title: Byla C-53/16 P: 2016 m sausio 29 d. Carsten René Beul pateiktas apeliacinis skundas dėl 2015 m. lapkričio 23 d. Bendrojo Teismo (devintoji kolegija) priimtos nutarties byloje T-640/14 Beul/Parlamentas ir Taryba

text:
               30.5.2016

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 191/4

         2016 m sausio 29 d. Carsten René Beul pateiktas apeliacinis skundas dėl 2015 m. lapkričio 23 d. Bendrojo Teismo (devintoji kolegija) priimtos nutarties byloje T-640/14 Beul/Parlamentas ir Taryba

   (Byla C-53/16 P)
   (2016/C 191/07)
   Proceso kalba: vokiečių

      Šalys

      Apeliantas: Carsten René Beul, atstovaujamas advokatų H.-M. Pott ir T. Eckhold

      Kitos proceso šalys: Europos Parlamentas, Europos Sąjungos Taryba

      Apelianto reikalavimai

   Apeliantas prašo:

               —

               panaikinti 2015 m. lapkričio 23 d. Europos Sąjungos Bendrojo Teismo nutartį;

               —

               panaikinti ginčijamą Reglamentą (ES) Nr. 537/2014, o nepatenkinus šio reikalavimo – grąžinti bylą nagrinėti Europos Sąjungos Bendrajam Teismui;

               —

               priteisti iš kitos apeliacinio proceso šalies bylinėjimosi išlaidas.

      Apeliacinio skundo pagrindai ir pagrindiniai argumentai

   Bendrajam Teismui pateiktu ieškiniu ieškovas prašė panaikinti 2014 m. balandžio 16 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentą (ES) Nr. 537/2014 dėl konkrečių viešojo intereso įmonių teisės aktų nustatyto audito reikalavimų, kuriuo panaikinamas Komisijos sprendimas 2005/909/EB.
   Ieškovas yra atestuotasis apskaitininkas Vokietijoje (taip pat jis yra ir auditorius pagal Liuksemburgo Didžiosios Hercogystės ir Italijos Respublikos teisę). Jis atlieka auditą viešojo intereso įmonėse. Visą jo, kaip atestuotojo apskaitininko, veiklą prižiūri Atestuotųjų apskaitininkų rūmai – viešosios teisės subjektas, kurio nariai yra ir kurio valdymo organus renka atestuotieji apskaitininkai.
   Ginčijamame reglamente (toliau – reglamentas) numatyta, kad viešojo intereso įmonių auditą atliekančių auditorių veiklą prižiūri nepriklausoma, t. y. valstybės nurodymams nepaklūstanti institucija. Šioje institucijoje visiškai negali dirbti atestuotaisiais apskaitininkais dirbantys asmenys, o buvę atestuotieji apskaitininkai joje gali dirbti tik praėjus ilgam laikotarpiui nuo tada, kai nustojo verstis šia veikla.
   Ieškovas teigia, kad naujosios nuostatos yra nepalankios. Jis tvirtina, kad reglamentas pažeidžia Sąjungos teisę.
   Europos Sąjungos Bendrasis Teismas atmetė jo ieškinį kaip nepriimtiną. Teismo nuomone, ieškovas neturi teisės ginčyti reglamento. Šią savo poziciją Bendrasis Teismas grindė tuo, kad reglamentas nėra konkrečiai susijęs su ieškovu, nes šis priklauso prie kategorijos asmenų, kuriems bendrai ir abstrakčiai taikomas šis reglamentas, ir negali remtis jokiomis individualiomis teisėmis.
   Ieškovas savo ruožtu teigia, kad teisės aktas su juo tiesiogiai ir konkrečiai susijęs. Visų pirma asmenų, kuriems skirtas teisės aktas, skaičius yra neapibrėžtas dar ir todėl, kad nuo reglamento priėmimo iki jo įsigaliojimo praėjo šiek tiek laiko, per kurį prie profesijos atstovų galėjo prisijungti neapibrėžtas skaičius asmenų.
   Ieškovas teigia, kad Bendrasis Teismas neatsižvelgė į tai, kad reglamentas tiesiogiai ir konkrečiai su juo susijęs. Visų pirma profesijos atstovų grupė apibrėžiama taikant Sąjungos teise pagrįstą priežiūrą. Tai, ar praeina laiko nuo teisės akto priėmimo iki jo įsigaliojimo, negali būti aplinkybė, lemianti teisinės apsaugos buvimą.
   Be to, ieškovas laikosi nuomonės, kad dėl prielaidos, kad nėra konkrečios sąsajos, atsiranda teisinės apsaugos spraga. Ši išvada darytina atsižvelgiant į Pagrindinių teisių chartiją, kurioje taip pat garantuojama laisvė verstis tam tikra profesija, ir į Europos žmogaus teisių konvenciją. Už tai atsakingi ir tokią situaciją turi kontroliuoti Europos Sąjungos teismai, nes jie sukūrė aplinkybes, dėl kurių atsirado teisinės apsaugos spraga.


title: Byla C-542/12: 2012 m. lapkričio 28 d. Tribunale di Pordenone (Italija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą baudžiamojoje byloje prieš Giorgio Fidenato

text:
               2.3.2013

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 63/7

         2012 m. lapkričio 28 d.Tribunale di Pordenone (Italija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą baudžiamojoje byloje prieš Giorgio Fidenato
   (Byla C-542/12)
   2013/C 63/13
   Proceso kalba: italų

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Tribunale di Pordenone

      Šalis pagrindinėje baudžiamojoje byloje

   Giorgio Fidenato

      Prejudiciniai klausimai

               1.

               Ar 2001 m. balandžio 24 d. Įstatyminio dekreto Nr. 212 1 straipsnio 2 dalyje numatytas leidimas, kaip jį išaiškino nacionaliniai teismai, neprieštarauja Direktyvai 2001/18/EB (1)?

               2.

               Kai valstybė narė GMO auginimą sieja su leidimu, skirtu užtikrinti sambūvio principą, ar toks specialus leidimas reikalingas ir GMO, įtrauktiems į bendrąjį katalogą?

      (1)  2001 m. kovo 12 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2001/18/EB dėl genetiškai modifikuotų organizmų apgalvoto išleidimo į aplinką ir panaikinanti Tarybos direktyvą 90/220/EEB (OL L 106, 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 15 sk., 6 t., p. 77).


title: Byla T-420/08 2008 m. rugsėjo 29 d. pareikštas ieškinys byloje SAZAS prieš Komisiją

text:
               6.12.2008

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 313/42

         2008 m. rugsėjo 29 d. pareikštas ieškinys byloje SAZAS prieš Komisiją

   (Byla T-420/08)
   (2008/C 313/77)
   Proceso kalba: anglų
   Šalys

      Ieškovė: Združenje skladateljev, avtorjev in založnikov za zaščito avtorskih pravic Slovenije (Sazas) (Trzinas, Slovėnija), atstovaujama advokato M. Favart

      Atsakovė: Europos Bendrijų Komisija
   Ieškovės reikalavimai

               —

               Panaikinti 2008 m. liepos 16 d. Komisijos sprendimo, susijusio su procedūra pagal EB 81 straipsnį ir EEE 53 straipsnį (byla COMP/C2/38.698-CISAC), 3 straipsnį; ir

               —

               priteisti iš Komisijos bylinėjimosi išlaidas.

         Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai
   Šiuo ieškiniu ieškovė, remdamasi EB 230 straipsniu, siekia panaikinti 2008 m. liepos 16 d. Komisijos sprendimo C(2008) 3435, susijusio su procedūra pagal EB 81 straipsnį ir EEE 53 straipsnį (byla COMP/C2/38.698 CISAC), kuriuo nustatyta, kad 24 iš CISAC (1) EEE įsikūrusių organizacijų, įskaitant ieškovę, derino veiksmus „kai koordinuodamos viena kitai suteikiamų savitarpio atstovavimo įgaliojimų teritorinius apibrėžimus licencijas apribojo kiekvienos atlygio surinkimo organizacijos nacionaline teritorija“, 3 straipsnį.
   Pagrindiniai ieškinio pagrindai ir argumentai yra panašūs arba tapatūs pateiktiems byloje T-413/08.

      (1)  Tarptautinė autorių ir kompozitorių bendrijų konfederacija (CISAC).


title: Byla C-564/10: 2012 m. kovo 29 d. Teisingumo Teismo (ketvirtoji kolegija) sprendimas byloje ( Bundesverwaltungsgericht (Vokietija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Bundesanstalt für Landwirtschaft und Ernährung prieš Pfeifer & Langen KG (Reglamentas (EB, Euratomas) Nr. 2988/95 — Europos Sąjungos finansinių interesų apsauga — 3 ir 4 straipsniai — Administracinės priemonės — Neteisėtai gautos naudos išieškojimas — Pagal nacionalinę teisę mokėtinos palūkanos už praleistą terminą ir kompensacinės palūkanos — Reglamente Nr. 2988/95 įtvirtintų senaties taisyklių taikymas šioms palūkanoms už praleistą terminą išieškoti — Senaties termino pradžia — „Sustabdymo“ sąvoka — „Nutraukimo“ sąvoka)

text:
               26.5.2012

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 151/7

         2012 m. kovo 29 d. Teisingumo Teismo (ketvirtoji kolegija) sprendimas byloje (Bundesverwaltungsgericht (Vokietija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Bundesanstalt für Landwirtschaft und Ernährung prieš Pfeifer & Langen KG

   (Byla C-564/10) (1)

   (Reglamentas (EB, Euratomas) Nr. 2988/95 - Europos Sąjungos finansinių interesų apsauga - 3 ir 4 straipsniai - Administracinės priemonės - Neteisėtai gautos naudos išieškojimas - Pagal nacionalinę teisę mokėtinos palūkanos už praleistą terminą ir kompensacinės palūkanos - Reglamente Nr. 2988/95 įtvirtintų senaties taisyklių taikymas šioms palūkanoms už praleistą terminą išieškoti - Senaties termino pradžia - „Sustabdymo“ sąvoka - „Nutraukimo“ sąvoka)
   2012/C 151/12
   Proceso kalba: vokiečių

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Bundesverwaltungsgericht

      Šalys pagrindinėje byloje

      Kasatorė: Bundesanstalt für Landwirtschaft und Ernährung

      Kita kasacinio proceso šalis: Pfeifer & Langen KG

      Dalykas

   Prašymas priimti prejudicinį sprendimą — Bundesverwaltungsgericht — 1995 m. gruodžio 18 d. Tarybos reglamento (EB, Euratomas) Nr. 2988/95 dėl Europos Bendrijų finansinių interesų apsaugos (OL L 312, p. 1; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 1 sk., 1 t., p. 340) 3 straipsnio išaiškinimas — Neteisėtai išmokėtos pagalbos susigrąžinimas — Reglamento (EB, Euratomas) Nr. 2988/95 3 straipsnio taikymas reikalavimų dėl palūkanų, pagal nacionalinę teisę mokėtinų kartu su neteisėtai gautų sumų grąžinimu, senačiai

      Rezoliucinė dalis

   1995 m. gruodžio 18 d. Tarybos reglamento (EB, Euratomas) Nr. 2988/95 dėl Europos Bendrijų finansinių interesų apsaugos 3 straipsnis turi būti aiškinamas taip, kad jame nustatytas senaties terminas išieškant pagal pagrindinį reikalavimą grąžinti iš Sąjungos biudžeto neteisėtai gautą naudą netaikomas išieškant su tuo reikalavimu susijusias palūkanas, jeigu šios palūkanos mokėtinos ne pagal Sąjungos teisę, o remiantis tik nacionalinėje teisėje nustatyta pareiga.

      (1)  OL C 72, 2011 3 5.


               7.2.2009

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 32/1

         (2009/C 32/01)
   Paskutinis Teisingumo Teismo Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje skelbiamas leidinys

         OL C 19, 2009 1 24

   Skelbti leidiniai:

      OL C 6, 2009 1 10

      OL C 327, 2008 12 20

      OL C 313, 2008 12 6

      OL C 301, 2008 11 22

      OL C 285, 2008 11 8

      OL C 272, 2008 10 25

   Šiuos tekstus galite rasti adresu:

               EUR-Lex: http://eur-lex.europa.eu


title: Byla T-10/16 R: 2016 m. balandžio 6 d. Bendrojo Teismo pirmininko nutartis byloje GABO:mi/Komisija (Laikinųjų apsaugos priemonių taikymas — Subsidijos — Europos bendrijos mokslinių tyrimų, technologinės plėtros ir demonstracinės veiklos šeštoji ir septintoji bendrosios programos (2002 – 2006 m. ir 2007 – 2013 m.) — Raštai, kuriais reikalaujama grąžinti dalį suteiktų subsidijų — Debeto aviza — Prašymas sustabdyti vykdymą — Priimtinumas — Skubos nebuvimas)

text:
               30.5.2016

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 191/33

         2016 m. balandžio 6 d. Bendrojo Teismo pirmininko nutartis byloje GABO:mi/Komisija

   (Byla T-10/16 R)
   ((Laikinųjų apsaugos priemonių taikymas - Subsidijos - Europos bendrijos mokslinių tyrimų, technologinės plėtros ir demonstracinės veiklos šeštoji ir septintoji bendrosios programos (2002 – 2006 m. ir 2007 – 2013 m.) - Raštai, kuriais reikalaujama grąžinti dalį suteiktų subsidijų - Debeto aviza - Prašymas sustabdyti vykdymą - Priimtinumas - Skubos nebuvimas))
   (2016/C 191/44)
   Proceso kalba: anglų

      Šalys

      Ieškovė: GABO:mi Gesellschaft für Ablauforganisation:milliarium mbH & Co. KG (Miunchenas, Vokietija), atstovaujama advokatų M. Ahlhaus ir C. Mayer

      Atsakovė: Europos Komisija, atstovaujama S. Delaude, S. Lejeune ir M. Sickierzyńska

      Dalykas

   Prašymas sustabdyti, pirma, dviejų 2015 m. gruodžio 2 d. Europos Komisijos raštų, kuriais ieškovei pranešama, kad turi būti grąžinta dalis subsidijų, kurios ieškovei suteiktos pagal Europos bendrijos mokslinių tyrimų, technologinės plėtros ir demonstracinės veiklos šeštąją ir septintąją bendrąsias programas (2002–2006 m. ir 2007–2013 m.) ir, antra, Komisijos debeto avizą, kurioje ieškovei nurodyta vėliausiai 2016 m. sausio 15 d. pervesti 1 770 417,29 EUR sumą.

