title: Byla C-163/22 P: 2022 m. kovo 3 d. Gmina Miasto Gdynia ir Port Lotniczy Gdynia-Kosakowo sp. z o.o. pateiktas apeliacinis skundas dėl 2021 m. gruodžio 21 d. Bendrojo Teismo priimto sprendimo byloje T-263/15 RENV Gmina Miasto Gdynia ir Port Lotniczy Gdynia-Kosakowo / Komisija

text:
               2022 5 10

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 191/22

      2022 m. kovo 3 d.Gmina Miasto Gdynia ir Port Lotniczy Gdynia-Kosakowo sp. z o.o. pateiktas apeliacinis skundas dėl 2021 m. gruodžio 21 d. Bendrojo Teismo priimto sprendimo byloje T-263/15 RENV Gmina Miasto Gdynia ir Port Lotniczy Gdynia-Kosakowo / Komisija

      (Byla C-163/22 P)
      (2022/C 191/28)
      Proceso kalba: lenkų

         Šalys

         Apeliantės: Gmina Miasto Gdynia ir Port Lotniczy Gdynia-Kosakowo sp. z o.o., atstovaujamos radcy prawni K. Gruszecka-Spychała ir P. K. Rosiak

         Kitos proceso šalys: Europos Komisija, Lenkijos Respublika

         Apeliančių reikalavimai

                  —

                  panaikinti 2021 m. gruodžio 21 d. Bendrojo Teismo sprendimą byloje T-263/15 RENV, Gmina Miasto Gdynia ir Port Lotniczy Gdynia-Kosakowo / Komisija,

                  —

                  priimti galutinį sprendimą byloje, pripažįstant pagrįstais pirmąjį, ketvirtąjį ir šeštąjį ieškinio pagrindus, kiek tai susiję su šiuo apeliaciniu skundu, ir panaikinant ginčijamą sprendimą, kaip prašoma ieškinyje,

                  —

                  pirmiau 2 įtraukoje nurodytame sprendime išspręsti bylinėjimosi išlaidų pirmojoje ir apeliacinėje instancijoje paskirstymo klausimą.

         Apeliacinio skundo pagrindai ir pagrindiniai argumentai

      Pirmasis apeliacinio skundo pagrindas grindžiamas Bendrojo Teismo padaryta teisės klaida aiškinant SESV 107 straipsnio 1 dalį analizuojant ieškinio pirmojo pagrindo pirmąją dalį, susijusią su neteisingu pranašumo nustatymu ir klaidingu susigrąžintinos pagalbos sumos nustatymu, nurodytu ieškinio ketvirtajame pagrinde.
      Antrasis apeliacinio skundo pagrindas grindžiamas Bendrojo Teismo padaryta teisės klaida, nes nagrinėdamas ieškinio šeštajame pagrinde nurodytą antrąjį prieštaravimą dėl Sprendimo 2014/883/ES (1) atšaukimo ir jo pakeitimo ginčijamu sprendimu neteisėtumo neatsižvelgė į teisėtų lūkesčių apsaugos, teisinio saugumo ir veiksmingos teisminės gynybos principus, nes pasirinko teisei prieštaraujantį išaiškinimą, pagal kurį Komisija gali laisvai atšaukti savo pačios Bendrajame Teisme jau ginčijamą aktą ir savo nuožiūra pakeisti jo turinį, neatsižvelgdama į šį aktą ginčijančios šalies interesus ir lūkesčius.
      Trečiasis apeliacinio skundo pagrindas grindžiamas Bendrojo Teismo padaryta teisės klaida, nes nagrinėdamas ieškinio šeštajame pagrinde nurodytą trečiąjį prieštaravimą, grindžiamą ieškovių procesinių teisių, taip pat gero administravimo, lojalaus bendradarbiavimo ir teisėtų lūkesčių apsaugos principų pažeidimu, nepripažino Komisijos pareigos pakeisti sprendimą pradėti procedūrą arba šiuo tikslu priimti naują sprendimą, kai buvo įvykdytos skundžiamame sprendime nustatytos sprendimo pradėti procedūrą patikslinimo arba išplėtimo sąlygos.

         (1)  2014 m. vasario 11 d. Komisijos sprendimas 2014/883/ES dėl priemonės SA.35388 (13/C) (ex 13/NN ir ex 12/N) – Lenkija – Gdynės–Kosakovo oro uosto steigimas (pranešta dokumentu Nr. C(2014) 759) (OL L 357, 2014, p. 51).


title: Byla T-99/22: 2022 m. vasario 18 d. pareikštas ieškinys byloje Sberbank Europe / ECB

text:
               2022 5 10

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 191/28

      2022 m. vasario 18 d. pareikštas ieškinys byloje Sberbank Europe / ECB

      (Byla T-99/22)
      (2022/C 191/37)
      Proceso kalba: anglų

         Šalys

         Ieškovė: Sberbank Europe AG (Viena, Austrija), atstovaujama advokato M. Fellner

         Atsakovas: Europos Centrinis Bankas

         Reikalavimai

      Ieškovė Bendrojo Teismo prašo:

                  —

                  panaikinti 2021 m. gruodžio 21 d. ECB sprendimą dėl Sberbank (Nr. ECB-SSM-2021-ATSBE-12, ESA-2020-00000051) nepakeičiant jį kitu remiantis SESV 263 ir 264 straipsniais ir,

                  —

                  priteisti iš atsakovo bylinėjimosi dėl panaikinimo išlaidas.

         Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

      Grįsdama ieškinį ieškovė remiasi keturiolika pagrindų.

                  1.

                  Ieškinio pirmasis pagrindas grindžiamas tuo, kad ECB taikytos kompensacinės palūkanos yra nepriimtinas dvigubas baudimas pagal Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijos (toliau – Chartija) 50 straipsnį ir Europos žmogaus teisių konvencijos (toliau – EŽTK) 4 straipsnį.

                  2.

                  Ieškinio antrasis pagrindas grindžiamas tuo, kad 2021 m. gruodžio 21 d. ECB sprendimas pažeidžia Chartijos 49 straipsnį ir EŽTK 7 straipsnį, nes skirta bauda, viršijanti Reglamento (ES) Nr. 1024/2013 (1) 18 straipsnio 1 dalyje nustatytą ribą.

                  3.

                  Ieškinio trečiasis pagrindas grindžiamas tuo, kad ECB sprendimu, kuriuo Sberbank taikomos kompensacinės palūkanos, pažeidžiamas Chartijos 17 straipsnis ir EŽTK pirmojo papildomo protokolo 1 straipsnis.

                  4.

                  Ieškinio ketvirtasis pagrindas grindžiamas Europos Sąjungos sutarties 6 straipsnyje įtvirtintų pagrindinių teisių ir laisvių pažeidimu. Res judicata principas draudžia ECB taikyti Sberbank kompensacines palūkanas už didelių pozicijų ribų viršijimą remiantis Reglamento (ES) Nr. 575/2013 (2) 395 straipsniu.

                  5.

                  Ieškinio penktasis pagrindas grindžiamas sąžiningumo principo pažeidimu, nes ECB pažeidė Administracinių piniginių nuobaudų skyrimo gaires remiantis Reglamento (ES) Nr. 1024/2013 18 straipsnio 1 ir 7 dalimis.

                  6.

                  Ieškinio šeštasis pagrindas grindžiamas tuo, kad atsakovas pažeidė EŽTK 6 straipsnį.

                  7.

                  Ieškinio septintasis pagrindas grindžiamas tuo, kad atsakovas pažeidė baudų dydžio ribas pagal Reglamento (ES) Nr. 1024/2013 18 straipsnio 1 dalį.

                  8.

                  Ieškinio aštuntasis pagrindas grindžiamas proporcingumo principo pažeidimu remiantis Austrijos bankų įstatymo (toliau – BWG) 99 skyriaus e punktu.

                  9.

                  Ieškinio devintasis pagrindas grindžiamas tuo, kad BWG 97 straipsnis netaikomas, jei nėra gauta naudos ar neišvengta nuostolių.

                  10.

                  Ieškinio dešimtasis pagrindas grindžiamas tuo, kad ECB teisė nustatyti kompensacines palūkanas yra ribojama laike remiantis Reglamento (ES) Nr. 468/2014 (3) 130 straipsniu ir Austrijos finansų rinkų priežiūros institucijų įstatymo (toliau – FMSA) 22 skyriumi.

                  11.

                  Ieškinio vienuoliktasis pagrindas grindžiamas tuo, kad Reglamento (ES) Nr. 575/2013 395 straipsnio 1 dalyje numatyta tik viena didelės pozicijos riba, todėl pagal BWG 97 skyriaus 1 dalį baudžiama tik už šios ribos viršijimą.

                  12.

                  Ieškinio dvyliktasis pagrindas grindžiamas tuo, kad Sberbank nesiekė tyčia viršyti didelės pozicijos ribą.

                  13.

                  Ieškinio tryliktasis pagrindas grindžiamas tuo, kad Sberbank neįgijo naudos ar neišvengė nuostolių dėl prijungimo.

                  14.

                  Ieškinio keturioliktasis pagrindas grindžiamas tuo, kad netaikydamas išimties pagal Reglamento (ES) Nr. 575/2013 396 straipsnio 1 dalį, ECB netinkamai įgyvendino savo įgaliojimus.

         (1)  2013 m. spalio 15 d. Tarybos reglamentas (ES) Nr. 1024/2013, kuriuo Europos Centriniam Bankui pavedami specialūs uždaviniai, susiję su rizikos ribojimu pagrįstos kredito įstaigų priežiūros politika (OL L 287, 2013, p. 63).

         (2)  2013 m. birželio 26 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (ES) Nr. 575/2013 dėl prudencinių reikalavimų kredito įstaigoms ir investicinėms įmonėms ir kuriuo iš dalies keičiamas Reglamentas (ES) Nr. 648/2012 (OL L 176, 2013, p. 1).

         (3)  2014 m. balandžio 16 d. Europos Centrinio Banko reglamentas (ES) Nr. 468/2014, kuriuo sukuriama Europos Centrinio Banko, nacionalinių kompetentingų institucijų ir nacionalinių paskirtųjų institucijų bendradarbiavimo Bendrame priežiūros mechanizme struktūra (BPM pagrindų reglamentas) (ECB/2014/17) (OL L 141, 2014, p. 1).


title: Byla C-826/21: 2021 m. gruodžio 22 d. Curtea de Apel Bucureşti (Rumunija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Uniunea Producătorilor de Fonograme din România (UPFR) / Societatea Naţională de Transport Feroviar de Călători (SNTFC) „CFR Călători“ SA

text:
               2022 5 10

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 191/8

      2021 m. gruodžio 22 d.Curtea de Apel Bucureşti (Rumunija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Uniunea Producătorilor de Fonograme din România (UPFR) / Societatea Naţională de Transport Feroviar de Călători (SNTFC) „CFR Călători“ SA

      (Byla C-826/21)
      (2022/C 191/11)
      Proceso kalba: rumunų

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

         Curtea de Apel Bucureşti

         Šalys pagrindinėje byloje

         Ieškovė pirmojoje instancijoje ir apeliantė: Uniunea Producătorilor de Fonograme din România (UPFR)

         Atsakovė pirmojoje instancijoje ir kita apeliacinio proceso šalis: Societatea Naţională de Transport Feroviar de Călători (SNTFC) „CFR Călători“ SA

         Prejudiciniai klausimai

                  1.

                  Ar geležinkelio vežėjas, kuris naudoja geležinkelio vagonus su juose įrengta keleiviams informuoti skirta garso įranga, tokiu būdu vykdo viešą paskelbimą, kaip tai suprantama pagal 2001 m. gegužės 22 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2001/29/EB dėl autorių teisių ir gretutinių teisių informacinėje visuomenėje tam tikrų aspektų suderinimo (1) 3 straipsnį?

                  2.

                  Ar pagal 2001 m. gegužės 22 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2001/29/EB dėl autorių teisių ir gretutinių teisių informacinėje visuomenėje tam tikrų aspektų suderinimo 3 straipsnį draudžiami nacionalinės teisės aktai, kuriuose įtvirtinta nuginčijamoji viešo paskelbimo prezumpcija, grindžiama garso įrangos egzistavimu, jeigu ši įranga privaloma pagal kitas vežėjo veiklą reglamentuojančias teisės normas?

