title: Byla C-83/16: 2016 m. vasario 12 d. Administrativen sad Sofia-grad (Bulgarija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje „Hеtа Аssеt Resolution Bulgaria“ ООD/Nachalnik na Mitnitsa Stolichna

text:
               18.4.2016

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 136/19

         2016 m. vasario 12 d.Administrativen sad Sofia-grad (Bulgarija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje „Hеtа Аssеt Resolution Bulgaria“ ООD/Nachalnik na Mitnitsa Stolichna

   (Byla C-83/16)
   (2016/C 136/25)
   Proceso kalba: bulgarų

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Administrativen sad Sofia-grad

      Šalys pagrindinėje byloje

      Pareiškėja:„Hеtа Аssеt Resolution Bulgaria“ ООD

      Atsakovas: Nachalnik na Mitnitsa Stolichna

      Prejudiciniai klausimai

               1.

               Ar 1992 m. spalio 12 d. Tarybos reglamento (EEB) Nr. 2913/92 (1), nustatančio Bendrijos muitinės kodeksą, 161 straipsnio 5 dalį ir 210 straipsnio 3 dalį reikia aiškinti taip, kad prekes iš Bendrijos muitų teritorijos eksportuojantis asmuo yra šioje teritorijoje įsteigtas asmuo, esantis sutarties dėl prekių pardavimo trečiojoje valstybėje įsteigtiems asmenims, šalimi, kai ta sutartis yra pagrindas taikyti prekių eksporto muitinės procedūrą pagal šį reglamentą?

               2.

               Ar 1992 m. spalio 12 d. Tarybos reglamento (EEB) Nr. 2913/92, nustatančio Bendrijos muitinės kodeksą, 161 straipsnio 1 dalį ir 210 straipsnio 1 dalį reikia aiškinti taip, kad tokiomis aplinkybėmis, kokios nagrinėjamos pagrindinėje byloje, įvyko prekių eksportas ir atsirado eksporto skola muitinei dėl vandens transporto priemonės (jachtos), plaukiojančios su valstybės narės vėliava, vien dėl pardavimo sutarties su trečiojoje valstybėje įsteigtu asmeniu sudarymo ir transporto priemonės išregistravimo iš valstybės narės laivų registro?

               3.

               Ar 1993 m. liepos 2 d. Komisijos reglamento (EEB) Nr. 2454/93 (2), išdėstančio Tarybos reglamento (EEB) Nr. 2913/92, nustatančio Bendrijos muitinės kodeksą, įgyvendinimo nuostatas, 795 straipsnio 1 dalies trečios pastraipos b punktą reikia aiškinti taip, kad tokiomis aplinkybėmis, kokios nagrinėjamos pagrindinėje byloje, eksportuojant vandens transporto priemonę (jachtą), plaukiojančią su valstybės narės vėliava, pardavimo sutartis su trečiojoje valstybėje įsteigtu asmeniu ir transporto priemonės išregistravimas iš valstybės narės laivų registro yra pakankamas įrodymas, kaip tai suprantama pagal šią nuostatą?

               4.

               Ar 1993 m. liepos 2 d. Komisijos reglamento (EEB) Nr. 2454/93, išdėstančio Tarybos reglamento (EEB) Nr. 2913/92, nustatančio Bendrijos muitinės kodeksą, įgyvendinimo nuostatas, 795 straipsnio 1 dalies trečios pastraipos b punktą ir ketvirtą pastraipą kartu su jo 796e straipsnio 1 dalies b punktu reikia aiškinti taip, kad tokiomis aplinkybėmis, kokios nagrinėjamos pagrindinėje byloje, kompetentingos muitinės įstaigos atliktas pakankamų įrodymų, kaip jie suprantami pagal šio reglamento 796da straipsnio 4 dalį, [buvimo] vertinimas yra privalomas ir jo negali persvarstyti muitinės įstaiga, įgaliota priimti muitinės deklaraciją atgaline data, kaip tai suprantama pagal pirmą nurodytą nuostatą?

      (1)  OL L 302, p. 1; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 2 sk., 4 t., p. 307.

      (2)  OL L 253, p. 1; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 2 sk., 6 t., p. 3.


title: Byla C-599/11 P: 2012 m. birželio 28 d. Teisingumo Teismo (penktoji kolegija) nutartis byloje TofuTown.com GmbH, Meica Ammerländische Fleischwarenfabrik Fritz Meinen GmbH & Co. KG prieš Vidaus rinkos derinimo tarnybą (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui) (Apeliacinis skundas — Procedūros reglamento 119 straipsnis — Bendrijos prekių ženklas — Prašymas įregistruoti žodinį žymenį TOFUKING — Prekių ženklo „Curry King“ savininko protestas — Reglamentas (EB) Nr. 207/2009 — 8 straipsnio 1 dalies b punktas — Galimybė supainioti — Panašumo laipsnis)

text:
               6.10.2012

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 303/6

         2012 m. birželio 28 d. Teisingumo Teismo (penktoji kolegija) nutartis byloje TofuTown.com GmbH, Meica Ammerländische Fleischwarenfabrik Fritz Meinen GmbH & Co. KG prieš Vidaus rinkos derinimo tarnybą (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui)

   (Byla C-599/11 P) (1)

   (Apeliacinis skundas - Procedūros reglamento 119 straipsnis - Bendrijos prekių ženklas - Prašymas įregistruoti žodinį žymenį TOFUKING - Prekių ženklo „Curry King“ savininko protestas - Reglamentas (EB) Nr. 207/2009 - 8 straipsnio 1 dalies b punktas - Galimybė supainioti - Panašumo laipsnis)
   2012/C 303/12
   Proceso kalba: vokiečių

      Šalys

      Apeliantė: TofuTown.com GmbH, atstovaujama Rechtsanwältin B. Krause

      Atsakovės: Meica Ammerländische Fleischwarenfabrik Fritz Meinen GmbH & Co. KG, atstovaujama Rechtsanwalt S. Russlies, Vidaus rinkos derinimo tarnyba (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui), atstovaujama G. Schneider

      Dalykas

   Apeliacinis skundas dėl 2011 m. rugsėjo 20 d. Bendrojo Teismo (antroji kolegija) sprendimo Meica prieš VRDT — TofuTown.com (TOFUKING) (T-99/10), kuriuo šis teismas panaikino 2010 m. sausio 7 d. VRDT ketvirtosios apeliacinės tarybos sprendimą (byla R 63/2009-4), susijusį su protesto procedūra tarp Meica Ammerländische Fleischwarenfabrik Fritz Meinen GmbH & Co. KG ir TofuTown.com GmbH — Galimybė supainioti.

      Rezoliucinė dalis

               1.

               Atmesti apeliacinį skundą.

               2.

               Įpareigoti TofuTown.com GmbH padengti savo ir Meica Ammerländische Fleischwarenfabrik Fritz Meinen GmbH & Co. KG nurodytas bylinėjimosi išlaidas.

               3.

               Vidaus rinkos derinimo tarnyba (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui) (VRDT) padengia savo bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 133, 2012 5 5.


title: Byla C-193/05 Europos Bendrijų Komisijos 2005 m. balandžio 29 d. pareikštas ieškinys Liuksemburgo Didžiajai Hercogystei

text:
               25.6.2005

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 155/10

         Europos Bendrijų Komisijos 2005 m. balandžio 29 d. pareikštas ieškinys Liuksemburgo Didžiajai Hercogystei
   (Byla C-193/05)
   (2005/C 155/19)
   Proceso kalba: prancūzų
   2005 m. balandžio 29 d. Europos Bendrijų Teisingumo Teisme buvo pareikštas Europos Bendrijų Komisijos, atstovaujamos D. Maidani ir H. Støvlbæk, nurodžiusių adresą dokumentams įteikti Liuksemburge, ieškinys Liuksemburgo Didžiajai Hercogystei.
   Europos Bendrijų Komisija Teisingumo Teismo prašo:

               1)

               pripažinti, kad palikusi galioti kalbų mokėjimo reikalavimą, draudimą užsiimti teisininko, nurodžiusio adresą dokumentams įteikti, veikla ir įpareigojimą kiekvienais metais pateikti buveinės valstybės narės išduotą pažymėjimą norint įsisteigti pagal savo buveinės šalies profesinį vardą, Liuksemburgo Didžioji Hercogystė neįvykdė savo įsipareigojimų pagal 1998 m. vasario 16 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvą 98/5/EB, skirtą padėti teisininkams verstis nuolatine advokato praktika kitoje valstybėje narėje nei ta, kurioje buvo įgyta kvalifikacija (1), ypač jos 2, 3 ir 5 straipsnius,

               2)

               priteisti iš Liuksemburgo Didžiosios Hercogystės bylinėjimosi išlaidas.

         Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai
   Kalbų mokėjimo patikrinimo nustatymas kaip išankstinė Europos teisininko įrašymo į advokatų tarybos sąrašą sąlyga prieštarauja bendram direktyvos tikslui, t. y. padėti teisininkams verstis nuolatine advokato praktika kitoje valstybėje narėje nei ta, kurioje buvo įgyta kvalifikacija, ir, inter alia, pažeidžia šios direktyvos 3 straipsnio 2 dalį, pagal kurią reikalaujama, kad priimanti valstybė narė įregistruotų advokatą tik „jam pateikus pažymėjimą, patvirtinantį jo registraciją buveinės valstybės narės kompetentingoje institucijoje“.
   Draudimas būti teisininku, nurodžiusiu adresą dokumentams įteikti, prieštarauja 5 straipsnio 1 daliai, pagal kurią Europos teisininkas „vykdo tas pačias profesinės veiklos rūšis kaip teisininkas, besiverčiantis advokato praktika pagal atitinkamą priimančiosios valstybės narės profesinį vardą“.
   Atsakyme į argumentuotą nuomonę Liuksemburgo vyriausybė pripažįsta atsižvelgusi į Komisijos argumentą, kad reikalavimas kasmet pateikti pažymėjimą, patvirtinantį jo registraciją buveinės valstybės narės kompetentingoje institucijoje, yra nepagrįstas administracinis krūvis direktyvos nuostatų atžvilgiu.
   Vis dėlto Komisija pripažįsta, kad šiame etape šis dėl argumentuotoje nuomonėje nurodytų priežasčių direktyvai prieštaraujantis reikalavimas lieka nustatytas 2002 m. lapkričio 13 d. įstatyme dėl Direktyvos 98/5 perkėlimo į Liuksemburgo teisę.

      (1)  OL L 77, 1998 3 14, p. 36.


title: Byla T-763/14: 2015 m. lapkričio 25 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Soprema/VRDT – Sopro Bauchemie (SOPRAPUR) (Bendrijos prekių ženklas — Protesto procedūra — Tarptautinė registracija, nurodant Europos bendriją — Žodinis prekių ženklas SOPRAPUR — Ankstesnis žodinis Bendrijos prekių ženklas „Sopro“ — Santykinis atmetimo pagrindas — Prekių ir žymenų panašumas — Reglamento (EB) Nr. 207/2009 8 straipsnio 1 dalies b punktas)

text:
               18.1.2016

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 16/37

         2015 m. lapkričio 25 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Soprema/VRDT – Sopro Bauchemie (SOPRAPUR)

   (Byla T-763/14) (1)

   ((Bendrijos prekių ženklas - Protesto procedūra - Tarptautinė registracija, nurodant Europos bendriją - Žodinis prekių ženklas SOPRAPUR - Ankstesnis žodinis Bendrijos prekių ženklas „Sopro“ - Santykinis atmetimo pagrindas - Prekių ir žymenų panašumas - Reglamento (EB) Nr. 207/2009 8 straipsnio 1 dalies b punktas))
   (2016/C 016/45)
   Proceso kalba: prancūzų

      Šalys

      Ieškovė: Holding Soprema (Strasbūras, Prancūzija), atstovaujama advokato M.-R. Hirsch

      Atsakovė: Vidaus rinkos derinimo tarnyba (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui), atstovaujama E. Scheffer ir A. Folliard-Monguiral

      Kita procedūros VRDT Apeliacinėje taryboje šalis, įstojusi į bylą Bendrajame Teisme: Sopro Bauchemie GmbH (Vysbadenas, Vokietija)

      Dalykas

   Ieškinys dėl 2014 m. rugpjūčio 14 d. VRDT antrosios apeliacinės tarybos sprendimo (byla R 1370/2013-2), susijusio su protesto procedūra tarp Sopro Bauchemie GmbH ir Holding Soprema.

      Rezoliucinė dalis

               1.

               Atmesti ieškinį.

               2.

               Priteisti iš Holding Soprema bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 73, 2015 3 2.


title: Byla T-406/05  2005 m. lapkričio 9 d.  pareikštas ieškinys byloje  Cavallaro prieš Komisiją

text:
               14.1.2006

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 10/30

         2005 m. lapkričio 9 d. pareikštas ieškinys byloje Cavallaro prieš Komisiją

   (Byla T-406/05)
   (2006/C 10/58)
   Proceso kalba: italų
   Šalys

      Ieškovas: Alessandro Cavallaro (Roma, Italija), atstovaujamas advokato Carlo Forte

      Atsakovė: Europos Bendrijų Komisija
   Ieškovo reikalavimai

               —

               panaikinti 2005 m. rugpjūčio 10 d. Paskyrimų tarnybos sprendimą ADMIN.B-2-ABF/adm-D(05)18560;

               —

               papildomai, nurodyti atnaujinti terminus apeliacijai dėl 2002 m. vasario 27 d. sprendimo ADMIN-B-3, Nr. 10577 ir 2002 m. lapkričio 14 d. sprendimo ADMIN-B-3 Nr. 53089 pateikti;

               —

               papildomai ir pakeičiant ankstesnį reikalavimą, pripažinti priimtinu prieštaravimą dėl teisėtumo, siekiant, kad 2002 m. vasario 27 d. sprendimas ADMIN-B-3, Nr. 10577 ir 2002 m. lapkričio 14 d. sprendimas ADMIN-B-3 Nr. 53089 būtų pripažinti netaikytinais, pripažįstant ieškovui teisę į ekspatriacijos išmoką nuo 2001 m. gruodžio 1 d. už visą tarnybos Europos Bendrijų Komisijoje Briuselyje laikotarpį, įskaitant netesybas ir delspinigius;

               —

               priteisti iš atsakovės bylinėjimosi išlaidas.

         Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai
   Ieškovas ginčija 2005 m. rugpjūčio 10 d. Paskyrimų tarnybos sprendimą, kuriuo atsisakyta jam skirti išmoką, numatytą Europos Bendrijų pareigūnų tarnybos nuostatų VII priedo 4 straipsnyje ir atmestas prašymas pripažinti jam teisę į šią išmoką nuo 2005 m. kovo 1 d. už visą tarnybos Komisijos atstovybėje Romoje laikotarpį.
   Šiuo klausimu primintina, kad dar 2002 m., jam įsidarbinus Komisijoje, ta pati Paskyrimų tarnyba atmetė jo prašymą suteikti 16 % ekspatriacijos išmoką, kadangi per visą penkerių metų atitinkamą laikotarpį, numatytą Pareigūnų tarnybos nuostatų VII priedo 4 straipsnio 1 dalies a punkto antroje įtraukoje, reikalingą apskaičiuojant minėtą išmoką, ieškovas dirbo Briuselyje.
   Vėliau ieškovas buvo perkeltas į Komisijos atstovybės Romoje būstinę, ir jis iš naujo atsakovės paprašė skirti jam tą pačią išmoką. Šis ieškinys yra pareikštas dėl sprendimo atmesti šį naują prašymą.

               —

               Grįsdamas savo reikalavimus ieškovas nurodo neteisingą Pareigūnų tarnybos nuostatų VII priedo 4 straipsnio 1 dalies b punkto pritaikymą

               —

               ir motyvavimo prieštaringumą bei fakto klaidą dėl pateiktų dokumentų už 1990–1995 m. laikotarpį; šiuo klausimu primintina, kad ieškovas nuo 1990 iki 1995 m. gyveno ne Italijoje, ir kad 1992–1995 m. jis nebuvo studentu Italijoje; bet kuriuo atveju, Komisijos tvirtinimai skundžiamame sprendime prieštarauja tvirtinimams, nurodytiems 2002 m. sprendimuose;

               —

               ir motyvavimo prieštaringumą dėl prezumpcijos, kad nuo 1990 m. liepos mėn. iki 1995 m. liepos mėn. ieškovas gyveno Italijoje; šiuo klausimu konstatuotina, kad paprasto ieškovo pareiškimo, padaryto jam dirbant pagalbiniu darbuotoju, kad jo darbo vieta turėtų būti laikoma Ariccia, Italijoje, nepakanka siekiant įrodyti, kad jis norėjo išlaikyti šioje vietoje savo gyvenimo įpročius ir įprastinius socialinius ryšius.


title: Byla C-246/10: 2011 m. sausio 3 d. Teisingumo Teismo pirmininko nutartis byloje Europos Komisija prieš Liuksemburgo Didžiąją Hercogystę

text:
               16.4.2011

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 120/9

         2011 m. sausio 3 d. Teisingumo Teismo pirmininko nutartis byloje Europos Komisija prieš Liuksemburgo Didžiąją Hercogystę

   (Byla C-246/10) (1)

   2011/C 120/19
   Proceso kalba: prancūzų
   Teisingumo Teismo pirmininkas nutartimi nurodė išbraukti bylą iš registro.

      (1)  OL C 195, 2010 7 17.


title: Byla F-59/12: 2013 m. spalio 17 d. Tarnautojų teismo (pirmoji kolegija) sprendimas byloje BF prieš Europos Sąjungos Audito Rūmus (Viešoji tarnyba — Paskyrimas — Paskyrimas į laisvas direktoriaus pareigas — Pranešimas apie laisvą darbo vietą — Asmens nenaudai priimtas aktas — Nebuvimas — Nepriimtinumas)

text:
               11.1.2014

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 9/28

         2013 m. spalio 17 d. Tarnautojų teismo (pirmoji kolegija) sprendimas byloje BF prieš Europos Sąjungos Audito Rūmus

   (Byla F-59/12) (1)

   (Viešoji tarnyba - Paskyrimas - Paskyrimas į laisvas direktoriaus pareigas - Pranešimas apie laisvą darbo vietą - Asmens nenaudai priimtas aktas - Nebuvimas - Nepriimtinumas)
   2014/C 9/45
   Proceso kalba: prancūzų

      Šalys

      Ieškovas: BF (Liuksemburgas, Liuksemburgas), atstovaujamas advokatės L. Levi

      Atsakovas: Europos Sąjungos Audito Rūmai, atstovaujami T. Kennedy ir J. Vermer, padedami advokato D. Waelbroeck

      Dalykas

   Prašymas panaikinti pranešimą apie laisvą Audito Rūmų Žmogiškųjų išteklių direktorato direktoriaus darbo vietą ECA/2011/67

      Sprendimo rezoliucinė dalis

               1.

               Atmesti ieškinį.

               2.

               BF padengia savo ir Europos Sąjungos Audito Rūmų bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 227, 2012 7 28, p. 38.


title: Byla C-150/17 P: 2017 m. kovo 24 d. Europos Sąjungos, atstovaujamos Europos Sąjungos Teisingumo Teismo, pateiktas apeliacinis skundas dėl 2017 m. vasario 1 d. Bendrojo Teismo (trečioji išplėstinė kolegija) priimto sprendimo byloje T-479/14, Kendrion/Europos Sąjunga

text:
               22.5.2017

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 161/14

         2017 m. kovo 24 d. Europos Sąjungos, atstovaujamos Europos Sąjungos Teisingumo Teismo, pateiktas apeliacinis skundas dėl 2017 m. vasario 1 d. Bendrojo Teismo (trečioji išplėstinė kolegija) priimto sprendimo byloje T-479/14, Kendrion/Europos Sąjunga

   (Byla C-150/17 P)
   (2017/C 161/18)
   Proceso kalba: nyderlandų

      Šalys

      Apeliantė: Europos Sąjunga, atstovaujama Europos Sąjungos Teisingumo Teismo, atstovaujamo J. Inghelram ir E. Beysen

      Kitos proceso šalys: Kendrion NV, Europos Komisija

      Apeliantės reikalavimai

   Apeliantė prašo:

               —

               panaikinti skundžiamo sprendimo rezoliucinės dalies 1 punktą,

               —

               atmesti pirmojoje instancijoje pareikštą Kendrion reikalavimą atlyginti jos patirtą žalą arba subsidiariai sumažinti šią žalą iki 175 709,87 euro,

               —

               priteisti iš Kendrion bylinėjimosi išlaidas.

      Apeliacinio skundo pagrindai ir pagrindiniai argumentai

   Grįsdama savo apeliacinį skundą, apeliantė nurodo tris pagrindus.

               1.

               Bendrasis Teismas padarė teisės klaidą aiškindamas sąvoką „priežastinis ryšys“, nes protingo bylos išnagrinėjimo termino pažeidimą vertino kaip svarbią turtinės žalos, kurią sudaro su banko garantija susijusios išlaidos, atsiradimo priežastį, nors pagal suformuotą jurisprudenciją įmonės sprendimas nemokėti baudos, kol vyksta procesas Sąjungos teisme, yra svarbi priežastis sumokėti tokias išlaidas.

               2.

               Bendrasis Teismas padarė teisės klaidą aiškindamas sąvoką „žala“, nes atsisakė dėl su banko garantija susijusių išlaidų mokėjimo atsiradusiai turtinei žalai taikyti tuos pačius reikalavimus kaip ir keliami palūkanų nuo baudos mokėjimui, t. y. ieškovė pirmojoje instancijoje turėjo įrodyti, kad finansinė našta dėl palūkanų mokėjimo buvo didesnė už naudą, kurią ji galėjo gauti nemokėdama baudos.

               3.

               Bendrasis Teismas padarė teisės ir motyvavimo klaidą nustatydamas laikotarpį, per kurį atsirado nurodyta turtinė žala, nes nenurodęs pagrindų padarė išvadą, kad laikotarpis, per kurį atsirado dėl su banko garantija susijusių išlaidų patirta turtinė žala, gali būti kitas nei laikotarpis, kurį, kaip nustatė Bendrasis Teismas, truko neteisėtas elgesys, lėmęs šią žalą.


title: Byla C-479/09 P: 2010 m. rugsėjo 30 d. Teisingumo Teismo (penktoji kolegija) sprendimas byloje Evets Corp. prieš Vidaus rinkos derinimo tarnybą (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui) (Apeliacinis skundas — Bendrijos prekių ženklas — Žodinis prekių ženklas DANELECTRO — Vaizdinis prekių ženklas QWIK TUNE — Prašymas pratęsti registracijos galiojimo terminą — Restitutio in integrum prašymas — Termino pateikti prašymą dėl prekių ženklų registracijos atnaujinimo nesilaikymas)

text:
               20.11.2010

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 317/11

         2010 m. rugsėjo 30 d. Teisingumo Teismo (penktoji kolegija) sprendimas byloje Evets Corp. prieš Vidaus rinkos derinimo tarnybą (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui)

   (Byla C-479/09 P) (1)

   (Apeliacinis skundas - Bendrijos prekių ženklas - Žodinis prekių ženklas DANELECTRO - Vaizdinis prekių ženklas QWIK TUNE - Prašymas pratęsti registracijos galiojimo terminą - Restitutio in integrum prašymas - Termino pateikti prašymą dėl prekių ženklų registracijos atnaujinimo nesilaikymas)
   2010/C 317/20
   Proceso kalba: anglų

      Šalys

      Apeliantė: Evets Corp., atstovaujama solisitoriaus S. Ryan

      Kita proceso šalis: Vidaus rinkos derinimo tarnyba (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui) (VRDT), atstovaujama A. Folliard-Monguiral

      Dalykas

   Apeliacinis skundas dėl 2009 m. rugsėjo 23 d. Pirmosios instancijos teismo (pirmoji kolegija) sprendimo Evets prieš VRDT (sujungtos bylos T-20/08 ir T-21/08), kuriuo šis teismas atmetė ieškinį, pareikštą dėl 2007 m. lapkričio 5 d. Vidaus rinkos derinimo tarnybos (VRDT) ketvirtosios apeliacinės tarybos sprendimo R 603/2007-4, kuriuo atmesta apeliacija dėl prekių ženklų administravimo ir teisinių klausimų skyriaus sprendimo ir pripažinta, kad apeliantės prašymas dėl restitutio in integrum, pateiktas siekiant atkurti savo teises dėl žodinio prekių ženklo DANELECTRO registracijos galiojimo pratęsimo, laikomas nepateiktu, nes pateiktas pavėluotai — Prašymo pratęsti prekių ženklo registracijos galiojimą pateikimo termino nesilaikymas

      Rezoliucinė dalis

               1.

               Atmesti apeliacinį skundą.

               2.

               Priteisti iš Evets Corp. bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 24, 2010 1 30.


title: Byla T-806/14: 2014 m. gruodžio 3 d. pareikštas ieškinys byloje August Storck/VRDT (Baltos ir mėlynos spalvų kvadratinės pakuotės pavaizdavimas)

text:
               9.2.2015

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 46/59

         2014 m. gruodžio 3 d. pareikštas ieškinys byloje August Storck/VRDT (Baltos ir mėlynos spalvų kvadratinės pakuotės pavaizdavimas)

   (Byla T-806/14)
   (2015/C 046/76)
   Proceso kalba: anglų

      Šalys

      Ieškovė: August Storck KG (Berlynas, Vokietija), atstovaujama advokatų P. Goldenbaum, I. Rohr, T. Melchert ir A. Richter

      Atsakovė: Vidaus rinkos derinimo tarnyba (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui) (VRDT)

      Su procedūra VRDT susijusi informacija

      Atitinkamas prekių ženklas, dėl kurio kilo ginčas: Europos Sąjungoje galiojantis tarptautinis vaizdinis prekių ženklas Nr. 1 169 244 (Kvadratinės pakuotės pavaizdavimas).

      Ginčijamas sprendimas: 2014 m. rugsėjo 8 d. VRDT penktosios apeliacinės tarybos sprendimas byloje R 644/2014-5.

      Reikalavimai

   Ieškovė Bendrojo Teismo prašo:

               —

               panaikinti ginčijamą sprendimą,

               —

               nurodyti VRDT padengti savo ir ieškovės bylinėjimosi išlaidas.

      Pagrindas, kuriuo remiamasi

               —

               Reglamento Nr. 207/2009 7 straipsnio 1 dalies b punkto pažeidimas.


title: Byla C-381/06 2007 m. rugsėjo 13 d. Teisingumo Teismo (aštuntoji kolegija) sprendimas Europos Bendrijų Komisija prieš Graikijos Respubliką (Valstybės įsipareigojimų neįvykdymas — Direktyva 2002/14/EB — Darbuotojų informavimas bei konsultavimasis su jais — Neperkėlimas per nustatytą terminą)

text:
               10.11.2007

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 269/15

         2007 m. rugsėjo 13 d. Teisingumo Teismo (aštuntoji kolegija) sprendimas Europos Bendrijų Komisija prieš Graikijos Respubliką

   (Byla C-381/06) (1)

   (Valstybės įsipareigojimų neįvykdymas - Direktyva 2002/14/EB - Darbuotojų informavimas bei konsultavimasis su jais - Neperkėlimas per nustatytą terminą)
   (2007/C 269/29)
   Proceso kalba: graikų
   Šalys

      Ieškovė: Europos Bendrijų Komisija, atstovaujama M. Patakia ir J. Enegren

      Atsakovė: Graikijos Respublika, atstovaujama N. Dafniou
   Dalykas
   Valstybės įsipareigojimų neįvykdymas — Nuostatų, būtinų įgyvendinti 2002 m. kovo 11 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvą 2002/14/EB dėl bendros darbuotojų informavimo ir konsultavimosi su jais sistemos sukūrimo Europos bendrijoje, nepriėmimas per nustatytą terminą — Bendras Europos Parlamento, Tarybos ir Komisijos pareiškimas dėl darbuotojų atstovavimo (OL L 80, p. 29)
   Rezoliucinė dalis

               1.

               Nepriėmusi per nustatytą terminą 2002 m. kovo 11 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvą 2002/14/EB dėl bendros darbuotojų informavimo ir konsultavimosi su jais sistemos sukūrimo Europos bendrijoje įgyvendinančių įstatymų ir kitų teisės aktų, Graikijos Respublika neįvykdė įsipareigojimų pagal šią direktyvą.

               2.

