title: Byla C-363/20: 2020 m. rugpjūčio 5 d. Fővárosi Törvényszék (Vengrija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje MARCAS MC Szolgáltató Zrt. / Nemzeti Adó- és Vámhivatal Fellebbviteli Igazgatósága

text:
               2020 12 7

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 423/17

      2020 m. rugpjūčio 5 d.Fővárosi Törvényszék (Vengrija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje MARCAS MC Szolgáltató Zrt. / Nemzeti Adó- és Vámhivatal Fellebbviteli Igazgatósága

      (Byla C-363/20)
      (2020/C 423/25)
      Proceso kalba: vengrų

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

         Fővárosi Törvényszék

         Šalys pagrindinėje byloje

         Pareiškėja: MARCAS MC Szolgáltató Zrt.

         Kita administracinio proceso šalis: Nemzeti Adó- és Vámhivatal Fellebbviteli Igazgatósága (Nacionalinės mokesčių ir muitų administracijos skundų direkcija, Vengrija)

         Prejudiciniai klausimai

                  1.

                  Ar valstybės narės mokesčių administratoriaus taikoma praktika atliekant mokesčių mokėtojo deklaracijos a posteriori kontrolę prieš tai neįvertinus mokesčių mokėtojo padarytos konkrečios apskaitos nuostatos arba materialinės teisės normos dėl tikrinamo mokesčio pažeidimo ir nepakeitus mokesčio nepriemokos dydžio, palyginti su nurodytuoju deklaracijoje už metus, su kuriais susijusi ūkinė veikla, nemotyvuotai nuspręsti, kad mokesčių mokėtojas turi padengti nustatytą mokesčių skirtumą dėl vienintelės priežasties, kad deklaraciją parengė laikydamasis ne dviejų mokestinių principų iš visų valstybės narės apskaitos įstatyme nustatytų apskaitos principų, kaip reikalauja mokesčių administratorius, o pasinaudodamas turima diskrecija ją parengė remdamasis kitais principais, kurie, jo nuomone, reguliavo jo ūkinės veiklos apskaitą, yra suderinama su teise į teisingą bylos nagrinėjimą, kuri Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijos (toliau – Chartija) 47 straipsnyje įtvirtinta kaip bendrasis principas, ir bendraisiais teisinio saugumo, proporcingumo ir teisėtų lūkesčių apsaugos principais?

                  2.

                  Ar, atsižvelgiant į teisę į teisingą bylos nagrinėjimą, įtvirtintą Europos Sąjungos pagrindinių teisių Chartijos 47 straipsnyje, ir į bendruosius teisinio saugumo, proporcingumo ir teisėtų lūkesčių apsaugos principus, kurie Sąjungos teisėje įtvirtinti kaip bendrieji principai, Direktyvos 78/660/EEB (ketvirtoji direktyva) (1) 2 straipsnio 3 dalį ir 31 straipsnį galima aiškinti taip, kad jeigu tais atvejais, kai ūkinė veikla apima kelis finansinius metus, mokesčių administratorius mokesčių mokėtojo pasirinktus apskaitos principus pakeičia kitais apskaitos principais ir dėl tos priežasties pakeičia apmokestinimo pagrindą, kuris turi įtakos susijusių metų mokesčių deklaracijoms, reikia patikrinimą išplėsti ir taip pat taikyti tiems finansiniams metams, su kuriais susijusi ūkinė veikla, ir kuriems dėl tos priežasties įtaką daro mokesčių administratoriaus išvados dėl tikrinamojo laikotarpio? Ar mokesčių administratorius, atlikdamas mokesčių mokėtojo deklaracijos a posteriori kontrolę, nagrinėjamais finansiniais metais privalo atsižvelgti į papildoma deklaracija už ankstesnius metus padarytus pakeitimus, dėl kurių buvo nustatyta mokesčių mokėtojo permoka, nes mokestis buvo sumokėtas nepasibaigus nustatytam mokėjimo terminui, ir ar mokesčių administratoriaus sprendimas pripažinti mokesčių mokėtojo mokestinę skolą nepaisant to, kad yra permoka, yra suderinamas su nurodytais principais ir draudimu piktnaudžiauti Chartijos 54 straipsnyje įtvirtinta teise?

                  3.

                  Ar proporcinga už galbūt neteisingo apskaitos metodo pasirinkimą skirti sankciją ir nustatyti skola laikomą mokestinį skirtumą atsižvelgiant be kita ko į tai, kad skiriama bauda (nors tik 10 % nuo nepriemokos dydžio) ir delspinigiai, jei ginčo dalyku esantis mokestis buvo sumokėtas nepasibaigus nustatytam mokėjimo terminui ir per visą procedūrą iki pabaigos buvo laikomas permoka pareiškėjos einamojoje mokesčių sąskaitoje, dėl ko valstybės iždas negali teigti patyręs nuostolių dėl negautų pajamų, ir jei nėra piktnaudžiavimo požymių?

                  4.

                  Ar teisėtų lūkesčių (apsaugos) principą galima aiškinti taip, kad jo objektyvus pagrindas, kitaip tariant, mokesčių mokėtojo lūkestis dėl įtraukimo į apskaitą, yra pagrįstas, jeigu mokesčių mokėtojo buveinėje mokesčių administratorius anksčiau atliko kokį nors patikrinimą, po kurio nusprendė (nors konkretaus sprendimo nepateikė, tačiau taip galima spręsti iš jo veiksmų), kad pagrindžiančiųjų dokumentų, apskaitos žurnalų ir registrų pateikimas ir tvarkymas atitinka reikalavimus, ir ar mokesčių mokėtojas teisėtų lūkesčių apsaugos principu gali vadovautis tik tuo atveju, jei mokesčių administratorius atlieka mokesčių deklaracijų a posteriori kontrolę, kuria užbaigiami laikotarpiai, ir taiko ją visų rūšių mokesčiams bei priima aiškiai palankų sprendimą, kad mokesčių mokėtojo apskaita yra tvarkinga? Ar mokesčių administratorius veikia laikydamasis teisinio saugumo ir teisėtų lūkesčių apsaugos principų, jei vėlesniuose sprendimuose teisines ir mokestines pasekmes priskiria prie apskaitos pažeidimų ir nepripažįsta, kad pareiškėja turi pagrįstų lūkesčių, jog ankstesnė jos apskaita yra tvarkinga, remdamasis tuo, kad pirmesnis patikrinimas buvo tik formalus ar neišsamus arba kad nebuvo priimtas aiškiai palankus sprendimas?

         (1)  1978 m. liepos 25 d. Ketvirtoji Tarybos Direktyva 78/660/EEB, grindžiama Europos ekonominės bendrijos steigimo sutarties 54 straipsnio 3 dalies g punktu, dėl tam tikrų tipų bendrovių metinių atskaitomybių (OL L 222, 1978, p. 11; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 17 sk., 1 t., p. 21).


title: Byla C-373/20: 2020 m. rugpjūčio 6 d. Wojewódzki Sąd Administracyjny w Szczecinie (Lenkija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje A.M. / Dyrektor Z. Oddziału Regionalnego Agencji Restrukturyzacji i Modernizacji Rolnictwa

text:
               2020 12 7

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 423/19

      2020 m. rugpjūčio 6 d.Wojewódzki Sąd Administracyjny w Szczecinie (Lenkija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje A.M. / Dyrektor Z. Oddziału Regionalnego Agencji Restrukturyzacji i Modernizacji Rolnictwa

      (Byla C-373/20)
      (2020/C 423/26)
      Proceso kalba: lenkų

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

         Wojewódzki Sąd Administracyjny w Szczecinie

         Šalys pagrindinėje byloje

         Pareiškėjas: A.M.

         Atsakovas: Dyrektor Z. Oddziału Regionalnego Agencji Restrukturyzacji i Modernizacji Rolnictwa

         Prejudicinis klausimas

      Ar nacionalinės institucijos teisingai supranta apibrėžtį „daugiametė ganykla“, pateiktą 2009 m. spalio 29 d. Komisijos reglamento (EB) Nr. 1120/2009, kuriuo nustatomos išsamios Tarybos reglamento (EB) Nr. 73/2009, nustatančio bendrąsias tiesioginės paramos schemų pagal bendrą žemės ūkio politiką taisykles ir nustatančio tam tikras paramos schemas ūkininkams, III antraštinėje dalyje numatytos bendrosios išmokos schemos taikymo taisyklės (1), 2 straipsnio c punkte, atsižvelgiant į tai, kad dėl specialios gamtos apsaugos zonoje („Natura 2000“, Inskio kraštovaizdžio parkas) esančių pievų ir ganyklų natūralaus periodinio apsėmimo vandeniu ir užliejimo ši žemė įtraukiama į sėjomainą ir dėl to nutrūksta penkerių metų (ar ilgesnis) sėjomainos netaikymo laikotarpis, o tai sudaro pagrindą atimti iš ūkininko agrarinės aplinkosaugos išmokas arba jas apriboti, taip pat atsiranda kitų finansinių padarinių, susijusių su penkerių metų agrarinės aplinkosaugos programos įgyvendinimo laikotarpio nutraukimu?

