title: Byla C-18/13: 2014 m. vasario 13 d. Teisingumo Teismo (septintoji kolegija) sprendimas byloje ( Administrativen sad Sofia-grad (Bulgarija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Maks Pen EOOD prieš Direktor na Direktsia „Obzhalvane i danachno-osiguritelna praktika “ Sofia, anksčiau — Direktor na Direktsia „Obzhalvane i upravlenie na izpalnenieto “ Sofia (Apmokestinimas — Bendra pridėtinės vertės mokesčio sistema — Direktyva 2006/112/EB — Sumokėto pirkimo mokesčio atskaita — Suteiktos paslaugos — Kontrolė — Būtinų išteklių neturintis teikėjas — Sąvoka „sukčiavimas mokesčių srityje“ — Pareiga ex officio konstatuoti sukčiavimą mokesčių srityje — Faktinio paslaugos suteikimo reikalavimas — Pareiga tvarkyti pakankamai detalią apskaitą — Teisminiai ginčai — Draudimas teismui sukčiavimą mokesčių srityje kvalifikuoti kaip nusikalstamą veiką ir pabloginti ieškovo padėtį)

text:
               29.3.2014

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 93/16

         2014 m. vasario 13 d. Teisingumo Teismo (septintoji kolegija) sprendimas byloje (Administrativen sad Sofia-grad (Bulgarija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Maks Pen EOOD prieš Direktor na Direktsia„Obzhalvane i danachno-osiguritelna praktika“Sofia, anksčiau — Direktor na Direktsia„Obzhalvane i upravlenie na izpalnenieto“Sofia

   (Byla C-18/13) (1)

   (Apmokestinimas - Bendra pridėtinės vertės mokesčio sistema - Direktyva 2006/112/EB - Sumokėto pirkimo mokesčio atskaita - Suteiktos paslaugos - Kontrolė - Būtinų išteklių neturintis teikėjas - Sąvoka „sukčiavimas mokesčių srityje“ - Pareiga ex officio konstatuoti sukčiavimą mokesčių srityje - Faktinio paslaugos suteikimo reikalavimas - Pareiga tvarkyti pakankamai detalią apskaitą - Teisminiai ginčai - Draudimas teismui sukčiavimą mokesčių srityje kvalifikuoti kaip nusikalstamą veiką ir pabloginti ieškovo padėtį)
   2014/C 93/25
   Proceso kalba: bulgarų

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Administrativen sad Sofia-grad

      Šalys pagrindinėje byloje

      Ieškovė: Maks Pen EOOD

      Atsakovas: Direktor na Direktsia „Obzhalvane i danachno-osiguritelna praktika“ Sofia, anksčiau — Direktor na Direktsia „Obzhalvane i upravlenie na izpalnenieto“ Sofia

      Dalykas

   Prašymas priimti prejudicinį sprendimą — Administrativen sad Sofia-grad — 2006 m. lapkričio 28 d. Tarybos direktyvos 2006/112/EB dėl pridėtinės vertės mokesčio bendros sistemos (OL L 347, p. 1) 63 straipsnio, 178 straipsnio 1 dalies a punkto, 226 straipsnio 1 dalies 6 punkto bei 242 ir 273 straipsnių aiškinimas — Sąvoka „sukčiavimas mokesčių srityje“ — Sąskaitoje faktūroje nurodytas teikėjas, neturintis darbuotojų, įrangos ir turto, būtinų norint teikti paslaugas — Buhalterinių įrodymų nebuvimas — Suklastotų dokumentų išrašymas, siekiant pagrįsti, kad paslauga suteikta — Nacionalinio teismo pareiga ex officio nustatyti, ar egzistuoja sukčiavimas mokesčių srityje — Teisės į atskaitą susiejimas su faktiniu paslaugos suteikimu — Reikalavimas laikytis tarptautinių apskaitos standartų ir tvarkyti detalią apskaitą taip, kad būtų galima kontroliuoti teisę į atskaitą — Galima būtinybė sąskaitose faktūrose nurodyti informaciją, susijusią su faktiniu paslaugos suteikimu — Nacionalinės teisės aktai, pagal kuriuos paslauga laikoma suteikta, kai įvykdytos iš šios paslaugos teikimo gautų pajamų pripažinimo sąlygos, remiantis taikytinais teisės aktais

      Rezoliucinė dalis

               1.

               2006 m. lapkričio 28 d. Tarybos direktyvą 2006/112/EB dėl pridėtinės vertės mokesčio bendros sistemos reikia aiškinti taip, kad ja draudžiama apmokestinamajam asmeniui atskaityti pridėtinės vertės mokestį, nurodytą paslaugų teikėjo išrašytose sąskaitose faktūrose, kai, nors paslauga suteikta, paaiškėja, kad ji iš tikrųjų nebuvo suteikta šio teikėjo ar jo subrangovo, nes, be kita ko, jie neturėjo reikalingų darbuotojų, įrangos ir turto, jų paslaugų teikimo išlaidos nepagrįstos jų apskaitoje ar nepasitvirtino asmenų, pasirašiusių tam tikrus dokumentus kaip teikėjai, tapatybė, su dviguba sąlyga, kad tokie veiksmai yra nesąžiningas elgesys ir kad atsižvelgiant į mokesčių institucijų pateiktus objektyvius įrodymus patvirtinta, kad apmokestinamasis asmuo žinojo arba turėjo žinoti, kad sandoris, kuriuo grindžiama teisė į atskaitą, susijęs su šiuo sukčiavimu, o tai turi patikrinti prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas.

               2.

               Kai nacionaliniai teismai turi pareigą ar teisę ex officio iškelti privaloma nacionalinės teisės norma grindžiamus teisinius pagrindus, jie turi tai daryti atsižvelgdami į privalomą Sąjungos teisės normą, kaip antai tą, kuria reikalaujama, kad nacionalinės institucijos ir teismai atsisakytų suteikti teisę į pridėtinės vertės mokesčio atskaitą, jeigu atsižvelgiant į objektyvius įrodymus patvirtinta, kad šia teise remiamasi sukčiaujant ar piktnaudžiaujant. Vertindami, ar šia teise į atskaitą remiamasi sukčiaujant ar piktnaudžiaujant, šie teismai nacionalinę teisę turi aiškinti kuo labiau atsižvelgdami į Direktyvos 2006/112 tekstą ir tikslą, kad būtų pasiektas joje numatytas rezultatas, dėl to iš jų reikalaujama imtis visų jų kompetencijai priskiriamų veiksmų atsižvelgiant į visą vidaus teisę ir taikant joje pripažintus aiškinimo metodus.

               3.

               Direktyvą 2006/112, visų pirma pagal jos 242 straipsnį reikalaujant, kad kiekvienas apmokestinamasis asmuo tvarkytų pakankamai detalią apskaitą, kad būtų galima taikyti pridėtinės vertės mokestį, o mokesčių administratorius galėtų jį patikrinti, reikia aiškinti taip, kad ja nedraudžiama atitinkamai valstybei narei, laikantis šios direktyvos 273 straipsnyje numatytų apribojimų, reikalauti, kad visi apmokestinamieji asmenys šiuo atžvilgiu laikytųsi visų nacionalinių apskaitos taisyklių, atitinkančių tarptautinius apskaitos standartus, jeigu šiuo klausimu nustatytos priemonės neviršija to, kas būtina tikslams užtikrinti tinkamą mokesčio surinkimą ir išvengti sukčiavimo pasiekti. Šiuo atžvilgiu Direktyva 2006/112 draudžiama nacionalinė nuostata, pagal kurią paslauga laikoma suteikta tada, kai įvykdytos iš atitinkamo paslaugos teikimo gautų pajamų pripažinimo sąlygos.

      (1)  OL C 79, 2013 3 16.


               7.7.2011

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 199/8

         2011 m. balandžio 11 d. ELPA priežiūros institucijos ieškinys Islandijai
   (Byla E-8/11)
   2011/C 199/04
   ELPA priežiūros institucija, atstovaujama Xavier Lewis ir Florence Simonetti, atliekančių ELPA priežiūros institucijos, 35, Rue Belliard, 1040 Brussels, Belgium, įgaliotinių funkcijas, 2011 m. balandžio 11 d. pateikė ieškinį Islandijai ELPA teisme.
   ELPA priežiūros institucija prašo ELPA teismo:

               1.

               Pripažinti, kad neužtikrinusi, kad kompetentingos institucijos sudarytų ir, jei reikia, patvirtintų visų pagrindinių jos teritorijos kelių, kuriais per metus pravažiuoja daugiau nei šeši milijonai transporto priemonių, strateginius triukšmo žemėlapius ir parengtų jų triukšmo veiklos planus, ir neužtikrinusi, kad strateginių triukšmo žemėlapių ir veiklos planų suvestinių informacija, kaip nurodyta Direktyvos VI priede, būtų išsiųsta ELPA priežiūros institucijai, Islandijos Respublika neįvykdė įsipareigojimų, susijusių su EEE susitarimo XX priedo 32g punkte nurodyto teisės akto (2002 m. birželio 25 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2002/49/EB dėl aplinkos triukšmo įvertinimo ir valdymo), suderinto su EEE susitarimu jo 1 protokolu, 7 straipsnio 1 dalimi, 8 straipsnio 1 dalimi ir 10 straipsniu.
               ir

               2.

               nurodyti Islandijos Respublikai padengti bylinėjimosi išlaidas.

      Teisinės bei faktinės aplinkybės ir teismui pateikti ieškinio pagrindai:

               —

               ELPA priežiūros institucija teigia, kad Islandija nesudarė visų pagrindinių kelių, kuriais per metus pravažiuoja daugiau kaip šeši milijonai transporto priemonių, triukšmo žemėlapių ir triukšmo veiklos planų.

               —

               ELPA priežiūros institucija teigia, kad taip Islandija pažeidė 2002 m. birželio 25 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2002/49/EB dėl aplinkos triukšmo įvertinimo ir valdymo, nurodytos EEE susitarimo XX priedo 32g punkte, 7 straipsnio 1 dalį, 8 straipsnio 1 dalį ir 10 straipsnį.


title: Byla T-304/15: 2017 m. gegužės 11 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Abdulkarim/Taryba (Bendra užsienio ir saugumo politika — Ribojamosios priemonės Sirijai — Lėšų įšaldymas — Akivaizdi vertinimo klaida)

text:
               3.7.2017

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 213/27

         2017 m. gegužės 11 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Abdulkarim/Taryba

   (Byla T-304/15) (1)

   ((Bendra užsienio ir saugumo politika - Ribojamosios priemonės Sirijai - Lėšų įšaldymas - Akivaizdi vertinimo klaida))
   (2017/C 213/36)
   Proceso kalba: prancūzų

      Šalys

      Ieškovas: Mouhamed Wael Abdulkarim (Dubajus, Jungtiniai Arabų Emyratai), atstovaujamas advokatų J.-P. Buyle ir L. Cloquet

      Atsakovė: Europos Sąjungos Taryba, atstovaujama iš pradžių G. Étienne ir N. Rouam, vėliau – G. Étienne ir S. Kyriakopoulou ir galiausiai – S. Kyriakopoulou

      Dalykas

   SESV 263 straipsniu grindžiamas prašymas panaikinti 2015 m. kovo 6 d. Tarybos įgyvendinimo sprendimą (BUSP) 2015/383, kuriuo įgyvendinamas Sprendimas 2013/255/BUSP dėl ribojamųjų priemonių Sirijai (OL L 64, 2015, p. 41) ir 2015 m. kovo 6 d. Tarybos įgyvendinimo reglamentą (ES) 2015/375, kuriuo įgyvendinamas Reglamentas (ES) Nr. 36/2012 dėl ribojamųjų priemonių, atsižvelgiant į padėtį Sirijoje (OL L 64, 2015, p. 10), tiek, kiek ieškovo pavardė buvo įtraukta į asmenų ir subjektų, kuriems taikomos ribojamosios priemonės, sąrašą.

      Rezoliucinė dalis

               1.

               Panaikinti 2015 m. kovo 6 d. Tarybos įgyvendinimo sprendimą (BUSP) 2015/383, kuriuo įgyvendinamas Sprendimas 2013/255/BUSP dėl ribojamųjų priemonių Sirijai, ir 2015 m. kovo 6 d. Tarybos įgyvendinimo reglamentą (ES) 2015/375, kuriuo įgyvendinamas Reglamentas (ES) Nr. 36/2012 dėl ribojamųjų priemonių, atsižvelgiant į padėtį Sirijoje), kiek jie susiję su Mouhamad Wael Abdulkarim.

               2.

               Europos Sąjungos Taryba padengia savo ir M. W. Abdulkarim bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 245, 2015 7 27.


title: 2005 m. vasario 16 d. Pirmosios Instancijos Teismo sprendimas (trečioji kolegija), Byloje T-284/03 Rosalinda Aycinena prieš Europos Bendrijų Komisiją (Tarnautojai — Paskyrimas į aukštesnį lygį — Pakopos suteikimas)

text:
               16.4.2005

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 93/27

      PIRMOSIOS INSTANCIJOS TEISMO SPRENDIMAS

   (trečioji kolegija)
   2005 m. vasario 16 d.
   Byloje T-284/03 Rosalinda Aycinena prieš Europos Bendrijų Komisiją (1)

   (Tarnautojai - Paskyrimas į aukštesnį lygį - Pakopos suteikimas)
   (2005/C 93/55)
   Proceso kalba: prancūzų
   Byloje T-284/03 Rosalinda Aycinena, gyvenanti Briuselyje (Belgija), atstovaujama J.-N. Louis, E. Marchal, A. Coolen ir S. Orlandi, nurodžiusių adresą dokumentams įteikti Liuksemburge, prieš Europos Bendrijų Komisiją, atstovaujamą C. Berardis-Kayser, dėl prašymo panaikinti Komisijos sprendimą, kuriuo ieškovės paskyrimo metu jai galutinai suteikiama LA 6 lygio 1 pakopa, Pirmosios instancijos teismas (trečioji kolegija), kurį sudaro kolegijos pirmininkas M. Jaeger, teisėjai V. Tiili ir O. Czúcz; sekretorius H. Jung, 2005 m. vasario 16 d. priėmė sprendimą, kurio rezoliucinėje dalyje nurodyta:

               1)

               Atmesti ieškinį.

