title: Byla C-696/19 P: 2019 m. rugsėjo 20 d. Andreas Hauzenberger pateiktas apeliacinis skundas dėl 2019 m. liepos 11 d. Bendrojo Teismo (ketvirtoji kolegija) priimto sprendimo byloje T-349/18 Andreas Hauzenberger/Europos Sąjungos intelektinės nuosavybės tarnyba (EUIPO)

text:
               24.2.2020

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 61/17

      2019 m. rugsėjo 20 d. Andreas Hauzenberger pateiktas apeliacinis skundas dėl 2019 m. liepos 11 d. Bendrojo Teismo (ketvirtoji kolegija) priimto sprendimo byloje T-349/18 Andreas Hauzenberger/Europos Sąjungos intelektinės nuosavybės tarnyba (EUIPO)
      (Byla C-696/19 P)
      (2020/C 61/21)
      Proceso kalba: vokiečių

         Šalys

         Apeliantas: Andreas Hauzenberger, atstovaujamas advokatų B. Bittner ir U. Heinrich

         Kita proceso šalis: Europos Sąjungos intelektinės nuosavybės tarnyba (EUIPO)
      2019 m. gruodžio 19 d. nutartimi Europos Sąjungos Teisingumo Teismas (prašymus priimti apeliacinį skundą nagrinėjanti kolegija) atmetė apeliacinį skundą ir nurodė apeliantui pačiam padengti savo bylinėjimosi išlaidas.


title: Byla C-855/19: 2019 m. lapkričio 22 d. Naczelny Sąd Administracyjny (Lenkija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje G. Sp. z o.o./Dyrektor Izby Administracji Skarbowej w Bydgoszczy

text:
               24.2.2020

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 61/18

      2019 m. lapkričio 22 d. Naczelny Sąd Administracyjny (Lenkija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje G. Sp. z o.o./Dyrektor Izby Administracji Skarbowej w Bydgoszczy
      (Byla C-855/19)
      (2020/C 61/22)
      Proceso kalba: lenkų

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Naczelny Sąd Administracyjny

         Šalys pagrindinėje byloje

         Pareiškėja: G. Sp. z o.o.

         Atsakovas: Dyrektor Izby Administracji Skarbowej w Bydgoszczy

         Prejudiciniai klausimai

                  1.

                  Ar Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo 110 straipsnis ir 2006 m. lapkričio 28 d. Tarybos direktyvos 2006/112/EB (1) dėl pridėtinės vertės mokesčio bendros sistemos 273 straipsnis nedraudžia tokios nuostatos kaip Ustawa z dnia 11 marca 2004 r. o podatku od towarów i usług (2) (2004 m. kovo 11 d. Įstatymas dėl prekių ir paslaugų mokesčio) 103 straipsnio 5a dalis, pagal kurią įsigydamas variklių degalų Bendrijos viduje apmokestinamasis asmuo be muitinės įstaigos vadovo nurodymo privalo apskaičiuoti ir sumokėti mokestį į muitinės, atsakingos už akcizų surinkimą, sąskaitą:

                              a)

                              per 5 dienas nuo dienos, kurią šios prekės buvo atvežtos į akcizais apmokestinamų prekių priėmimo vietą, nurodytą atitinkamame leidime – jeigu prekes Bendrijos viduje įsigyja, kaip tai suprantama pagal Ustawa z dnia 6 grudnia 2008 r. o podatku akcyzowym (2008 m. gruodžio 6 d. Akcizų įstatymas) nuostatas, registruotas gavėjas taikydamas akcizų mokėjimo laikino atidėjimo režimą pagal akcizų teisės aktus;

                              b)

                              per 5 dienas nuo šių prekių atgabenimo iš valstybės narės teritorijos, kitos nei nacionalinė teritorija, į apmokestinamų prekių sandėlį;

                              c)

                              nuo šių prekių pervežimo į nacionalinę teritoriją momento, jei prekės yra pervežamos netaikant akcizų mokėjimo laikino atidėjimo režimo pagal akcizų teisės aktus?

                  2.

                  Ar Direktyvos 2006/112/EB 69 straipsnis nedraudžia tokios nuostatos kaip PVM įstatymo 103 straipsnio 5a dalis, pagal kurią įsigydamas variklių degalų Bendrijos viduje apmokestinamasis asmuo be muitinės įstaigos vadovo nurodymo privalo apskaičiuoti ir sumokėti mokesčio sumas į muitinės, atsakingos už akcizų surinkimą, sąskaitą:

                              a)

                              per 5 dienas nuo dienos, kurią šios prekės buvo atvežtos į akcizais apmokestinamų prekių priėmimo vietą, nurodytą atitinkamame leidime – jeigu prekes Bendrijos viduje įsigyja, kaip tai suprantama pagal 2008 m. gruodžio 6 d. Akcizų įstatymo nuostatas, registruotas gavėjas taikydamas akcizų mokėjimo laikino atidėjimo režimą pagal akcizų teisės aktus;

                              b)

                              per 5 dienas nuo šių prekių atgabenimo iš valstybės narės teritorijos, kitos nei nacionalinė teritorija, į apmokestinamų prekių sandėlį;

                              c)

                              nuo šių prekių pervežimo į nacionalinę teritoriją momento, jei prekės yra pervežamos netaikant akcizų mokėjimo laikino atidėjimo režimo pagal akcizų teisės aktus,
                              vadovaujantis nuostata, kad pirmiau nurodytos sumos nėra PVM tarpiniai mokėjimai, kaip tai suprantama pagal Direktyvos 2006/112/EB 206 straipsnį?

                  3.

                  Ar laiku neatliktas PVM tarpinis mokėjimas, kaip tai suprantama pagal Direktyvos 2006/112/EB 206 straipsnį, nustoja teisiškai egzistuoti pasibaigus mokestiniam laikotarpiui, už kurį turi būti mokamas mokestis?

         (1)  OL L 347, 2006, p. 1.

         (2)  Dz. U., 2016, 710 pozicija, su pakeitimais; toliau – PVM įstatymas.


title: Byla C-569/19: 2019 m. liepos 26 d. Tribunale di Potenza (Italija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje OM / Ministero dell’Istruzione, dell’Università e della Ricerca ir kt.

text:
               16.3.2020

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 87/2

      2019 m. liepos 26 d.Tribunale di Potenza (Italija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje OM / Ministero dell’Istruzione, dell’Università e della Ricerca ir kt.

      (Byla C-569/19)
      (2020/C 87/02)
      Proceso kalba: italų

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

         Tribunale di Potenza

         Šalys pagrindinėje byloje

         Ieškovas: OM

         Atsakovai: Ministero dell’Istruzione, dell’Università e della Ricerca, Ministero dell’Economia e delle Finanze, Presidenza del Consiglio dei Ministri

      2019 m. lapkričio 7 d. nutartimi Teisingumo Teismas (devintoji kolegija) pripažino Tribunale di Potenza pateiktą prašymą priimti prejudicinį sprendimą akivaizdžiai nepriimtinu.


title: Byla C-829/19: 2019 m. lapkričio 13 d. Amtsgericht Hamburg (Vokietija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje XY / KLM Cityhopper BV

text:
               16.3.2020

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 87/2

      2019 m. lapkričio 13 d.Amtsgericht Hamburg (Vokietija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje XY / KLM Cityhopper BV

      (Byla C-829/19)
      (2020/C 87/03)
      Proceso kalba: vokiečių

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

         Amtsgericht Hamburg

         Šalys pagrindinėje byloje

         Ieškovas: XY

         Atsakovė: KLM Cityhopper BV

      2020 m. sausio 17 d. Teisingumo Teismo nutartimi byla išbraukta iš Teisingumo Teismo bylų registro.


title: Byla C-836/19: 2019 m. lapkričio 18 d. Verwaltungsgericht Gera (Vokietija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Toropet Ltd. / Landkreis Greiz

text:
               16.3.2020

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 87/3

      2019 m. lapkričio 18 d.Verwaltungsgericht Gera (Vokietija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Toropet Ltd. / Landkreis Greiz

      (Byla C-836/19)
      (2020/C 87/04)
      Proceso kalba: vokiečių

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

         Verwaltungsgericht Gera

         Šalys pagrindinėje byloje

         Pareiškėja: Toropet Ltd.

         Atsakovas: Landkreis Greiz

         Prejudiciniai klausimai

                  1.

                  Ar Reglamento Nr. 1069/2009 (1) 10 straipsnio a punktas turi būti aiškinamas taip, kad pradinis priskyrimas 3 kategorijos medžiagai išnyksta, jeigu dėl suirimo ir sugedimo dingsta tinkamumas vartoti?

                  2.

                  Ar Reglamento Nr. 1069/2009 10 straipsnio f punktas turi būti aiškinamas taip, kad gyvūninės kilmės produktų arba maisto produktų, kurių sudėtyje yra gyvūninės kilmės produktų, pradinis priskyrimas 3 kategorijos medžiagai išnyksta, jeigu dėl vėlesnių suirimo ar sugedimo procesų medžiaga pradeda kelti pavojų visuomenės ar gyvūnų sveikatai?

                  3.

                  Ar Reglamento Nr. 1069/2009 9 straipsnio d punktas turi būti siaurai aiškinamas taip, kad su svetimkūniais, kaip antai su pjuvenomis sumaišyta medžiaga gali būti laikoma 2 kategorijos medžiaga tik tada, jeigu ji skirta perdirbti ir gyvūnams šerti?

         (1)  2009 m. spalio 21 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (EB) Nr. 1069/2009 kuriuo nustatomos žmonėms vartoti neskirtų šalutinių gyvūninių produktų ir jų gaminių sveikumo taisyklės ir panaikinamas Reglamentas (EB) Nr. 1774/2002 (OL L 300, 2009, p. 1).


title: Byla C-854/19: 2019 m. lapkričio 22 d. Verwaltungsgericht Köln (Vokietija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Vodafone GmbH / Vokietijos Federacinė Respublika

text:
               16.3.2020

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 87/3

      2019 m. lapkričio 22 d.Verwaltungsgericht Köln (Vokietija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Vodafone GmbH / Vokietijos Federacinė Respublika

      (Byla C-854/19)
      (2020/C 87/05)
      Proceso kalba: vokiečių

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

         Verwaltungsgericht Köln

         Šalys pagrindinėje byloje

         Pareiškėja: Vodafone GmbH

         Atsakovė: Vokietijos Federacinė Respublika

         Prejudiciniai klausimai

                  1.

                              a)

                              Ar tuo atveju, kai judriojo ryšio tarifas, kuriuo klientai gali naudotis užsienyje ir kuris apima tam tikrą mėnesinį mobiliųjų duomenų limitą, kurį išnaudojus sumažinama perdavimo sparta, gali būti papildytas nemokama galimybe, kurią pasirinkus šalies viduje galima naudotis tam tikromis telekomunikacijų įmonės partnerių paslaugomis, kuriomis naudojantis išnaudotas duomenų kiekis neįtraukiamas į mėnesinį mobiliųjų duomenų limitą, o užsienyje atitinkamas duomenų kiekis yra įtraukiamas į mėnesinį mobiliųjų duomenų limitą, Reglamento Nr. 531/2012 (1) 6a straipsnyje, siejamame su 2 straipsnio 2 dalies m punktu, vartojamą reguliuojamos duomenų perdavimo tarptinkliniu ryšiu paslaugos sąvoką reikia suprasti taip, kad judriojo ryšio tarifas ir pasirinkimo galimybė kartu turi būti laikomi viena reguliuojama duomenų perdavimo tarptinkliniu ryšiu paslauga ir tai reiškia, kad neįtraukti naudojantis partnerių paslaugomis tik šalies viduje išnaudoto duomenų kiekio į mėnesinį duomenų limitą yra draudžiama?

                              b)

                              Jei atsakymas į pirmojo klausimo a dalį būtų teigiamas: ar tokioje situacijoje, kaip antai nagrinėjama šioje byloje, Reglamento Nr. 531/2012 6a straipsnį reikia aiškinti taip, kad naudojantis partnerių paslaugomis užsienyje išnaudoto duomenų kiekio įtraukimas į mėnesinį mobiliųjų duomenų limitą yra laikytinas papildomu mokesčiu?

                              c)

                              Jei atsakymas į pirmojo klausimo a ir b dalis būtų teigiamas: ar tai taikoma ir tada, kai tokioje situacijoje, kaip antai nagrinėjama šioje byloje, už pasirinkimo galimybę reikalaujama mokesčio?

                  2.

                              a)

                              Jei atsakymas į pirmojo klausimo a dalį būtų teigiamas: ar tokioje situacijoje, kaip antai nagrinėjama šioje byloje, Reglamento Nr. 531/2012 6b straipsnio 1 dalies pirmą pastraipą reikia aiškinti taip, kad reguliuojamų mažmeninių tarptinklinio ryšio paslaugų vartojimui taikomos „sąžiningo naudojimo taisyklės“ gali būti numatytos ir pasirinkimo galimybei per se?

                              b)

                              Jei atsakymas į pirmojo klausimo a dalį būtų teigiamas, o atsakymas į antrojo klausimo a dalį – neigiamas: ar tokioje situacijoje, kaip antai nagrinėjama šioje byloje, Reglamento Nr. 531/2012 6b straipsnio 1 dalies pirmą pastraipą reikia suprasti taip, kad bendros reguliuojamų mažmeninių tarptinklinio ryšio paslaugų vartojimui taikomos „sąžiningo naudojimo taisyklės“ gali būti numatytos ir judriojo ryšio tarifui, ir pasirinkimo galimybei ir tai reikštų, kad apskaičiuojant pagal sąžiningo naudojimo taisykles suteikiamų duomenų kiekį reikia remtis bendra mažmenine judriojo ryšio tarifo kaina šalies viduje arba bendrų mažmeninių judriojo ryšio tarifo kainų šalies viduje bei pasirinkimo galimybės suma?