               Priteisti iš Graikijos Respublikos bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 261, 2006 10 28.


title: Byla T-123/15: 2016 m. spalio 28 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Unicorn/EUIPO – Mercilink Equipment Leasing (UNICORN-čerpací stanice) (Europos Sąjungos prekių ženklas — Protesto procedūra — Žodinio Europos Sąjungos prekių ženklo „UNICORN-čerpací stanice“ paraiška — Ankstesni žodiniai ir vaizdinis nacionaliniai prekių ženklai UNICORN — Santykinis atmetimo pagrindas — Geras vardas — Reglamento (EB) Nr. 207/2009 8 straipsnio 5 dalis)

text:
               12.12.2016

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 462/15

         2016 m. spalio 28 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Unicorn/EUIPO – Mercilink Equipment Leasing (UNICORN-čerpací stanice)

   (Byla T-123/15) (1)

   ((Europos Sąjungos prekių ženklas - Protesto procedūra - Žodinio Europos Sąjungos prekių ženklo „UNICORN-čerpací stanice“ paraiška - Ankstesni žodiniai ir vaizdinis nacionaliniai prekių ženklai UNICORN - Santykinis atmetimo pagrindas - Geras vardas - Reglamento (EB) Nr. 207/2009 8 straipsnio 5 dalis))
   (2016/C 462/17)
   Proceso kalba: anglų

      Šalys

      Ieškovė: Unicorn a.s. (Praha, Čekijos Respublika), atstovaujama advokato L. Lorenc

      Atsakovė: Europos Sąjungos intelektinės nuosavybės tarnyba (EUIPO), atstovaujama M. Rajh

      Kita procedūros EUIPO apeliacinėje taryboje šalis: Mercilink Equipment Leasing Ltd (Limassol, Kipras)

      Dalykas

   Ieškinys dėl 2015 m. sausio 13 d. EUIPO penktosios apeliacinės tarybos sprendimo (byla R 153/2014-5), susijusio su protesto procedūra tarp Unicorn ir Mercilink Equipment Leasing.

      Rezoliucinė dalis

               1.

               Atmesti ieškinį.

               2.

               Priteisti iš Unicorn a.s. bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 171, 2015 5 26.


title: Byla C-401/09 P: 2011 m. birželio 9 d. Teisingumo Teismo (trečioji kolegija) sprendimas byloje Evropaïki Dynamiki — Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE prieš Europos centrinį banką (Apeliacinis skundas — Priimtinumas — Įgaliojimas — Konsorciumas — Viešieji pirkimai — Derybų procedūra — Informacinių technologijų konsultavimo ir vystymo paslaugos — Pasiūlymo atmetimas — Bendrojo Teismo procedūros reglamentas — Suinteresuotumas pareikšti ieškinį — Atmetimo motyvas — Pagal nacionalinę teisę reikalaujamas leidimas — Pareiga motyvuoti)

text:
               30.7.2011

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 226/4

         2011 m. birželio 9 d. Teisingumo Teismo (trečioji kolegija) sprendimas byloje Evropaïki Dynamiki — Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE prieš Europos centrinį banką

   (Byla C-401/09 P) (1)

   (Apeliacinis skundas - Priimtinumas - Įgaliojimas - Konsorciumas - Viešieji pirkimai - Derybų procedūra - Informacinių technologijų konsultavimo ir vystymo paslaugos - Pasiūlymo atmetimas - Bendrojo Teismo procedūros reglamentas - Suinteresuotumas pareikšti ieškinį - Atmetimo motyvas - Pagal nacionalinę teisę reikalaujamas leidimas - Pareiga motyvuoti)
   2011/C 226/05
   Proceso kalba: anglų

      Šalys

      Apeliantė: Evropaïki Dynamiki — Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE, atstovaujama N. Korogiannakis, dikigoros

      Kita proceso šalis: Europos centrinis bankas, atstovaujamas F. von Lindeiner ir G. Gruber

      Dalykas

   Apeliacinis skundas dėl 2009 m. liepos 2 d. Pirmosios instancijos teismo (ketvirtoji kolegija) nutarties byloje Evropaïki Dynamiki — Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE prieš Europos centrinį banką (ECB) (T-279/06), kuria buvo atmestas ieškinys dėl 2006 m. liepos 31 d. ECB sprendimo atmesti apeliantės pasiūlymą, pateiktą pagal derybų procedūrą dėl informacinių technologijų konsultavimo ir vystymo paslaugų teikimo ECB (OL 2005, S 137-135345), ir sudaryti sutartį su kitu paslaugų teikėju panaikinimo.

      Rezoliucinė dalis

               1.

               Atmesti apeliacinį skundą.

               2.

               Evropaïki Dynamiki — Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE padengia bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 11, 2010 1 16.


title: Byla C-235/05 P 2006 m. balandžio 27 d. Teisingumo Teismo (ketvirtoji kolegija) nutartis L'Oréal SA prieš Vidaus rinkos derinimo tarnybą (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui) (VRDT), Revlon (Suisse) SA (Apeliacinis skundas — Bendrijos prekių ženklas — Reglamentas (EB) Nr. 40/94 — 8 straipsnio 1 dalies b punktas — Dviejų prekių ženklų panašumas — Suklaidinimo galimybė — Bendrijos prekių ženklo FLEXI AIR paraiška — Ankstesnis žodinis prekių ženklas FLEX — Atsisakymas įregistruoti)

text:
               14.10.2006

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 249/1

         2006 m. balandžio 27 d. Teisingumo Teismo (ketvirtoji kolegija) nutartis L'Oréal SA prieš Vidaus rinkos derinimo tarnybą (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui) (VRDT), Revlon (Suisse) SA

   (Byla C-235/05 P) (1)

   (Apeliacinis skundas - Bendrijos prekių ženklas - Reglamentas (EB) Nr. 40/94 - 8 straipsnio 1 dalies b punktas - Dviejų prekių ženklų panašumas - Suklaidinimo galimybė - Bendrijos prekių ženklo FLEXI AIR paraiška - Ankstesnis žodinis prekių ženklas FLEX - Atsisakymas įregistruoti)
   (2006/C 249/01)
   Proceso kalba: anglų
   Šalys

      Ieškovė: L'Oréal SA, atstovaujama advokato X. Buffet Delmas d'Autante

      Kitos proceso šalys: Vidaus rinkos derinimo tarnyba (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui), atstovaujama G. Schneider, Revlon (Suissse) SA

   Dalykas
   Apeliacinis skundas, pateiktas dėl 2005 m. kovo 16 d. Pirmosios instancijos teismo (antroji kolegija) sprendimo byloje L'Oréal prieš VRDT (T-112/03) atmesti kaip nepagrįstą žodinio Bendrijos prekių ženklo „FLEXI AIR“ paraišką 3 klasės prekėms pateikusio asmens ieškinį, pareikštą dėl 2003 m. sausio 15 d. Vidaus rinkos derinimo tarnybos (VRDT) ketvirtosios apeliacinės tarybos sprendimo R 0396/2001-4 atmesti apeliaciją, pateiktą dėl Protestų skyriaus sprendimo, išnagrinėjus žodinio nacionalinio prekių ženklo „FLEX“ 3 ir 34 klasių prekėms savininko protestą, atsisakyti įregistruoti minėtą prekių ženklą, panaikinimo.
   Rezoliucinė dalis

               1.

               Atmesti apeliacinį skundą.

               2.

               Priteisti iš L'Oréal SA bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL L 205, 2005 8 20.


title: Byla T-461/13: 2013 m. rugpjūčio 30 d. pareikštas ieškinys byloje Ispanija prieš Komisiją

text:
               19.10.2013

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 304/23

         2013 m. rugpjūčio 30 d. pareikštas ieškinys byloje Ispanija prieš Komisiją

   (Byla T-461/13)
   2013/C 304/41
   Proceso kalba: ispanų

      Šalys

      Ieškovė: Ispanijos Karalystė, atstovaujama A. Rubio González

      Atsakovė: Europos Komisija

      Reikalavimai

   Ieškovė Bendrojo Teismo prašo:

               —

               panaikinti ginčijamą sprendimą,

               —

               priteisti iš atsakovės bylinėjimosi išlaidas.

      Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

   Šis ieškinys pareikštas dėl 2013 m. birželio 19 d. Komisijos sprendimo dėl valstybės pagalbos SA.28599 (C 23/2010) (ex NN 36/2010, ex CP 163/2009), kurią Ispanijos Karalystė suteikė skaitmeninės antžeminės televizijos diegimui nuošaliose ir menkiausiai urbanizuotose zonose (išskyrus — Kastilija-La Mančoje). Tame sprendime nuspręsta, kad ta pagalba buvo iš dalies nesuderinama su vidaus rinka, todėl nurodyta ją susigrąžinti.
   Ieškiniui pagrįsti ieškovė nurodo penkis pagrindus.

               1.

               Pirmasis ieškinio pagrindas susijęs su SESV 107 straipsnio 1 dalies pažeidimu, nes šiuo atveju ūkinę veiklą vykdantis subjektas negavo jokios ekonominės naudos, priemonė nebuvo atrankinio pobūdžio, o konkurencija nebuvo iškraipyta.

               2.

               Antrasis ieškinio pagrindas susijęs su SESV 106 straipsnio 2 dalies ir 107 straipsnio 3 dalies c punkto pažeidimu, nes nebuvo įrodyta, kad buvo pažeistas technologinio neutralumo principas.

               3.

               Trečiasis ieškinio pagrindas susijęs su procedūros dėl valstybės pagalbos pažeidimu atsižvelgiant, šiuo atveju, į jos pernelyg ilgą trukmę, neįvertinus pateiktų įrodymų ir dėl tyrimo nenuoseklumo bei objektyvumo stokos.

               4.

               Ketvirtasis papildomai pateiktas ieškinio pagrindas susijęs su teisinio saugumo, lygybės, proporcingumo ir subsidiarumo principų pažeidimais bei su iš to kylančiu pareigos susigrąžinti pagalbą nebuvimu, nes remiantis 1999 m. kovo 22 d. Tarybos reglamento (EB) Nr. 659/1999, nustatančio išsamias EB Sutarties 93 straipsnio taikymo taisykles (OL L 83, p. 1; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 8 sk., 1 t., p. 339), 14 straipsniu pagalbos nereikia susigrąžinti, jei buvo pažeisti bendrieji Sąjungos teisės principai.

               5.

               Penktasis ieškinio pagrindas, kuris taip pat pateiktas papildomai, susijęs su Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijoje įtvirtintos teisės į informaciją pažeidimu ir su iš to kylančiu pareigos susigrąžinti nebuvimu.


title: Byla C-121/13: 2013 m. kovo 14 d. Amtsgericht Wedding (Vokietija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Rechtsanwaltskanzlei CMS Hasche Sigle, Partnerschaftsgesellschaft prieš Xceed Holding Ltd.

text:
               8.6.2013

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 164/10

         2013 m. kovo 14 d.Amtsgericht Wedding (Vokietija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Rechtsanwaltskanzlei CMS Hasche Sigle, Partnerschaftsgesellschaft prieš Xceed Holding Ltd.

   (Byla C-121/13)
   2013/C 164/16
   Proceso kalba: vokiečių

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Amtsgericht Wedding

      Šalys pagrindinėje byloje

      Ieškovė: Rechtsanwaltskanzlei CMS Hasche Sigle, Partnerschaftsgesellschaft

      Atsakovė: Xceed Holding Ltd.

      Prejudiciniai klausimai

               1.

               Ar 2006 m. gruodžio 12 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentą (EB) Nr. 1896/2006 (1), nustatantį Europos mokėjimo įsakymo procedūrą, reikia aiškinti taip, kad atsakovas gali pateikti prašymą peržiūrėti Europos mokėjimo įsakymą teisme ir tuo atveju, kai mokėjimo įsakymas jam neįteiktas arba įteiktas netinkamai? Ar tokiu atveju galima atitinkamai remtis Reglamento Nr. 1986/2006 20 straipsnio 1 arba 2 dalimi?

               2.

               Jei atsakymas į pirmąjį klausimą būtų teigiamas:
               Kokios procesinės pasekmės atsiranda, jei prašymas dėl peržiūros patenkinamas? Ar tokiu atveju galima atitinkamai remtis Reglamento Nr. 1896/2006 20 straipsnio 3 dalimi arba 17 straipsnio 1 dalimi?

      (1)  OL L 399, p. 1.


title: Byla C-449/14 P: 2016 m. lapkričio 10 d. Teisingumo Teismo (pirmoji kolegija) sprendimas byloje DTS Distribuidora de Televisión Digital, SA/Europos Komisija, Telefónica de España, SA, Telefónica Móviles España, SA, Ispanijos Karalystė, Corporación de Radio y Televisión Española, SA (RTVE) (Apeliacinis skundas — Valstybės pagalba — Pagalbos schema, taikoma nacionaliniam visuomeniniam radijo transliuotojui — Su viešąja paslauga susiję įsipareigojimai — Kompensacija — SESV 106 straipsnio 2 dalis — Sprendimas, kuriuo pagalbos schema pripažįstama suderinama su vidaus rinka — Finansavimo tvarkos pakeitimas — Mokestinės priemonės — Mokamos televizijos operatoriams nustatytas mokestis — Sprendimas, kuriuo pakeista pagalbos schema pripažįstama suderinama su vidaus rinka — Atsižvelgimas į finansavimo tvarką — Privalomas tarpusavio ryšys tarp mokesčio ir pagalbos schemos — Tiesioginė pajamų iš mokesčio įtaka pagalbos dydžiui — Su viešąja paslauga susijusios užduoties vykdymo grynųjų sąnaudų padengimas — Mokesčio mokėtojo ir pagalbos gavėjo konkurenciniai ryšiai — Nacionalinės teisės iškraipymas)

text:
               16.1.2017

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 14/2

         2016 m. lapkričio 10 d. Teisingumo Teismo (pirmoji kolegija) sprendimas byloje DTS Distribuidora de Televisión Digital, SA/Europos Komisija, Telefónica de España, SA, Telefónica Móviles España, SA, Ispanijos Karalystė, Corporación de Radio y Televisión Española, SA (RTVE)

   (Byla C-449/14 P) (1)

   ((Apeliacinis skundas - Valstybės pagalba - Pagalbos schema, taikoma nacionaliniam visuomeniniam radijo transliuotojui - Su viešąja paslauga susiję įsipareigojimai - Kompensacija - SESV 106 straipsnio 2 dalis - Sprendimas, kuriuo pagalbos schema pripažįstama suderinama su vidaus rinka - Finansavimo tvarkos pakeitimas - Mokestinės priemonės - Mokamos televizijos operatoriams nustatytas mokestis - Sprendimas, kuriuo pakeista pagalbos schema pripažįstama suderinama su vidaus rinka - Atsižvelgimas į finansavimo tvarką - Privalomas tarpusavio ryšys tarp mokesčio ir pagalbos schemos - Tiesioginė pajamų iš mokesčio įtaka pagalbos dydžiui - Su viešąja paslauga susijusios užduoties vykdymo grynųjų sąnaudų padengimas - Mokesčio mokėtojo ir pagalbos gavėjo konkurenciniai ryšiai - Nacionalinės teisės iškraipymas))
   (2017/C 014/02)
   Proceso kalba: ispanų

      Šalys

      Apeliantė: DTS Distribuidora de Televisión Digital, SA, atstovaujama advokatų H. Brokelmann ir M. Ganino

      Kitos proceso šalys: Europos Komisija, atstovaujama C. Urraca Caviedes, B. Stromsky ir G. Valero Jordana, Telefónica de España SA, Telefónica Móviles España SA, atstovaujamos abogados F. González Díaz, F. Salerno ir V. Romero Algarra, Ispanijos Karalystė, atstovaujama A. Sampol Pucurull, Corporación de Radio y Televisión Española SA (RTVE), atstovaujama abogados A. Martínez Sánchez ir J. Rodríguez Ordóñez

      Rezoliucinė dalis

               1.