         (1)  OL L 167, 2001, p. 10; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 17 sk., 1 t., p. 230.


title: Byla C-545/19: 2022 m. kovo 17 d. Teisingumo Teismo (antroji kolegija) sprendimas byloje (Tribunal Arbitral Tributário (Centro de Arbitragem Administrativa – CAAD) (Portugalija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) AllianzGI-Fonds AEVN / Autoridade Tributária e Aduaneira (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą – SESV 63 straipsnis – Laisvas kapitalo judėjimas – Dividendų, išmokėtų kolektyvinio investavimo subjektams (KIS), apmokestinimas – KIS rezidentai ir nerezidentai – Nevienodas vertinimas – Mokestis prie šaltinio, taikomas tik dividendams, kurie išmokėti KIS nerezidentams – Situacijų panašumas – Vertinimas – Atsižvelgimas į KIS dalininkų apmokestinimo tvarką ir subjektų rezidentų apmokestinimą kitais mokesčiais – Nebuvimas)

text:
               2022 5 10

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 191/2

      2022 m. kovo 17 d. Teisingumo Teismo (antroji kolegija) sprendimas byloje (Tribunal Arbitral Tributário (Centro de Arbitragem Administrativa – CAAD) (Portugalija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) AllianzGI-Fonds AEVN / Autoridade Tributária e Aduaneira

      (Byla C-545/19) (1)

      (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą - SESV 63 straipsnis - Laisvas kapitalo judėjimas - Dividendų, išmokėtų kolektyvinio investavimo subjektams (KIS), apmokestinimas - KIS rezidentai ir nerezidentai - Nevienodas vertinimas - Mokestis prie šaltinio, taikomas tik dividendams, kurie išmokėti KIS nerezidentams - Situacijų panašumas - Vertinimas - Atsižvelgimas į KIS dalininkų apmokestinimo tvarką ir subjektų rezidentų apmokestinimą kitais mokesčiais - Nebuvimas)
      (2022/C 191/02)
      Proceso kalba: portugalų

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

         Tribunal Arbitral Tributário (Centro de Arbitragem Administrativa – CAAD)

         Šalys pagrindinėje byloje

         Ieškovas: AllianzGI-Fonds AEVN

         Atsakovas: Autoridade Tributária e Aduaneira

         Rezoliucinė dalis

      SESV 63 straipsnis turi būti aiškinamas taip, kad juo draudžiamos valstybės narės teisės nuostatos, pagal kurias dividendai, bendrovių rezidenčių paskirstyti kolektyvinio investavimo subjektui (KIS) nerezidentui, yra apmokestinami mokesčiu prie šaltinio, o KIS rezidentui paskirstyti dividendai atleidžiami nuo tokio mokesčio.

         (1)  OL C 399, 2019 11 25.


title: Byla T-103/22: 2022 m. vasario 22 d. pareikštas ieškinys byloje ON / Komisija

text:
               2022 5 10

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 191/29

      2022 m. vasario 22 d. pareikštas ieškinys byloje ON / Komisija

      (Byla T-103/22)
      (2022/C 191/38)
      Proceso kalba: čekų

         Šalys

         Ieškovas: ON, atstovaujamas advokatės D. Mimrová

         Atsakovė: Europos Komisija

         Reikalavimai

      Ieškovas Bendrojo Teismo prašo:

                  —

                  panaikinti 2021 m. gruodžio 21 d. Komisijos deleguotąjį reglamentą (ES) 2021/2288, kuriuo dėl skiepijimo pažymėjimų, išduotų kaip ES skaitmeninis COVID pažymėjimas, kuriuose nurodoma, kad užbaigtas pirminio skiepijimo kursas, pripažinimo laikotarpio iš dalies keičiamas Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) 2021/953 priedas (1), dėl vienodo požiūrio, nediskriminavimo ir proporcingumo principų pažeidimo;

                  —

                  panaikinti Reglamentą Nr. 2021/2288 dėl SESV 168 straipsnio nenurodymo kaip teisinio pagrindo, atsižvelgiant į visuomenės sveikatos apsaugą ir Sąjungos reakciją į Covid-19 pandemijos keliamą tarpvalstybinio pobūdžio grėsmę sveikatai;

                  —

                  priteisti iš atsakovės bylinėjimosi išlaidas.

         Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

      Grįsdamas ieškinį ieškovas remiasi dviem pagrindais.

                  1.

                  Pirmasis ieškinio pagrindas grindžiamas tuo, kad Komisija pažeidė bendruosius Bendrijos principus, o priimdama Reglamentą Nr. 2021/2288 pažeidė:

                              —

                              vienodo požiūrio ir nediskriminavimo principus dėl to, kad apribojo skaitmeninio pažymėjimo galiojimą 270 dienų nuo pirminio skiepijimo vakcinomis kurso užbaigimo dienos, siekiant sudaryti palankesnes sąlygas galiojančių pažymėjimų turėtojams, t. y. asmenims, pasiskiepijusiems stiprinamąja doze, kurių imunitetas turi būti stipresnis Omicron viruso atmainos atžvilgiu, naudotis savo teise laisvai judėti, tačiau į šio akto taikymo sritį neįtraukė neapibrėžto asmenų rato pagal jų amžių, profesiją, gyvenimo būdą ar kitus kriterijus (neatsižvelgiant į tai, ar jie yra apskritai skiepyti); taip ji diskriminavo didelę grupę asmenų, kurie užbaigė pirminio skiepijimo vakcinomis kursą ir persirgo Covidu, nors remiantis moksliniais įrodymais tokie vadinamąjį mišrų imunitetą turintys asmenys kelia tokią pat ar mažesnę riziką visuomenei infekcijos perdavimo požiūriu ir yra mažesnė našta sveikatos sistemai nei asmenys, kurių skaitmeninis pažymėjimas galioja neribotai arba kurie dėl kitų priežasčių nepatenka į ginčijamo akto taikymo sritį ir „de jure“ laikomi neplatinančiais infekcijos.

                              —

                              proporcingumo principą dėl to, kad nepateikė argumentų, kurie remtųsi kokybiniais, o jei įmanoma – kiekybiniais duomenimis, t. y. tinkamai neįvertino prieinamos mokslo informacijos apie asmenis, kurie gali kelti užsikrėtimo liga riziką kitiems asmenims, ir tinkamai nepagrindė, kodėl pasirinkta priemonė, kuri skaitmeninio ES COVID pažymėjimo galiojimą apriboja daugiausia 270 dienų laikotarpiu nuo pirminio skiepijimo vakcinomis kurso paskutinio skiepo dienos, leidžia geriausiai pasiekti Sąjungos, kiek tai susiję su reakcija į COVID-19 pandemiją ir viruso SARS-CoV-2 mutacijas, tikslus, nes tokia priemone skatinamas gyventojų skiepijimo vadinamąja sustiprinamąja doze lygio didinimas, užuot įvertinus (tinkamai pagrindus) kitas galimas alternatyvas.

                  2.

                  Antrasis ieškinio pagrindas grindžiamas tuo, kad, priimdama Reglamentą Nr. 2021/2288, Komisija viršijo savo įgaliojimus, kurie jai buvo suteikti Reglamento (ES) 2021/953 (2) 5 straipsnio 2 dalimi, kai, reaguodama į SARS-CoV-2 viruso vystymąsi ir esamą epidemiologinę situaciją, užuot „statiškai“ pakeitusi duomenų laukelį, ji apribojo skaitmeninio pažymėjimo galiojimą ir tokiomis aplinkybėmis de facto nubrėžė Sąjungos reakcijos į Covid-19 pandemiją kaip į tarpvalstybinio pobūdžio grėsmę sveikatai ribas, tačiau nenurodė Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo 168 straipsnio, skirto visuomenės sveikatos apsaugai, kaip tinkamo ginčijamo akto teisinio pagrindo.

         (1)  OL L 458, 2021, p. 459.

         (2)  2021 m. birželio 14 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (ES) 2021/953 dėl sąveikiųjų COVID-19 skiepijimo, tyrimo ir persirgimo pažymėjimų (ES skaitmeninio COVID pažymėjimo) išdavimo, tikrinimo ir pripažinimo sistemos, kuria siekiama sudaryti palankesnes sąlygas asmenims laisvai judėti COVID-19 pandemijos metu (OL L 211, 2021, p. 1).


title: Byla C-167/22: 2022 m. kovo 4 d. pareikštas ieškinys byloje Europos Komisija / Danijos Karalystė

text:
               2022 5 10

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 191/23

      2022 m. kovo 4 d. pareikštas ieškinys byloje Europos Komisija / Danijos Karalystė

      (Byla C-167/22)
      (2022/C 191/29)
      Proceso kalba: danų

         Šalys

         Ieškovė: Europos Komisija, atstovaujama L. Grønfeldt ir P. Messina

         Atsakovė: Danijos Karalystė

         Ieškovės reikalavimai

      Ieškovė Teisingumo Teismo prašo:

                  —

                  pripažinti, kad 25 valandomis apribodama maksimalų laikotarpį, kurį galima parkuotis valstybei priklausančiose poilsio zonose šalia Danijos greitkelių, Danijos Karalystė neįvykdė savo įsipareigojimų pagal nuostatas dėl laisvės teikti transporto paslaugas, kaip nustatyta Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (EB) Nr. 1072/2009 (1) 1, 8 ir 9 straipsniuose;

                  —

                  priteisti iš Danijos Karalystės bylinėjimosi išlaidas.

         Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

      Komisija teigia, kad, nors 25 valandų taisyklė nereiškia tiesioginės diskriminacijos, tai yra laisvės teikti paslaugas apribojimas, nes taisyklė nevienodai paveikia Danijos ir ne Danijos kelių transporto paslaugų teikėjus. Ne Danijos kelių transporto paslaugų teikėjams dirbantiems vairuotojams bus sunkiau laikytis vairavimo ir poilsio laiko įsipareigojimų, kylančių iš Sąjungos teisės, visų pirma iš Reglamento (EB) Nr. 561/2006 (2), nei Danijos kelių transporto paslaugų teikėjams dirbantiems vairuotojams, kuriems Danijoje yra prieinami veiklos centrai, į kuriuos vairuotojai gali grįžti ir parkuotis per savo poilsio laikotarpį.
      Anot Komisijos, šios taisyklės negali pateisinti tikslai, kuriais remiasi Danija: i) suteikti vairuotojams daugiau galimybių daryti pertraukas ir trumpai pailsėti, ii) pašalinti neteisėtą ir pavojingą automobilių parkavimą greitkelių šalikelėse, iii) užtikrinti tinkamas sąlygas poilsio zonose, pašalinant ilgalaikio parkavimosi neigiamą poveikį ir iv) gerinti vairuotojų sąlygas, susijusias su aplinkos apsauga ir darbu, nes ši taisyklė nėra tinkama tokiems tikslams pasiekti, o be to ji viršija tai, kas būtina jų įgyvendinimui.

         (1)  2009 m. spalio 21 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (EB) Nr. 1072/2009 dėl bendrųjų patekimo į tarptautinio krovinių vežimo kelių transportu rinką taisyklių (OL L 300, 2009, p. 72).

         (2)  2006 m. kovo 15 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (EB) Nr. 561/2006 dėl tam tikrų su kelių transportu susijusių socialinių teisės aktų suderinimo ir iš dalies keičiantis Tarybos reglamentus (EEB) Nr. 3821/85 ir (EB) Nr. 2135/98 bei panaikinantis Reglamentą (EEB) Nr. 3820/85 (OL L 102, 2006, p. 1).


title: Byla C-93/22: 2022 m. vasario 9 d. Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio (Italija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Fenice – Qualità per l’ambiente SpA / Ministero della Transizione Ecologica ir kt.

text:
               2022 5 10

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 191/15

      2022 m. vasario 9 d.Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio (Italija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Fenice – Qualità per l’ambiente SpA / Ministero della Transizione Ecologica ir kt.

      (Byla C-93/22)
      (2022/C 191/20)
      Proceso kalba: italų

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

         Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio

         Šalys pagrindinėje byloje

         Ieškovė: Fenice – Qualità per l’ambiente SpA

         Atsakovai: Ministero della Transizione Ecologica, Ministero dello Sviluppo Economico, Comitato nazionale per la gestione della Direttiva 2003/87/CE e per il supporto nella gestione delle attività di progetto del protocollo di Kyoto

         Prejudiciniai klausimai

                  1)

                  Ar dėl Nacionalinio komiteto, skirto įgyvendinti Direktyvą 2003/87/EB (1) ir teikti paramą vykdant projektinę veiklą pagal Kioto protokolą, priimto sprendimo, atsižvelgiant į priėmimo procedūrą ir, visų pirma, Deleguotajame reglamente (ES) 2019/331 (2) numatytą dialogo su Europos Komisija mechanizmą, susijusį su įrenginių įtraukimu į CO2 apyvartinių taršos leidimų sąrašą, gali būti atskirai pareikštas ieškinys Europos Sąjungos Bendrajame Teisme pagal SESV 263 straipsnio 4 dalį, jeigu ginčijamas aktas sukelia privalomo pobūdžio teisinių pasekmių ir yra tiesiogiai susijęs su ekonominės veiklos vykdytoju, kuris yra ieškovas?

                  2)

                  Ar priešingu atveju privatus ekonominės veiklos vykdytojas, tiesiogiai nukentėjęs dėl to, kad įrenginys nebuvo įtrauktas į CO2 apyvartinių taršos leidimų paskirstymo sąrašą, remiantis Europos Komisijos ir Nacionalinio komiteto, skirto įgyvendinti Direktyvą 2003/87/EB ir teikti paramą vykdant projektinę veiklą pagal Kioto protokolą, bendrai atliktu tyrimu, gali pagal SESV 263 straipsnio 4 dalį Europos Sąjungos Bendrajame Teisme užginčyti Europos Komisijos sprendimą atsisakyti įtraukti įrenginį į sąrašą pagal Deleguotojo reglamento (ES) 2019/331 14 straipsnio 4 dalį?

                  3)

                  Ar sąvoka „elektros energijos gamybos įrenginys“, kaip ji suprantama pagal Direktyvos 2003/87/EB 3 straipsnio u punktą, kaip nurodyta 2019 m. birželio 20 d. Teisingumo Teismo (penktoji kolegija) Sprendime ExxonMobil Production Deutschland / Vokietijos Federacinė Respublika, byloje C-682/17, dėl Verwaltungsgericht Berlin (Berlyno administracinis teismas, Vokietija) 2017 m. lapkričio 28 d. sprendimu pagal SESV 267 straipsnį Teisingumo Teismui pateikto prašymo priimti prejudicinį sprendimą, taip pat apima atvejus, kai įrenginyje labai maža apimtimi gaminama nedidelio naudingumo kogeneracinė elektros energija, kuriai naudojami įvairūs šiluminės energijos šaltiniai (kiti nei kogeneracija), pasižymintys savybėmis, dėl kurių turi būti skiriami nemokami apyvartiniai taršos leidimai?