                              c)

                              Jei atsakymas į pirmojo klausimo a dalį būtų teigiamas, o atsakymas į antrojo klausimo a dalį ir b dalį – neigiamas: ar tokioje situacijoje, kaip antai nagrinėjama šioje byloje, Reglamento Nr. 531/2012 6b straipsnio 1 dalies pirma pastraipa, siejama su Įgyvendinimo reglamento Nr. 2016/2286 (2) 4 straipsnio 2 dalies pirma pastraipa, pagal analogiją yra taikoma taip, kad „sąžiningo naudojimo taisyklės“ gali būti numatytos ir pasirinkimo galimybei per se?

                  3.

                              a)

                              Jei atsakymas į antrojo klausimo a dalį arba c dalį būtų teigiamas: ar neapibrėžtinio duomenų kiekio paslaugų paketo sąvoką, kaip ji suprantama pagal Reglamento Nr. 531/2012 6b straipsnio 1 dalies pirmą pastraipą, siejamą su Įgyvendinimo reglamento Nr. 2016/2286 4 straipsnio 2 dalies pirma pastraipa ir 2 straipsnio 2 dalies c punktu, reikia aiškinti taip, kad pasirinkimo galimybė, už kurią reikalaujama mokesčio, atskirai yra laikytina neapibrėžtinio duomenų kiekio paslaugų paketu?

                              b)

                              Jei atsakymas į trečiojo klausimo a dalį būtų teigiamas: ar tai taikoma ir tokioje situacijoje, kaip antai nagrinėjama šioje byloje, kai už pasirinkimo galimybę mokesčio nereikalaujama?

                  4.

                  Jei atsakymas į antrojo a dalį arba c dalį būtų teigiamas, o atsakymas į trečiojo klausimo a dalį arba b dalį – neigiamas: ar tokioje situacijoje, kaip antai nagrinėjama šioje byloje, Reglamento Nr. 531/2012 6b straipsnio 1 dalies pirmą pastraipą, siejamą su Įgyvendinimo reglamento Nr. 2016/2286 4 straipsnio 2 dalies pirma pastraipa, reikia aiškinti taip, kad šalies viduje taikoma mažmenine judriojo ryšio tarifo kaina reikia remtis ir apskaičiuojant tą duomenų kiekį, kuris tarptinklinio ryšio vartotojui turi būti suteiktas pagal „sąžiningo naudojimo taisykles“, atskirai taikomas tik pasirinkimo galimybei per se?

         (1)  2012 m. birželio 13 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (ES) Nr. 531/2012 dėl tarptinklinio ryšio per viešuosius judriojo ryšio tinklus Europos Sąjungoje (OL L 172, 2012, p. 10).

         (2)  2016 m. gruodžio 15 d. Komisijos įgyvendinimo reglamentas (ES) 2016/2286, kuriuo nustatomos išsamios sąžiningo naudojimo taisyklių taikymo, papildomų mažmeninių tarptinklinio ryšio mokesčių panaikinimo tvarumo vertinimo metodikos taikymo ir prašymo, kurį to vertinimo tikslu turi pateikti tarptinklinio ryšio paslaugų teikėjas, teikimo taisyklės (OL L 344, 2016, p. 46).


title: Byla C-869/19: 2019 m. lapkričio 28 d. Tribunal Supremo (Ispanija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje L. / Banco de Caja España de Inversiones, Salamanca y Soria, S.A.U.

text:
               16.3.2020

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 87/5

      2019 m. lapkričio 28 d.Tribunal Supremo (Ispanija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje L. / Banco de Caja España de Inversiones, Salamanca y Soria, S.A.U.

      (Byla C-869/19)
      (2020/C 87/06)
      Proceso kalba: ispanų

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

         Tribunal Supremo

         Šalys pagrindinėje byloje

         Kasatorė: L.

         Kita kasacinio proceso šalis: Banco de Caja España de Inversiones, Salamanca y Soria, S.A.U.

         Prejudicinis klausimas

      Ar pagal Direktyvos 93/13/EEB (1) 6 straipsnio 1 dalį draudžiama taikyti procesinius dispozityvumo, nuoseklumo ir draudimo reformatio in peius principus, pagal kuriuos teismui, nagrinėjančiam banko pateiktą apeliacinį skundą dėl sprendimo, kuriuo laiko atžvilgiu apribotas pagal „apatinės ribos sąlygą“, kuri pripažinta negaliojančia, vartotojo nepagrįstai sumokėtų sumų grąžinimas, neleidžiama nurodyti grąžinti visų minėtų sumų ir taip pabloginti apelianto padėtį, nes vartotojas neapskundė minėto apribojimo?

         (1)  1993 m. balandžio 5 d. Tarybos direktyva 93/13/EEB dėl nesąžiningų sąlygų sutartyse su vartotojais (OL L 95, 1993, p. 29; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 15 sk., 2 t., p. 288).


title: Byla C-873/19: 2019 m. lapkričio 29 d. Schleswig-Holsteinisches Verwaltungsgericht (Vokietija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Deutsche Umwelthilfe eV / Vokietijos Federacinė Respublika

text:
               16.3.2020

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 87/5

      2019 m. lapkričio 29 d.Schleswig-Holsteinisches Verwaltungsgericht (Vokietija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Deutsche Umwelthilfe eV / Vokietijos Federacinė Respublika

      (Byla C-873/19)
      (2020/C 87/07)
      Proceso kalba: vokiečių

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

         Schleswig-Holsteinisches Verwaltungsgericht

         Šalys pagrindinėje byloje

         Pareiškėja: Deutsche Umwelthilfe eV

         Atsakovė: Vokietijos Federacinė Respublika
      Trečiasis asmuo: Volkswagen AG

         Prejudiciniai klausimai

                  1.

                  Ar 1998 m. birželio 25 d. Orhuse pasirašytos ir 2005 m. vasario 17 d. Tarybos sprendimu 2005/370/EB (1) Europos bendrijos vardu patvirtintos Konvencijos dėl teisės gauti informaciją, visuomenės dalyvavimo priimant sprendimus ir teisės kreiptis į teismus aplinkosaugos klausimais 9 straipsnio 3 dalis, siejama su Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijos 47 straipsniu, aiškintina taip, kad aplinkos organizacijos iš esmės turi turėti galimybę teisme užginčyti sprendimą, kuriuo – galbūt pažeidžiant 2007 m. birželio 20 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (EB) Nr. 715/2007 (2) dėl variklinių transporto priemonių tipo patvirtinimo atsižvelgiant į išmetamųjų teršalų kiekį iš lengvųjų keleivinių ir komercinių transporto priemonių (Euro 5 ir Euro 6) ir dėl transporto priemonių remonto ir priežiūros informacijos prieigos 5 straipsnio 2 dalį – leidžiama dyzelinių lengvųjų automobilių su valdikliais gamyba?

                  2.

                  Jei į pirmąjį klausimą būtų atsakyta teigiamai:

                              a)

                              Ar Reglamento Nr. 715/2007 5 straipsnio 2 dalis aiškintina taip, kad valdiklio būtinumo variklio apsaugai nuo pažeidimų ar avarijos ir saugiam transporto priemonės naudojimui vertinimo matas iš esmės yra naujausias technologijų lygis, kai jis suprantamas kaip techninės galimybės EB tipo patvirtinimo momentu?

                              b)

                              Ar reikia atsižvelgti, be technologijų lygio, į kitas aplinkybes, dėl kurių galėtų būtų leidžiama naudoti valdiklį, nors, vertinant vien pagal naujausią technologijų lygį, jo „būtinumas“ nebūtų pateisinamas, kaip tai suprantama pagal Reglamento Nr. 715/2007 5 straipsnio 2 dalies antro sakinio a punktą?

         (1)  2005 m. vasario 17 d. Tarybos sprendimas 2005/370/EB dėl Konvencijos dėl teisės gauti informaciją, visuomenės dalyvavimo priimant sprendimus ir teisės kreiptis į teismus aplinkosaugos klausimais sudarymo Europos bendrijos vardu (OL L 124, 2005, p. 1).

         (2)  OL L 171, 2007, p. 1.


title: Byla C-880/19: 2019 m. gruodžio 3 d. Amtsgericht Düsseldorf (Vokietija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje VZ ir kt. / Eurowings GmbH

text:
               16.3.2020

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 87/6

      2019 m. gruodžio 3 d.Amtsgericht Düsseldorf (Vokietija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje VZ ir kt. / Eurowings GmbH

      (Byla C-880/19)
      (2020/C 87/08)
      Proceso kalba: vokiečių

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

         Amtsgericht Düsseldorf

         Šalys pagrindinėje byloje

         Ieškovai: VZ ir kt.

         Atsakovė: Eurowings GmbH

         Prejudiciniai klausimai

                  1.

                  Ar Reglamento (EB) Nr. 261/2004 (1) 5 straipsnio 1 dalies c punkto iii papunktį reikia aiškinti taip, kad kitu maršrutu, kaip nurodyta šioje nuostatoje, išvykstant ne daugiau kaip viena valanda anksčiau už numatytą išvykimo laiką, keleivis turi išvykti iš tos pačios užsakyto skrydžio vietos, ar taip pat gali būti išvykstama iš kito oro uosto?

                  2.

                  Ar tuo atveju, jei gali būti išvykstama iš kito oro uosto, svarbu tik tai, kad būtų išvykstama ne daugiau kaip viena valanda anksčiau už numatytą išvykimo laiką, neatsižvelgiant į klausimą, koks yra keleivio kelionės iki oro uosto atstumas, ar taip pat reikia apskaičiuoti laiko skirtumą, susijusį su keleivio vykimu į oro uostą?

         (1)  2004 m. vasario 11 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (EB) Nr. 261/2004, nustatantis bendras kompensavimo ir pagalbos keleiviams taisykles atsisakymo vežti ir skrydžių atšaukimo arba atidėjimo ilgam laikui atveju, panaikinantis Reglamentą (EEB) Nr. 295/91 (OL L 46, 2004, p. 1; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 7 sk., 8 t., p. 10).


title: Byla C-882/19: 2019 m. gruodžio 3 d. Audiencia Provincial de Barcelona (Ispanija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Sumal, S.L. / Mercedes Benz Trucks España, S.L.

text:
               16.3.2020

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 87/7

      2019 m. gruodžio 3 d.Audiencia Provincial de Barcelona (Ispanija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Sumal, S.L. / Mercedes Benz Trucks España, S.L.

      (Byla C-882/19)
      (2020/C 87/09)
      Proceso kalba: ispanų

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

         Audiencia Provincial de Barcelona

         Šalys pagrindinėje byloje

         Ieškovė: Sumal, S.L.

         Atsakovė: Mercedes Benz Trucks España, S.L.

         Prejudiciniai klausimai

                  A)

                  Ar pagal ekonominio vieneto doktriną, kylančią iš paties Europos Sąjungos Teisingumo Teismo doktrinos, galima patronuojančiosios bendrovės atsakomybę priskirti patronuojamajai bendrovei, ar ši doktrina taikoma tik patronuojamųjų bendrovių atsakomybę priskiriant patronuojančiajai bendrovei?

                  B)

                  Ar ekonominio vieneto sąvoka turi būti išplečiama atsižvelgiant į ryšius grupės viduje, atsižvelgiant tik į kontrolės veiksnius, ar taip pat galima remtis kitais kriterijais, įskaitant tuo, kad patronuojamajai bendrovei pažeidimai galėjo būti naudingi?

                  C)

                  Jei pripažįstama, kad patronuojančiosios bendrovės atsakomybę galima priskirti patronuojamajai bendrovei, kokiomis sąlygomis tai įmanoma?

                  D)

                  Jei atsakant į pirmiau pateiktus klausimus būtų pritarta, kad atsakomybė už patronuojančiųjų bendrovių veiksmus gali būti priskirta patronuojamosioms bendrovėms, ar su šia Bendrijos doktrina būtų suderinama tokia nacionalinė nuostata, kaip antai Ley de Defensa de la Competencia (konkurencijos apsaugos įstatymas) 71 straipsnio 2 dalis, kurioje numatoma tik galimybė patronuojamosios bendrovės atsakomybę priskirti patronuojančiajai bendrovei, ir tik su sąlyga, kad patronuojančioji bendrovė kontroliuoja patronuojamąją bendrovę?


title: Byla C-901/19: 2019 m. gruodžio 10 d. Verwaltungsgerichtshof Baden-Württemberg (Vokietija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje CF, DN / Vokietijos Federacinė Respublika

text:
               16.3.2020

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 87/7

      2019 m. gruodžio 10 d.Verwaltungsgerichtshof Baden-Württemberg (Vokietija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje CF, DN / Vokietijos Federacinė Respublika

      (Byla C-901/19)
      (2020/C 87/10)
      Proceso kalba: vokiečių

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

         Verwaltungsgerichtshof Baden-Württemberg

         Šalys pagrindinėje byloje

         Pareiškėjai ir apeliantai: CF, DN

         Atsakovė ir kita apeliacinio proceso šalis: Vokietijos Federacinė Respublika

         Prejudiciniai klausimai

                  1.

                  Ar pagal Direktyvos 2011/95/ES (1) 15 straipsnio c punktą ir 2 straipsnio f punktą draudžiama taip aiškinti ir taikyti nacionalinės teisės nuostatą, kad rimta ir asmeninė grėsmė civilio gyvybei ar asmeniui dėl nesirenkamojo smurto ginkluoto konflikto metu (t. y. civiliui vien dėl buvimo šioje teritorijoje iškiltų realus pavojus patirti rimtą grėsmę) tais atvejais, kai šis asmuo susiduria su tokia grėsme ne dėl konkrečiai su jo asmenine situacija susijusių priežasčių, laikoma kilusia tik tuomet, kai buvo nustatytas minimalus civilių aukų (žuvusių ir sužeistų) skaičius?

                  2.

                  Jei į pirmąjį klausimą būtų atsakyta teigiamai: ar vertinimas, ar kils tokia grėsmė, turi būti atliktas visapusiškai atsižvelgiant į visas konkretaus atvejo aplinkybes? Jei ne: kokie Sąjungos teisės reikalavimai keliami šiam vertinimui?