               Atmesti apeliacinį skundą.

               2.

               DTS Distribuidora de Televisión Digital SA padengia ne tik savo, bet ir Europos Komisijos bylinėjimosi išlaidas, susijusias su pagrindiniu apeliaciniu skundu.

               3.

               Telefónica de España SA ir Telefónica Móviles España SA padengia ne tik savo, bet ir Europos Komisijos bylinėjimosi išlaidas, susijusias su priešpriešiniu apeliaciniu skundu.

               4.

               Corporación de Radio y Televisión Española SA (RTVE) ir Ispanijos Karalystė padengia savo bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 395, 2014 11 10.


title: Byla F-95/06 2006 m. rugpjūčio 11 d. pareikštas ieškinys byloje Taruffi prieš Europos Bendrijų Komisiją

text:
               30.9.2006

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 237/23

         2006 m. rugpjūčio 11 d. pareikštas ieškinys byloje Taruffi prieš Europos Bendrijų Komisiją

   (Byla F-95/06)
   (2006/C 237/40)
   Proceso kalba:
   Šalys

      Ieškovas: Adrien Taruffi (Schouweiler, Liuksemburgas), atstovaujama advokatų S. Orlandi, A. Coolen, J.-N. Louis ir E. Marchal,

      Atsakovė: Europos Bendrijų Komisija
   Ieškovo reikalavimai

               —

               Pripažinti, kad 2004 m. gruodžio 23 d. Komisijos sprendimu patvirtintų Pareigūnų tarnybos nuostatų 45 straipsnio bendrųjų įgyvendinimo taisyklių (BĮT) 4 straipsnio 1 dalis yra neteisėta.

               —

               Panaikinti Komisijos sprendimus, nustatančius ieškovės nuopelnų ir pirmenybės balus vykdant 2004 m. ir 2005 m. paaukštinimo procedūrą ir sprendimus neįrašyti jos į paaukštinimų komiteto nuopelnų sąrašą ir vykdant 2004 m. paaukštinimo procedūrą paaukštintų į B*10 lygį pareigūnų sąrašą.

               —

               Priteisti iš atsakovės bylinėjimosi išlaidas.

         Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai
   Pagrįsdamas savo ieškinį ieškovas nurodo, kad paaukštinimo komitetas, po to, kai iš administracijos buvo gautas teigiamas atsakymas dėl ieškovo pirmojo skundo, neišsamiai įvertino jo nuopelnus.
   Dėl 2004 m. veiklos ieškovas būtent nurodo esminę vertinimo klaidą, kadangi jo 2004 m. veiklos nuopelnai buvo prilyginti pareigūnų, priskirtų „tyrimų“ biudžetui, nuopelnams, tuo tarpu kai šia veikla jis priskirtinas „einamajam“ biudžetui.
   Dėl 2005 m. veiklos ieškovas mano, kad Komisijos BĮT 4 straipsnio 1 dalies aiškinimas, kad nors ieškovas ir buvo paskirtas dirbti dviejuose generaliniuose direktoratuose ir buvo patvirtinta tarpinė ataskaita už 2004 m. pirmąjį pusmetį, tik galutinę ataskaitą turintis patvirtinti generalinis direktoratas yra kompetentingas suteikti prioriteto balus, yra neteisėtas.
   Ieškovas mano, kad skundžiami sprendimai apskritai buvo priimti pažeidžiant Pareigūnų tarnybos nuostatų 45 straipsnį, kadangi stažas, o ne nuopelnai turėjo būti esminis vertinimo kriterijus.


title: Byla T-10/09 RENV: 2014 m. gruodžio 11 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Formula One Licensing BV/VRDT – ESPN Sports Media (F1-LIVE) (Bendrijos prekių ženklas — Protesto procedūra — Vaizdinio Bendrijos prekių ženklo „F1-LIVE“ paraiška — Ankstesni vaizdinis Bendrijos prekių ženklas „F1“ ir nacionaliniai bei tarptautiniai žodiniai prekių ženklai „F1 Formula 1“  — Santykiniai atmetimo pagrindai — Reglamento (EB) Nr. 40/94 8 straipsnio 1 dalies b punktas ir 5 dalis (dabar – Reglamento (EB) Nr. 207/2009 8 straipsnio 1 dalies b punktas ir 5 dalis))

text:
               9.2.2015

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 46/41

         2014 m. gruodžio 11 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Formula One Licensing BV/VRDT – ESPN Sports Media (F1-LIVE)

   (Byla T-10/09 RENV) (1)

   ((Bendrijos prekių ženklas - Protesto procedūra - Vaizdinio Bendrijos prekių ženklo „F1-LIVE“ paraiška - Ankstesni vaizdinis Bendrijos prekių ženklas „F1“ ir nacionaliniai bei tarptautiniai žodiniai prekių ženklai „F1 Formula 1“ - Santykiniai atmetimo pagrindai - Reglamento (EB) Nr. 40/94 8 straipsnio 1 dalies b punktas ir 5 dalis (dabar – Reglamento (EB) Nr. 207/2009 8 straipsnio 1 dalies b punktas ir 5 dalis)))
   (2015/C 046/49)
   Proceso kalba: anglų

      Šalys

      Ieškovė: Formula One Licensing BV (Roterdamas, Nyderlandai), atstovaujama advokatų B. Klingberg ir K. Sandberg

      Atsakovė: Vidaus rinkos derinimo tarnyba (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui), atstovaujama A. Folliard-Monguiral

      Kita procedūros VRDT Apeliacinėje taryboje šalis, įstojusi į bylą Bendrajame Teisme: ESPN Sports Media Ltd (Londonas, Jungtinė Karalystė), atstovaujama advokato T. de Haan

      Dalykas

   Ieškinys dėl 2008 m. spalio 16 d. VRDT pirmosios apeliacinės tarybos sprendimo (byla R 7/2008-1), susijusio su protesto procedūra tarp Racing-Live ir Formula One Licensing BV.

      Rezoliucinė dalis

               1.

               Panaikinti 2008 m. spalio 16 d. Vidaus rinkos derinimo tarnybos (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui) (VRDT) pirmosios apeliacinės tarybos sprendimą (byla R 7/2008-1).

               2.

               Priteisti iš VRDT ir ESPN Sports Media Ltd bylinėjimosi išlaidas, kurias Formula One Licensing BV patyrė per procesus Bendrajame Teisme ir Teisingumo Teisme, ir išlaidas, kurias ji patyrė per procedūrą VRDT apeliacinėje taryboje.

      (1)  OL C 55, 2009 3 7.


title: Byla T-144/05 2008 m. gruodžio 18 d. Pirmosios instancijos teismo sprendimas byloje Muñiz prieš Komisiją (Galimybė susipažinti su dokumentais — Reglamentas (EB) 1049/2001 — Dokumentai susiję su Muitų kodekso komiteto Tarifų ir statistinės nomenklatūros (mechanika/įvairūs) darbo grupės susitikimu — Atsisakymas leisti susipažinti — Sprendimų priėmimo proceso apsauga grindžiama išimtis)

text:
               21.2.2009

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 44/41

         2008 m. gruodžio 18 d. Pirmosios instancijos teismo sprendimas byloje Muñiz prieš Komisiją

   (Byla T-144/05) (1)

   (Galimybė susipažinti su dokumentais - Reglamentas (EB) 1049/2001 - Dokumentai susiję su Muitų kodekso komiteto Tarifų ir statistinės nomenklatūros (mechanika/įvairūs) darbo grupės susitikimu - Atsisakymas leisti susipažinti - Sprendimų priėmimo proceso apsauga grindžiama išimtis)
   (2009/C 44/70)
   Proceso kalba: anglų
   Šalys

      Ieškovas: Pablo Muñiz (Briuselis, Belgija), atstovaujamas iš pradžių advokato B. Dehandschutter, vėliau — advokato L. Defalque

      Atsakovė: Europos Bendrijų Komisija, atstovaujama P. Costa de Oliveira ir I. Chatzigiannis
   Dalykas
   2005 m. vasario 3 d. Komisijos sprendimo, atmesti ieškovo prašymą susipažinti su 2004 m. rugsėjo mėn. įvykusio Muitų kodekso komiteto Tarifų ir statistinės nomenklatūros (mechanika/įvairūs) darbo grupės susitikimo tam tikrais dokumentais, panaikinimas
   Rezoliucinė dalis

               1.

               Panaikinti 2005 m. vasario 3 d. Komisijos sprendimą teik, kiek juo atsisakoma leisti susipažinti su šiais dokumentais: TAXUD/1369/2003 dėl namų kinų, TAXUD/974/2004 dėl mišrių transporto priemonių, TAXUD/1342/2003, TAXUD/2465/2004 ir TAXUD/2495/2004 dėl pastovios įtampos maitinimo šaltinių, XXI/770/1998, dėl neužbaigtų automatinių duomenų apdorojimo mašinų, ir 2004 m. rugsėjo mėn. įvykusio Muitų kodekso komiteto Tarifų ir statistinės nomenklatūros (mechanika/įvairūs) darbo grupės susitikimo protokolu (dokumentas TAXUD/3010/2004 — V priedas).

               2.

               Dėl likusios ieškinio dalies sprendimo priimti nereikia.

               3.

               Komisija padengia Pablo Muñiz bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 132, 2005 5 28.


title: Byla T-460/09: 2011 m. gegužės 5 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje CheapFlights International prieš VRDT — Cheapflights (Cheapflights) ( „Bendrijos prekių ženklas — Protesto procedūra — Vaizdinio Bendrijos prekių ženklo „Cheapflights“ paraiška — Ankstesnis vaizdinis nacionalinis prekių ženklas „CheapFlights“ — Santykinis atmetimo pagrindas — Galimybė supainioti — Ženklų panašumas — Reglamento (EB) Nr. 207/2009 8 straipsnio 1 dalies b punktas“ )

text:
               25.6.2011

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 186/22

         2011 m. gegužės 5 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje CheapFlights International prieš VRDT — Cheapflights (Cheapflights)

   (Byla T-460/09) (1)

   (Bendrijos prekių ženklas - Protesto procedūra - Vaizdinio Bendrijos prekių ženklo „Cheapflights“ paraiška - Ankstesnis vaizdinis nacionalinis prekių ženklas „CheapFlights“ - Santykinis atmetimo pagrindas - Galimybė supainioti - Ženklų panašumas - Reglamento (EB) Nr. 207/2009 8 straipsnio 1 dalies b punktas)
   2011/C 186/40
   Proceso kalba: anglų

      Šalys

      Ieškovė: CheapFlights International Ltd (Balibofis, Airija), atstovaujama advokatų A. von Mühlendahl ir H. Hartwig

      Atsakovė: Vidaus rinkos derinimo tarnyba (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui), atstovaujama D. Botis

      Kita procedūros VRDT Apeliacinėje taryboje šalis, įstojusi į bylą Bendrajame Teisme: Cheapflights Ltd (Londonas, Jungtinė Karalystė), atstovaujama QC M. Edenborough

      Dalykas

   Ieškinys, pareikštas dėl 2009 m. rugpjūčio 31 d. VRDT ketvirtosios apeliacinės tarybos sprendimo (byla R 1356/2007-4), susijusio su protesto procedūra tarp CheapFlights International Ltd ir Cheapflights Ltd.

      Rezoliucinė dalis

               1.

               Panaikinti 2009 m. rugpjūčio 31 d. Vidaus rinkos derinimo tarnybos (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui) (VRDT)) ketvirtosios apeliacinės tarybos sprendimą (byla R 1356/2007-4).

               2.

               Atmesti likusią ieškinio dalį.

               3.

               Priteisti iš VRDT ir Cheapflights Ltd bylinėjimosi išlaidas, įskaitant ir CheapFlights International Ltd nurodytas vykstant procedūrai Apeliacinėje taryboje.

      (1)  OL C 24, 2010 1 30.


title: Byla C-259/17: 2017 m. gegužės 16 d. Budai Központi Kerületi Bíróság (Vengrija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Zoltán Rózsavölgyi y Zoltánné Rózsavölgyi/Unicredit Leasing Hungary Zrt. ir Unicredit Leasing Immo Truck Zrt.

text:
               7.8.2017

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 256/8

         2017 m. gegužės 16 d.Budai Központi Kerületi Bíróság (Vengrija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Zoltán Rózsavölgyi y Zoltánné Rózsavölgyi/Unicredit Leasing Hungary Zrt. ir Unicredit Leasing Immo Truck Zrt.

   (Byla C-259/17)
   (2017/C 256/07)
   Proceso kalba: vengrų

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Budai Központi Kerületi Bíróság

      Šalys pagrindinėje byloje

      Ieškovai: Zoltán Rózsavölgyi ir Zoltánné Rózsavölgyi

      Atsakovės: Unicredit Leasing Hungary Zrt. ir Unicredit Leasing Immo Truck Zrt.

      Prejudiciniai klausimai

               1.