                  4)

                  Ar toks sąvokos „elektros energijos gamybos įrenginys“ aiškinimas suderinamas su bendraisiais Sąjungos teisės principais, pagal kuriuos paskatų taikymo atveju operatoriai privalo paisyti konkurencijos sąlygų, ir priemonės proporcingumo principu tiek, kiek pagal tokį aiškinimą ši sąvoka visiškai neapima energijos gamybos įrenginio, pasižyminčio tuo, kad jame naudojama daug energijos šaltinių, neatskiriant išmetamųjų teršalų kiekio verčių, susijusių su kitais nei kogeneracija šiluminės energijos šaltiniais, kuriuos naudojant galima įgyti pilnavertę teisę į numatytas paskatas?

         (1)  2003 m. spalio 13 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2003/87/EB, nustatanti šiltnamio efektą sukeliančių dujų emisijos leidimų sistemą Bendrijoje ir iš dalies keičianti Tarybos direktyvą 96/61/EB (OL L 275, 2003, p. 32; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 15 sk., 7 t., p. 631).

         (2)  2018 m. gruodžio 19 d. Komisijos deleguotasis reglamentas (ES) 2019/331, kuriuo nustatomos suderinto nemokamų apyvartinių taršos leidimų suteikimo pagal Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2003/87/EB 10a straipsnį pereinamojo laikotarpio Sąjungos taisyklės (OL L 59, 2019, p. 8).


title: Byla C-13/22: 2022 m. sausio 5 d. Curtea de Apel Piteşti (Rumunija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje EF, GH, IJ / KL

text:
               2022 5 10

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 191/9

      2022 m. sausio 5 d.Curtea de Apel Piteşti (Rumunija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje EF, GH, IJ / KL

      (Byla C-13/22)
      (2022/C 191/12)
      Proceso kalba: rumunų

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

         Curtea de Apel Piteşti

         Šalis pagrindinėje byloje

         Pareiškėjai: EF, GH, IJ

         Atsakovas: KL

         Prejudiciniai klausimai

                  1.

                  Ar pagal ESS 19 straipsnio 1 dalies antroje pastraipoje, siejamoje su ESS 2 straipsniu ir Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijos 47 straipsniu, įtvirtintą teisėjų nepriklausomumo principą draudžiama tokia nacionalinės teisės nuostata, kaip antai Rumunijos Konstitucijos 148 straipsnio 2 dalis, pagal kurią, atsižvelgiant į Curtea Constituțională (Konstitucinis Teismas) Sprendime Nr. 390/2021 pateiktą išaiškinimą, nacionaliniai teismai neturi teisės nagrinėti nacionalinės teisės nuostatos, kuri Curtea Constituțională sprendimu buvo pripažinta atitinkančia Konstituciją, atitikties Europos Sąjungos teisės nuostatoms?

                  2.

                  Ar pagal ESS 19 straipsnio 1 dalies antroje pastraipoje, siejamoje su ESS 2 straipsniu ir Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijos 47 straipsniu, įtvirtintą teisėjų nepriklausomumo principą draudžiama tokia nacionalinės teisės nuostata, kaip antai Rumunijos Įstatymo Nr. 303/2004 dėl teisėjų ir prokurorų statuso 99 straipsnio ș punktas, pagal kurią iškelti drausminę bylą ir skirti drausmines nuobaudas teisėjui už Curtea Constituțională (Konstitucinis Teismas) sprendimo nevykdymą galima tuo atveju, jei šis teisėjas pripažintų Europos Sąjungos teisės prioritetinį taikymą Curtea Constituțională sprendimo motyvų atžvilgiu, t. y. nacionalinės teisės nuostata, kuri iš teisėjo atima galimybę taikyti Europos Sąjungos Teisingumo Teismo sprendimą, kurį jis laiko viršesniu?


title: Byla C-94/22: 2022 m. vasario 9 d. Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio (Italija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Gruppo Mauro Saviola Srl / Ministero della Transizione Ecologica, Comitato nazionale per la gestione della Direttiva 2003/87/CE e per il supporto nella gestione delle attività di progetto del protocollo di Kyoto

text:
               2022 5 10

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 191/16

      2022 m. vasario 9 d.Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio (Italija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Gruppo Mauro Saviola Srl / Ministero della Transizione Ecologica, Comitato nazionale per la gestione della Direttiva 2003/87/CE e per il supporto nella gestione delle attività di progetto del protocollo di Kyoto

      (Byla C-94/22)
      (2022/C 191/21)
      Proceso kalba: italų

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

         Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio

         Šalys pagrindinėje byloje

         Ieškovė: Gruppo Mauro Saviola Srl

         Atsakovai: Ministero della Transizione Ecologica, Comitato nazionale per la gestione della Direttiva 2003/87/CE e per il supporto nella gestione delle attività di progetto del protocollo di Kyoto

         Prejudiciniai klausimai

                  1)

                  Ar dėl Nacionalinio komiteto, skirto įgyvendinti Direktyvą 2003/87/EB (1) ir teikti paramą vykdant projektinę veiklą pagal Kioto protokolą, priimto sprendimo, atsižvelgiant į priėmimo procedūrą ir, visų pirma, Deleguotajame reglamente (ES) 2019/331 (2) numatytą dialogo su Europos Komisija mechanizmą, susijusį su įrenginių įtraukimu į CO2 apyvartinių taršos leidimų sąrašą, gali būti atskirai pareikštas ieškinys Europos Sąjungos Bendrajame Teisme pagal SESV 263 straipsnio 4 dalį, jeigu ginčijamas aktas sukelia privalomo pobūdžio teisinių pasekmių ir yra tiesiogiai susijęs su ekonominės veiklos vykdytoju, kuris yra ieškovas?

                  2)

                  Ar priešingu atveju privatus ekonominės veiklos vykdytojas, tiesiogiai nukentėjęs dėl to, kad įrenginys nebuvo įtrauktas į CO2 apyvartinių taršos leidimų paskirstymo sąrašą, remiantis Europos Komisijos ir Nacionalinio komiteto, skirto įgyvendinti Direktyvą 2003/87/EB ir teikti paramą vykdant projektinę veiklą pagal Kioto protokolą, bendrai atliktu tyrimu, gali pagal SESV 263 straipsnio 4 dalį Europos Sąjungos Bendrajame Teisme užginčyti Europos Komisijos sprendimą atsisakyti įtraukti įrenginį į sąrašą pagal Deleguotojo reglamento (ES) 2019/331 14 straipsnio 4 dalį?

                  3)

                  Ar sąvoka „elektros energijos gamybos įrenginys“, kaip ji suprantama pagal Direktyvos 2003/87/EB 3 straipsnio u punktą, kaip nurodyta 2019 m. birželio 20 d. Teisingumo Teismo (penktoji kolegija) Sprendime ExxonMobil Production Deutschland / Vokietijos Federacinė Respublika, C-682/17, dėl Verwaltungsgericht Berlin (Berlyno administracinis teismas, Berlynas, Vokietija) 2017 m. lapkričio 28 d. sprendimu pagal SESV 267 straipsnį Teisingumo Teismui pateikto prašymo priimti prejudicinį sprendimą, taip pat apima atvejus, kai įrenginys gamina energiją, kuri visa skirta savoms reikmėms, o į viešąjį tinklą tiekiama su pertrūkiais tik tada, kai energijai priimti skirti įrenginiai laikinai išjungiami siekiant užtikrinti įrenginio veikimą?

                  4)

                  Ar toks sąvokos „elektros energijos gamybos įrenginys“ aiškinimas suderinamas su bendraisiais Sąjungos teisės principais, pagal kuriuos paskatų taikymo atveju operatoriai privalo laikytis konkurencijos sąlygų, ir priemonės proporcingumo principu, jei šis aiškinimas neskatina elektros energijos vartojimo savo reikmėms, suteikiant nemokamus apyvartinius CO2 taršos leidimus ją naudojantiems įrenginiams?

         (1)  2003 m. spalio 13 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2003/87/EB, nustatanti šiltnamio efektą sukeliančių dujų emisijos leidimų sistemą Bendrijoje ir iš dalies keičianti Tarybos direktyvą 96/61/EB (OL L 275, 2003, p. 32; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 15 sk., 7 t., p. 631).

         (2)  2018 m. gruodžio 19 d. Komisijos deleguotasis reglamentas (ES) 2019/331, kuriuo nustatomos suderinto nemokamų apyvartinių taršos leidimų suteikimo pagal Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2003/87/EB 10a straipsnį pereinamojo laikotarpio Sąjungos taisyklės (OL L 59, 2019, p. 8).


title: Byla C-232/20: 2022 m. kovo 17 d. Teisingumo Teismo (antroji kolegija) sprendimas byloje (Landesarbeitsgericht Berlin-Brandenburg (Vokietija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) NP / Daimler AG, Mercedes-Benz Werk Berlin (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą – Socialinė politika – Direktyva 2008/104/EB – Darbas per laikinojo įdarbinimo įmones – 1 straipsnio 1 dalis – Paskyrimas „laikinai“ dirbti – Sąvoka – Darbas nuolatinėje darbo vietoje – 5 straipsnio 5 dalis – Vėlesni paskyrimai – 10 straipsnis – Sankcijos – 11 straipsnis – Socialinių partnerių sutarta kitokia nei nacionalinės teisės aktų leidėjo nustatyta maksimali trukmė)

text:
               2022 5 10

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 191/3

      2022 m. kovo 17 d. Teisingumo Teismo (antroji kolegija) sprendimas byloje (Landesarbeitsgericht Berlin-Brandenburg (Vokietija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) NP / Daimler AG, Mercedes-Benz Werk Berlin

      (Byla C-232/20) (1)

      (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą - Socialinė politika - Direktyva 2008/104/EB - Darbas per laikinojo įdarbinimo įmones - 1 straipsnio 1 dalis - Paskyrimas „laikinai“ dirbti - Sąvoka - Darbas nuolatinėje darbo vietoje - 5 straipsnio 5 dalis - Vėlesni paskyrimai - 10 straipsnis - Sankcijos - 11 straipsnis - Socialinių partnerių sutarta kitokia nei nacionalinės teisės aktų leidėjo nustatyta maksimali trukmė)
      (2022/C 191/03)
      Proceso kalba: vokiečių

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

         Landesarbeitsgericht Berlin-Brandenburg

         Šalys pagrindinėje byloje

         Ieškovas ir apeliantas: NP

         Atsakovė ir kita apeliacinio proceso šalis: Daimler AG, Mercedes-Benz Werk Berlin

         Rezoliucinė dalis

                  1.

                  2008 m. lapkričio 19 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2008/104/EB dėl darbo per laikinojo įdarbinimo įmones 1 straipsnio 1 dalis turi būti aiškinama taip, kad šioje nuostatoje vartojamas žodis „laikinai“ nedraudžia darbuotojo, sudariusio darbo sutartį ar susijusio darbo santykiais su laikinojo įdarbinimo įmone, paskirti dirbti įmonėje laikinojo darbo naudotojoje, kai jis įdarbinamas darbo vietoje, kuri yra nuolatinė ir į kurią darbuotojas paskiriamas ne pavaduoti kitą asmenį.

                  2.

                  Direktyvos 2008/104 1 straipsnio 1 dalis ir 5 straipsnio 5 dalis turi būti aiškinamos taip, kad vis pratęsiami laikinojo darbuotojo vėlesni paskyrimai į tą pačią darbo vietą įmonėje laikinojo darbo naudotojoje 55 mėnesių laikotarpį yra piktnaudžiavimas, jeigu to paties laikinojo darbuotojo vėlesni paskyrimai į tą pačią įmonę laikinojo darbo naudotoją lemia ilgesnį darbo šioje įmonėje laikotarpį nei tą, kuris pagrįstai gali būti laikomas „laikinu“, atsižvelgiant į visas svarbias aplinkybes, visų pirma sektoriaus veiklos ypatumus, bei laikantis nacionalinės teisės aktų, ir nepateikiama objektyvaus paaiškinimo, kodėl atitinkama įmonė laikinojo darbo naudotoja paeiliui sudaro darbo per laikinojo įdarbinimo įmones sutartis, o tai turi patikrinti prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas.

                  3.

                  Direktyva 2008/104 turi būti aiškinama taip, kad pagal ją draudžiamos nacionalinės teisės nuostatos, kuriose nustatyta maksimali to paties laikinojo darbuotojo paskyrimo dirbti toje pačioje įmonėje laikinojo darbo naudotojoje trukmė, jeigu pereinamojo laikotarpio nuostatoje numatyta, kad apskaičiuojant šią trukmę neatsižvelgiama į laikotarpius iki tokių nuostatų įsigaliojimo, ir taip iš nacionalinio teismo atimama galimybė atsižvelgti į faktinę laikinojo darbuotojo paskyrimo dirbti trukmę, siekiant nustatyti, ar šis paskyrimas yra „laikinas“, kaip tai suprantama pagal šią direktyvą, o tai turi nustatyti šis teismas. Nacionalinis teismas, nagrinėjantis išimtinai privačių asmenų ginčą, remdamasis vien Sąjungos teise neprivalo netaikyti tokios Sąjungos teisei prieštaraujančios pereinamojo laikotarpio nuostatos.

                  4.

                  Direktyvos 2008/104 10 straipsnio 1 dalis turi būti aiškinama taip, kad, nesant nacionalinės teisės nuostatos, kurioje būtų numatyta sankcija už tai, kad laikinojo įdarbinimo įmonės ar įmonės laikinojo darbo naudotojos nesilaiko šios direktyvos, laikinasis darbuotojas iš Sąjungos teisės negali kildinti subjektinės teisės į darbo santykių su įmone laikinojo darbo naudotoja atsiradimą.

