog buvo ignoruoti;

                  —

                  Jei byla nebūtų grąžinta Bendrajam Teismui nagrinėti iš naujo, apeliantas prašo Teisingumo Teismo nuspręsti, kad Europos Sąjungos institucijos grubiai pažeidė savo įsipareigojimus ir padarė apeliantui žalos, nes:

                              a)

                              Europos Komisijos priimtas Bendrasis bendrosios išimties reglamentas (BBIR), be kita ko, pažeidžia Sutarčių suteikiamus įgaliojimus, neužtikrina konstitucinių principų laikymosi, kiek tai susiję su bendrąją rinką veikiančių konkurencijos suvaržymų išimtinumu ir pagrįstumu, ir neteisėtai leido įgyvendinti valstybės pagalbą pagal veiksmų programą „Inovatyvioji ekonomika“ (VPIE), kuri pakenkė apelianto bendrovės verslui;

                              b)

                              2007 m. gruodžio 3 d. sprendimu Europos Komisija priėmė veiksmų programą, prieštaraujančią Sutartims ir Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijai ir nepaskelbė to sprendimo;

                              c)

                              Europos Komisija netinkamai išnagrinėjo apelianto skundus dėl VPIE neteisėtumo, nes ji, viena vertus, netikrino VPIE atsiradimo ir įgyvendinimo aplinkybių ir, kita vertus, nepagrindė apelianto skundo atmetimo;

                              d)

                              Bendrasis Teismas atsisakė nagrinėti bylą dėl BBIR panaikinimo iš esmės, atmetė ieškinį kaip akivaizdžiai nepagrįstą ir taip nesilaikė savo konstitucinės pareigos taikyti proporcingumo principą bei ypač formaliais ir vienašališkais veiksmais pažeidė apelianto konstitucinę teisę į veiksmingą teisminę gynybą ir teisingą procesą;

                  —

                  Apeliantas prašo, kad Teisingumo Teismas nuspręstų, jog Komisija per tris dienas nuo jo sprendimo įsigaliojimo turi jam sumokėti 4 800 000 EUR sumą kaip pirmiau nurodytais veiksmais padarytos žalos atlyginimą;

                  —

                  Apeliantas prašo, kad Teisingumo Teismas nuspręstų, jog Komisija turi padengti jo bylinėjimosi išlaidas ir pervesti jas jo atstovui.

         Apeliacinio skundo pagrindai ir pagrindiniai argumentai

      Apeliantas remiasi šiais apeliacinio skundo pagrindais:

                  1.

                  Pirmasis apeliacinio skundo pagrindas siejamas su šiuo metu galiojančios valstybės pagalbos sistemos, kuri nenatūraliai pakeičia visą ekonomikos struktūrą ir daro jai žalą, pasekmėmis. Taip yra iškeipiamas visos rinkos veikimas ir pažeidžiami ekonomikos dėsniai, kai sėkmę rinkoje visų pirma lemia galimybė naudotis valstybės pagalba, dėl kurios nuspręsta politiškai, o ne teisiškai.

                  2.

                  Antrasis apeliacinio skundo pagrindas siejamas su galimybės kontroliuoti Komisijos veiksmus nebuvimu. Valstybės pagalbos sistema tampa vykdomosios valdžios institucijų neužpildytu čekiu, leidžiančiu bet kurią nurodytą ar papildomai apibrėžtą sritį laikyti atitinkančia bendrąją rinką.

                  3.

                  Trečiasis apeliacinio skundo pagrindas siejamas su neteisingu ieškinio senaties eigos pradžios nustatymu. Apeliantas buvo įsitikinęs, kad ES egzistuoja mechanizmas, kuris užtikrina, kad Komisija nuolat stebi, ar pagal SESV (Sutartis dėl Europos Sąjungos veikimo) 107 straipsnį teikiama valstybės pagalba neveikia bendrosios rinkos taip, kaip numatyta SESV 108 straipsnio 1 dalyje. Dėl šios priežasties apeliantas kreipėsi į Komisiją su prašymu patikrinti situaciją dėl valstybės pagalbos teikimo Čekijos Respublikoje pagal VPIE. Komisija šį prašymą atmetė, todėl apeliantas nusprendė, kad SESV 108 straipsnyje numatyta kontrolės sistema neveikia. Ieškinio pareiškimą Europos Sąjungos Teisingumo Teisme apeliantas laikė kraštutine galimybe ir tikėjosi, jog jo nereikės pareikšti. Apeliantas dėjo be galo daug pastangų įspėti Komisiją apie pažeidimus, padarytus kuriant ir įgyvendinant VPIE, taigi, negalima kategoriškai teigti, kad per senaties terminą apeliantas nieko nedarė.

                  4.

                  Ketvirtasis apeliacinio skundo pagrindas siejamas su viršesniu teisiniu interesu. Neatsižvelgiant į teismo sprendimą, ar suėjo apelianto reikalavimo pareiškimo senaties terminas, apeliantas yra įsitikinęs, kad atsižvelgiant į sprendžiamo klausimo poveikį ne tik nacionaliniu, bet ir Europos lygiu, būtina, kad Teisingumo Teismas pasisakytų dėl to, kas yra atsakingas už netinkamą valstybės pagalbos politiką – Europos Sąjunga ar valstybė narė.


title: Byla C-242/21 P: 2021 m. balandžio 13 d. Évariste Boshab pateiktas apeliacinis skundas dėl 2021 m. vasario 3 d. Bendrojo Teismo (septintoji kolegija) priimto sprendimo byloje T-111/19 Évariste Boshab / Europos Sąjungos Taryba

text:
               2021 6 7

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 217/34

      2021 m. balandžio 13 d. Évariste Boshab pateiktas apeliacinis skundas dėl 2021 m. vasario 3 d. Bendrojo Teismo (septintoji kolegija) priimto sprendimo byloje T-111/19 Évariste Boshab / Europos Sąjungos Taryba