         (1)  2011 m. gruodžio 13 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2011/95/ES dėl trečiųjų šalių piliečių ar asmenų be pilietybės priskyrimo prie tarptautinės apsaugos gavėjų, vienodo statuso pabėgėliams arba papildomą apsaugą galintiems gauti asmenims ir suteikiamos apsaugos pobūdžio reikalavimų (OL L 337, 2011, p. 9).


title: Byla C-914/19: 2019 m. gruodžio 12 d. Consiglio di Stato (Italija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Ministero della Giustizia, in persona del Ministro p.t. / GN

text:
               16.3.2020

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 87/9

      2019 m. gruodžio 12 d.Consiglio di Stato (Italija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Ministero della Giustizia, in persona del Ministro p.t. / GN

      (Byla C-914/19)
      (2020/C 87/12)
      Proceso kalba: italų

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

         Consiglio di Stato (Valstybės Taryba, Italija)

         Šalys pagrindinėje byloje

         Apeliantė: Ministero della Giustizia, in persona del Ministro p.t. (Teisingumo ministerija, atstovaujama šiuo metu pareigas einančio teisingumo ministro)

         Kita apeliacinio proceso šalis: GN

         dalyvaujant: HM, JL, JJ

         Prejudicinis klausimas

      Ar pagal Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijos 21 straipsnį, SESV 10 straipsnį ir 2000 m. lapkričio 27 d. Tarybos direktyvos 2000/78/EB (1) 6 straipsnį tiek, kiek jie draudžia diskriminaciją dėl amžiaus siekiant įsidarbinti, valstybei narei draudžiama nustatyti amžiaus apribojimą asmenims, norintiems verstis notaro profesija?

         (1)  2000 m. lapkričio 27 d. Tarybos direktyva 2000/78/EB nustatanti vienodo požiūrio užimtumo ir profesinėje srityje bendruosius pagrindus (OL L 303, 2000, p. 16; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 5 sk., 4 t., p. 79).


title: Byla C-919/19: 2019 m. gruodžio 16 d. Najvyšší súd Slovenskej republiky (Slovakija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą baudžiamojoje byloje prieš X.Y.

text:
               16.3.2020

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 87/9

      2019 m. gruodžio 16 d.Najvyšší súd Slovenskej republiky (Slovakija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą baudžiamojoje byloje prieš X.Y.
      (Byla C-919/19)
      (2020/C 87/13)
      Proceso kalba: slovakų

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

         Najvyšší súd Slovenskej republiky

         Šalys pagrindinėje baudžiamojoje byloje

         Generálna prokuratúra Slovenskej republiky, X.Y.

         Prejudiciniai klausimai

                  1.

                  Ar Pamatinio sprendimo (1) 4 straipsnio 1 dalies a punktas turi būti aiškinamas taip, kad jame nustatyti kriterijai tenkinami, tik jeigu nuteistasis valstybėje narėje, kurios pilietis jis yra, turi tokių šeimos, socialinių, profesinių ar kitokio pobūdžio ryšių, į kuriuos atsižvelgiant galima pagrįstai preziumuoti, kad bausmės vykdymas šioje valstybėje narėje sudarys palankesnes sąlygas jo socialinei reabilitacijai, todėl pagal jį draudžiama tokia nacionalinės teisės nuostata, kaip antai Įstatymo Nr. 549/2011 4 straipsnio 1 dalies a punktas (iki 2019 m. gruodžio 31 d. galiojusi redakcija), pagal kurį šiais atvejais leidžiama pripažinti ir vykdyti nuosprendį remiantis vien tuo, kad vykdančiojoje valstybėje yra tik formaliai registruota įprasta gyvenamoji vieta, ir neatsižvelgti į tai, ar nuteistasis šioje valstybėje turi konkrečių ryšių, galinčių sudaryti palankesnes sąlygas jo socialinei reabilitacijai?

                  2.

                  Jeigu atsakymas į pirmąjį klausimą būtų teigiamas, ar Pamatinio sprendimo 4 straipsnio 2 dalis turi būti aiškinama taip, kad pagal ją ir Pamatinio sprendimo 4 straipsnio 1 dalies a punkte nurodytu atveju išduodančiosios valstybės kompetentinga institucija, prieš perduodama nuosprendį ir liudijimą, turi patikrinti, ar bausmės vykdymas vykdančiojoje valstybėje suteiks galimybę pasiekti tikslą sudaryti palankesnes sąlygas nuteistojo socialinei reabilitacijai, be to, šiomis aplinkybėmis [ta institucija] kartu turi pateikti liudijimo d dalies 4 punkte nurodytą informaciją, visų pirma, jeigu nuteistasis, pareikšdamas savo nuomonę, kaip tai suprantama pagal Pamatinio sprendimo 6 straipsnio 3 dalį, patvirtina, kad išduodančiojoje valstybėje turi konkrečių šeimos, socialinių ar profesinių ryšių?

                  3.

                  Jeigu atsakymas į pirmąjį klausimą būtų teigiamas, ar Pamatinio sprendimo 9 straipsnio 1 dalies b punktas turi būti aiškinamas taip, kad egzistuoja nuosprendžio nepripažinimo ir nevykdymo pagrindas, jeigu Pamatinio sprendimo 4 straipsnio 1 dalies a punkte nurodytu atveju, nepaisant šio straipsnio 3 dalyje nurodytų konsultacijų ir galimo kitos būtinos informacijos pateikimo, neįrodyta, kad yra tokių šeimos, socialinių, profesinių ar kitokio pobūdžio ryšių, į kuriuos atsižvelgiant galima pagrįstai preziumuoti, kad bausmės vykdymas vykdančiojoje valstybėje gali sudaryti palankesnes sąlygas nuteistojo socialinei reabilitacijai?

         (1)  2008 m. lapkričio 27 d. Tarybos pamatinis sprendimas 2008/909/TVR dėl nuosprendžių baudžiamosiose bylose tarpusavio pripažinimo principo taikymo skiriant laisvės atėmimo bausmes ar su laisvės atėmimu susijusias priemones, siekiant jas vykdyti Europos Sąjungoje (OL L 327, 2008, p. 27), iš dalies pakeistas 2009 m. vasario 26 d. Tarybos pamatiniu sprendimu 2009/299/TVR (OL L 81, 2009, p. 24).


title: Byla C-931/19: 2019 m. gruodžio 20 d. Bundesfinanzgericht (Austrija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Titanium Ltd

text:
               16.3.2020

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 87/10

      2019 m. gruodžio 20 d.Bundesfinanzgericht (Austrija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Titanium Ltd

      (Byla C-931/19)
      (2020/C 87/14)
      Proceso kalba: vokiečių

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

         Bundesfinanzgericht

         Šalys pagrindinėje byloje

         Pareiškėja: Titanium Ltd

         Atsakovė: Finanzamt Wien 1/23

         Prejudicinis klausimas (1)

      Ar sąvoka „nuolatinis padalinys“ turi būti suprantama taip, kad visada turi būti įvykdyti žmogiškųjų ir techninių išteklių kriterijai, todėl padalinyje būtinai turi dirbti paslaugų teikėjo personalas, ar konkrečiu atveju, sudarant apmokestinamąjį šalies teritorijoje esančio nekilnojamojo turto objekto nuomos sandorį, kuris yra tik pasyvioji toleravimo paslauga, šis nekilnojamojo turto objektas laikytinas „nuolatiniu padaliniu“ net ir neįvykdžius žmogiškųjų išteklių kriterijaus?

         (1)  Dėl 2006 m. lapkričio 28 d. Tarybos direktyvos 2006/112/EB dėl pridėtinės vertės mokesčio bendros sistemos (OL L 347, 2006, p. 1), iš dalies pakeistos Direktyva 2008/8/EB (OL L 44, 2008, p. 11), ir 2011 m. kovo 15 d. Tarybos įgyvendinimo reglamento (ES) Nr. 282/2011, kuriuo nustatomos Direktyvos 2006/112 įgyvendinimo priemonės (OL L 77, 2011, p. 1), išaiškinimo.


title: Byla C-933/19 P: 2019 m. gruodžio 20 d. Autostrada Wielkopolska S.A. pateiktas apeliacinis skundas dėl 2019 m. spalio 24 d. Bendrojo Teismo (devintoji kolegija) priimto sprendimo byloje T-778/17 Autostrada Wielkopolska S.A. / Komisija

text:
               16.3.2020

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 87/11

      2019 m. gruodžio 20 d.Autostrada Wielkopolska S.A. pateiktas apeliacinis skundas dėl 2019 m. spalio 24 d. Bendrojo Teismo (devintoji kolegija) priimto sprendimo byloje T-778/17 Autostrada Wielkopolska S.A. / Komisija

      (Byla C-933/19 P)
      (2020/C 87/15)
      Proceso kalba: anglų

         Šalys

         Apeliantė: Autostrada Wielkopolska S.A., atstovaujama Rechtsanwalt O. Geiss, dikigoros T. Siakka

         Kitos proceso šalys: Europos Komisija, Lenkijos Respublika

         Apeliantės reikalavimai

      Apeliantė Teisingumo Teismo prašo:

                  —

                  panaikinti skundžiamą sprendimą;

                  —

                  panaikinti 2017 m. rugpjūčio 25 d. Komisijos sprendimą (ES) 2018/556 dėl valstybės pagalbos SA.35356 (2013/C) (ex 2013/NN, ex 2012/N), kurią Lenkija suteikė bendrovei „Autostrada Wielkopolska S.A.“ arba, subsidiariai, grąžinti bylą Bendrajam Teismui ir, bet kuriuo atveju,

                  —

                  įpareigoti Komisiją padengti apeliantės bylinėjimosi apeliacinėje instancijoje ir Bendrojo Teismo byloje T-778/17 patirtas bylinėjimosi išlaidas.

         Apeliacinio skundo pagrindai ir pagrindiniai argumentai

      Grįsdama apeliacinį skundą apeliantė remiasi keturiais pagrindais.

            Pirmasis pagrindas:
          Bendrasis Teismas padarė akivaizdžią teisės klaidą, kai atmetė apeliantės ieškinio pirmąjį pagrindą, nes po to, kai teisingai konstatavo, kad Komisija turėjo apeliantei suteikti galimybę dar kartą pateikti pastabas per administracinę procedūrą (tai nebuvo ginčijama šiame apeliaciniame skunde), jis taikė netinkamą teisinį kriterijų (reikalaujant nustatyti potencialų sprendimo poveikį) ir iškreipė ginčijamo sprendimo turinį bei nepateikė tinkamų motyvų, kai konstatavo, kad jis neatitiko (teisiškai klaidingo) kriterijaus.

            Antrasis pagrindas:
          Bendrojo Teismo akivaizdžios teisės klaidos apima neatliktą Komisijos taikyto privataus investuotojo kriterijaus vertinimą atsižvelgiant į tinkamą teisinį kriterijų taip pažeidžiant SESV 107 straipsnio 1 dalį, savo įgaliojimų viršijimą pakeičiant ginčijamo sprendimo motyvus savaisiais, perkeliant įrodinėjimo naštą, motyvavimo nebuvimą, įrodymų iškreipimą, įrodymų taisyklių nesilaikymą (kiek tai susiję su jo paties konstatavimu ir jo pareiga įvertinti Komisijos vertinimus atsižvelgiant į taikytinus teisinius kriterijus) ir pagrindinio ES teisės viršenybės principo pažeidimą. Konkrečiau kalbant klaidos susijusios su išvada, kad Komisija neprivalėjo atsižvelgti ir įvertinti infliacijos pokyčius ir valiutos keitimo riziką, su tuo, kad Bendrasis Teismas rėmėsi 2005 m. liepos 28 d. įstatymu, kaip ribojančiu privataus investuotojo kriterijaus taikymą, su konstatavimu, kad Komisija neprivalėjo atsižvelgti ir įvertinti riziką, susijusią su ginčo tęsimu ir užbaigimu, taip pat su klaidomis, kiek tai susiję su Bendrojo Teismo pateiktu trečiojo elemento 152 konstatuojamojoje dalyje vertinimu.

            Trečiasis pagrindas:
          atmetęs antrojo pagrindo antrą dalį, Bendrasis Teismas padarė akivaizdžią teisės klaidą, nes netinkamai taikė taikytiną kriterijų, neleistinai pakeitė Komisijos motyvus savaisiais, perkėlė įrodinėjimo naštą, pateikė netinkamus motyvus ir nesilaikė įrodinėjimo taisyklių.

            Ketvirtasis pagrindas:
          atmetęs penktojo pagrindo pirmą dalį, Bendrasis Teismas padarė teisės klaidą, nes iškreipė įrodymų turinį ir pateikė netinkamus motyvus.


title: Byla C-934/19: 2019 m. gruodžio 20 d. Algebris (UK) Ltd, Anchorage Capital Group LLC pateiktas apeliacinis skundas dėl 2019 m. spalio 10 d. Bendrojo Teismo (aštuntoji kolegija) priimtos nutarties byloje T-2/19 Algebris (UK) Ltd, Anchorage Capital Group / BPV

text:
               16.3.2020

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 87/12

      2019 m. gruodžio 20 d.Algebris (UK) Ltd, Anchorage Capital Group LLC pateiktas apeliacinis skundas dėl 2019 m. spalio 10 d. Bendrojo Teismo (aštuntoji kolegija) priimtos nutarties byloje T-2/19 Algebris (UK) Ltd, Anchorage Capital Group / BPV

      (Byla C-934/19)
      (2020/C 87/16)
      Proceso kalba: anglų

         Šalys

         Apeliantės: Algebris (UK) Ltd, Anchorage Capital Group LLC, atstovaujamos advokato T. Soames, advokato N. Chesaites, solisitoriaus R. East ir baristerio D. Mackersie

         Kita proceso šalis: Bendra pertvarkymo valdyba (BPV)

         Apeliantės reikalavimai

      Apeliantės prašo:

                  —

                  panaikinti skundžiamos nutarties rezoliucinės dalies 1 punktą;

                  —

                  panaikinti skundžiamos nutarties rezoliucinės dalies 2 punktą ir nurodyti BPV padengti apeliančių abiejose instancijose – pirmoje instancijoje ir šioje apeliacinėje instancijoje – patirtas bylinėjimosi išlaidas;

                  —

                  patenkinti apeliančių prašymą panaikinti skundžiamą Bendrojo Teismo nutartį.