         (1)  OL L 316, 2009, p. 1.


title: Byla C-380/20: 2020 m. rugpjūčio 12 d. Landgericht Köln (Vokietija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje BQ / Deutsche Lufthansa AG

text:
               2020 12 7

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 423/19

      2020 m. rugpjūčio 12 d.Landgericht Köln (Vokietija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje BQ / Deutsche Lufthansa AG

      (Byla C-380/20)
      (2020/C 423/27)
      Proceso kalba: vokiečių

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

         Landgericht Köln

         Šalys pagrindinėje byloje

         Ieškovas: BQ

         Atsakovė: Deutsche Lufthansa AG

         Prejudicinis klausimas

      Ar profesinės sąjungos raginimo nulemtas savų oro vežėjo darbuotojų streikas laikomas ypatingomis aplinkybėmis, kaip tai suprantama pagal Reglamento (EB) Nr. 261/2004 (1) 5 straipsnio 3 dalį?

         (1)  2004 m. vasario 11 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (EB) Nr. 261/2004, nustatantis bendras kompensavimo ir pagalbos keleiviams taisykles atsisakymo vežti ir skrydžių atšaukimo arba atidėjimo ilgam laikui atveju, panaikinantis Reglamentą (EEB) Nr. 295/91 (OL L 46, 2004, p. 1; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 7 sk., 8 t., p. 10).


title: Byla C-381/20: 2020 m. rugpjūčio 12 d. Landgericht Köln (Vokietija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje VR / Deutsche Lufthansa AG

text:
               2020 12 7

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 423/20

      2020 m. rugpjūčio 12 d.Landgericht Köln (Vokietija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje VR / Deutsche Lufthansa AG

      (Byla C-381/20)
      (2020/C 423/28)
      Proceso kalba: vokiečių

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

         Landgericht Köln

         Šalys pagrindinėje byloje

         Ieškovas: VR

         Atsakovė: Deutsche Lufthansa AG

         Prejudicinis klausimas

      Ar profesinės sąjungos raginimo nulemtas savų oro vežėjo darbuotojų streikas laikomas ypatingomis aplinkybėmis, kaip tai suprantama pagal Reglamento (EB) Nr. 261/2004 (1) 5 straipsnio 3 dalį?

         (1)  2004 m. vasario 11 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (EB) Nr. 261/2004, nustatantis bendras kompensavimo ir pagalbos keleiviams taisykles atsisakymo vežti ir skrydžių atšaukimo arba atidėjimo ilgam laikui atveju, panaikinantis Reglamentą (EEB) Nr. 295/91 (OL L 46, 2004, p. 1; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 7 sk., 8 t., p. 10).


title: Byla C-382/20: 2020 m. rugpjūčio 12 d. Landgericht Köln (Vokietija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje AL / Deutsche Lufthansa AG

text:
               2020 12 7

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 423/20

      2020 m. rugpjūčio 12 d.Landgericht Köln (Vokietija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje AL / Deutsche Lufthansa AG

      (Byla C-382/20)
      (2020/C 423/29)
      Proceso kalba: vokiečių

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

         Landgericht Köln

         Šalys pagrindinėje byloje

         Ieškovas: AL

         Atsakovė: Deutsche Lufthansa AG

         Prejudicinis klausimas

      Ar profesinės sąjungos raginimo nulemtas savų oro vežėjo darbuotojų streikas laikomas ypatingomis aplinkybėmis, kaip tai suprantama pagal Reglamento (EB) Nr. 261/2004 (1) 5 straipsnio 3 dalį?

         (1)  2004 m. vasario 11 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (EB) Nr. 261/2004, nustatantis bendras kompensavimo ir pagalbos keleiviams taisykles atsisakymo vežti ir skrydžių atšaukimo arba atidėjimo ilgam laikui atveju, panaikinantis Reglamentą (EEB) Nr. 295/91 (OL L 46, 2004, p. 1; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 7 sk., 8 t., p. 10).


title: Byla C-383/20: 2020 m. rugpjūčio 12 d. Landgericht Köln (Vokietija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje LK / Deutsche Lufthansa AG

text:
               2020 12 7

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 423/21

      2020 m. rugpjūčio 12 d.Landgericht Köln (Vokietija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje LK / Deutsche Lufthansa AG

      (Byla C-383/20)
      (2020/C 423/30)
      Proceso kalba: vokiečių

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

         Landgericht Köln

         Šalys pagrindinėje byloje

         Ieškovas: LK

         Atsakovė: Deutsche Lufthansa AG

         Prejudicinis klausimas

      Ar profesinės sąjungos raginimo nulemtas savų oro vežėjo darbuotojų streikas laikomas ypatingomis aplinkybėmis, kaip tai suprantama pagal Reglamento (EB) Nr. 261/2004 (1) 5 straipsnio 3 dalį?

         (1)  2004 m. vasario 11 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (EB) Nr. 261/2004, nustatantis bendras kompensavimo ir pagalbos keleiviams taisykles atsisakymo vežti ir skrydžių atšaukimo arba atidėjimo ilgam laikui atveju, panaikinantis Reglamentą (EEB) Nr. 295/91 (OL L 46, 2004, p. 1; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 7 sk., 8 t., p. 10).


title: Byla C-384/20: 2020 m. rugpjūčio 12 d. Landgericht Köln (Vokietija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje DP / Deutsche Lufthansa AG

text:
               2020 12 7

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 423/21

      2020 m. rugpjūčio 12 d.Landgericht Köln (Vokietija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje DP / Deutsche Lufthansa AG

      (Byla C-384/20)
      (2020/C 423/31)
      Proceso kalba: vokiečių

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

         Landgericht Köln

         Šalys pagrindinėje byloje

         Ieškovas: DP

         Atsakovė: Deutsche Lufthansa AG

         Prejudicinis klausimas

      Ar profesinės sąjungos raginimo nulemtas savų oro vežėjo darbuotojų streikas laikomas ypatingomis aplinkybėmis, kaip tai suprantama pagal Reglamento (EB) Nr. 261/2004 (1) 5 straipsnio 3 dalį?

         (1)  2004 m. vasario 11 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (EB) Nr. 261/2004, nustatantis bendras kompensavimo ir pagalbos keleiviams taisykles atsisakymo vežti ir skrydžių atšaukimo arba atidėjimo ilgam laikui atveju, panaikinantis Reglamentą (EEB) Nr. 295/91 (OL L 46, 2004, p. 1; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 7 sk., 8 t., p. 10).


title: Byla C-389/20: 2020 m. rugpjūčio 14 d. Juzgado de lo Contencioso-Administrativo n° 2 de Vigo (Ispanija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje CJ / Tesorería General de la Seguridad Social

text:
               2020 12 7

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 423/22

      2020 m. rugpjūčio 14 d.Juzgado de lo Contencioso-Administrativo no 2 de Vigo (Ispanija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje CJ / Tesorería General de la Seguridad Social

      (Byla C-389/20)
      (2020/C 423/33)
      Proceso kalba: ispanų

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

         Juzgado de lo Contencioso-Administrativo no 2 de Vigo

         Šalys pagrindinėje byloje

         Pareiškėja: CJ

         Atsakovas: Tesorería General de la Seguridad Social

         Prejudiciniai klausimai

                  1.

                  Ar 1978 m. gruodžio 19 d. Tarybos direktyvos 79/7/EEB dėl vienodo požiūrio į vyrus ir moteris principo nuoseklaus įgyvendinimo socialinės apsaugos srityje (1) 4 straipsnio 1 dalis dėl vienodo požiūrio, pagal kurią draudžiama bet kokia diskriminacija dėl lyties, tiesioginė ar netiesioginė, susijusi su įsipareigojimu mokėti socialinio draudimo įmokas, ir 2006 m. liepos 5 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2006/54/EB dėl moterų ir vyrų lygių galimybių ir vienodo požiūrio į moteris ir vyrus užimtumo bei profesinės veiklos srityje principo įgyvendinimo (2) 5 straipsnio b punktas, kuriame nustatytas toks pat draudimas tiesiogiai ar netiesiogiai diskriminuoti dėl lyties, kiek tai susiję su socialinės apsaugos sistemų aprėpties ir sąlygų, kuriomis įgyjama teisė jomis naudotis, taip pat su pareiga mokėti įmokas bei įmokų dydžio apskaičiavimu, turi būti aiškinami taip, kad pagal juos draudžiama tokia nacionalinės teisės nuostata, kaip antai Ley General de la Seguridad Social (Bendrasis socialinės apsaugos įstatymas, toliau – LGSS) 251 straipsnio d punktas? [Jame numatyta: „d) specialios namų ūkio darbuotojų sistemos apsauginė priemonė neapima apsaugos nuo nedarbo“]

                  2.

                  Jei atsakymas į pirmesnį klausimą būtų teigiamas, ar minėta teisės nuostata pagal 2006 m. liepos 5 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2006/54/EB 9 straipsnio 1 dalies e ir (arba) k punkto nuostatas turi būti laikoma draudžiamos diskriminacijos pavyzdžiu, nes nagrinėjama nuostata, t. y. LGSS 251 straipsnio d punktas, beveik išimtinai taikomas moterims?

         (1)  OL L 6, 1979, p. 24; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 5 sk., 1 t., p. 215.