      (Byla C-242/21 P)
      (2021/C 217/45)
      Proceso kalba: prancūzų

         Šalys

         Apeliantas: Évariste Boshab, atstovaujamas advokatų T Bontinck, P. De Wolf, T. Payan, A. Guillerme

         Kita proceso šalis: Europos Sąjungos Taryba

         Apelianto reikalavimai

      Apeliantas Teisingumo Teismo prašo:

                  —

                  Panaikinti 2021 m. vasario 3 d. Europos Sąjungos Bendrojo Teismo sprendimą Évariste Boshab / Europos Sąjungos Taryba (T-111/19) (įteiktas 2021 m. vasario 3 d.);

                  —

                  išnagrinėti skundą iš esmės ir panaikinti 2018 m. gruodžio 10 d. Tarybos sprendimą (BUSP) 2018/1940, kiek pagal jį ieškovas paliktas Sprendimo 2010/788/BUSP priede pateiktame sąraše (eilės Nr. 8), ir 2018 m. gruodžio 10 d. Tarybos įgyvendinimo reglamentą (ES) 2018/1931, kiek pagal jį ieškovas paliktas Reglamento (EB) Nr. 1183/2005 (1) Ia priede pateiktame sąraše (eilės Nr. 8);

                  —

                  priteisti iš Europos Sąjungos Tarybos bylinėjimosi abiejose instancijose išlaidas.

         Apeliacinio skundo pagrindai ir pagrindiniai argumentai

      Savo apeliaciniu skundu ieškovas prašo panaikinti 2021 m. vasario 3 d. Europos Sąjungos Bendrojo Teismo sprendimą Évariste Boshab / Europos Sąjungos Taryba (byla T-111/19), šį prašymą grindžia dviem pagrindais, susijusiais su teisės į gynybą pažeidimu ir akivaizdžia vertinimo klaida.
      Apeliacinio skundo pirmajame pagrinde ieškovas teigia, kad Bendrasis Teismas pažeidė teisę į gynybą, ypač ieškovo teisę būti išklausytam, nes:

                  —

                  pripažino, jog vėlyvas Europos Sąjungos Tarybos pranešimas, nesuteikiant ieškovui galimybės pateikti pastabų prieš priimant sprendimą pratęsti nagrinėjamas ribojamąsias priemones, nėra teisės būti išklausytam pažeidimas, nes tas sprendimas nebuvo naujas įvykis; ir

                  —

                  nepadarė išvadų, kurios turėjo būti padarytos dėl tos aplinkybės, jog Taryba nagrinėjamu atveju neatliko jokio patikrinimo.

            Apeliacinio skundo antrajame pagrinde ieškovas tvirtina, kad Bendrasis Teismas padarė akivaizdžią vertinimo klaidą, nes:

                  —

                  neatsižvelgė į tai, kad ribojamosios priemonės yra apsaugomojo pobūdžio ir iš esmės yra laikinos, o jų galiojimas visada priklauso nuo to, ar ir toliau išlieka faktinės ir teisinės aplinkybės, lėmusios jų priėmimą ir būtinybę jas toliau taikyti siekiant joms priskiriamo tikslo;

                  —

                  nekonstatavo, kad Tarybos nurodyti elementai niekaip negalėjo įrodyti elgesio, dėl kurio įrašoma į ginčijamus sąrašus, t. y. veiksmų, sudarančių didelius žmogaus teisių pažeidimus; ir

                  —

                  nekritikavo tos aplinkybės, kad Taryba nepatikrino ieškovo pateiktos informacijos vykstant peržiūros procedūrai ir tuo pagrindu pats neatliko jokių patikrinimų.

         (1)  2005 m. liepos 18 d. Tarybos reglamentas (EB) Nr. 1183/2005, nustatantis tam tikras konkrečias ribojančias priemones asmenims, kurie savo veiksmais pažeidžia ginklų embargą Kongo Demokratinei Respublikai (OL L 193, 2005, p. 1).


title: Byla C-259/21: 2021 m. balandžio 22 d. pareikštas ieškinys byloje Europos Parlamentas / Europos Sąjungos Taryba

text:
               2021 6 7

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 217/35

      2021 m. balandžio 22 d. pareikštas ieškinys byloje Europos Parlamentas / Europos Sąjungos Taryba

      (Byla C-259/21)
      (2021/C 217/46)
      Proceso kalba: prancūzų

         Šalys

         Ieškovas: Europos Parlamentas, atstovaujamas I. Liukkonen, I. Terwinghe

         Atsakovė: Europos Sąjungos Taryba

         Ieškovo reikalavimai

                  —

                  Panaikinti 2021 m. sausio 28 d. Tarybos reglamento (ES) 2021/92, kuriuo 2021 metams nustatomos tam tikrų žuvų išteklių ir žuvų išteklių grupių žvejybos galimybės, taikomos Sąjungos vandenyse žvejojantiems laivams ir kai kuriuose Sąjungai nepriklausančiuose vandenyse žvejojantiems Sąjungos žvejybos laivams (1), 15–17, 20 straipsnius ir 59 straipsnio 2 dalį.

                  —

                  Priteisti iš Tarybos bylinėjimosi išlaidas.

         Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

      Parlamento teigimu, teisėkūros procedūra priimtuose teisės aktuose reglamentuojančiuose šią sritį, t. y. Reglamento (ES) 2019/1241 (2) 10 straipsnio 4 dalyje ir 15 straipsnyje bei Reglamento (ES) 2019/472 (3) 9 straipsnyje, numatyta, kad tokios priemonės, kokios ginčijamos šiame ieškinyje, turi būti patvirtintos priimant deleguotuosius teisės aktus, numatytus SESV 290 straipsnyje
      Grįsdamas ieškinį Parlamentas nurodo du pagrindus. Pirmasis grindžiamas procedūros pažeidimais ir piktnaudžiavimu ja, nes ginčijamos priemonės turėjo būti patvirtintos priimant deleguotuosius teisės aktus, numatytus SESV 290 straipsnyje, o ne taikant SESV 43 straipsnio 3 dalyje numatytą procedūrą. Antrasis grindžiamas lojalaus bendradarbiavimo nutraukimu, pažeidžiant ESS 13 straipsnio 2 dalį. Taikydama kitokią procedūrą ginčijamų nuostatų priėmimui, nei tos, kurios numatytos aktuose, kurių bendraautorė ji yra, Taryba atėmė iš Parlamento peržiūros teisę, kurią jis būtų turėjęs, jeigu būtų taikyta tinkama procedūra.

         (1)  OL L 31, 2021, p. 31.

         (2)  2019 m. birželio 20 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (ES) 2019/1241 dėl žuvininkystės išteklių išsaugojimo ir jūrų ekosistemų apsaugos taikant technines priemones, kuriuo iš dalies keičiami Tarybos reglamentai (EB) Nr. 2019/2006, (EB) Nr. 1224/2009 ir Europos Parlamento ir Tarybos reglamentai (ES) Nr. 1380/2013, (ES) 2016/1139, (ES) 2018/973, (ES) 2019/472 ir (ES) 2019/1022 ir panaikinami Tarybos reglamentai (EB) Nr. 894/97, (EB) Nr. 850/98, (EB) Nr. 2549/2000, (EB) Nr. 254/2002, (EB) Nr. 812/2004 bei (EB) Nr. 2187/2005 (OL L 198, 2019, p. 105).

         (3)  2019 m. kovo 19 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (ES) 2019/472, kuriuo nustatomas daugiametis vakarų vandenyse ir gretimuose vandenyse žvejojamų išteklių ir tų išteklių žvejybos planas, iš dalies keičiami reglamentai (ES) 2016/1139 ir (ES) 2018/973 ir panaikinami Tarybos reglamentai (EB) Nr. 811/2004, (EB) Nr. 2166/2005, (EB) Nr. 388/2006, (EB) Nr. 509/2007 ir (EB) Nr. 1300/2008 (OL L 83, 2019, p. 1).


title: Byla T-193/18: 2021 m. kovo 24 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Andreas Stihl / EUIPO – Giro Travel Company (Pilkos ir oranžinės spalvų derinys) (Europos Sąjungos prekių ženklas – Registracijos pripažinimo negaliojančia procedūra – Europos Sąjungos prekių ženklas, kur sudaro pilkos ir oranžinės spalvų derinys – Absoliutus atsisakymo registruoti pagrindas – Reglamento (EB) Nr. 40/94 4 straipsnis ir 7 straipsnio 1 dalies a punktas (dabar – Reglamento (ES) 2017/1001 7 straipsnio 1 dalies a punktas) – Pakankamai aiškus ir tikslus grafinis vaizdas – Sisteminio išdėstymo, kuriame spalvos susiejamos iš anksto nustatytu ir nuosekliu būdu, būtinumas)

text:
               2021 6 7

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 217/37

      2021 m. kovo 24 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Andreas Stihl / EUIPO – Giro Travel Company (Pilkos ir oranžinės spalvų derinys)

      (Byla T-193/18) (1)

      (Europos Sąjungos prekių ženklas - Registracijos pripažinimo negaliojančia procedūra - Europos Sąjungos prekių ženklas, kur sudaro pilkos ir oranžinės spalvų derinys - Absoliutus atsisakymo registruoti pagrindas - Reglamento (EB) Nr. 40/94 4 straipsnis ir 7 straipsnio 1 dalies a punktas (dabar – Reglamento (ES) 2017/1001 7 straipsnio 1 dalies a punktas) - Pakankamai aiškus ir tikslus grafinis vaizdas - Sisteminio išdėstymo, kuriame spalvos susiejamos iš anksto nustatytu ir nuosekliu būdu, būtinumas)
      (2021/C 217/47)
      Proceso kalba: anglų

         Šalys

         Ieškovė: Andreas Stihl AG & Co. KG (Vaiblingenas, Vokietija), atstovaujama advokatų S. Völker, M. Pemsel ir C. Eulenpesch

         Atsakovė: Europos Sąjungos intelektinės nuosavybės tarnyba, atstovaujama A. Folliard-Monguiral ir V. Ruzek

         Kita procedūros EUIPO apeliacinėje taryboje šalis, įstojusi į bylą Bendrajame Teisme: Giro Travel Company SRL (Romanas, Rumunija), atstovaujama advokatės C. Frisch

         Dalykas

      Ieškinys dėl 2018 m. sausio 23 d. EUIPO antrosios apeliacinės tarybos sprendimo (byla R 200/2017-2), susijusio su registracijos pripažinimo negaliojančia procedūra tarp Giro Travel Company ir Andreas Stihl.

         Rezoliucinė dalis

                  1.

                  Panaikinti 2018 m. sausio 23 d. Europos Sąjungos intelektinės nuosavybės tarnybos (EUIPO) antrosios apeliacinės tarybos sprendimą (byla R 200/2017-2).

                  2.

                  EUIPO padengia savo ir Andreas Stihl AG & Co. KG patirtas bylinėjimosi išlaidas.

                  3.

                  Giro Travel Company SRL padengia savo bylinėjimosi išlaidas.