                  5.

                  Direktyva 2008/104 turi būti aiškinama taip, kad pagal ją nedraudžiamos nacionalinės teisės nuostatos, pagal kurias įmonių laikinojo darbo naudotojų šakos lygmeniu socialiniai partneriai gali nukrypti nuo tose teisės nuostatose įtvirtintos maksimalios laikinojo darbuotojo paskyrimo dirbti trukmės.

         (1)  OL C 279, 2020 8 24.


title: Byla T-108/22: 2022 m. kovo 1 d. pareikštas ieškinys byloje Sopra Steria Benelux ir Unisys Belgium / Komisija

text:
               2022 5 10

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 191/30

      2022 m. kovo 1 d. pareikštas ieškinys byloje Sopra Steria Benelux ir Unisys Belgium / Komisija

      (Byla T-108/22)
      (2022/C 191/39)
      Proceso kalba: prancūzų

         Šalys

         Ieškovės: Sopra Steria Benelux (Ixelles, Belgija), Unisys Belgium (Machelenas, Belgija), atstovaujama avocats L. Masson ir G. Tilman

         Atsakovė: Europos Komisija

         Reikalavimai

      Ieškovės Bendrojo Teismo prašo:

                  —

                  Panaikinti Europos Komisijos sprendimą, priimtą dėl viešojo pirkimo „CCN-Evolution: Specification, development, maintenance and 3rd level support of TAXUD IT platforms – Lot A: Evolution services for the CCN/CSI Platform“, apie kurį pranešta 2021 m. gruodžio 20 d., ir kuriuo Komisija patvirtina, kad atmetė ieškovių konsorciumo pasiūlymą ir skyrė sutartį konkuruojančiam konsorciumui;

                  —

                  priteisti iš Komisijos visas bylinėjimosi išlaidas.

         Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

      Grįsdamos ieškinį ieškovės remiasi dviem pagrindais.

                  1.

                  Pirmasis ieškinio pagrindas grindžiamas 2021 m. gruodžio 20 d. sprendimo negaliojimu. Šiuo klausimu ieškovės teigia, kad ginčijamą sprendimą reikia vertinti tik kaip sprendimą, patvirtinantį ankstesnį sprendimą, kurį Bendrasis Teismas anksčiau panaikino.

                  2.

                  Antrasis ieškinio pagrindas grindžiamas akivaizdžia vertinimo klaida, konkurso sąlygų pažeidimu, gero administravimo principo, be kita ko, ir principo patere legem quam ipse fecisti pažeidimu, taip pat kruopštumo principo pažeidimu. Kaip nurodo ieškovės, Komisija pažeidė savo pačios konkurso sąlygas, nes konkurso laimėtojo kainos normalumą pagrindė tuo, kad 60 % paslaugų, suteiktų Rumunijoje ir Graikijoje, suteikė subrangovas. Be to, Komisija neatsižvelgė į tai, kada konkurso laimėtojas pradėjo vykdyti sutartį, o tai prieštarauja patvirtinamajame sprendime pateiktiems argumentams.


title: Byla C-45/22: 2022 m. sausio 20 d. Tribunal du travail francophone de Bruxelles (Belgija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje HK / Service fédéral des Pensions (SFP)

text:
               2022 5 10

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 191/10

      2022 m. sausio 20 d.Tribunal du travail francophone de Bruxelles (Belgija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje HK / Service fédéral des Pensions (SFP)

      (Byla C-45/22)
      (2022/C 191/13)
      Proceso kalba: prancūzų

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

         Tribunal du travail francophone de Bruxelles

         Šalys pagrindinėje byloje

         Pareiškėjas: HK

         Atsakovė: Service fédéral des Pensions (SFP)

         Prejudiciniai klausimai

                  —

                  Ar Reglamento Nr. 883/2004 (1) 55 straipsnio 1 dalies a punkte įtvirtinta taisyklė, pagal kurią kompetentingos įstaigos išmokos ar išmokų arba kitų pajamų, kurios buvo įskaitytos (į kurias atsižvelgta), sumas dalija iš išmokų, kurioms taikomos šios taisyklės, skaičiaus, turi būti aiškinama taip, kad pagal ją pajamos, įskaitytos taikant sutapimo vengimo taisyklę, turi būti dalijamos iš maitintojo netekimo pensijų, kurioms taikomos sutapimo vengimo taisyklės, skaičiaus?

                  —

                  Ar, atvirkščiai, Reglamento (EB) Nr. 883/2004 55 straipsnio 1 dalies a punkto taisyklė, pagal kurią kompetentingos įstaigos išmokos, išmokų ar kitų pajamų, kurios buvo įskaitytos (į kurias atsižvelgta), sumas dalija iš išmokų, kurioms taikomos šios taisyklės, skaičiaus, turi būti aiškinama taip, kad pagal ją iš maitintojo netekimo pensijų, kurioms taikomos sutapimo vengimo taisyklės, skaičiaus turi būti dalijamos ne pajamos, kurios buvo įskaitytos (į kurias buvo atsižvelgta) taikant sutapimo vengimo taisyklę, o veikiau pajamų dalis, viršijanti sutapimo viršutinę ribą?

         (1)  2004 m. balandžio 29 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (EB) Nr. 883/2004 dėl socialinės apsaugos sistemų koordinavimo (OL L 166, 2004, p. 1).


title: Byla C-302/20: 2022 m. kovo 15 d. Teisingumo Teismo (didžioji kolegija) sprendimas byloje (Cour d'appel de Paris (Prancūzija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) A / Autorité des marchés financiers (AMF) (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą – Bendra finansinių paslaugų rinka – Piktnaudžiavimas rinka – Direktyvos 2003/6/EB ir 2003/124/EB – „Viešai neatskleista informacija“ – Sąvoka – „Tiksli“ informacija – Informacija apie būsimą straipsnio apie rinkos gandą, susijusį su finansinių priemonių emitentu, paskelbimą – Viešai neatskleistos informacijos neteisėtas atskleidimas – Išimtys – Reglamentas (ES) Nr. 596/2014 – 10 straipsnis – Viešai neatskleistos informacijos atskleidimas atliekant įprastas su profesine veikla susijusias funkcijas – 21 straipsnis – Viešai neatskleistos informacijos atskleidimas užsiimant žurnalistine veikla – Spaudos ir žodžio laisvė – Žurnalisto vienam iš savo įprastų šaltinių atskleista informacija apie būsimą spaudos straipsnio paskelbimą)

text:
               2022 5 10

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 191/4

      2022 m. kovo 15 d. Teisingumo Teismo (didžioji kolegija) sprendimas byloje (Cour d'appel de Paris (Prancūzija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) A / Autorité des marchés financiers (AMF)

      (Byla C-302/20) (1)

      (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą - Bendra finansinių paslaugų rinka - Piktnaudžiavimas rinka - Direktyvos 2003/6/EB ir 2003/124/EB - „Viešai neatskleista informacija“ - Sąvoka - „Tiksli“ informacija - Informacija apie būsimą straipsnio apie rinkos gandą, susijusį su finansinių priemonių emitentu, paskelbimą - Viešai neatskleistos informacijos neteisėtas atskleidimas - Išimtys - Reglamentas (ES) Nr. 596/2014 - 10 straipsnis - Viešai neatskleistos informacijos atskleidimas atliekant įprastas su profesine veikla susijusias funkcijas - 21 straipsnis - Viešai neatskleistos informacijos atskleidimas užsiimant žurnalistine veikla - Spaudos ir žodžio laisvė - Žurnalisto vienam iš savo įprastų šaltinių atskleista informacija apie būsimą spaudos straipsnio paskelbimą)
      (2022/C 191/04)
      Proceso kalba: prancūzų

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

         Cour d'appel de Paris

         Šalys pagrindinėje byloje

         Ieškovas: A

         Atsakovė: Autorité des marchés financiers (AMF)

         Rezoliucinė dalis

                  1.

                  2003 m. sausio 28 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2003/6/EB dėl prekybos vertybiniais popieriais, pasinaudojant viešai neatskleista informacija, ir manipuliavimo rinka (piktnaudžiavimo rinka) 1 straipsnio 1 punktas turi būti aiškinamas taip, kad, siekiant kvalifikuoti kaip viešai neatskleistą informaciją, informacija apie būsimą spaudos straipsnio apie rinkos gandą, susijusį su finansinių priemonių emitentu, paskelbimą gali būti laikoma „tikslia“ informacija, kaip ji suprantama pagal minėtą nuostatą ir 2003 m. gruodžio 22 d. Komisijos direktyvos 2003/124/EB, įgyvendinančios Direktyvą 2003/6 dėl viešai neatskleistos informacijos ir viešo jos atskleidimo bei manipuliavimo rinka apibrėžimo, 1 straipsnio 1 dalį, ir vertinant šį informacijos tikslumą tiek, kiek apie tai buvo pranešta prieš atskleidimą, turi reikšmės tai, kad šiame straipsnyje nurodyta galimo pasiūlymo perimti šio emitento vertybinius popierius kaina, spaudos straipsnį parengusio žurnalisto ir paskelbusio spaudos leidinio tapatybė. Dėl realios šio atskleidimo įtakos vertybinių popierių, su kuriais jis susijęs, kainai pažymėtina, kad nors jis gali būti šios informacijos tikslumo įrodymas ex post, vien jo nepakanka įrodyti tokį tikslų pobūdį, nenagrinėjant kitų iki šio atskleidimo žinomų ar atskleistų elementų.

                  2.

                  2014 m. balandžio 16 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) Nr. 596/2014 dėl piktnaudžiavimo rinka (Piktnaudžiavimo rinka reglamentas) ir kuriuo panaikinama Direktyva 2003/6 ir Komisijos direktyvos 2003/124/EB, 2003/125/EB ir 2004/72/EB 21 straipsnis turi būti aiškinamas taip, kad žurnalistas atskleidžia vienam iš savo įprastų šaltinių informaciją apie būsimą jo parengto spaudos straipsnio apie rinkos gandą paskelbimą, „užsiim[damas] žurnalistine veikla“, kaip tai suprantama pagal šį straipsnį, kai toks atskleidimas yra būtinas žurnalistinei veiklai, įskaitant su publikacija susijusią parengiamąją tiriamąją veiklą, vykdyti.

                  3.

                  Reglamento Nr. 596/2014 10 ir 21 straipsniai turi būti aiškinami taip, kad žurnalisto viešai neatskleistos informacijos paskelbimas yra teisėtas, jeigu jis laikytinas būtinu jo profesinei veiklai vykdyti ir laikomasi proporcingumo principo.

         (1)  OL C 313, 2020 9 21.


title: Byla C-174/22: 2022 m. kovo 8 d. Varhoven kasatsionen sad (Bulgarija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą baudžiamojoje byloje prieš EV

text:
               2022 5 10

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 191/24

      2022 m. kovo 8 d.Varhoven kasatsionen sad (Bulgarija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą baudžiamojoje byloje prieš EV
      (Byla C-174/22)
      (2022/C 191/30)
      Proceso kalba: bulgarų

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

         Varhoven kasatsionen sad

         Šalis pagrindinėje baudžiamojoje byloje

      EV

         Prejudicinis klausimas

      Ar pagal 2004 m. vasario 11 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (EB) Nr. 273/2004 (1) nuostatas, kuriomis užpildoma Nakazatelen kodeks (Baudžiamasis kodeksas) 354a straipsnio, siejamo su Zakon za kontrol varhu narkotichnite veshtestva i prekursorite (Narkotinių medžiagų ir prekursorių kontrolės įstatymas) 3 straipsnio 4 dalimi, blanketinė norma, leidžiama pripažinti asmenį kaltu dėl I priede nurodytos 3 kategorijos medžiagos, t. y. dviejų litrų tolueno, laikymo?

         (1)  2004 m. vasario 11 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (EB) Nr. 273/2004 dėl narkotinių medžiagų pirmtakų (prekursorių) (OL L 47, 2004, p. 1; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 15 sk., 8 t., p. 46)


title: Byla C-99/22: 2022 m. vasario 14 d. Symvoulio tis Epikrateias (Graikija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Kapniki A. Michailidis A.E. / Organismos Pliromon kai Elegchou Koinotikon Enischyseon Prosanatolismou kai Eggyiseon (OPEKEPE), Ypourgos Agrotikis Anaptyxis kai Trofimon

text:
               2022 5 10

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 191/17

      2022 m. vasario 14 d.Symvoulio tis Epikrateias (Graikija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Kapniki A. Michailidis A.E. / Organismos Pliromon kai Elegchou Koinotikon Enischyseon Prosanatolismou kai Eggyiseon (OPEKEPE), Ypourgos Agrotikis Anaptyxis kai Trofimon

      (Byla C-99/22)
      (2022/C 191/22)
      Proceso kalba: graikų

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

         Symvoulio tis Epikrateias

         Šalys pagrindinėje byloje

         Pareiškėja: Kapniki A. Michailidis A.E.

         Atsakovės: Organismos Pliromon kai Elegchou Koinotikon Enischyseon Prosanatolismou kai Eggyiseon (OPEKEPE), Ypourgos Agrotikis Anaptyxis kai Trofimon

         Prejudicinis klausimas

      Ar 1992 m. birželio 30 d. Tarybos reglamento (EEB) Nr. 2062/92 (1) 3 straipsnio 3 dalimi, kurioje nustatyta, kad, jeigu perdirbėjo supirkto žemesnės kokybės tabako lapų kiekis, palyginti su visu supirktu atitinkamos veislės tabako kiekiu, viršija IV priede nustatytą didžiausią procentinę dalį, išmoka už tą procentinę dalį viršijantį kiekį sumažinama 30 %, pažeidžiamas teisės normų netaikymo atgaline data principas ir teisėtų lūkesčių apsaugos principas?