         (2)  OL L 204, 2006, p. 23.


title: Byla C-392/20: 2020 m. rugpjūčio 12 d. Sąd Rejonowy dla Warszawy-Mokotowa w Warszawie (Lenkija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Europos cheminių medžiagų agentūra / Miejskie Przedsiębiorstwo Energetyki Cieplnej

text:
               2020 12 7

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 423/23

      2020 m. rugpjūčio 12 d.Sąd Rejonowy dla Warszawy-Mokotowa w Warszawie (Lenkija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Europos cheminių medžiagų agentūra / Miejskie Przedsiębiorstwo Energetyki Cieplnej

      (Byla C-392/20)
      (2020/C 423/34)
      Proceso kalba: lenkų

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

         Sąd Rejonowy dla Warszawy-Mokotowa w Warszawie

         Šalys pagrindinėje byloje

         Pareiškėjas vykdomojo įrašo procedūroje: Europos cheminių medžiagų agentūra

         Skolininkas, teikiantis skundą dėl teismo referento sprendimo: Miejskie Przedsiębiorstwo Energetyki Cieplnej

         Prejudiciniai klausimai

                  1.

                  Ar SESV 299 straipsnis turi būti suprantamas taip, kad jis turi būti taikomas išimtinai Tarybos, Komisijos ar Europos Centrinio Banko sprendimams, ar taip pat gali būti taikomas Europos cheminių medžiagų agentūros sprendimams dėl papildomo administravimo mokesčio skyrimo?

                  2.

                  Ar SESV 299 straipsnio formuluotė, pagal kurią vykdomąjį raštą [įrašą] neatliekant jokių formalumų, tik patikrinus sprendimo autentiškumą, prie sprendimo prideda nacionalinė institucija, turi būti suprantama taip, kad nacionalinis teismas, spręsdamas dėl vykdomojo įrašo padarymo ir taikydamas nacionalines civilinio proceso nuostatas, neturi teisės patikrinti, ar suėjo vykdomajame dokumente nustatyto reikalavimo senaties terminas?


title: Byla C-393/20: 2020 m. rugpjūčio 18 d. Sąd Rejonowy dla Krakowa-Śródmieścia w Krakowie (Lenkija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje T.B., D. sp. z. o. o. / G. I. A/S

text:
               2020 12 7

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 423/24

      2020 m. rugpjūčio 18 d.Sąd Rejonowy dla Krakowa-Śródmieścia w Krakowie (Lenkija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje T.B., D. sp. z. o. o. / G. I. A/S

      (Byla C-393/20)
      (2020/C 423/35)
      Proceso kalba: lenkų

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

         Sąd Rejonowy dla Krakowa-Śródmieścia w Krakowie

         Šalys pagrindinėje byloje

         Ieškovai: T.B., D. sp. z. o. o.

         Atsakovė: G. I. A/S

         Prejudiciniai klausimai

                  1.

                  Ar 2012 m. gruodžio 12 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) Nr. 1215/2012 (1) dėl jurisdikcijos ir teismo sprendimų civilinėse ir komercinėse bylose pripažinimo ir vykdymo 13 straipsnio 2 dalis, siejama su 11 straipsnio 1 dalies b punktu, turi būti aiškinama taip, kad ja gali remtis asmuo, kuris tiesiogiai suteikęs paslaugas per eismo įvykį žalą patyrusiam asmeniui dėl žalos atsiradimo įgijo teisę į žalos atlyginimą, bet nevykdo komercinės žalos atlyginimo išieškojimo iš draudikų veiklos, ir kuris savo buveinės vietos teisme iškėlė bylą eismo įvykio kaltininko civilinės atsakomybės draudikui, kurio buveinė yra kitoje valstybėje narėje?

                  2.

                  Ar 2012 m. gruodžio 12 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) Nr. 1215/2012 dėl jurisdikcijos ir teismo sprendimų civilinėse ir komercinėse bylose pripažinimo ir vykdymo 7 straipsnio 2 punktas ar 12 straipsnis turi būti aiškinamas taip, kad juo gali remtis asmuo, kuris pagal perleidimo sutartį perėmė iš kelių eismo įvykio metu žalą patyrusios šalies reikalavimą, siekdamas pareikšti ieškinį dėl civilinės atsakomybės kelių eismo įvykio kaltininko draudikui, kurio buveinė yra kitoje valstybėje narėje nei ta, kurioje įvyko žalą sukėlęs įvykis?

         (1)  OL L 351, 2012, p. 1.


title: Byla C-396/20: 2020 m. liepos 30 d. Kúria (Vengrija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje CHEP Equipment Pooling NV / Nemzeti Adó- és Vámhivatal Fellebbviteli Igazgatósága

text:
               2020 12 7

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 423/24

      2020 m. liepos 30 d.Kúria (Vengrija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje CHEP Equipment Pooling NV / Nemzeti Adó- és Vámhivatal Fellebbviteli Igazgatósága

      (Byla C-396/20)
      (2020/C 423/36)
      Proceso kalba: vengrų

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

         Kúria

         Šalys pagrindinėje byloje

         Kasatorė: CHEP Equipment Pooling NV

         Kita kasacinio proceso šalis: Nemzeti Adó- és Vámhivatal Fellebbviteli Igazgatósága

         Prejudicinis klausimas

      Ar 2008 m. vasario 12 d. Tarybos direktyvos 2008/9/EB (1), nustatančios Direktyvoje 2006/112/EB numatyto pridėtinės vertės mokesčio grąžinimo apmokestinamiesiems asmenims, kurie nėra įsisteigę PVM grąžinančioje valstybėje narėje, o yra įsisteigę kitoje valstybėje narėje, išsamias taisykles (Direktyva 2008/9/EB), 20 straipsnio 1 dalis turi būti aiškinama taip, kad net jeigu prašyme grąžinti mokestį ir sąskaitoje faktūroje nurodyti skaičiai akivaizdžiai skiriasi apmokestinamojo asmens nenaudai (ir nekyla klausimas dėl atskaitos proporcijos), PVM grąžinanti valstybė narė gali nuspręsti, kad nereikia prašyti papildomos informacijos ir kad jai suteikta visa informacija, svarbi siekiant priimti sprendimą dėl grąžinimo?

         (1)  OL L 44, 2008, p. 23.


title: Byla C-406/20: 2020 m. rugpjūčio 28 d. Finanzgericht Köln (Vokietija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Phantasialand / Finanzamt Brühl

text:
               2020 12 7

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 423/25

      2020 m. rugpjūčio 28 d.Finanzgericht Köln (Vokietija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Phantasialand / Finanzamt Brühl

      (Byla C-406/20)
      (2020/C 423/37)
      Proceso kalba: vokiečių

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

         Finanzgericht Köln

         Šalys pagrindinėje byloje

         Pareiškėja: Phantasialand

         Atsakovė: Finanzamt Brühl

         Prejudiciniai klausimai

                  1.

                  Ar tuo, kad 2006/112/EB (1) direktyvos III priedo 7 punkte nustatytoje kategorijoje, aiškinamoje kartu su 98 straipsnio 2 dalimi, yra nurodytos mugės ir pramogų parkai, galima remtis siekiant diferencijuoti laisvalaikio parko apmokestinimą įprastu mokesčio tarifu, nors pavadinimas „pramogų parkas“ apima tiek su vieta susietas, tiek su vieta nesusietas atrakcionų teikėjų įmones?

                  2.

                  Ar Teisingumo Teismo jurisprudencija, pagal kurią įvairių paslaugų teikimo kontekstas gali nulemti jų skirtingą pobūdį, turi būti taikoma su vieta nesusietų atrakcionų teikėjų ir su vieta susietų atrakcionų teikėjų įmonių, kitaip tariant, laisvalaikio parkų, paslaugų teikimui?

                  3.

                  Jei į antrąjį prejudicinį klausimą būtų atsakyta neigiamai:
                  Ar „vidutinio vartotojo požiūris“, kuris pagal Teisingumo Teismo jurisprudenciją yra svarbus apyvartos mokesčio neutralumo principo elementas, yra „minties perspektyva“, dėl kurios surinkti įrodymų remiantis specialistų atlikta ekspertize neįmanoma?

         (1)  2006 m. lapkričio 28 d. Tarybos direktyva 2006/112/EB dėl pridėtinės vertės mokesčio bendros sistemos (OL L 347, 2006, p. 1).


title: Byla C-410/20: 2020 m. rugsėjo 2 d. Audiencia Provincial de La Coruña (Ispanija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Banco Santander, S.A. / J.A.C. ir M.C.P.R.

text:
               2020 12 7

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 423/25

      2020 m. rugsėjo 2 d.Audiencia Provincial de La Coruña (Ispanija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Banco Santander, S.A. / J.A.C. ir M.C.P.R.

      (Byla C-410/20)
      (2020/C 423/38)
      Proceso kalba: ispanų

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

         Audiencia Provincial de La Coruña

         Šalys pagrindinėje byloje

         Apeliantė: Banco Santander, S.A.

         Kitos apeliacinio proceso šalys: J.A.C. ir M.C.P.R.

         Prejudiciniai klausimai

                  1.