               Ar, visų pirma atsižvelgiant į tai, jog kai pagrindinio sutarties dalyko apibrėžimas yra nesąžiningas, dėl to visa sutartis (o ne jos dalis) tampa negaliojanti, sutarties sąlygos, kurioje apibrėžtas pagrindinis paskolos sutarties dalykas, pripažinimas negaliojančia dėl nesąžiningumo (reiškiantis, kad sutarties sąlyga negali būti privaloma vartotojui) gali lemti (pavyzdžiui, taikant teismo sprendimą, nacionalinės teisės normoje numatytas konkrečias teisines pasekmes, teisės akto nuostatą arba sprendimą, kuriuo suvienodinama teisė), kad sutarties teisinis kvalifikavimas arba jo poveikis pasikeičia taip, kad užsienio valiuta išreikštos paskolos sutartis (pagal kurią kredito sumos nustatomos ir registruojamos užsienio valiuta (toliau – kredito valiuta), o pareiga grąžinti šias kredito sumas vykdoma nacionaline valiuta (toliau – grąžinimo valiuta)) visų pirma turi būti laikoma paskolos Vengrijos forintais sutartimi?

                           1.1.

                           Jeigu sutarties sąlygos, kurioje apibrėžtas pagrindinis paskolos sutarties dalykas, pripažinimas negaliojančia dėl nesąžiningumo gali lemti, kad sutarties teisinis kvalifikavimas arba jo poveikis pasikeičia, ar iš to išplaukiantis minėto teisinio kvalifikavimo pakeitimas gali lemti (pavyzdžiui, taikant teismo sprendimą, nacionalinės teisės normoje numatytas konkrečias teisines pasekmes, teisės akto nuostatą arba sprendimą, kuriuo suvienodinama teisė), kad tam tikri teisinių santykių aspektai, kurie turi finansinį poveikį, gali taip pat kisti vartotojo nenaudai (pavyzdžiui, centrinio banko palūkanų normos arba paskoloms Vengrijos forintais taikomos rinkos palūkanų normos taikymas atgaline data užuot taikius sutartyje nustatytą mažesnę palūkanų normą)?

               2.

               Ar teisinės pasekmės, kylančios iš [sutarties sąlygos] nesąžiningumo, yra vien absoliutus teisės klausimas arba ar, vertinant minėtas pasekmes, gali būti svarbios šios aplinkybės:

                           1)

                           sutartinė praktika sudarant kitų rūšių sutartis nei tas, kuriose yra nesąžiningų sąlygų,

                           2)

                           tariamas tam tikrų veiklos vykdytojų, kuriems daromas tiesioginis ekonominis poveikis (pavyzdžiui, užsienio valiuta išreikštų paskolų atveju – paskolų užsienio valiuta gavėjų grupė ir bankų sistema), pažeidžiamumas arba

                           3)

                           atitinkamų trečiųjų asmenų ir grupių, kuriems nėra daromas tiesioginis ekonominis poveikis, interesai; pavyzdžiui, dėl to, kad pripažinus sutarties sąlygą negaliojančia daugumos paskolų užsienio valiuta davėjų grupės narių padėtis galiausiai, atsižvelgiant į sąskaitas skaitine išraiška, taptų palankesnė už paskolų Vengrijos forintais davėjų grupės narių padėtį?

               3.

               Ar, taikant Direktyvos 93/13/EEB (1) 3 straipsnio 1 dalį, 4 straipsnio 2 dalį, 5 straipsnį ir 6 straipsnio 1 dalį (t. y. vertinant sutarties sąlygos nesąžiningumą ir jo teisines pasekmes), sutarties sąlygą, pagal kurią valiutos kurso rizika tenka vartotojui (t. y. sutarties nuostata (-os), kurioje (-iose) reglamentuojamas rizikos prisiėmimas), gali sudaryti kelios sąlygos?

               4.

               Ar Direktyvos 93/13/EB 6 straipsnio 1 dalis (joje numatyta, kad pardavėjo ar tiekėjo su vartotoju sudarytoje sutartyje esančios nesąžiningos sąlygos nėra privalomos vartotojui) gali būti aiškinama taip, kad tam tikra sutarties sąlyga (ne kokia nors jos dalis, o ji visa) gali būti visiškai nesąžininga arba ar ji iš dalies nėra nesąžininga ir iš dalies nesąžininga, todėl yra toliau iš dalies taikoma (pavyzdžiui, atsižvelgiant į teismo atliekamą konkretaus atvejo vertinimą) ir gali būti tam tikra apimtimi privaloma vartotojui (t. y., atsižvelgiant į jos poveikį, abiem atvejais ji yra nesąžininga tik tam tikra apimtimi), pavyzdžiui, taikant teismo sprendimą, nacionalinės teisės normoje numatytas konkrečias teisines pasekmes, teisės akto nuostatą arba sprendimą, kuriuo suvienodinama teisė?

                           4.1.

                           Ar, darant prielaidą, jog Direktyvos 93/13 6 straipsnio 1 dalį reikia aiškinti taip, kad tam tikra sutarties sąlyga gali būti visiškai nesąžininga arba kad ji iš dalies nėra nesąžininga ir iš dalies nesąžininga, todėl yra toliau iš dalies taikoma ir gali būti tam tikra apimtimi privaloma vartotojui (t. y., atsižvelgiant į jos poveikį, abiem atvejais ji yra nesąžininga tik tam tikra apimtimi), aplinkybė, jog dėl to, kad ginčijama sutarties sąlyga, kurioje apibrėžtas pagrindinis sutarties dalykas, yra nesąžininga, visa sutartis tampa negaliojanti, gali lemti, kad galiausiai vartotojo padėtis, atsižvelgiant į sąskaitas skaitine išraiška, yra blogesnė, o pardavėjo arba tiekėjo padėtis yra palankesnė negu tuo atveju, jeigu dėl ginčijamos sutarties sąlygos, kurioje apibrėžtas pagrindinis sutarties dalykas, nesąžiningumo paskolos sutartis būtų tik iš dalies nesąžininga (todėl kitos nepakitusio turinio sutarties sąlygos toliau būtų privalomos šalims)?

               5.

                           5.1.

                           Ar galima laikyti, kad, atsižvelgiant į ekonominius padarinius, sutarties sąlyga, pagal kurią valiutos kurso rizika tenka vartotojui (kita sutarties šalis pardavėjas arba tiekėjas šią sąlygą naudoja kaip bendrąją sutarties sąlygą, dėl kurios nebuvo atskirai derėtasi) ir kuri buvo parengta vykdant įstatyme numatytą neišvengiamai bendro pobūdžio pareigą pateikti informaciją, nėra nesąžininga, nes suformuluota aiškiai ir suprantamai, jeigu minėtoje sutarties sąlygoje nėra aiškiai nurodyta, kad pagal paskolos sutartį mokėtinų grąžinimo įmokų dydis gali viršyti vartotojo pajamų dydį, kurį nustatė kita sutarties šalis pardavėjas arba tiekėjas vertindamas mokumą; taip pat atsižvelgiant į tai, kad atitinkamoje nacionalinės teisės normoje reikalaujama išsamiai raštu nurodyti riziką, o ne tik pareikšti apie rizikos egzistavimą ir jos priskyrimą; be to, kadangi remiantis Europos Sąjungos Teisingumo Teismo sprendimo byloje C-26/13 motyvuojamosios dalies 74 punktu galima reikalauti, kad kita sutarties šalis pardavėjas arba tiekėjas ne tik supažindintų vartotoją su rizika, bet taip pat kad vartotojas, remdamasis informacija, galėtų įvertinti potencialiai reikšmingus ekonominius padarinius, kurie gali jam kilti dėl valiutos kurso rizikos prisiėmimo, taigi ir bendrą paskolos kainą?

                           5.2.

                           Ar galima laikyti, kad, atsižvelgiant į ekonominius padarinius, sutarties nuostata, pagal kurią valiutos kurso rizika tenka vartotojui (kita sutarties šalis pardavėjas arba tiekėjas šią sąlygą naudoja kaip bendrąją sutarties sąlygą, dėl kurios nebuvo atskirai derėtasi) ir kuri buvo parengta vykdant įstatyme numatytą neišvengiamai bendro pobūdžio pareigą pateikti informaciją, nėra nesąžininga, nes suformuluota aiškiai ir suprantamai, jeigu minėtoje sutarties sąlygoje nėra aiškiai nurodyta, kad pagal paskolos sutartį likusi mokėti paskolos suma gali viršyti vartotojo turto vertę, kurią nustatė kita sutarties šalis pardavėjas arba tiekėjas vertindamas mokumą; taip pat atsižvelgiant į tai, kad atitinkamoje nacionalinės teisės normoje reikalaujama išsamiai raštu nurodyti riziką, o ne tik pareikšti apie rizikos egzistavimą ir jos priskyrimą; be to, kadangi remiantis Europos Sąjungos Teisingumo Teismo sprendimo byloje C-26/13 motyvuojamosios dalies 74 punktu galima reikalauti, kad kita sutarties šalis pardavėjas arba tiekėjas ne tik supažindintų vartotoją su rizika, bet taip pat kad vartotojas, remdamasis informacija, galėtų įvertinti potencialiai reikšmingus ekonominius padarinius, kurie gali jam kilti dėl valiutos kurso rizikos prisiėmimo, taigi ir bendrą paskolos kainą?

                           5.3.

                           Ar galima laikyti, kad, atsižvelgiant į ekonominius padarinius, sutarties sąlyga, pagal kurią valiutos kurso rizika tenka vartotojui (kita sutarties šalis pardavėjas arba tiekėjas šią sąlygą naudoja kaip bendrąją sutarties sąlygą, dėl kurios nebuvo atskirai derėtasi) ir kuri buvo parengta vykdant įstatyme numatytą neišvengiamai bendro pobūdžio pareigą pateikti informaciją, nėra nesąžininga, nes suformuluota aiškiai ir suprantamai, jeigu minėtoje sutarties sąlygoje nėra aiškiai nurodyta, kad 1) nėra jokios valiutos kurso pokyčių viršutinės ribos, 2) valiutos kurso pokyčių galimybė yra reali ir jie gali įvykti paskolos sutarties galiojimo laikotarpiu, 3) dėl to grąžinimo įmokų dydis gali išaugti neribotai, 4) dėl valiutos kurso pokyčių ne tik grąžinimo įmokų dydis, bet ir likusi mokėti paskolos suma gali išaugti neribotai, 5) galimi nuostoliai yra neriboti, 6) būtinų apsaugos priemonių poveikis yra ribotas ir reikalauja nuolatinio dėmesio, 7) kurio kita sutarties šalis pardavėjas arba tiekėjas negali užtikrinti; taip pat atsižvelgiant į tai, kad atitinkamoje nacionalinės teisės normoje reikalaujama išsamiai raštu nurodyti riziką, o ne tik pareikšti apie rizikos egzistavimą ir jos priskyrimą; be to, kadangi remiantis Europos Sąjungos Teisingumo Teismo sprendimo byloje C-26/13 motyvuojamosios dalies 74 punktu galima reikalauti, kad kita sutarties šalis pardavėjas arba tiekėjas ne tik supažindintų vartotoją su rizika, bet taip pat kad vartotojas, remdamasis informacija, galėtų įvertinti potencialiai reikšmingus ekonominius padarinius, kurie gali jam kilti dėl valiutos kurso rizikos prisiėmimo, taigi ir bendrą paskolos kainą?

                           5.4.

                           Ar, visų pirma atsižvelgiant į tai, jog gali nutikti taip, arba tai jau yra nutikę, kad nacionalinėje jurisprudencijoje arba nacionalinės teisės aktuose bus prieita prie išvados, kad užsienio valiuta išreikštų paskolų atveju vartotojas skolinasi užsienio valiuta dėl palankesnės palūkanų normos atitinkamu laikotarpiu negu paskolų Vengrijos forintais atveju ir dėl to vien jis patiria valiutos kurso pokyčių pasekmes; taip pat atsižvelgiant į tai, jog gali nutikti taip, ir tai jau yra nutikę, kad nacionalinėje jurisprudencijoje arba nacionalinės teisės aktuose bus prieita prie išvados, kad vienašalio ir nenumatyto sutartinių įsipareigojimų perdavimo po paskolos sutarties sudarymo nesąžiningumas gali būti nevertinamas, nes negaliojimo pagrindai turi egzistuoti sutarties sudarymo momentu; be to, atsižvelgiant į tai, kad atitinkamoje nacionalinės teisės normoje reikalaujama išsamiai raštu nurodyti riziką, o ne tik pareikšti apie rizikos egzistavimą ir jos priskyrimą; be to, kadangi remiantis Europos Sąjungos Teisingumo Teismo sprendimo byloje C-26/13 motyvuojamosios dalies 74 punktu galima reikalauti, kad kita sutarties šalis pardavėjas arba tiekėjas ne tik supažindintų vartotoją su rizika, bet taip pat kad vartotojas irgi galėtų įvertinti riziką, galima laikyti, kad, atsižvelgiant į ekonominius padarinius, sutarties sąlyga, pagal kurią valiutos kurso rizika tenka vartotojui (kita sutarties šalis pardavėjas arba tiekėjas šią sąlygą naudoja kaip bendrąją sutarties sąlygą, dėl kurios nebuvo atskirai derėtasi) ir kuri buvo parengta vykdant įstatyme numatytą neišvengiamai bendro pobūdžio pareigą pateikti informaciją, nėra nesąžininga, nes suformuluota aiškiai ir suprantamai, jeigu minėtoje sutarties sąlygoje nėra aiškiai nurodyta numatoma valiutos kurso pokyčių kryptis sutarties galiojimo laikotarpiu (bent jau pradiniu laikotarpiu) ir jo minimalios ir (arba) maksimalios vertės (pavyzdžiui, remiantis išankstinio valiutos kurso apskaičiavimo metodu ir (arba) palūkanų normų lygybės principu, pagal kuriuos užsienio valiuta išreikštų paskolų srityje galima labai patikimai prognozuoti, jog pranašumas palūkanų srityje, t. y. kad LIBOR [London Interbank Offered Rate] arba EURIBOR [Euro Interbank Offered Rate] norma yra mažesnė už BUBOR [Budapest Interbank Offered Rate] normą, reiškia, kad vartotojas patiria nuostolį dėl valiutos kurso pasikeitimo, nes grąžinimo valiutos kursas nukrenta kredito valiutos atžvilgiu)?

                           5.5.