         (1)  1992 m. birželio 30 d. Tarybos reglamentas (EEB) Nr. 2062/92, nustatantis tikslines 1992 m. derliaus kainas, intervencines kainas ir išmokas tabako lapų pirkėjams, supakuoto tabako išvestines intervencines kainas, referencinius kokybės rodiklius ir gamybos zonas (OL L 215, 1992, p. 22).


title: Byla T-112/22: 2022 m. kovo 2 d. pareikštas ieškinys byloje Svenska Bankföreningen ir Länsförsäkringar Bank / Komisija

text:
               2022 5 10

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 191/31

      2022 m. kovo 2 d. pareikštas ieškinys byloje Svenska Bankföreningen ir Länsförsäkringar Bank / Komisija

      (Byla T-112/22)
      (2022/C 191/40)
      Proceso kalba: anglų

         Šalys

         Ieškovės: Ideella föreningen Svenska Bankföreningen med firma Svenska Bankföreningen, Näringsverksamhet (Stokholmas, Švedija) ir Länsförsäkringar Bank AB (Stokholmas), atstovaujamos advokatų P. Hansson, M. Eriksson ir M. Persson

         Atsakovė: Europos Komisija

         Reikalavimai

      Ieškovės Bendrojo Teismo prašo:

                  —

                  panaikinti 2021 m. lapkričio 24 d. Komisijos sprendimą byloje SA.56348(2021/N) – Švedija: Švedijos kredito įstaigų mokestis (1),

                  —

                  priteisti iš Komisijos bylinėjimosi išlaidas.

         Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

      Grįsdamos ieškinį ieškovės remiasi vieninteliu pagrindu, kad Europos Komisija pažeidė ieškovių procesines teises, nes nepradėjo oficialios tyrimo procedūros.
      Teigiama, kad Komisija objektyviai patyrė didelių sunkumų per priemonės, apie kurią pranešta, pirminį patikrinimą ir turėjo pradėti oficialią tyrimo procedūrą. Pavyzdžiui:

                  —

                  ieškovės teigia, kad Komisija neatsižvelgė į tai, jog Komisijos identifikuoti atskaitos sistemos parametrai buvo akivaizdžiai nesuderinami su rizikos mokesčio tikslu;

                  —

                  ieškovės taip pat tvirtina, kad Komisija neatsižvelgė į aplinkybę, jog kredito įstaigos, patenkančios arba nepatenkančios į rizikos mokesčio taikymo sritį, yra panašioje teisinėje ir faktinėje padėtyje, atsižvelgiant į mokesčių sistemos tikslą;

                  —

                  be to, teigiama, kad vertindama apmokestinimo ribą Komisija neteisingai taikė Teisingumo Teismo jurisprudenciją;

                  —

                  ieškovės taip pat teigia, kad Komisija neatsižvelgė į tai, jog nevienodas vertinimas nebuvo pagrįstas ir jokiomis aplinkybėmis nebuvo proporcingas;

                  —

                  galiausiai ieškovės teigia, kad Komisijos per pirminio patikrinimo procedūrą atliktas patikrinimas buvo nepakankamas ir neišsamus.

         (1)  COM(2021) 8637 final, žr. paskelbtą OL C 511, 2021, p. 2.


title: Byla C-118/22: 2022 m. vasario 17 d. Varhoven administrativen sad (Bulgarija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje NG / Direktor na Glavna direktsia „Natsionalna politsia“ pri MVR – Sofia

text:
               2022 5 10

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 191/18

      2022 m. vasario 17 d.Varhoven administrativen sad (Bulgarija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje NG / Direktor na Glavna direktsia „Natsionalna politsia“ pri MVR – Sofia

      (Byla C-118/22)
      (2022/C 191/23)
      Proceso kalba: bulgarų

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

         Varhoven administrativen sad

         Šalys pagrindinėje byloje

         Kasatorius: NG

         Kita kasacinio proceso šalis: Direktor na Glavna direktsia „Natsionalna politsia“ pri MVR – Sofia

         Prejudicinis klausimas

      Ar pagal 2016 m. balandžio 27 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos (ES) 2016/680 (1) dėl fizinių asmenų apsaugos kompetentingoms institucijoms tvarkant asmens duomenis nusikalstamų veikų prevencijos, tyrimo, atskleidimo ar baudžiamojo persekiojimo už jas arba bausmių vykdymo tikslais ir dėl laisvo tokių duomenų judėjimo, ir kuriuo [kuria] panaikinamas Tarybos pamatinis sprendimas 2008/977/TVR, 5 straipsnio, siejamo su 13 straipsnio 2 dalies b punktu ir 3 dalimi, aiškinimą leidžiamos nacionalinės teisėkūros priemonės, kurios nulemia tai, kad kompetentingos institucijos turi praktiškai neribotą teisę tvarkyti asmens duomenis nusikalstamų veikų prevencijos, tyrimo, atskleidimo ar baudžiamojo persekiojimo už jas arba bausmių vykdymo tikslais, ir (arba) tai, kad eliminuojama duomenų subjekto teisė reikalauti apriboti duomenų tvarkymą ir ištrinti arba sunaikinti duomenis?

         (1)  OL L 119, 2016, p. 89.


title: Byla C-394/21: 2021 m. birželio 28 d. Curtea de Apel Bucureşti (Rumunija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Bursa Română de Mărfuri SA / Autoritatea naţională de reglementare în domeniul energiei (ANRE)

text:
               2022 5 10

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 191/5

      2021 m. birželio 28 d.Curtea de Apel Bucureşti (Rumunija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Bursa Română de Mărfuri SA / Autoritatea naţională de reglementare în domeniul energiei (ANRE)

      (Byla C-394/21)
      (2022/C 191/05)
      Proceso kalba: rumunų

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

         Curtea de Apel Bucureşti

         Šalys pagrindinėje byloje

         Pareiškėja: Bursa Română de Mărfuri SA

         Atsakovė: Autoritatea naţională de reglementare în domeniul energiei (ANRE)

         Trečiasis asmuo: Federația Europeană a Comercianților de Energie (Europos prekybos energija federacija)

         Prejudiciniai klausimai

                  1.

                  Ar pagal 2019 m. birželio 5 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentą (ES) 2019/943 dėl elektros energijos vidaus rinkos (1), visų pirma jo 1 straipsnio b punktą ir jo 3 straipsnį, atsižvelgiant į 2019 m. birželio 5 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos (ES) 2019/944 dėl elektros energijos vidaus rinkos bendrųjų taisyklių, kuria iš dalies keičiama Direktyva 2012/27/ES (2), nuostatas, įsigaliojus šiam reglamentui draudžiama tai, kad valstybė narė toliau išduotų vienintelę centralizuotų elektros energijos rinkų organizavimo ir valdymo licenciją? Ar Rumunijos valstybė nuo 2020 m. sausio 1 d. turi pareigą nutraukti esamą elektros energijos rinkos valdymo monopolį?

                  2.

                  Ar Reglamente (ES) 2019/943, visų pirma 1 straipsnio b ir c punktuose ir atitinkamai 3 straipsnyje, įtvirtintų laisvos konkurencijos principų taikymo ratione personae sritis apima elektros energijos rinkos, kaip prekių biržos, operatorių? Ar atsakant į šį klausimą turi reikšmės tai, kad apibrėžiant elektros energijos rinką Reglamento (ES) 2019/943 2 straipsnio 40 punkte daroma nuoroda į elektros energijos rinkos apibrėžtį, pateiktą Direktyvos 2019/944 2 straipsnio 9 punkte?

                  3.

                  Ar tai, kad valstybė narė išduoda vienintelę elektros energijos rinkos valdymo licenciją, turi būti laikoma konkurencijos apribojimu, kaip tai suprantama pagal SESV 101 ir 102 straipsnius, siejamus su ESS 4 straipsnio 3 dalimi ir SESV 106 straipsnio 1 dalimi?

         (1)  OL L 158, 2019, p. 54.

         (2)  OL L 158, 2019, p. 125.


title: Byla C-175/22: 2022 m. kovo 8 d. Spetsializiran nakazatelen sad (Bulgarija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą baudžiamojoje byloje prieš BK

text:
               2022 5 10

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 191/24

      2022 m. kovo 8 d.Spetsializiran nakazatelen sad (Bulgarija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą baudžiamojoje byloje prieš BK
      (Byla C-175/22)
      (2022/C 191/31)
      Proceso kalba: bulgarų

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

         Spetsializiran nakazatelen sad

         Šalis pagrindinėje baudžiamojoje byloje

      BK

         Prejudiciniai klausimas

      Ar pagal Direktyvos 2012/13 (1) 6 straipsnio 3 ir 4 dalis draudžiama nacionalinės teisės nuostatas – Nakazatelno protsesualen kodeks (Baudžiamojo proceso kodeksas) 301 straipsnio 1 dalies 2 punktą, siejamą su 287 straipsnio 1 dalimi – jurisprudencijoje aiškinti taip, kad teismas savo nuosprendyje gali teisiškai kvalifikuoti veiką kitaip, nei nurodyta kaltinamajame akte, jeigu ji nėra kvalifikuojama kaip veika, už kurią nustatoma griežtesnė bausmė, nes prieš paskelbiant nuosprendį kaltinamasis nebuvo tinkamai informuotas apie naują, kitokį teisinį kvalifikavimą ir negalėjo nuo jo gintis?
      Jei į šį klausimą būtų atsakyta teigiamai, ar pagal Chartijos 47 straipsnio 2 dalį draudžiama teismui informuoti kaltinamąjį apie tai, kad jis galėtų priimti sprendimą iš esmės remdamasis kitokiu teisiniu veikos kvalifikavimu, ir suteikti kaltinamajam galimybę pasiruošti gynybai, nes šį kitokį teisinį kvalifikavimą inicijavo ne prokuratūra?

         (1)  2012 m. gegužės 22 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2012/13/ES dėl teisės į informaciją baudžiamajame procese (OL L 142, 2012, p. 1).


title: Byla C-127/22: 2022 m. vasario 22 d. Varhoven administrative sad (Bulgarija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Balgarska telekomunikatsionna kompania EAD / Direktor na Direktsia „Obzhalvane i danachno-osiguritelna praktika“ Sofia

text:
               2022 5 10

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 191/19

      2022 m. vasario 22 d.Varhoven administrative sad (Bulgarija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Balgarska telekomunikatsionna kompania EAD / Direktor na Direktsia „Obzhalvane i danachno-osiguritelna praktika“ Sofia

      (Byla C-127/22)
      (2022/C 191/24)
      Proceso kalba: bulgarų

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

         Varhoven administrative sad

         Šalys pagrindinėje byloje

         Ieškovė: Balgarska telekomunikatsionna kompania EAD

         Atsakovas: Direktor na Direktsia „Obzhalvane i danachno-osiguritelna praktika“ Sofia

         Prejudiciniai klausimai

                  1.

                  Ar Direktyvos 2006/112/EB (1) 185 straipsnio 1 dalis turi būti aiškinama taip, kad prekių nurašymas, t. y. ilgalaikio turto ar atsargų išbraukimas iš apmokestinamojo asmens balanso dėl to, kad iš jų nebesitikima gauti ekonominės naudos, nes, pavyzdžiui, jos yra nusidėvėjusios, sugedusios ar netinkamos arba negali būti naudojamos pagal paskirtį, laikomas veiksnių, kuriais remiantis buvo apskaičiuota atskaitytina PVM suma, susijusi su jau sumokėtu prekių pirkimo PVM, pasikeitimu, įvykusiu pateikus PVM deklaraciją pagal Zakon za danak varhu dobavenata stoinost (Pridėtinės vertės mokesčio įstatymas, toliau – ZDDS) ir dėl to atsiranda prievolė tikslinti atskaitą, jei nurašytos prekės vėliau buvo parduotos kaip prekės, nurodytos 2 priede, o tai laikoma apmokestinamuoju tiekimu?

                  2.

                  Ar Direktyvos 2006/112/EB 185 straipsnio 1 dalis turi būti aiškinama taip, kad prekių nurašymas, t. y. ilgalaikio turto ar atsargų išbraukimas iš apmokestinamojo asmens balanso dėl to, kad iš jų nebesitikima gauti ekonominės naudos, nes, pavyzdžiui, jos yra nusidėvėjusios, sugedusios ar netinkamos arba negali būti naudojamos pagal paskirtį, laikomas veiksnių, kuriais remiantis buvo apskaičiuota atskaitytina PVM suma, susijusi su jau sumokėtu prekių pirkimo PVM, pasikeitimu, įvykusiu pateikus PVM deklaraciją pagal ZDDS ir dėl to atsiranda prievolė tikslinti atskaitą, jei nurašytos prekės vėliau buvo sunaikintos arba pašalintos ir šis faktas buvo deramai įrodytas ar patvirtintas?

                  3.

                  Jei į pirmąjį, antrąjį ar abu klausimus būtų atsakyta teigiamai, ar Direktyvos 2006/112/EB 185 straipsnio 2 dalis turi būti aiškinama taip, kad prekių nurašymas nurodytomis aplinkybėmis laikomas deramai įrodytu ar patvirtintu prekės sunaikinimu ar praradimu, dėl kurio nekyla pareiga tikslinti atskaitą, susijusią su jau sumokėtu prekių įsigijimo PVM?

                  4.