               2)

               Priteisti iš atsakovės bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 251, 2003 10 18.


title: Byla C-77/05 2007 m. gruodžio 18 d. Teisingumo Teismo (didžioji kolegija) sprendimas Jungtinė Didžiosios Britanijos ir Šiaurės Airijos Karalystė prieš Europos Sąjungos Tarybą (Reglamentas (EB) Nr. 2007/2004 — Europos operatyvaus bendradarbiavimo prie Europos Sąjungos valstybių narių išorės sienų valdymo agentūros įsteigimas — Galiojimas)

text:
               23.2.2008

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 51/5

         2007 m. gruodžio 18 d. Teisingumo Teismo (didžioji kolegija) sprendimas Jungtinė Didžiosios Britanijos ir Šiaurės Airijos Karalystė prieš Europos Sąjungos Tarybą

   (Byla C-77/05) (1)

   (Reglamentas (EB) Nr. 2007/2004 - Europos operatyvaus bendradarbiavimo prie Europos Sąjungos valstybių narių išorės sienų valdymo agentūros įsteigimas - Galiojimas)
   (2008/C 51/08)
   Proceso kalba: anglų
   Šalys

      Ieškovė: Jungtinė Didžiosios Britanijos ir Šiaurės Airijos Karalystė, atstovaujama E. O'Neill ir C. Gibbs bei barrister A. Dashwood

      Ieškovės pusėje įstojusios į bylą šalys: Airija, atstovaujama D. O'Hagan, SC A. Collins ir BL McGarry,), Lenkijos Respublika, atstovaujama J. Pietras, Slovakijos Respublika, atstovaujama R. Procházka, J. Čorba ir B. Ricziová

      Atsakovė: Europos Sąjungos Taryba, atstovaujama J. Schutte ir R. Szostak

      Atsakovės pusėje įstojusios į bylą šalys: Ispanijos Karalystė, atstovaujama J. M. Rodríguez Cárcamo, Europos Bendrijų Komisija, atstovaujama C. O'Reilly
   Dalykas
   2004 m. spalio 26 d. Tarybos reglamento Nr. 2007/2004, įsteigiančio Europos operatyvaus bendradarbiavimo prie Europos Sąjungos valstybių narių išorės sienų valdymo agentūrą (OL L 349, p. 1), panaikinimas
   Rezoliucinė dalis

               1.

               Atmesti ieškinį.

               2.

               Priteisti iš Jungtinės Didžiosios Britanijos ir Šiaurės Airijos Karalystės bylinėjimosi išlaidas.

               3.

               Ispanijos Karalystė, Airija, Lenkijos Respublika, Slovakijos Respublika ir Europos Bendrijų Komisija padengia savo bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 82, 2005 4 2.


title: Byla T-448/15: 2015 m. rugpjūčio 6 d. pareikštas ieškinys byloje EEB/Komisija

text:
               5.10.2015

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 328/27

         2015 m. rugpjūčio 6 d. pareikštas ieškinys byloje EEB/Komisija

   (Byla T-448/15)
   (2015/C 328/25)
   Proceso kalba: anglų

      Šalys

      Ieškovas: European Environmental Bureau (EEB) (Briuselis, Belgija), atstovaujamas advokato B. Kloostra

      Atsakovė: Europos Komisija

      Reikalavimai

   Ieškovas Bendrojo Teismo prašo:

               —

               pripažinti, kad Komisija pažeidė Reglamentą (EB) Nr. 1367/2006 ir Orhuso konvenciją, tai yra:

                           a.

                           Reglamento (EB) Nr. 1367/2006 (1) 1 straipsnio 1 dalies a punktą, 3 straipsnį ir 6 straipsnio 1 dalį, kadangi neaiškino šių nuostatų pagal Orhuso konvencijos 4 straipsnio 1, 3 ir 4 dalis ir (arba) tiesiogiai netaikė Orhuso konvencijos 4 straipsnio 1, 3 ir 4 dalių informacijai apie aplinką, nes Reglamento (EB) Nr. 1367/2006 3 straipsnis ir 6 straipsnio 1 dalis yra nesuderinami su Orhuso konvencijos 4 straipsnio 1, 3 ir 4 dalimis ir pagal juos Reglamento (EB) Nr. 1049/2001 (2) 4 straipsnio 3 dalyje nurodyti atsisakymo pagrindai neteisėtai taikomi informacijai apie aplinką;

                           b.

                           Reglamento (EB) Nr. 1367/2006 6 straipsnio 1 dalį, kadangi neaiškino ir netaikė Reglamento (EB) Nr. 1049/2001 4 straipsnio 3 dalyje nurodytų atsisakymo pagrindų siaurai ir (arba) neatsižvelgė į viešąjį interesą atskleisti informaciją apie aplinką ir (arba) neatsižvelgė į tai, kad aptariama informacija susijusi su dujų ar teršalų išmetimu į aplinką;

               —

               pripažinti, kad Komisija pažeidė Reglamentą (EB) Nr. 1049/2001, tai yra:

                           a.

                           Reglamento (EB) Nr. 1049/2001 4 straipsnio 3 dalį, nes nenurodė išsamių atsisakymo leisti susipažinti su susijusiais dokumentais motyvų;

                           b.

                           Reglamento (EB) Nr. 1049/2001 4 straipsnio 3 dalį, nes šios nuostatos pirmą pastraipą taikė dokumentams, susijusiems su baigtu sprendimų priėmimo procesu;

                           c.

                           Reglamento (EB) Nr. 1049/2001 4 straipsnio 3 dalį, nes pakankamai neįvertino, ar buvo viršesnis viešasis interesas atskleisti dokumentus;

                           d.

                           Reglamento (EB) Nr. 1049/2001 6 straipsnio 3 dalį, 7 straipsnio 1 ir 3 dalis bei 8 straipsnio 1 ir 2 dalis, nes nesiėmė priemonių neformaliai pasitarti, kad būtų surastas teisingas sprendimas, ir nepriėmė sprendimo per nustatytus terminus;

               —

               priteisti iš ES, kurią atstovauja Komisija, bet kokius nuostolius, įskaitant palūkanas, kurių dydį, ne mažiau nei 1 EUR, turėtų nustatyti Bendrasis Teismas, ir kuriuos EEB patyrė dėl to, kad jam laiku neleista susipažinti su prašomais dokumentais, kurių Komisija neatskleidė per Reglamento (EB) Nr. 1049/2001 7 straipsnio 1 ir 3 dalyse bei 8 straipsnio 1 ir 2 dalyse nustatytus terminus;

               —

               panaikinti ginčijamą 2015 m. birželio 1 d. Komisijos sprendimą; ir

               —

               priteisti iš Komisijos bylinėjimosi išlaidas, įskaitant tas išlaidas, kurias patyrė į bylą įstojusios šalys.

      Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

   Grįsdamas ieškinį ieškovas nurodo šiuos argumentus ir ieškinio pagrindus dėl Komisijos reglamentų (EB) Nr. 1367/2006 ir 1049/2001 bei Orhuso konvencijos (3) pažeidimo:

               1.

               Pirmasis ieškinio pagrindas susijęs su Reglamento (EB) Nr. 1367/2006 1 straipsnio 1 dalies a punkto, 3 straipsnio ir 6 straipsnio 1 dalies ir (arba) Orhuso konvencijos 4 straipsnio 1, 3 ir 4 dalių pažeidimu.

                           —

                           Prašoma informacija yra informacija apie aplinką, kaip numatyta Orhuso konvencijoje ir Reglamento (EB) Nr. 1367/2006 2 straipsnio d punkto iii papunktyje, 3 straipsnyje ir 6 straipsnio 1 dalyje;

                           —

                           Reglamento (EB) Nr. 1367/2006 3 straipsnis ir 6 straipsnio 1 dalis yra nesuderinami su Orhuso konvencijos 4 straipsnio 3 ir 4 dalimis ir remiantis jais Reglamento (EB) Nr. 1049/2001 4 straipsnio 3 dalyje nurodyti atsisakymo pagrindai neteisėtai taikomi informacijai apie aplinką;

                           —

                           Komisija pažeidė Reglamento (EB) Nr. 1367/2006 6 straipsnio 1 dalį dėl siauro pagrindinės taisyklės, susijusios su informacijos atskleidimu, išimčių aiškinimo, dėl pareigos derinti interesus ir dėl „dujų ar teršalų išmetimo taisyklės“.

               2.

               Antrasis ieškinio pagrindas susijęs su Reglamento (EB) Nr. 1049/2001 4 straipsnio 3 dalies pažeidimu.

                           —

                           Reglamento (EB) Nr. 1049/2001 4 straipsnio 3 dalies pirmoje pastraipoje nustatytas atsisakymo pagrindas netaikomas prašomiems dokumentams;

                           —

                           prašomų dokumentų atskleidimas rimtai nekenkia Komisijos sprendimų priėmimo procesui;

                           —

                           Reglamento (EB) Nr. 1049/2001 4 straipsnio 3 dalis pažeista Komisijai netinkamai suderinus neatskleidimu ginamus interesus ir viešąjį interesą atskleisti susijusius dokumentus.

               3.

               Trečiasis ieškinio pagrindas susijęs su Reglamento (EB) Nr. 1049/2001 7 straipsnio 1 ir 3 dalių ir 8 straipsnio 1 ir 2 dalių pažeidimu.

               4.

               Ketvirtasis ieškinio pagrindas, susijęs su ieškiniu dėl žalos atlyginimo pagal SESV 340 straipsnį ir su Reglamento (EB) Nr. 1049/2001 7 straipsnio 1 ir 3 dalių ir 8 straipsnio 1 ir 2 dalių pažeidimu.

      (1)  2006 m. rugsėjo 6 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (EB) Nr. 1367/2006 dėl Orhuso konvencijos dėl teisės gauti informaciją, visuomenės dalyvavimo priimant sprendimus ir teisės kreiptis į teismus aplinkosaugos klausimais nuostatų taikymo Bendrijos institucijoms ir organams (OL L 264, 2006 9 25, p. 13).

      (2)  2001 m. gegužės 30 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (EB) Nr. 1049/2001 dėl galimybės visuomenei susipažinti su Europos Parlamento, Tarybos ir Komisijos dokumentais (OL L 145, 2001 5 31, p. 43; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 1 sk., 3 t., p. 331).

      (3)  Konvencija dėl teisės gauti informaciją, visuomenės dalyvavimo priimant sprendimus ir teisės kreiptis į teismus aplinkosaugos klausimais, pasirašyta Orhuse 1998 m. birželio 25 d. ir Europos bendrijos vardu patvirtinta 2005 m. vasario 17 d. Tarybos sprendimu 2005/370/EB (Orhuso konvencija) (OL L 124, 2005 5 17, p. 1).


title: 2005 m. liepos 5 d. Pirmosios Instancijos Teismo Pirmininko nutartis, Byloje T-117/05 R Andreas Rodenbröker prieš Europos Bendrijų Komisiją (Laikinųjų apsaugos priemonių taikymo procedūra — Prašymas sustabdyti vykdymą — Direktyva 92/43/EEB — Skuba — Nebuvimas)

text:
               17.9.2005

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 229/24

      PIRMOSIOS INSTANCIJOS TEISMO PIRMININKO NUTARTIS

   2005 m. liepos 5 d.
   Byloje T-117/05 R Andreas Rodenbröker prieš Europos Bendrijų Komisiją

   (Laikinųjų apsaugos priemonių taikymo procedūra - Prašymas sustabdyti vykdymą - Direktyva 92/43/EEB - Skuba - Nebuvimas)
   (2005/C 229/52)
   Proceso kalba: vokiečių
   Byloje T-117/05 R Andreas Rodenbröker, gyvenantis Hövelhof (Vokietija), ir 81 kitas ieškovas, kurių pavardės nurodytos šios nutarties priede, atstovaujami advokato H. Glatzel, prieš Europos Bendrijų Komisiją, atstovaujamą M. van Beek ir B. Schima, nurodžiusių adresą dokumentams įteikti Liuksemburge, dėl prašymo, kuriuo siekiama sustabdyti 2004 m. gruodžio 7 d. Komisijos sprendimo 2004/813/EB, pagal Tarybos direktyvą 92/43/EEB patvirtinančio Atlanto biogeografinio regiono Bendrijos svarbos teritorijų sąrašą (OL L 387, 2004, p. 1), vykdymą, Pirmosios instancijos teismo pirmininkas 2005 m. liepos 5 d. priėmė nutartį, kurios rezoliucinėje dalyje nurodyta:

               1.

               Atmesti prašymą taikyti laikinąsias apsaugos priemones.

               2.

               Atidėti klausimo dėl bylinėjimosi išlaidų nagrinėjimą.


title: Byla C-574/12: 2012 m. gruodžio 7 d. Supremo Tribunal Administrativo (Portugalija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Centro Hospitalar de Setúbal, EPE, Serviço de Utilização Comum dos Hospitais ( SUCH ) prieš Eurest Portugal — Sociedade Europeia de Restaurantes L da

text:
               16.3.2013

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 79/5

         2012 m. gruodžio 7 d.Supremo Tribunal Administrativo (Portugalija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Centro Hospitalar de Setúbal, EPE, Serviço de Utilização Comum dos Hospitais (SUCH) prieš Eurest Portugal — Sociedade Europeia de Restaurantes Lda

   (Byla C-574/12)
   2013/C 79/09
   Proceso kalba: portugalų

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Supremo Tribunal Administrativo

      Šalys pagrindinėje byloje

      Kasatoriai ir atsakovai: Centro Hospitalar de Setúbal, EPE, Serviço de Utilização Comum dos Hospitais (SUCH)

      Pareiškėja: Eurest Portugal — Sociedade Europeia de Restaurantes Lda

      Prejudiciniai klausimai

               1.