      Rezoliucinė dalis

               1.

               Atmesti prašymą taikyti laikinąsias apsaugos priemones.

               2.

               Panaikinti 2016 m. sausio 18 d. byloje T-10/16 R priimtą nutartį.

               3.

               Atidėti klausimo dėl bylinėjimosi išlaidų nagrinėjimą.


title: Byla T-253/16: 2016 m. gegužės 17 d. pareikštas ieškinys byloje Cleversafe/EUIPO (Storage Beyond Scale)

text:
               8.8.2016

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 287/23

         2016 m. gegužės 17 d. pareikštas ieškinys byloje Cleversafe/EUIPO (Storage Beyond Scale)

   (Byla T-253/16)
   (2016/C 287/29)
   Proceso kalba: anglų

      Šalys

      Ieškovė: Cleversafe, Inc. (Čikaga, Ilinojus, Jungtinės Amerikos Valstijos), atstovaujama advokato A. Lingenfelser

      Atsakovė: Europos Sąjungos intelektinės nuosavybės tarnyba (EUIPO)

      Su procedūra EUIPO susijusi informacija

      Prekių ženklas, dėl kurio kilo ginčas: žodinis Europos Sąjungos prekių ženklas „Storage Beyond Scale“ – Registracijos paraiška Nr. 13 975 446

      Ginčijamas sprendimas: 2016 m. kovo 14 d. EUIPO ketvirtosios apeliacinės tarybos sprendimas byloje R 2240/2015-4

      Reikalavimai

   Ieškovė Bendrojo Teismo prašo:

               —

               panaikinti ginčijamą sprendimą.

      Pagrindas, kuriuo remiamasi

               —

               Žodžiai, sudarantys prekių ženklą, neapsiriboja giriamąja reikšme, kaip teigė ekspertas.


title: Byla T-239/14: 2015 m. rugpjūčio 26 d. Bendrojo Teismo nutartis byloje Monard/Komisija

text:
               16.11.2015

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 381/58

         2015 m. rugpjūčio 26 d. Bendrojo Teismo nutartis byloje Monard/Komisija

   (Byla T-239/14) (1)

   (2015/C 381/72)
   Proceso kalba: anglų
   Ketvirtosios kolegijos pirmininkas nutartimi nurodė išbraukti bylą iš registro.

      (1)  OL C 212, 2014 7 7.


title: Byla T-855/16 R: 2017 m. kovo 10 d. Bendrojo Teismo pirmininko nutartis byloje Fertisac/ECHA (Laikinųjų apsaugos priemonių taikymas — REACH — Medžiagos registracijos mokestis — Labai mažoms, mažoms ir vidutinėms įmonėms taikomas mokesčio sumažinimas — Sprendimas, kuriuo nustatomas administravimo mokestis ir papildomas mokestis — Prašymas sustabdyti vykdymą — Skubos nebuvimas)

text:
               8.5.2017

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 144/47

         2017 m. kovo 10 d. Bendrojo Teismo pirmininko nutartis byloje Fertisac/ECHA

   (Byla T-855/16 R)
   ((Laikinųjų apsaugos priemonių taikymas - REACH - Medžiagos registracijos mokestis - Labai mažoms, mažoms ir vidutinėms įmonėms taikomas mokesčio sumažinimas - Sprendimas, kuriuo nustatomas administravimo mokestis ir papildomas mokestis - Prašymas sustabdyti vykdymą - Skubos nebuvimas))
   (2017/C 144/65)
   Proceso kalba: ispanų

      Šalys

      Ieškovė: Fertisac, SL (Atarfe, Ispanija), atstovaujama advokato J. Gomez Rodriguez

      Atsakovė: Europos cheminių medžiagų agentūra (ECHA), atstovaujama E. Maurage, J.-P. Trnka ir M. Heikkilä, padedamų advokato C. Molyneux

      Dalykas

   SESV 278 ir 279 straipsniais grindžiamas prašymas sustabdyti 2016 m. lapkričio 15 d. Sprendimo SME(2016) 5150, kuriame padaryta išvada, kad ieškovė negali pasinaudoti vidutinėms įmonėms taikomu mokesčių sumažinimu, vykdymą, taip pat laikinai atidėti šio sprendimo pagrindu 2016 m. lapkričio du 15 d. išrašytų ECHA faktūrų Nr. 10060160 ir 10060161 apmokėjimą.

      Rezoliucinė dalis

               1.

               Atmesti prašymą taikyti laikinąsias apsaugos priemones

               2.

               Atidėti klausimo dėl bylinėjimosi išlaidų nagrinėjimą.


title: Byla C-413/06 P 2008 m. liepos 10 d. Teisingumo Teismo (didžioji kolegija) sprendimas byloje Bertelsmann AG, Sony Corporation of America prieš Europos Bendrijų Komisiją, Independent Music Publishers and Labels Association (Impala, association internationale), Sony BMG Music Entertainment BV (Apeliacinis skundas — Konkurencija — Koncentracijų tarp įmonių kontrolė — Bendra įmonė Sony BMG — Prieštaravimas dėl Komisijos sprendimo, skelbiančio koncentraciją suderinama su bendrąja rinka, panaikinimo — Teisminė kontrolė — Apimtis — Įrodymams keliami reikalavimai — Pranešimo apie kaltinimus reikšmė — Kolektyvinės dominuojančios padėties sustiprinimas arba sukūrimas — Koncentraciją leidžiančių sprendimų motyvavimas — Konfidencialios informacijos panaudojimas)

text:
               30.8.2008

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 223/7

         2008 m. liepos 10 d. Teisingumo Teismo (didžioji kolegija) sprendimas byloje Bertelsmann AG, Sony Corporation of America prieš Europos Bendrijų Komisiją, Independent Music Publishers and Labels Association (Impala, association internationale), Sony BMG Music Entertainment BV

   (Byla C-413/06 P) (1)

   (Apeliacinis skundas - Konkurencija - Koncentracijų tarp įmonių kontrolė - Bendra įmonė Sony BMG - Prieštaravimas dėl Komisijos sprendimo, skelbiančio koncentraciją suderinama su bendrąja rinka, panaikinimo - Teisminė kontrolė - Apimtis - Įrodymams keliami reikalavimai - Pranešimo apie kaltinimus reikšmė - Kolektyvinės dominuojančios padėties sustiprinimas arba sukūrimas - Koncentraciją leidžiančių sprendimų motyvavimas - Konfidencialios informacijos panaudojimas)
   (2008/C 223/10)
   Proceso kalba: anglų
   Šalys

      Apeliantės: Bertelsmann AG, atstovaujama solisitorių P. Chappatte ir J. Boyce, Sony Corporation of America, atstovaujama baristerio N. Levy, advokato R. Snelders, Rechtsanwalt T. Graf)

      Kitos proceso šalys: Independent Music Publishers and Labels Association (Impala), atstovaujama solisitoriaus S. Crosby ir solisitoriaus J. Golding, advokato I. Wekstein-Steg), Europos Bendrijų Komisija, atstovaujama A. Whelan ir K. Mojzesowicz, Sony BMG Music Entertainment BV, atstovaujama baristerio N. Levy, advokato R. Snelders, Rechtsanwalt T. Graf
   Dalykas
   Apeliacinis skundas, pateiktas dėl 2006 m. liepos 13 d. Pirmosios instancijos teismo (trečioji kolegija) sprendimo Impala prieš Komisiją (T-464/04), kuriuo Pirmosios instancijos teismas panaikino 2004 m. liepos 19 d. Komisijos sprendimą, paskelbiantį koncentraciją, kuria siekiama sukurti bendrą įmonę pertvarkant Sony ir Bertelsmann veiklą muzikos įrašų srityje, suderinama su bendrąja rinka ir EEE susitarimu (Byla Nr. COMP/M.3333 — Sony/BMG)
   Rezoliucinė dalis

               1.

               Panaikinti 2006 m. liepos 13 d. Europos Bendrijų Pirmosios instancijos teismo sprendimą Impala prieš Komisiją (T-464/04).

               2.

               Grąžinti bylą Europos Bendrijų Pirmosios instancijos teismui.

               3.

               Atidėti bylinėjimosi išlaidų klausimo nagrinėjimą.

      (1)  OL C 326, 2006 12 30.


title: Byla T-900/16: 2016 m. gruodžio 21 d. pareikštas ieškinys byloje Casual Dreams/EUIPO – López Fernández (Dayaday)

text:
               27.3.2017

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 95/12

         2016 m. gruodžio 21 d. pareikštas ieškinys byloje Casual Dreams/EUIPO – López Fernández (Dayaday)

   (Byla T-900/16)
   (2017/C 095/21)
   Kalba, kuria surašytas ieškinys: ispanų

      Šalys

      Ieškovė: Casual Dreams, SLU (Manresa, Ispanija), atstovaujama advokatės A. Tarí Lázaro

      Atsakovė: Europos Sąjungos intelektinės nuosavybės tarnyba (EUIPO)

      Kita procedūros Apeliacinėje taryboje šalis: Miguel Ángel López Fernández (Fuensalida, Ispanija)

      Su procedūra EUIPO susijusi informacija

      Pareiškėja: kita procedūros Apeliacinėje taryboje šalis

      Prekių ženklas, dėl kurio kilo ginčas: vaizdinis Europos Sąjungos prekių ženklas, kuriame yra žodiniai elementai „Dayaday“ – Registracijos paraiška Nr. 13 243 563

      Procedūra EUIPO: protesto procedūra

      Ginčijamas sprendimas: 2016 m. spalio 6 d. EUIPO antrosios apeliacinės tarybos sprendimas byloje R 375/2016-2

      Reikalavimai

   Ieškovė Bendrojo Teismo prašo:

               —

               panaikinti 2016 m. spalio 6 d. Antrosios apeliacinės tarybos sprendimą byloje R 375/2016-2, kiek juo iš dalies atmesta apeliacija dėl 2015 m. gruodžio 17 d. EUIPO protestų skyriaus sprendimo Nr. B 2 469 545,

               —

               atmesti Europos Sąjungos prekių ženklo registracijos paraišką Nr. 13 243 563, kurią kita procedūros Apeliacinėje taryboje šalis pateikė dėl visų 9 klasės prekių ir dalies 16 ir 24 klasių prekių, dėl kurių Apeliacinė taryba atmetė apeliaciją,

               —

               nepatenkinus ankstesnio reikalavimo, iš dalies panaikinti ginčijamą sprendimą remiantis Reglamento Nr. 207/2009 8 straipsnio 5 dalimi, kiek juo patvirtintas protesto ir apeliacijos atmetimas dėl 9, 16 ir 24 klasių prekių, ir grąžinti bylą Apeliacinei tarybai nagrinėti iš naujo atsižvelgiant į minėtame straipsnyje nurodytą atitinkamą pagrindą,

               —

               priteisti iš EUIPO bylinėjimosi išlaidas, įskaitant išlaidas, ieškovės patirtas nagrinėjant bylą EUIPO apeliacinėje taryboje.

      Pagrindai, kuriais remiamasi

               —

               Reglamento Nr. 207/2009 8 straipsnio 1 dalies b punkto ir 5 dalies pažeidimas.


title: Sujungtos bylos C-171/07 ir C-172/07: 2009 m. gegužės 19 d. Teisingumo Teismo (didžioji kolegija) sprendimas byloje (Verwaltungsgericht des Saarlandes (Vokietija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Apothekerkammer des Saarlandes, Marion Schneider, Michael Holzapfel, Fritz Trennheuser, Deutscher Apothekerverband eV (C-171/077), Helga Neumann-Seiwert (C-172/07) prieš Saarland, Ministerium für Justiz, Gesundheit und Soziales (Įsisteigimo laisvė — EB 43 straipsnis — Visuomenės sveikata — Vaistinės — Nuostatos, suteikiančios teisę verstis vaistinės veikla tik vaistininkams — Pateisinimas — Saugus ir kokybiškas gyventojų aprūpinimas vaistais — Profesinė vaistininkų nepriklausomybė)

text:
               4.7.2009

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 153/5

         2009 m. gegužės 19 d. Teisingumo Teismo (didžioji kolegija) sprendimas byloje (Verwaltungsgericht des Saarlandes (Vokietija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Apothekerkammer des Saarlandes, Marion Schneider, Michael Holzapfel, Fritz Trennheuser, Deutscher Apothekerverband eV (C-171/077), Helga Neumann-Seiwert (C-172/07) prieš Saarland, Ministerium für Justiz, Gesundheit und Soziales
   (Sujungtos bylos C-171/07 ir C-172/07) (1)

   (Įsisteigimo laisvė - EB 43 straipsnis - Visuomenės sveikata - Vaistinės - Nuostatos, suteikiančios teisę verstis vaistinės veikla tik vaistininkams - Pateisinimas - Saugus ir kokybiškas gyventojų aprūpinimas vaistais - Profesinė vaistininkų nepriklausomybė)
   2009/C 153/10
   Proceso kalba: vokiečių

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Verwaltungsgericht des Saarlandes

      Šalys pagrindinėje byloje

      Ieškovai: Apothekerkammer des Saarlandes, Marion Schneider, Michael Holzapfel, Fritz Trennheuser, Deutscher Apothekerverband eV (C-171/077), Helga Neumann-Seiwert (C-172/07)

      Atsakovai: Saarland, Ministerium für Justiz, Gesundheit und Soziales

      Dalyvaujant: DocMorris NV

      Dalykas

   Prašymas priimti prejudicinį sprendimą — Verwaltungsgericht des Saarlandes — EB 10, 43 ir 48 straipsnių išaiškinimas — Leidimas vaistinės veiklai, pagal nacionalinę teisę išduodamas tik vaistininkui, kuris asmeniškai vadovauja vaistinei — Leidimas, kurį nacionalinės valdžios institucijos išdavė juridiniam asmeniui atsižvelgdamos į tiesioginį Bendrijos teisės veikimą — Nacionalinės teisės netaikymo sąlygos

      Rezoliucinė dalis

   EB 43 ir EB 48 straipsniai nedraudžia tokių nacionalinės teisės nuostatų, kokios nagrinėjamos pagrindinėje byloje, pagal kurias vaistininkais nesantys asmenys negali būti vaistinių savininkai ir verstis vaistinės veikla.