         Apeliacinio skundo pagrindai ir pagrindiniai argumentai

      Pirmuoju apeliacinio skundo pagrindu apeliantės teigia, jog Bendrasis Teismas, nuspręsdamas, kad apeliantės nebuvo tiesiogiai suinteresuotos, padarė teisės klaidą, nes klaidingai aiškino Reglamento (ES) 806/2014 (1) (Bendro pertvarkymo mechanizmo reglamentas, toliau – BPeMR) 20 straipsnio 11 dalies pirmą pastraipą, taip pat pažeidė apeliančių nuosavybės teises.
      Remdamasis savo aiškinimu, Bendrasis Teismas padarė klaidingą išvadą, kad esamomis aplinkybėmis: (1) šalys, kurių turtas buvo nusavintas, kaip antai apeliantės, tik tuomet turi teisę apskųsti galutinio ex post vertinimo neatlikimą, kai jos gali gauti kompensaciją pagal BPeMR 20 straipsnio 11 dalies antros pastraipos b punktą; (2) kompensacija mokėtina tik pagal 20 straipsnio 11 dalies antros pastraipos b punktą, kai taikytoje pertvarkymo schemoje naudojama arba gelbėjimo privačiomis lėšomis priemonė pagal BPeMR 27 straipsnį, arba laikinos įstaigos sukūrimo priemonė pagal BPeMR 25 straipsnį, arba turto atskyrimo priemonė pagal BPeMR 26 straipsnį; (3) kreditoriai (ir akcininkai) neturi teisės skųsti. Dėl šios priežasties tokiomis aplinkybėmis kaip šioje byloje, kai sunku numatyti, kad kitas asmuo, ne akcininkas ar kreditorius, kurio turtas buvo nusavintas, gali turėti teisę apskųsti BPV galutinio ex post vertinimo neatlikimą, BPV leidžiama remtis aiškiai klaidingais ir labai nepatikimais laikinaisiais vertinimais. Taigi apeliantės yra tiesiogiai suinteresuotos sprendimu neatlikti galutinio ex post vertinimo, nes labai tikėtina, kad galutiniame 1 ir 2 ex-post vertinimuose būtų patvirtinta, jog bankas buvo įvertintas neteisingai ir BPV privalėtų išnagrinėti klausimą dėl žalos atlyginimo apeliantėms atstatant kreditorių reikalavimus ir (arba) padidinant atlygį, kurį moka Santander pagal BPeMR 20 straipsnio 12 dalį. Jeigu BPV, naudodamasi savo diskrecija, nuspręstų nekompensuoti, dėl šio sprendimo taip pat galima pareikšti skundą ir pareikalauti nuostolių atlyginimo.
      Taip aiškindamas 20 straipsnio 11 dalį Bendrasis Teismas taip pat pažeidžia nuosavybės teisę, įtvirtintą Pagrindinių teisių chartijos 17 straipsnyje, nes galutinis ex post vertinimas būtinas, norint užtikrinti, kad: (1) nusavinant apeliančių AT1 ir T2 obligacijas būtų laikomasi teisės aktuose nustatytų sąlygų, ir (2) būtų išmokėta teisinga kompensacija, konkrečiai nustatant banko vertę remiantis galutiniu ex post vertinimu.
      2. Antruoju apeliacinio skundo pagrindu apeliantės tvirtina, kad bet kuriuo atveju Bendrasis Teismas padarė teisės klaidą, nuspręsdamas, kad apeliantėms nepriklauso BPeMR 20 straipsnio 12 dalies a punkte numatyta kompensacija, nes šitaip teismas klaidingai išaiškino teisės nuostatą ir pažeidė nediskriminavimo principą.
      Apeliantės teigia, kad banko pertvarkymo kontekste 20 straipsnio 12 dalies a punkte turi būti numatytos aplinkybės, kuriomis atitinkamos kapitalo priemonės (konkrečiai AT1 ir T2 obligacijos) nurašomos 100 % (kaip yra šioje byloje), nesvarbu, ar pagal BPeMR 22 straipsnio 1 dalį, ar taikant gelbėjimo privačiomis lėšomis priemonę, – dėl dviejų priežasčių. Pirma, šis požiūris atitinka faktą, kad 100 % „gelbėjimo privačiomis lėšomis priemonė“ ir AT1 ir T2 obligacijų 100 % „nurašymas“ ar „konvertavimas“ iš tiesų ir iš esmės yra tas pats (šiomis priemonėmis sukeliamas toks pat ekonominis poveikis), nes abejomis minėtomis priemonėmis bankas arba savo kreditoriams nurašo įsiskolinimus, arba juos konvertuoja į turtą. Antra, galėtų kilti diskriminuojančių ir ydingų pasekmių, jeigu kreditoriai (akcininkai), kurių skolos finansinės priemonės buvo nurašytos ir konvertuotos pagal BPeMR 22 straipsnio 1 dalį, negalėtų gauti kompensacijos, o tie, kuriems taikoma gelbėjimo privačiomis lėšomis priemonė pagal BPeMR 27 straipsnį, galėtų gauti kompensaciją, nepaisant to, kad: (1) nurašymo ir konvertavimo pagal BPeMR 21 straipsnio 1 dalį ir gelbėjimo privačiomis lėšomis priemonės pagal BPeMR 27 straipsnį teisinis mechanizmas ir praktinis poveikis yra vienodas, ir (2) abi priemonės buvo grindžiamos tuo pačiu laikinuoju vertinimu.

         (1)  2014 m. liepos 15 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (ES) Nr. 806/2014, kuriuo nustatomos kredito įstaigų ir tam tikrų investicinių įmonių pertvarkymo vienodos taisyklės ir vienoda procedūra, kiek tai susiję su bendru pertvarkymo mechanizmu ir Bendru pertvarkymo fondu, ir iš dalies keičiamas Reglamentas (ES) Nr. 1093/2010 (OL L 225, 2014, p. 1).


title: Byla C-947/19: 2019 m. gruodžio 23 d. Carmen Liaño Reig pateiktas apeliacinis skundas dėl 2019 m. spalio 24 d. Bendrojo Teismo (aštuntoji kolegija) priimtos nutarties byloje T-557/17 Liaño Reig / BPV

text:
               16.3.2020

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 87/13

      2019 m. gruodžio 23 d. Carmen Liaño Reig pateiktas apeliacinis skundas dėl 2019 m. spalio 24 d. Bendrojo Teismo (aštuntoji kolegija) priimtos nutarties byloje T-557/17 Liaño Reig / BPV

      (Byla C-947/19)
      (2020/C 87/17)
      Proceso kalba: ispanų

         Šalys

         Apeliantė: Carmen Liaño Reig, atstovaujama advokato F. López Antón

         Kita proceso šalis: Bendra pertvarkymo valdyba

         Apeliantės reikalavimai

      Apeliantė teismo prašo:

                  (i)

                  pripažinti šį apeliacinį skundą ir panaikinti 2019 m. spalio 24 d. Bendrojo Teismo (aštuntoji kolegija) nutartį byloje Carmen Liaño Reig / Bendra pertvarkymo tarnyba (T-557/17) tiek, kiek ja pripažįstamas Bendrajame Teisme apeliantės pateikto ieškinio nepriimtinumas ir iš jos priteisiamos BPV patirtos bylinėjimosi išlaidos, t. y. atitinkamai nutarties rezoliucinės dalies 1 ir 3 dalis.

                  (ii)

                  remiantis Europos Sąjungos Teisingumo Teismo statuto 61 straipsnio pirma pastraipa, jeigu tai leidžia bylos stadija, priimti galutinį sprendimą byloje patenkinant visus apeliantės anksčiau minėtoje byloje Bendrajame Teisme pareikštus reikalavimus, jeigu jis mano, jog toje bylos stadijoje tai galima daryti, arba grąžinti bylą Bendrajam Teismui, kad šis priimtų sprendimą, atidėdamas bylinėjimosi išlaidų klausimo nagrinėjimą.

         Apeliacinio skundo pagrindai ir pagrindiniai argumentai

      A)   Dėl teiginio, kad ieškinys yra nepriimtinas, grindžiamo generalinio advokato išvada, kad apeliantės reikalaujamas dalinis sprendimo dėl pertvarkymo panaikinimas negali būti atskirtas nuo kitų pertvarkymo schemos sudėtinių dalių nepažeidžiant sprendimo dėl pertvarkymo esmės.

                  1.

                  Skundžiamos nutarties 40 punkte išdėstytas teisinis pagrindas nėra pakankamai pagrįstas.

                  2.

                  Skundžiamos nutarties 40 punkte nurodytas teiginys yra klaidingas ir nepagrįstas, nes nebuvo atsižvelgta į duomenis, susijusius su 2 lygio kapitalo priemonėmis, būtent tomis, kurios numatytos Sprendimo dėl pertvarkymo 6 straipsnio 1 dalies d punkte ir kurios buvo konvertuotos į Banco Popular akcijas.

                  3.

                  Skundžiamoje nutartyje neatsižvelgta į Teisingumo Teismo jurisprudenciją, pagal kurią akto esmės pakeitimas turi būti vertinamas remiantis objektyviu kriterijumi.

                  4.

                  Skundžiamos nutarties 30 ir 35 punktai nepakankamai motyvuoti, kiek tai susiję su tariamu poreikiu konvertuoti visas 2 lygmens kapitalo priemones – būtina išankstine sąlyga įgyvendinant pertvarkymo priemonę, susijusią su verslo pardavimu.

                  5.

                  Skundžiamoje nutartyje padaryta teisės klaida, nes ji grindžiama Banco de Santander pateiktu viešu pasiūlymu, kuris nepatenka į prie šios bylos medžiagos pridėtų dokumentų rinkinį.

                  6.

                  Skundžiamoje nutartyje padaryta teisės klaida, nes jos 31 ir 32 punktuose neatsižvelgta į apeliantės argumentus dėl 2 vertinimo veiksmingumo ir neįvertinami prie bylos medžiagos pridėti dokumentai, kurie patvirtina šiuos teiginius.

                  7.

                  Skundžiamosios nutarties 42 punkte padaryta teisės klaida dėl nepakankamai nurodytų motyvų.

                  8.

                  Skundžiamojoje nutartyje neatsižvelgta į apeliantės argumentą dėl Reglamento 21 straipsnio 1 dalies c punkto, siejamo su atskiriamumo reikalavimo įvykdymu, taikymo, todėl nutarties 42 punktas yra klaidingas.

            B)   Dėl pagrindo, susijusios su tuo, kad skundas yra nepriimtinas remiantis tuo, kad skundžiamojoje nutartyje buvo nustatyta, jog sprendimo dėl pertvarkymo dalinis panaikinimas, kurio siekė apeliantė, prieštarauja vienodo požiūrio į kreditorius principui.

                  9.

                  Skundžiamosios nutarties 48 ir 51 punktuose padaryta apeliantės argumentų vertinimo klaida.

                  10.

                  Skundžiamosios nutarties 45 ir 46 punktuose Bendrasis Teismas padarė teisės klaidą, kadangi juose, kiek tai susiję su BPEF obligacijomis, netinkamai pritaikė Reglamento Nr. 806/2014 15 straipsnio 1 dalies f punkte įtvirtintą bendrąjį pertvarkymo principą.

                  11.

                  Skundžiamosios nutarties 44–46 ir 51 punktuose Bendrasis Teismas padarė teisės klaidą, nes, kiek tai susiję su BPEF obligacijomis, klaidingai pritaikė vienodo požiūrio principą, be to pasirėmė klaidingais motyvais.

            C)   Dėl reikalavimo panaikinti 1 ir 2 vertinimus priimtinumo

                  12.

                  Skundžiamoje nutartyje (55 punktas) reikalavimo panaikinti 1 ir 2 vertinimus atmetimas motyvuojamas vien tik tuo, kad buvo atmestas apeliantės reikalavimas iš dalies panaikinti sprendimą dėl pertvarkymo.

            D)   Dėl kompensacijos prašymo nepriimtinumo

                  13.

                  Skundžiamoje nutartyje (66 punktas) apeliantės kompensacijos prašymo atmetimas motyvuojamas vien tik tuo, kad buvo atmestas prašymas panaikinti BPEF obligacijų konvertavimą į Banco Popular akcijas.


title: Byla C-6/20: 2020 m. sausio 7 d. Tallinna Ringkonnakohus (Estija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Sotsiaalministeerium / Innove SA

text:
               16.3.2020

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 87/15

      2020 m. sausio 7 d.Tallinna Ringkonnakohus (Estija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Sotsiaalministeerium / Innove SA

      (Byla C-6/20)
      (2020/C 87/18)
      Proceso kalba: estų

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

         Tallinna Ringkonnakohus

         Šalys pagrindinėje byloje

         Apeliantė: Sotsiaalministeerium

         Kita apeliacinio proceso šalis: Innove SA

         Prejudiciniai klausimai

                  1.

                  Ar 2004 m. kovo 31 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2004/18/EB dėl viešojo darbų, prekių ir paslaugų pirkimo sutarčių sudarymo tvarkos derinimo (1) 2 ir 46 straipsniai turi būti aiškinami taip, kad pagal juos draudžiamos nacionalinės teisės nuostatos, kaip antai Riigihangete seadus (Viešųjų pirkimų įstatymas, toliau – RHS) 41 straipsnio 3 dalis, pagal kurias reikalaujama, kad tuo atveju, kai teisės aktuose nustatyti specifiniai reikalavimai veikloms, kurios turi būti vykdomos pagal viešojo pirkimo sutartį, perkančioji organizacija skelbime apie konkursą privalo nurodyti, kokių registracijų ar leidimų vykdyti veiklą reikia kvalifikuojant konkurso dalyvį, privalo reikalauti, kad konkurso dalyviai pateiktų leidimo vykdyti veiklą ar registracijos įrodymus, leidžiančius patikrinti atitikimą skelbime apie konkursą nurodytiems specifiniams teisės aktuose įtvirtintiems reikalavimams, ir privalo pripažinti konkurso dalyvį netinkamu, jei jis neturi atitinkamo leidimo vykdyti veiklą ar registracijos?