                  Ar tuo atveju, kai vykdant finansų įstaigos veiklos nutraukimo procedūrą išperkamos visos akcijos, į kurias buvo padalytas akcinis kapitalas, 2014 m. gegužės 15 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2014/59/ES (1) 34 straipsnio 1 dalies a punktą, 53 straipsnio 1 ir 3 dalis bei 60 straipsnio 2 dalies b ir e punktus reikia aiškinti taip, jog pagal juos draudžiama, kad asmenys, kurie įsigijo akcijų pagal siekiant padidinti kapitalą pateiktą viešąjį pasirašymo pasiūlymą kelis mėnesius prieš veiklos nutraukimo procedūros pradžią, įstaigai emitentei arba įstaigai, atsiradusiai po vėlesnio prijungimo, pareikštų ieškinius dėl žalos atlyginimo arba tokio paties poveikio ieškinius, grindžiamus trūkstama informacija akcijų išleidimo prospekte?

                  2.

                  Ar tuo pačiu atveju, koks nurodomas ankstesniame klausime, pagal 2014 m. gegužės 15 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2014/59/ES 34 straipsnio 1 dalies a punktą, 53 straipsnio 3 dalį bei 60 straipsnio 2 dalies b punktą draudžiama teismine tvarka nustatyti pareigą įstaigai emitentei arba visas jos teises perėmusiai įstaigai grąžinti už pasirašytas akcijas sumokėtą atlygį, taip pat pareigą sumokėti palūkanas, todėl, kad išnagrinėjus po įstaigos veiklos nutraukimo pareikštus ieškinius buvo konstatuotas akcijų pasirašymo sutarties negaliojimas, taikomas atgaline tvarka (ex tunc)?

         (1)  2014 m. gegužės 15 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2014/59/ES, kuria nustatoma kredito įstaigų ir investicinių įmonių gaivinimo ir pertvarkymo sistema (OL L 173, 2014, p. 190).


title: Byla C-411/20: 2020 m. rugsėjo 2 d. Finanzgericht Bremen (Vokietija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje S / Familienkasse Niedersachsen-Bremen der Bundesagentur für Arbeit

text:
               2020 12 7

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 423/26

      2020 m. rugsėjo 2 d.Finanzgericht Bremen (Vokietija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje S / Familienkasse Niedersachsen-Bremen der Bundesagentur für Arbeit

      (Byla C-411/20)
      (2020/C 423/39)
      Proceso kalba: vokiečių

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

         Finanzgericht Bremen

         Šalys pagrindinėje byloje

         Pareiškėja: S

         Atsakovė: Familienkasse Niedersachsen-Bremen der Bundesagentur für Arbeit

         Prejudicinis klausimas

      Ar Direktyvos 2004/38/EB (1) 24 straipsnis ir Reglamento (EB) Nr. 883/2004 (2) 4 straipsnis turi būti aiškinami taip, kad pagal juos draudžiama valstybės narės tvarka, pagal kurią kitos valstybės narės pilietis, kuris šalyje deklaruoja nuolatinę arba įprastą gyvenamąją vietą ir neįrodo, kad šalies viduje gauna pajamų iš žemės ūkio ir miškininkystės, komercinės veiklos, dirbdamas savarankiškai arba pagal darbo sutartį, pirmuosius tris mėnesius nuo nuolatinės arba įprastinės gyvenamosios vietos deklaravimo neturi teisės į išmokas šeimai, kaip tai suprantama pagal Reglamento (EB) Nr. 883/2004 3 straipsnio 1 dalies j punktą kartu su 1 straipsnio z punktu, o atitinkamos valstybės narės pilietis, esant analogiškai situacijai, neįrodęs, kad šalyje gauna pajamų iš žemės ūkio ir miškininkystės, komercinės veiklos, dirbdamas savarankiškai arba pagal darbo sutartį, turi teisę į išmokas šeimai, kaip tai suprantama pagal Reglamento (EB) Nr. 883/2004 3 straipsnio 1 dalies j punktą kartu su 1 straipsnio z punktu?

         (1)  2004 m. balandžio 29 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2004/38/EB dėl Sąjungos piliečių ir jų šeimos narių teisės laisvai judėti ir gyventi valstybių narių teritorijoje, iš dalies keičianti Reglamentą (EEB) Nr. 1612/68 ir panaikinanti direktyvas 64/221/EEB, 68/360/EEB, 72/194/EEB, 73/148/EEB, 75/34/EEB, 75/35/EEB, 90/364/EEB, 90/365/EEB ir 93/96/EEB (OL L 158, 2004, p. 77; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 5 sk., 5 t., p. 46).

         (2)  2004 m. balandžio 29 d. Europos Parlamento ir Tarybos Reglamentas (EB) Nr. 883/2004 dėl socialinės apsaugos sistemų koordinavimo (OL L 166, 2004, p. 1; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 5 sk., 5 t., p. 72).


title: Byla C-415/20: 2020 m. rugsėjo 7 d. Finanzgericht Hamburg (Vokietija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Gräfendorfer Geflügel- und Tiefkühlfeinkost Produktions GmbH / Hauptzollamt Hamburg

text:
               2020 12 7

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 423/27

      2020 m. rugsėjo 7 d.Finanzgericht Hamburg (Vokietija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Gräfendorfer Geflügel- und Tiefkühlfeinkost Produktions GmbH / Hauptzollamt Hamburg

      (Byla C-415/20)
      (2020/C 423/40)
      Proceso kalba: vokiečių

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

         Finanzgericht Hamburg

         Šalys pagrindinėje byloje

         Ieškovė: Gräfendorfer Geflügel- und Tiefkühlfeinkost Produktions GmbH

         Atsakovė: Hauptzollamt Hamburg

         Prejudiciniai klausimai

                  1.

                  Ar pagal Sąjungos teisę valstybės narės turi pareigą pažeidžiant Sąjungos teisę surinktus mokesčius grąžinti su palūkanomis ir tais atvejais, kai grąžinimo pagrindas yra ne Europos Sąjungos Teisingumo Teismo išvada, jog teisinis pagrindas pažeidžia Sąjungos teisę, o Teisingumo Teismo pateiktas Kombinuotosios nomenklatūros pozicijos (subpozicijos) išaiškinimas?

                  2.

                  Ar Europos Sąjungos Teisingumo Teismo išplėtotos Sąjungos teisėje įtvirtintos teisės į palūkanas principai taikytini ir eksporto grąžinamųjų išmokų, kurias valstybės narės institucija atsisakė skirti tuo pažeisdama Sąjungos teisę, mokėjimui?


title: Byla C-426/20: 2020 m. rugsėjo 10 d. Tribunal Judicial da Comarca de Braga, Juízo do Trabalho de Barcelos (Portugalija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje GD, ES / Luso Temp – Empresa de Trabalho Temporário, S.A.

text:
               2020 12 7

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 423/27

      2020 m. rugsėjo 10 d.Tribunal Judicial da Comarca de Braga, Juízo do Trabalho de Barcelos (Portugalija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje GD, ES / Luso Temp – Empresa de Trabalho Temporário, S.A.

      (Byla C-426/20)
      (2020/C 423/41)
      Proceso kalba: portugalų

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

         Tribunal Judicial da Comarca de Braga, Juízo do Trabalho de Barcelos

         Šalys pagrindinėje byloje

         Ieškovai: GD, ES

         Atsakovė: Luso Temp – Empresa de Trabalho Temporário, S.A.

         Prejudiciniai klausimai

      Ar pagal 2008 m. lapkričio 19 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2008/104/EB dėl darbo per laikinojo įdarbinimo įmones (1) 3 straipsnio 1 dalies f punktą ir 5 straipsnio 1 dalį draudžiama Código do Trabalho (patvirtinto 2009 m. vasario 12 d. Įstatymu Nr. 7) 185 straipsnio 6 dalyje įtvirtinta nuostata, pagal kurią laikinasis darbuotojas bet kuriuo atveju turi teisę tik į kasmetines mokamas atostogas ir atostoginius proporcingai darbo laikinojo įdarbinimo įmonėje laikui, nepaisant to, kad jo darbo santykiai prasideda vienais kalendoriniais metais, o pasibaigia praėjus dvejiems ar daugiau kalendorinių metų nuo darbo sutarties sudarymo dienos, o darbo sutartį tiesiogiai su įmone, laikinojo darbo naudotoja, sudariusiam ir tas pačias pareigas tuo pačiu laikotarpiu einančiam darbuotojui taikoma bendroji kasmetinių atostogų suteikimo tvarka, todėl pastarajam užtikrinamos ilgesnės kasmetinės mokamos atostogos (ir mokami didesni atostoginiai), nes jos nėra proporcingos išdirbtam laikotarpiui?

         (1)  OL L 327, 2008, p. 9.


title: Byla C-436/20: 2020 m. rugsėjo 16 d. Tribunal Superior de Justicia de la Comunidad Valenciana (Ispanija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Asociación Estatal de Entidades de Servicios de Atención a Domicilio (ASADE) / Consejería de Igualdad y Políticas Inclusivas

text:
               2020 12 7

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 423/28

      2020 m. rugsėjo 16 d.Tribunal Superior de Justicia de la Comunidad Valenciana (Ispanija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Asociación Estatal de Entidades de Servicios de Atención a Domicilio (ASADE) / Consejería de Igualdad y Políticas Inclusivas

      (Byla C-436/20)
      (2020/C 423/42)
      Proceso kalba: ispanų

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

         Tribunal Superior de Justicia de la Comunidad Valenciana

         Šalys pagrindinėje byloje

         Pareiškėja: Asociación Estatal de Entidades de Servicios de Atención a Domicilio (ASADE)

         Atsakovė: Consejería de Igualdad y Políticas Inclusivas

         Prejudiciniai klausimai

                  1.