      (1)  OL C 140, 2007 6 23.


title: Byla T-200/04 Sardinijos autonominio regiono 2004 m. gegužės 28 d. pareikštas ieškinys Europos Bendrijų Komisijai

text:
               28.8.2004

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 217/24

         Sardinijos autonominio regiono 2004 m. gegužės 28 d. pareikštas ieškinys Europos Bendrijų Komisijai
   (Byla T-200/04)
   (2004/C 217/45)
   Bylos kalba: italų
   2004 m. gegužės 28 d. Europos Bendrijų Pirmosios instancijos teisme buvo pareikštas Sardinijos autonominio regiono, atstovaujamo advokato Domenico Dodaro, ieškinys Europos Bendrijų Komisijai.
   Pareiškėjas Pirmosios instancijos teismo prašo:

               —

               panaikinti Komisijos ginčijamą sprendimą, kuriuo Italijos pagalba, numatyta 2000 m. lapkričio 17 d. Sardinijos regiono įstatymo Nr. 22 5 straipsnyje, pripažinta nesuderinama su bendrąja rinka;

               —

               priteisti iš Europos Bendrijų Komisijos bylinėjimosi išlaidas.

         Teisiniai pagrindai ir pagrindiniai argumentai
   Ginčijamu sprendimu Komisija, vadovaudamasi EB sutarties 88 straipsnio 2 dalimi, paskelbė, kad pagalba, numatyta regiono įstatymo Nr. 22/2000 dėl intervencijos priemonių gyvulių augintojams, siekiant neleisti kilti avių mėlynojo liežuvio ligos (blue Tongue) epizootijai, 5 straipsnyje, yra nesuderinama su bendrąja rinka. Šis įstatymas numato visumą priemonių, skirtų dėl blue Tongue nukentėjusiems gyvulių augintojams.
   Grįsdamas savo reikalavimus, regionas remiasi šiais teisiniais pagrindais:

               —

               esminių formos reikalavimų pažeidimas, kadangi atsakovas tyrimą dėl pagalbos suderinamumo atliko neišsamiai, nes neatsižvelgė į pranešime nurodytus duomenis ir vėlesnius Sardinijos regiono papildymus, ypač šias aplinkybes:

                           —

                           pagalba buvo skirta ne perdirbimo įmonėms, bet žemės ūkio veiklos subjektams kaip būtina papildoma priemonė atlyginti dėl prarastų pajamų patirtus nuostolius, kuriuos nulėmė žymiai padidėjusios kooperatyvų fiksuotos gamybos sąnaudos, sumažinusios grynąjį pelną.

                           —

                           priežastinis ryšys tarp epizootijos ir gamybos sumažėjimo nustatomas ne abstrakčiai, tačiau priklauso nuo pagalbą reglamentuojančių nuostatų praktinio taikymo, kuris neleidžia skirti pagalbos sumetimais, nesusijusiais su mėlynojo liežuvio liga. Rėmimasis hipotetiniais, su gamybos sumažėjimu nesusijusiais pagrindais, yra nepagrįstas ir prieštarauja faktams, apie kuriuos buvo pranešta Komisijai.

                           —

                           kooperatyvai, kuriems buvo suteikta pagalba, neturi galimybės lengvai pasinaudoti kitais pagalbos šaltiniais.

               —

               EB sutarties nuostatų ir su jų taikymu susijusių teisės principų pažeidimas:

                           —

                           Komisija, netaikydama Sutarties 87 straipsnio 2 dalies b punkto, pažeidė veiksmingumo principą net jei Italijos institucijos šia nuostata nesirėmė. Pareiškėjo nuomone, atsakovas turėjo motyvuotai paaiškinti, kodėl nebuvo taikyta ši nuostata. Yra aišku, kad, atsižvelgiant į veiksmingumo principą, negalima atsisakyti taikyti šią nuostatą vien dėl to, kad ja nesirėmė Italijos institucijos.

                           —

                           Komisija, nenustačiusi, kad su bendrąja rinka pripažintos nesuderinamos priemonės yra tapačios priemonėms, kurias Komisija patvirtino 2001 m. vasario 2 d. sprendimu SG (01) D/285817, susijusiu su įstatymo Nr. 22/200 3 straipsniu, pažeidė Sutarties 87 straipsnio 3 dalies c punktą.


title: Byla T-287/04 Lorte, Sociedad Limitada, Oleo Unión, Federación Empresarial de Organizaciones de Productores de Aceite de Oliva ir Unaproliva, Unión de organizaciones de productores de Aceite de Oliva 2004 m. liepos 13 d. pareikštas ieškinys Europos Sąjungos Tarybai

text:
               20.11.2004

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 284/17

         Lorte, Sociedad Limitada, Oleo Unión, Federación Empresarial de Organizaciones de Productores de Aceite de Oliva ir Unaproliva, Unión de organizaciones de productores de Aceite de Oliva 2004 m. liepos 13 d. pareikštas ieškinys Europos Sąjungos Tarybai
   (Byla T-287/04)
   (2004/C 284/37)
   Bylos kalba: ispanų
   2004 m. liepos 13 d. Europos Bendrijų Pirmosios instancijos teisme buvo pareikštas Lorte, Sociedad Limitada, nurodžiusio adresą dokumentams įteikti Estepa (Ispanija), Oleo Unión, Federación Empresarial de Organizaciones de Productores de Aceite de Oliva, nurodžiusio adresą dokumentams įteikti Sevilijoje (Ispanija), ir Unaproliva, Unión de organizaciones de productores de Aceite de Oliva, nurodžiusio adresą dokumentams įteikti Jaén (Ispanija), atstovaujamų advokato Rafael Illescas Ortiz, įrašyto į Madrido advokatų sąrašą, ieškinys Europos Sąjungos Tarybai.
   Pareiškėjai Pirmosios instancijos teismo prašo:

               —

               patenkinti ieškinį dėl 2004 balandžio 29 d. Tarybos reglamentų (EB) Nr. 864/2004 ir Nr. 865/2004 panaikinimo; Reglamento Nr. 864/2004 atžvilgiu Pirmosios instancijos teismo prašoma panaikinti:

                           i)

                           1 straipsnio 7 punktą, kuriuo 2003 m. rugsėjo 29 d. Tarybos reglamento (EB) Nr. 1782/2003 37 straipsnio 1 dalyje įterpiama nauja pastraipa;

                           ii)

                           1 straipsnio 11 punktą, kuriuo 2003 m. rugsėjo 29 d. Tarybos reglamento (EB) Nr. 1782/2003 44 straipsnio 2 dalyje įterpiama nauja pastraipa;

                           iii)

                           1 straipsnio 20 punktą, kuriuo 2003 m. rugsėjo 29 d. Tarybos reglamente (EB) Nr. 1782/2003 (2003 m. spalio 21 d., OL L 270), įtvirtinant naują 10b skyrių „Pagalba alyvų laukams“, įterpiamas naujas 110h straipsnis; ir ypač su jo punkto b punktu;

                           iv)

                           priedą, kuriuo pakeičiamas 2003 m. rugsėjo 29 d. Tarybos reglamentas (EB) Nr. 1782/2003 (2003 m. spalio 21 d., OL L 270) VI priedas, lentelėje įterpiant naujas keturias eilutes, ir ypač antrą eilutę, susijusią su alyvuogių aliejumi, kurioje daroma nuoroda į Reglamento Nr. 136/66/EEB 5 straipsnį – Pagalba alyvuogių aliejaus gamybai – ir kuris nustato Ispanijai maksimalų garantuotą kiekį (NGK) 760 027 tonų alyvuogių aliejaus;

               —

               Reglamento Nr. 865/2004 atžvilgiu Pirmosios instancijos teismo prašoma panaikinti:

                           —

                           22 straipsnį, kuriuo panaikinama Reglamento (EEB) Nr. 1638/98 5 straipsnio 1 pastraipa, kiek tai susiję išimtinai su jo 2 ir 3 pastraipomis ir tik ta apimtimi, kuria įtvirtinami pagalbos pagal alyvuogių augintojų pajamas nustatymo pagrindinai kriterijai, remiantis nauja schema, pagrįsta Reglamentu (EB) Nr. 1782/2003.

         Teisiniai pagrindai ir pagrindiniai argumentai
   Pareiškėjai tvirtina, kad panaikindami istorinį 1966 m. rugsėjo 22 d. Tarybos reglamentą Nr. 136/66/EEB dėl bendro aliejų ir riebalų rinkos organizavimo, ginčijami reglamentai bendrosios žemės ūkio politikos srityje nustatė naują pagalbos alyvuogių aliejaus ir valgomųjų alyvuogių gamintojams schemą bei naują šių produktų rinkų bendrą organizavimą. Atsižvelgiant į istorinę pagalbos gamybai tvarką, ginčijami reglamentai įtvirtino naują sistemą, panaikinančią tiesioginę pagalbą gamintojams bei nustatančią vien tik išmokų schemą, dėl kurios nuo 2006 m. alyvuogių aliejaus sektoriuje nuo kainų rėmimo ir pagalbos gamybai politikos pereinama prie naujos pagalbos pagal alyvuogių augintojų pajamas politikos.
   Grįsdami savo ieškinį, pareiškėjai nurodo:

               —

               teisėtų lūkesčių principo pažeidimą. Jie teigia, kad, visų pirma, bendras rinkų organizavimas gamintojams suteikė perspektyvas, kurias jo reforma visiškai panaikino ta apimtimi, kuria alyvuogių augintojai, atsižvelgiant į sektoriaus suvaržymus, investavo tikėdamiesi ilgalaikio rentabilumo, ir, antra, prekybos metai (nuo 1999 – 2000 m. iki 2002 – 2003 m.) naujoms pagalboms sutampa su laikotarpiais, kurių metu alyvuogių augintojų, auginusių 1998 m., gamyba nebuvo reikšminga.

               —

               piktnaudžiavimą įgaliojimais. Pareiškėjai, visų pirma, tvirtina, kad Komisija ir Taryba 1998 m., po to dar kartą 2001 m., įsipareigojo prieš darant reformą alyvuogių aliejaus srityje surinkti patikimą informaciją apie šią sritį bei atsižvelgti į gamybos vystymąsi ir alyvuogių augintojų galimybes Ispanijoje bei Portugalijoje. Taigi, pareiškėjai teigia, kad Komisija jau pateikė Tarptautinei Alyvininkystės Tarybai patikimą informaciją apie alyvuogių aliejaus gamybą Ispanijoje, ir todėl nei Komisija, nei Taryba negalėjo į šią informaciją neatsižvelgti.

               —

               EB sutarties 253 straipsnyje numatytos pareigos motyvuoti pažeidimą.

               —

               Bendrijos gamintojų nediskriminavimo principo pažeidimą EB sutarties 21 straipsnio 1 pastraipos prasme.


title: Byla T-407/04 2008 m. spalio 9 d. Pirmosios instancijos teismo sprendimas byloje Miguelez Herreras prieš Komisiją (Ieškinys dėl panaikinimo — Ieškinys dėl žalos atlyginimo — Viešoji tarnyba — Pareigų paaukštinimas — Pirmumo taškų skyrimas)

text:
               6.12.2008

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 313/26

         2008 m. spalio 9 d. Pirmosios instancijos teismo sprendimas byloje Miguelez Herreras prieš Komisiją

   (Byla T-407/04) (1)

   (Ieškinys dėl panaikinimo - Ieškinys dėl žalos atlyginimo - Viešoji tarnyba - Pareigų paaukštinimas - Pirmumo taškų skyrimas)
   (2008/C 313/45)
   Proceso kalba: prancūzų
   Šalys

      Ieškovė: Benedikta Miguelez Herreras (Briuselis, Belgija), atstovaujama iš pradžių advokatų M. van der Woude ir V. Landes, vėliau — M. van der Woude

      Atsakovė: Europos Bendrijų Komisija, atstovaujama iš pradžių H. Tserepa-Lacombe ir V. Joris, vėliau — V. Joris ir G. Berscheid, padedamų advokato D. Waelbroeck
   Dalykas
   Prašymas panaikinti:

               —

               Komisijos Teisės tarnybos generalinio direktoriaus sprendimą paskirti ieškovei du generalinio direktorato pirmumo taškus pareigų paaukštinimui 2003 m., apie kurį pranešta 2003 m. liepos 2 d. ir kuris patvirtintas paskyrimų tarnybos sprendimu, apie kurį pranešta 2003 m. gruodžio 16 dieną;

               —

               šiuos sprendimus: paskyrimų tarnybos sprendimą iš viso ieškovei skirti 23 taškus pareigų paaukštinimui 2003 m.; C2 kategorijos pareigūnų nuopelnų sąrašą paaukštinimui 2003 m., paskelbtą 2003 m. lapkričio 25 d.Administraciniuose pranešimuose Nr. 71-2003; 2003 m. į C1 kategoriją paaukštintų pareigūnų sąrašą, paskelbtą 2003 m. gruodžio 3 d.Administraciniuose pranešimuose Nr. 76-2003; ir bet kuriuo atveju sprendimą į šiuos sąrašus neįtraukti ieškovės pavardės;

               —

               kiek reikia, 2004 m. birželio 17 d. paskyrimų tarnybos sprendimą atmesti 2004 m. vasario 24 d. ieškovės skundą;

               —

               2007 m. balandžio 17 d. paskyrimų tarnybos sprendimą neskirti ieškovei jokių papildomų pirmumo taškų paaukštinimui 2003 metais;

         ir pripažinti niekiniais visus šiuo ieškiniu ginčijamus sprendimus, priimtus paaukštinimui 2003 m. ir nepakeistus 2007 m., t. y. C2 kategorijos pareigūnų nuopelnų sąrašą paaukštinimui 2003 m., paskelbtą 2003 m. lapkričio 25 d.Administraciniuose pranešimuose Nr. 71-2003 ir 2003 m. į C1 kategoriją paaukštintų pareigūnų sąrašą, paskelbtą 2003 m. gruodžio 3 d.Administraciniuose pranešimuose Nr. 76-2003, bei priteisti 5 000 eurų žalos atlyginimą.
   Rezoliucinė dalis

               1.

               Panaikinti Komisijos sprendimus, kuriais iš viso ieškovei paskirta 23 paaukštinimo taškai ir atsisakyta jos pavardę įtraukti į 2003 m. į C1 kategoriją paaukštintų pareigūnų sąrašą.

               2.

               Atmesti likusią ieškinio dalį.

               3.