                  Ar Direktyvos 2006/112/EB 185 straipsnio 2 dalis turi būti aiškinama taip, kad kai deramai įrodoma ar patvirtinama, kad prekė yra sunaikinta ar prarasta, atskaita gali būti netikslinama tik tuo atveju, jei prekės buvo sunaikintos ar prarastos dėl įvykių, kurių apmokestinamasis asmuo negalėjo kontroliuoti, numatyti ir išvengti?

                  5.

                  Jei į pirmąjį, antrąjį ar abu klausimus būtų atsakyta neigiamai, ar Direktyvos 2006/112/EB 185 straipsnio 1 dalis draudžia nacionalinės teisės nuostatą, kaip antai ZDDS 79 straipsnio 3 dalis, galiojusi iki 2016 m. gruodžio 31 d., ir atitinkamai ZDDS 79 straipsnio 1 dalis, galiojanti nuo 2017 m. sausio 1 d., kuri numato pareigą tikslinti atskaitą nurašant prekes, net jei prekės vėliau buvo parduotos atlikus apmokestinamąjį tiekimą, kaip tai suprantama pagal 2 priedą, arba jei jos buvo sunaikintos ar pašalintos ir ši aplinkybė buvo deramai įrodyta ar patvirtinta?

         (1)  2006 m. lapkričio 28 d. Tarybos direktyva 2006/112/EB dėl pridėtinės vertės mokesčio bendros sistemos (OL L 347, 2006, р. 1).


title: Byla C-610/21 P: 2021 m. rugsėjo 20 d. Svenska Metallkompaniet AB pateiktas apeliacinis skundas dėl 2021 m. liepos 5 d. Bendrojo Teismo (penktoji kolegija) priimtos nutarties byloje T-191/21, Svenska Metallkompaniet / EUIPO – Otlav (Langų furnitūra)

text:
               2022 5 10

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 191/6

      2021 m. rugsėjo 20 d.Svenska Metallkompaniet AB pateiktas apeliacinis skundas dėl 2021 m. liepos 5 d. Bendrojo Teismo (penktoji kolegija) priimtos nutarties byloje T-191/21, Svenska Metallkompaniet / EUIPO – Otlav (Langų furnitūra)

      (Byla C-610/21 P)
      (2022/C 191/06)
      Proceso kalba: anglų

         Šalys

         Apeliantė: Svenska Metallkompaniet AB

         Kita proceso šalis: Europos Sąjungos intelektinės nuosavybės tarnyba (EUIPO)
      2022 m. vasario 11 d. nutartimi Teisingumo Teismo pirmininko pavaduotojas atmetė apeliacinį skundą kaip nepriimtiną ir nusprendė, kad Svenska Metallkompaniet AB turi padengti savo bylinėjimosi išlaidas.


title: Byla C-176/22: 2022 m. kovo 8 d. Spetsializiran nakazatelen sad (Bulgarija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą baudžiamojoje byloje prieš BK ir ZhP

text:
               2022 5 10

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 191/25

      2022 m. kovo 8 d.Spetsializiran nakazatelen sad (Bulgarija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą baudžiamojoje byloje prieš BK ir ZhP
      (Byla C-176/22)
      (2022/C 191/32)
      Proceso kalba: bulgarų

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

         Spetsializiran nakazatelen sad

         Šalys pagrindinėje byloje

      BK, ZhP

         Prejudicinis klausimas

      Ar Teisingumo Teismo statuto 23 straipsnis turi būti aiškinamas taip, kad nacionalinis teismas, pateikęs prašymą priimti prejudicinį sprendimą pagal Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo 267 straipsnį, privalo sustabdyti visą pagrindinę bylą, ar pakanka sustabdyti tik tą pagrindinės bylos dalį, kuri susijusi su prejudiciniu klausimu?


title: Byla C-48/22 P: 2022 m. sausio 20 d. Google LLC ir Alphabet, Inc. pateiktas apeliacinis skundas dėl 2021 m. lapkričio 10 d. Bendrojo Teismo (devintoji išplėstinė kolegija) priimto sprendimo byloje T-612/17 Google ir Alphabet / Komisija

text:
               2022 5 10

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 191/10

      2022 m. sausio 20 d.Google LLC ir Alphabet, Inc. pateiktas apeliacinis skundas dėl 2021 m. lapkričio 10 d. Bendrojo Teismo (devintoji išplėstinė kolegija) priimto sprendimo byloje T-612/17 Google ir Alphabet / Komisija

      (Byla C-48/22 P)
      (2022/C 191/14)
      Proceso kalba: anglų

         Šalys

         Apeliantės: Google LLC, Alphabet, Inc., atstovaujamos Rechtsanwalt T. Graf, advocaat R. Snelders, avocat C. Thomas, avocate A. Bray, QC M. Pickford ir Barristers D. Gregory ir H. Mostyn

         Kitos proceso šalys: Computer & Communications Industry Association, Europos Komisija, Vokietijos Federacinė Respublika, ELPA priežiūros institucija, Europos vartotojų organizacijų asociacija (BEUC), Infederation Ltd, Kelkoo, Verband Deutscher Zeitschriftenverleger eV, Visual Meta GmbH, BDZV – Bundesverband Digitalpublisher und Zeitungsverleger eV, buvusi – Bundesverband Deutscher Zeitungsverleger eV, Twenga

         Apeliančių reikalavimai

      Apeliantės Teisingumo Teismo prašo:

                  —

                  panaikinti skundžiamą sprendimą,

                  —

                  panaikinti Sprendimą (1) arba, nepatenkinus šio reikalavimo, grąžinti bylą Bendrajam Teismui,

                  —

                  priteisti iš Komisijos apeliančių patirtas bylinėjimosi išlaidas, susijusias su šiuo procesu ir procesu Bendrajame Teisme.

         Apeliacinio skundo pagrindai ir pagrindiniai argumentai

      Grįsdamos savo apeliacinį skundą apeliantės remiasi keturiais pagrindais.
      Pirmasis pagrindas: Bendrasis Teismas padarė klaidą, kai patvirtino Sprendimą, nepaisant to, kad Sprendimas neatitiko teisinio kriterijaus suteikti prieigą prie kainų palyginimo paslaugų.

                  —

                  Bendrasis Teismas neleistinai nukrypo nuo Sprendimo, nuspręsdamas, kad pareigos suteikti prieigą sąlygos buvo įvykdytos.

                  —

                  Bendrasis Teismas padarė klaidą, kai nusprendė, kad pareigos suteikti prieigą sąlygos netaikytinos.

            Antrasis pagrindas: Bendrasis Teismas padarė klaidą, nes patvirtino Sprendimą, nepaisant to, kad Sprendime nenustatyta veiksmų, kuriais buvo nukrypta nuo pranašumais grindžiamos konkurencijos.

                  —

                  Bendrasis Teismas klaidingai nusprendė, kad pagal aplinkybes, susijusias su galimu Google veiksmų poveikiu, buvo galima nustatyti, ar Google konkuravo remdamasi pranašumais.

                  —

                  Bendrasis Teismas neleistinai perrašė Sprendimą, nurodydamas papildomas priežastis, dėl kurių Google veiksmai tariamai nukrypo nuo pranašumais grindžiamos konkurencijos.

                  —

                  Bendrojo Teismo papildomos priežastys, kodėl Google nekonkuravo remdamasi pranašumais, yra neteisėtos.

            Trečiasis pagrindas: Bendrasis Teismas padarė klaidą, kai nagrinėjo priežastinį ryšį tarp tariamo piktnaudžiavimo ir galimo poveikio.

                  —

                  Bendrasis Teismas padarė klaidą, kai nusprendė, kad pareiga atlikti priešingos padėties analizę tenka Google, o ne Komisijai.

                  —

                  Bendrasis Teismas padarė klaidą, kai nusprendė, kad piktnaudžiavimo, kurį sudaro dviejų teisėtų veiksmų derinys, priešinga padėtis reikalauja panaikinti abu veiksmus.

                  —

                  Bendrojo Teismo požiūris pažeidžia jo atliktą poveikio ir objektyvaus pateisinimo vertinimą.

            Ketvirtasis pagrindas: Bendrasis Teismas padarė klaidą, kai nusprendė, kad Komisija neturėjo nagrinėti, ar veiksmai galėjo išstumti iš rinkos tiek pat efektyvius konkurentus.

         (1)  2017 m. birželio 27 d. Komisijos Sprendimas C(2017) 4444 final dėl procedūros pagal SESV 102 straipsnį ir EEE susitarimo 54 straipsnį (byla AT.39740 – Paieškos sistema Google (Shopping)).


title: Byla T-118/22: 2022 m. kovo 7 d. pareikštas ieškinys byloje OM / Komisija

text:
               2022 5 10

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 191/32

      2022 m. kovo 7 d. pareikštas ieškinys byloje OM / Komisija

      (Byla T-118/22)
      (2022/C 191/41)
      Proceso kalba: prancūzų

         Šalys

         Ieškovas: OM, atstovaujamas avocate N. de Montigny

         Atsakovė: Europos Komisija

         Reikalavimai

      Ieškovas Bendrojo Teismo prašo:

                  —

                  panaikinti 2021 m. balandžio 29 d. sprendimą neatrinkti jo pagal atrankos procedūrą COM/2020/10396 ir paskelbiančio kito kandidato paskyrimą;

                  —

                  prireikus, panaikinti sprendimą, kuriuo atmetamas jo 2021 m. lapkričio 25 d. skundas, įregistruotas 2021 m. lapkričio 26 d. numeriu Ares(2021)7297231;

                  —

                  priteisti iš atsakovės bylinėjimosi išlaidas.

         Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

      Grįsdamas ieškinį ieškovas remiasi penkiais pagrindais.

                  1.

                  Pirmasis ieškinio pagrindas grindžiamas pranešimo apie konkursą COM/2020/10396 pažeidimu, nes jo kompetencija ir įgūdžiai nebuvo įvertinti pagal jame numatytą vertinimo lentelę.

                  2.

                  Antrasis ieškinio pagrindas grindžiamas kandidatams paskelbtos darbotvarkės pažeidimu, kiek tai susiję su dalykais, dėl kurių jie bus išklausyti per atrankos pokalbį, nes pagrindiniam ieškovui nebuvo pateiktas joks klausimas dėl pagrindinio tyrimo, kurį jo buvo paprašyta atlikti, o tai reiškė jo teisėtų lūkesčių pažeidimą.

                  3.

                  Trečiasis ieškinio pagrindas grindžiamas skirtingu požiūriu, kadangi atrankos komiteto numatyti klausimai kandidatams jam nebuvo pateikti, o kiti klausimai, kurie jam buvo pateikti, neatitiko iš anksto nustatyto klausimų sąrašo. Šiuo aspektu ieškovas teigia, kad tai neleido tikrai žinoti, ar jie buvo pateikti kitiems kandidatams, ar ne. Be to, ieškovas teigia, kad jo pokalbis truko trumpiau, negu buvo numatyta, o tai galėjo jam reikšti mažiau palankias sąlygas, palyginti su kitais kandidatais, ir negali būti atmesta galimybė, jog jis galėjo gauti geresnį rezultatą, jeigu jis būtų buvęs išklausytas visais žodinio testo aspektais.

                  4.

                  Ketvirtasis ieškinio pagrindas grindžiamas vertinimo lentelės akivaizdžiai klaidingu ir nepakankamu pobūdžiu, atsižvelgiant į ieškovo per pokalbį pateiktus atsakymus.

                  5.

                  Penktasis ieškinio pagrindas grindžiamas tuo, kad Komisija nepakankamai bendradarbiavo, ir gero administravimo principo pažeidimu.


title: Byla C-49/22: 2022 m. sausio 24 d. Landesgericht Korneuburg (Austrija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Austrian Airlines AG / TW

text:
               2022 5 10

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 191/11

      2022 m. sausio 24 d.Landesgericht Korneuburg (Austrija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Austrian Airlines AG / TW

      (Byla C-49/22)
      (2022/C 191/15)
      Proceso kalba: vokiečių

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

         Landesgericht Korneuburg

         Šalys pagrindinėje byloje

         Apeliantė, pirmojoje instancijoje atsakovė: Austrian Airlines AG

         Kita apeliacinio proceso šalis, pirmojoje instancijoje ieškovas: TW

         Prejudiciniai klausimai

                  1.

                  Ar 2004 m. vasario 11 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (EB) Nr. 261/2004, nustatančio bendras kompensavimo ir pagalbos keleiviams taisykles atsisakymo vežti ir skrydžių atšaukimo arba atidėjimo ilgam laikui atveju, panaikinančio Reglamentą (EEB) Nr. 295/91 (Oro transporto keleivių teisių reglamentas) (1), 5 straipsnio 1 dalies a punktą ir 8 straipsnio 1 dalies b punktą reikia aiškinti taip, kad nukreipimu kitu maršrutu į galutinę paskirties vietą panašiomis kelionės sąlygomis, kurį atšaukus skrydį turi pasiūlyti skrydį vykdantis oro vežėjas, laikytinas ir repatriacinis skrydis, vykdomas įgyvendinant valstybėje viešosios valdžios funkciją, jei skrydį vykdantis oro vežėjas negali pagrįsti teisės vežti keleivį, bet galėtų registruoti keleivį į skrydį ir padengti jo išlaidas ir galiausiai vykdo tokį skrydį pagal sutartinį susitarimą su valstybe tuo pačiu orlaiviu ir tuo pačiu skrydžio laiku, kurie būtų buvę numatyti pirma atšauktam skrydžiui?

                  2.