                  2.

                  Ar 2004 m. kovo 31 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2004/18/EB dėl viešojo darbų, prekių ir paslaugų pirkimo sutarčių sudarymo tvarkos derinimo 2 ir 46 straipsniai turi būti aiškinami taip, kad pagal juos perkančiajai organizacijai draudžiama, kiek tai susiję su pagalbos maistu viešojo pirkimo sutartimis, viršijančiomis tarptautinę ribą, nustatyti atrankos kriterijų, pagal kurį visi konkurso dalyviai, nepaisant jų ankstesnės įsisteigimo vietos, jau teikdami pasiūlymus turi turėti leidimą vykdyti veiklą arba būti įregistruoti valstybėje narėje, kurioje teikiama pagalba maistu, net jeigu prieš tai jie nebuvo įsisteigę toje valstybėje narėje?

                  3.

                  Jei atsakymas į pirmiau pateiktą klausimą būtų teigiamas:

                              a)

                              Ar 2004 m. kovo 31 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2004/18/EB dėl viešojo darbų, prekių ir paslaugų pirkimo sutarčių sudarymo tvarkos derinimo 2 ir 46 straipsniai turi būti laikomi tokiomis aiškiomis nuostatomis, kad jų atžvilgiu negalima remtis teisėtų lūkesčių apsaugos principu?

                              b)

                              Ar 2004 m. kovo 31 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2004/18/EB dėl viešojo darbų, prekių ir paslaugų pirkimo sutarčių sudarymo tvarkos derinimo 2 ir 46 straipsnius reikia aiškinti taip, kad situacija, kai perkančioji organizacija per viešąjį pirkimą, susijusį su pagalba maistu, remdamasi nacionaline teise maisto produktų srityje reikalauja, kad teikdami pasiūlymą konkurso dalyviai turėtų leidimą vykdyti veiklą, turi būti laikoma akivaizdžiu taikytinų nuostatų pažeidimu, nerūpestingumu ar pažeidimu, dėl kurio negalima remtis teisėtų lūkesčių apsaugos principu?

         (1)  2004 m. kovo 31 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2004/18/EB dėl viešojo darbų, prekių ir paslaugų pirkimo sutarčių sudarymo tvarkos derinimo (OL L 134, 2004, p. 114; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 6 sk., 7 t., p. 132).


title: Byla C-8/20: 2020 m. sausio 9 d. Schleswig-Holsteinisches Verwaltungsgericht (Vokietija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje L.R. / Vokietijos Federacinė Respublika

text:
               16.3.2020

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 87/15

      2020 m. sausio 9 d.Schleswig-Holsteinisches Verwaltungsgericht (Vokietija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje L.R. / Vokietijos Federacinė Respublika

      (Byla C-8/20)
      (2020/C 87/19)
      Proceso kalba: vokiečių

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

         Schleswig-Holsteinisches Verwaltungsgericht (Vokietija)

         Šalys pagrindinėje byloje

         Pareiškėjas: L.R.

         Atsakovė: Vokietijos Federacinė Respublika

         Prejudicinis klausimas

      Ar nacionalinės teisės nuostata, pagal kurią tarptautinės apsaugos prašymas gali būti atmestas kaip nepriimtinas paskesnis prašymas, jei neigiamu sprendimu pasibaigusi pirmoji prieglobsčio procedūra buvo vykdoma ne Sąjungos valstybėje narėje, o Norvegijoje, suderinama su Direktyvos 2013/32/ES (1) 33 straipsnio 2 dalies d punktu ir 2 dalies q punktu?

         (1)  2013 m. birželio 26 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2013/32/ES dėl tarptautinės apsaugos suteikimo ir panaikinimo bendros tvarkos (OL L 180, 2013, p. 60).


title: Byla C-13/20: 2020 m. sausio 14 d. Cour d'appel de Bruxelles (Belgija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Top System SA / Belgijos valstybė

text:
               16.3.2020

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 87/16

      2020 m. sausio 14 d.Cour d'appel de Bruxelles (Belgija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Top System SA / Belgijos valstybė

      (Byla C-13/20)
      (2020/C 87/20)
      Proceso kalba: prancūzų

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

         Cour d'appel de Bruxelles

         Šalys pagrindinėje byloje

         Ieškovė: Top System SA

         Kita apeliacinio proceso šalis: Belgijos valstybė

         Prejudiciniai klausimai

                  1.

                  Ar 1991 m. gegužės 14 d. Tarybos direktyvos 91/250/EEB dėl kompiuterių programų teisinės apsaugos (1) 5 straipsnio 1 dalis turi būti aiškinama taip, kad pagal ją teisėtai kompiuterinę programą įsigijusiam asmeniui leidžiama dekompiliuoti ją visą arba jos dalį, kai toks dekompiliavimas būtinas, siekiant jam sudaryti galimybę ištaisyti klaidas, kurios daro įtaką tos programos veikimui, įskaitant atvejį, kai atliekant ištaisymo veiksmus deaktyvuojama funkcija, kuri daro įtaką tinkamam taikomosios programos, kurios dalis yra ši programa, veikimui?

                  2.

                  Jei taip, ar turi būti laikomasi dar ir direktyvos 6 straipsnyje nustatytų ar kitų sąlygų?

         (1)  OL L 122, 1991, p. 42.


title: Byla C-51/20: 2020 m. sausio 29 d. pareikštas ieškinys byloje Europos Komisija / Graikijos Respublika

text:
               16.3.2020

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 87/18

      2020 m. sausio 29 d. pareikštas ieškinys byloje Europos Komisija / Graikijos Respublika

      (Byla C-51/20)
      (2020/C 87/22)
      Proceso kalba: graikų

         Šalys

         Ieškovė: Europos Komisija, atstovaujama A. Bouchagiar ir B. Stromsky

         Atsakovė: Graikijos Respublika

         Ieškovės reikalavimai

      Ieškovė Teisingumo Teismo prašo:

                  —

                  pripažinti, kad nepriėmusi visų priemonių, reikalingų įvykdyti 2017 m. lapkričio 9 d. Teisingumo Teismo sprendimą byloje C-481/16, Komisija / Graikija, EU:C:2017:845, Graikijos Respublika neįvykdė savo įsipareigojimų pagal šį sprendimą ir SESV 260 straipsnio 1 dalį,

                  —

                  priteisti iš Graikijos Respublikos sumokėti Komisijai 26 697,89 euro per dieną baudą už pavėluotą 2017 m. lapkričio 9 d. Teisingumo Teismo sprendimo byloje C-481/16 įvykdymą nuo sprendimo šioje byloje paskelbimo dienos iki dienos, kai 2017 m. lapkričio 9 d. Sprendimas bus visiškai įvykdytas,

                  —

                  priteisti iš Graikijos Respublikos sumokėti Komisijai fiksuotą sumą, kurią sudaro 3 709,23 euro per dieną suma padauginta iš dienų, praėjusių nuo 2017 m. lapkričio 9 d. Sprendimo paskelbimo iki sprendimo šioje byloje paskelbimo, skaičiaus,

                  —

                  priteisti iš Graikijos Respublikos bylinėjimosi išlaidas.

         Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

      Remiantis 2014 m. kovo 27 d. Europos Komisijos sprendimu SA.34572 Graikijos Respublika per keturi mėnesius turėjo išieškoti nesuderinamą pagalbą, skirtą bendrovei Larco, ir tinkamai informuoti Komisiją apie tuo tikslu priimtas būtinas priemones. Aptariamą valstybės pagalbą sudarė valstybės garantijos, 2008 m., 2010 m. ir 2011 m. skirtos Larco, ir valstybės dalyvavimas didinant bendrovės kapitalą 2009 m.
      2016 m. rugsėjo 2 d. Komisija Teisingumo Teismui pareiškė ieškinį dėl įsipareigojimų neįvykdymo pagal SESV 108 straipsnio 2 dalį (byla C-481/16). Teisingumo Teismas 2017 m. lapkričio 9 d. priėmė sprendimą, kad Graikijos Respublika, per nurodytus terminus nepriėmusi visų priemonių, būtinų įvykdyti Komisijos sprendimą ir neinformavusi Komisijos apie taikant šį sprendimą priimtas priemones, neįvykdė savo įsipareigojimų pagal šio sprendimo 3–5 straipsnius ir Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo.
      Nepriėmusi priemonių, reikalingų įvykdyti 2017 m. lapkričio 9 d. Teisingumo Teismo sprendimą, Graikijos Respublika neįvykdė savo įsipareigojimų pagal šį sprendimą ir Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo 260 straipsnio 1 dalį.


title: Byla C-57/20: 2020 m. vasario 4 d. pareikštas ieškinys byloje Europos Komisija / Vokietijos Federacinė Respublika

text:
               16.3.2020

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 87/18

      2020 m. vasario 4 d. pareikštas ieškinys byloje Europos Komisija / Vokietijos Federacinė Respublika

      (Byla C-57/20)
      (2020/C 87/23)
      Proceso kalba: vokiečių

         Šalys

         Ieškovė: Europos Komisija, atstovaujama R. Pethke ir J. Jokubauskaitės

         Atsakovė: Vokietijos Federacinė Respublika

         Ieškovės reikalavimai

                  —

                  Pripažinti, kad taikydama vienodo tarifo schemą visiems ūkininkams, nepaisant to, ar įprastinės PVM procedūros arba smulkaus verslo įmonėms skirta specialioji schema jiems sudarytų sunkumų, ir taikydama vienodo tarifo kompensacinius dydžius, dėl kurių kompensacija tampa didesnė už sumokėtą pirkimo PVM, Vokietijos Federacinė Respublika neįvykdė įsipareigojimų pagal 2006 m. lapkričio 28 d. Tarybos direktyvos 2006/112/EB dėl pridėtinės vertės mokesčio bendros sistemos (1) 296 straipsnio 1 dalį ir 299 straipsnį.

                  —

                  Priteisti iš Vokietijos Federacinės Respublikos bylinėjimosi išlaidas.

         Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

      Pirmasis ieškinio pagrindas: Direktyvos 2006/112/EB 296 straipsnio 1 dalies pažeidimas
      Pirmajame ieškinio pagrinde Komisija tvirtina, kad Vokietijos Federacinė Respublika pažeidė Direktyvos 2006/112 296 straipsnio 1 dalį, nes taikė vienodo tarifo schemą visiems ūkininkams, neatsižvelgdama į galimus sunkumus, kurių ūkininkams sudarytų įprastinės PVM procedūros arba smulkaus verslo įmonėms skirta specialioji schema.
      Pagal Direktyvos 2006/112 296 straipsnį reikalaujama tinkamai diferencijuoti ūkininkus, kuriems gali būti taikoma vienodo tarifo schema. Šios schemos taikymą ūkininkams pagrindžiantis požymis turi būti sunkumai, patiriami taikant įprastines PVM procedūras arba 1 skyriuje nurodytą specialiąją schemą. Vokietijos Federacinė Respublika neatliko tokios kvalifikuotos ūkininkų atrankos.
      Antrajame ieškinio pagrinde tvirtinama, kad Vokietijos Federacinė Respublika pažeidė Direktyvos 2006/112 299 straipsnį, nes dėl jos nustatytų vienodo tarifo kompensacinių dydžių kompensacija tampa didesnė už ūkininkų, kuriems taikomas vienodas tarifas, faktiškai sumokėtą pirkimo PVM.
      Apskaičiuojant kompensaciją, komercinių įmonių suteiktos žemės ūkio paslaugos atimamos iš visų žemės ūkio veiklos sektoriaus sandorių, bet visam žemės ūkio veiklos sektoriui tenkantis apskaičiuotas pirkimo PVM sumažinamas tik tiek, koks yra pagal įprastines PVM procedūras apmokestinamiems ūkininkams tenkantis apskaičiuotas pirkimo PVM, ir nepriskaičiuojamas komercinėms įmonėms tenkantis apskaičiuotas pirkimo PVM. Taigi struktūriškai kompensacija yra didesnė, nes ūkininkų, kuriems taikomas vienodas tarifas, sumokėtas pirkimo PVM grąžinamas bendrai.

         (1)  OL L 347, 2006, p. 1.


title: Byla T-619/19 R: 2019 m. gruodžio 12 d. Bendrojo Teismo pirmininko nutartis byloje KF / SatCen (Sprendimas pradėti administracinį tyrimą – Prašymas sustabdyti sprendimo vykdymą – Prašymas taikyti laikinąsias apsaugos priemones – Nepriimtinumas – Skubos nebuvimas)

text:
               16.3.2020

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 87/20

      2019 m. gruodžio 12 d. Bendrojo Teismo pirmininko nutartis byloje KF / SatCen

      (Byla T-619/19 R)
      (Sprendimas pradėti administracinį tyrimą - Prašymas sustabdyti sprendimo vykdymą - Prašymas taikyti laikinąsias apsaugos priemones - Nepriimtinumas - Skubos nebuvimas)
      (2020/C 87/24)
      Proceso kalba: anglų

         Šalys

         Ieškovė: KF, atstovaujama advokatės A. Kunst ir baristerio N. Macaulay

         Atsakovas: Europos Sąjungos palydovų centras, atstovaujamas A. Guillerme

         Dalykas

      SESV 278 ir 279 straipsniais grindžiamas prašymas sustabdyti 2019 m. liepos 3 d. Europos Sąjungos palydovų centro direktoriaus sprendimo, kuriuo atnaujintas administracinis tyrimas dėl KF elgesio, vykdymą.

         Rezoliucinė dalis

                  1.

                  Atmesti prašymą taikyti laikinąsias apsaugos priemones.

                  2.