               Priteisti iš Komisijos bylinėjimosi išlaidas

      (1)  OL C 300, 2004 12 4.


title: Byla F-60/10: 2010 m. liepos 22 d. pareikštas ieškinys byloje Chiavegato prieš Komisiją

text:
               25.9.2010

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 260/28

         2010 m. liepos 22 d. pareikštas ieškinys byloje Chiavegato prieš Komisiją

   (Byla F-60/10)
   ()
   2010/C 260/39
   Proceso kalba: prancūzų

      Šalys

      Ieškovė: Fulvia Chiavegato (Betemburgas, Liuksemburgas), atstovaujama advokato F. Frabetti

      Atsakovė: Europos Komisija

      Ginčo dalykas bei aprašymas

   Pareigūnų sąrašo, sudaryto vykdant 2009 m. paaukštinimo procedūrą ir, papildomai, šio sprendimo paruošiamųjų dokumentų panaikinimas.

      Ieškovės reikalavimai

               —

               Panaikinti 2009 m. lapkričio 13 d. Paskyrimų tarnybos Pareigūnų sąrašą, sudarytą vykdant 2009 m. paaukštinimo procedūrą, nes šiame sąraše nėra ieškovės pavardės, ir, papildomai, panaikinti šio sprendimo paruošiamuosius dokumentus.

               —

               Priteisti iš Europos Komisijos bylinėjimosi išlaidas.


               5.3.2005

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 57/41

         Bylos T-324/04 R išbraukimas iš registro
   (2005/C 57/71)

      (Proceso kalba: prancūzų)

   Europos Bendrijų Pirmosios instancijos teismo pirmininkas 2004 m. gruodžio 15 d. nutartimi nurodė išbraukti iš registro bylą T-324/04 R F prieš Europos Bendrijų Komisiją.


title: Byla C-486/04 Europos Bendrijų Komisijos 2004 m. lapkričio 25 d. pareikštas ieškinys Italijos Respublikai

text:
               5.2.2005

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 31/9

         Europos Bendrijų Komisijos 2004 m. lapkričio 25 d. pareikštas ieškinys Italijos Respublikai
   (Byla C-486/04)
   (2005/C 31/18)
   Proceso kalba: italų
   2004 m. lapkričio 25 d. Europos Bendrijų Teisingumo Teisme buvo pareikštas Europos Bendrijų Komisijos, atstovaujamos M. Van Beek, F. Louis ir A. Capobianco, ieškinys Italijos Respublikai.
   Ieškovas Teisingumo Teismo prašo:

               —

               Nuspręsti, kad Italijos Respublika neįvykdė savo įsipareigojimų pagal Direktyvos 85/337/EEB (1), iš dalies pakeistos Direktyva 97/11/EEB (2), 2 straipsnio 1 dalį ir 4 straipsnio 1, 2 ir 3 dalis:

                           1.

                           neatlikdama atliekų šalinimo įrenginių Massafra pagal Direktyvos 85/337, iš dalies pakeistos Direktyva 97/11, I Priedą, skirtų kuro iš atliekų ir biomasės deginimui, projekto poveikio aplinkai vertinimo pagal pakeistos Direktyvos 85/337 5–10 straipsnius,

                           2.

                           priimdama teisės aktą (1999 m. rugsėjo 3 d. DPCM (Ministru Tarybos Pirmininko dekretas) 3 straipsnio 1 dalies i ir l punktas, pakeičiantis 1996 m. balandžio 12 d. DPR (Respublikos Prezidento dekretas) A priedą), kuris išbraukia iš poveikio aplinkai vertinimo procedūros tam tikrus projektus, kurie numatyti pakeistos Direktyvos 85/337/EEB I priede (atliekų šalinimo įrengimų, skirtų pavojingoms ir nepavojingoms atliekoms nukenksminti, kurių galingumas viršija 100 tonų per dieną) su sąlyga, kad buvo gautas leidimas pagal Direktyvos 75/442/EEB 11 straipsnį, ir

                           3.

                           priimdama teisės aktą (1999 m. rugsėjo 3 d. DPCM 3 straipsnio 1 dalies i ir l punktas, pakeičiantis 1996 m. balandžio 12 d. DPR A priedą), kuris, siekiant nustatyti, ar turi būti atliktas pakeistos Direktyvos 85/337 II priede numatyto projekto poveikio aplinkai vertinimas, nustato neadekvatų kriterijų, kuris gali nebereikalauti atlikti poveikio aplinkai vertinimo tų projektų, kurie gali turėti reikšmingą poveikį aplinkai.

               —

               Priteisti iš Italijos Respublikos bylinėjimosi išlaidas.

         Teisiniai pagrindai ir pagrindiniai argumentai
   Komisija teigia, kad Italijos Respublika neįvykdė savo įsipareigojimų pagal Direktyvą 85/337/EEB, iš dalies pakeistą Direktyva 97/11/EEB, dėl ieškinyje išdėstytų pagrindų.

      (1)  OL L 175, 1985 7 5, p. 40.

      (2)  OL L 73, 1997 3 14, p. 5.


title: Byla C-601/15 PPU: 2016 m. vasario 15 d. Teisingumo Teismo (didžioji kolegija) sprendimas byloje (Raad van State (Nyderlandai) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) J. N./Staatssecretaris van Veiligheid en Justitie (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą — Prejudicinio sprendimo priėmimo skubos tvarka procedūra — Normos dėl tarptautinės apsaugos prašytojų priėmimo — Direktyva 2008/115/EB — Teisėtas buvimas — Direktyva 2013/32/ES — 9 straipsnis — Teisė likti valstybėje narėje — Direktyva 2013/33/ES — 8 straipsnio 3 dalies pirmos pastraipos e punktas — Sulaikymas — Nacionalinio saugumo arba viešosios tvarkos užtikrinimas — Galiojimas — Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartija — 6 ir 52 straipsniai — Apribojimas — Proporcingumas)

text:
               25.4.2016

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 145/13

         2016 m. vasario 15 d. Teisingumo Teismo (didžioji kolegija) sprendimas byloje (Raad van State (Nyderlandai) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) J. N./Staatssecretaris van Veiligheid en Justitie

   (Byla C-601/15 PPU) (1)

   ((Prašymas priimti prejudicinį sprendimą - Prejudicinio sprendimo priėmimo skubos tvarka procedūra - Normos dėl tarptautinės apsaugos prašytojų priėmimo - Direktyva 2008/115/EB - Teisėtas buvimas - Direktyva 2013/32/ES - 9 straipsnis - Teisė likti valstybėje narėje - Direktyva 2013/33/ES - 8 straipsnio 3 dalies pirmos pastraipos e punktas - Sulaikymas - Nacionalinio saugumo arba viešosios tvarkos užtikrinimas - Galiojimas - Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartija - 6 ir 52 straipsniai - Apribojimas - Proporcingumas))
   (2016/C 145/15)
   Proceso kalba: nyderlandų

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Raad van State

      Šalys pagrindinėje byloje

      Ieškovas: J. N.

      Atsakovė: Staatssecretaris van Veiligheid en Justitie

      Rezoliucinė dalis

   Išnagrinėjus 2013 m. birželio 26 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2013/33/ES, kuria nustatomos normos dėl tarptautinės apsaugos prašytojų priėmimo, 8 straipsnio 3 dalies pirmos pastraipos e punktą nebuvo nustatyta nieko, kas galėtų paveikti šios nuostatos galiojimą atsižvelgiant į Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijos 6 straipsnį ir 52 straipsnio 1 ir 3 dalis.

      (1)  OL C 38, 2016 2 1.


title: Byla F-131/11: 2016 m. gegužės 4 d. Tarnautojų teismo (trečioji kolegija) nutartis byloje Dun/Komisija (Viešoji tarnyba — Laikinieji tarnautojai — Pensijos — Pareigūnų tarnybos nuostatų VIII priedo 11 straipsnio 2 dalis — Teisės į pensiją, įgytos prieš įsidarbinant Sąjungoje pagal nacionalinę pensijų sistemą — Perkėlimas į Sąjungos pensijų sistemą — Suinteresuotojo asmens ne iš karto priimtas sudaryti tarnybos sutartis įgaliotos tarnybos pasiūlymas dėl papildomo darbo stažo apskaičiavimo — Naujas pasiūlymas dėl papildomo darbo stažo apskaičiavimo pagal naujas bendrąsias įgyvendinimo nuostatas — Asmens nenaudai priimto akto sąvoka — Akivaizdus nepriimtinumas Procedūros reglamento 81 straipsnis)

text:
               20.6.2016

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 222/39

         2016 m. gegužės 4 d. Tarnautojų teismo (trečioji kolegija) nutartis byloje Dun/Komisija

   (Byla F-131/11) (1)

   ((Viešoji tarnyba - Laikinieji tarnautojai - Pensijos - Pareigūnų tarnybos nuostatų VIII priedo 11 straipsnio 2 dalis - Teisės į pensiją, įgytos prieš įsidarbinant Sąjungoje pagal nacionalinę pensijų sistemą - Perkėlimas į Sąjungos pensijų sistemą - Suinteresuotojo asmens ne iš karto priimtas sudaryti tarnybos sutartis įgaliotos tarnybos pasiūlymas dėl papildomo darbo stažo apskaičiavimo - Naujas pasiūlymas dėl papildomo darbo stažo apskaičiavimo pagal naujas bendrąsias įgyvendinimo nuostatas - Asmens nenaudai priimto akto sąvoka - Akivaizdus nepriimtinumas Procedūros reglamento 81 straipsnis))
   (2016/C 222/50)
   Proceso kalba: prancūzų

      Šalys

      Ieškovas: Peter Dun (Briuselis, Belgija), iš pradžių atstovaujamas advokatų D. de Abreu Caldas, A. Coolen, J.-N. Louis, E. Marchal ir S. Orlandi, vėliau advokatų D. de Abreu Caldas, J.-N. Louis ir S. Orlandi ir galiausiai advokato J.-N. Louis

      Atsakovė: Europos Komisija, iš pradžių atstovaujama D. Martin ir J. Baquero Cruz, vėliau J. Currall ir G. Gattinara, vėliau G. Gattinara ir galiausiai G. Gattinara ir F. Simonetti

      Bylos dalykas

   Prašymas panaikinti sprendimą dėl teisių į pensiją, įgytų prieš įsidarbinant Komisijoje, pervedimo, priimtą remiantis Individualių išmokų administravimo ir mokėjimo biuro (PMO) perskaičiuotu pasiūlymu.

      Rezoliucinė dalis

               1.

               Atmesti ieškinį kaip akivaizdžiai nepriimtiną.

               2.

               Peter Dun padengia savo ir Europos Komisijos patirtas bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 65, 2012 3 3, p. 23.


title: Byla T-88/08 2008 m. birželio 16 d. Pirmosios instancijos teismo nutartis byloje Kipras prieš Komisiją

text:
               30.8.2008

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 223/58

         2008 m. birželio 16 d. Pirmosios instancijos teismo nutartis byloje Kipras prieš Komisiją

   (Byla T-88/08) (1)

   (2008/C 223/106)

      Proceso kalba: graikų

   Pirmosios kolegijos pirmininkas nurodė išbraukti bylą iš registro.

      (1)  OL C 142, 2008 6 7.


title: Byla C-207/09: 2009 m. gruodžio 7 d. Teisingumo Teismo pirmininko nutartis byloje Europos Komisija prieš Slovakijos Respubliką

text:
               27.2.2010

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 51/29

         2009 m. gruodžio 7 d. Teisingumo Teismo pirmininko nutartis byloje Europos Komisija prieš Slovakijos Respubliką

   (Byla C-207/09) (1)

   2010/C 51/54

      Proceso kalba: slovakų

   Teisingumo Teismo pirmininkas nutartimi nurodė išbraukti bylą iš registro.

      (1)  OL C 205, 2009 8 29.


title: Byla C-226/11: 2012 m. gruodžio 13 d. Teisingumo Teismo (antroji kolegija) sprendimas byloje ( Cour de cassation (Prancūzija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Expedia Inc. prieš Autorité de la concurrence ir kt. (Konkurencija — SESV 101 straipsnio 1 dalis — Kartelis — Apribojimo reikšmingumas — Reglamentas (EB) Nr. 1/2003 — 3 straipsnio 2 dalis — Nacionalinė konkurencijos institucija — Veiksmai, galintys paveikti valstybių narių tarpusavio prekybą — Pradėta procedūra ir sankcija — De minimis pranešime apibrėžtų rinkos dalies ribų neviršijimas — Apribojimas pagal tikslą)

text:
               9.2.2013

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 38/6

         2012 m. gruodžio 13 d. Teisingumo Teismo (antroji kolegija) sprendimas byloje (Cour de cassation (Prancūzija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Expedia Inc. prieš Autorité de la concurrence ir kt.

   (Byla C-226/11) (1)

   (Konkurencija - SESV 101 straipsnio 1 dalis - Kartelis - Apribojimo reikšmingumas - Reglamentas (EB) Nr. 1/2003 - 3 straipsnio 2 dalis - Nacionalinė konkurencijos institucija - Veiksmai, galintys paveikti valstybių narių tarpusavio prekybą - Pradėta procedūra ir sankcija - De minimis pranešime apibrėžtų rinkos dalies ribų neviršijimas - Apribojimas pagal tikslą)
   2013/C 38/05
   Proceso kalba: prancūzų

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Cour de cassation

      Šalys pagrindinėje byloje

      Ieškovė: Expedia Inc.

      Atsakovės: Autorité de la concurrence, Ministre de l'Économie, de l'Industrie et de l'Emploi, Société nationale des chemins de fer français (SNCF), Voyages-SNCF.Com, Agence Voyages-SNCF.Com, VFE Commerce, IDTGV

      Dalykas

   Prašymas priimti prejudicinį sprendimą — Cour de Cassation (Prancūzija) — SESV 101 straipsnio 1 dalies ir 2002 m. gruodžio 16 d. Tarybos Reglamento (EB) Nr. 1/2003 dėl konkurencijos taisyklių, nustatytų Sutarties 81 ir 82 straipsniuose, įgyvendinimo (OL L 1, 2003, p. 1; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 8 sk., 2 t., p. 205) 3 straipsnio 2 dalies aiškinimas — Santykis tarp SESV 101 bei 102 straipsnių ir nacionalinės konkurencijos teisės — Galimybė nacionaliniams teismams ir konkurencijos institucijoms pradėti procedūrą ir taikyti sankcijas už kartelinį susitarimą, kuris gali paveikti valstybių narių tarpusavio prekybą, tačiau kuris nesiekia Komisijos nustatytų rinkos dalių ribų — Kartelinis susitarimas, kurio tikslas yra antikonkurencinis

      Rezoliucinė dalis

   SESV 101 straipsnio 1 dalį ir 2002 m. gruodžio 16 d. Tarybos reglamento (EB) Nr. 1/2003 dėl konkurencijos taisyklių, nustatytų (EB) 81 ir 82 straipsniuose, įgyvendinimo 3 straipsnio 2 dalį reikia aiškinti taip, kad pagal jas nacionalinei konkurencijos institucijai nedraudžiama taikyti SESV 101 straipsnio 1 dalies įmonių susitarimui, kuris gali paveikti valstybių narių tarpusavio prekybą, tačiau nesiekia ribų, nustatytų Europos Komisijos pranešime dėl nedidelės svarbos susitarimų, kurie nežymiai riboja konkurenciją pagal (EB) 81 straipsnio 1 dalį (de minimis), jeigu šiuo susitarimu reikšmingai ribojama konkurencija, kaip tai suprantama pagal šią nuostatą.