                  Ar SESV 49 straipsnis ir 2014 m. vasario 26 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2014/24/ES (1) 76 bei 77 straipsniai (siejami su 74 straipsniu ir XIV priedu) turi būti aiškinami taip, kad pagal juos draudžiamos nacionalinės teisės nuostatos, pagal kurias perkančiosioms organizacijoms leidžiama sudaryti sutartis su pelno nesiekiančiais privačiaisiais subjektais – ne tik su savanoriškos veiklos asociacijomis – siekiant asmenims teikti visų rūšių socialines paslaugas mainais už išlaidų kompensavimą, netaikant viešųjų pirkimų direktyvoje numatytų procedūrų ir nenustatant vertės, paprasčiausiai iš anksto sutartyje ją kvalifikuojant kaip nenustatytą?

                  2.

                  Ar tuo atveju, jei atsakymas į pirmąjį klausimą būtų neigiamas, todėl tai, kas nurodyta, būtų įmanoma, SESV 49 straipsnis ir Viešųjų pirkimų direktyvos 76 bei 77 straipsniai (siejami su 74 straipsniu ir XIV priedu) turi būti aiškinami taip, kad pagal juos perkančiosioms organizacijoms leidžiama sudaryti sutartis su pelno nesiekiančiais privačiaisiais subjektais (ne tik su savanoriškos veiklos asociacijomis) siekiant asmenims teikti visų rūšių socialines paslaugas mainais už išlaidų kompensavimą, netaikant šioje direktyvoje numatytų procedūrų ir nenustatant vertės, paprasčiausiai iš anksto sutartyje ją kvalifikuojant kaip nenustatytą, kai, be to, minėtose nacionalinės teisės nuostatose aiškiai nepakartojami direktyvos 77 straipsnyje nustatyti reikalavimai, bet daroma nuoroda į tolimesnį įgyvendinantį teisės aktą, tačiau tiesiogiai nenurodant, kad šiame įgyvendinančiame teisės akte turi būti aiškiai pakartojami minėtos direktyvos 77 straipsnyje nustatyti reikalavimai?

                  3.

                  Ar tuo atveju, jei atsakymas į pirmąjį klausimą būtų neigiamas, todėl tai, kas nurodyta, būtų įmanoma, SESV 49 ir 56 straipsniai, Viešųjų pirkimų direktyvos 76 bei 77 straipsniai (siejami su 74 straipsniu ir XIV priedu) ir 2006 m. gruodžio 12 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2006/123/EB (2) dėl paslaugų vidaus rinkoje 15 straipsnio 2 dalis turi būti aiškinami taip, kad pagal juos perkančiosioms organizacijoms leidžiama siekiant išsirinkti pelno nesiekiančią organizaciją (ne tik savanoriškos veiklos asociacijas), su kuria ketina sudaryti sutartį dėl visų rūšių (ne tik tas, kurios išvardytos minėtos direktyvos 2 straipsnio 2 dalies j punkte) socialinių paslaugų teikimo asmenims, vienu iš atrankos kriterijų nustatyti, kad ši pelno nesiekianti organizacija turi būti įsteigta toje vietovėje, kur bus teikiama paslauga?

         (1)  2014 m. vasario 26 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2014/24/ES dėl viešųjų pirkimų, kuria panaikinama Direktyva 2004/18/EB (OL L 94, p. 65).

         (2)  OL L 376, p. 36.


title: Byla C-452/20: 2020 m. rugsėjo 23 d. Consiglio di Stato (Italija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje PJ / Agenzia delle dogane e dei monopoli – Ufficio dei monopoli per la Toscana, Ministero dell'Economia e delle Finanze

text:
               2020 12 7

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 423/29

      2020 m. rugsėjo 23 d.Consiglio di Stato (Italija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje PJ / Agenzia delle dogane e dei monopoli – Ufficio dei monopoli per la Toscana, Ministero dell'Economia e delle Finanze

      (Byla C-452/20)
      (2020/C 423/43)
      Proceso kalba: italų

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

         Consiglio di Stato

         Šalys pagrindinėje byloje

         Apeliantas: PJ

         Kitos apeliacinio proceso šalys: Agenzia delle dogane e dei monopoli – Ufficio dei monopoli per la Toscana, Ministero dell'Economia e delle Finanze

         Prejudicinis klausimas

      Ar 1934 m. gruodžio 24 d. Karaliaus dekreto Nr. 2316 25 straipsnio 2 dalimi, pakeista 2016 m. Įstatyminio dekreto Nr. 6 24 straipsnio 3 dalimi (Direktyvos 2014/40/ES dėl valstybių narių įstatymų ir kitų teisės aktų nuostatų, reglamentuojančių tabako ir susijusių gaminių gamybą, pateikimą ir pardavimą, suderinimo ir kuria panaikinama Direktyva 2001/37/EB (1) perkėlimas į nacionalinę teisę), – tiek, kiek joje nustatyta, kad „[a]smeniui, kuris jaunesniems kaip aštuoniolikos metų amžiaus asmenims parduoda arba duoda tabako gaminių, elektroninių cigarečių ar papildomųjų talpyklų, kuriose yra nikotino, arba naujoviškų tabako gaminių, taikoma finansinė administracinė bauda nuo 500 iki 3 000 eurų ir penkiolikai dienų sustabdomas licencijos verstis veikla galiojimas“, – pažeidžiami Sąjungos proporcingumo ir atsargumo principai, kylantys iš ESS 5 straipsnio, Direktyvos 2014/40 23 straipsnio 3 dalies ir šios direktyvos 21 ir 60 konstatuojamųjų dalių, dėl to, kad teikiama pirmenybė atsargumo principui, jo nesušvelninant proporcingumo principu, tokiu būdu neproporcingai paaukojant ekonominės veiklos vykdytojų interesus tam, kad būtų užtikrinta teisė į sveikatą, ir dėl to neužtikrinant tinkamos įvairių pagrindinių teisių pusiausvyros, taip pat taikant sankciją, kuria, pažeidžiant direktyvos 8 konstatuojamąją dalį, veiksmingai nesiekiama tikslo stabdyti rūkymo paplitimą tarp jaunimo?

         (1)  OL L 127, 2014, p. 1.


title: Byla C-472/20: 2020 m. rugsėjo 30 d. Fővárosi Törvényszék (Vengrija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Lombard Pénzügyi és Lízing Zrt. / PN

text:
               2020 12 7

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 423/29

      2020 m. rugsėjo 30 d.Fővárosi Törvényszék (Vengrija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Lombard Pénzügyi és Lízing Zrt. / PN

      (Byla C-472/20)
      (2020/C 423/44)
      Proceso kalba: vengrų

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

         Fővárosi Törvényszék

         Šalys pagrindinėje byloje

         Ieškovė ir apeliantė: Lombard Pénzügyi és Lízing Zrt.

         Atsakovas: PN

         Prejudiciniai klausimai

                  1.

                  Jei nesąžininga sutarties sąlyga yra susijusi su pagrindiniu sutarties dalyku (informacija apie valiutos keitimo kursą buvo netinkama), dėl ko sutartis negali būti toliau vykdoma, ir nėra šalių susitarimo, ar visišką Direktyvos 93/13 (1) veiksmingumą užtikrina tai, kad, nesant papildomos nacionalinės teisės nuostatos, aukščiausiosios instancijos teismo išreikštoje pozicijoje, kuri nėra privaloma žemesnės instancijos teismams, pateikiamos sutarties galiojimo ar veiksmingumo pripažinimo gairės?

                  2.

                  Jeigu į pirmąjį prejudicinį klausimą būtų atsakyta neigiamai, ar galima atkurti pradinę padėtį, jei sutartis nebegali būti toliau vykdoma dėl su jos pagrindiniu dalyku susijusios nesąžiningos sąlygos, nėra šalių susitarimo, o pirmiau minėta pozicija taip pat negali būti taikoma?

                  3.

                  Jeigu į antrąjį prejudicinį klausimą būtų atsakyta teigiamai, tuo atveju, jei ieškiniu prašoma pripažinti, kad pagrindinis sutarties dalykas, susijęs su [šios] rūšies sutartimis, negalioja, ar gali įstatymai nustatyti reikalavimą, kad vartotojas kartu su tokiu reikalavimu taip pat privalo pareikšti reikalavimą dėl sutarties galiojimo ar veiksmingumo pripažinimo?

                  4.

                  Jeigu į antrąjį prejudicinį klausimą būtų atsakyta neigiamai, kai pradinės padėties atkurti yra neįmanoma, ar sutartys gali būti pripažintos galiojančiomis ar veiksmingomis pasitelkiant teisines priemones a posteriori, siekiant užtikinti pusiausvyrą tarp šalių?