               Ar su Bendrijos doktrina dėl sutarčių sudarymo in house suderinama tai, kad viešoji ligoninė, nesilaikydama įstatyme numatytos atitinkamos sutarties sudarymo tvarkos, sutartį dėl jos kompetencijai priklausančių ligonių maitinimo paslaugos teikimo sudaro su pelno nesiekiančia asociacija, kuriai ji priklauso ir kurios paskirtis vykdyti su viešąja paslauga susijusią užduotį sveikatos srityje siekiant didesnio jos narių veiksmingumo ir efektyvumo, ir taip šiai asociacijai perleidžia su savo funkcijomis šioje srityje susijusią atsakomybę, jei, remiantis šios asociacijos įstatais, jos nariais gali būti ne tik viešojo sektoriaus, bet ir socialinio sektoriaus įstaigos, atsižvelgiant į tai, kad sutarties sudarymo momentu iš visų 88 asociacijos narių 23 nariai buvo privačios socialinio solidarumo įstaigos (IPSS), kurios visos buvo pelno nesiekiančios organizacijos, iš kurių tam tikros užsiėmė labdaringa veikla?

               2.

               Ar galima pripažinti, kad subjektas, su kuriuo sudaryta sutartis, paklūsta viešojo sektoriaus narių sprendimams taip, kad šie atskirai ar kartu jį kontroliuoja analogiškai, kaip savo tarnybas, jei, remiantis jo įstatais, subjektas, su kuriuo sudaryta sutartis, turi užtikrinti, kad didžioji dalis balso teisių priklausytų jo nariams, kurių atžvilgiu valdymo, priežiūros ir kontrolės įgaliojimus įgyvendina už sveikatos sritį atsakingas vyriausybės narys, atsižvelgiant į tai, kad valdybos daugumą taip pat sudaro viešojo sektoriaus nariai?

               3.

               Ar, atsižvelgiant į Bendrijos doktriną dėl sutarčių sudarymo in house, galima pripažinti, kad tenkinamas „analogiškos kontrolės“ reikalavimas, kai pagal subjekto, su kuriuo sudaryta sutartis, įstatus jo atžvilgiu kontrolės įgaliojimus įgyvendina už sveikatos sritį atsakingas vyriausybės narys, kuris skiria valdybos pirmininką ir jo pavaduotoją, tvirtina visuotinio susirinkimo sprendimus dėl paskolos, dėl kurios bendras įsiskolinimas sudaro 75 % ir daugiau nuosavo kapitalo, užfiksuoto ankstesniais finansiniais metais, paėmimo, tvirtina sprendimus dėl įstatų pakeitimo, tvirtina visuotinio susirinkimo sprendimus dėl subjekto, su kuriuo sudaryta sutartis, likvidavimo ir nustato, kam atitenka tokio subjekto turtas tokio likvidavimo atveju?

               4.

               Ar tai, kad subjektas, su kuriuo sudaryta sutartis, yra didelė ir sudėtinga visoje Portugalijos teritorijoje veikianti organizacija, kurios nariai paprastai yra Serviço Nacional de Saúde tarnybos ir institucijos, įskaitant didžiausias šalies ligonines, kurios apyvarta sudaro apie 90 milijonų eurų, o jos išskirtiniais rodikliais pasižyminti veikla apima įvairias ir sudėtingas sritis, kur dirba daugiau nei 3 300 darbuotojų, ir kuriai priklauso dviejų papildomų įmonių grupių ir prekybos bendrovių kapitalo dalys, reiškia, jog jo santykiai su viešojo sektoriaus nariais gali būti kvalifikuojami paprasčiausiai kaip vidaus arba in house?

               5.

               Ar tai, kad subjektas, su kuriuo sudaryta sutartis, remiantis jo įstatais, gali konkurencijos sąlygomis teikti paslaugas viešojo sektoriaus įstaigoms, kurios nėra jo narės, arba užsienio ar nacionalinėms privačioms įstaigoms, i) jeigu dėl to neatsiranda nuostolių ar žalos jo nariams ir tai naudinga jiems ir subjektui, su kuriuo sudaryta sutartis, tiek ekonomiškai, tiek technologijų plėtojimo ir panaudojimo prasme ir ii) jeigu tokios paslaugos, už kurias išrašomos sąskaitos faktūros, sudaro ne daugiau kaip 20 % bendros metinės apyvartos, užfiksuotos ankstesniais finansiniais metais, leidžia teigti, jog tenkinamas sutarties sudarymui in house keliamas reikalavimas, būtent dėl „pagrindinės veiklos paskirties“, numatytas CCP (1) 5 straipsnio 2 dalies b punkte?

               6.

               Jei atsakymo į bet kurį iš pirmiau pateiktų klausimų neužtektų tam, kad būtų galima nuspręsti, atsižvelgiant į Bendrijos doktriną dėl viešojo pirkimo sutarčių sudarymo in house, ar buvo tenkinami CCP 5 straipsnio 2 dalyje numatyti reikalavimai, ar iš visų šių atsakymų galima susidaryti nuomonę, kad vykdytas tokios rūšies viešasis pirkimas?

      (1)  Viešojo pirkimo sutarčių kodeksas.


title: Byla F-121/11: 2011 m. lapkričio 22 d. pareikštas ieškinys byloje ZZ prieš Komisiją

text:
               28.1.2012

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 25/72

      2011 m. lapkričio 22 d. pareikštas ieškinys byloje ZZ prieš Komisiją

      (Byla F-121/11)
      (2012/C 25/140)
      Proceso kalba: prancūzų

         Šalys

         Ieškovas: ZZ, atstovaujamas advokatų L. Levi ir C. Bernard-Glanz

         Atsakovė: Europos Komisija

         Ginčo dalykas bei aprašymas

      Sprendimų, kuriais Ispros išmokų biuras atsisakė Jordanijoje pareigas einančiam pareigūnui suteikti leidimą dėl transporto ir lydėjimo išlaidų, kurias šis patyrė tam, kad jo sūnus galėtų lankyti psichoterapijos kursus prancūzų kalba — vaiko gimtąja kalba — Beirute (Libanas), panaikinimas.

         Ieškovo reikalavimai

                  —

                  Panaikinti atsisakymus suteikti ieškovo prašomą leidimą dėl medicinos paslaugų teikimo jo sūnui, jo sutuoktinei ir jam pačiam, kylančius iš trijų sprendimų, kuriuos priėmė Europos Komisijos Ispros išmokų biuro vadovas atitinkamai 2011 m. vasario 22 d., kovo 10 d. ir balandžio 18 d.

                  —

                  Panaikinti 2011 m. rugpjūčio 12 d. Europos Komisijos Žmogiškųjų išteklių ir saugumo generalinio direktorato D direktorato direktoriaus, veikiančio kaip sudaryti sutartis įgaliota tarnyba (SSĮT), sprendimą atmesti ieškovo pagal Europos Sąjungos pareigūnų tarnybos nuostatų 90 straipsnio 2 dalį pateiktą skundą.

                  —

                  Priteisti iš Komisijos bylinėjimosi išlaidas.


title: Byla C-127/15: 2016 m. gruodžio 8 d. Teisingumo Teismo (trečioji kolegija) sprendimas byloje (Oberster Gerichtshof (Austrija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Verein für Konsumenteninformation/INKO, Inkasso GmbH (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą — Direktyva 2008/48/EB — Vartotojų apsauga — Vartojimo kreditas — 2 straipsnio 2 dalies j punktas — Skolų restruktūrizavimo susitarimai — Neatlygintinai atidėtas mokėjimas — 3 straipsnio f punktas — Kredito tarpininkai — Kreditorių vardu veikiančios skolų išieškojimo bendrovės)

text:
               6.2.2017

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 38/2

         2016 m. gruodžio 8 d. Teisingumo Teismo (trečioji kolegija) sprendimas byloje (Oberster Gerichtshof (Austrija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Verein für Konsumenteninformation/INKO, Inkasso GmbH

   (Byla C-127/15) (1)

   ((Prašymas priimti prejudicinį sprendimą - Direktyva 2008/48/EB - Vartotojų apsauga - Vartojimo kreditas - 2 straipsnio 2 dalies j punktas - Skolų restruktūrizavimo susitarimai - Neatlygintinai atidėtas mokėjimas - 3 straipsnio f punktas - Kredito tarpininkai - Kreditorių vardu veikiančios skolų išieškojimo bendrovės))
   (2017/C 038/02)
   Proceso kalba: vokiečių

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Oberster Gerichtshof

      Šalys pagrindinėje byloje

      Kasatorė: Verein für Konsumenteninformation

      Kita kasacinio proceso šalis: INKO, Inkasso GmbH

      Rezoliucinė dalis

               1.

               2008 m. balandžio 23 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2008/48/EB dėl vartojimo kredito sutarčių ir panaikinančios Tarybos direktyvą 87/102/EEB 2 straipsnio 2 dalies j punktas turi būti aiškinamas taip, kad kredito restruktūrizavimo susitarimas, kurį, vartotojui negrąžinant skolos, sudaro vartotojas ir kreditorius per skolų išieškojimo agentūrą, nėra susijęs su „nemokamai [neatlygintinai]“ atidėtu mokėjimu, kaip tai suprantama pagal tą nuostatą, jeigu šiuo susitarimu vartotojas įsipareigoja grąžinti visą šio kredito sumą ir mokėti palūkanas ar mokesčius, nenumatytus pradinėje sutartyje, pagal kurią buvo suteiktas minėtas kreditas.

               2.

               Direktyvos 2008/48 3 straipsnio f punktas ir 7 straipsnis turi būti aiškinami taip, kad skolų išieškojimo agentūra, kuri kreditoriaus vardu sudaro negrąžinto kredito restruktūrizavimo susitarimą, tačiau atlieka kredito tarpininko funkciją tik kaip papildomą funkciją (tai turi patikrinti prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas), turi būti laikoma „kredito tarpininke“, kaip ji suprantama pagal šio 3 straipsnio f punktą, ir jai neturi būti taikoma pareiga suteikti vartotojui ikisutartinę informaciją, kaip ji suprantama pagal tos direktyvos 5 ir 6 straipsnius.

      (1)  OL C 205, 2015 6 22.


title: Byla C-501/04 Europos Bendrijų Komisijos 2004 m. gruodžio 6 d. pareikštas ieškinys Ispanijos Karalystei

text:
               22.1.2005

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 19/16

         Europos Bendrijų Komisijos 2004 m. gruodžio 6 d. pareikštas ieškinys Ispanijos Karalystei
   (Byla C-501/04)
   (2005/C 19/31)
   Proceso kalba: ispanų
   2004 m. gruodžio 6 d. Europos Bendrijų Teisingumo Teisme buvo pareikštas Europos Bendrijų Komisijos, atstovaujamos Patarėjo teisės klausimais Enrico Traversa ir jos Teisės tarnybos darbuotojo Ramón Vidal Puig, nurodžiusių adresą dokumentams įteikti Liuksemburge, ieškinys Ispanijos Karalystei.
   Europos Bendrijų Komisija Teisingumo Teismo prašo:

               —

               pripažinti, kad suteikdama draudėjams galimybę portfelio perdavimo atveju nutraukti sutartis, sudarytas remiantis įsisteigimo teise arba laisve teikti paslaugas, jei perdavėjas ir (arba) perėmėjas yra Ispanijoje nereziduojančios draudimo įmonės (nereziduojanti draudimo įmonė), tačiau nesuteikiant šios galimybės, jei perdavimas įvyksta tarp Ispanijos įmonių, Ispanijos Karalystė neįvykdė savo įsipareigojimų pagal:

                           —

                           1992 m. birželio 18 d. Tarybos direktyvos 92/49/EEB (1) dėl įstatymų ir kitų teisės aktų, susijusių su tiesioginiu draudimu, išskyrus gyvybės draudimą, derinimo, iš dalies keičiančios Direktyvas 73/239/EEB ir 88/357/EEB, 12 straipsnio 6 dalį;

                           —

                           2002 m. lapkričio 5 d. Direktyvos 2002/83/EB (2) dėl gyvybės draudimo 14 straipsnio 5 dalį.

               —

               priteisti iš Ispanijos Karalystės bylinėjimosi išlaidas.

         Teisiniai pagrindai ir pagrindiniai argumentai
   Nors pagal Direktyvos 92/49 12 straipsnio 6 dalį ir Direktyvos 2002/83 14 straipsnio 5 dalį valstybės narės gali suteikti galimybę nutraukti sutartis, valstybė narė tiesiogiai ar netiesiogiai pažeidžia nurodytas nuostatas, jei suteikdama nurodytą galimybę tiesiogiai ar netiesiogiai diskriminuoja aptariamoje valstybėje narėje reziduojančias draudimo įmones ir kitų valstybių narių draudimo įmones, šioje valstybėje narėje veikiančias remiantis įsisteigimo teise arba laisve teikti paslaugas.
   Ispanijos režimas yra diskriminacinis, nes išskiria ir palankiau traktuoja Ispanijos nei kitų valstybių narių draudimo įmonių galimybę nutraukti sutartis, nesant objektyvių aptariamų situacijų skirtumų.
   Skirtingas traktavimas negali būti pateisinamas su vartotojų apsauga susijusiomis priežastimis.

      (1)  OL L 228, 1992 8 11, p. 1.

      (2)  OL L 345, 2002 12 19, p. 1.


title: Byla C-193/12: 2013 m. birželio 13 d. Teisingumo Teismo (septintoji kolegija) sprendimas byloje Europos Komisija prieš Prancūzijos Respubliką (Valstybės įsipareigojimų neįvykdymas — Direktyva 91/676/EEB — Vandenų apsauga nuo taršos nitratais iš žemės ūkio šaltinių — Pažeidžiamų zonų nustatymas — Pernelyg didelis nitratų kiekis — Eutrofizacija — Pareiga kas ketverius metus atlikti peržiūrą)

text:
               3.8.2013

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 225/33

         2013 m. birželio 13 d. Teisingumo Teismo (septintoji kolegija) sprendimas byloje Europos Komisija prieš Prancūzijos Respubliką

   (Byla C-193/12) (1)

   (Valstybės įsipareigojimų neįvykdymas - Direktyva 91/676/EEB - Vandenų apsauga nuo taršos nitratais iš žemės ūkio šaltinių - Pažeidžiamų zonų nustatymas - Pernelyg didelis nitratų kiekis - Eutrofizacija - Pareiga kas ketverius metus atlikti peržiūrą)
   2013/C 225/55
   Proceso kalba: prancūzų

      Šalys

      Ieškovė: Europos Komisija, atstovaujama J. Hottiaux ir B. Simon

      Atsakovė: Prancūzijos Respublika, atstovaujama G. de Bergues ir S. Menez

      Dalykas

   Valstybės įsipareigojimų neįvykdymas — 1991 m. gruodžio 12 d. Tarybos direktyvos 91/676/EEB dėl vandenų apsaugos nuo taršos nitratais iš žemės ūkio šaltinių (OL L 375, p. 1; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 15 sk., 2 t., p. 68) 3 straipsnio 1 ir 4 dalių ir I priedo pažeidimas — Neišsamus pažeidžiamų zonų nustatymas — Pernelyg didelis nitratų kiekis — Eutrofizacija — Neteisinga kas ketveri metai atliekama peržiūra

      Rezoliucinė dalis

               1.