      (1)  OL C 211, 2011 7 16.


title: Byla C-481/15: 2015 m. rugsėjo 10 d. pareikštas ieškinys byloje Europos Komisija/Vokietijos Federacinė Respublika

text:
               9.11.2015

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 371/16

         2015 m. rugsėjo 10 d. pareikštas ieškinys byloje Europos Komisija/Vokietijos Federacinė Respublika

   (Byla C-481/15)
   (2015/C 371/19)
   Proceso kalba: vokiečių

      Šalys

      Ieškovė: Europos Komisija, atstovaujama W. Mölls, F. Wilman

      Atsakovė: Vokietijos Federacinė Respublika

      Ieškovės reikalavimai

   Ieškovė prašo:

               —

               Pripažinti, kad Vokietijos Federacinė Respublika neįvykdė savo įsipareigojimų pagal Reglamento (EB) Nr. 300/2008 (1) 11 straipsnį ir šio reglamento II priedo 4.1, 4.2, 7.5 ir 14 punktus, nes neužtikrino, kad būtų reguliariai reikiama apimtimi ir dažnumu vykdoma bendrųjų pagrindinių aviacijos saugumo standartų stebėsena ir paskirta pakankamai auditorių kokybės kontrolės priemonėms įgyvendinti.

               —

               Priteisti iš Vokietijos Federacinės Respublikos bylinėjimosi išlaidas.

      Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

   Grįsdama ieškinį ieškovė nurodo:
   Pagal Reglamento (EB) Nr. 300/2008 11 straipsnį ir šio reglamento II priedo 4.1, 4.2, 7.5 ir 14 punktus kiekviena valstybė narė įpareigojama, reguliariai reikiama apimtimi ir dažnumu užtikrinti bendrųjų pagrindinių aviacijos saugumo standartų stebėseną ir skirti pakankamai auditorių kokybės kontrolės priemonėms įgyvendinti.
   Vokietija neįvykdo šio įsipareigojimo.

      (1)  2008 m. kovo 11 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (EB) Nr. 300/2008 dėl civilinės aviacijos saugumo bendrųjų taisyklių ir panaikinantis Reglamentą (EB) Nr. 2320/2002 (OL L 97, p. 72), su pakeitimais, padarytais 2010 m. sausio 8 d. Komisijos reglamentu (ES) Nr. 18/2010 (OL L 7, p. 3).


title: Byla T-30/10: 2014 m. gegužės 14 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Reagens/Komisija (Konkurencija — Karteliai — Alavo šilumos stabilizatorių Europos rinka — Sprendimas, kuriuo konstatuojamas EB 81 straipsnio ir EEE susitarimo 53 straipsnio pažeidimas — Kainų nustatymas, rinkų pasidalijimas ir keitimasis slapta komercine informacija — Pažeidimo trukmė — Baudos — 2006 m. baudų apskaičiavimo gairės — Bazinis dydis — Lengvinančios aplinkybės — Mokumas — Vienodas požiūris — Proporcingumas — Neribota jurisdikcija — Tinkamas baudos dydis)

text:
               30.6.2014

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 202/17

         2014 m. gegužės 14 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Reagens/Komisija

   (Byla T-30/10) (1)

   ((Konkurencija - Karteliai - Alavo šilumos stabilizatorių Europos rinka - Sprendimas, kuriuo konstatuojamas EB 81 straipsnio ir EEE susitarimo 53 straipsnio pažeidimas - Kainų nustatymas, rinkų pasidalijimas ir keitimasis slapta komercine informacija - Pažeidimo trukmė - Baudos - 2006 m. baudų apskaičiavimo gairės - Bazinis dydis - Lengvinančios aplinkybės - Mokumas - Vienodas požiūris - Proporcingumas - Neribota jurisdikcija - Tinkamas baudos dydis))
   2014/C 202/21
   Proceso kalba: anglų

      Šalys

      Ieškovė: Reagens SpA (San Giorgio di Piano, Italija), atstovaujama solisitoriaus B. O’Connor, advokatų L. Toffoletti, E. De Giorgi ir D. Gullo

      Atsakovė: Europos Komisija, atstovaujama J. Bourke, F. Ronkes Agerbeek ir P. Van Nuffel

      Dalykas

   Prašymas panaikinti 2009 m. lapkričio 11 d. Komisijos sprendimą Nr. C(2009)8682 galutinis dėl procedūros pagal [EB] 81 straipsnį ir EEE susitarimo 53 straipsnį (byla COMP/38.589–Karščio stabilizatoriai) arba, nepatenkinus šio reikalavimo, prašymas sumažinti ieškovei skirtą baudą.

      Rezoliucinė dalis

               1.

               Atmesti ieškinį.

               2.

               Priteisti iš Reagens SpA bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 80, 2010 3 27.


title: Byla C-473/07 2009 m. sausio 22 d. Teisingumo Teismo (antroji kolegija) sprendimas byloje ( Conseil d'État (Prancūzija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Association nationale pour la protection des eaux et rivières — TOS, Association OABA prieš Ministère de l'écologie, du développement et de l'aménagement durables (Tarša ir teršalai — Direktyva 96/61/EB — I priedas — 6.6 punkto a papunktis — Intensyvus paukščių auginimas — Apibrėžimas — Paukščių sąvoka — Maksimalus gyvūnų skaičius įrenginyje)

text:
               21.3.2009

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 69/9

         2009 m. sausio 22 d. Teisingumo Teismo (antroji kolegija) sprendimas byloje (Conseil d'État (Prancūzija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Association nationale pour la protection des eaux et rivières — TOS, Association OABA prieš Ministère de l'écologie, du développement et de l'aménagement durables

   (Byla C-473/07) (1)

   (Tarša ir teršalai - Direktyva 96/61/EB - I priedas - 6.6 punkto a papunktis - Intensyvus paukščių auginimas - Apibrėžimas - „Paukščių“ sąvoka - Maksimalus gyvūnų skaičius įrenginyje)
   (2009/C 69/13)
   Proceso kalba: prancūzų
   Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas
   Conseil d'État
   Šalys pagrindinėje byloje
   Ieškovė: Association nationale pour la protection des eaux et rivières — TOS, Association OABA
   Atsakovė: Ministère de l'écologie, du développement et de l'aménagement durables
   Dalyvaujant: Association France Nature Environnement
   Dalykas
   Prašymas priimti prejudicinį sprendimą — Conseil d'État (Prancūzija) — 1996 m. rugsėjo 24 d. Tarybos direktyvos 96/61/EB dėl taršos integruotos prevencijos ir kontrolės (OL L 257, 1996, p. 26; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 15 sk., 3 t., p. 80) išaiškinimas — Direktyvos materialinė taikymo sritis — Intensyvaus paukščių auginimo įrenginiai, kuriuose yra daugiau kaip 40 000 vietų (kuriems taikoma leidimų sistema) (direktyvos I priedo 6.6 punkto a papunktis) — „Paukščių“ ir „įrenginių“ sąvokos — Ar direktyva taikoma putpelėms, balandžiams ir kurapkoms? — Jei taip, ar leidžiama priimti nacionalinės teisės aktus, pagal kuriuos gyvūnų skaičius vietoje nustatomas pagal rūšis?
   Rezoliucinė dalis

               1.

               1996 m. rugsėjo 24 d. Tarybos direktyvos 96/61 dėl taršos integruotos prevencijos ir kontrolės, iš dalies pakeistos 2003 m. rugsėjo 29 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentu (EB) Nr. 1882/2003, I priedo 6.6 punkto a papunktyje nurodoma „paukščių“ sąvoka turi būti aiškinama kaip apimanti putpeles, kurapkas ir balandžius.

               2.

               Direktyvos 96/61, iš dalies pakeistos Reglamentu (EB) Nr. 1882/2003, I priedo 6.6 punkto a papunktis draudžia tokį nacionalinį reglamentavimą, koks nagrinėjamas pagrindinėje byloje, pagal kurį intensyvaus auginimo įrenginių leidimo kvotos apskaičiuojamos taikant gyvūnų ekvivalentų sistemą, kuri nustato gyvūnų skaičių vietoje pagal rūšis tam, kad būtų atsižvelgta į įvairių paukščių ekskretų realiai išskiriamo azoto kiekį.

      (1)  OL C 22, 2008 1 26.


title: Byla T-460/11: 2012 m. rugsėjo 18 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Scandic Distilleries prieš VRDT — Bürgerbräu, Röhm & Söhne (BÜRGER) (Bendrijos prekių ženklas — Protesto procedūra — Vaizdinio Bendrijos prekių ženklo BÜRGER paraiška — Ankstesnis žodinis Bendrijos prekių ženklas „Bürgerbräu“ — Santykinis atmetimo pagrindas — Galimybė supainioti — Reglamento (EB) Nr. 207/2009 8 straipsnio 1 dalies b punktas)

text:
               27.10.2012

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 331/23

      2012 m. rugsėjo 18 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Scandic Distilleries prieš VRDT — Bürgerbräu, Röhm & Söhne (BÜRGER)

      (Byla T-460/11) (1)

      (Bendrijos prekių ženklas - Protesto procedūra - Vaizdinio Bendrijos prekių ženklo BÜRGER paraiška - Ankstesnis žodinis Bendrijos prekių ženklas „Bürgerbräu“ - Santykinis atmetimo pagrindas - Galimybė supainioti - Reglamento (EB) Nr. 207/2009 8 straipsnio 1 dalies b punktas)
      (2012/C 331/42)
      Proceso kalba: anglų

         Šalys

         Ieškovė: Scandic Distilleries SA (Bihoras, Rumunija), atstovaujama advokato Á. László

         Atsakovė: Vidaus rinkos derinimo tarnyba (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui), atstovaujama J. Crespo Carrillo

         Kita procedūros VRDT Apeliacinėje taryboje šalis: Bürgerbräu, August Röhm & Söhne KG (Bad Reichenhalis, Vokietija)

         Dalykas

      Ieškinys dėl 2011 m. gegužės 25 d. VRDT antrosios apeliacinės tarybos sprendimo (byla R 1962/2010-2), susijusio su protesto procedūra tarp Bürgerbräu, August Röhm & Söhne KG ir Scandic Distilleries SA.

         Rezoliucinė dalis

                  1.

                  Atmesti ieškinį.

                  2.

                  Priteisti iš Scandic Distilleries SA bylinėjimosi išlaidas.

         (1)  OL C 331, 2011 11 12.


title: Byla C-172/13: 2013 m. balandžio 5 d. pareikštas ieškinys byloje Europos Komisija prieš Jungtinę Didžiosios Britanijos ir Šiaurės Airijos Karalystę

text:
               20.7.2013

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 207/3

         2013 m. balandžio 5 d. pareikštas ieškinys byloje Europos Komisija prieš Jungtinę Didžiosios Britanijos ir Šiaurės Airijos Karalystę

   (Byla C-172/13)
   2013/C 207/04
   Proceso kalba: anglų

      Šalys

      Ieškovė: Europos Komisija, atstovaujama W. Roels ir R. Lyal

      Atsakovė: Jungtinė Didžiosios Britanijos ir Šiaurės Airijos Karalystė

      Ieškovės reikalavimai

               —

               pripažinti, kad nustačiusi sąlygas tarpvalstybinės įmonių grupės lengvatai, dėl kurių realiai beveik neįmanoma pasinaudoti tokia lengvata, ir apribojusi šią lengvatą laikotarpiais po 2006 m. balandžio 1 d., Jungtinė Karalystė neįvykdė įsipareigojimų pagal Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo 49 straipsnį ir Europos ekonominės erdvės susitarimo 31 straipsnį;

               —

               priteisti iš Jungtinės Karalystės bylinėjimosi išlaidas.

      Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

   Priėmus Sprendimą byloje C-446/03, Marks & Spencer, Jungtinė Karalystė iš dalies pakeitė savo teisės aktus, pagal kuriuos įmonių grupei priklausančių įmonių patirtus nuostolius galima perkelti ir panaudoti kitai grupės narei siekiant sumažinti jos mokėtinus mokesčius (grupės lengvatos taisyklės). Nuostatos dėl įmonių nerezidenčių nuostolių nuo šiol nurodytos 2010 m. Pelno mokesčio įstatymo 5 dalyje.
   Pagal galiojančius Jungtinės Karalystės teisės aktus grupės įmonei gali būti suteiktas mokesčio kreditas dėl grupės narės nerezidentės nuostolių tik tada, jeigu ji neturi galimybės pasinaudoti mokesčio lengvata buveinės valstybėje. Kalbant apie būsimos lengvatos galimybę, pagal Jungtinės Karalystės teisės aktus beveik neįmanoma įrodyti suderinamumo su šia sąlyga, nes tokia galimybė turi būti nustatyta „iškart pasibaigus“ mokestiniams metams, kuriais patirti nuostoliai. Šios sąlygos dėl praktinių priežasčių neįmanoma įvykdyti. Darytina išvada, kad teisės aktais neleidžiama pasinaudoti bet kokia lengvata dėl dukterinės bendrovės nerezidentės nuostolių, pažeidžiant įsisteigimo laisvę, kaip ji aiškinama byloje C-446/03, Marks & Spencer.
   Antra, naujosios taisyklės dėl grupės lengvatos dėl užsienyje patirtų nuostolių taikomos tik nuostoliams, patirtiems po 2006 m. balandžio 1 d. Toks apribojimas laiko atžvilgiu (t. y. pagal teisės aktus lengvatos netaikymas iki šios datos patirtiems nuostoliams) prieštarauja įsisteigimo laisvei.


title: Byla T-419/05  2005 m. lapkričio 18 d.  pareikštas ieškinys byloje  Bain ir kiti prieš Europos Bendrijų Komisiją

text:
               25.2.2006

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 48/36

         2005 m. lapkričio 18 d. pareikštas ieškinys byloje Bain ir kiti prieš Europos Bendrijų Komisiją

   (Byla T-419/05)
   (2006/C 48/71)
   Proceso kalba: prancūzų
   Šalys

      Ieškovai: Neil Bain (Briuselis, Belgija), Obhijit Chatterjee (Briuselis, Belgija), Richard Fordham (Bergenas, Nyderlandai) ir Roger Hurst (Bergenas, Nyderlandai), atstovaujami advokato N. Lhoëst

      Atsakovė: Europos Bendrijų Komisija
   Ieškovų reikalavimai

               —

               Pripažinti negaliojančiais ieškovų 2005 m. vasario mėn., kovo mėn. ir balandžio mėn. darbo užmokesčio lapelius ir visus vėlesnius darbo užmokesčio lapelius tiek, kiek jiems taikomos neteisėtos 2004 m. kovo 22 d. Reglamento Nr. 723/2004, iš dalies keičiančio Europos Bendrijų pareigūnų tarnybos nuostatus, taip pat Reglamento Nr. 856/2004, nustatančio naujus korekcinius koeficientus, ir juos patikslinančio Reglamento Nr. 31/2005, nuostatos.