         (1)  OL C 166, 2018 5 14.


title: Byla T-282/19: 2021 m. kovo 24 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Foundation for the Protection of the Traditional Cheese of Cyprus named Halloumi / EUIPO – Filotas Bellas & Yios (Halloumi) (Europos Sąjungos prekių ženklas – Registracijos pripažinimo negaliojančia procedūra – Vaizdinis Europos Sąjungos prekių ženklas „Halloumi χαλλούμι Vermion grill cheese / grill est / grill kase M BELAS PREMIUM GREEK DAIRY SINCE 1927“ – Ankstesnis kolektyvinis žodinis Europos Sąjungos prekių ženklas HALLOUMI – Santykinis atsisakymo registruoti pagrindas – Nesąžiningumas – Reglamento (EB) Nr. 207/2009 52 straipsnio 1 dalies b punktas (dabar – Reglamento (ES) 2017/1001 59 straipsnio 1 dalies b punktas) – Reglamento Nr. 207/2009 53 straipsnio 1 dalies a punktas ir 8 straipsnio 1 dalies b punktas bei 5 dalis (dabar – Reglamento 2017/1001 60 straipsnio 1 dalies a punktas ir 8 straipsnio 1 dalies b punktas bei 5 dalis))

text:
               2021 6 7

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 217/38

      2021 m. kovo 24 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Foundation for the Protection of the Traditional Cheese of Cyprus named Halloumi / EUIPO – Filotas Bellas & Yios (Halloumi)

      (Byla T-282/19) (1)

      (Europos Sąjungos prekių ženklas - Registracijos pripažinimo negaliojančia procedūra - Vaizdinis Europos Sąjungos prekių ženklas „Halloumi χαλλούμι Vermion grill cheese / grill est / grill kase M BELAS PREMIUM GREEK DAIRY SINCE 1927“ - Ankstesnis kolektyvinis žodinis Europos Sąjungos prekių ženklas HALLOUMI - Santykinis atsisakymo registruoti pagrindas - Nesąžiningumas - Reglamento (EB) Nr. 207/2009 52 straipsnio 1 dalies b punktas (dabar – Reglamento (ES) 2017/1001 59 straipsnio 1 dalies b punktas) - Reglamento Nr. 207/2009 53 straipsnio 1 dalies a punktas ir 8 straipsnio 1 dalies b punktas bei 5 dalis (dabar – Reglamento 2017/1001 60 straipsnio 1 dalies a punktas ir 8 straipsnio 1 dalies b punktas bei 5 dalis))
      (2021/C 217/49)
      Proceso kalba: anglų

         Šalys

         Ieškovė: Foundation for the Protection of the Traditional Cheese of Cyprus named Halloumi (Nikosija, Kipras), atstovaujama QC S. Malynicz, baristerio S. Baran ir solisitoriaus V. Marsland

         Atsakovė: Europos Sąjungos intelektinės nuosavybės tarnyba (EUIPO), atstovaujama D. Gája

         Kita procedūros EUIPO apeliacinėje taryboje šalis, įstojusi į bylą Bendrajame Teisme: Filotas Bellas & Yios AE (Alexándreia Imathias, Graikija)

         Dalykas

      Ieškinys dėl 2019 m. vasario 15 d. EUIPO ketvirtosios apeliacinės tarybos sprendimo (byla R 2295/2017-4), susijusio su registracijos pripažinimo negaliojančia procedūra tarp Foundation for the Protection of the Traditional Cheese of Cyprus named Halloumi ir Filotas Bellas & Yios.

         Rezoliucinė dalis

                  1.

                  Atmesti ieškinį.

                  2.

                  Foundation for the Protection of the Traditional Cheese of Cyprus named Halloumi padengia savo ir Europos Sąjungos intelektinės nuosavybės tarnybos (EUIPO) patirtas bylinėjimosi išlaidas.

         (1)  OL C 213, 2019 6 24.


title: Byla T-515/19: 2021 m. kovo 24 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Lego / EUIPO – Delta Sport Handelskontor (Žaislinio konstruktoriaus konstrukciniai kubeliai) (Bendrijos dizainas – Registracijos pripažinimo negaliojančia procedūra – Įregistruotas Bendrijos dizainas, vaizduojantis žaislinio konstruktoriaus konstrukcinį kubelį – Negaliojimo pagrindas – Apsaugos sąlygų nesilaikymas – Reglamento (EB) Nr. 6/2002 25 straipsnio 1 dalies b punktas – Gaminio išvaizdos savybės, kurias lemia tik jo techninė funkcija – Gaminio išvaizdos savybės, kurios turi būti būtinai atkurtos tikslios formos ir matmenų, kad būtų galima sujungti su kitais gaminiais – Dizainas, leidžiantis daug kartų sumontuoti arba sujungti vienas kitą pakeičiančius gaminius – Reglamento (EB) Nr. 6/2002 8 straipsnio 1–3 dalys)

text:
               2021 6 7

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 217/39

      2021 m. kovo 24 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Lego / EUIPO – Delta Sport Handelskontor (Žaislinio konstruktoriaus konstrukciniai kubeliai)

      (Byla T-515/19) (1)

      (Bendrijos dizainas - Registracijos pripažinimo negaliojančia procedūra - Įregistruotas Bendrijos dizainas, vaizduojantis žaislinio konstruktoriaus konstrukcinį kubelį - Negaliojimo pagrindas - Apsaugos sąlygų nesilaikymas - Reglamento (EB) Nr. 6/2002 25 straipsnio 1 dalies b punktas - Gaminio išvaizdos savybės, kurias lemia tik jo techninė funkcija - Gaminio išvaizdos savybės, kurios turi būti būtinai atkurtos tikslios formos ir matmenų, kad būtų galima sujungti su kitais gaminiais - Dizainas, leidžiantis daug kartų sumontuoti arba sujungti vienas kitą pakeičiančius gaminius - Reglamento (EB) Nr. 6/2002 8 straipsnio 1–3 dalys)
      (2021/C 217/50)
      Proceso kalba: anglų