                  Atidėti bylinėjimosi išlaidų klausimo nagrinėjimą.


title: Byla T-873/19: 2019 m. gruodžio 11 d. pareikštas ieškinys byloje Multi-Service / Komisija

text:
               16.3.2020

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 87/20

      2019 m. gruodžio 11 d. pareikštas ieškinys byloje Multi-Service / Komisija

      (Byla T-873/19)
      (2020/C 87/25)
      Proceso kalba: lenkų

         Šalys

         Ieškovė: Multi-Service S.A. (Kvidzynas, Lenkija), atstovaujama advokato P. Jankowski

         Atsakovė: Europos Komisija

         Reikalavimai

      Ieškovė Bendrojo Teismo prašo:

                  —

                  panaikinti 2019 m. spalio 3 d. Komisijos sprendimą ARES (2019) 6103796 dėl registracijos registre statuso pagal Komisijos įgyvendinimo reglamentą (ES) 2019/661 (registro ID 9920) ir pakartotinio įmonės įregistravimo registre,

                  —

                  priteisti iš Komisijos bylinėjimosi išlaidas,

                  —

                  priimti 2019 m. spalio 23 d. raštą kaip įrodymą.

         Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

      Grįsdama ieškinį ieškovė remiasi vieninteliu pagrindu.
      Ji kaltina atsakovę Reglamento Nr. 517/2014 17 straipsnio, siejamo su Įgyvendinimo reglamento 2019/661 6 straipsniu, pažeidimu dėl to, kad ši nepagrįstai panaikino ieškove esančios įmonės registraciją hidrofluorangliavandenilių registre.


title: Byla T-881/19: 2019 m. gruodžio 31 d. pareikštas ieškinys byloje GABO:mi / Komisija

text:
               16.3.2020

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 87/21

      2019 m. gruodžio 31 d. pareikštas ieškinys byloje GABO:mi / Komisija

      (Byla T-881/19)
      (2020/C 87/26)
      Proceso kalba: anglų

         Šalys

         Ieškovė: GABO:mi Gesellschaft für Ablauforganisation:milliarium mbH & Co. KG (Miunchenas, Vokietija), atstovaujama advokato C. Mayer

         Atsakovė: Europos Komisija

         Reikalavimai

      Ieškovė Bendrojo Teismo prašo:

                  —

                  įpareigoti atsakovę sumokėti 1 680 681,82 EUR ir 76 552,60 EUR palūkanų ieškovei,

                  —

                  priteisti iš atsakovės visas bylinėjimosi išlaidas.

         Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

      Grįsdama ieškinį ieškovė remiasi trimis pagrindais.

                  1.

                  Pirmasis ieškinio pagrindas grindžiamas tuo, kad atsakovė turi padengti reikalavimus atitinkančias išlaidas.

                              —

                              Ieškovė teikė paslaugas pagal FP6 ir FP7 dotacijų susitarimus. Nuo 2015 m. rugpjūčio 1 d. iki 2016 m. balandžio 30 d. ieškovė dalyvavo 37 tyrimų projektuose. Nuo 2016 m. gegužės 1 d. iki 2016 m. birželio 30 d. ieškovė teikė paslaugas 38 tyrimų projektuose. Visos per šiuos laikotarpius patirtos išlaidos atitinka šalių sudarytuose dotacijų susitarimuose numatytus tinkamumo kriterijus (II.14.1 straipsnis). Atsakovė šių išlaidų kol kas neatlygino. Ji turi juos atlyginti pagal dotacijų susitarimus.

                  2.

                  Antrasis ieškinio pagrindas grindžiamas tuo, kad kompensacijos už laikotarpį nuo 2015 m. rugpjūčio iki 2016 m. balandžio yra negalimos.

                              —

                              Kompensacijos už laikotarpį nuo 2015 m. rugpjūčio iki 2016 m. balandžio yra negalimos pagal Vokietijos bankroto teisę. Kiek tai susiję su daline 274 248,27 EUR suma, kompensacijų atsakovės reikalavimų atžvilgiu negalimumą lemia Vokietijos bankroto kodekso (InsO) 95 straipsnio 1 dalies 3 sakinys. Tiek, kiek kompensacijos susijusios su likusia 1 144 394,33 EUR suma pagal 2018 m. rugsėjo 25 d. Sprendimą GABO:mi Gesellschaft für Ablauforganisation:milliarium mbH & Co. KG v Commission (Byla T-10/16, EU:T:2018:600), kompensavimas yra negalimas pagal InsO 96 straipsnio 1 dalies 3 sakinį, siejamą su (ankstesnės redakcijos) InsO 133 straipsnio 1 dalimi.

                  3.

                  Trečiasis ieškinio pagrindas grindžiamas tuo, kad kompensacijos per preliminarią bankroto procedūrą (nuo 2016 m. gegužės iki birželio) yra negalimos.

                              —

                              Kompensacijų mokėjimas atsakovei per laikotarpį nuo 2016 m. gegužės iki birželio yra negalimas pagal InsO 96 straipsnio 1 dalies 3 sakinį, siejamą su InsO 130 straipsnio 1 dalies 2 punktu. InsO 96 straipsnio 1 dalies 3 sakinyje numatyta, kad bankroto byloje tokios kompensacijos, apie kurias pranešta prieš pradedant bankroto procedūrą arba po to, yra negalimos, jei teisės į kompensaciją įgijimą galima ginčyti.


title: Byla T-4/20: 2020 m. sausio 3 d. pareikštas ieškinys byloje Sieć Badawcza Łukasiewicz – Port Polski Ośrodek Rozwoju Technologii / Komisija

text:
               16.3.2020

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 87/22

      2020 m. sausio 3 d. pareikštas ieškinys byloje Sieć Badawcza Łukasiewicz – Port Polski Ośrodek Rozwoju Technologii / Komisija

      (Byla T-4/20)
      (2020/C 87/27)
      Proceso kalba: anglų

         Šalys

         Ieškovė: Sieć Badawcza Łukasiewicz – Port Polski Ośrodek Rozwoju Technologii (Vroclavas, Lenkija), atstovaujama advokato Ł. Stępkowski

         Atsakovė: Europos Komisija

         Reikalavimai

      Ieškovė Bendrojo Teismo prašo:

                  —

                  konstatuoti, kad atsakovės sutartinis reikalavimas, nurodytas 2019 m. lapkričio 13 d. laiške (Ares (2019)6993009, laiško data 2019 m. lapkričio 12 d.) ir šešiuose atsakovės išduotuose skolos rašteliuose su pridėtu lydraščiu bendrai 180 893,90 EUR sumai, kuri susideda iš 164 449 EUR pagrindinės sumos ir 16 444,90 EUR nuostolių atlyginimo, neegzistuoja ir dėl to:

                  —

                  konstatuoti, kad ieškinio personalo išlaidos yra tinkamos finansuoti išlaidos, kurias moka atsakovė ir

                  —

                  nurodyti atsakovei sumokėti ieškovei 180 893,90 EUR ir 8 % metinių Belgijos teisėje numatytų įstatyminių palūkanų, skaičiuojant nuo 2019 m. gruodžio 24 d. imtinai iki pagrindinės sumos sumokėjimo dienos,

                  —

                  alternatyviai, tiek, kiek atsakovės 2019 m. lapkričio 13 d. laiškas (Ares (2019)6993009) yra aktas, kurį galima ginčyti, panaikinti šiame laiške esantį Komisijos sprendimą,

                  —

                  bet kuriuo atveju, priteisti iš atsakovės bylinėjimosi išlaidas.

         Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

      Grįsdama ieškinį ieškovė remiasi toliau nurodytais pagrindais.

                  1.

                  Pirmasis pagrindinis ieškinio pagrindas grindžiamas sutarties pažeidimu: susitarimų dėl dotacijų Nr. 248577-C2POWER, 257626-ACROPOLIS ir 215669-EUWB II priedo II.14 straipsnio 1 dalies a ir b punktų, vertinamų kartu su II.6 straipsnio 6 dalimi, II.22 straipsnio 6 dalimi ir II.24 straipsnio 1 dalimi, pažeidimu.

                  2.

                  Antrasis pagrindinis ieškinio pagrindas grindžiamas taikomos teisės, t. y. Belgijos teisės, pažeidimu: Belgijos civilinio kodekso 1134, 1135 ir 1315 straipsnių pažeidimu.

                  3.

                  Trečiasis pagrindinis ieškinio pagrindas grindžiamas taikomos teisės, t. y. Lenkijos teisės, pažeidimu: Lenkijos darbo kodekso 113, 18§ 2 ir 140 straipsnių pažeidimu.

                  4.

                  Ketvirtasis pagrindinis ieškinio pagrindas grindžiamas tuo, kad atsakovė turi sumokėti įstatymines palūkanas remiantis bendru Sąjungos teisės principu dėl palūkanų ir pagal Belgijos teisę.

                  5.

                  Penktasis pagrindinis ieškinio pagrindas grindžiamas teisėtų lūkesčių principo pažeidimu, nes atsakovė suteikė tikslių ir besąlyginių garantijų, kurias pažeidė.

                  6.

                  Šeštasis pagrindinis ieškinio pagrindas, susijęs su bylinėjimosi išlaidomis, grindžiamas tuo, kad atsakovė kaip pralaimėjusioji šalis turi sumokėti bylinėjimosi išlaidas.

                  7.

                  Pirmasis alternatyvus ieškinio pagrindas grindžiamas teisės į gynybą pažeidimu, nes atsakovė nepateikė įrodymų ir neišklausė ieškovės.

                  8.

                  Antrasis alternatyvus ieškinio pagrindas grindžiamas akivaizdžia vertinimo klaida, nes atsakovė padarė fakto klaidų ir nepateikė nuoseklių įrodymų.

                  9.

                  Trečiasis alternatyvus ieškinio pagrindas grindžiamas pareigos motyvuoti pažeidimu, nes atsakovė nepateikė motyvų ir atsisakė paaiškinti savo poziciją.

                  10.

                  Ketvirtasis alternatyvus ieškinio pagrindas grindžiamas teisėtų lūkesčių principo pažeidimu, nes atsakovė suteikė tikslių ir besąlyginių garantijų, kurias pažeidė.

                  11.

                  Penktasis alternatyvus ieškinio pagrindas, susijęs su bylinėjimosi išlaidomis, grindžiamas tuo, kad atsakovė kaip pralaimėjusioji šalis turi sumokėti bylinėjimosi išlaidas.


title: Byla T-7/20: 2020 m. sausio 7 d. pareikštas ieškinys byloje Global Translation Solutions / Parlamentas

text:
               16.3.2020

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 87/23

      2020 m. sausio 7 d. pareikštas ieškinys byloje Global Translation Solutions / Parlamentas

      (Byla T-7/20)
      (2020/C 87/28)
      Proceso kalba: anglų

         Šalys

         Ieškovė: Global Translation Solutions ltd. (Valeta, Malta), atstovaujama advokato C. Mifsud-Bonnici

         Atsakovas: Europos Parlamentas

         Reikalavimai

      Ieškovė Bendrojo Teismo prašo:

                  —

                  panaikinti atsakovo 2019 m. spalio 28 d. sprendimą, kuriuo atmestas ieškovės pasiūlymas, pateiktas dėl viešųjų pirkimų procedūros TRA/EU19/2019 (1) Serijos 15,

                  —

                  nepatenkinus šio reikalavimo, panaikinti atsakovo 2019 m. gruodžio 5 d. sprendimą, kuriuo viešojo pirkimo procedūros TRA/EU19/2019 Serijos 15 laimėtoju pripažintas tik vienas ekonominės veiklos vykdytojas ir

                  —

                  priteisti iš atsakovo bylinėjimosi išlaidas.

         Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

      Grįsdama ieškinį ieškovė remiasi trimis pagrindais.

                  1.

                  Pirmasis ieškinio pagrindas grindžiamas tuo, kad atsakovo 2019 m. spalio 28 d. sprendimas, kuriuo atmestas ieškovės pasiūlymas, pateiktas dėl viešųjų pirkimų procedūros TRA/EU19/2019 Serijos 15, yra neteisėtas, nes yra priimtas dėl klaidingai nustatyto fakto, būtent, kad „.doc“ rinkmenos formatas neatitinka viešųjų pirkimų dokumentų sąlygų, nes:

                              —

                              viešųjų pirkimų dokumentai buvo surašyti nepakankamai aiškiai, tiksliai ir dviprasmiškai ir (arba)

                              —

                              „.doc“ rinkmenos formatas yra funkciškai lygiavertis „.docx“ rinkmenos formatui.

                  2.

                  Antrasis ieškinio pagrindas grindžiamas tuo, kad atsakovo 2019 m. spalio 28 d. sprendimas, kuriuo atmestas ieškovės pasiūlymas, pateiktas dėl viešųjų pirkimų procedūros TRA/EU19/2019 Serijos 15, yra neteisėtas, nes:

                              —

                              atsakovo elgesys pažeidžia teisę, būtent Komisijos deleguotojo reglamento (2) 160 straipsnio 3 dalį, ir, kiek tai susiję su viešaisiais pirkimais, prieštarauja bendriesiems Sąjungos teisės principams, kaip antai proporcingumo principui ir (arba)

                              —

                              atsakovo elgesys pažeidžia teisę, būtent Finansinio reglamento (3) 96 straipsnio 2 dalį ir bendruosius Sąjungos teisės principus, kaip antai gero administravimo principą ir rūpestingumo pareigą.

                  3.

                  Trečiasis ieškinio pagrindas grindžiamas tuo, kad atsakovo 2019 m. gruodžio 5 d. sprendimas, kuriuo viešojo pirkimo procedūros TRA/EU19/2019 Serijos 15 laimėtoju pripažintas tik vienas ekonominės veiklos vykdytojas, prieštarauja bendriems Sąjungos teisės principams, kiek tai susiję su viešaisiais pirkimais, ir viešųjų pirkimų procedūros sąlygoms.

         (1)  OL 2019/S 54-123613

         (2)  2012 m. spalio 29 d. Komisijos deleguotasis reglamentas (ES) Nr. 1268/2012 dėl Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES, Euratomas) Nr. 966/2012 dėl Sąjungos bendrajam biudžetui taikomų finansinių taisyklių taikymo taisyklių (OL L 362, 2012, p. 1).