               —

               Tiek, kiek reikia panaikinti 2005 m. liepos 29 d. Paskyrimų tarnybos sprendimus atmesti ieškovų skundus (R/458.14/05, R/458.5/05, R/458.12/05 ir R/458.2/05).

               —

               Priteisti iš atsakovės visas bylinėjimosi šioje instancijoje išlaidas.

         Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai
   Ieškovų pateikti ieškinio pagrindai ir argumentai yra tapatūs ieškovo nurodytiems byloje T-393/05.


title: Byla T-148/06 2006 m. gegužės 26 d. pareikštas ieškinys byloje Marie Claire prieš VRDT — Marie Claire Album (MARIE CLAIRE)

text:
               12.8.2006

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 190/23

         2006 m. gegužės 26 d. pareikštas ieškinys byloje Marie Claire prieš VRDT — Marie Claire Album (MARIE CLAIRE)

   (Byla T-148/06)
   (2006/C 190/42)
   Kalba, kuria surašytas ieškinys: ispanų
   Šalys

      Ieškovė: Marie Claire, S.A. (Castellón, Ispanija), atstovaujama advokatų T. Fernández Mateos ir T. Marín Bataller

      Atsakovė: Vidaus rinkos derinimo tarnyba (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui)

      Kita proceso apeliacinėje taryboje šalis: Marie Claire Album SA

   Ieškovės reikalavimai

               —

               Pripažinti 2006 m. kovo 6 d. Antrosios apeliacinės tarybos sprendimą byloje R-530/2004-2 negaliojančiu.

               —

               Dėl šios priežasties pripažinti, kad prašomas įregistruoti Bendrijos prekių ženklas nepatenka į Reglamento (EB) Nr. 40/94 dėl Bendrijos prekių ženklo 8 straipsnio 5 dalyje numatytus registravimo draudimus, nes šios nuostatos netaikytinos nagrinėjamu atveju.

               —

               Pripažinti, kad prašomas įregistruoti Bendrijos prekių ženklas MARIE CLAIRE, kurio numeris 77 834, netinkamai nesinaudoja protestą pareiškusiam asmeniui priklausančio ankstesnio prekių ženklo skiriamaisiais požymiais ar geru vardu arba jiems be rimtos priežasties nekenkia.

               —

               Pripažinti, kad Reglamento (EB) Nr. 40/94 dėl Bendrijos prekių ženklo 8 straipsnio 1 dalies b punkto nuostatos taip pat netaikytinos prašomam įregistruoti Bendrijos prekių ženklui, kaip tai savo sprendimuose nusprendė Protestų skyrius bei Antroji apeliacinė taryba.

               —

               Leisti ieškovei įregistruoti Bendrijos prekių ženklą Nr. 77 8334 MARIE CLAIRE pagal tarptautinę klasifikaciją 25 klasei priklausantiems „maudymosi drabužiams; baltiniams ir apatiniams rūbams“;

               —

               Priteisti iš VRDT bei įstojusios į bylą šalies bylinėjimosi išlaidas.

         Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

      Bendrijos prekių ženklo paraišką pateikęs asmuo: ieškovė.

      Prašomas įregistruoti Bendrijos prekių ženklas: žodinis prekių ženklas „MARIE CLAIRE“ 25 klasės prekėms — registracijos paraiškos Nr. 2 389 567.

      Ženklo ar žymens, kuriuo remiamasi protesto procese, savininkė: Marie Claire Album SA.

      Ženklas ar žymuo, kuriuo remiamasi protesto procese: tarptautiniai ir nacionaliniai žodiniai ir vaizdiniai prekių ženklai „MARIE CLAIRE“ 1, 3, 14, 16, 18, 20-22, 24-28, 41 ir 42 klasės prekėms ir paslaugoms.

      Protestų skyriaus sprendimas: atmesti protestą.

      Apeliacinės tarybos sprendimas: panaikinti protestų skyriaus sprendimą ir patenkinti apeliaciją.

      Ieškinio pagrindai: Reglamento (EB) Nr. 40/94 8 straipsnio 1 dalies b punkto ir 5 dalies pažeidimas.


title: Byla C-252/07 2007 m. gegužės 29 d. Court of Appeal (Civil Division) (Jungtinė Karalystė) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Intel Corporation Inc. prieš CPM United Kingdom Limited

text:
               4.8.2007

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 183/20

         2007 m. gegužės 29 d.Court of Appeal (Civil Division) (Jungtinė Karalystė) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Intel Corporation Inc. prieš CPM United Kingdom Limited

   (Byla C-252/07)
   (2007/C 183/33)
   Proceso kalba: anglų
   Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas
   Court of Appeal (Civil Division)
   Šalys pagrindinėje byloje
   Ieškovė: Intel Corporation Inc.
   Atsakovė: CPM United Kingdom Limited
   Prejudiciniai klausimai
   Europos Bendrijų Teisingumo Teismo prašoma atsakyti į šiuos prejudicinius klausimus:

               1.

               Ar pagal 1988 m. gruodžio 21 d. (1) Pirmosios tarybos Direktyvos 4 straipsnio 4 dalies a punktą to, kad

                           a)

                           ankstesnis prekių ženklas turi labai gerą vardą tam tikrų prekių ar paslaugų atžvilgiu,

                           b)

                           šios prekės ar paslaugos yra nepanašios ar didele dalimi nepanašios į vėlesnio prekių ženklo prekes ir paslaugas,

                           c)

                           ankstesnis prekių ženklas yra unikalus bet kokių prekių ar paslaugų atžvilgiu,

                           d)

                           paprastas vartotojas, susidūręs su vėlesniu prekių ženklu, kuriuo žymimos vėlesnio prekių ženklo paslaugos, prisimintų ankstesnį prekių ženklą,

                     pakanka pripažinti i) „ryšio“ egzistavimą Sprendimo Adidas-Salomon AG prieš Fitnessworld Trading Ltd (C-408/01, Rink. I-12537) 29 ir 30 punktų prasme ir (arba) nesąžiningą pasinaudojimą ir (arba) pakenkimą šio straipsnio prasme?

               2.

               Jei atsakymas yra neigiamas, į kokius veiksnius nacionalinis teismas turi atsižvelgti, nuspręsdamas, kad to pakanka. Konkrečiai tariant, vertinant visapusiškai, ar egzistuoja „ryšys“, kokią reikšmę reikėtų suteikti prekėms ir paslaugoms, kurioms žymėti yra skirtas vėlesnis prekių ženklas?

               3.

               Atsižvelgiant į 4 straipsnio 4 dalies a punktą, kada yra tenkinama (orig. p. 3) pakenkimo skiriamajam požymiui sąlyga? Pavyzdžiui, i) ar ankstesnis prekių ženklas turi būti unikalus, ii) ar pirmo panaudojimo, dėl kurio kyla ginčas, pakanka pripažinti, jog yra pakenkta skiriamajam požymiui, iii) ar būtina, kad pakenkiant ankstesnio prekių ženklo skiriamajam požymiui būtų padarytas poveikis vartotojo ekonominiam elgesiui?

      (1)  OL L 40, 1989 2 11, p. 1.


title: Byla T-649/14: 2017 m. liepos 10 d. Bendrojo Teismo nutartis byloje NTS Energie- und Transportsysteme/EUIPO – Schütz (X-Windwerk) (Europos Sąjungos prekių ženklas — Naujo atstovo paskyrimas — Ieškovės neveiklumas — Poreikio priimti sprendimą nebuvimas)

text:
               28.8.2017

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 283/47

         2017 m. liepos 10 d. Bendrojo Teismo nutartis byloje NTS Energie- und Transportsysteme/EUIPO – Schütz (X-Windwerk)

   (Byla T-649/14) (1)

   ((Europos Sąjungos prekių ženklas - Naujo atstovo paskyrimas - Ieškovės neveiklumas - Poreikio priimti sprendimą nebuvimas))
   (2017/C 283/73)
   Proceso kalba: vokiečių

      Šalys

      Ieškovė: NTS Energie- und Transportsysteme GmbH (Berlynas, Vokietija), atstovaujama advokatų S. Mach ir W. Plewinski

      Atsakovė: Europos Sąjungos intelektinės nuosavybės tarnyba, atstovaujama M. Fischer

      Kita procedūros EUIPO apeliacinėje taryboje šalis, įstojusi į bylą Bendrajame Teisme: Schütz GmbH & Co. KGaA (Zeltersas, Vokietija), atstovaujama advokatų D. Oerter ir E. Tuchscherer

      Dalykas

   Ieškinys dėl 2014 m. gegužės 23 d. EUIPO pirmosios apeliacinės tarybos sprendimo (byla R 978/2013-1), susijusio su protesto procedūra tarp Schütz ir NTS Energie- und Transportsysteme.

      Rezoliucinė dalis

               1.

               Nebereikia priimti sprendimo dėl šio ieškinio.

               2.

               NTS Energie- und Transportsysteme GmbH padengia savo, Europos Sąjungos intelektinės nuosavybės tarnybos (EUIPO) ir Schütz GmbH & Co. KGaA patirtas bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 395, 2014 11 10.


title: Byla C-533/06 2008 m. birželio 12 d. Teisingumo Teismo (pirmoji kolegija) sprendimas byloje ( Court of Appeal prašymas priimti prejudicinį sprendimą) O2 Holdings Limited & O2 (UK) Limited prieš Hutchison 3G UK Limited (Prekių ženklai — Direktyva 89/104/EEB — 5 straipsnio 1 dalis — Prekių ženklo savininko išimtinė teisė — Tapataus ar panašaus prekių ženklui žymens naudojimas lyginamojoje reklamoje — Prekių ženklo suteikiamų teisių apribojimas — Lyginamoji reklama — Direktyvos 84/450/EEB ir 97/55/EB — 3a straipsnio 1 dalis — Lyginamosios reklamos teisėtumo sąlygos — Konkurento prekių ženklo arba į šį prekių ženklą panašaus žymens naudojimas)

text:
               15.8.2008

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 209/9

         2008 m. birželio 12 d. Teisingumo Teismo (pirmoji kolegija) sprendimas byloje (Court of Appeal prašymas priimti prejudicinį sprendimą) O2 Holdings Limited & O2 (UK) Limited prieš Hutchison 3G UK Limited

   (Byla C-533/06) (1)

   (Prekių ženklai - Direktyva 89/104/EEB - 5 straipsnio 1 dalis - Prekių ženklo savininko išimtinė teisė - Tapataus ar panašaus prekių ženklui žymens naudojimas lyginamojoje reklamoje - Prekių ženklo suteikiamų teisių apribojimas - Lyginamoji reklama - Direktyvos 84/450/EEB ir 97/55/EB - 3a straipsnio 1 dalis - Lyginamosios reklamos teisėtumo sąlygos - Konkurento prekių ženklo arba į šį prekių ženklą panašaus žymens naudojimas)
   (2008/C 209/12)
   Proceso kalba: anglų
   Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas
   Court of Appeal
   Šalys pagrindinėje byloje
   Ieškovė: O2 Holdings Limited & O2 (UK) Limited
   Atsakovė: Hutchison 3G UK Limited
   Dalykas
   Prašymas priimti prejudicinį sprendimą — Court of Appeal — 1988 m. gruodžio 21 d. Tarybos direktyvos 89/104/EB valstybių narių įstatymams, susijusiems su prekių ženklais, suderinti (OL L 40, p. 1), 5 straipsnio 1 dalies a ir b punktų ir 1984 m. rugsėjo 10 d. Tarybos direktyvos 84/450/EEB dėl valstybių narių įstatymų ir kitų teisės aktų dėl klaidinančios reklamos suderinimo (OL L 250, p. 17) 3a straipsnio išaiškinimas — Konkurento ženklo naudojimas reklamoje, siekiant palyginti reklamuotojo parduodamų prekių ar paslaugų savybes, ir ypač kainą, su konkurento prekėmis ar paslaugomis
   Rezoliucinė dalis

               1.

               1988 m. gruodžio 21 d. Pirmosios Tarybos direktyvos 89/104/EEB valstybių narių įstatymams, susijusiems su prekių ženklais, suderinti 5 straipsnio 1 ir 2 dalis bei 1984 m. rugsėjo 10 d. Tarybos direktyvos 84/450/EEB dėl klaidinančios ir lyginamosios reklamos, iš dalies pakeistos 1997 m. spalio 6 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 97/55/EB, 3a straipsnio 1 dalį reikia aiškinti taip, kad įregistruoto prekių ženklo savininkas neturi teisės uždrausti trečiajam asmeniui lyginamojoje reklamoje, atitinkančioje visas minėtame 3a straipsnio 1 dalyje išvardytas teisėtumo sąlygas, naudoti tapatų jo prekių ženklui ar panašų į jį žymenį.
               Tačiau kai Direktyvos 89/104 5 straipsnio 1 dalies b punkte numatytos sąlygos, reikalaujamos siekiant uždrausti tapataus įregistruotam prekių ženklui ar panašaus į jį žymens naudojimą, yra įvykdytos, lyginamoji reklama, kurioje naudojamas minėtas žymuo, negali atitikti Direktyvos 84/450 su pakeitimais, padarytais Direktyva 97/55, 3a straipsnio 1 dalies d punkte numatytos teisėtumo sąlygos.