         Šalys

         Ieškovė: Lego A/S (Bilundas, Danija), atstovaujama advokatų V. von Bomhard ir J. Fuhrmann

         Atsakovė: Europos Sąjungos intelektinės nuosavybės tarnyba, atstovaujama S. Hanne

         Kita procedūros EUIPO apeliacinėje taryboje šalis, įstojusi į bylą Bendrajame Teisme: Delta Sport Handelskontor GmbH (Hamburgas, Vokietija), atstovaujama advokatų C. Klawitter ir L.-E. Appel

         Dalykas

      Ieškinys dėl 2019 m. balandžio 10 d. EUIPO trečiosios apeliacinės tarybos sprendimo (byla R 31/2018-3), susijusio su registracijos pripažinimo negaliojančia procedūra tarp Delta Sport Handelskontor ir Lego.

         Rezoliucinė dalis

                  1.

                  Panaikinti 2019 m. balandžio 10 d. Europos Sąjungos intelektinės nuosavybės tarnybos trečiosios apeliacinės tarybos sprendimą (byla R 31/2018-3).

                  2.

                  Atmesti likusią ieškinio dalį.

                  3.

                  EUIPO ir Delta Sport Handelskontor GmbH padengia savo bylinėjimosi išlaidas ir kiekviena po pusę Lego A / S patirtų bylinėjimosi išlaidų.

         (1)  OL C 305, 2019 9 9.


title: Byla T-588/19: 2021 m. kovo 24 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Novomatic / EUIPO – adp Gauselmann (Power Stars) (Europos Sąjungos prekių ženklas – Registracijos panaikinimo procedūra – Vaizdinis Europos Sąjungos prekių ženklas „Power Stars“ – Dalinis registracijos panaikinimas – Naudojimo iš tikrųjų dalinis nebuvimas – Naudojimo iš tikrųjų įrodymas – Reglamento (EB) Nr. 207/2009 51 straipsnio 1 dalies a punktas ir 2 dalis (dabar – Reglamento (ES) 2017/1001 58 straipsnio 1 dalies a punktas ir 2 dalis) – Pareiga motyvuoti – Reglamento Nr. 207/2009 75 straipsnio 1 dalies pirmas sakinys (dabar – Reglamento 2017/1001 94 straipsnio 1 dalies pirmas sakinys) – Teisė būti išklausytam – Reglamento Nr. 207/2009 75 straipsnio 1 dalies antras sakinys (dabar – Reglamento 2017/1001 94 straipsnio 1 dalies antras sakinys))

text:
               2021 6 7

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 217/40

      2021 m. kovo 24 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Novomatic / EUIPO – adp Gauselmann (Power Stars)

      (Byla T-588/19) (1)

      (Europos Sąjungos prekių ženklas - Registracijos panaikinimo procedūra - Vaizdinis Europos Sąjungos prekių ženklas „Power Stars“ - Dalinis registracijos panaikinimas - Naudojimo iš tikrųjų dalinis nebuvimas - Naudojimo iš tikrųjų įrodymas - Reglamento (EB) Nr. 207/2009 51 straipsnio 1 dalies a punktas ir 2 dalis (dabar – Reglamento (ES) 2017/1001 58 straipsnio 1 dalies a punktas ir 2 dalis) - Pareiga motyvuoti - Reglamento Nr. 207/2009 75 straipsnio 1 dalies pirmas sakinys (dabar – Reglamento 2017/1001 94 straipsnio 1 dalies pirmas sakinys) - Teisė būti išklausytam - Reglamento Nr. 207/2009 75 straipsnio 1 dalies antras sakinys (dabar – Reglamento 2017/1001 94 straipsnio 1 dalies antras sakinys))
      (2021/C 217/51)
      Proceso kalba: vokiečių

         Šalys

         Ieškovė: Novomatic AG (Gumpoldskirchen, Austrija), atstovaujama advokato M. Ringer

         Atsakovė: Europos Sąjungos intelektinės nuosavybės tarnyba, atstovaujama D. Walicka ir S. Hanne

         Kita procedūros EUIPO apeliacinėje taryboje šalis, įstojusi į bylą Bendrajame Teisme: adp Gauselmann GmbH (Espelkampas, Vokietija), atstovaujama advokatės K. Mandel

         Dalykas

      Ieškinys dėl 2019 m. birželio 13 d. EUIPO antrosios apeliacinės tarybos sprendimo (byla R 2038/2018-2), susijusio su registracijos panaikinimo procedūra tarp adp Gauselmann ir Novomatic.

         Rezoliucinė dalis

                  1.

                  Atmesti ieškinį.

                  2.

                  Priteisti iš Novomatic AG bylinėjimosi išlaidas.