               Nepriskyrusi prie pažeidžiamų zonų kelių zonų, kuriose yra paviršinių ir gruntinių vandens telkinių, kurie yra ar gali būti paveikti pernelyg didelio nitratų kiekio ir (arba) eutrofizacijos, Prancūzijos Respublika neįvykdė įsipareigojimų pagal 1991 m. gruodžio 12 d. Tarybos direktyvos 91/676/EEB dėl vandenų apsaugos nuo taršos nitratais iš žemės ūkio šaltinių 3 straipsnio 1 ir 4 dalis ir I priedą.

               2.

               Priteisti iš Prancūzijos Respublikos bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 217, 2012 7 21.


title: Byla T-416/04 2006 m. rugsėjo 27 d. Pirmosios instancijos teismo sprendimas Kontouli prieš Tarybą (Pareigūnai — Invalidumo pensija — Korekcinis koeficientas — Nuolatinės gyvenamosios vietos nustatymas — Administracinio akto panaikinimas — Teisėti lūkesčiai)

text:
               2.12.2006

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 294/46

         2006 m. rugsėjo 27 d. Pirmosios instancijos teismo sprendimas Kontouli prieš Tarybą
   (Byla T-416/04) (1)

   (Pareigūnai - Invalidumo pensija - Korekcinis koeficientas - Nuolatinės gyvenamosios vietos nustatymas - Administracinio akto panaikinimas - Teisėti lūkesčiai)
   (2006/C 294/96)
   Proceso kalba: anglų
   Šalys

      Ieškovė: Anna Kontouli, atstovaujama iš pradžių advokatų V. Akritidis ir M. Tragalou, vėliau — V. Akritidis

      Atsakovė: Europos Sąjungos Taryba, atstovaujama M. Sims ir D. Zahariou
   Bylos dalykas
   Prašymas panaikinti 2003 m. gruodžio 5 d. Tarybos sprendimą, kuriuo panaikinta teisė ieškovės invalidumo pensijai taikyti Jungtinei Karalystei nustatytą korekcinį koeficientą, ir prašymas priteisti žalos atlyginimą su palūkanomis.
   Sprendimo rezoliucinė dalis

               1.

               Panaikinti 2003 m. gruodžio 5 d. Tarybos sprendimą, kuriuo panaikinta teisė ieškovės invalidumo pensijai taikyti Jungtinei Karalystei nustatytą korekcinį koeficientą, tiek, kiek juo ši teisė panaikinta atgaline data nuo 2003 m. gegužės 1 d. iki 2003 m. gruodžio 31 dienos.

               2.

               Atmesti kitą ieškinio dalį.

               3.

               Taryba padengia visas savo bylinėjimosi išlaidas ir trečdalį ieškovės bylinėjimosi išlaidų.

      (1)  OL C 31, 2005 2 5.


title: Byla T-440/13: 2013 m. rugpjūčio 12 d. pareikštas ieškinys byloje „Millano“ Krzysztof Kotas prieš VRDT (šokolado plytelės forma)

text:
               23.11.2013

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 344/57

         2013 m. rugpjūčio 12 d. pareikštas ieškinys byloje „Millano“ Krzysztof Kotas prieš VRDT (šokolado plytelės forma)

   (Byla T-440/13)
   2013/C 344/104
   Proceso kalba: lenkų

      Šalys

      Ieškovė: Zakład Wyrobów Cukierniczych „Millano“ Krzysztof Kotas (Przeźmierowo, Lenkija), atstovaujama advokato B. Kański

      Atsakovė: Vidaus rinkos derinimo tarnyba (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui)

      Reikalavimai

   Ieškovė Bendrojo Teismo prašo:

               —

               panaikinti 2013 m. gegužės 22 d. Vidaus rinkos derinimo tarnybos antrosios apeliacinės tarybos sprendimą byloje R 755/2012-2.

      Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

      Bendrijos prekių ženklas, su kuriuo susijęs ieškinys: erdvinis šokolado plytelės formos prekių ženklas 30 klasės prekėms — prekių ženklo paraiškos Nr. 10 359 602.

      Eksperto sprendimas: atmesti registracijos paraišką.

      Apeliacinės tarybos sprendimas: atmesti apeliaciją.

      Ieškinio pagrindai:2009 m. vasario 26 d. Tarybos reglamento (EB) Nr. 207/2009 7 straipsnio 1 dalies b punkto pažeidimas.


title: Byla T-306/10: 2010 m. liepos 23 d. pareikštas ieškinys byloje Yusef prieš Komisiją

text:
               25.9.2010

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 260/20

         2010 m. liepos 23 d. pareikštas ieškinys byloje Yusef prieš Komisiją

   (Byla T-306/10)
   ()
   2010/C 260/28
   Proceso kalba: anglų

      Šalys

      Ieškovas: Hani El Sayyed Elsebai Yusef (Londonas, Jungtinė Karalystė), atstovaujamas baristerio E. Grieves ir solisitoriaus H. Miller

      Atsakovė: Europos Komisija

      Ieškovo reikalavimai

               —

               Pripažinti, kad Komisija neteisėtai nesiėmė veiksmų ir neišbraukė ieškovo pavardės iš Tarybos reglamento (EB) Nr. 881/2002 1 priedo.

               —

               Nurodyti Komisijai nedelsiant išbraukti ieškovo pavardę iš minėto priedo.

               —

               Nurodyti Komisijai padengti ne tik savo, bet ir ieškovo patirtas išlaidas ir atlyginti bet kokias sumas, kurias Teisingumo Teismo kasa avansu išmokėjo nemokamai teisinei pagalbai suteikti.

      Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

   Remdamasis SESV 265 straipsniu ieškovas prašo, kad būtų panaikintas 2005 m. spalio 5 d. Komisijos reglamentas (EB) Nr. 1629/2005, 54-ąjį kartą iš dalies keičiantis Tarybos reglamentą (EB) Nr. 881/2002, nustatantį tam tikras specialias ribojančias priemones, taikomas tam tikriems asmenims ir organizacijoms, susijusiems su Osama bin Ladenu, Al-Quaida tinklu ir Talibanu, ir panaikinantis Tarybos reglamentą (EB) Nr. 467/2001 (1), tiek, kiek jis su juo susijęs.
   Grįsdamas savo ieškinį ieškovas nurodo tris pagrindus.
   Pirma, ieškovas teigia, kad Komisija savarankiškai jokiu momentu neperžiūrėjo jo įtraukimo į 1 priedą pagrindo ir nepareikalavo jokių tokio įtraukimo motyvų.
   Antra, jis teigia, kad Komisija nenurodė jokių jo įtraukimą į 1 priedą pateisinančių motyvų ir pažeidė jo teisę į veiksmingą teisminę gynybą, teisę į gynybą ir nuosavybės teises pagal Europos žmogaus teisių konvenciją.
   Trečia, jis tvirtina, kad neracionalu, jog Komisija neišbraukė ieškovo pavardės iš 1 priedo, nes neįvykdyti susiję įtraukimo į 1 priedą kriterijai ir Jungtinės Karalystės Užsienio ir Britų Sandraugos reikalų ministerija teigia, kad ieškovas nebeatitinka šių kriterijų.

      (1)  OL L 260, 2005, p. 10.


title: Byla C-325/09: 2009 m. rugpjūčio 12 d. Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division) (Jungtinė Karalystė) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Secretary of State for the Home Department prieš Maria Dias

text:
               24.10.2009

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 256/13

         2009 m. rugpjūčio 12 d. Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division) (Jungtinė Karalystė) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Secretary of State for the Home Department prieš Maria Dias
   (Byla C-325/09)
   2009/C 256/26
   Proceso kalba: anglų

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

   Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division)

      Šalys pagrindinėje byloje

      Ieškovė: Secretary of State for the Home Department

      Atsakovė: Maria Dias

      Prejudiciniai klausimai

               1.

               Jei Europos Sąjungos pilietė, esanti valstybėje narėje, kurios pilietė ji nėra, prieš perkeliant į nacionalinę teisę Direktyvą 2004/38/EB (1) turėjo teisėtai pagal Direktyvos 68/360/EEB (2) 4 straipsnio 2 dalį išduotą leidimą gyventi, tačiau galiojant leidimui savo valia tam tikrą laiką nedirbo, neturėjo pakankamai lėšų ir neatitiko tokio leidimo išdavimo sąlygų, ar šis asmuo vien dėl to, kad turėjo leidimą minėtu laikotarpiu išlieka asmeniu, kuris „legaliai gyveno“ priimančioje valstybėje narėje tam, jog pagal Direktyvos 2004/38/EB 16 straipsnio 1 dalį vėliau įgytų nuolatinę teisę gyventi?

               2.

               Jei iki 2006 m. balandžio 30 d. pasibaigę 5 metai ištisai gyvenant kaip darbuotojui yra netinkami, kad atsirastų teisė nuolat gyventi, įtvirtinta Direktyvos 2004/38 16 straipsnio 1 dalyje, ar dėl tokio ištisinio gyvenimo kaip darbuotojui nuolatinė teisė gyventi atsiranda tiesiogiai pagal ES sutarties 18 straipsnio 1 dalį dėl direktyvoje esančios spragos?

      (1)  2004 m. balandžio 29 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2004/38/EB dėl Sąjungos piliečių ir jų šeimos narių teisės laisvai judėti ir gyventi valstybių narių teritorijoje, iš dalies keičianti Reglamentą (EEB) Nr. 1612/68 ir panaikinanti Direktyvas 64/221/EEB, 68/360/EEB, 72/194/EEB, 73/148/EEB, 75/34/EEB, 75/35/EEB, 90/364/EEB, 90/365/EEB ir 93/96/EEB

      OL L 158, p. 77; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 5 sk., 5 t., p. 46.

      (2)  1968 m. spalio 15 d. Tarybos Direktyva dėl valstybių narių darbuotojų bei jų šeimų judėjimo ir teisės apsigyventi Bendrijoje apribojimų panaikinimo

      OL L 257, p. 13; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 5 sk., 1 t., p. 27.


               29.10.2005

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 271/28

         (2005/C 271/52)
   Paskutinis Teisingumo Teismo Europos Sąjungos Oficialiajame leidinyje skelbiamas leidinys

         OL C 257, 2005 10 15

   Skelbti leidiniai:

      OL C 243, 2005 10 1

      OL C 229, 2005 9 17

      OL C 217, 2005 9 3

      OL C 205, 2005 8 20

      OL C 193, 2005 8 6

      OL C 182, 2005 7 23

   Šiuos tekstus galite rasti adresu:

               EUR-Lex: http://europa.eu.int/eur-lex

               CELEX: http://europa.eu.int/celex


title: Byla C-341/14: 2014 m. liepos 14 d. Raad van State (Nyderlandai) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje J. Harmsen, kita proceso šalis: Burgemeester van Amsterdam

text:
               29.9.2014

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 339/9

         2014 m. liepos 14 d.Raad van State (Nyderlandai) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje J. Harmsen, kita proceso šalis: Burgemeester van Amsterdam

   (Byla C-341/14)
   2014/C 339/10
   Proceso kalba: nyderlandų

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Raad van State

      Šalys pagrindinėje byloje

      Apeliantas: J. Harmsen

      Kita proceso šalis: Burgemeester van Amsterdam

      Prejudiciniai klausimai

               1.

               Ar 2006 m. gruodžio 12 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2006/123/EB dėl paslaugų vidaus rinkoje (OL L 376, p. 36) III skyrius taikomas visiškai vidaus situacijoms ir ar nagrinėjant klausimą, ar šis skyrius taikomas, galioja Teisingumo Teismo praktika dėl Sutarties nuostatų dėl įsisteigimo laisvės ir laisvės teikti paslaugas visiškai vidaus situacijose?

               2.

               Jeigu į pirmąjį klausimą būtų atsakyta taip, kad Teisingumo Teismo praktika dėl Sutarties nuostatų dėl įsisteigimo laisvės ir laisvės teikti paslaugas visiškai vidaus situacijoje galioja nagrinėjant klausimą, ar <....> Direktyvos 2006/123/EB <...> III skyrius taikomas:

                           a)

                           Ar nacionaliniai teismai turi taikyti <...> Direktyvos 2006/123/EB <...> III skyrių tokiu atveju, koks nagrinėjamas pagrindinėje byloje, kai paslaugų teikėjas nei įsisteigęs užsienyje, nei teikia paslaugas užsienyje, bet vis tiek remiasi šiomis nuostatomis?

                           b)

                           Ar atsakant į šį klausimą svarbu, kad verslininkas paslaugas daugiausia teikia savarankiškai dirbančioms prostitutėms iš kitų nei Nyderlandai valstybių narių?

                           c)

                           Ar atsakant į šį klausimą reikia konstatuoti, ar kitose valstybėse narėse įsteigtos įmonės iš tiesų buvo ar bus suinteresuotos įsteigti vitrininį viešnamį Amsterdame?

               3.

               Jeigu paslaugų teikėjas gali remtis <...> Direktyvos 2006/123/EB <...> III skyriaus nuostatomis: ar šios direktyvos 10 straipsnio 2 dalies c punktu draudžiama priemonė, kaip antai nagrinėjama šioje byloje, pagal kurią vitrininių viešnamių savininkui leidžiama valandomis nuomoti kambarius prostitutėms tik tuomet, kai jos su verslininku gali bendrauti jam suprantama kalba?


title: Byla C-472/04 Europos Bendrijų Komisijos 2004 m. lapkričio 4 d. pareikštas ieškinys Italijos Respublikai

text:
               8.1.2005

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 6/31

         Europos Bendrijų Komisijos 2004 m. lapkričio 4 d. pareikštas ieškinys Italijos Respublikai
   (Byla C-472/04)
   (2005/C 6/58)
   Proceso kalba: italų
   2004 m. lapkričio 4 d. Europos Bendrijų Teisingumo Teisme buvo pareikštas Europos Bendrijų Komisijos, atstovaujamos Knut Simonsson ir Claudio Loggi, ieškinys Italijos Respublikai.
   Ieškovas Teisingumo Teismo prašo:

               —

               nuspręsti, kad nepriimdama (visų) įstatymų ir kitų teisės aktų nuostatų, būtinų įgyvendinti 2001 m. gruodžio 4 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvą 2001/96/EB (1) nustatančią sausakrūvių laivų saugaus pakrovimo ir iškrovimo suderintus reikalavimus ir tvarką, ar bent apie juos nepranešdama Komisijai, Italijos Respublika neįvykdė savo įsipareigojimų pagal šios Direktyvos 17 straipsnį.