                  Ar 2004 m. vasario 11 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (EB) Nr. 261/2004, nustatančio bendras kompensavimo ir pagalbos keleiviams taisykles atsisakymo vežti ir skrydžių atšaukimo arba atidėjimo ilgam laikui atveju, panaikinančio Reglamentą (EEB) Nr. 295/91 (Oro transporto keleivių teisių reglamentas), 8 straipsnio 1 dalį reikia aiškinti taip, kad keleivis, kuris pats registruojasi į pirmajame klausime aprašytą repatriacinį skrydį ir sumoka valstybei už šį skrydį privalomąjį išlaidas padengiantį mokestį, turi tiesiogiai iš Oro transporto keleivių teisių reglamento kylančią teisę reikalauti iš oro vežėjo kompensuoti šias išlaidas, net jei šios išlaidos nėra vien skrydžio išlaidos?

         (1)  OL L 46, 2004, p. 1; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 7 sk., 8 t., p. 10.


title: Byla C-131/22: 2022 m. vasario 25 d. Amtsgericht Frankfurt am Main (Vokietija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje flightright GmbH / Swiss International Air Lines AG

text:
               2022 5 10

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 191/20

      2022 m. vasario 25 d.Amtsgericht Frankfurt am Main (Vokietija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje flightright GmbH / Swiss International Air Lines AG

      (Byla C-131/22)
      (2022/C 191/25)
      Proceso kalba: vokiečių

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

         Amtsgericht Frankfurt am Main

         Šalys pagrindinėje byloje

         Ieškovė: flightright GmbH

         Atsakovė: Swiss International Air Lines AG

         Prejudiciniai klausimai

                  1.

                  Ar vykdyti skrydžio neleidžiančios meteorologinės sąlygos, neatsižvelgiant į konkrečią jų formą, laikomos ypatinga aplinkybe, kaip tai suprantama pagal Reglamento (EB) Nr. 261/2004 (1) 5 straipsnio 3 dalį?

                  2.

                  Jei į pirmąjį klausimą būtų atsakyta neigiamai, ar ypatingas meteorologinių sąlygų pobūdis gali būti nustatomas atsižvelgiant į jų regioninį ir sezoninį dažnumą atsiradimo vietoje ir atsiradimo laiku?

                  3.

                  Ar dėl oro eismo valdymo sprendimo, priimto dėl konkretaus orlaivio tam tikrą dieną, dėl kurio vienas ar keli atitinkamu orlaiviu vykdomi skrydžiai buvo atidėti ilgam laikui, iki kitos dienos arba atšaukti, laikoma, kad susidarė ypatingos aplinkybės, kaip tai suprantama pagal reglamento 5 straipsnio 3 dalį, neatsižvelgiant į tokio sprendimo priežastį?

                  4.

                  Jei į trečiąjį klausimą būtų atsakyta neigiamai, ar sprendimo pagrindas turi būti toks ypatingas, kad jo negali būti tikimasi?

         (1)  2004 m. vasario 11 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (EB) Nr. 261/2004, nustatantis bendras kompensavimo ir pagalbos keleiviams taisykles atsisakymo vežti ir skrydžių atšaukimo arba atidėjimo ilgam laikui atveju, panaikinantis Reglamentą (EEB) Nr. 295/91 (OL L 46, 2004, p. 1; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 7 sk., 8 t., p. 10).


title: Byla C-214/22: 2022 m. kovo 22 d. pareikštas ieškinys byloje Europos Komisija / Liuksemburgo Didžioji Hercogystė

text:
               2022 5 10

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 191/25

      2022 m. kovo 22 d. pareikštas ieškinys byloje Europos Komisija / Liuksemburgo Didžioji Hercogystė

      (Byla C-214/22)
      (2022/C 191/33)
      Proceso kalba: prancūzų

         Šalys

         Ieškovė: Europos Komisija, atstovaujama E. Manhaeve, A. Azéma, I. Zaloguin

         Atsakovė: Liuksemburgo Didžioji Hercogystė

         Ieškovės reikalavimai

      Ieškovė Teisingumo Teismo prašo:

                  —

                  pripažinti, kad Liuksemburgas neįvykdė įsipareigojimų pagal 2014 m. balandžio 3 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2014/42/ES dėl nusikaltimų priemonių ir pajamų iš nusikaltimų įšaldymo ir konfiskavimo Europos Sąjungoje (1) 12 straipsnį, nes iki 2016 m. spalio 4 d. nepriėmė įstatymų ir kitų teisės aktų, būtinų, kad būtų laikomasi šios direktyvos 8 straipsnio 7 dalies, 9 straipsnio ir 10 straipsnio 2 dalies, arba bet kuriuo atveju nepranešė apie šias priemones Komisijai,

                  —

                  remiantis SESV 260 straipsnio 3 dalimi, už pareigos pranešti apie Direktyvos 2014/42 8 straipsnio 7 dalies, 9 straipsnio ir 10 straipsnio 2 dalies perkėlimo priemones neįvykdymą skirti Liuksemburgui 7 096,50 EUR periodinę baudą už kiekvieną dieną, skaičiuojamą nuo sprendimo šioje byloje paskelbimo,

                  —

                  priteisti iš Liuksemburgo bylinėjimosi išlaidas.

         Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

      2014 m. balandžio 3 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2014/42/ES dėl nusikaltimų priemonių ir pajamų iš nusikaltimų įšaldymo ir konfiskavimo Europos Sąjungoje suteikia galimybę valstybėms narėms lengviau susigrąžinti naudą, kurią nusikaltėliai gauna iš sunkių formų ir organizuoto nusikalstamumo. Valstybės narės šią direktyvą turėjo perkelti iki 2016 m. spalio 4 d. 2016 m. lapkričio mėn. Komisija pradėjo pažeidimo nagrinėjimo procedūrą prieš Liuksemburgą ir 2019 m. kovo mėn. pateikė jam pagrįstą nuomonę. Iki šiol Liuksemburgas Komisijai nepranešė apie visišką šios direktyvos perkėlimą į savo nacionalinę teisę.

         (1)  OL L 127, 2014, p. 39.


title: Byla C-142/22: 2022 m. kovo 2 d. Supreme Court (Airija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą baudžiamojoje byloje prieš OE

text:
               2022 5 10

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 191/20

      2022 m. kovo 2 d.Supreme Court (Airija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą baudžiamojoje byloje prieš OE
      (Byla C-142/22)
      (2022/C 191/26)
      Proceso kalba: anglų

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

         Supreme Court

         Šalis pagrindinėje baudžiamojoje byloje

      OE

         Prejudiciniai klausimai

                  1.

                  Ar Pagrindų sprendimo (1) 27 straipsnį reikia aiškinti taip, kad sprendimas dėl asmens perdavimo sukuria tokius teisinius santykius tarp šio asmens, vykdančiosios valstybės ir prašančiosios valstybės, kad bet koks klausimas, kuris laikomas galutinai išspręstu šiuo sprendimu, taip pat turi būti laikomas išspręstu taikant sutikimo dėl tolesnio baudžiamojo persekiojimo ar nubaudimo už kitas nusikalstamas veikas procedūrą?

                  2.

                  Jeigu į pirmąjį klausimą būtų atsakyta taip, kad 27 straipsnis neturi būti taip aiškinamas, ar nacionaline proceso norma pažeidžiamas veiksmingumo principas, jeigu ji veikia taip, kad užkerta kelią atitinkamam asmeniui, nagrinėjant prašymą dėl sutikimo, remtis atitinkamu Europos Sąjungos Teisingumo Teismo sprendimu, priimtu po nutarties dėl perdavimo priėmimo?

         (1)  2002 m. birželio 13 d. Tarybos pagrindų sprendimas 2002/584/TVR dėl Europos arešto orderio ir perdavimo tarp valstybių narių tvarkos (OL L 190, 2002, p. 1; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 19 sk., 6 t., p. 34).


title: Byla T-131/22: 2022 m. kovo 10 d. pareikštas ieškinys byloje Société des produits Nestlé / EUIPO – Impossible Foods (IMPOSSIBLE BURGER)

text:
               2022 5 10

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 191/33

      2022 m. kovo 10 d. pareikštas ieškinys byloje Société des produits Nestlé / EUIPO – Impossible Foods (IMPOSSIBLE BURGER)

      (Byla T-131/22)
      (2022/C 191/42)
      Kalba, kuria surašytas ieškinys: anglų

         Šalys

         Ieškovė: Société des produits Nestlé SA (Vevė, Šveicarija), atstovaujama advokatų A. Jaeger-Lenz, M. Goldmann ir C. Elkemann

         Atsakovė: Europos Sąjungos intelektinės nuosavybės tarnyba (EUIPO)

         Kita procedūros Apeliacinėje taryboje šalis: Impossible Foods Inc. (Redvud Sitis, Kalifornija, Jungtinės Valstijos)

         Su procedūra EUIPO susijusi informacija

         Prekių ženklo, dėl kurio kilo ginčas, savininkė: kita procedūros Apeliacinėje taryboje šalis

         Prekių ženklas, dėl kurio kilo ginčas: žodinis Europos Sąjungos prekių ženklas IMPOSSIBLE BURGER – Europos Sąjungos prekių ženklas Nr. 17 968 798

         Procedūra EUIPO: registracijos panaikinimo procedūra

         Ginčijamas sprendimas: 2021 m. gruodžio 22 d. EUIPO penktosios apeliacinės tarybos sprendimas byloje R 973/2021-5

         Reikalavimai

      Ieškovė Bendrojo Teismo prašo:

                  —

                  panaikinti ginčijamą sprendimą,

                  —

                  priteisti iš EUIPO bylinėjimosi Bendrajame Teisme išlaidas, o iš įstojusios į bylą šalies – per procedūrą EUIPO patirtas išlaidas.

         Pagrindai, kuriais remiamasi

                  —

                  Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) 2017/1001 94 straipsnio 1 dalies antro sakinio, siejamo su 70 straipsnio 2 dalimi, pažeidimas.

                  —

                  Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) 2017/1001 95 straipsnio 1 dalies pirmo sakinio, siejamo su trečiu sakiniu, pažeidimas.

                  —

                  Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) 2017/1001 7 straipsnio 1 dalies b punkto pažeidimas.

                  —

                  Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) 2017/1001 7 straipsnio 1 dalies c punkto pažeidimas.


title: Byla T-688/19: 2022 m. kovo 2 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje VeriGraft / Eismea (Arbitražinė išlyga – Dotacijos sutartis, sudaryta pagal bendrąją mokslinių tyrimų ir inovacijų programą „Horizontas 2020“ – Sutarties nutraukimas – Profesinis nusižengimas – Dotacijos gavėjo arba asmens, veikiančio jo vardu ir sąskaita, statusas)

text:
               2022 5 10

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 191/26

      2022 m. kovo 2 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje VeriGraft / Eismea

      (Byla T-688/19) (1)

      (Arbitražinė išlyga - Dotacijos sutartis, sudaryta pagal bendrąją mokslinių tyrimų ir inovacijų programą „Horizontas 2020“ - Sutarties nutraukimas - Profesinis nusižengimas - Dotacijos gavėjo arba asmens, veikiančio jo vardu ir sąskaita, statusas)
      (2022/C 191/34)
      Proceso kalba: anglų

         Šalys

         Ieškovė: VeriGraft AB (Geteborgas, Švedija), atstovaujama advokatų P. Hansson ir A. Johansson

         Atsakovė: Europos inovacijų tarybos ir MVĮ reikalų vykdomoji įstaiga, atstovaujama A. Galea, padedamos advokatų D. Waelbroeck ir A. Duron

         Dalykas

      SESV 272 straipsniu grindžiamas prašymas pripažinti negaliojančiu Mažųjų ir vidutinių įmonių reikalų vykdomosios įstaigos (EASME) atliktą dotacijos sutarties dėl projekto „Žmogaus audinių inžinerijos sukurtos personalizuotos venos kaip pirmoji gydymo priemonė pacientams, sergantiems lėtiniu venų nepakankamumu P-TEV“ (Personalized Tissue-Engineered Veins as the first Cure for Patients with Chronic Venous Insufficiency-P-TEV), sudarytos pagal paramos priemonę inovacijoms mažose ir vidutinėse įmonėse įgyvendinant bendrąją mokslinių tyrimų ir inovacijų programą „Horizontas 2020“ (2014–2020), nutraukimą.

         Rezoliucinė dalis

                  1.

                  Pripažinti Mažųjų ir vidutinių įmonių reikalų vykdomosios įstaigos atliktą dotacijos sutarties Nr. 778620 dėl projekto „Žmogaus audinių inžinerijos sukurtos personalizuotos venos kaip pirmoji gydymo priemonė pacientams, sergantiems lėtiniu venų nepakankamumu P-TEV“ (Personalized Tissue-Engineered Veins as the first Cure for Patients with Chronic Venous Insufficiency-P-TEV) nutraukimą negaliojančiu.

                  2.

                  Priteisti iš Europos inovacijų tarybos ir MVĮ vykdomosios įstaigos bylinėjimosi išlaidas.