         (1)  OL C 337, 2019 10 7.


title: Byla T-798/19: 2021 m. kovo 24 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Bennahmias / Parlamentas (Institucinė teisė – Parlamento narių išlaidų kompensavimo ir išmokų mokėjimo taisyklės – Išmokos Parlamento narių padėjėjams – Nepagrįstai išmokėtų sumų susigrąžinimas – Įrodinėjimo pareiga – Pareiga motyvuoti – Teisės klaida – Fakto klaida – Proporcingumas)

text:
               2021 6 7

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 217/40

      2021 m. kovo 24 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Bennahmias / Parlamentas

      (Byla T-798/19) (1)

      (Institucinė teisė - Parlamento narių išlaidų kompensavimo ir išmokų mokėjimo taisyklės - Išmokos Parlamento narių padėjėjams - Nepagrįstai išmokėtų sumų susigrąžinimas - Įrodinėjimo pareiga - Pareiga motyvuoti - Teisės klaida - Fakto klaida - Proporcingumas)
      (2021/C 217/52)
      Proceso kalba: prancūzų

         Šalys

         Ieškovas: Jean-Luc Bennahmias (Marselis, Prancūzija), atstovaujamas advokatų J.-M. Rikkers, J.-L. Teheux, M. Ganilsy ir C. De Kuyper

         Atsakovas: Europos Parlamentas, atstovaujamas N. Lorenz ir M. Ecker

         Dalykas

      SESV 263 straipsniu grindžiamas prašymas panaikinti 2019 m. rugsėjo 16 d. Parlamento generalinio sekretoriaus sprendimą dėl nepagrįstai išmokėtos 15 105 EUR sumos už padėjėjo paslaugas susigrąžinimo iš ieškovo ir su tuo susijusią 2019 m. rugsėjo 19 d. debeto avizą.

         Rezoliucinė dalis

                  1.

                  Atmesti ieškinį.

                  2.

                  Jean-Luc Bennahmias padengia savo ir Europos Parlamento patirtas bylinėjimosi išlaidas.

         (1)  OL C 45, 2020 2 10.


title: Byla T-799/19: 2021 m. kovo 24 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Bennahmias / Parlamentas (Institucinė teisė – Parlamento narių išlaidų kompensavimo ir išmokų mokėjimo taisyklės – Išmokos Parlamento narių padėjėjams – Nepagrįstai išmokėtų sumų susigrąžinimas – Įrodinėjimo pareiga – Pareiga motyvuoti – Teisės klaida – Fakto klaida – Proporcingumas)

text:
               2021 6 7

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 217/41

      2021 m. kovo 24 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Bennahmias / Parlamentas

      (Byla T-799/19) (1)

      (Institucinė teisė - Parlamento narių išlaidų kompensavimo ir išmokų mokėjimo taisyklės - Išmokos Parlamento narių padėjėjams - Nepagrįstai išmokėtų sumų susigrąžinimas - Įrodinėjimo pareiga - Pareiga motyvuoti - Teisės klaida - Fakto klaida - Proporcingumas)
      (2021/C 217/53)
      Proceso kalba: prancūzų

         Šalys

         Ieškovas: Jean-Luc Bennahmias (Marselis, Prancūzija), atstovaujamas advokatų J.-M. Rikkers, J.-L. Teheux, M. Ganilsy ir C. De Kuyper

         Atsakovas: Europos Parlamentas, atstovaujamas N. Lorenz ir M. Ecker

         Dalykas

      SESV 263 straipsniu grindžiamas prašymas panaikinti 2019 m. rugsėjo 16 d. Parlamento generalinio sekretoriaus sprendimą dėl nepagrįstai išmokėtos 15 105 EUR sumos už padėjėjo paslaugas susigrąžinimo iš ieškovo ir su tuo susijusią 2019 m. rugsėjo 19 d. debeto avizą.

         Rezoliucinė dalis

                  1.

                  Atmesti ieškinį.

                  2.

                  Jean-Luc Bennahmias padengia savo ir Europos Parlamento patirtas bylinėjimosi išlaidas.

         (1)  OL C 45, 2020 2 10.


title: Byla T-93/20: 2021 m. kovo 24 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Albert Darboven Holding / EUIPO (WINDSOR-CASTLE) (Europos Sąjungos prekių ženklas – Žodinio Europos Sąjungos prekių ženklo WINDSOR CASTLE paraiška – Absoliutus atsisakymo registruoti pagrindas – Skiriamasis požymis – Reglamento (ES) 2017/1001 7 straipsnio 1 dalies b punktas – Giriamasis pobūdis)

text:
               2021 6 7

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 217/41

      2021 m. kovo 24 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Albert Darboven Holding / EUIPO (WINDSOR-CASTLE)

      (Byla T-93/20) (1)

      (Europos Sąjungos prekių ženklas - Žodinio Europos Sąjungos prekių ženklo WINDSOR CASTLE paraiška - Absoliutus atsisakymo registruoti pagrindas - Skiriamasis požymis - Reglamento (ES) 2017/1001 7 straipsnio 1 dalies b punktas - Giriamasis pobūdis)
      (2021/C 217/54)
      Proceso kalba: vokiečių

         Šalys

         Ieškovė: Albert Darboven Holding GmbH & Co. KG (Hamburgas, Vokietija), atstovaujama advokato A. Thünken

         Atsakovė: Europos Sąjungos intelektinės nuosavybės tarnyba (EUIPO), atstovaujama J. Schäfer, A. Söder ir D. Hanf

         Dalykas

      Ieškinys dėl 2019 m. gruodžio 19 d. EUIPO pirmosios apeliacinės tarybos sprendimo (byla R 2448/2018-1), susijusio su prašymu įregistruoti žodinį žymenį WINDSOR-CASTLE kaip Europos Sąjungos prekių ženklą.

         Rezoliucinė dalis

                  1.

                  Panaikinti 2019 m. gruodžio 19 d. Europos Sąjungos intelektinės nuosavybės tarnybos (EUIPO) pirmosios apeliacinės tarybos sprendimą (byla R 2448/2018-1).

                  2.

                  Priteisti iš EUIPO bylinėjimosi išlaidas.