               —

               priteisti iš Italijos Respublikos visas bylinėjimosi išlaidas.

         Teisiniai pagrindai ir pagrindiniai argumentai
   Direktyvos perkėlimo į nacionalinę teisę terminas baigėsi 2003 m. rugpjūčio 5 d..

      (1)  OL L 13, 2002 1 16, p. 9


title: Byla T-284/13 P: 2013 m. gegužės 22 d. Luigi Marcuccio pateiktas apeliacinis skundas dėl 2013 m. kovo 11 d. Tarnautojų teismo sprendimo byloje F-17/12 Marcuccio prieš Komisiją

text:
               20.7.2013

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 207/52

         2013 m. gegužės 22 d. Luigi Marcuccio pateiktas apeliacinis skundas dėl 2013 m. kovo 11 d. Tarnautojų teismo sprendimo byloje F-17/12 Marcuccio prieš Komisiją

   (Byla T-284/13 P)
   2013/C 207/86
   Proceso kalba: italų

      Šalys

      Apeliantė: Luigi Marcuccio (Trikazė, Italija), atstovaujama advokato G. Cipressa

      Kita proceso šalis: Europos Komisija

      Reikalavimai

   Apeliantas Bendrojo Teismo prašo:

               —

               panaikinti in toto ir be išimčių ginčijamą nutartį,

               —

               grąžinti bylą Tarnautojų Teismui nagrinėti iš naujo.

      Apeliacinio skundo pagrindai ir pagrindiniai argumentai

   Apeliacinio skundo pagrindai ir pagrindiniai argumentai yra tokie patys, kaip nurodyti byloje T-203/13 P, Marcuccio prieš Komisiją.


title: Byla C-540/13: 2015 m. balandžio 16 d. Teisingumo Teismo (ketvirtoji kolegija) sprendimas byloje Europos Parlamentas/Europos Sąjungos Taryba (Ieškinys dėl panaikinimo — Policijos ir teismų bendradarbiavimas baudžiamosiose bylose — Ankstesnio sprendimo įsigaliojimo datos nustatymas — Teisinio pagrindo nustatymas — Įsigaliojus Lisabonos sutarčiai taikytinas teisinis pagrindas — Pereinamojo laikotarpio nuostatos — Antrinis teisinis pagrindas — Konsultavimasis su Parlamentu)

text:
               15.6.2015

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 198/7

         2015 m. balandžio 16 d. Teisingumo Teismo (ketvirtoji kolegija) sprendimas byloje Europos Parlamentas/Europos Sąjungos Taryba

   (Byla C-540/13) (1)

   ((Ieškinys dėl panaikinimo - Policijos ir teismų bendradarbiavimas baudžiamosiose bylose - Ankstesnio sprendimo įsigaliojimo datos nustatymas - Teisinio pagrindo nustatymas - Įsigaliojus Lisabonos sutarčiai taikytinas teisinis pagrindas - Pereinamojo laikotarpio nuostatos - Antrinis teisinis pagrindas - Konsultavimasis su Parlamentu))
   (2015/C 198/08)
   Proceso kalba: prancūzų

      Šalys

      Ieškovas: Europos Parlamentas, atstovaujamas F. Drexler, A. Caiola ir M. Pencheva

      Atsakovė: Europos Sąjungos Taryba, atstovaujama K. Pleśniak ir A. F. Jensen

      Rezoliucinė dalis

               1.

               Panaikinti 2013 m. liepos 22 d. Tarybos sprendimą 2013/392/ES, kuriuo nustatoma Sprendimo 2008/633/TVR dėl valstybių narių paskirtų institucijų ir Europolo prieigos prie Vizų informacinės sistemos (VIS) teroristinių ir kitų sunkių nusikaltimų prevencijos, atskleidimo ir tyrimo tikslais įsigaliojimo data.

               2.

               Palikti galioti Sprendimo 2013/392 pasekmes, kol įsigalios šį sprendimą pakeičiantis naujas aktas.

               3.

               Priteisti iš Europos Sąjungos Tarybos bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 359, 2013 12 7.


title: Byla C-336/05 2006 m. birželio 13 d. Teisingumo Teismo nutartis ( Tribunal départamental des pensions du Morbihan (Prancūzija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Ameur Echouikh prieš Secrétaire d'Etat aux anciens combattants (Procedūros reglamento 104 straipsnio 3 dalies pirmoji pastraipa — Europos ir Viduržemio jūros šalių susitarimas EB-Marokas — 65 straipsnis — Nediskriminavimo principas socialinės apsaugos srityje — Kario invalidumo pensija)

text:
               16.9.2006

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 224/17

         2006 m. birželio 13 d. Teisingumo Teismo nutartis (Tribunal départamental des pensions du Morbihan (Prancūzija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Ameur Echouikh prieš Secrétaire d'Etat aux anciens combattants

   (Byla C-336/05) (1)

   (Procedūros reglamento 104 straipsnio 3 dalies pirmoji pastraipa - Europos ir Viduržemio jūros šalių susitarimas EB-Marokas - 65 straipsnis - Nediskriminavimo principas socialinės apsaugos srityje - Kario invalidumo pensija)
   (2006/C 224/31)
   Proceso kalba: prancūzų
   Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas
   Tribunal départamental des pensions du Morbihan
   Šalys

      Ieškovas: Ameur Echouikh
   Atsakovė: Secrétaire d'Etat aux anciens combattants
   Dalykas
   Prašymas priimti prejudicinį sprendimą – Tribunal départemental des pensions militaires du Morbihan – 1996 m. vasario 26 d. Briuselyje pasirašyto Europos ir Viduržemio jūros regiono šalių susitarimo, steigiančio Europos Bendrijų bei jų valstybių narių ir Maroko Karalystės asociaciją (OL L 70, p. 2) 64 ir 65 straipsnių, 1976 m. balandžio 27 d. Rabate pasirašyto susitarimo tarp Europos Ekonominės Bendrijos ir Maroko Karalystės dėl bendradarbiavimo (OL L 264, p. 1) 40–42 straipsnių bei EB sutarties 12 straipsnyje ir EŽTK 14 straipsnyje įtvirtinto nediskriminavimo dėl tautybės principo aiškinimas – Tiesioginis veikimas – Sąvokos „darbuotojas“, „atlyginimas“ ir „socialinės apsaugos pašalpa“ – Nacionaliniai teisės aktai, neleidžiantys Maroko piliečiui, tarnavusiam valstybės narės ginkluotose pajėgose, gauti karo invalidumo pensiją
   Rezoliucinė dalis
   1996 m. vasario 26 d. Briuselyje pasirašyto ir 2000 m. sausio 24 d. Tarybos ir Komisijos sprendimu 2000/204/EB, EAPB Bendrijų vardu priimto Europos ir Viduržemio jūros regiono šalių susitarimo, steigiančio Europos Bendrijų bei jų valstybių narių ir Maroko Karalystės asociaciją 65 straipsnio 1 dalies pirmąją pastraipą reikia aiškinti kaip draudžiančią priimančiajai valstybei narei atsisakyti suteikti kario invalidumo pensiją Maroko piliečiui, tarnavusiam šios valstybės kariuomenėje ir gyvenančiam šios valstybės teritorijoje, vien dėl to, kad suinteresuotasis asmuo yra Maroko pilietis.

      (1)  OL C 296, 2005 11 26.


title: Byla C-314/12: 2014 m. kovo 27 d. Teisingumo Teismo (ketvirtoji kolegija) sprendimas byloje ( Oberster Gerichtshof (Austrija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) UPC Telekabel Wien GmbH/Constantin Film Verleih GmbH, Wega Filmproduktionsgesellschaft GmbH (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą — Teisės aktų derinimas — Autorių teisės ir gretutinės teisės — Informacinė visuomenė — Direktyva 2001/29/EB — Interneto svetainė, kurioje filmai padaromi viešai prieinami be teisių, gretutinių autorių teisėms, turėtojų sutikimo — 8 straipsnio 3 dalis — Sąvoka „tarpininkai, kurių paslaugomis tretieji asmenys naudojasi pažeisdami autorių teises ar gretutines teises“  — Interneto prieigos teikėjas — Interneto prieigos teikėjui skirtas draudimas, kuriuo jam uždraudžiama teikti savo klientams prieigą prie interneto svetainės — Pagrindinių teisių pusiausvyra)

text:
               19.5.2014

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 151/2

         2014 m. kovo 27 d. Teisingumo Teismo (ketvirtoji kolegija) sprendimas byloje (Oberster Gerichtshof (Austrija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) UPC Telekabel Wien GmbH/Constantin Film Verleih GmbH, Wega Filmproduktionsgesellschaft GmbH

   (Byla C-314/12) (1)

   ((Prašymas priimti prejudicinį sprendimą - Teisės aktų derinimas - Autorių teisės ir gretutinės teisės - Informacinė visuomenė - Direktyva 2001/29/EB - Interneto svetainė, kurioje filmai padaromi viešai prieinami be teisių, gretutinių autorių teisėms, turėtojų sutikimo - 8 straipsnio 3 dalis - Sąvoka „tarpininkai, kurių paslaugomis tretieji asmenys naudojasi pažeisdami autorių teises ar gretutines teises“ - Interneto prieigos teikėjas - Interneto prieigos teikėjui skirtas draudimas, kuriuo jam uždraudžiama teikti savo klientams prieigą prie interneto svetainės - Pagrindinių teisių pusiausvyra))
   2014/C 151/02
   Proceso kalba: vokiečių

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Oberster Gerichtshof

      Šalys pagrindinėje byloje

      Ieškovė:
      UPC Telekabel Wien GmbH

      Atsakovės:
      Constantin Film Verleih GmbH, Wega Filmproduktionsgesellschaft GmbH

      Dalykas

   Prašymas priimti prejudicinį sprendimą – Oberster Gerichtshof – 2001 m. gegužės 22 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2001/29/EB dėl autorių teisių ir gretutinių teisių informacinėje visuomenėje tam tikrų aspektų suderinimo (OL L 167, p. 10; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 17 sk., 1 t., p. 230) 3 straipsnio 2 dalies, 5 straipsnio 1 dalies ir 2 dalies b punkto bei 8 straipsnio 3 dalies išaiškinimas – Interneto svetainė, leidžianti neteisėtai parsisiųsti filmų – Vieno iš šių filmų autorių teisių turėtojo teisė prašyti interneto prieigos teikėjo blokuoti savo klientų prieigą prie šios konkrečios svetainės – Blokavimo priemonių galimumas ir proporcingumas.

      Rezoliucinė dalis

               1.

               2001 m. gegužės 22 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2001/29/EB dėl autorių teisių ir gretutinių teisių informacinėje visuomenėje tam tikrų aspektų suderinimo 8 straipsnio 3 dalis turi būti aiškinama taip, kad asmuo, kuris saugomus objektus padaro prieinamus interneto svetainėje be teisių turėtojo sutikimo, kaip tai suprantama pagal šios direktyvos 3 straipsnio 2 dalį, naudojasi asmenų, kurie prieina prie šių saugomų objektų, interneto prieigos teikėjo, kuris laikytinas tarpininku, kaip tai suprantama pagal Direktyvos 2001/29 8 straipsnio 3 dalį, paslaugomis.

               2.

               Sąjungos teisėje pripažintos pagrindinės teisės turi būti aiškinamos taip, kad pagal jas neleidžiama teismo nustatytu draudimu uždrausti interneto prieigos teikėjui teikti savo klientams prieigą prie interneto svetainės, kurioje saugomi objektai padaryti prieinami be teisių turėtojų sutikimo, kai šiame draudime nenurodyta, kokių priemonių prieigos teikėjas turi imtis ir kad jis gali išvengti prevencinių bausmių dėl šio draudimo pažeidimo, jei pateikia įrodymų, kad ėmėsi visų įmanomų priemonių, tačiau su sąlyga, kad, pirma, nustatytomis priemonėmis iš interneto naudotojų be reikalo nebus atimta galimybė teisėtai gauti esamą informaciją ir, antra, šiomis priemonėmis bus užkirstas kelias arba bent jau labai apsunkinta galimybė neleistinu būdu prieiti prie saugomų objektų ir interneto naudotojai, kurie naudojasi asmens, kuriam skirtas šis draudimas, paslaugomis, bus realiai atgrasomi nuo prieigos prie šių objektų, kurie padaryti jiems prieinami pažeidžiant intelektinės nuosavybės teisę, o tai nustatyti turi nacionalinės valdžios institucijos ir nacionaliniai teismai.

      (1)  OL C 303, 2012 10 6.


title: Byla T-21/12: 2012 m. sausio 17 d. pareikštas ieškinys byloje Alfacam ir kt. prieš Parlamentą

text:
               24.3.2012

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 89/27

         2012 m. sausio 17 d. pareikštas ieškinys byloje Alfacam ir kt. prieš Parlamentą

   (Byla T-21/12)
   2012/C 89/45
   Proceso kalba: prancūzų

      Šalys

      Ieškovės: Alfacam (Lint, Belgija), Via Storia (Šiltigemas, Prancūzija), DB Video Productions (Artselaras, Belgija), IEC (Renas, Prancūzija) ir European Broadcast Partners (EUBROPA) (Artselaras), atstovaujamos advokato B. Pierart

      Atsakovas: Europos Parlamentas

      Reikalavimai

   Ieškovė Bendrojo Teismo prašo:

               —

               panaikinti 2011 m. lapkričio 18 d. Europos Parlamento sprendimą, kuriuo konkurso EP/DGCOMM/AV/11/11 1 dalies Vaizdo, radijo ir multimedijos paslaugų teikimas — Europos Parlamente Briuselyje teiktinos paslaugos nugalėtoja pripažįstama pagal Belgijos teisę įsteigta akcinė bendrovė WATCH TV S.A.,

               —

               todėl panaikinti Europos Parlamento sprendimą atmesti keturių pirmųjų ieškovių, veikiančių kaip konsorciumas EUROPEAN BROACAST PARTNERS, pasiūlymą, pripažintą antruoju dėl konkurso EP/DGCOMM/AV/11/11 1 dalies Vaizdo, radijo ir multimedijos paslaugų teikimas — Europos Parlamente Briuselyje teiktinos paslaugos,

               —

               priteisti iš Europos Parlamento bylinėjimosi išlaidas.

      Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

   Grįsdamos savo ieškinį ieškovės nurodo vienintelį pagrindą, susijusį su Finansinio reglamento (1) 94 straipsnio pažeidimu, nes atrinko konkurso dalyvio pasiūlyme buvo nurodyta neteisinga informacija, todėl šis konkurso dalyvis turėjo būti pašalintas iš konkurso.

      (1)  2002 m. birželio 25 d. Tarybos reglamentas (EB, Euratomas) Nr. 1605/2002 dėl Europos Bendrijų bendrajam biudžetui taikomo finansinio reglamento (OL L 248, p. 1; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 1 sk., 4 t., p. 74).


title: Byla C-290/14: 2015 m. spalio 1 d. Teisingumo Teismo (ketvirtoji kolegija) sprendimas (Tribunale di Firenze (Italija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) baudžiamojoje byloje prieš Skerdjan Celaj (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą — Laisvės, saugumo ir teisingumo erdvė — Direktyva 2008/115/EB — Neteisėtai šalyje esančių trečiųjų šalių piliečių grąžinimas — Sprendimas grąžinti, kartu nustatant draudimą atvykti į šalį trejus metus — Draudimo atvykti pažeidimas — Anksčiau iš šalies išsiųstas trečiosios šalies pilietis — Laisvės atėmimo bausmė neteisėtai vėl atvykus į nacionalinę teritoriją — Atitiktis)

text:
               16.11.2015

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 381/8

         2015 m. spalio 1 d. Teisingumo Teismo (ketvirtoji kolegija) sprendimas (Tribunale di Firenze (Italija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) baudžiamojoje byloje prieš Skerdjan Celaj
   (Byla C-290/14) (1)

   ((Prašymas priimti prejudicinį sprendimą - Laisvės, saugumo ir teisingumo erdvė - Direktyva 2008/115/EB - Neteisėtai šalyje esančių trečiųjų šalių piliečių grąžinimas - Sprendimas grąžinti, kartu nustatant draudimą atvykti į šalį trejus metus - Draudimo atvykti pažeidimas - Anksčiau iš šalies išsiųstas trečiosios šalies pilietis - Laisvės atėmimo bausmė neteisėtai vėl atvykus į nacionalinę teritoriją - Atitiktis))
   (2015/C 381/08)
   Proceso kalba: italų

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Tribunale di Firenze

      Šalis pagrindinėje baudžiamojoje byloje

   Skerdjan Celaj

      Rezoliucinė dalis

   2008 m. gruodžio 16 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2008/115/EB dėl bendrų nelegaliai esančių trečiųjų šalių piliečių grąžinimo standartų ir tvarkos valstybėse narėse turi būti aiškinama taip, kad pagal ją iš principo nedraudžiami valstybės narės teisės aktai, kuriuose numatoma laisvės atėmimo bausmė trečiosios šalies piliečiui, neteisėtai esančiam šalies teritorijoje, kuris po to, kai buvo sugrąžintas į savo kilmės šalį pagal ankstesnę grąžinimo procedūrą, neteisėtai grįžta į minėtos valstybės teritoriją pažeisdamas draudimą atvykti.

      (1)  OL C 292, 2014 9 1.


title: Byla T-252/12: 2012 m. birželio 11 d. pareikštas ieškinys byloje Gretsch-Unitas prieš Komisiją

text:
               28.7.2012

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 227/30

         2012 m. birželio 11 d. pareikštas ieškinys byloje Gretsch-Unitas prieš Komisiją

   (Byla T-252/12)
   2012/C 227/51
   Proceso kalba: vokiečių

      Šalys

      Ieškovės: Gretsch-Unitas GmbH (Dicingenas, Vokietija) ir Gretsch-Unitas GmbH Baubeschläge (Dicingenas, Vokietija), atstovaujamos advokatų H.-J. Hellmann, C. Malz ir S. Warken

      Atsakovė: Europos Komisija

      Reikalavimai

   Ieškovės Bendrojo Teismo prašo:

               —

               panaikinti 2012 m. kovo 28 d. atsakovės sprendimą (pranešta ieškovėms 2012 m. balandžio 3 d.) dėl procedūros pagal Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo (SESV) 101 straipsnį ir EEE susitarimo 53 straipsnį (COMP/39.452 — langų ir stiklinių durų atidarymo įtaisai) tiek, kiek jis susijęs su ieškovėmis;

               —

               nepatenkinus šio reikalavimo, atitinkamai sumažinti ieškovėms skirtą baudą;

               —

               priteisti iš atsakovės bylinėjimosi išlaidas.

      Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

   Grįsdamos ieškinį ieškovės remiasi septyniais pagrindais.

               1.

               Pirma, atsakovė nepakankamai motyvavo skundžiamą sprendimą apskaičiuojant ieškovėms skirtos baudos bazinį dydį ir todėl pažeidė SESV 296 straipsnio 2 dalyje nustatytą pareigą motyvuoti kaip esminį procedūrinį reikalavimą.

               2.

               Antra, nustatydama ieškovėms skirtos baudos bazinį dydį, atsakovė be objektyvaus pateisinimo skirtingai vertino ieškoves, lyginant su kitomis dalyvavusiomis įmonėmis, ir todėl pažeidė proporcingumo ir vienodo požiūrio principus.

               3.

               Trečia, atsakovė neteisingai nustatė ieškovėms skirtą baudą, nes ji klaidingai nustatė baudos sumažinimo dydį ieškovėms kaip pirmajai įmonei, kuri pateikė informacijos, turinčios didelės papildomosios vertės. Atsakovė taip pat teisiniu požiūriu tinkamai nepagrindė aplinkybės, kaip ji nustatė baudos sumažinimo dydį ieškovėms kaip pirmajai įmonei, kuri pateikė informacijos, turinčios didelės papildomosios vertės.

               4.

               Ketvirta, apskaičiuodama baudos sumažinimo dydį ieškovėms, atsakovė pažeidė vienodo požiūrio ir proporcingumo principus, nes ji nesuteikė pusiausvyros konkurenciniam pranašumui, kurį turi Siegenia dėl jos ekonominės padėtis.

               5.

               Penkta, atsižvelgiant į pažeidimo sunkumą apskaičiuojant ieškovėms nustatytos baudos dydį, atsakovės sprendimas yra neteisingas.

               6.

               Šešta, naudodamasi suteikta diskrecija baudos ieškovėms nustatymo srityje, atsakovė neatsižvelgė į lengvinančią aplinkybę, kad ieškovės labai nežymiai dalyvavo pagal kartelių teisę reikšminguose veiksmuose.

               7.

               Septinta, atsakovės baudų sistema apskritai pažeidžia bausmių ir sankcijų individualizavimo principą ir todėl yra neteisėta.


title: Apeliacinių skundų kolegija

text:
               23.10.2010

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 288/4

      Apeliacinių skundų kolegija
      (2010/C 288/07)
      2010 m. rugsėjo 14 d. Bendrasis Teismas nusprendė, kad apeliacinių skundų kolegiją laikotarpiu nuo 2010 m. rugsėjo 20 d. iki 2011 m. rugpjūčio 31 d. sudarys Bendrojo Teismo pirmininkas ir rotacijos tvarka du kolegijų pirmininkai.
      Teisėjai, kurie posėdžiaus su apeliacinių skundų kolegijos pirmininku tam, kad sudarytų išplėstinę penkių teisėjų kolegiją, bus trys teisėjai iš tos sudėties teismo, kuris iš pradžių nagrinėjo bylą, ir rotacijos tvarka du kolegijų pirmininkai.


title: Byla T-378/04 2008 m. vasario 14 d. Pirmosios instancijos teismo sprendimas Orsay prieš VRDT — Jiménez Arellano (Orsay) ( Bendrijos prekių ženklas — Protesto procedūra — Žodinio ir vaizdinio Bendrijos prekių ženklo Orsay paraiška — Ankstesnis žodinis ir vaizdinis prekių ženklas D'ORSAY — Santykinis atmetimo pagrindas — Galimybė supainioti — Reglamento (EB) Nr. 40/94 8 straipsnio 1 dalies b punktas )

text:
               29.3.2008

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 79/26

         2008 m. vasario 14 d. Pirmosios instancijos teismo sprendimas Orsay prieš VRDT — Jiménez Arellano (Orsay)

   (Byla T-378/04) (1)

   („Bendrijos prekių ženklas - Protesto procedūra - Žodinio ir vaizdinio Bendrijos prekių ženklo „Orsay“ paraiška - Ankstesnis žodinis ir vaizdinis prekių ženklas „D'ORSAY“ - Santykinis atmetimo pagrindas - Galimybė supainioti - Reglamento (EB) Nr. 40/94 8 straipsnio 1 dalies b punktas“)
   (2008/C 79/51)
   Proceso kalba: vokiečių
   Šalys

      Ieškovė: Orsay GmbH (Vilštetas, Vokietija), atstovaujama advokatų D. von Schultz ir S. Elbe

      Atsakovė: Vidaus rinkos derinimo tarnyba (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui), iš pradžių atstovaujama T. Eichenberg, vėliau — G. Schneider

      Kita proceso VRDT apeliacinėje taryboje šalis, įstojusi į bylą Pirmosios instancijos teisme: José Jiménez Arellano, SA (Madridas, Ispanija), iš pradžių atstovaujama advokato J. Astiz Suárez, vėliau — S. Hernán-Carrillo Portolés, ir galiausiai — A. Tarí Lázaro
   Dalykas
   Ieškinys dėl 2004 m. birželio 15 d. VRDT ketvirtos apeliacinės tarybos sprendimo (byla Nr. R 909/2002-4) protesto procedūroje tarp José Jiménez Arellano, SA ir Orsay GmbH

   Rezoliucinė dalis

               1.

               Atmesti ieškinį.

               2.

               Priteisti iš Orsay GmbH bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 314, 2004 12 18.


title: Byla T-215/05 Marie-Yolande Beau 2005 m. gegužės 27 d. pareikštas ieškinys Europos Bendrijų Komisijai

text:
               20.8.2005

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 205/24

         Marie-Yolande Beau 2005 m. gegužės 27 d. pareikštas ieškinys Europos Bendrijų Komisijai
   (Byla T-215/05)
   (2005/C 205/45)
   Proceso kalba: prancūzų
   2005 m. gegužės 27 d. Europos Bendrijų Pirmosios instancijos teisme buvo pareikštas Marie-Yolande Beau, gyvenančios Paryžiuje, atstovaujamos advokatų Georges Vandersanden ir Laure Levi, ieškinys Europos Bendrijų Komisijai.
   Ieškovė Pirmosios instancijos teismo prašo:

               —

               panaikinti Paskyrimų tarnybos sprendimą, kuriuo atsisakoma patenkinti prašymą atsakovės susirgimą pripažinti profesine liga, ir kuriuo ji įpareigojama atlyginti jos nurodyto gydytojo honorarus ir papildomas išlaidas bei pusę kito gydytojo honorarų ir papildomų išlaidų,

               —

               priteisti iš atsakovės visas bylinėjimosi išlaidas.

         Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai
   Ieškovė šioje byloje ginčija Paskyrimų tarnybos atsisakymą patenkinti jos prašymą jos susirgimą pripažinti profesine liga pagal Pareigūnų tarnybos nuostatų 73 straipsnį.
   Šiuo klausimu ji teigia, kad 1996 m. pradžioje ji pradėjo jausti kvėpavimo sutrikimus, nors jai įsidarbinant 1988 m. ji buvo sveika. Be to, jai buvo nustatytas invalidumas.
   Grįsdama savo reikalavimus, ieškovė teigia, kad medicinos komisija:

               —

               neteisingai suprato profesinės ligos sampratą ir neįvykdė jai suteiktos kompetencijos. Šiuo atžvilgiu ji tvirtina, kad medicinos komisija savo ataskaitoje neatsakė į klausimą, ar tai, kad ji dirbo, buvo vienas iš veiksnių ar pagrindinis veiksnys, dėl kurio atsirado ieškovės patologija. Šiuo klausimu tai, kad ieškovė, baigusi savo profesinę veiklą vis dar kenčia nuo tam tikrų sutrikimų, nereiškia, kad ši patologija negali būti profesinė liga. Be to, komisija nenusprendė dėl galimo Tarnybos nuostatų 14 straipsnio taikymo šiuo atveju;

               —

               teisingai nepaaiškino savo išvados motyvų, atsižvelgiant į labai skirtingas medicinines ataskaitas;

               —

               neatsižvelgė į atitinkamas medicinines ataskaitas,

               —

               savo išvadą grindė neužbaigta ataskaita,

               —

               atliko ieškovei funkcinius kvėpavimo tyrimus, kurie, priešingai nei galimas specialus tabako kaip ligos sukėlėjo tyrimas, kuris nebuvo atliktas, negali būti tinkami.


title: Byla C-515/09: 2010 m. liepos 29 d. Teisingumo Teismo (aštuntoji kolegija) sprendimas byloje Europos Komisija prieš Estijos Respubliką (Valstybės įsipareigojimų neįvykdymas — Direktyva 2006/21/EB — Kasybos pramonės atliekų tvarkymas — Neperkėlimas per nustatytą terminą)

text:
               11.9.2010

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 246/14

         2010 m. liepos 29 d. Teisingumo Teismo (aštuntoji kolegija) sprendimas byloje Europos Komisija prieš Estijos Respubliką

   (Byla C-515/09) (1)

   (Valstybės įsipareigojimų neįvykdymas - Direktyva 2006/21/EB - Kasybos pramonės atliekų tvarkymas - Neperkėlimas per nustatytą terminą)
   2010/C 246/23
   Proceso kalba: estų

      Šalys

      Ieškovė: Europos Komisija, atstovaujama A. Marghelis ir K. Saaremäel-Stoilov

      Atsakovė: Estijos Respublika, atstovaujama L. Uibo

      Dalykas

   Valstybės įsipareigojimų neįvykdymas — 2006 m. kovo 15 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvą 2006/21/EB dėl kasybos pramonės atliekų tvarkymo ir iš dalies keičiančią Direktyvą 2004/35/EB (OL L 102, p. 15) įgyvendinančių nuostatų nepriėmimas per nustatytą terminą

      Rezoliucinė dalis

               1.