               2.

               Direktyvos 89/104 5 straipsnio 1 dalies b punktą reikia aiškinti taip, kad įregistruoto prekių ženklo savininkas negali uždrausti trečiajam asmeniui lyginamojoje reklamoje naudoti į šį prekių ženklą panašų žymenį prekėms ar paslaugoms, tapačioms ar panašioms į tas, kurioms įregistruotas minėtas prekių ženklas, jei dėl šio naudojimo nėra galimybės, kad visuomenė juos supainios, neatsižvelgiant į tai, ar minėta lyginamoji reklama tenkina visas Direktyvos 84/450 su pakeitimais, padarytais Direktyva 97/55, 3a straipsnyje išvardytas teisėtumo sąlygas.

      (1)  OL C 56, 2007 3 10.


title: Byla C-616/15: 2015 m. lapkričio 20 d. pareikštas ieškinys byloje Europos Komisija/Vokietijos Federacinė Respublika

text:
               14.3.2016

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 98/17

         2015 m. lapkričio 20 d. pareikštas ieškinys byloje Europos Komisija/Vokietijos Federacinė Respublika

   (Byla C-616/15)
   (2016/C 098/22)
   Proceso kalba: vokiečių

      Šalys

      Ieškovė: Europos Komisija, atstovaujama M. Owsiany-Hornung ir B.-R. Killmann

      Atsakovė: Vokietijos Federacinė Respublika

      Ieškovės reikalavimai

   Ieškovė Teisingumo Teismo prašo:

               1.

               konstatuoti, kad PVM neapmokestinimą, numatytą nepriklausomų asmenų grupių, kurių veikla neapmokestinama PVM arba kuriems vykdant veiklą jie yra neapmokestinamieji asmenys, paslaugų savo nariams teikimui, kai šios paslaugos yra tiesiogiai būtinos jų nariams vykdant šią veiklą ir kai tos grupės iš savo narių reikalauja atlyginti tik jiems tenkančią bendrų išlaidų dalį, apribodama tik grupėms, kurių nariai vykdo tik ribotą profesijų skaičių, Vokietijos Federacinė Respublika neįvykdė savo įsipareigojimų pagal PVM direktyvos (1) 132 straipsnio 1 dalies f punktą

               2.

               Priteisti iš Vokietijos Federacinės Respublikos bylinėjimosi išlaidas.

      Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

   Grįsdama savo ieškinį ieškovė pateikia šiuos argumentus:
   Vokietijos Federacinė Respublika riboja neapmokestinimą PVM nepriklausomų asmenų grupių, kurių veikla neapmokestinama PVM arba kuriems vykdant veiklą jie yra neapmokestinamieji asmenys, paslaugų savo nariams teikimas, kai šios paslaugos yra tiesiogiai būtinos jų nariams vykdant šią veiklą. Vokietijos teisėje nustatytas neapmokestinimas taikomas tik grupėms, kurių nariai yra gydytojai ar kitų medicinos profesijų atstovai, ligoninės ar panašaus pobūdžio įstaigos.
   Tai nesuderinama su 2006 m. lapkričio 28 d. Tarybos direktyvos 2006/112/EB dėl pridėtinės vertės mokesčio bendros sistemos 132 straipsnio 1 dalies f punktu. Nei Direktyvos 2006/112/EB 132 straipsnio 1 dalies f punkto tekstas, nei tikslas, nei priešistorė nepateisina neapmokestinimo PVM apribojimo tam tikromis asmenų grupėmis. Priešingai, neapmokestinimą reikia taikyti visų rūšių asmenų grupėms tiek, kiek jie vykdo neapmokestinamą veiklą.
   Vokietijos teisės aktuose numatyti apribojimai PVM srityje nėra pateisinami ir galimu bendru konkurencijos iškraipymu. Iš tiesų, galimas konkurencijos iškraipymas taikant neapmokestinimą gali būti vertinamas tik atsižvelgiant į konkretaus atvejo aplinkybes. Bendrai neįmanoma konstatuoti, kad paslaugų, suteiktų konkrečios kategorijos asmenų, ir su jomis tiesiogiai susijusių paslaugų, suteiktų grupės, atveju egzistuoja konkurencijos iškraipymas.

      (1)  2006 m. lapkričio 28 d. Tarybos direktyvos 2006/112/EB dėl pridėtinės vertės mokesčio bendros sistemos (OL L 347, p. 1).


title: Byla C-166/08: 2009 m. gegužės 19 d. Teisingumo Teismo nutartis ( Amtsgericht Büdingen (Vokietija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) baudžiamojoje byloje prieš Guido Weber (Procedūros reglamento 104 straipsnio 3 dalis — Direktyva 89/397/EEB — Oficiali maisto produktų kontrolė — Tikrinamų subjektų teisė pasinaudoti pakartotiniu tyrimu — Tikrinamo subjekto sąvoka)

text:
               29.8.2009

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 205/15

         2009 m. gegužės 19 d. Teisingumo Teismo nutartis (Amtsgericht Büdingen (Vokietija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) baudžiamojoje byloje prieš Guido Weber
   (Byla C-166/08) (1)

   (Procedūros reglamento 104 straipsnio 3 dalis - Direktyva 89/397/EEB - Oficiali maisto produktų kontrolė - Tikrinamų subjektų teisė pasinaudoti pakartotiniu tyrimu - Tikrinamo subjekto sąvoka)
   2009/C 205/27
   Proceso kalba: vokiečių

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Amtsgericht Büdingen

      Šalis pagrindinėje baudžiamojoje byloje

   Guido Weber

      Dalykas

   Prašymas priimti prejudicinį sprendimą — Amtsgericht Büdingen — 1989 m. birželio 14 d. Tarybos direktyvos 89/397/EEB dėl oficialios maisto produktų kontrolės (OL L 186, p. 23; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 13 sk., 10 t., p. 5) 7 straipsnio 1 dalies antrojo sakinio aiškinimas — Tikrinimų asmenų teisė į pakartotinį tyrimą atliekant oficialią maisto produktų kontrolę — Platintojo, kuris atsako pagal baudžiamąją ar administracinę teisę už maisto produkto kokybę ir ženklinimą, kvalifikavimas tikrinamu subjektu

      Rezoliucinė dalis

   1989 m. birželio 14 d. Tarybos direktyvos 89/397/EEB dėl oficialios maisto produktų kontrolės 7 straipsnio 1 dalies antroji pastraipa turi būti aiškinama taip, kad maisto produktą importavusi ir paskui į rinką jį pateikusi bendrovė, kurios vadovas, remiantis šio produkto mėginio, paimto mažmeninės prekybos parduotuvėje, tyrimo rezultatais, gali būti persekiojamas administracine ar baudžiamąja tvarka dėl produkto kokybės ar ženklinimo, yra laikytina „tikrinamu subjektu“ šios nuostatos prasme.

      (1)  OL C 183, 2008 7 19.


title: Byla C-222/13: 2014 m. spalio 9 d. Teisingumo Teismo (trečioji kolegija) sprendimas byloje (Teleklagenævnet (Danija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) TDC A/S/Erhvervsstyrelsen (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą — Elektroninių ryšių tinklai ir paslaugos — Direktyva 2002/22/EB — 32 straipsnis — Papildomos privalomosios paslaugos — Sąnaudų, susijusių su šių paslaugų teikimu, kompensavimo mechanizmas — Sąvoka „teismas“ pagal SESV 267 straipsnį — Teisingumo Teismo kompetencijos nebuvimas)

text:
               8.12.2014

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 439/4

         2014 m. spalio 9 d. Teisingumo Teismo (trečioji kolegija) sprendimas byloje (Teleklagenævnet (Danija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) TDC A/S/Erhvervsstyrelsen
   (Byla C-222/13) (1)

   ((Prašymas priimti prejudicinį sprendimą - Elektroninių ryšių tinklai ir paslaugos - Direktyva 2002/22/EB - 32 straipsnis - Papildomos privalomosios paslaugos - Sąnaudų, susijusių su šių paslaugų teikimu, kompensavimo mechanizmas - Sąvoka „teismas“ pagal SESV 267 straipsnį - Teisingumo Teismo kompetencijos nebuvimas))
   (2014/C 439/05)
   Proceso kalba: danų

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Teleklagenævnet

      Šalys pagrindinėje byloje

      Ieškovė: TDC A/S

      Atsakovė: Erhvervsstyrelsen

      Rezoliucinė dalis

   Europos Sąjungos Teisingumo Teismas neturi kompetencijos atsakyti į 2013 m. balandžio 22 d.Teleklagenævnet (Danija) sprendime pateiktus klausimus.

      (1)  OL C 207, 2013 7 20.


title: Byla C-285/08 2008 m. birželio 30 d. Cour de cassation (Prancūzija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Société Moteurs Leroy Somer prieš Société Dalkia France, Société Ace Europe

text:
               13.9.2008

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 236/8

         2008 m. birželio 30 d.Cour de cassation (Prancūzija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Société Moteurs Leroy Somer prieš Société Dalkia France, Société Ace Europe

   (Byla C-285/08)
   (2008/C 236/12)
   Proceso kalba: prancūzų
   Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas
   Cour de cassation
   Šalys pagrindinėje byloje
   Kasatorė: Société Moteurs Leroy Somer
   Atsakovės: Société Dalkia France, Société Ace Europe
   Prejudicinis klausimas
   Ar 1985 m. liepos 25 d. Tarybos direktyvos 85/374/EEB dėl valstybių narių įstatymų ir kitų teisės aktų, reglamentuojančių atsakomybę už gaminius su trūkumais, derinimo (1) 9 ir 13 straipsniai draudžia aiškinti nacionalinę teisę ar nusistovėjusią nacionalinių teismų praktiką taip, kad nukentėjusiam asmeniui suteikiama galimybė reikalauti atlyginti žalą, padarytą profesiniam naudojimui skirtam turtui, kuris buvo naudojamas šiam tikslui, kai šis nukentėjęs asmuo įrodo tik padarytą žalą, gaminio trūkumą ir priežastinį ryšį tarp šio trūkumo ir padarytos žalos?

      (1)  OL L 210, 1985, p. 29.


title: 2016 m. gruodžio 7 d. „DB Schenker“ ieškinys ELPA priežiūros institucijai (Byla E-7/12 COSTS)

text:
               9.3.2017

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 73/21

         2016 m. gruodžio 7 d.„DB Schenker“ ieškinys ELPA priežiūros institucijai
   (Byla E-7/12 COSTS)
   (2017/C 73/11)
   2016 m. gruodžio 7 d.„Schenker North AB“, „Schenker Privpak AB“ ir „Schenker Privpak AS“ (toliau bendrai – „DB Schenker“), atstovaujama advokato Jon Midthjell iš advokatų kontoros „Advokatfirmaet Midthjell AS“, Grev Wedels plass 5, NO-0151 Oslo, Norway, ELPA teisme pareiškė ieškinį ELPA priežiūros institucijai.
   Ieškovas prašo, kad teismas priimtų nutartį:

               1.

               Bendra likusių išlaidų, kurias ELPA priežiūros institucija turi sumokėti „Schenker North AB“, „Schenker Privpak AB“ ir „Schenker Privpak AS“, suma yra 125 657 EUR.

               2.

               Šiai sumai taikomos palūkanos už pavėluotą mokėjimą nuo dienos, kai ši nutartis įteikiama šalims iki faktinio sumokėjimo dienos. Taikytina palūkanų norma apskaičiuojama remiantis palūkanų norma, kurią Europos centrinis bankas taiko savo pagrindinėms refinansavimo operacijoms pirmą kalendorinę mėnesio, kurį sueina mokėjimo terminas, dieną, pridėjus tris su puse procentinio punkto.

         Teisinės bei faktinės aplinkybės ir pagrindai, kuriais grindžiamas ieškinys:

               —

               Ieškovai, toliau bendrai vadinami „DB Schenker“, užsiima verslo operacijomis keliais, jūra ir geležinkeliais Norvegijoje, Švedijoje ir Danijoje. „DB Schenker“ buvo ieškovė byloje E-7/12 prieš ELPA priežiūros instituciją ELPA teisme.

               —

               ELPA teismo procedūros reglamento 70 straipsnio 1 dalyje nurodyta:

                  „Jei kyla ginčas dėl atlygintinų išlaidų, teismas, gavęs suinteresuotosios šalies prašymą ir išklausęs kitą šalį, priima nutartį.“

               —

               Sprendime byloje E-7/12, ELPA teismas nurodė ELPA priežiūros institucijai padengti išlaidas dėl neveikimo ir pusę ieškovų išlaidų dėl deliktinės atsakomybės.


title: Byla C-104/12: 2012 m. vasario 29 d. Bundesfinanzhof (Vokietija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Finanzamt Köln-Nord prieš Wolfram Becker

text:
               12.5.2012

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 138/5

         2012 m. vasario 29 d.Bundesfinanzhof (Vokietija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Finanzamt Köln-Nord prieš Wolfram Becker

   (Byla C-104/12)
   2012/C 138/08
   Proceso kalba: vokiečių

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Bundesfinanzhof

      Šalys pagrindinėje byloje

      Kasatorė: Finanzamt Köln-Nord

      Kita kasacinio proceso šalis: Wolfram Becker

      Prejudiciniai klausimai

               1.

               Ar tiesioginis ir nedelsiant atsirandantis ryšys, laikomas reikšmingu Teisingumo Teismo praktikoje, susijusiose su sąvokos „savo apmokestinamiesiems sandoriams“, kaip tai suprantama pagal Direktyvos 77/388/EEB (1) 17 straipsnio 2 dalies a punktą, aiškinimu, yra nustatomas

                           —

                           pagal objektyvų apmokestinamajam asmeniui suteiktos paslaugos (šiuo atveju — gynėjo baudžiamojoje byloje veikla, kuria siekiama, kad fizinis asmuo nebūtų nuteistas baudžiamąja tvarka) turinį arba

                           —

                           pagal suteiktos paslaugos (šiuo atveju — ekonominė apmokestinamojo asmens veikla, kurią vykdydamas fizinis asmuo tariamai padarė nusikalstamą veiką) apmokestinimo momentą?

               2.