         (1)  OL C 114, 2020 4 6.


title: Byla T-168/20: 2021 m. kovo 24 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Creaton South-East Europe / EUIPO – Henkel (CREATHERM) (Europos Sąjungos prekių ženklas – Protesto procedūra – Žodinio Europos Sąjungos prekių ženklo CREATHERM paraiška – Ankstesnis tarptautinis žodinis prekių ženklas CERETHERM – Santykinis atsisakymo registruoti pagrindas – Reglamento (ES) 2017/1001 8 straipsnio 1 dalies b punktas)

text:
               2021 6 7

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 217/42

      2021 m. kovo 24 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Creaton South-East Europe / EUIPO – Henkel (CREATHERM)

      (Byla T-168/20) (1)

      (Europos Sąjungos prekių ženklas - Protesto procedūra - Žodinio Europos Sąjungos prekių ženklo CREATHERM paraiška - Ankstesnis tarptautinis žodinis prekių ženklas CERETHERM - Santykinis atsisakymo registruoti pagrindas - Reglamento (ES) 2017/1001 8 straipsnio 1 dalies b punktas)
      (2021/C 217/55)
      Proceso kalba: anglų

         Šalys

         Ieškovė: Creaton South-East Europe Kft. (Lentis, Vengrija), atstovaujama advokatų J. Muyldermans ir P. Maeyaert

         Atsakovė: Europos Sąjungos intelektinės nuosavybės tarnyba, atstovaujama E. Markakis ir V. Ruzek

         Kita procedūros EUIPO apeliacinėje taryboje šalis, įstojusi į bylą Bendrajame Teisme: Henkel AG & Co. KGaA (Diuseldorfas, Vokietija)

         Dalykas

      Ieškinys dėl 2020 m. sausio 15 d. EUIPO antrosios apeliacinės tarybos sprendimo (byla R 1090/2019-2), susijusio su protesto procedūra tarp Henkel ir Creaton South-East Europe.

         Rezoliucinė dalis

                  1.

                  Atmesti ieškinį.

                  2.

                  Priteisti iš Creaton South-East Europe Kft. bylinėjimosi išlaidas.

         (1)  OL C 191, 2020 6 8.


title: Byla T-175/20: 2021 m. kovo 24 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Laboratorios Ern / EUIPO – Sanolie (SANOLIE) (Europos Sąjungos prekių ženklas – Protesto procedūra – Žodinio Europos Sąjungos prekių ženklo SANOLIE paraiška – Ankstesnis nacionalinis žodinis prekių ženklas SANODIN – Santykinis atsisakymo registruoti pagrindas – Galimybė supainioti – Reglamento (EB) Nr. 207/2009 8 straipsnio 1 dalies b punktas (dabar – Reglamento (ES) 2017/1001 8 straipsnio 1 dalies b punktas))

text:
               2021 6 7

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 217/43

      2021 m. kovo 24 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Laboratorios Ern / EUIPO – Sanolie (SANOLIE)

      (Byla T-175/20) (1)

      (Europos Sąjungos prekių ženklas - Protesto procedūra - Žodinio Europos Sąjungos prekių ženklo SANOLIE paraiška - Ankstesnis nacionalinis žodinis prekių ženklas SANODIN - Santykinis atsisakymo registruoti pagrindas - Galimybė supainioti - Reglamento (EB) Nr. 207/2009 8 straipsnio 1 dalies b punktas (dabar – Reglamento (ES) 2017/1001 8 straipsnio 1 dalies b punktas))
      (2021/C 217/56)
      Proceso kalba: ispanų

         Šalys

         Ieškovė: Laboratorios Ern, SA (Barselona, Ispanija), atstovaujama advokato R. Guerras Mazón

         Atsakovė: Europos Sąjungos intelektinės nuosavybės tarnyba, atstovaujama S. Palmero Cabezas

         Kita procedūros EUIPO apeliacinėje taryboje šalis, įstojusi į bylą Bendrajame Teisme: Sanolie (Stambulas, Turkija)

         Dalykas

      Ieškinys dėl 2020 m. sausio 22 d. EUIPO ketvirtosios apeliacinės tarybos sprendimo (byla R 2405/2018-4), susijusio su protesto procedūra tarp Laboratorios Ern ir Sanolie.

         Rezoliucinė dalis

                  1.

                  Atmesti ieškinį.

                  2.

                  Priteisti iš Laboratorios Ern, SA bylinėjimosi išlaidas.

         (1)  OL C 175, 2020 5 25.


title: Byla T-354/20: 2021 m. kovo 24 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Kfz-Gewerbe / EUIPO – The Blink Fish (Žuvies atvaizdas) (Europos Sąjungos prekių ženklas – Registracijos pripažinimo negaliojančia procedūra – Vaizdinis Europos Sąjungos prekių ženklas, kuriame pavaizduota žuvis – Ankstesnis nacionalinis žodinis prekių ženklas BLINKA – Santykinis atsisakymo registruoti pagrindas – Galimybės supainioti nebuvimas – Žymenų panašumo nebuvimas – Reglamento (ES) 2017/1001 8 straipsnio 1 dalies b punktas – Pareiga motyvuoti – Reglamento 2017/1001 94 straipsnio 1 dalies pirmas sakinys)

text:
               2021 6 7

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 217/43

      2021 m. kovo 24 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Kfz-Gewerbe / EUIPO – The Blink Fish (Žuvies atvaizdas)

      (Byla T-354/20) (1)

      (Europos Sąjungos prekių ženklas - Registracijos pripažinimo negaliojančia procedūra - Vaizdinis Europos Sąjungos prekių ženklas, kuriame pavaizduota žuvis - Ankstesnis nacionalinis žodinis prekių ženklas BLINKA - Santykinis atsisakymo registruoti pagrindas - Galimybės supainioti nebuvimas - Žymenų panašumo nebuvimas - Reglamento (ES) 2017/1001 8 straipsnio 1 dalies b punktas - Pareiga motyvuoti - Reglamento 2017/1001 94 straipsnio 1 dalies pirmas sakinys)
      (2021/C 217/57)
      Proceso kalba: anglų