               Per nustatytą terminą nepriėmusi 2006 m. kovo 15 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvą 2006/21/EB dėl kasybos pramonės atliekų tvarkymo ir iš dalies keičiančią Direktyvą 2004/35/EB įgyvendinančių įstatymų ir kitų teisės aktų nuostatų, Estijos Respublika neįvykdė įsipareigojimų pagal šią direktyvą.

               2.

               Priteisti iš Estijos Respublikos bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 63, 2010 3 13.


title: Byla C-479/11 P: 2011 m. rugsėjo 21 d. Katinan Justin Koné pateiktas apeliacinis skundas dėl 2011 m. liepos 13 d. Bendrojo Teismo (penktoji kolegija) priimtos nutarties byloje T-349/11 Koné prieš Tarybą

text:
               7.1.2012

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 6/3

         2011 m. rugsėjo 21 d. Katinan Justin Koné pateiktas apeliacinis skundas dėl 2011 m. liepos 13 d. Bendrojo Teismo (penktoji kolegija) priimtos nutarties byloje T-349/11 Koné prieš Tarybą

   (Byla C-479/11 P)
   2012/C 6/04
   Proceso kalba: prancūzų

      Šalys

      Apeliantas: Katinan Justin Koné, atstovaujamas advokatų L. Bourthoumieux, J. Vergès, R. Dumas ir M. Ceccaldi

      Kita proceso šalis: Europos Sąjungos Taryba

      Apelianto reikalavimai

               —

               Pripažinti, kad Katinan Justin Koné ieškinys priimtinas.

               —

               Panaikinti 2011 m. liepos 13 d. Nutartį T-349/11, kurioje ieškinys pripažintas nepriimtinu.

               —

               Grąžinti bylą Bendrajam Teismui, kad apeliantas galėtų įgyvendinti savo teises.

               —

               Priteisti iš Europos Sąjungos Tarybos bylinėjimosi išlaidas pagal Teisingumo Teismo procedūros reglamento 69 ir 73 straipsnius.

      Apeliacinio skundo pagrindai ir pagrindiniai argumentai

   Grįsdamas savo apeliacinį skundą apeliantas nurodo šiuos pagrindus:

               —

                  Force majeure dėl karo, nutraukiančio senaties terminą. Įvykiai, su kuriais susidūrė apeliantas nuo 2010 m. lapkričio mėnesio Dramblio Kaulo Krante, yra force majeure atvejis, kaip tai suprantama pagal Europos Sąjungos Teisingumo Teismo statuto 45 straipsnį, atsižvelgiant į karo padėtį, dėl kurios buvo nutraukti aktų, kuriuos jo atžvilgiu priėmė Taryba, senaties terminai.

               —

               Dėl šio force majeure atvejo, kurį lėmė karas, apeliantui trukdoma laisvai naudotis teise pareikšti ieškinį dėl aktų, kurie akivaizdžiai pažeidžia jo pagrindines teises.

               —

               Pagrindinės teisės ir laisvės yra viršesnės už teisinio saugumo principą. Remdamasis teisinio saugumo principu, kad pripažintų apelianto ieškinį nepriimtinu, Bendrasis Teismas pažeidžia pagrindinę teisę kreiptis į teismą ir gynybos teises. Dėl to iš apelianto buvo atimta teisė būti išklausytam kompetentingo teismo.

               —

               Negalėjimas remtis terminu dėl nuotolių ir ieškinio pateikimo terminu karo atveju. Terminu dėl nuotolių ir ieškinio pateikimo terminu negali būti remiamasi prieš asmenį, kuris gyvena valstybėje, kurioje vyksta atviras karas. Tokie terminai taikomi tik taikos metu ir Europos žemyne. Tačiau apeliantas yra kitame žemyne, todėl šioje byloje griežtai taikant Bendrojo Teismo procedūros reglamento 102 straipsnį neginčijamai pažeidžiama Europos žmogaus teisių ir pagrindinių laisvių apsaugos konvencijos 6 straipsnio 1 dalis ir Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo 263 straipsnis.

               —

               Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo 263 straipsnio viršenybė. Taikant Bendrojo Teismo procedūros reglamento 102 straipsnį netektų prasmės pareiga pranešti, kaip numatyta Sutartyje dėl Europos Sąjungos veikimo, t. y. kad terminas, per kurį leidžiama pareikšti ieškinį, prasideda nuo pranešimo apie aktą arba akto paskelbimo dienos arba nuo tada, kai suinteresuotasis asmuo apie jį sužino. Iš tiesų Procedūros reglamento 102 straipsnyje neužsimenama apie pareigą pranešti ir neatsižvelgiama į dieną, kurią ieškovas iš tikrųjų sužinojo apie aktą, dėl to apribojamas SESV 263 straipsnio turinys ir esmė. Todėl taikant 102 straipsnį būtų paneigtos teisės, numatytos ir garantuojamos Sutartyje, kuri turi didesnę teisinę reikšmę ir kuri privaloma Europos Sąjungos institucijoms. Todėl kadangi apie skundžiamus aktus apeliantui nebuvo pranešta, pažeidžiant Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo 263 straipsnio penktą pastraipą, ieškinio pateikimo terminas galėjo prasidėti tik tada, kai jis sužinojo apie jo atžvilgiu priimtus aktus.

               —

               Sunkus pagrindinių teisių ir laisvių pažeidimas. Atsižvelgiant į teisinio saugumo principą, kaip nurodyta Bendrojo Teismo, kiltų rimtų abejonių dėl viso teisinio saugumo, nes asmenims, kurie gyvena ne Europos Sąjungoje, bet šalyje, kurioje vyksta karas, būtų taikomos sankcijos, dėl kurių jie negalėtų veiksmingai pasinaudoti savo teise pareikšti ieškinį, nes apie sankciją nežinotų.

               —

               Alternatyviai, apeliantas prašo panaikinti aktus, kuriuos jo atžvilgiu priėmė Taryba, dėl sunkaus pagrindinių teisių ir laisvių pažeidimo. Kadangi skundžiamais aktais pažeidžiamos įvairiose tarptautinėse sutartyse garantuojamos pagrindinės laisvės, šiuos aktus turi panaikinti Teisingumo Teismas dėl to, kad jų neteisėtumas prieštarauja dabartinei Europos teisės sistemai ir dėl to, kad negalima remtis ieškinio pateikimo terminu dėl garantuojamų pagrindinių teisių ir laisvių pažeidimo sunkumo.


title: Byla T-778/14: 2014 m. lapkričio 26 d. pareikštas ieškinys byloje Ugly/VRDT – Group Lottuss (COYOTE UGLY)

text:
               26.1.2015

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 26/41

         2014 m. lapkričio 26 d. pareikštas ieškinys byloje Ugly/VRDT – Group Lottuss (COYOTE UGLY)

   (Byla T-778/14)
   (2015/C 026/53)
   Kalba, kuria surašytas ieškinys: anglų

      Šalys

      Ieškovė: Ugly, Inc. (Niujorkas, Jungtinės Valstijos), atstovaujama baristerio T. St Quintin, solisitorių K. Gilbert ir C. Mackey

      Atsakovė: Vidaus rinkos derinimo tarnyba (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui) (VRDT)

      Kita procedūros Apeliacinėje taryboje šalis: Group Lottuss Corp., SL (Barselona, Ispanija)

      Su procedūra VRDT susijusi informacija

      Prekių ženklo, dėl kurio kilo ginčas, savininkė: kita procedūros Apeliacinėje taryboje šalis

      Prekių ženklas, dėl kurio kilo ginčas: žodinis Bendrijos prekių ženklas COYOTE UGLY – Bendrijos prekių ženklo registracijos paraiška Nr. 1 226 198

      Procedūra VRDT: protesto procedūra

      Ginčijamas sprendimas: 2014 m. rugsėjo 16 d. VRDT penktosios apeliacinės tarybos sprendimas byloje R 1369/2013-5

      Reikalavimai

   Ieškovė Bendrojo Teismo prašo:

               —

               panaikinti Protestų skyriaus ir Apeliacinės tarybos sprendimus ir grąžinti protestą iš naujo nagrinėti Protestų skyriui,

               —

               priteisti iš kitos procedūros Apeliacinėje taryboje šalies bylinėjimosi išlaidas.

      Pagrindas, kuriuo remiamasi

               —

               Reglamento Nr. 207/2009 8 straipsnio 1, 2 ir 4 dalių pažeidimas.


title: Byla C-365/15: 2015 m. liepos 14 d. Finanzgericht Düsseldorf (Vokietija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Wortmann KG Internationale Schuhproduktionen/Hauptzollamt Bielefeld

text:
               5.10.2015

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 328/5

         2015 m. liepos 14 d.Finanzgericht Düsseldorf (Vokietija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Wortmann KG Internationale Schuhproduktionen/Hauptzollamt Bielefeld

   (Byla C-365/15)
   (2015/C 328/04)
   Proceso kalba: vokiečių

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Finanzgericht Düsseldorf

      Šalys pagrindinėje byloje

      Ieškovė: Wortmann KG Internationale Schuhproduktionen

      Atsakovė: Hauptzollamt Bielefeld

      Prejudicinis klausimas

   Ar 1992 m. spalio 12 d. Tarybos reglamento (EEB) Nr. 2913/92, nustatančio Bendrijos muitinės kodeksą (1), 241 straipsnį reikia aiškinti taip, kad jame nurodytoje konkrečios valstybės teisėje atsižvelgiant į Sąjungos teisės veiksmingumo principą turi būti numatytos palūkanos už grąžintas importo muito sumas nuo muito sumų sumokėjimo momento iki grąžinamų sumų išmokėjimo ir tais atvejais, kai teisė į grąžinamąją išmoką konkrečios valstybės teisme nėra apskųsta?

      (1)  OL L 302, p. 1.


title: Byla T-478/13: 2014 m. birželio 18 d. Bendrojo Teismo nutartis byloje NumberFour/VRDT – Inaer Helicópteros (ENFORE) (Bendrijos prekių ženklas — Protesto procedūra — Protesto atsiėmimas — Poreikio priimti sprendimą nebuvimas)

text:
               29.9.2014

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 339/18

         2014 m. birželio 18 d. Bendrojo Teismo nutartis byloje NumberFour/VRDT – Inaer Helicópteros (ENFORE)

   (Byla T-478/13) (1)

   ((Bendrijos prekių ženklas - Protesto procedūra - Protesto atsiėmimas - Poreikio priimti sprendimą nebuvimas))
   2014/C 339/21
   Proceso kalba: anglų

      Šalys

      Ieškovė: NumberFour AG (Berlynas, Vokietija), atstovaujama advokato C. Götz

      Atsakovė: Vidaus rinkos derinimo tarnyba (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui), atstovaujama L. Rampini

      Kita procedūros VRDT Apeliacinėje taryboje šalis, įstojusi į bylą Bendrajame Teisme: Inaer Helicópteros, SA (Mutxamel, Ispanija), atstovaujama advokatų C. Giner Mas ir R. Rodriguez Zaragoza

      Dalykas

   Ieškinys, pareikštas dėl 2013 m. gegužės 23 d. Vidaus rinkos derinimo tarnybos (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui) (VRDT) penktosios apeliacinės tarybos sprendimo (byla R 1000/2012-5), susijusio su protesto procedūra tarp NumberFour AG ir Inaer Helicópteros, SA.

      Rezoliucinė dalis

               1.

               Nebereikia priimti sprendimo dėl ieškinio.

               2.

               Ieškovė ir į bylą įstojusi šalis padengia savo ir kiekviena – po pusę atsakovės patirtų bylinėjimosi išlaidų.

      (1)  OL C 344, 2013 11 23.


title: Byla C-102/11 P: 2011 m. kovo 2 d. Vidaus rinkos derinimo tarnybos (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui) pateiktas apeliacinis skundas dėl 2010 m. gruodžio 16 d. Bendrojo Teismo (septintoji kolegija) priimto sprendimo byloje T-513/09 José Manuel Baena Grupo, S.A. prieš Herbert Neuman ir Andoni Galdeano del Sel

text:
               30.4.2011

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 130/14

         2011 m. kovo 2 d. Vidaus rinkos derinimo tarnybos (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui) pateiktas apeliacinis skundas dėl 2010 m. gruodžio 16 d. Bendrojo Teismo (septintoji kolegija) priimto sprendimo byloje T-513/09 José Manuel Baena Grupo, S.A. prieš Herbert Neuman ir Andoni Galdeano del Sel

   (Byla C-102/11 P)
   2011/C 130/25
   Proceso kalba: ispanų

      Šalys

      Apeliantė: Vidaus rinkos derinimo tarnyba (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui), atstovaujama J. Crespo Carrillo ir A. Folliard-Monguiral

      Kitos proceso šalys: José Manuel Baena Grupo, SA ir Herbert Neuman ir Andoni Galdeano del Sel

      Apeliantės reikalavimai

               —

               Panaikinti skundžiamą sprendimą.

               —

               Priimti naują sprendimą dėl bylos esmės ir atmesti ieškinį dėl ginčijamo sprendimo arba grąžinti bylą nagrinėti Bendrajam teismui.

               —

               Priteisti iš ieškovės pirmojoje instancijoje bylinėjimosi išlaidas.