                           Ar galima laikyti, kad, atsižvelgiant į ekonominius padarinius, sutarties sąlyga, pagal kurią valiutos kurso rizika tenka vartotojui (kita sutarties šalis pardavėjas arba tiekėjas šią sąlygą naudoja kaip bendrąją sutarties sąlygą, dėl kurios nebuvo atskirai derėtasi) ir kuri buvo parengta vykdant įstatyme numatytą neišvengiamai bendro pobūdžio pareigą pateikti informaciją, nėra nesąžininga, nes suformuluota aiškiai ir suprantamai, jeigu minėtoje sutarties sąlygoje nėra aiškiai ir tiksliai nurodyta (pavyzdžiui, kiekybiškai įvertinant, naudojant įvairius duomenis arba grafine forma, grąžinimo valiutos kurso ir kredito valiutos kurso santykio raidą bent jau tokiu laikotarpiu, kiek trunka vartotojo įsipareigojimo laikotarpis) reali rizika, kuri gali kilti skolininkui dėl vartotojui priskiriamos valiutos kurso rizikos; taip pat atsižvelgiant į tai, kad atitinkamoje nacionalinės teisės normoje reikalaujama išsamiai raštu nurodyti riziką, o ne tik pareikšti apie rizikos egzistavimą ir jos priskyrimą; be to, kadangi remiantis Europos Sąjungos Teisingumo Teismo sprendimo byloje C-26/13 motyvuojamosios dalies 74 punktu galima reikalauti, kad kita sutarties šalis pardavėjas arba tiekėjas ne tik supažindintų vartotoją su rizika, bet taip pat kad vartotojas, remdamasis informacija, galėtų įvertinti potencialiai reikšmingus ekonominius padarinius, kurie gali jam kilti dėl valiutos kurso rizikos prisiėmimo, taigi ir bendrą paskolos kainą?

                           5.6.

                           Ar, visų pirma atsižvelgiant į tai, jog gali nutikti taip, arba tai jau yra nutikę, kad nacionalinėje jurisprudencijoje arba nacionalinės teisės aktuose bus prieita prie išvados, kad užsienio valiuta išreikštų paskolų atveju vartotojas skolinasi užsienio valiuta dėl palankesnės palūkanų normos atitinkamu laikotarpiu negu paskolų Vengrijos forintais atveju ir dėl to vien jis patiria valiutos kurso pokyčių pasekmes; be to, atsižvelgiant į tai, kad atitinkamoje nacionalinės teisės normoje reikalaujama išsamiai raštu nurodyti riziką, o ne tik pareikšti apie rizikos egzistavimą ir jos priskyrimą; be to, kadangi remiantis Europos Sąjungos Teisingumo Teismo sprendimo byloje C-26/13 motyvuojamosios dalies 74 punktu galima reikalauti, kad kita sutarties šalis pardavėjas arba tiekėjas ne tik supažindintų vartotoją su rizika, bet taip pat kad vartotojas irgi galėtų įvertinti riziką, galima laikyti, kad, atsižvelgiant į ekonominius padarinius, sutarties sąlyga, pagal kurią valiutos kurso rizika tenka vartotojui (kita sutarties šalis pardavėjas arba tiekėjas šią sąlygą naudoja kaip bendrąją sutarties sąlygą, dėl kurios nebuvo atskirai derėtasi) ir kuri buvo parengta vykdant įstatyme numatytą neišvengiamai bendro pobūdžio pareigą pateikti informaciją, nėra nesąžininga, nes suformuluota aiškiai ir suprantamai, jeigu minėtoje sutarties sąlygoje nėra aiškiai ir tiksliai nurodyta (pavyzdžiui, aiškiu ir kiekybiškai įvertinamu būdu, remiantis ankstesniais duomenimis, susijusiais bent jau su tokiu laikotarpiu, kiek trunka vartotojo įsipareigojimo laikotarpis) naudos, kurią numatoma gauti iš palūkanų taikant BUBOR normą paskolų Vengrijos forintais atveju ir LIBOR arba EURIBOR paskolų užsienio valiuta atveju, suma?

               6.

               Kaip, vertinant sutarties sąlygos, pagal kurią valiutos kurso rizika tenka vartotojui (kita sutarties šalis pardavėjas arba tiekėjas šią sąlygą naudoja kaip bendrąją sutarties sąlygą, dėl kurios nebuvo atskirai derėtasi) ir kuri buvo parengta vykdant įstatyme numatytą neišvengiamai bendro pobūdžio pareigą pateikti informaciją, nesąžiningumą, reikia paskirstyti įrodinėjimo pareigą vartotojui ir kitai sutarties šaliai pardavėjui arba tiekėjui siekiant įvertinti, ar vartotojas, prieš sudarydamas paskolos sutartį, turėjo realią galimybę susipažinti su ginčijama sutarties sąlyga, kuri jam tapo neatšaukiamai privaloma (Direktyvos 93/13/EEB 3 straipsnio 3 dalis ir priedo 1 punkto i papunktis)?

               7.

               Ar sudarant užsienio valiuta išreikštos paskolos sutartis, t. y. sandorius dėl paslaugų, kurių kaina yra susieta su valiutos kurso svyravimais finansų rinkoje, kredito įstaigos, kurios sudaro sutartį su vartotoju naudodamos savo pačių valiutos kursą, turi būti laikomos pardavėjomis ar tiekėjomis, kurios nekontroliuoja kainų svyravimų, kaip tai suprantama pagal Direktyvos 93/13/EB priedo 2 punkto c papunktį?

      (1)  – 1993 m. balandžio 5 d. Tarybos direktyva 93/13/EEB dėl nesąžiningų sąlygų sutartyse su vartotojais (OL L 95, 1993, p. 29; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 15 sk., 2 t., p. 288).


title: Byla T-99/06: 2009 m. rugsėjo 23 d. Pirmosios instancijos teismo sprendimas byloje Phildar prieš VRDT — Comercial Jacinto Parera (FILDOR) (Bendrijos prekių ženklas — Protesto procedūra — Prašymas įregistruoti žodinį Bendrijos prekių ženklą FILDOR — Ankstesnis nacionalinis pusiau vaizdinis prekių ženklas PHILDAR — Ankstesnis nacionalinis žodinis prekių ženklas FILDOR — Ankstesni tarptautiniai žodiniai ir pusiau vaizdiniai prekių ženklai PHILDAR — Santykinis atmetimo pagrindas — Galimybė supainioti — Reglamento (EB) Nr. 40/94 8 straipsnio 1 dalies b punktas, 62 ir 73 straipsniai (dabar — Reglamento (EB) Nr. 207/2009 8 straipsnio 1 dalies b punktas, 64 ir 75 straipsniai))

text:
               7.11.2009

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 267/54

         2009 m. rugsėjo 23 d. Pirmosios instancijos teismo sprendimas byloje Phildar prieš VRDT — Comercial Jacinto Parera (FILDOR)

   (Byla T-99/06) (1)

   (Bendrijos prekių ženklas - Protesto procedūra - Prašymas įregistruoti žodinį Bendrijos prekių ženklą FILDOR - Ankstesnis nacionalinis pusiau vaizdinis prekių ženklas PHILDAR - Ankstesnis nacionalinis žodinis prekių ženklas FILDOR - Ankstesni tarptautiniai žodiniai ir pusiau vaizdiniai prekių ženklai PHILDAR - Santykinis atmetimo pagrindas - Galimybė supainioti - Reglamento (EB) Nr. 40/94 8 straipsnio 1 dalies b punktas, 62 ir 73 straipsniai (dabar — Reglamento (EB) Nr. 207/2009 8 straipsnio 1 dalies b punktas, 64 ir 75 straipsniai))
   2009/C 267/91
   Proceso kalba: anglų

      Šalys

      Ieškovė: Phildar SA (Rubė, Prancūzija), atstovaujama advokato E. Baud

      Atsakovė: Vidaus rinkos derinimo tarnyba (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui), atstovaujama A. Folliard-Monguiral

      Kita procedūros VRDT apeliacinėje taryboje šalis, įstojusi į bylą Pirmosios instancijos teisme: Comercial Jacinto Parera SA (Barselona, Ispanija)

      Dalykas

   Ieškinys dėl 2006 m. sausio 16 d. VRDT antrosios apeliacinės tarybos sprendimo (byla R 245/2004-2), susijusio su protesto procedūra tarp Phildar SA ir Comercial Jacinto Parera, SA

      Rezoliucinė dalis

               1.

               Panaikinti 2006 m. sausio 16 d. Vidaus rinkos derinimo tarnybos (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui) (VRDT) antrosios apeliacinės tarybos sprendimą byloje R 245/2004-2.

               2.

               Priteisti iš VRDT bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 121, 2006 5 20.


title: Byla F-28/11: 2011 m. liepos 12 d. Tarnautojų teismo nutartis byloje BC prieš Tarybą

text:
               27.8.2011

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 252/58

         2011 m. liepos 12 d. Tarnautojų teismo nutartis byloje BC prieš Tarybą

   (Byla F-28/11) (1)

   2011/C 252/135
   Proceso kalba: prancūzų
   Trečiosios kolegijos pirmininkas nutartimi nurodė išbraukti bylą iš registro.

      (1)  OL C 173, 2011 6 11, p. 16.


title: Byla C-68/05 P Koninklijke Coöperatie Cosun UA (Olandija) 2005 m. vasario 11 d. pateiktas apeliacinis skundas dėl Europos Bendrijų Pirmosios instancijos (penktoji kolegija) teismo 2004 m. gruodžio 7 d. sprendimo byloje T-240/02 Koninklijke Coöperatie Cosun UA prieš Europos Bendrijų Komisiją

text:
               2.4.2005

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 82/22

         Koninklijke Coöperatie Cosun UA (Olandija) 2005 m. vasario 11 d. pateiktas apeliacinis skundas dėl Europos Bendrijų Pirmosios instancijos (penktoji kolegija) teismo 2004 m. gruodžio 7 d. sprendimo byloje T-240/02 Koninklijke Coöperatie Cosun UA prieš Europos Bendrijų Komisiją
   (Byla C-68/05 P)
   (2005/C 82/45)
   Proceso kalba: olandų
   2005 m. vasario 11 d. Europos Bendrijų Teisingumo Teisme buvo gautas Koninklijke Coöperatie Cosun UA (Olandija), atstovaujamos advocaten M. M. Slotboom ir N. J. Helder, apeliacinis skundas dėl Europos Bendrijų Pirmosios instancijos (penktoji kolegija) teismo 2004 m. gruodžio 7 d. sprendimo byloje T-240/02 Koninklijke Coöperatie Cosun UA prieš Europos Bendrijų Komisiją.
   Apeliantė Teisingumo Teismo prašo:

               —

               panaikinti skundžiamą sprendimą;

               —

               panaikinus skundžiamą sprendimą, priimti galutinį sprendimą byloje;

               —

               nepatenkinus šių reikalavimų, grąžinti bylą iš naujo nagrinėti Pirmosios instancijos teismui;

         priteisti iš Komisijos bylinėjimosi pirmoje ir apeliacinėje instancijoje išlaidas.
   Apeliacinio skundo pagrindai ir pagrindiniai argumentai
   Pirmasis skundo pagrindas
   Bendrijos teisės pažeidimas ta apimtimi, kuria Pirmosios instancijos teismas nustatė, kad mokestis už neeksportuotą C cukrų nėra importo arba eksporto muitas Reglamento Nr. 1430/79 13 straipsnio prasme.
   Antrasis papildomas skundo pagrindas
   Pirmosios instancijos teismas neįvertino, kad mokestis už neeksportuotą C cukrų Reglamento Nr. 1430/79 taikymo tikslais faktiškai laikomas importo muitu.
   Šis skundo pagrindas išskiriamas į tris dalis:

               A)

               Pirmosios instancijos teismas nepripažino, kad mokestis už neeksportuotą C cukrų turi būti laikomas muito mokesčiu, kadangi jo tikslas yra toks pats kaip muito mokesčio.

               B)

               Pirmosios instancijos teismas nepripažino, kad mokesčio už neeksportuotą C cukrų nustatymo būdas nurodo į tai, jog šis mokestis turi būti laikomas muito mokesčiu.

               C)

               Pirmosios instancijos teismas nepripažino, kad mokėtinos sumos už neeksportuotą C cukrų nustatymo būdas nurodo į tai, jog šis mokestis turi būti laikomas muito mokesčiu.

         Trečiasis papildomas skundo pagrindas
   Apeliantė tvirtina, kad, tikrindamas jos ieškinyje pateiktus papildomus antrąjį ir trečiąjį ieškinio pagrindus, Pirmosios instancijos teismas pažeidė Bendrijos teisę.
   Šis skundo pagrindas išskiriamas į dvi dalis:

               A)

               tikrindamas apeliantės Pirmosios instancijos teismui pateikto ieškinio papildomą antrąjį ieškinio pagrindą, Pirmosios instancijos teismas išėjo už teisinio ginčo nagrinėjimo ribų.

               B)

               Pirmosios instancijos teismas neteisėtai praleido apeliantės pateiktą papildomą trečiąjį ieškinio pagrindą.

         Ketvirtasis papildomas skundo pagrindas
   Vienodo požiūrio, teisinio tikrumo ir teisingumo principų pažeidimas.


title: Byla T-89/16 P: 2017 m. birželio 27 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Clarke ir kt./EUIPO (Apeliacinis skundas — Viešoji tarnyba — Laikinieji tarnautojai — Terminuota sutartis, kurioje numatyta sutarties nutraukimo sąlyga, jei tarnautojo pavardė neįrašyta artimiausio bendrojo konkurso rezervo sąraše — Sutarties nutraukimo sąlygos taikymas — Terminuotos sutarties pakeitimas į neterminuotą sutartį — Rūpestingumo pareiga — Teisėti lūkesčiai)

text:
               7.8.2017

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 256/22

         2017 m. birželio 27 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Clarke ir kt./EUIPO

   (Byla T-89/16 P) (1)

   ((Apeliacinis skundas - Viešoji tarnyba - Laikinieji tarnautojai - Terminuota sutartis, kurioje numatyta sutarties nutraukimo sąlyga, jei tarnautojo pavardė neįrašyta artimiausio bendrojo konkurso rezervo sąraše - Sutarties nutraukimo sąlygos taikymas - Terminuotos sutarties pakeitimas į neterminuotą sutartį - Rūpestingumo pareiga - Teisėti lūkesčiai))
   (2017/C 256/24)
   Proceso kalba: vokiečių

      Šalys

      Apeliantės: Nicole Clarke (Alikantė, Ispanija), Sigrid Dickmanns, (Gran Alacant, Ispanija) ir Elisavet Papathanasiou (Alikantė), atstovaujamos advokato H. Tettenborn

      Kita proceso šalis: Europos Sąjungos intelektinės nuosavybės tarnyba, atstovaujama A. Lukošiūtės, padedamos advokato B. Wägenbaur

      Dalykas

   Apeliacinis skundas dėl 2015 m. gruodžio 15 d. Europos Sąjungos tarnautojų teismo (trečioji kolegija) sprendimo Clarke ir kt./EUIPO (F-101/145–F-103/14, EU:F:2015:151) panaikinimo.