         (3)  2012 m. spalio 25 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (ES, Euratomas) Nr. 966/2012 dėl Sąjungos bendrajam biudžetui taikomų finansinių taisyklių ir kuriuo panaikinamas Tarybos reglamentas (EB, Euratomas) Nr. 1605/2002 (OL L 298, 2012, p. 1).


title: Byla T-31/20: 2020 m. sausio 20 d. pareikštas ieškinys byloje West End Drinks / EUIPO – Pernod Ricard (The King of SOHO)

text:
               16.3.2020

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 87/24

      2020 m. sausio 20 d. pareikštas ieškinys byloje West End Drinks / EUIPO – Pernod Ricard (The King of SOHO)

      (Byla T-31/20)
      (2020/C 87/29)
      Kalba, kuria surašytas ieškinys: anglų

         Šalys

         Ieškovė: West End Drinks Ltd (Londonas, Jungtinė Karalystė), atstovaujama solisitoriaus C. Hawkes ir baristerio C. Hall

         Atsakovė: Europos Sąjungos intelektinės nuosavybės tarnyba (EUIPO)

         Kita procedūros Apeliacinėje taryboje šalis: Pernod Ricard SA (Paryžius, Prancūzija)

         Su procedūra EUIPO susijusi informacija

         Prekių ženklo, dėl kurio kilo ginčas, savininkė: ieškovė Bendrajame Teisme

         Prekių ženklas, dėl kurio kilo ginčas: vaizdinio Europos Sąjungos prekių ženklo The King of SOHO, pavaizduoto auksine, tamsiai geltona, šviesiai geltona ir kremine spalvomis, paraiška – Registracijos paraiška Nr. 11 539 103

         Procedūra EUIPO: protesto procedūra

         Ginčijamas sprendimas: 2019 m. spalio 16 d. EUIPO pirmosios apeliacinės tarybos sprendimas byloje R 1543/2018-1

         Reikalavimai

      Ieškovė Bendrojo Teismo prašo:

                  —

                  panaikinti ginčijamą sprendimą;

                  —

                  panaikinti Protestų skyriaus sprendimą;

                  —

                  priteisti iš EUIPO bylinėjimosi išlaidas.

         Pagrindai, kuriais remiamasi

                  —

                  Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) 2017/1001 42 straipsnio 3 dalies pažeidimas,

                  —

                  Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) 2017/1001 8 straipsnio 1 dalies b punkto pažeidimas.


title: Byla T-48/20: 2020 m. sausio 28 d. pareikštas ieškinys byloje Sahaj Marg Spirituality Foundation / EUIPO (Heartfulness)

text:
               16.3.2020

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 87/26

      2020 m. sausio 28 d. pareikštas ieškinys byloje Sahaj Marg Spirituality Foundation / EUIPO (Heartfulness)

      (Byla T-48/20)
      (2020/C 87/31)
      Proceso kalba: anglų

         Šalys

         Ieškovė: Sahaj Marg Spirituality Foundation (Manapakkam, Indija), atstovaujama advokato E. Manresa Medina

         Atsakovė: Europos Sąjungos intelektinės nuosavybės tarnyba (EUIPO)

         Su procedūra EUIPO susijusi informacija

         Prekių ženklas, dėl kurio kilo ginčas: vaizdinio prekių ženklo „Heartfulness“ tarptautinė registracija, kuri galioja Europos Sąjungoje – Registracijos paraiška Nr. 1 433 232

         Ginčijamas sprendimas: 2019 m. lapkričio 26 d. EUIPO ketvirtosios apeliacinės tarybos sprendimas byloje R 1266/2019-4

         Reikalavimai

      Ieškovė Bendrojo Teismo prašo:

                  —

                  panaikinti ginčijamą sprendimą,

                  —

                  priteisti iš EUIPO visas bylinėjimosi išlaidas.

         Pagrindai, kuriais remiamasi

                  —

                  Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) 2017/1001 7 straipsnio 1 dalies c punkto pažeidimas,

                  —

                  Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) 2017/1001 7 straipsnio 1 dalies b punkto pažeidimas,

                  —

                  Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) 2017/1001 7 straipsnio 2 dalies pažeidimas.


title: Byla T-49/20: 2020 m. sausio 29 d. pareikštas ieškinys byloje Rothenberger / EUIPO – Paper Point (ROBOX)

text:
               16.3.2020

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 87/26

      2020 m. sausio 29 d. pareikštas ieškinys byloje Rothenberger / EUIPO – Paper Point (ROBOX)

      (Byla T-49/20)
      (2020/C 87/32)
      Kalba, kuria surašytas ieškinys: anglų

         Šalys

         Ieškovė: Rothenberger AG (Kelkheimas, Vokietija), atstovaujama advokatų V. von Bomhard ir J. Fuhrmann

         Atsakovė: Europos Sąjungos intelektinės nuosavybės tarnyba (EUIPO)

         Kita procedūros Apeliacinėje taryboje šalis: Paper Point Snc di Daria Fabbroni e Simone Borghini (Arecas, Italija)

         Su procedūra EUIPO susijusi informacija

         Prekių ženklo, dėl kurio kilo ginčas, paraišką pateikęs asmuo: ieškovė Bendrajame Teisme

         Prekių ženklas, dėl kurio kilo ginčas: žodinis Sąjungos prekių ženklas ROBOX – Registracijos paraiška Nr. 16 462 971

         Procedūra EUIPO: protesto procedūra

         Ginčijamas sprendimas: 2019 m. spalio 31 d. EUIPO pirmosios apeliacinės tarybos sprendimas byloje R 210/2019-1

         Reikalavimai

      Ieškovė Bendrojo Teismo prašo:

                  —

                  panaikinti ginčijamą sprendimą,

                  —

                  priteisti iš EUIPO ir, jeigu kita procedūros Apeliacinėje taryboje šalis įstos į bylą, iš įstojusios į bylą šalies bylinėjimosi išlaidas.

         Pagrindas, kuriuo remiamasi

                  —

                  Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) 2017/1001 8 straipsnio 1 dalies b punkto pažeidimas.


title: Byla T-51/20: 2020 m. sausio 31 d. pareikštas ieškinys byloje Mélin / Parlamentas

text:
               16.3.2020

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 87/27

      2020 m. sausio 31 d. pareikštas ieškinys byloje Mélin / Parlamentas

      (Byla T-51/20)
      (2020/C 87/33)
      Proceso kalba: prancūzų

         Šalys

         Ieškovė: Joëlle Mélin (Obanė, Prancūzija), atstovaujama advokato F. Wagner

         Atsakovas: Europos Parlamentas

         Reikalavimai

      Ieškovė Bendrojo Teismo prašo:

                  —

                  pripažinti neteisėtumu grindžiamą prieštaravimą priimtinu ir pripažinti MASD (Parlamento narių statuto įgyvendinimo taisyklės) 33 straipsnio 1 ir 2 dalis ir 68 straipsnio 1 ir 2 dalis neteisėtomis;

                  —

                  dėl tos priežasties pripažinti, kad 2019 m. gruodžio 17 d. Generalinio sekretoriaus sprendimas priimtas nesant teisinio pagrindo ir jį panaikinti;

                  —

                  nepatenkinus šių reikalavimų, konstatuoti, kad Generalinis sekretorius pažeidė MASD 68 straipsnio 2 dalį, ir panaikinti 2019 m. gruodžio 17 d. sprendimą;
                  iš esmės:

                  —

                  konstatuoti, kad Joëlle Mélin pateikė MASD 33 straipsnio 1 ir 2 dalis ir Europos Sąjungos Teisingumo Teismo jurisprudenciją atsitinkančių savo padėjėjos darbo įrodymų;
                  dėl tos priežasties

                  —

                  panaikinti 2019 m. gruodžio 17 d. Europos Parlamento generalinio sekretoriaus sprendimą, kuriuo nustatoma, kad ieškovė skolinga 130 339,35 eurų dėl nepagrįstai sumokėtų sumų, susijusių su Parlamento narių padėjėjų išlaidomis, ir nurodomos priežastys, dėl kurių šios sumos yra susigrąžinamos, apie sprendimą pranešta 2019 m. gruodžio 18 d. raštu Nr. D202484, sprendimas priimtas taikant iš dalies pakeisto 2008 m. gegužės 19 d. ir liepos 9 d. Europos Parlamento biuro sprendimo 2009/C 159/01 „dėl Europos Parlamento narių statuto įgyvendinimo taisyklių“ 68 straipsnį;

                  —

                  panaikinti debetinį dokumentą Nr. 2019-2081 „nepagrįstai sumokėtų sumų, susijusių su Parlamento narių padėjėjų išlaidomis, susigrąžinimas remiantis MASD 68 straipsniu ir Finansinio reglamento 98–101 straipsniais“, kuriuo ieškovė informuojama, kad, remiantis 2019 m. gruodžio 17 d. Generalinio sekretoriaus sprendimu, ji yra skolinga;

                  —

                  priteisti iš Europos Parlamento visas bylinėjimosi išlaidas.

         Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

      Grįsdama ieškinį ieškovė remiasi dviem pagrindais.

                  1.

                  Pirmasis ieškinio pagrindas susijęs su neteisėtumu grindžiamu prieštaravimu, nes Parlamento narių statuto įgyvendinimo taisyklių (toliau – įgyvendinimo taisyklės), priimtų 2008 m. gegužės 19 d. ir liepos 9 d. Europos Parlamento sprendimu, 33 ir 68 straipsniais, būtent dėl aiškumo ir tikslumo trūkumo, yra pažeidžiami teisinio saugumo ir teisėtų lūkesčių principai. Ieškovė teigia, kad dėl ginčijamų taisyklių netikslumo įgyvendinimo taisyklių teisės norma turi būti aiškinama remiantis jurisprudencija. Tačiau Parlamento nario padėjėjo darbo įrodymai išsamiai apibrėžti tik 2017 m. Sprendime Montel suformuotoje jurisprudencijoje, nes 2005 m. Sprendime Gorostiaga suformuotoje jurisprudencijoje buvo kalbėta tik apie įrodymus, kad mokantis tretysis asmuo moka atlyginimus. Taigi nuo 2008 m. ginčijamos nuostatos buvo netikslios ir neaiškios. Ieškovė priduria, kad nepaisant teisinio nesaugumo pavojaus, Europos Parlamentas tiksliai ir aiškiai nereglamentavo Parlamento nario padėjėjo darbo kontrolės procedūros ir oficialiai neįtvirtino nei Parlamento nariui tenkančios pareigos rinkti ir saugoti įrašus, nei priimtinų, identifikuojamų įrodymų su nurodyta data sistemos.

                  2.

                  Antrasis ieškinio pagrindas grindžiamas esminio procedūrinio reikalavimo ir teisės į gynybą pažeidimu. Ieškovė teigia, kad Generalinis sekretorius apsiėjo be išklausymo ir be jokios procedūros prieš priimdamas naują sprendimą, kad jis jos neprašė jokio paaiškinimo ir kad jo analizuojamoje byloje neatsižvelgiama į jos pateiktus papildomus dokumentus 2018 m. gruodžio 7 d. ieškiniui pagrįsti. Be to, ieškovė teigia, kad nesilaikydamas įgyvendinimo taisyklių 68 straipsnio 2 dalyje nustatytos procedūros, Generalinis sekretorius atėmė iš jos galimybę pateikti papildomus dokumentus ir privertė patirti riziką, kad Bendrasis Teismas atmes tuos dokumentus kaip nepriimtinus dėl to, kad jie nebuvo pateikti Generaliniam sekretoriui įvertinti pačioje susigrąžinimo procedūros pradžioje.


title: Byla T-56/20: 2020 m. vasario 3 d. pareikštas ieškinys byloje Bezos Family Foundation / EUIPO – SNCF Mobilités (VROOM)

text:
               16.3.2020

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 87/28

      2020 m. vasario 3 d. pareikštas ieškinys byloje Bezos Family Foundation / EUIPO – SNCF Mobilités (VROOM)

      (Byla T-56/20)
      (2020/C 87/34)
      Kalba, kuria surašytas ieškinys: anglų

         Šalys

         Ieškovė: Bezos Family Foundation (Siatlas, Vašingtonas, Jungtinės Valstijos), atstovaujama advokatų A. Klett ir M. Schaffner

         Atsakovė: Europos Sąjungos intelektinės nuosavybės tarnyba (EUIPO)

         Kita procedūros Apeliacinėje taryboje šalis: SNCF Mobilités, établissement public à caractère industriel et commercial (Sen Deni, Prancūzija)

         Su procedūra EUIPO susijusi informacija

         Prekių ženklo, dėl kurio kilo ginčas, savininkė: ieškovė Bendrajame Teisme

         Prekių ženklas, dėl kurio kilo ginčas: žodinio Sąjungos prekių ženklo VROOM paraiška – Registracijos paraiška Nr. 17 569 997

         Procedūra EUIPO: protesto procedūra

         Ginčijamas sprendimas: 2019 m. lapkričio 20 d. EUIPO penktosios apeliacinės tarybos sprendimas byloje R 1288/2019-5

         Reikalavimai

      Ieškovė Bendrojo Teismo prašo:

                  —

                  panaikinti ginčijamą sprendimą,

                  —

                  atmesti protestą Nr. B 3 051 050;

                  —

                  leisti įregistruoti Sąjungos prekių ženklą VROOM, dėl kurio paduota paraiška Nr. 17 569 997;

                  —

                  priteisti iš EUIPO bylinėjimosi Bendrajame Teisme ir EUIPO (Apeliacinė taryba ir Protestų skyrius) išlaidas, įskaitant būtinas ieškovės išlaidas tose procedūrose.