         Šalys

         Ieškovė: Wirtschaftsgesellschaft des Kfz-Gewerbes mbH (Bona, Vokietija), atstovaujama advokato N. Hebeis

         Atsakovė: Europos Sąjungos intelektinės nuosavybės tarnyba, atstovaujama L. Lapinskaitės, J. Crespo Carrillo ir V. Ruzek

         Kita procedūros EUIPO apeliacinėje taryboje šalis, įstojusi į bylą Bendrajame Teisme: The Blink Fish Srl (Milanas, Italija)

         Dalykas

      Ieškinys dėl 2020 m. balandžio 6 d. EUIPO ketvirtosios apeliacinės tarybos sprendimo (byla R 2333/2019-4), susijusio su registracijos pripažinimo negaliojančia procedūra tarp Wirtschaftsgesellschaft des Kfz-Gewerbes ir The Blink Fish.

         Rezoliucinė dalis

                  1.

                  Atmesti ieškinį.

                  2.

                  Priteisti iš Wirtschaftsgesellschaft des Kfz-Gewerbes mbH bylinėjimosi išlaidas.

         (1)  OL C 262, 2020 8 10.


title: Byla T-374/20: 2021 m. kovo 24 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje KM / Komisija (Viešoji tarnyba – Pareigūnai – Našliu likęs sutuoktinis – Maitintojo netekimo išmoka – Pareigūnų tarnybos nuostatų VIII priedo 18 ir 20 straipsniai – Tinkamumo reikalavimai – Santuokos trukmė – Neteisėtumu grindžiamas prieštaravimas – Vienodas požiūris – Nediskriminavimo dėl amžiaus principas – Proporcingumas)

text:
               2021 6 7

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 217/44

      2021 m. kovo 24 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje KM / Komisija

      (Byla T-374/20) (1)

      (Viešoji tarnyba - Pareigūnai - Našliu likęs sutuoktinis - Maitintojo netekimo išmoka - Pareigūnų tarnybos nuostatų VIII priedo 18 ir 20 straipsniai - Tinkamumo reikalavimai - Santuokos trukmė - Neteisėtumu grindžiamas prieštaravimas - Vienodas požiūris - Nediskriminavimo dėl amžiaus principas - Proporcingumas)
      (2021/C 217/58)
      Proceso kalba: vokiečių

         Šalys

         Ieškovė: KM, atstovaujama advokato M. Müller-Trawinski

         Atsakovė: Europos Komisija, atstovaujama B. Mongin ir T. Bohr

         Atsakovės pusėje į bylą įstojusios šalys: Europos Parlamentas, atstovaujamas M. Windisch ir U. Rösslein; Europos Sąjungos Taryba, atsovaujama M. Bauer ir M. Alver

         Dalykas

      SESV 270 straipsniu grindžiamas prašymas, pirma, panaikinti 2019 m. spalio 7 d. Komisijos sprendimą, kuriuo atsisakoma suteikti ieškovei maitintojo netekimo pensiją ir, antra, nurodyti Komisijai priimti naują sprendimą ir jai skirti maitintojo netekimo pensiją.

         Rezoliucinė dalis

                  1.

                  Panaikinti 2019 m. spalio 7 d. Komisijos sprendimą, kuriuo atsisakoma suteikti KM maitintojo netekimo pensiją.

                  2.

                  Atmesti likusią ieškinio dalį.

                  3.

                  Komisija padengia savo ir KM patirtas bylinėjimosi išlaidas.

                  4.

                  Europos Parlamentas ir Europos Sąjungos Taryba padengia savo patirtas bylinėjimosi išlaidas.

         (1)  OL C 255, 2020 8 3.


title: Byla T-11/20: 2021 m. kovo 26 d. Bendrojo Teismo nutartis byloje Paravan / EUIPO – paragon (Paragon) (Europos Sąjungos prekių ženklas – Registracijos panaikinimo procedūra – Prašymo dėl teisių panaikinimo atsiėmimas – Pagrindo priimti sprendimą nebuvimas)

text:
               2021 6 7

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 217/45

      2021 m. kovo 26 d. Bendrojo Teismo nutartis byloje Paravan / EUIPO – paragon (Paragon)

      (Byla T-11/20) (1)

      (Europos Sąjungos prekių ženklas - Registracijos panaikinimo procedūra - Prašymo dėl teisių panaikinimo atsiėmimas - Pagrindo priimti sprendimą nebuvimas)
      (2021/C 217/59)
      Proceso kalba: vokiečių

         Šalys

         Ieškovė: Paravan GmbH (Pfronstetten-Aichelau, Vokietija), atstovaujama advokatų I. Jung ir L. Delpy

         Atsakovė: Europos Sąjungos intelektinės nuosavybės tarnyba (EUIPO), atstovaujama D. Walicka

         Kita procedūros EUIPO apeliacinėje taryboje šalis, įstojusi į bylą Bendrajame Teisme: paragon GmbH & Co. KGaA (Delbriukas, Vokietija), atstovaujama advokatės A. Wulff

         Dalykas

      Ieškinys dėl 2019 m. spalio 29 d. EUIPO ketvirtosios apeliacinės tarybos sprendimo (byla R 28/2019-4), susijusio su registracijos panaikinimo procedūra tarp Paravan GmbH ir paragon GmbH & Co. KGaA.

         Rezoliucinė dalis

                  1.

                  Nebereikia priimti sprendimo dėl ieškinio.

                  2.

                  Paravan GmbH ir paragon GmbH & Co. KGaA padengia savo ir kiekviena po pusę Europos Sąjungos intelektinės nuosavybės tarnybos (EUIPO) patirtų išlaidų.

         (1)  OL C 68, 2020 3 2.