      Rezoliucinė dalis

               1.

               Atmesti apeliacinį skundą.

               2.

               Nicole Clarke, Sigrid Dickmanns ir Elisavet Papathanasiou padengia savo ir Europos Sąjungos intelektinės nuosavybės tarnybos (EUIPO) šioje instancijoje patirtas bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 145, 2016 4 25.


title: Byla C-362/06 P 2006 m. rugsėjo 4 d. Markku Sahlstedt, Juha Kankkunen, Mikko Tanner, Toini Tanner, Liisa Tanner, Eeva Jokinen, Aili Oksanen, Olli Tanner, Leena Tanner, Aila Puttonen, Risto Tanner, Tom Järvinen, Runo K. Kurko, Maa- ja metsätaloustuottajain keskusliito MTK ry ir MTK:n säätiö pateiktas apeliacinis skundas dėl 2006 m. birželio 22 d. sprendimo byloje T-150/05 Markku Sahlstedt ir kt. prieš Europos Bendrijų Komisiją

text:
               28.10.2006

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 261/13

         2006 m. rugsėjo 4 d. Markku Sahlstedt, Juha Kankkunen, Mikko Tanner, Toini Tanner, Liisa Tanner, Eeva Jokinen, Aili Oksanen, Olli Tanner, Leena Tanner, Aila Puttonen, Risto Tanner, Tom Järvinen, Runo K. Kurko, Maa- ja metsätaloustuottajain keskusliito MTK ry ir MTK:n säätiö pateiktas apeliacinis skundas dėl 2006 m. birželio 22 d. sprendimo byloje T-150/05 Markku Sahlstedt ir kt. prieš Europos Bendrijų Komisiją

   (Byla C-362/06 P)
   (2006/C 261/24)
   Proceso kalba: suomių
   Šalys

      Ieškovai: Markku Sahlstedt, Juha Kankkunen, Mikko Tanner, Toini Tanner, Liisa Tanner, Eeva Jokinen, Aili Oksanen, Olli Tanner, Leena Tanner, Aila Puttonen, Risto Tanner, Tom Järvinen, Runo K. Kurko, Maa- ja metsätaloustuottajain keskusliito MTK ry ir MTK:n säätiö, atstovaujami asianajaja K. Marttinen

      Kitos proceso šalys: Europos Bendrijų Komisija, Suomijos Respublika
   Ieškovų reikalavimai

               —

               Panaikinti 2006 m. birželio 22 d. Pirmosios instancijos teismo sprendimą T-150/05, kuriuo ieškovų ieškinys atmetamas kaip nepriimtinas.

               —

               Išnagrinėti ieškinį byloje T-150/05.

               —

               Priimti sprendimą byloje T-150/05 ir tenkinti šalių Pirmosios instancijos teismo procese iškeltus pagrindinį ir alternatyvų reikalavimus ir taip pilnai tenkinti ieškinį šioje byloje.

               —

               Priteisti iš Europos Bendrijų Komisijos bylinėjimosi išlaidas, patirtas nagrinėjant bylą Pirmosios instancijos teisme ir Teisingumo Teisme.

         Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai
   Pirmosios instancijos teismas nutarė, kad ginčijamas Komisijos sprendimas 2005/101/EB (1) nebuvo tiesioginiai susijęs su ieškovais EB 230 straipsnio prasme. Sprendimas, kuriuo ieškinys atmetamas kaip nepriimtinas, yra teisiškai klaidingas ir turi būti panaikintas remiantis šiais pagrindais:

               1.

                  Tiesioginis poveikis teisinei situacijai

               Teisingumo Teismas netinkamai aiškino 1992 m. gegužės 21 d. Tarybos direktyvos 92/43/EEB dėl natūralių buveinių ir laukinės faunos bei floros apsaugos (2) 6 straipsnį nuspręsdamas, kad Komisijos sprendimas neturi tiesioginio poveikio ieškovams. Tačiau ieškovai mano, kad sprendimas daro tiesioginį poveikį jų teisinei situacijai, nes juo:

                           i)

                           galutinai nurodoma saugotina teritorija;

                           ii)

                           uždraudžiama žemės savininkams pabloginti turimos žemės būklę;

                           iii)

                           nustato reikalavimą įvertinti planus ar projektus.

               2.

                  Automatinis tiesioginis poveikis

               Teisingumo Teismas klaidingai aiškino 6 straipsnį manydamas, kad Komisijos sprendimas tik tuomet jiems daro tiesioginį poveikį, jei valstybė narė priima priemones, kurios atžvilgiu Komisija turi diskrecijos teisę. Ieškovų nuomone, Komisijos sprendimo dalys, kaip antai, draudimas žemės savininkams pabloginti turimos žemės būklę bei reikalavimas įvertinti planus ir projektus, kurie įsigaliojo iš karto, valstybei narei nenustatant įgyvendinančių priemonių, daro teisinį poveikį.

               3.

                  Veiksmingų teisių gynimo priemonių nebuvimas

               Europos Bendrijos teisėje audi alteram partem principas taikomas administraciniame ir teismo procesuose. Pagal šį principą šalys turi turėti teisę pateikti skundą arba turėti kitą veiksmingą teisių gynimo priemonę prieš sprendimus. Jei ieškovams nesuteikiama teisė pateikti skundą, jie jokioje administracinio ar teismo proceso stadijoje neturės galimybės ginčyti institucijų sprendimų, kuriais jų žemė buvo įtraukta į Natura 2000 tinklą, o jų teisės apribotos draudimu leisti pabloginti jų turimos žemės būklę bei nustatytas reikalavimas planus ar projektus pateikti vertinimui. Sprendimu 2005/101/EB buvo galutinai nuspręsta dėl teritorijų, priskiriamų Natura 2000 tinklui, statuso.

      (1)  OL 2005 L 40, p. 1.

      (2)  OL 1992 L 206, p. 7.


title: Byla T-202/15: 2015 m. lapkričio 20 d. Bendrojo Teismo nutartis byloje Zitro IP/VRDT (WORLD OF BINGO) (Bendrijos prekių ženklas — Vaizdinio Bendrijos prekių ženklo WORLD OF BINGO paraiška — Absoliutus atmetimo pagrindas — Apibūdinamasis pobūdis — Reglamento (EB) Nr. 207/2009 7 straipsnio 1 dalies c punktas — Akivaizdžiai teisiškai nepagrįstas ieškinys)

text:
               1.2.2016

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 38/59

         2015 m. lapkričio 20 d. Bendrojo Teismo nutartis byloje Zitro IP/VRDT (WORLD OF BINGO)

   (Byla T-202/15) (1)

   ((Bendrijos prekių ženklas - Vaizdinio Bendrijos prekių ženklo WORLD OF BINGO paraiška - Absoliutus atmetimo pagrindas - Apibūdinamasis pobūdis - Reglamento (EB) Nr. 207/2009 7 straipsnio 1 dalies c punktas - Akivaizdžiai teisiškai nepagrįstas ieškinys))
   (2016/C 038/79)
   Proceso kalba: ispanų

      Šalys

      Ieškovė: Zitro IP Sàrl (Liuksemburgas, Liuksemburgas), atstovaujama advokato A. Canela Giménez

      Atsakovė: Vidaus rinkos derinimo tarnyba (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui), atstovaujama V. Melgar ir J. Crespo Carrillo

      Dalykas

   Ieškinys dėl 2015 m. vasario 23 d. VRDT ketvirtosios apeliacinės tarybos sprendimo (byla R 1899/2014-4), susijusio su paraiška įregistruoti vaizdinį žymenį WORLD OF BINGO kaip Bendrijos prekių ženklą.

      Rezoliucinė dalis

               1.

               Atmesti ieškinį.

               2.

               Priteisti iš Zitro IP Sàrl bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 198, 2015 6 15.


title: Byla C-360/11: 2011 m. liepos 8 d. pareikštas ieškinys byloje Europos Komisija prieš Ispanijos Karalystę

text:
               24.9.2011

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 282/8

         2011 m. liepos 8 d. pareikštas ieškinys byloje Europos Komisija prieš Ispanijos Karalystę

   (Byla C-360/11)
   2011/C 282/15
   Proceso kalba: ispanų

      Šalys

      Ieškovė: Europos Komisija, atstovaujama L. Lozano Palacios

      Atsakovė: Ispanijos Karalystė

      Ieškovės reikalavimai

               —

               Pripažinti, kad taikydama sumažintą PVM:

                           —

                           vaistinėms medžiagoms, kurios gali būti įprastai ir tinkamai naudojamos vaistams gauti, pagal Ispanijos PVM įstatymo 91 straipsnio pirmos pastraipos 1 dalies 5 punktą ir antros pastraipos 1 dalies 3 punktą,

                           —

                           medicininiams prietaisams, medžiagoms, įrangai ar instrumentams, kurie, objektyviai vertinant, gali būti naudojami tik žmonių ar gyvūnų ligų ar susirgimų prevencijai, diagnostikai, gydymui, palengvinimui ar išgydymui, tačiau „įprastai nėra skirti negaliai palengvinti ar gydyti, asmeniniam ir išskirtiniam asmenų su negalia naudojimui“, pagal Ispanijos PVM įstatymo 91 straipsnio pirmos pastaripos 1 dalies 6 punktą,

                           —

                           aparatams ir priedams, kurie gali būti naudojami daugiausiai ar dažniausiai gyvūnų fizinei negaliai kompensuoti, pagal Ispanijos PVM įstatymo 91 straipsnio pirmos pastraipos 1 dalies 6 punkto pirmą pastraipą,

                           —

                           aparantams ir priedams, kurie daugiausiai ar dažniausiai naudojami žmonių negaliai kompensuoti, tačiau kurie neskirti asmeniniam ir išimtiniam „žmonių su negalia“ (šis terminas vartojamas įprastine prasme, t. y. jo prasmė skriasi ir yra siauresnė už termino „ligonis“ prasmę) naudojimui pagal Ispanijos PVM įstatymo 91 straipsnio pirmos pastraipos 1 dalies 6 punkto pirmą pastraipą,

                     Ispanijos Karalystė neįvykdė įsipareigojimų pagal 2006 m. lapkričio 28 d. Tarybos direktyvos 2006/112/EB (1) dėl pridėtinės vertės mokesčio bendros sistemos 98 straipsnį, skaitomą kartu su III priedu.

               —

               Priteisti iš Ispanijos Karalystės bylinėjimosi išlaidas.

      Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

   Komisija teigia, kad Ispanijos PVM įstatymo 91 straipsnio pirmos pastraipos 1 dalies 5 ir 6 punktuose bei antros pastraipos 1 dalies 3 punkte numatyta sumažinto mokesčio taikymo sistema viršija PVM dirketyvoje nustatytą leistiną taikymo sritį, nes tame įstatyme nustatyta daugiau, nei valstybėms narėms leidžiama pagal minėtos direktyvos III priedo 3 ir 4 kategorijas. Ispanijos valdžios institucijų aiškinimas prieštarauja direktyvos nuostatoms ir sandarai bei yra nesuderinamas su teismų praktika, pagal kurią išimtys iš PVM bendrosios sistemos bendrųjų taisyklių turi būti aiškinamos siaurai.

      (1)  OL L 347, p. 1.


title: Byla T-389/09: 2009 m. birželio 22 d. pareikštas ieškinys byloje Labate prieš Komisiją

text:
               19.12.2009

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 312/30

         2009 m. birželio 22 d. pareikštas ieškinys byloje Labate prieš Komisiją
   (Byla T-389/09)
   2009/C 312/51
   Proceso kalba: anglų

      Šalys

      Ieškovė: Kay Labate (Tarkvinija, Italija), atstovaujama QC I. Forrester

      Atsakovė: Europos Bendrijų Komisija

      Ieškovės reikalavimai

               —

               Pripažinti, kad Komisija nesiėmė veiksmų EB 232 straipsnio prasme.

               —

               Nurodyti Komisijai imtis būtinų priemonių Tarnautojų teismo sprendimui įvykdyti.

               —

               Suteikti šiam ieškiniui atitinkamą pirmenybę, kad byla nebūtų apsunkinta atskiru prašymu nagrinėti ją pagal pagreitintą procedūrą ir priimti sprendimą per šešias savaites.

               —

               Imtis kitų ar tolesnių priemonių, kurių reikia teisingumui įvykdyti.

               —

               Priteisti iš Komisijos bylinėjimosi išlaidas.

      Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

   2009 m. vasario 20 d. ieškovė pagal EB 232 straipsnį oficialiai paprašė Komisijos priimti sprendimą, kuriuo būtų pripažinta, jog jos vyro vėlyvos stadijos plaučių vėžys yra profesinė liga Pareigūnų nuostatų 73 straipsnio ir Bendrųjų Europos Bendrijų pareigūnų draudimo nuo nelaimingų atsitikimų ir profesinės ligos taisyklių prasme.
   Kadangi toks sprendimas nebuvo priimtas ir nebuvo pateikta nuomonė per nustatytą terminą, ieškovė prašo, kad Pirmosios instancijos teismas pripažintų, jog Komisija per protingą terminą nepriėmusi sprendimo dėl prašymo, susijusio su jos vyro profesinės ligos pripažinimu, neįvykdė įsipareigojimų pagal Pareigūnų nuostatų 90 straipsnį ir Bendrųjų Europos Bendrijų pareigūnų draudimo nuo nelaimingų atsitikimų ir profesinės ligos taisyklių 23 straipsnį ir todėl nesiėmė veiksmų EB 232 straipsnio prasme.


title: Byla C-449/09: 2010 m. spalio 28 d. Teisingumo Teismo (penktoji kolegija) nutartis byloje ( Sofiyski gradski sad (Bulgarija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Canon Kabushiki Kaisha prieš IPN Bulgaria OOD (Procedūros reglamento 104 straipsnio 3 dalies pirmoji pastraipa — Prekių ženklai — Direktyva 89/104/EEB — Prekių ženklo savininko teisė prieštarauti šiuo prekių ženklu pažymėtų prekių pirmam išleidimui į EEE rinką be jo sutikimo)

text:
               19.3.2011

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 89/2

         2010 m. spalio 28 d. Teisingumo Teismo (penktoji kolegija) nutartis byloje (Sofiyski gradski sad (Bulgarija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Canon Kabushiki Kaisha prieš IPN Bulgaria OOD

   (Byla C-449/09) (1)

   (Procedūros reglamento 104 straipsnio 3 dalies pirmoji pastraipa - Prekių ženklai - Direktyva 89/104/EEB - Prekių ženklo savininko teisė prieštarauti šiuo prekių ženklu pažymėtų prekių pirmam išleidimui į EEE rinką be jo sutikimo)
   2011/C 89/02
   Proceso kalba: bulgarų

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Sofiyski gradski sad

      Šalys

      Ieškovė: Canon Kabushiki Kaisha

      Atsakovė: IPN Bulgaria OOD

      Dalykas

   Prašymas priimti prejudicinį sprendimą — Sofiyski gradski sad — 1988 m. gruodžio 21 d. Pirmosios Tarybos direktyvos valstybių narių įstatymams, susijusiems su prekių ženklais, suderinti (OL L 40, p. 1; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 17 sk., 1 t., p. 92) 5 straipsnio aiškinimas, remiantis Direktyvos 7 straipsniu — Paralelinis originalių prekių importas be prekių ženklo suteiktos teisės savininko sutikimo — Šio savininko galimybė drausti be jo sutikimo naudoti prekyboje bet kokį žymenį, tapatų prekių ženklui — Savininko teisių neišnaudojimas

      Rezoliucinė dalis

   1988 m. gruodžio 21 d. Pirmosios Tarybos direktyvos 89/104/EEB valstybių narių įstatymams, susijusiems su prekių ženklais, suderinti 5 straipsnis turi būti aiškinamas taip, kad prekių ženklo savininkas gali prieštarauti šiuo prekių ženklu pažymėtų originalių prekių pirmajam išleidimui į Europos ekonominės erdvės rinką be jo sutikimo.

      (1)  OL C 100, 2010 4 17.


title: Byla T-783/14: 2014 m. lapkričio 25 d. pareikštas ieškinys byloje SolarWorld/Komisija

text:
               2.3.2015

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 73/40

      2014 m. lapkričio 25 d. pareikštas ieškinys byloje SolarWorld/Komisija

      (Byla T-783/14)
      (2015/C 073/51)
      Proceso kalba: anglų

         Šalys

         Ieškovė: SolarWorld AG (Bona, Vokietija), atstovaujama advokato L. Ruessmann ir solisitoriaus J. Beck

         Atsakovė: Europos Komisija

         Reikalavimai

      Ieškovė Bendrojo Teismo prašo:

                  —

                  pripažinti ieškinį priimtinu ir pagrįstu,

                  —

                  panaikinti ginčijamą aktą ir

                  —

                  priteisti iš Komisijos ieškovės patirtas bylinėjimosi išlaidas.

         Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

      Savo ieškiniu ieškovė prašo panaikinti Komisijos sprendimą pakoreguoti minimalią importo kainą, taikomą fotovoltinių modulių iš kristalinio silicio ir jų pagrindinių sudėtinių dalių, kurių kilmės šalis yra Kinijos Liaudies Respublika arba kurie iš jos siunčiami, importui.
      Savo ieškinį ieškovė grindžia vieninteliu pagrindu, siejamu su tuo, kad Komisija pažeidė Reglamento Nr. 1225/2009 (1) 8 straipsnio 1 dalį ir Tarybos Reglamento Nr. 597/2009 (2) 13 straipsnio 1 dalį, nes pakoregavo minimalią importo kainą, neįvertinusi, ar pakoreguota minimali kaina yra tinkama pašalinti neigiamą dempingo ir subsidijavimo poveikį.

         (1)  2009 m. lapkričio 30d. Tarybos reglamentas (EB) Nr. 1225/2009 dėl apsaugos nuo importo dempingo kaina iš Europos bendrijos narėmis nesančių valstybių (OL L 343, 2009, p. 51).

         (2)  2009 m. birželio 11 d. Tarybos reglamentas (EB) Nr. 597/2009 dėl apsaugos nuo subsidijuoto importo iš Europos bendrijos narėmis nesančių valstybių (OL L 188, 2009, p. 93).


title: 2004 m. liepos 15 d. Teisingumo Teismo (šeštoji kolegija) sprendimas, Byloje C-141/03 Europos Bendrijų Komisija prieš Švedijos Karalystę (Valstybės įsipareigojimų nevykdymas — Direktyva 2000/52/EB — Neįgyvendinimas per nustatytą terminą)

text:
               11.9.2004

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 228/13

      TEISINGUMO TEISMO (šeštoji kolegija)

      SPRENDIMAS

   2004 m. liepos 15 d.
   Byloje C-141/03 Europos Bendrijų Komisija prieš Švedijos Karalystę (1)

   (Valstybės įsipareigojimų nevykdymas - Direktyva 2000/52/EB - Neįgyvendinimas per nustatytą terminą)
   (2004/C 228/24)
   Bylos kalba: švedų
   Byloje C-141/03 Europos Bendrijų Komisija, atstovaujama J. Flett ir P. Hellström prieš Švedijos Karalystę, atstovaujamą A. Kruse, dėl 2003 m. kovo 28 d. ieškinio įsipareigojimų nevykdymo pagal EB sutarties 226 straipsnį, Teisingumo Teismas (šeštoji kolegija), susidedantis iš kolegijos pirmininko J. - P. Puissochet, teisėjų F. Macken (pranešėja) ir S. von Bahr; generalinis advokatas: L. A. Geelhoed, sekretorius: R. Grass, 2004 m. liepos 15 d. priėmė sprendimą, kurio rezoliucinėje dalyje nurodyta:
   Nepriimdama 2000 m. liepos 26 d. Komisijos direktyvą 2000/52/EB iš dalies pakeičiančios Direktyvą 80/723/EEB dėl finansinių santykių tarp valstybių narių ir valstybinių įmonių skaidrumo įgyvendinančių įstatymų ir kitų teisės aktų Švedijos Karalystė neįvykdė savo įsipareigojimų pagal šią direktyvą.
   Priteisti iš Švedijos Karalystės bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 146, 2003 6 21.


title: Byla T-250/16 P: 2016 m. gegužės 23 d. Sergio Spadafora pateiktas apeliacinis skundas dėl 2016 m. balandžio 7 d. Tarnautojų teismo nutarties byloje F-44/15 Spadafora/Komisija

text:
               11.7.2016

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 251/41

         2016 m. gegužės 23 d. Sergio Spadafora pateiktas apeliacinis skundas dėl 2016 m. balandžio 7 d. Tarnautojų teismo nutarties byloje F-44/15 Spadafora/Komisija
   (Byla T-250/16 P)
   (2016/C 251/47)
   Proceso kalba: italų

      Šalys

      Apeliantas: Sergio Spadafora (Briuselis, Belgija), atstovaujamas advokato G. Belotti

      Kita proceso šalis: Europos Komisija

      Reikalavimai

   Apeliantas Bendrojo Teismo prašo:

               —

               panaikinti skundžiamą nutartį;

               —

               iš esmės išnagrinėti pirmojoje instancijoje pareikštą ieškinį ir patenkinti visus ieškovo jau suformuluotus reikalavimus, įsikaitant reikalavimą atlyginti žalą, kurią ex aequo et bono turi nustatyti Bendrasis Teismas;

               —

               priteisti iš kitos bylos šalies bylinėjimosi abiejose instancijose išlaidas.

      Apeliacinio skundo pagrindai ir pagrindiniai argumentai

   Šis apeliacinis skundas pareikštas dėl 2016 m. balandžio 7 d. Tarnautojų teismo nutarties, kuria kaip iš dalies akivaizdžiai nepriimtinas ir iš dalies akivaizdžiai nepagrįstas atmestas ieškinys iš esmės dėl, pirma, Europos kovos su sukčiavimu tarnybos (OLAF) generalinio direktoriaus sprendimo neatrinkti ieškovo kandidato paraiškos skyriaus „Teisinis konsultavimas“ vadovo darbo vietai panaikinimo ir, antra, neturtinės žalos, patirtos, jo nuomone, dėl prarastos galimybės būti atrinktam užimti šias pareigas, atlyginimo priteisimo iš atsakovės.
   Grįsdamas apeliacinį skundą apeliantas remiasi penkiais pagrindais.

               1.

               Pirmasis apeliacinio skundo pagrindas susijęs su konkrečiomis proceso Tarnautojų teisme klaidomis, kurios pažeidė apelianto interesus.

                           —

                           Šiuo klausimu apeliantas pirmiausia tvirtina, kad skundžiamoje nutartyje nėra argumentų dėl tariamo akivaizdaus ieškinio nepagrįstumo.

               2.

               Antrasis apeliacinio skundo pagrindas susijęs su faktinių aplinkybių materialiniu netikslumu, palyginti su faktinėmis aplinkybėmis, kurios pateiktos bylos medžiagoje.

                           —

                           Šiuo klausimu apeliantas pirmiausia tvirtina, kad į nagrinėjamas pareigas paskirtam kandidatui trūko patirties ir kad neteisingai įvertinti geografinės pusiausvyros ir lygių nuopelnų reikalavimai.

               3.

               Trečiasis apeliacinio skundo pagrindas susijęs su Europos Sąjungos teisės pažeidimu, nes per preliminarios kandidatų atrankos procedūrą nebuvo taikyti nediskriminavimo pagal pilietybę ir kalbą principai.

               4.

               Ketvirtasis apeliacinio skundo pagrindas susijęs su netiksliu faktinių aplinkybių teisiniu kvalifikavimu.

               5.

               Penktasis apeliacinio skundo pagrindas susijęs su netiksliu vieno ieškovo reikalavimų, kuriuo jis prašė Tarnautojų teismo konstatuoti, kad skundžiamo sprendimo panaikinimas lemtų nagrinėjamos atrankos procedūros negaliojimą nuo momento, kai padarytas „konstatuotas pažeidimas“, „teisiniu kvalifikavimu“.


title: Byla C-115/09: 2009 m. kovo 27 d. Oberverwaltungsgericht für das Land Nordrhein-Westfalen (Vokietija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Bund für Umwelt und Naturschutz Deutschland, Landesverband Nordrhein-Westfalen e.V. prieš Bezirksregierung Arnsberg

text:
               20.6.2009

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 141/26

         2009 m. kovo 27 d. Oberverwaltungsgericht für das Land Nordrhein-Westfalen (Vokietija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Bund für Umwelt und Naturschutz Deutschland, Landesverband Nordrhein-Westfalen e.V. prieš Bezirksregierung Arnsberg
   (Byla C-115/09)
   2009/C 141/46
   Proceso kalba: vokiečių

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

   Oberverwaltungsgericht für das Land Nordrhein-Westfalen

      Šalys pagrindinėje byloje

      Pareiškėja: Bund für Umwelt und Naturschutz Deutschland, Landesverband Nordrhein-Westfalen e.V.

      Atsakovė: Bezirksregierung Arnsberg

      Trečiasis asmuo: Trianel Kohlekraftwerk Lünen GmbH & Co. KG

      Prejudiciniai klausimai

               1.

               Ar pagal Direktyvos 85/337/EEB (1), iš dalies pakeistos Direktyva 2003/35/EB (2), 10a straipsnį reikalaujama, kad nevyriausybinės organizacijos, pageidaujančios kreiptis į teismą valstybėje narėje, kurios administracinio proceso teisė reikalauja pranešti apie pažeidimą, galėtų pranešti apie bet kokių projekto leistinumui svarbių aplinkosaugos reikalavimų, taigi ir tokių reikalavimų, kurie skirti tik visuomenės interesams ir netgi kartu negina pavienių asmenų teisinių vertybių, pažeidimą?

               2.

               Jei atsakymas į pirmąjį klausimą nebūtų besąlygiškai teigiamas:
               Ar pagal Direktyvos 85/337/EEB, iš dalies pakeistos Direktyva 2003/35/EB, 10a straipsnį reikalaujama, kad nevyriausybinės organizacijos, pageidaujančios kreiptis į teismą valstybėje narėje, kurios administracinio proceso teisė reikalauja pranešti apie pažeidimą, galėtų pranešti apie tokių projekto leistinumui svarbių aplinkosaugos reikalavimų pažeidimą, kurie tiesiogiai grindžiami Bendrijos teise arba perkelia Bendrijos aplinkosaugos reikalavimus į vidaus teisę, taigi ir tokių reikalavimų, kurie skirti tik visuomenės interesams, ir netgi kartu negina pavienių asmenų teisinių vertybių?

                           a)

                           Jei atsakymas į antrąjį klausimą iš esmės būtų teigiamas:
                           Ar Bendrijos aplinkosaugos reikalavimų turinys turi atitikti tam tikras sąlygas, kad jais galima būtų grįsti skundą?

                           b)

                           Jei atsakymas į 2a klausimą būtų teigiamas:
                           Kokie yra šie turinio reikalavimai (pvz., tiesioginis veikimas, apsaugos tikslas, tikslų nustatymas)?

               3.

               Jei atsakymas į pirmąjį ar antrąjį klausimą būtų teigiamas:
               Ar tokia vidaus teisės nuostatas viršijanti nevyriausybinių organizacijų teisė kreiptis į teismą yra tiesiogiai pagrįsta direktyva?

      (1)  1985 m. birželio 27 d. Tarybos direktyva dėl tam tikrų valstybės ir privačių projektų poveikio aplinkai vertinimo (OL L 175, p. 40; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 15 sk., 1 t., p. 248).

      (2)  2003 m. gegužės 26 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2003/35/EB nustatanti visuomenės dalyvavimą rengiant tam tikrus su aplinka susijusius planus ir programas ir iš dalies keičianti Tarybos direktyvas 85/337/EEB ir 96/61/EB dėl visuomenės dalyvavimo ir teisės kreiptis į teismus (OL L 156, p. 17; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 15 sk., 7 t., p. 466).