         (1)  1993 m. balandžio 5 d. Tarybos direktyva 93/13/EEB dėl nesąžiningų sąlygų sutartyse su vartotojais (OL L 95, 1993, p. 29; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 15 sk., 2 t., p. 288).


title: Byla C-474/20: 2020 m. rugsėjo 30 d. Vrhovni sud Republike Hrvatske (Kroatija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje I. D. / Z. b. d.d., Z.

text:
               2020 12 7

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 423/30

      2020 m. rugsėjo 30 d.Vrhovni sud Republike Hrvatske (Kroatija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje I. D. / Z. b. d.d., Z.

      (Byla C-474/20)
      (2020/C 423/45)
      Proceso kalba: kroatų

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

         Vrhovni sud Republike Hrvatske

         Šalys pagrindinėje byloje

         Ieškovas: I. D.

         Atsakovas: Z. b. d.d., Z.

         Prejudiciniai klausimai

                  1.

                  Ar Direktyva 93/13 dėl nesąžiningų sąlygų sutartyse su vartotojais (1) turi būti aiškinama taip, kad jos nuostatos taikomos paskolos sutarčiai, sudarytai iki Kroatijos Respublikos įstojimo į Europos Sąjungą, o po įstojimo į Sąjungą pakeistai remiantis įstatymu, kurį Kroatijos Respublika priėmė po įstojimo į Europos Sąjungą, ir ar dėl to Teisingumo Teismas turi jurisdikciją atsakyti į antrąjį klausimą?
                  Jei atsakymas į pirmąjį klausimą būtų teigiamas, antrasis klausimas būtų toks:

                  2.

                  Ar Direktyvos 93/13 dėl nesąžiningų sąlygų sutartyse su vartotojais 6 straipsnio 1 dalis turi būti aiškinama kaip draudžianti tokius nacionalinės teisės aktus, kaip pagrindinėje byloje nagrinėjamas specialusis įstatymas – ZID ZPK 2015 – Zakon o konverziji (Konversijos įstatymas), kuris, viena vertus, pagal imperatyviąją nuostatą įpareigoja paslaugų teikėją pasiūlyti vartotojui sudaryti paskolos sutarties priedą šiame įstatyme nustatytu būdu ir atskiras sutarties sąlygas, kurios šio įstatymo įsigaliojimo dieną (sąlyga, susijusi su vienašališku palūkanų normos pakeitimu) ar vėliau (sąlyga dėl valiutos išlygos, susijusios su Šveicarijos frankais) teismo sprendimu buvo pripažintos negaliojančiomis, pakeisti galiojančiomis sutarties sąlygomis taip, tarsi priedo nuostatos tarp šalių būtų galiojusios nuo pat pradžių, ir taip užtikrinti sutarties galiojimą, kita vertus, nustato, kad mokėjimai, kuriuos nesąžiningomis sąlygomis atliko vartotojas, savanoriškai sutikęs sudaryti priedą, yra naudojami jo įsipareigojimams pagal galiojančio priedo sąlygas vykdyti, sudarant susitarimą dėl disponavimo galima permoka ar įmokų grąžinimo vartotojui, jei permokos suma viršija anuiteto įmokų sumą pagal naują paskolos grąžinimo grafiką, ir viskas vyksta šiame įstatyme nustatyta tvarka?

         (1)  1993 m. balandžio 5 d. Tarybos direktyva 93/13/EEB dėl nesąžiningų sąlygų sutartyse su vartotojais (OL L 95, 1993, p. 29; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 15 sk., 2 t., p. 288).


title: Byla C-501/20: 2020 m. spalio 6 d. Audiencia Provincial de Barcelona (Ispanija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje M P A / LC D N M T

text:
               2020 12 7

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 423/31

      2020 m. spalio 6 d.Audiencia Provincial de Barcelona (Ispanija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje M P A / LC D N M T

      (Byla C-501/20)
      (2020/C 423/46)
      Proceso kalba: ispanų

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

         Audiencia Provincial de Barcelona

         Šalys pagrindinėje byloje

         Apeliantė: M P A

         Kita apeliacinio proceso šalis: LC D N M T

         Prejudiciniai klausimai

                  1.

                  Kaip turi būti aiškinama Reglamento Nr. 2201/2003 (1) 3 straipsnyje ir Reglamento Nr. 4/2009 3 straipsnyje vartojama sąvoka „nuolatinė gyvenamoji vieta“, taikoma tam tikros valstybės narės piliečiams, kurie dėl jiems, kaip ES sutartininkams, priskirtų funkcijų gyvena trečiojoje valstybėje ir kuriems šioje trečiojoje valstybėje pripažintas Europos Sąjungos diplomatinių įstaigų darbuotojų statusas, kai jų buvimas minėtoje valstybėje susijęs su funkcijomis, kurias jie vykdo Sąjungai?

                  2.

                  Tuo atveju, jei taikant Reglamento Nr. 2201/2003 3 straipsnį ir Reglamento Nr. 4/2009 (2) 3 straipsnį sutuoktinių nuolatinės gyvenamosios vietos nustatymas priklausytų nuo jų, kaip Europos Sąjungos sutartininkų, trečiojoje valstybėje statuso, kaip ši nuolatinė gyvenamoji vieta paveiktų jų nepilnamečių vaikų nuolatinės gyvenamosios vietos nustatymą pagal Reglamento Nr. 2201/2003 8 straipsnį?

                  3.

                  Tuo atveju, jei būtų laikoma, kad nepilnamečių vaikų nuolatinė gyvenamoji vieta nėra minėtoje trečiojoje valstybėje, ar siekiant nustatyti nuolatinę gyvenamąją vietą pagal Reglamento Nr. 2201/2003 8 straipsnį galima atsižvelgti į motinos pilietybės sąryšį, jos buvimą Ispanijoje prieš sudarant santuoką, nepilnamečių vaikų turimą Ispanijos pilietybę ir tai, kad jie gimė Ispanijoje?

                  4.

                  Tuo atveju, jei būtų nustatyta, kad tėvų ir nepilnamečių vaikų nuolatinė gyvenamoji vieta nėra valstybėje narėje, atsižvelgiant į tai, kad pagal Reglamentą Nr. 2201/2003 nėra kitos valstybės narės, turinčios jurisdikciją nagrinėti jų reikalavimus, ar aplinkybė, kad atsakovas yra valstybės narės pilietis, užkerta kelią taikyti Reglamento Nr. 2201/2003 7 ir 14 straipsniuose įtvirtintą subsidiarią sąlygą?

                  5.

                  Tuo atveju, jei būtų nustatyta, kad tėvų ir nepilnamečių vaikų nuolatinė gyvenamoji vieta nėra valstybėje narėje, kaip, siekiant nustatyti vaikams mokėtinas išlaikymo išmokas, turi būti aiškinama Reglamento Nr. 4/2009 7 straipsnyje nurodoma nuostata dėl forum necessitatis ir, visų pirma, kokios aplinkybės būtinos norint laikyti, kad bylos nagrinėjimas pagrįstai negali būti pradėtas ar vykti arba būtų neįmanomas trečiojoje valstybėje, su kuria ginčas yra glaudžiai susijęs (šiuo atveju – Toge)? Ar turi būti įrodyta, kad šalis šią bylą nesėkmingai iniciavo arba bandė inicijuoti minėtoje valstybėje, ir ar vienos iš ginčo šalių pilietybė yra pakankamas sąryšis su valstybe nare?

                  6.

                  Tokiu atveju, kaip šis, kai sutuoktiniai turi glaudžius ryšius su valstybėmis narėmis (pilietybė, ankstesnis buvimas šalyje), jei taikant minėtų reglamentų nuostatas nė viena valstybė narė neturi jurisdikcijos, ar taip pažeidžiamas Pagrindinių teisių chartijos 47 straipsnis?

         (1)  2003 m. lapkričio 27 d. Tarybos reglamentas (EB) Nr. 2201/2003 dėl jurisdikcijos ir teismo sprendimų, susijusių su santuoka ir tėvų pareigomis, pripažinimo bei vykdymo, panaikinantis Reglamentą (EB) Nr. 1347/2000 (OL L 338, 2003, p. 1; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 19 sk., 6 t., p. 243).

         (2)  2008 m. gruodžio 18 d. Tarybos reglamentas (EB) Nr. 4/2009 dėl jurisdikcijos, taikytinos teisės, teismo sprendimų pripažinimo ir vykdymo bei bendradarbiavimo išlaikymo prievolių srityje (OL L 7, 2009, p. 1).


title: Byla C-584/20 P: 2020 m. lapkričio 6 d. Europos Komisijos pateiktas apeliacinis skundas dėl 2020 m. rugsėjo 23 d. Bendrojo Teismo (aštuntoji išplėstinė kolegija) priimto sprendimo byloje T-411/17, Landesbank Baden-Württemberg / Bendra pertvarkymo valdyba

text:
               2020 12 7

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 423/32

      2020 m. lapkričio 6 d. Europos Komisijos pateiktas apeliacinis skundas dėl 2020 m. rugsėjo 23 d. Bendrojo Teismo (aštuntoji išplėstinė kolegija) priimto sprendimo byloje T-411/17, Landesbank Baden-Württemberg / Bendra pertvarkymo valdyba

      (Byla C-584/20 P)
      (2020/C 423/47)
      Proceso kalba: vokiečių

         Šalys

         Apeliantė: Europos Komisija, atstovaujama D. Triantafyllou, A. Nijenhuis, A. Steiblytės ir V. Di Bucci

         Kitos proceso šalys: Landesbank Baden-Württemberg, Bendra pertvarkymo valdyba

         Apeliantės reikalavimai

      Apeliantė Teisingumo Teismo prašo:

                  —

                  panaikinti Bendrojo Teismo sprendimą;

                  —

                  įpareigoti kitas proceso šalis padengti bylinėjimosi išlaidas.