               Jei svarbus yra apmokestinimo momentas: ar pagal Direktyvos 77/388/EEB 17 straipsnio 2 dalies a punktą apmokestinamasis asmuo, kuris kartu su darbuotoju paveda suteikti paslaugą, turi teisę atskaityti visą mokestį ar tik jo dalį ir kokie reikalavimai nustatomi pagal Direktyvos 77/388/EEB 22 straipsnio 3 dalies b punkto penktą įtrauką pateikiamai sąskaitai faktūrai tuomet, kai paslauga suteikiama keliems gavėjams?

      (1)  1977 m. gegužės 17 d. Šeštoji Tarybos direktyva dėl valstybių narių apyvartos mokesčių įstatymų derinimo — Bendra pridėtinės vertės mokesčio sistema: vienodas vertinimo pagrindas (OL L 145, p. 1; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 9 sk., 1 t., p. 23)


title: Byla C-575/12: 2012 m. gruodžio 7 d. Administratīvā apgabaltiesa (Latvija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje AS Air Baltic Corporation prieš Valsts robežsardze

text:
               9.2.2013

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 38/16

         2012 m. gruodžio 7 d.Administratīvā apgabaltiesa (Latvija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje AS Air Baltic Corporation prieš Valsts robežsardze

   (Byla C-575/12)
   2013/C 38/24
   Proceso kalba: latvių

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Administratīvā apgabaltiesa

      Šalys pagrindinėje byloje

      Ieškovė: AS Air Baltic Corporation

      Atsakovė: Valsts robežsardze

      Prejudiciniai klausimai

               1.

               Ar 2006 m. kovo 15 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (EB) Nr. 562/2006 (1), nustatančio taisyklių, reglamentuojančių asmenų judėjimą per sienas, Bendrijos kodeksą (Šengeno sienų kodeksas), 5 straipsnį reikia aiškinti taip: privaloma trečiųjų valstybių piliečio atvykimo sąlyga — galiojančios vizos buvimas galiojančiame kelionės dokumente?

               2.

               Ar pagal 2009 m. liepos 13 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (EB) Nr. 810/2009 (2), nustatančio Bendrijos vizų kodeksą (Vizų kodeksas), normas kelionės dokumento, kuriame įklijuotas vizos lipdukas, panaikinimas padaro negaliojančią ir asmeniui išduotą vizą?

               3.

               Ar 2006 m. kovo 15 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (EB) Nr. 562/2006, nustatančio taisyklių, reglamentuojančių asmenų judėjimą per sienas, Bendrijos kodeksą (Šengeno sienų kodeksas) ir 2009 m. liepos 13 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (EB) Nr. 810/2009, nustatančio Bendrijos vizų kodeksą (Vizų kodeksas), normas atitinka valstybės teisės normos, pagal kurias privaloma trečiųjų valstybių piliečio atvykimo sąlyga — galiojančios vizos buvimas galiojančiame kelionės dokumente?

      (1)  OL L 105, p. 1.

      (2)  OL L 243, p. 1.


title: Byla C-246/08 2008 m. birželio 3 d. pareikštas ieškinys byloje Europos Bendrijų Komisija prieš Suomijos Respubliką

text:
               15.8.2008

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 209/29

         2008 m. birželio 3 d. pareikštas ieškinys byloje Europos Bendrijų Komisija prieš Suomijos Respubliką

   (Byla C-246/08)
   (2008/C 209/43)
   Proceso kalba: suomių
   Šalys

      Ieškovė: Europos Bendrijų Komisija, atstovaujama P. Aalto, D. Triantafyllou.

      Atsakovė: Suomijos Respublika.
   Ieškovės reikalavimai

               —

               Pripažinti, kad Suomijos Respublika neįvykdė savo įsipareigojimų pagal Šeštosios PVM direktyvos 77/388/EEB (1) 2 straipsnio 1 dalį ir 4 straipsnio 1, 2 ir 5 dalis, nes ji neapmokestino pridėtinės vertės mokesčiu teisinių konsultacijų, kurias teikia valstybinėse teisinės pagalbos įstaigose dirbantys viešieji advokatai pagal nuostatas dėl teisinės pagalbos ir už dalinį atlygį, tačiau šiuo mokesčiu apmokestino privačių advokatų teikiamas analogiškas paslaugas.

               —

               priteisti iš Suomijos Respublikos bylinėjimosi išlaidas.

         Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai
   Suomijoje teismo proceso dalyvis gali kreiptis pagalbos į viešąjį ar privatų advokatą. Už dalinį atlygį suteiktos viešojo advokato paslaugos neapmokestinamos pridėtinės vertės mokesčiu, o už dalinį atlygį suteiktos privataus advokato paslaugos apmokestinamos šiuo mokesčiu. Komisijos nuomone, šiuo atveju analogiškos paslaugos nevienodai vertinamos PVM atžvilgiu ir tai turi įtakos nuosaviems Bendrijos ištekliams.
   Valstybinių teisinės pagalbos įstaigų suteiktoms paslaugoms netaikoma Šeštosios PVM direktyvos 4 straipsnio 5 dalies pirmoji pastraipa. Šios paslaugos be abejonės neturi būti apmokestinamos PVM, jei jos suteiktos nemokamai. Tačiau jei teisinės pagalbos gavėjas už jas sumoka, valstybinių teisinės pagalbos įstaigų suteiktų paslaugų negalima laikyti atleistomis nuo PVM.
   Pagal Šeštosios PVM direktyvos 4 straipsnio 5 dalies antrąją pastraipą viešosios teisės subjektai laikomi apmokestinamaisiais asmenimis jų vykdomos veiklos atžvilgiu, jei priešingas požiūris labai iškraipytų konkurenciją. Net darant prielaidą, kad valstybinės teisinės pagalbos įstaigos veikia kaip valstybės institucijos, nagrinėjamais atvejais jų nepripažinimas apmokestinamaisiais asmenimis labai iškraipytų konkurenciją. Dėl šios priežasties jas reikia laikyti apmokestinamaisiais asmenimis.

      (1)  OL L 145, p. 1.


title: Byla C-502/10: 2010 m. spalio 20 d. Raad van State (Nyderlandai) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Staatssecretaris van Justitie prieš M. Singh

text:
               18.12.2010

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 346/35

         2010 m. spalio 20 d.Raad van State (Nyderlandai) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Staatssecretaris van Justitie prieš M. Singh

   (Byla C-502/10)
   ()
   2010/C 346/61
   Proceso kalba: olandų

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Raad van State

      Šalys pagrindinėje byloje

      Apeliantas: Staatssecretaris van Justitie

      Kita apeliacinio proceso šalis: M. Singh

      Prejudicinis klausimas

   Ar 2003 m. lapkričio 25 d. Tarybos direktyvos 2003/109/EB (1) dėl trečiųjų valstybių piliečių, kurie yra ilgalaikiai gyventojai, statuso 3 straipsnio 2 dalies e punkte įtvirtinta sąvoka „oficialiai apribotas leidimas gyventi šalyje“ turi būti aiškinama taip, kad ji apima leidimą laikinai gyventi šalyje, kuris pagal Nyderlandų teisę negarantuoja galimybės gauti leidimą nuolat gyventi šalyje, net jeigu pagal Nyderlandų teisę šio riboto galiojimo leidimo gyventi šalyje trukmė iš esmės gali būti pratęsta neribotai ir net jeigu dėl to ši direktyva netaikoma tam tikros asmenų grupės, pavyzdžiui, dvasinių vadovų ir religijos mokytojų, atžvilgiu?

      (1)  OL L 16, 2004, p. 44; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 19 sk., 6 t., p. 272.


title: Byla C-139/15 P: 2016 m. rugsėjo 21 d. Teisingumo Teismo (dešimtoji kolegija) sprendimas byloje Europos Komisija/Ispanijos Karalystė (Apeliacinis skundas — Sanglaudos fondas — Finansinės paramos sumažinimas — Europos Komisijos sprendimo priėmimo procedūra — Termino egzistavimas — Nustatyto termino nesilaikymas — Pasekmės)

text:
               14.11.2016

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 419/16

         2016 m. rugsėjo 21 d. Teisingumo Teismo (dešimtoji kolegija) sprendimas byloje Europos Komisija/Ispanijos Karalystė

   (Byla C-139/15 P) (1)

   ((Apeliacinis skundas - Sanglaudos fondas - Finansinės paramos sumažinimas - Europos Komisijos sprendimo priėmimo procedūra - Termino egzistavimas - Nustatyto termino nesilaikymas - Pasekmės))
   (2016/C 419/20)
   Proceso kalba: ispanų

      Šalys

      Apeliantė: Europos Komisija, atstovaujama S. Pardo Quintillán ir D. Recchia

      Kita proceso šalis: Ispanijos Karalystė, atstovaujama A. Rubio González

      Ispanijos Karalystės pusėje įstojusi į bylą šalis: Nyderlandų Karalystė, atstovaujama B. Koopman ir M. Bulterman

      Rezoliucinė dalis

               1.

               Atmesti apeliacinį skundą.

               2.

               Europos Komisija padengia bylinėjimosi išlaidas.

               3.

               Nyderlandų Karalystė padengia savo bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 155, 2015 5 11.


title: Byla C-154/08 2008 m. balandžio 15 d. pareikštas ieškinys byloje Europos Bendrijų Komisija prieš Ispanijos Karalystę

text:
               5.7.2008

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 171/17

         2008 m. balandžio 15 d. pareikštas ieškinys byloje Europos Bendrijų Komisija prieš Ispanijos Karalystę

   (Byla C-154/08)
   (2008/C 171/29)
   Proceso kalba: ispanų
   Šalys

      Ieškovė: Europos Bendrijų Komisija, atstovaujama M. Afonso ir F. Jimeno Fernández

      Atsakovė: Ispanijos Karalystė
   Ieškovės reikalavimai

               —

               Pripažinti, kad paslaugų, kurias autonominei bendruomenei suteikia nuosavybės registro tvarkytojai (registradores de la propiedad), veikiantys kaip įgalioti hipotekos skyriaus (oficina liquidadora de distrito hipotecario) mokesčių rinkėjai, neapmokestindama PVM, Ispanijos Karalystė neįvykdė savo įsipareigojimų pagal Šeštosios PVM direktyvos (1) 2 straipsnį ir 4 straipsnio 1 bei 2 dalis.

               —

               Priteisti iš Ispanijos Karalystės bylinėjimosi išlaidas.

         Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

               1.

               Nuosavybės registro tvarkytojai yra Ispanijos valstybės paskiriami specialistai, kuriems pavedama vesti nuosavybės registrus. Jie veiklą vykdo savo sąskaita, patys organizuoja savo darbą, pasirenka darbuotojus ir priima įmokas, kurios sudaro jų pajamas. Įvairios autonominės bendruomenės jiems pavedė įvairias funkcijas, susijusias su konkrečių mokesčių rinkimu. Už šias paslaugas nuosavybės registro tvarkytojai gauna tam tikrą dalį surinktų mokesčių.

               2.

               Ispanijos valdžios institucijos tradiciškai manė, kad atlikdami šias funkcijas autonominėms bendruomenėms nuosavybės registro tvarkytojai laikomi verslininkais arba profesionalais, teikiančiais PVM apmokestinamas paslaugas. Šiuo atžvilgiu Ispanijos valdžios institucijos iš esmės rėmėsi 1987 m. kovo 26 d. Teisingumo Teismo sprendimu Komisija prieš Nyderlandus (C-235/85) (2) ir 1991 m. liepos 25 d. sprendimu Ayuntamiento de Sevilla (C-202/90) (3).

               3.

               2003 m. liepos 12 d. sprendimu Aukščiausiasis Ispanijos teismas nusprendė, kad tiek, kiek tai susiję su autonominių bendruomenių patikėtomis konkrečiomis funkcijomis, apimančiomis konkrečių mokesčių surinkimą, nuosavybės registro tvarkytojai yra valstybės tarnautojai ir priskirtini valstybės tarnybai. Po to, kai įstatymo interesais pateikus kasacinį skundą buvo priimtas šis sprendimas, Ispanijos valdžios institucijos mano, kad šios paslaugos nėra apmokestinamos PVM.

               4.

               Kita vertus, Komisija mano, kad autonominėms bendruomenėms teikiamos nuosavybės registro tvarkytojų paslaugos apmokestinamos PVM pagal bendrą Šeštosios direktyvos 2 straipsnyje numatytą taisyklę. Toks konstatavimas išplaukia iš aplinkybės, kad nuosavybės registro tvarkytojai veikia kaip specialistai, kurie autonomiškai ir nepriklausomai organizuoja darbuotojus ir materialinius išteklius siekdami teikti paslaugas, kaip numatyta minėtos direktyvos 4 straipsnio 1 dalyje, ir nėra subordinacijos ir priklausomybės požymių, kuriais remiantis būtų galima teigti, kad atitinkamos paslaugos buvo suteiktos valstybės tarnautojo ir tokiu atveju PVM neapmokestinamos. Nuosavybės registro tvarkytojas nėra nei autonominės bendruomenės administracinis organas, nei būtina sudedamoji jo dalis, o veikia kaip nepriklausoma ir nuo autonominės bendruomenės atskirta dalis, su kuria autonominė bendruomenė sudaro mokamų paslaugų teikimo sutartį.

               5.

               Komisija taip pat mano, kad tenkinamos teismų praktikos nustatytos sąlygos, kad būtų galima pripažinti Ispanijos Karalystės atsakomybę, kylančią dėl tokio Bendrijos teisės aiškinimo, kuris savo dvasia ir tikslu prieštarauja Teisingumo Teismo praktikai. Pirma, Aukščiausiasis teismas yra aukščiausias teisminis organas visose teisės srityse, išskyrus konstitucinių garantijų klausimus. Antra, dėl savo svarbos ir privalomo pobūdžio šis sprendimas, iš principo prieštaraujantis Teisingumo Teismo aiškinimui, radikaliai pakeitė taikytą žemesnių teismų praktiką ir Ispanijos valdžios institucijų administracinę praktiką. Trečia, kyla neigiamos pasekmės PVM srityje, nes gali būti paveikti Bendrijos nuosavi ištekliai. Todėl, bandydamos pateisinti Bendrijos teisės nevykdymą, Ispanijos valdžios institucijos negali remtis Aukščiausiojo teismo sprendimu.

      (1)  1977 m. gegužės 17 d. Šeštoji Tarybos direktyva dėl valstybių narių apyvartos mokesčių įstatymų derinimo — Bendra pridėtinės vertės mokesčio sistema: vienodas vertinimo pagrindas (OL L 145, p. 1).

      (2)  Rink. p. 1471.

      (3)  Rink. p. I-4247.