         Pagrindas, kuriuo remiamasi

                  —

                  Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) 2017/1001 8 straipsnio 1 dalies b punkto pažeidimas.


title: Byla T-57/20: 2020 m. vasario 3 d. pareikštas ieškinys byloje Group / EUIPO – Iliev (GROUP Company TOURISM & TRAVEL)

text:
               16.3.2020

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 87/29

      2020 m. vasario 3 d. pareikštas ieškinys byloje Group / EUIPO – Iliev (GROUP Company TOURISM & TRAVEL)

      (Byla T-57/20)
      (2020/C 87/35)
      Kalba, kuria surašytas ieškinys: bulgarų

         Šalys

         Ieškovė: Group EOOD (Sofija, Bulgarija), atstovaujama advokatų D. Dragiev ir A. Andreev

         Atsakovė: Europos Sąjungos intelektinės nuosavybės tarnyba (EUIPO)

         Kita procedūros Apeliacinėje taryboje šalis: Kosta Iliev (Sofija, Bulgarija)

         Su procedūra EUIPO susijusi informacija

         Pareiškėja: kita procedūros Apeliacinėje taryboje šalis

         Prekių ženklas, dėl kurio kilo ginčas: vaizdinio purpurinės, pilkos, juodos, violetinės, oranžinės, raudonos ir geltonos spalvų Sąjungos prekių ženklo „GROUP Company TOURISM & TRAVEL“ paraiška – Registracijos paraiška Nr. 10 640 449

         Procedūra EUIPO: protesto procedūra

         Ginčijamas sprendimas: 2019 m. lapkričio 8 d. EUIPO penktosios apeliacinės tarybos sprendimas byloje R 2059/2018-5

         Reikalavimai

      Ieškovė Bendrojo Teismo prašo:

                  —

                  panaikinti ginčijamą sprendimą,

                  —

                  priteisti iš EUIPO ir įstojusios į bylą šalies, jei tokia būtų, bylinėjimosi išlaidas.

         Pagrindas, kuriuo remiamasi

                  —

                  Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) 2017/1001 8 straipsnio 4 dalies pažeidimas.


title: 2019 m. gruodžio 14 d. Teismo Sprendimas byloje E-1/19 Andreas Gyrre prieš Norvegijos Vyriausybę, kuriai atstovauja Vaikų reikalų ir lygybės ministerija (Direktyva 2005/29/EB – Nesąžininga įmonių komercinė veikla vartotojų atžvilgiu – I priedas – 9 punktas – Pareiškimas ar kitoks įspūdžio sudarymas, kad produktas gali būti legaliai parduodamas, kai to nėra) 2020/C 90/02

text:
               19.3.2020

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 90/2

      2019 m. gruodžio 14 d.TEISMO SPRENDIMAS byloje E-1/19
      Andreas Gyrre
      prieš
      Norvegijos Vyriausybę, kuriai atstovauja Vaikų reikalų ir lygybės ministerija

            (Direktyva 2005/29/EB – Nesąžininga įmonių komercinė veikla vartotojų atžvilgiu – I priedas – 9 punktas – Pareiškimas ar kitoks įspūdžio sudarymas, kad produktas gali būti legaliai parduodamas, kai to nėra)

      (2020/C 90/02)
      Byloje E-1/19 Andreas Gyrre prieš Norvegijos Vyriausybę, kuriai atstovauja Vaikų reikalų ir lygybės ministerija, dėl Borgartingo apeliacinio teismo (Borgarting lagmannsrett) PRAŠYMO Teismui pagal ELPA valstybių susitarimo dėl Priežiūros institucijos ir Teisingumo Teismo įsteigimo 34 straipsnį išaiškinti 2005 m. gegužės 11 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvą 2005/29/EB dėl nesąžiningos įmonių komercinės veiklos vartotojų atžvilgiu vidaus rinkoje ir iš dalies keičiančią Tarybos direktyvą 84/450/EEB, Europos Parlamento ir Tarybos direktyvas 97/7/EB, 98/27/EB bei 2002/65/EB ir Europos Parlamento ir Tarybos reglamentą (EB) Nr. 2006/2004, visų pirma jos I priedo 9 punktą, Teismas, kurį sudaro pirmininkas Pállis Hreinssonas ir teisėjai Berndas Hammermannas (pranešėjas) ir Siri Teigum (ad hoc teisėja), 2019 m. gruodžio 14 d. priėmė sprendimą, kurio rezoliucinė dalis yra tokia:
      2005 m. gegužės 11 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2005/29/EB dėl nesąžiningos įmonių komercinės veiklos vartotojų atžvilgiu vidaus rinkoje ir iš dalies keičiančios Tarybos direktyvą 84/450/EEB, Europos Parlamento ir Tarybos direktyvas 97/7/EB, 98/27/EB bei 2002/65/EB ir Europos Parlamento ir Tarybos Reglamentą (EB) Nr. 2006/2004, I priedo 9 punktas turi būti aiškinamas taip, kad apimtų atvejus, kai prekybininkas teigia arba, – remiantis tuo, kokį bendrą įspūdį apsisprendimo dėl sandorio momentu susidarytų vidutinis pirkėjas, – sudaro kitokį įspūdį, kad produktas gali būti legaliai parduodamas, kai to nėra. Tam vertinimui neturi reikšmės, ar toks nacionalinės teisės aktuose nustatytas draudimas, kaip šioje byloje, yra taikomas toje EEE valstybėje, kurioje parduodamas produktas, ar toje EEE valstybėje, kurioje vykdomas sandoris, ar abiejose valstybėse. Tam vertinimui taip pat nedaro poveikio tai, kad vėliau buvo pripažinta, jog toks nacionalinės teisės aktuose nustatytas draudimas prieštarauja EEE teisei.


title: 2019 m. gruodžio 13 d.Teismo Sprendimas byloje E-1/18 ELPA priežiūros institucija prieš Norvegijos Karalystę (Direktyva 2006/54/EB – Užimtumas ir darbo sąlygos – Vaiko priežiūros išmokos) 2020/C 90/03

text:
               19.3.2020

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 90/3

      2019 m. gruodžio 13 d.TEISMO SPRENDIMAS byloje E-1/18 ELPA priežiūros institucija
      prieš
      Norvegijos Karalystę

            (Direktyva 2006/54/EB – Užimtumas ir darbo sąlygos – Vaiko priežiūros išmokos)

      (2020/C 90/03)
      Byloje E-1/18 ELPA priežiūros institucija prieš Norvegijos Karalystę dėl PRAŠYMO pripažinti, kad nepanaikinusi tokių nuostatų, kaip Nacionalinio draudimo įstatymo 14-13 straipsnio pirma, antra ir trečia pastraipos ir 14‐14 straipsnio pirma pastraipa, kuriose įtvirtinta, kad tėvo teisė gauti vaiko priežiūros išmokas priklauso nuo motinos padėties, o motinos teisė gauti išmokas nepriklauso nuo tėvo padėties, Norvegija neįvykdė įsipareigojimų pagal EEE susitarimo XVIII priedo 21b punkte nurodyto teisės akto (2006 m. liepos 5 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2006/54/EB dėl moterų ir vyrų lygių galimybių ir vienodo požiūrio į moteris ir vyrus užimtumo bei profesinės veiklos srityje principo įgyvendinimo(nauja redakcija)) 14 straipsnio 1 dalies c punktą, Teismas, kurį sudaro pirmininkas Pállis Hreinssonas ir teisėjai Berndas Hammermannas (pranešėjas) ir Siri Teigum (ad hoc teisėja), 2019 m. gruodžio 13 d. priėmė sprendimą, kurio rezoliucinė dalis yra tokia:
      Teismas:

                  1.

                  Atmeta prašymą.

                  2.

                  Nurodo ELPA priežiūros institucijai padengti bylinėjimosi išlaidas.


title: Byla C-410/17: 2019 m. sausio 10 d. Teisingumo Teismo (devintoji kolegija) sprendimas byloje (Korkein hallinto-oikeus (Suomija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą), kurią inicijavo A Oy (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą — Pridėtinės vertės mokestis (PVM) — Direktyva 2006/112/EB — 2 straipsnio 1 dalies a ir c punktai — 14 straipsnio 1 dalis — 24 straipsnio 1 dalies — Sandoriai už atlygį — Sandoriai, už kuriuos dalį atlygio sudaro paslaugos arba prekės — Griovimo darbų sutartis — Pirkimo demontavimo darbams sutartis)

text:
               25.2.2019

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 72/2

      2019 m. sausio 10 d. Teisingumo Teismo (devintoji kolegija) sprendimas byloje (Korkein hallinto-oikeus (Suomija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą), kurią inicijavo A Oy

      (Byla C-410/17) (1)

      ((Prašymas priimti prejudicinį sprendimą - Pridėtinės vertės mokestis (PVM) - Direktyva 2006/112/EB - 2 straipsnio 1 dalies a ir c punktai - 14 straipsnio 1 dalis - 24 straipsnio 1 dalies - Sandoriai už atlygį - Sandoriai, už kuriuos dalį atlygio sudaro paslaugos arba prekės - Griovimo darbų sutartis - Pirkimo demontavimo darbams sutartis))
      (2019/C 72/02)
      Proceso kalba: suomių

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

         Korkein hallinto-oikeus

         Šalis pagrindinėje byloje

      A Oy

         Rezoliucinė dalis

                  1.

                  2006 m. lapkričio 28 d. Tarybos direktyvos 2006/112/EB dėl pridėtinės vertės mokesčio bendros sistemos 2 straipsnio 1 dalies a ir c punktai, siejami su 14 straipsnio 1 dalimi ir 24 straipsnio 1 dalimi, turi būti aiškinami taip, kad kai pagal griovimo darbų sutartį teikėjas, t. y. griovimo darbų bendrovė, turi atlikti griovimo darbus ir jei griovimo atliekose yra metalo laužo, gali perparduoti šį metalo laužą, ši sutartis apima paslaugų teikimą už atlygį, t. y. griovimo darbų paslaugų teikimą, ir prekių tiekimą už atlygį, t. y. minėto metalo laužo tiekimą, jeigu įgijėjas, t. y. ši bendrovė, prie šio tiekimo priskiria vertę, į kurią ji atsižvelgia nustatydama kainą už griovimo darbų paslaugų teikimą, tačiau minėtas tiekimas yra apmokestinamas pridėtinės vertės mokesčiu tik tuo atveju, jei jį atlieka apmokestinamasis asmuo, veikdamas kaip toks.

                  2.

                  Direktyvos 2006/112 2 straipsnio 1 dalies a ir c punktai, siejami su 14 straipsnio 1 dalimi ir 24 straipsnio 1 dalimi, turi būti aiškinami taip, kad tais atvejais, kai pagal pirkimo demontavimo darbams sutartį įgijėjas, t. y. griovimo darbų bendrovė, įsigyja turto, skirto būti išardytam, ir įsipareigoja gresiant sutartinei baudai demontuoti arba išardyti šį turtą ir jį išvežti, bei išvežti dėl to susidariusias atliekas per sutartyje nustatytą terminą, ši sutartis apima šio turto tiekimą už atlygį, t. y. turto, skirto būti išardytam, tiekimą, ir šis tiekimas yra apmokestinamas pridėtinės vertės mokesčiu tik tuo atveju, jei jį atlieka apmokestinamasis asmuo, veikdamas kaip toks, o tai turi patikrinti prašymą priimti prejudicinį pateikęs teismas. Jeigu įgijėjas turi demontuoti arba išardyti šį turtą ir jį išvežti, bei išvežti dėl to susidariusias atliekas, taip tenkindamas konkrečius pardavėjo poreikius (tai turi patikrinti prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas), ši sutartis taip pat apima paslaugų teikimą už atlygį, t. y. demontavimo arba išardymo ir išvežimo darbų teikimą, jeigu šis įgijėjas prie šio teikimo priskiria vertę, į kurią jis atsižvelgia savo siūloma kaina, kaip į veiksnį, mažinantį turto, skirto būti išardytam, pirkimo kainą, o tai turi patikrinti prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas.

         (1)  OL C 300, 2017 9 11.


title: Byla C-97/18: 2019 m. sausio 10 d. Teisingumo Teismo (pirmoji kolegija) sprendimas (Rechtbank Noord-Nederland (Nyderlandai) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) baudžiamojoje byloje prieš ET (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą — Teismų bendradarbiavimas baudžiamosiose bylose — Nutarimams konfiskuoti taikomas tarpusavio pripažinimo principas — Pamatinis sprendimas 2006/783/TVR — 12 straipsnio 1 ir 4 dalys — Vykdymą reglamentuojantys teisės aktai — Vykdančiosios valstybės teisės aktai, pagal kuriuos leidžiama taikyti areštą neįvykdžius priemonės konfiskuoti — Atitiktis — Priimančiosios valstybės teisės aktai, pagal kuriuos taip pat leidžiama taikyti areštą — Poveikio nebuvimas)

text:
               25.2.2019

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 72/3

      2019 m. sausio 10 d. Teisingumo Teismo (pirmoji kolegija) sprendimas (Rechtbank Noord-Nederland (Nyderlandai) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) baudžiamojoje byloje prieš ET
      (Byla C-97/18) (1)

      ((Prašymas priimti prejudicinį sprendimą - Teismų bendradarbiavimas baudžiamosiose bylose - Nutarimams konfiskuoti taikomas tarpusavio pripažinimo principas - Pamatinis sprendimas 2006/783/TVR - 12 straipsnio 1 ir 4 dalys - Vykdymą reglamentuojantys teisės aktai - Vykdančiosios valstybės teisės aktai, pagal kuriuos leidžiama taikyti areštą neįvykdžius priemonės konfiskuoti - Atitiktis - Priimančiosios valstybės teisės aktai, pagal kuriuos taip pat leidžiama taikyti areštą - Poveikio nebuvimas))
      (2019/C 72/03)
      Proceso kalba: nyderlandų

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

         Rechtbank Noord-Nederland

         Šalis pagrindinėje baudžiamojoje byloje

      ET

         Rezoliucinė dalis

                  1.

                  2006 m. spalio 6 d. Tarybos pamatinio sprendimo 2006/783/TVR dėl tarpusavio pripažinimo principo taikymo nutarimams konfiskuoti 12 straipsnio 1 ir 4 dalys turi būti aiškinamos taip, kad pagal jas nedraudžiama taikyti tokio vykdančiosios valstybės narės teisės akto, kaip nagrinėjamas pagrindinėje byloje, pagal kurį siekiant įvykdyti priimančiojoje valstybėje priimtą nutarimą konfiskuoti prireikus leidžiama taikyti areštą.

                  2.

                  Tai, kad pagal priimančiosios valstybės teisės aktus prireikus taip pat leidžiama taikyti areštą, neturi įtakos tokios priemonės taikymui vykdančiojoje valstybėje.

         (1)  OL C 182, 2018 5 28.