         Apeliacinio skundo pagrindai ir pagrindiniai argumentai

      Apeliantė teigia, kad skundžiamas sprendimas, kuriuo Bendrasis Teismas panaikino 2017 m. balandžio 11 d. vykdomosios sudėties Bendros pertvarkymo valdybos (BPV) priimtą sprendimą dėl ex ante įnašų į Bendrą pertvarkymo fondą už 2017 m. (SRB/ES/SRF/2017/05), kiek jis susijęs su Landesbank Baden-Württemberg (skundžiamas sprendimas), turi būti panaikintas dėl šių priežasčių:
      Pirma, skundžiamo sprendimo priedo kvalifikavimas yra klaidingas, nes Bendrasis Teismas nusprendė, kad priedas „nėra neatsiejamai susijęs“ su skundžiamu sprendimu. Tai, anot apeliantės, lemia faktinių aplinkybių iškraipymą. Be to, apeliantė teigia, kad Bendrasis Teismas pažeidė šalių teisę būti išklausytoms ir Bendros pertvarkymo valdybos teises į gynybą. Ji teigia, kad skundžiamo sprendimo priedas yra sudedamoji sprendimo dalis. Visi priedai kartu su sprendimo tekstu buvo pateikti elektroniniu būdu BPV valdybai ir buvo jos patvirtinti. Lydraštyje, susijusiame su ranka pasirašytu sprendimu, minėtas priedas nurodytas tuo pačiu kodu. Be to, apeliantė teigia, kad Bendrasis Teismas į tai neatsižvelgė ir nesuteikė Bendrai pertvarkymo valdybai galimybės įrodyti, kad abu dokumentai susiję, nepaisant to, kad jie susiję su teisės spragomis, kurias Bendrasis Teismas iškėlė savo iniciatyva.
      Antra, Bendrasis Teismas neteisėtai ir nenurodydamas motyvų pripažino pirmojoje instancijoje pateiktą Deleguotojo reglamento (1) neteisėtumu grindžiamą prieštaravimą priimtinu. Apeliantė teigia, kad Bendrasis Teismas neatsižvelgė į tai, kad tariamas deleguotojo reglamento neteisėtumas kyla iš Reglamento (ES) Nr. 806/2014 (2) ir Direktyvos 2014/59 (3). Kadangi šių dviejų teisės aktų teisėtumas nebuvo ginčijamas, Bendrasis Teismas neturėjo nagrinėti deleguotojo reglamento, kuris grindžiamas minėtais dviem aukštesnės galios teisės aktais, pažeidimo. Apeliantės teigimu, Bendrasis Teismas taip pat nepaaiškino, kokia apimtimi nustatytas deleguotojo reglamento neteisėtumas grindžiamas aukštesnės galios teise.
      Trečia, Bendrasis Teismas klaidingai aiškino Reglamento Nr. 806/2014 69 straipsnio 1 dalį ir 70 straipsnio 2 dalį, kiek tai susiję su tiksliniu lygiu ir baziniu metiniu įnašu. Bendrasis Teismas padarė išvadą, kad tikslinis lygis ir bazinis metinis įnašas gali būti viršyti arba nesiekti nustatytų ribų. Vis dėlto apeliantė teigia, kad taip darydamas jis neatsižvelgia į tai, kad agentūra, kai antai Bendra pertvarkymo valdyba, neturi įgaliojimų nustatyti tokius dydžius. Nustatytas referencinis dydis neišvengiamai lemia proporcingą visiems asmenims, kurie moka įnašus, tenkančios naštos paskirstymą.
      Ketvirta, Bendrasis Teismas neteisėtai laikė deleguotąjį reglamentą, konkrečiai jo 4–7 ir 9 straipsnius, taip pat jo I priedą, kaip „tarpusavyje priklausančius“, ir neteisėtai siejo įnašų koregavimą su rizikos profiliu. Be to, apeliantė teigia, kad Bendrasis Teismas savo argumentą dėl įnašų „tarpusavio priklausomybės“ grindžia įnašus turinčių mokėti įstaigų individualių įnašų pritaikymu prie rizikos profilio. Vis dėlto, apeliantės nuomone, toks pritaikymas yra atskirų įstaigų palyginimo su jų konkurentais pasekmė, o tai negali būti painiojama su „tarpusavio priklausomybe“.
      Penkta, apeliantė teigia, kad Bendrasis Teismas pernelyg plačiai aiškino Europos Komisijos pareigą pateikti motyvus remiantis SESV 296 straipsniu. Bendrai kritikuodamas kartu taikomas deleguotojo reglamento nuostatas, Bendrasis Teismas įnašų apskaičiavimo metodą laikė neskaidriu, nepaisant to, kad šis metodas buvo grindžiamas konkuruojančių įstaigų konfidencialia informacija. Vis dėlto, apeliantės teigimu, pakanka, kad taikytas metodas, jo tikslas ir apimtis yra paaiškinti atitinkamame sprendime ir įnašus turintys mokėti asmenys gali jį nustatyti iš atitinkamų su jais susijusių duomenų. Be to, ji teigia, kad įvairių konkurentų duomenys šiuo klausimu nėra reikšmingi. Remiantis jurisprudencija yra keletas pavyzdžių, kai konkuruojančių asmenų konfidenciali informacija buvo saugoma nepanaikinus susijusių reglamentų. Galiausiai Bendrasis Teismas netaikė savo procedūros taisyklių, susijusių su galimybe susipažinti su konfidencialia informacija.

         (1)  2014 m. spalio 21 d. Komisijos deleguotasis reglamentas (ES) 2015/63, kuriuo papildomos Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2014/59/ES nuostatos dėl ex ante įnašų, skirtų pertvarkymo finansavimo struktūroms (OL L 11, 2015, p. 44).

         (2)  2014 m. liepos 15 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (ES) Nr. 806/2014, kuriuo nustatomos kredito įstaigų ir tam tikrų investicinių įmonių pertvarkymo vienodos taisyklės ir vienoda procedūra, kiek tai susiję su bendru pertvarkymo mechanizmu ir Bendru pertvarkymo fondu, ir iš dalies keičiamas Reglamentas (ES) Nr. 1093/2010 (OL L 225, 2014, p. 1).

         (3)  2014 m. gegužės 15 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2014/59/ES, kuria nustatoma kredito įstaigų ir investicinių įmonių gaivinimo ir pertvarkymo sistema ir iš dalies keičiamos Tarybos direktyva 82/891/EEB, direktyvos 2001/24/EB, 2002/47/EB, 2004/25/EB, 2005/56/EB, 2007/36/EB, 2011/35/ES, 2012/30/ES bei 2013/36/ES ir Europos Parlamento ir Tarybos reglamentai (ES) Nr. 1093/2010 bei (ES) Nr. 648/2012 (OL L 173, 2014, p. 190).


title: Byla T-51/19: 2020 m. spalio 5 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Laboratorios Ern / EUIPO – SBS Bilimsel Bio Çözümler (apiheal) (Europos Sąjungos prekių ženklas – Protesto procedūra – Vaizdinio Europos Sąjungos prekių ženklo „apiheal“ paraiška – Ankstesnis nacionalinis žodinis prekių ženklas APIRETAL – Santykiniai atsisakymo registruoti pagrindai – Galimybės supainioti nebuvimas – Prekių panašumo nebuvimas – Reglamento (EB) Nr. 207/2009 8 straipsnio 1 dalies b punktas (dabar – Reglamento (ES) 2017/1001 8 straipsnio 1 dalies b punktas) – Kenkimo reputacijai nebuvimas – Reglamento Nr. 207/2009 8 straipsnio 5 dalis (dabar – Reglamento 2017/1001 8 straipsnio 5 dalis))

text:
               2020 12 7

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 423/34

      2020 m. spalio 5 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Laboratorios Ern / EUIPO – SBS Bilimsel Bio Çözümler (apiheal)

      (Byla T-51/19) (1)

      (Europos Sąjungos prekių ženklas - Protesto procedūra - Vaizdinio Europos Sąjungos prekių ženklo „apiheal“ paraiška - Ankstesnis nacionalinis žodinis prekių ženklas APIRETAL - Santykiniai atsisakymo registruoti pagrindai - Galimybės supainioti nebuvimas - Prekių panašumo nebuvimas - Reglamento (EB) Nr. 207/2009 8 straipsnio 1 dalies b punktas (dabar – Reglamento (ES) 2017/1001 8 straipsnio 1 dalies b punktas) - Kenkimo reputacijai nebuvimas - Reglamento Nr. 207/2009 8 straipsnio 5 dalis (dabar – Reglamento 2017/1001 8 straipsnio 5 dalis))
      (2020/C 423/49)
      Proceso kalba: ispanų

         Šalys

         Ieškovė: Laboratorios Ern, SA (Barselona, Ispanija), atstovaujama advokatės S. Correa Rodríguez

         Atsakovė: Europos Sąjungos intelektinės nuosavybės tarnyba (EUIPO), atstovaujama S. Palmero Cabezas ir H. O’Neill

         Kita procedūros EUIPO apeliacinėje taryboje šalis, įstojusi į bylą Bendrajame Teisme: SBS Bilimsel Bio Çözümler Sanayi Ve Ticaret AŞ (Stambulas, Turkija), atstovaujama advokatės M. López Camba

         Dalykas

      Ieškinys dėl 2018 m. lapkričio 19 d. EUIPO ketvirtosios apeliacinės tarybos sprendimo (byla R 1725/2017-4), susijusio su protesto procedūra tarp Laboratorios Ern ir SBS Bilimsel Bio Çözümler Sanayi Ve Ticaret.