      Apeliacinio skundo pagrindai ir pagrindiniai argumentai

   Tarnyba tvirtina, kad skundžiamas sprendimas turėtų būti panaikintas tiek, kiek Bendrasis Teismas pažeidė Reglamento dėl Bendrijos dizaino (1) 61 straipsnį dėl toliau nurodytų priežasčių, kurias galima trumpai išdėstyti taip:

               a)

               savo faktinių aplinkybių vertinimą pakeisdamas Apeliacinės tarybos vertinimu ir konstatavęs, kad nebuvo padaryta „akivaizdžių vertinimo klaidų“, Bendrasis Teismas viršijo tai, kas leidžiama Bendrijos dizaino srityje pagal Reglamento dėl Bendrijos dizaino 61 straipsnį. Vietoj to, kad atliktų teisminę teisėtumo kontrolę, Bendrasis Teismas atliko funkcijas, kurios Reglamento dėl Bendrijos dizaino 60 straipsniu suteikiamos Apeliacinei tarybai;

               b)

               Bendrasis Teismas pažeidė Reglamento dėl Bendrijos dizaino 25 straipsnio 1 dalies c punktą ir 6 straipsnį, nes:

                           i)

                           jis pritaikė klaidingą kriterijų vertindamas, ar lyginami dizainai informuotam stebėtojui sudaro skirtingą bendrą įspūdį. Bendrasis Teismas padarė klaidą, nes jis analizavo, ar informuotas stebėtojas „prisimins“ panašumus ir skirtumus (žr. skundžiamo sprendimo 22 ir 23 punktus). Tačiau palyginimas negali būti grindžiamas stebėtojo gebėjimu prisiminti. Atsižvelgiant į tai, kad kalbama apie dizainą, o ne apie prekių ženklus, reikia taikyti kriterijų, kuriuo nustatoma, ar dizainų panašumai ir skirtumai sudaro skirtingą bendrą įspūdį, kai informuotas stebėtojas atlieka tiesioginį tokių dizainų palyginimą;

                           ii)

                           jis nagrinėjo tik atitinkamos visuomenės dalies suvokimą ir atskirai nenurodė, kaip dizainą suvokia kai kurių nagrinėjamų prekių, būtent „spausdinimo medžiagos, įskaitant reklamai skirtą medžiagą“, naudotojai.

      (1)  2001 m. gruodžio 12 d. Tarybos reglamentas (EB) Nr. 6/2002 dėl Bendrijos dizaino (OL L 3, 2002, p. 1; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 13 sk., 27 t., p. 142).


title: Byla T-49/14: 2014 m. sausio 17 d. pareikštas ieškinys byloje Zentralverband des Deutschen Bäckerhandwerks e.V. prieš Komisiją

text:
               14.4.2014

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 112/46

         2014 m. sausio 17 d. pareikštas ieškinys byloje Zentralverband des Deutschen Bäckerhandwerks e.V. prieš Komisiją

   (Byla T-49/14)
   2014/C 112/59
   Proceso kalba: vokiečių

      Šalys

      Ieškovė: Zentralverband des Deutschen Bäckerhandwerks e.V. (Berlynas, Vokietija), atstovaujama advokatų I. Jung, M. Teworte-Vey, A. Renvert ir J. Saatkamp

      Atsakovė: Europos Komisija

      Reikalavimai

   Ieškovė Bendrojo Teismo prašo:

               —

               panaikinti 2013 m. lapkričio 14 d. Komisijos įgyvendinimo sprendimą atmesti prašymą panaikinti pavadinimą (Kołocz śląski/kołacz śląski) [SGN]), įtrauktą į Europos Parlamento ir Komisijos reglamente (ES) Nr. 1151/2012 numatytą Saugomų kilmės vietos nuorodų ir saugomų geografinių nuorodų registrą (pranešta dokumentu Nr. C[2013] 7626).

      Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

   Grįsdama ieškinį ieškovė remiasi dviem pagrindais.

               1.

               Pirmasis ieškinio pagrindas, susijęs klaidingu teisiniu pagrindu

                           —

                           Ieškovė tvirtina, kad atsakovė ginčijamą sprendimą neteisėtai grindė šio sprendimo momentu taikoma nauja Reglamento (ES) Nr. 1151/2012 (1) redakcija, o ne pareiškėjo prašymo momentu taikoma senesne Reglamento (EB) Nr. 510/2006 (2) redakcija. Taip atsakovė pažeidė principą „tempus regit actum“.

                           —

                           Be to, ieškovė teigia, kad prašymas panaikinti įrašą yra priimtinas ir pagrįstas pagal Reglamentą Nr. 510/2006. Šiuo klausimu ji, be kita ko, nurodo, kad yra du panaikinimo pagrindai (nagrinėjama nuoroda yra bendrinis pavadinimas, kaip tai suprantama pagal Reglamento Nr. 510/2006 3 straipsnio 1 dalį; geografinė vietovė Silezija neteisingai neįtraukta į registracijos specifikaciją), kaip tai suprantama pagal Reglamento Nr. 510/2006 12 straipsnio 2 dalį, ir kad skirtingas šios nuostatos aiškinimas ir taikymas pažeidžia duonos įmonių Federacinėje Respublikoje pagrindines teises.

               2.

               Antrasis ieškinio pagrindas, susijęs su Reglamento Nr. 1151/2012 pažeidimu

                           —

                           Ieškovė nurodo, kad prašymas būtų priimtinas ir pagrįstas, jeigu jis būtų vertinamas pagal Reglamentą Nr. 1151/2012.

      (1)  2012 m. lapkričio 21 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (ES) Nr. 1151/2012 dėl žemės ūkio ir maisto produktų kokybės sistemų (OL L 343, p. 1).

      (2)  2006 m. kovo 20 d. Tarybos reglamentas (EB) Nr. 510/2006, dėl žemės ūkio produktų ir maisto produktų geografinių nuorodų ir kilmės vietos nuorodų apsaugos (OL L 93, p. 12).


title: Byla T-24/06  2006 m. sausio 24 d.  pareikštas ieškinys byloje  Medienanstalt Berlin-Branderburg prieš Komisiją

text:
               8.4.2006

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 86/32

         2006 m. sausio 24 d. pareikštas ieškinys byloje Medienanstalt Berlin-Branderburg prieš Komisiją

   (Byla T-24/06)
   (2006/C 86/66)
   Proceso kalba: vokiečių
   Šalys

      Ieškovė: Medienanstalt Berlin-Branderburg (MABB) (Berlynas, Vokietija), atstovaujama advokatų M. Schütte ir B. Immenkamp

      Atsakovė: Europos Bendrijų Komisija
   Ieškovės reikalavimai

               —

               Panaikinti 2005 m. lapkričio 9 d. Komisijos sprendimą (C(2005) 3903 galutinis) dėl valstybės pagalbos, kurią Vokietijos Federacinė Respublika suteikė skaitmeninės antžeminės televizijos (DVB-T) sukūrimui Berlyno ir Brandenburgo regione.

               —

               Priteisti iš Komisijos bylinėjimosi išlaidas.

         Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai
   Ieškovė ginčija 2005 m. lapkričio 9 d. Komisijos sprendimą C(2005) 3903 (galutinis) dėl valstybės pagalbos, skirtos skaitmeninei antžeminei televizijai (DVB-T) Berlyno ir Brandenburgo regione sukurti. Ginčijamu sprendimu Komisija pripažino Vokietijos Federacinės Respublikos DVB-T kūrime dalyvaujančioms privačioms radijo stotims suteiktą pagalbą nesuderinama su bendrąja rinka ir įpareigojo Vokietijos Federacinę Respubliką susigrąžinti iš pagalbos gavėjų neteisėtai suteiktą pagalbą. Ginčijame sprendime ieškovė aiškiai įvardinta kaip pagalbos davėja.
   Grįsdama ieškinį, ieškovė nurodo tris ieškinio pagrindus.
   Pirmiausia ji nurodo, kad ginčijamas sprendimas yra neteisėtas, nes buvo pažeisti esminiai procedūriniai reikalavimai. Komisija ypač pažeidė pareigą motyvuoti, nesuprantamai paaiškindama, kodėl šiuo atveju tai yra valstybės pagalba.
   Antruoju ieškinio pagrindu ieškovė priekaištauja dėl EB 87 straipsnio pažeidimo. Viena vertus, ji yra įsitikinusi, kad šiuo atveju nėra jokios valstybės pagalbos EB 87 straipsnio 1 dalies prasme. Kita vertus, ji tvirtina, kad jeigu tai iš tikrųjų būtų pagalba, ji būtų suderinama su bendrąja rinka pagal 87 straipsnio 3 dalies c ir d punktus.
   Galiausiai ieškovė grindžia savo ieškinį tuo, kad ginčijamas sprendimas pažeidžia EB 86 straipsnio 2 dalį, nes jeigu tai būtų pagalba, ji būtų suderinama su bendrąja rinka.


title: Byla T-768/14: 2014 m. lapkričio 19 d. pareikštas ieškinys byloje ANKO/Komisija

text:
               23.2.2015

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 65/35

         2014 m. lapkričio 19 d. pareikštas ieškinys byloje ANKO/Komisija

   (Byla T-768/14)
   (2015/C 065/49)
   Proceso kalba: graikų

      Šalys

      Ieškovė: ANKO AE Antiprosopeion, Emporeiou kai Viomichanias (Atėnai, Graikija), atstovaujama advokato V. Christianos

      Atsakovė: Europos Komisija

      Reikalavimai

   Ieškovė Bendrojo Teismo prašo:

               —

               pripažinti, kad 3 77  733,93 EUR suma, kurią Komisija sumokėjo ieškovei už projektą POCEMON, atitinka kompensuojamąsias išlaidas, ir kad todėl ieškovė neturi šios sumos grąžinti kaip neteisėtai gautų pajamų;

               —

               priteisti iš Komisijos ieškovės patirtas bylinėjimosi išlaidas.

      Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

   Šis ieškinys susijęs su Komisijos atsakomybe pagal SESV 272 straipsnį, dėl sutarties Nr. 216088, susijusios su projekto „Point Of CarE MONitoring and Diagnostics for Autoimmune Diseases“ (POCEMON) įgyvendinimu. Konkrečiai kalbant ieškovė tvirtina, kad nors ji įvykdė savo sutartinius įsipareigojimus, Komisija pažeisdama minėtą sutartį, sąžiningumo principą, draudimą piktnaudžiauti teise ir proporcingumo principą pareikalavo grąžinti ANKO sumokėtas sumas, nes jomis buvo dengiamos nekompensuojamosios išlaidos.
   Šiuo klausimu ieškovė pirmiausia tvirtina, kad Komisija atmesdama praktiškai visas ANKO išlaidas, kaip nekompensuojamas, ir reikalaudama grąžinti ANKO pervestas sumas už projektą POCEMON, remiasi visiškai nepagrįstais argumentais, kurie, bet kuriuo atveju, nėra įrodyti. Antra, ji tvirtina, kad atmesdama 98,68 % išlaidų, nes jos tariamai nėra kompensuojamosios ir reikalingos projekto įgyvendinimui, Komisija pažeidė draudimo piktnaudžiauti teise ir proporcingumo principus.


title: Byla T-293/05 Maurizio Caldarone 2005 m. liepos 26 d. pareikštas ieškinys Europos Bendrijų Komisijai

text:
               17.9.2005

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 229/38

         Maurizio Caldarone 2005 m. liepos 26 d. pareikštas ieškinys Europos Bendrijų Komisijai
   (Byla T-293/05)
   (2005/C 229/79)
   Proceso kalba: prancūzų
   2005 m. liepos 26 d. Europos Bendrijų Pirmosios instancijos teisme buvo pareikštas Maurizio Caldarone, gyvenančio Briuselyje, atstovaujamo advokatų Stéphane Rodrigues ir Alice Jaume, ieškinys Europos Bendrijų Komisijai.
   Ieškovas Pirmosios instancijos teismo prašo:

               —

               panaikinti 2005 m. balandžio 12 d. Paskyrimų tarnybos sprendimą, kuriuo ji atsakė į ieškovo skundą ir panaikino jo 2003 m. sausio 1 d. — rugpjūčio 21 d. tarnybos įvertinimo ataskaitą;

               —

               nurodyti Komisijai šio panaikinimo padarinius, konkrečiai, 2003 m. tarnybos įvertinimo tolesnio laikotarpio — nuo 2003 m. rugsėjo 15 d. iki 2003 m. gruodžio 31 d. — ataskaitos, kuri parengta remiantis ginčijama tarnybos įvertinimo ataskaita, panaikinimą;

               —

               nustatyti Europos Bendrijos nesutartinę atsakomybę, remiantis ginčijamu sprendimu;

               —

               priteisti ieškovui už patirtą žalą 3 000 EUR neturtinės žalos atlyginimą;

               —

               priteisti iš atsakovės bylinėjimosi išlaidas.

         Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai
   Ieškovas, Komisijos pareigūnas, pateiktu ieškiniu ginčija savo tarnybos įvertinimo ataskaitos dalį, apimančią 2003 m. sausio 1 d. — rugpjūčio 21 d. laikotarpį, nurodydamas, inter alia, kad nesutapo vertintojo ir bendravertintojo išvados ir kad padaryta akivaizdžių vertinimo klaidų. Jis taip pat tvirtina, kad neįvykdyta pareiga pagrįsti sprendimą ir pažeistos teisės į gynybą, gero administravimo ir teisėtų lūkesčių apsaugos principai.


title: Byla F-87/13: 2013 m. rugsėjo 13 d. pareikštas ieškinys byloje ZZ ir kt. prieš Parlamentą

text:
               23.11.2013

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 344/69

         2013 m. rugsėjo 13 d. pareikštas ieškinys byloje ZZ ir kt. prieš Parlamentą

   (Byla F-87/13)
   2013/C 344/129
   Proceso kalba: prancūzų

      Šalys

      Ieškovai: ZZ ir kt., atstovaujami advokatų A. Salerno ir B. Cortese

      Atsakovas: Europos Parlamentas

      Ginčo dalykas bei aprašymas

   Europos Parlamento sprendimo vėl leisti naudotis profsąjungos SAFE elektroninio pašto dėžute panaikinimas.

      Ieškovų reikalavimai

               —

               Panaikinti skundžiamą sprendimą,

               —

               konstatuoti, kad Europos Parlamentas yra atsakingas už turtinę ir neturtinę žalą, ieškovų patirtą dėl skundžiamo sprendimo, ir priteisti jiems visos minėtos žalos atlyginimą,

               —

               priteisti iš atsakovės visas šioje instancijoje patirtas bylinėjimosi išlaidas.