         (1)  OL C 432, 2019 12 23.


title: Byla T-615/20: 2022 m. kovo 2 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Mood Media Netherlands / EUIPO – Tailoradio (MOOD MEDIA) (Europos Sąjungos prekių ženklas – Registracijos panaikinimo procedūra – Žodinis Europos Sąjungos prekių ženklas MOOD MEDIA – Prekių ženklo naudojimas iš tikrųjų – Reglamento (EB) Nr. 207/2009 51 straipsnio 1 dalies a punktas (dabar – Reglamento (ES) 2017/1001 58 straipsnio 1 dalies a punktas) – Reglamento Nr. 207/2009 15 straipsnio 1 dalies a punktas (dabar – Reglamento 2017/1001 18 straipsnio 1 dalies a punktas) – Naudojimo iš tikrųjų įrodymas)

text:
               2022 5 10

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 191/26

      2022 m. kovo 2 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Mood Media Netherlands / EUIPO – Tailoradio (MOOD MEDIA)

      (Byla T-615/20) (1)

      (Europos Sąjungos prekių ženklas - Registracijos panaikinimo procedūra - Žodinis Europos Sąjungos prekių ženklas MOOD MEDIA - Prekių ženklo naudojimas iš tikrųjų - Reglamento (EB) Nr. 207/2009 51 straipsnio 1 dalies a punktas (dabar – Reglamento (ES) 2017/1001 58 straipsnio 1 dalies a punktas) - Reglamento Nr. 207/2009 15 straipsnio 1 dalies a punktas (dabar – Reglamento 2017/1001 18 straipsnio 1 dalies a punktas) - Naudojimo iš tikrųjų įrodymas)
      (2022/C 191/35)
      Proceso kalba: anglų

         Šalys

         Ieškovė: Mood Media Netherlands BV (Nardenas, Nyderlandai), atstovaujama advokatės A.-M. Pecoraro

         Atsakovė: Europos Sąjungos intelektinės nuosavybės tarnyba (EUIPO), atstovaujama L. Rampini

         Kita procedūros EUIPO apeliacinėje taryboje šalis, įstojusi į bylą Bendrajame Teisme: Tailoradio Srl (Milanas, Italija), atstovaujama advokatų M. Franzosi, A. Sobol, F. Santonocito ir S. Bernardini

         Dalykas

      Ieškinys dėl 2020 m. liepos 24 d. EUIPO pirmosios apeliacinės tarybos sprendimo (byla R 1767/2019-1), susijusio su registracijos panaikinimo procedūra tarp Tailoradio ir Mood Media Netherlands.

         Rezoliucinė dalis

                  1.

                  Panaikinti 2020 m. liepos 24 d. Europos Sąjungos intelektinės nuosavybės tarnybos (EUIPO) pirmosios apeliacinės tarybos sprendimą (byla R 1767/2019-1).

                  2.

                  Atmesti likusią ieškinio dalį.

                  3.

                  EUIPO padengia savo ir Mood Media Netherlands BV patirtas bylinėjimosi išlaidas.

                  4.

                  Tailoradio Srl padengia savo bylinėjimosi išlaidas.

         (1)  OL C 390, 2020 11 16.


title: Byla T-140/21: 2022 m. kovo 2 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Apologistics / EUIPO – Kerckhoff (apo discounter.de) (Europos Sąjungos prekių ženklas – Registracijos panaikinimo procedūra – Vaizdinis Europos Sąjungos prekių ženklas „apo-discounter.de“ – Registracijos panaikinimas iš dalies – Prekių ženklo naudojimas iš tikrųjų – Reglamento (ES) Nr. 2017/1001 58 straipsnio 1 dalies a punktas – Naudojimo iš tikrųjų įrodymas)

text:
               2022 5 10

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 191/27

      2022 m. kovo 2 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Apologistics / EUIPO – Kerckhoff (apo discounter.de)

      (Byla T-140/21) (1)

      (Europos Sąjungos prekių ženklas - Registracijos panaikinimo procedūra - Vaizdinis Europos Sąjungos prekių ženklas „apo-discounter.de“ - Registracijos panaikinimas iš dalies - Prekių ženklo naudojimas iš tikrųjų - Reglamento (ES) Nr. 2017/1001 58 straipsnio 1 dalies a punktas - Naudojimo iš tikrųjų įrodymas)
      (2022/C 191/36)
      Proceso kalba: anglų

         Šalys

         Ieškovė: Apologistics GmbH (Markklėbergas, Vokietija), atstovaujama advokato H. Hug

         Atsakovė: Europos Sąjungos intelektinės nuosavybės tarnyba (EUIPO), atstovaujama A. Folliard-Monguiral

         Kita procedūros EUIPO apeliacinėje taryboje šalis, įstojusi į bylą Bendrajame Teisme: Markus Kerckhoff (Bergiš Gladbachas, Vokietija), atstovaujamas advokato M. Douglas

         Dalykas

      Ieškinys dėl 2020 m. gruodžio 8 d. EUIPO penktosios apeliacinės tarybos sprendimo (byla R 1439/2019-5), susijusio su registracijos panaikinimo procedūra tarp M. Kerckhoff ir Apologistics.

         Rezoliucinė dalis

                  1.

                  Atmesti ieškinį.

                  2.

                  Priteisti iš Apologistics GmbH bylinėjimosi išlaidas.

         (1)  OL C 182, 2021 5 10.


title: Byla C-627/21: 2021 m. spalio 11 d. Curtea de Apel Alba Iulia (Rumunija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje S.H. / Administraţia Judeţeană a Finanţelor Publice Sibiu, Direcţia Generală Regională a Finanţelor Publice Braşov

text:
               2022 5 10

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 191/6

      2021 m. spalio 11 d.Curtea de Apel Alba Iulia (Rumunija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje S.H. / Administraţia Judeţeană a Finanţelor Publice Sibiu, Direcţia Generală Regională a Finanţelor Publice Braşov

      (Byla C-627/21)
      (2022/C 191/08)
      Proceso kalba: rumunų

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

         Curtea de Apel Alba Iulia

         Šalys pagrindinėje byloje

         Apeliantas: S.H.

         Kitos apeliacinio proceso šalys: Administraţia Judeţeană a Finanţelor Publice Sibiu, Direcţia Generală Regională a Finanţelor Publice Braşov

         Prejudicinis klausimas

      Ar mokesčių neutralumo principas ir Direktyvos 112/2006/EB (1) [30 konstatuojamoji dalis] bei 16, 184, 186, 187, 188 ir 192 straipsniai gali būti aiškinami taip, kad su jais suderinamos nacionalinės teisės nuostatos dėl atskaitytino PVM už ilgalaikį turtą patikslinimo (visų pirma Legea nr. 227/2015 privind Codul fiscal (Įstatymas Nr. 227/2003, kuriuo nustatomas Mokesčių kodeksas) 305 straipsnio 4 dalies a punktas, Normele metodologice de aplicare a Legii nr. 227/2015 privind Codul fiscal (Įstatymo Nr. 227/2003, kuriuo nustatomas Mokesčių kodeksas, įgyvendinimo tvarka), patvirtintos H.G. Nr. 1/2016 (Vyriausybės nutarimas Nr. 1/2016), 79 punkto 4 dalies a punktas), įgyvendinamos taikant Mokesčių kodekso 305 straipsnio 4 dalies a punktą, siejamą su Įstatymo Nr. 227/2003 316 straipsnio 11 dalies e punktu ir su mokesčių administratoriaus praktika, kuri turi įtakos norint atskaityti pirminį PVM, sumokėtą už įsigytą ilgalaikį turtą, vykdant apmokestinamojo asmens pareigą patikslinti sumažindamas atskaitytino PVM sumą dėl to, kad mokesčių administratorius savo iniciatyva išbraukė jį iš PVM mokėtojų registro už ekonominės veiklos nevykdymą tam tikrą laikotarpį – kuriuo ilgalaikis turtas nebuvo naudojamas paslaugoms teikti ar prekėms parduoti – nuo išbraukimo iš PVM registro iki pakartotinio įtraukimo į PVM registrą?

         (1)  2006 m. lapkričio 28 d. Tarybos direktyva 2006/112/EB dėl pridėtinės vertės mokesčio bendros sistemos (OL L 347, 2006, p. 1).


title: Byla C-84/22: 2022 m. vasario 8 d. High Court (Irlande) (Airija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Right to Know CLG / An Taoiseach

text:
               2022 5 10

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 191/13

      2022 m. vasario 8 d.High Court (Irlande) (Airija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Right to Know CLG / An Taoiseach

      (Byla C-84/22)
      (2022/C 191/17)
      Proceso kalba: anglų

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

         High Court (Irlande)

         Šalys pagrindinėje byloje

         Pareiškėja: Right to Know CLG

         Atsakovas: An Taoiseach

         Prejudiciniai klausimai

                  1.

                  Ar valstybės narės vykdomosios valdžios institucijų oficialių posėdžių, kuriuose vyriausybės nariai privalo posėdžiauti ir veikti kaip kolegiali institucija, protokolai, kiek tai susiję su prašymu leisti susipažinti su juose esančia informacija apie aplinką, turi būti kvalifikuojami kaip valdžios institucijos „vidaus ryšiai“ arba „procesiniai veiksmai“, kaip šios sąvokos suprantamos pagal, atitinkamai, 2003 m. sausio 28 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2003/4/EB (1) dėl visuomenės galimybės susipažinti su informacija apie aplinką ir panaikinančios Tarybos direktyvą 90/313/EEB 4 straipsnio 1 dalies e punktą ir 2 dalies pirmos pastraipos a punktą?

                  2.

                  Ar res judicata principas (aptartas Sprendime Köbler, C-224/01 (2) ir vėlesnėje jurisprudencijoje) apima ne tik ankstesnio sprendimo rezoliucinę dalį, bet ir ankstesniame sprendime nustatytas faktines aplinkybes bei jame pateiktą teisinį vertinimą? Kitaip tariant, ar res judicata principas taikomas tik teisės reikšti tuos pačius reikalavimus praradimui (angl. cause of action estoppel), ar jis apima ir teisės ginčyti jau nustatytas aplinkybes praradimą (angl. issue estoppel)?

                  3.

                  Ar vykstant procesui tarp šalių dėl tariamo Direktyvos 2003/4/EB nesilaikymo, kiek tai susiję su konkrečiu prašymu pateikti informaciją apie aplinką, kai, patvirtinus kai kuriuos Sąjungos teise grindžiamus skundo pagrindus, o kitus atmetus, patenkinamas pareiškėjo (prašymą pateikusio asmens) reikalavimas panaikinti sprendimą, nacionalinės teisės nuostata dėl res judicata, grindžiama teisės ginčyti jau nustatytas aplinkybes praradimu, pagal kurią nacionalinis teismas privalo per naują procesą, per kurį turi būti priimtas papildomas sprendimas dėl to paties prašymo, neleisti tokiam pareiškėjui (prašymą pateikusiam asmeniui) ginčyti to papildomo sprendimo remiantis Sąjungos teise grindžiamais pagrindais, kurie anksčiau buvo atmesti, bet aptariamomis aplinkybėmis nebuvo apskųsti, prieštarauja Sąjungos teisei ir konkrečiai – veiksmingumo principui?

                  4.

                  Ar atsakymui į 3 klausimą turi įtakos šios aplinkybės: i) nebuvo kreiptasi į Teisingumo Teismą ir (ii) nė viena iš šalių nacionaliniam teismui nenurodė atitinkamos Teisingumo Teismo jurisprudencijos?

         (1)  OL L 41, 2003, p. 26; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 15 sk., 7 t., p. 375.

         (2)  2003 m. rugsėjo 30 d. sprendimas (ECLI:EU:C:2003:513).


title: Byla C-775/21: 2021 m. gruodžio 15 d. Curtea de Apel Bucureşti (Rumunija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Blue Air Aviation SA / UCMR – ADA Asociaţia pentru Drepturi de Autor a Compozitorilor

text:
               2022 5 10

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 191/7

      2021 m. gruodžio 15 d.Curtea de Apel Bucureşti (Rumunija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Blue Air Aviation SA / UCMR – ADA Asociaţia pentru Drepturi de Autor a Compozitorilor

      (Byla C-775/21)
      (2022/C 191/09)
      Proceso kalba: rumunų

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

         Curtea de Apel Bucureşti

         Šalys pagrindinėje byloje

         Apeliantė ir atsakovė: Blue Air Aviation SA

         Kita apeliacinio proceso šalis ir ieškovė: UCMR – ADA Asociaţia pentru Drepturi de Autor a Compozitorilor

         Prejudiciniai klausimai

                  1.

                  Ar 2001 m. gegužės 22 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2001/29/EB dėl autorių teisių ir gretutinių teisių informacinėje visuomenėje tam tikrų aspektų suderinimo (1) 3 straipsnio 1 dalies nuostatos turi būti aiškinamos taip, kad komerciniame orlaivyje, kuriame yra keleivių, muzikos kūrinio ar muzikos kūrinio fragmento transliavimas per orlaivio bendrąją garsinę sistemą orlaiviui kylant, leidžiantis ar bet kada skrydžio metu yra viešas paskelbimas, kaip tai suprantama pagal šį straipsnį, visų pirma (nors ir ne išimtinai) atsižvelgiant į kriterijų, kad šio paskelbimo tikslas – siekti pelno?
                  Jeigu atsakymas į pirmąjį klausimą būtų teigiamas:

                  2.

                  Ar tai, kad orlaivyje yra pagal oro eismo saugos teisės aktus reikalaujama garsinė sistema, yra pakankamas pagrindas daryti prielaidą, jog šiame orlaivyje viešai skelbiami muzikos kūriniai?
                  Jeigu atsakymas į šį klausimą būtų neigiamas:

                  3.

                  Ar tai, kad orlaivyje yra pagal oro eismo saugos teisės aktus privaloma garsinė sistema ir programinė įranga, kuria naudojantis galima per šią sistemą perduoti fonogramas (kuriose įrašyti saugomi muzikos kūriniai), yra pakankamas pagrindas daryti prielaidą, jog šiame orlaivyje viešai skelbiami muzikos kūriniai?

         (1)  OL L 167, 2001, p. 10, 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k.,17 sk., 1 t., p. 230.