         Rezoliucinė dalis

                  1.

                  Atmesti ieškinį.

                  2.

                  Priteisti iš Laboratorios Ern, SA bylinėjimosi išlaidas.

         (1)  OL C 103, 2019 3 18.


title: Byla T-53/19: 2020 m. spalio 5 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje SBS Bilimsel Bio Çözümler / EUIPO – Laboratorios Ern (apiheal) (Europos Sąjungos prekių ženklas – Protesto procedūra – Vaizdinio Europos Sąjungos prekių ženklo „apiheal“ paraiška – Ankstesnis nacionalinis žodinis prekių ženklas APIRETAL – Santykinis atsisakymo registruoti pagrindas – Galimybės supainioti nebuvimas – Prekių ženklo panašumo nebuvimas – Reglamento (EB) Nr. 207/2009 8 straipsnio 1 dalies b punktas (dabar – Reglamento (ES) 2017/1001 8 straipsnio 1 dalies b punktas))

text:
               2020 12 7

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 423/34

      2020 m. spalio 5 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje SBS Bilimsel Bio Çözümler / EUIPO – Laboratorios Ern (apiheal)

      (Byla T-53/19) (1)

      (Europos Sąjungos prekių ženklas - Protesto procedūra - Vaizdinio Europos Sąjungos prekių ženklo „apiheal“ paraiška - Ankstesnis nacionalinis žodinis prekių ženklas APIRETAL - Santykinis atsisakymo registruoti pagrindas - Galimybės supainioti nebuvimas - Prekių ženklo panašumo nebuvimas - Reglamento (EB) Nr. 207/2009 8 straipsnio 1 dalies b punktas (dabar – Reglamento (ES) 2017/1001 8 straipsnio 1 dalies b punktas))
      (2020/C 423/50)
      Proceso kalba: ispanų

         Šalys

         Ieškovė: SBS Bilimsel Bio Çözümler Sanayi Ve Ticaret AŞ (Stambulas, Turkija), atstovaujama advokatės M. López Camba

         Atsakovė: Europos Sąjungos intelektinės nuosavybės tarnyba (EUIPO), atstovaujama S. Palmero Cabezas ir H. O’Neill

         Kita procedūros EUIPO apeliacinėje taryboje šalis, įstojusi į bylą Bendrajame Teisme: Laboratorios Ern, SA (Barselona, Ispanija), atstovaujama advokatės S. Correa Rodríguez

         Dalykas

      Ieškinys dėl 2018 m. lapkričio 19 d. EUIPO ketvirtosios apeliacinės tarybos sprendimo (byla R 1725/2017-4), susijusio su protesto procedūra tarp Laboratorios Ern ir SBS Bilimsel Bio Çözümler Sanayi Ve Ticaret.

         Rezoliucinė dalis

                  1.

                  Panaikinti 2018 m. lapkričio 19 d. Europos Sąjungos intelektinės nuosavybės tarnybos (EUIPO) ketvirtosios apeliacinės tarybos sprendimą (byla R 1725/2017-4), susijusį su „farmaciniais ir veterinariniais preparatais medicinos reikmėms; cheminiais produktais medicinos ir veterinarijos reikmėms, cheminiais reagentais farmacijos ir veterinarijos reikmėms; dietiniais papildais farmacijos ir veterinarijos reikmėms; maisto papildais; dietiniais papildais; medicinos preparatais, skirtais svoriui mesti; kūdikių maistu; medicinos paskirties žolėmis ir žolių gėrimais; žolių papildais; žolių kremais medicinos reikmėms; vaistažolių arbatomis; skystais žolių papildais; dantų plombavimo medžiagomis, dantų išlajų gamybos medžiagomis, klijais odontologinėms reikmėms ir dantų taisymo medžiagomis; higienos preparatais medicinos reikmėms; higieniniais paketais; higieniniais tamponais; pleistrais, tvarsliavomis; tvarstomosiomis medžiagomis; vystymo įklotais, įskaitant popierinius ir medžiaginius; fungicidais; dezinfektantais; antiseptikais; plovikliais [valikliais] medicinos reikmėms“, priklausančiais 5 klasei, ir „žmonėms vartoti skirtu propoliu; propoliu, žmonėms vartoti skirtu propoliu“, priklausančiais 30 klasei.

                  2.

                  Atmesti likusią ieškinio dalį.

                  3.

                  EUIPO padengia savo ir SBS Bilimsel Bio Çözümler Sanayi Ve Ticaret AŞ patirtas bylinėjimosi išlaidas.

                  4.

                  Laboratorios Ern, SA padengia savo bylinėjimosi išlaidas.

         (1)  OL C 103, 2019 3 18.


title: Byla T-87/19: 2020 m. spalio 5 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Broughton / Eurojust (Viešoji tarnyba – Laikinieji tarnautojai – Perkėlimo į aukštesnę pakopą sustabdymas šešeriems mėnesiams – Paskyrimo į aukštesnį lygį panaikinimas – Gebėjimas dirbti trečia kalba – Administracinis tyrimas – Lojalumo pareiga – Nešališkumas – Teisė į gynybą – Procesinis lygiateisiškumas – Pareiga motyvuoti – Pareigūnų tarnybos nuostatų 11 ir 12 straipsniai)

text:
               2020 12 7

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 423/35

      2020 m. spalio 5 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Broughton / Eurojust

      (Byla T-87/19) (1)

      (Viešoji tarnyba - Laikinieji tarnautojai - Perkėlimo į aukštesnę pakopą sustabdymas šešeriems mėnesiams - Paskyrimo į aukštesnį lygį panaikinimas - Gebėjimas dirbti trečia kalba - Administracinis tyrimas - Lojalumo pareiga - Nešališkumas - Teisė į gynybą - Procesinis lygiateisiškumas - Pareiga motyvuoti - Pareigūnų tarnybos nuostatų 11 ir 12 straipsniai)
      (2020/C 423/51)
      Proceso kalba: nyderlandų

         Šalys

         Ieškovas: Jon Broughton (Roterdamas, Nyderlandai), atstovaujamas advokato D. Coppens

         Atsakovė: Europos Sąjungos bendradarbiavimo baudžiamosios teisenos srityje agentūra, atstovaujama J. Jooma ir A. Terstegen-Verhaag, padedamų advokatų D. Waelbroeck ir A. Duron

         Dalykas

      SESV 270 straipsniu grindžiamu prašymu iš esmės prašoma: pirma, panaikinti 2018 m. gegužės 4 d. sprendimus, kuriais Eurojustas šešeriems mėnesiams sustabdė ieškovo perkėlimą į aukštesnę pakopą, nusprendė, kad prancūzų kalba yra jo trečioji kalba, ir panaikino 2012 metais atliktą jo paskyrimą iš AD 9 lygio į AD 10 lygį bei pradėjo susigrąžinti sumas, kurias nuo tų metų jis gavo remiantis šiuo priskyrimu; antra, konstatuoti, kad prancūzų kalba laikytina ieškovo antra kalba, o nyderlandų kalba – trečia; trečia, pripažinti ieškovo, atsižvelgiant į jo priskyrimą į aukštesnį lygį, gautų sumų susigrąžinimą neteisėtu ir įpareigoti jam grąžinti Eurojusto iš jo išieškotas sumas; ir, ketvirta, pripažinti, kad Eurojustas turi sugrąžinti ieškovą į teisinę padėtį, kurioje jis buvo prieš tai.

         Rezoliucinė dalis

                  1.

                  Atmesti ieškinį.

                  2.

                  Jon Broughton padengia savo bylinėjimosi išlaidas ir iš jo priteisiamos Europos Sąjungos bendradarbiavimo baudžiamosios teisenos srityje agentūros (Eurojustas) patirtos bylinėjimosi išlaidos.

         (1)  OL C 139, 2019 4 15.


title: Byla T-487/19: 2020 m. spalio 5 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje CU / Regionų komitetas (Viešoji tarnyba – Pareigūnai – Iki 2004 m. gegužės 1 d. įdarbintų pareigūnų bazinis mėnesinis darbo užmokestis – Už vienetą mažesnio dauginimo koeficiento taikymas – Teisės klaida – Vienodas požiūris – Teisėti lūkesčiai)

text:
               2020 12 7

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 423/36

      2020 m. spalio 5 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje CU / Regionų komitetas

      (Byla T-487/19) (1)

      (Viešoji tarnyba - Pareigūnai - Iki 2004 m. gegužės 1 d. įdarbintų pareigūnų bazinis mėnesinis darbo užmokestis - Už vienetą mažesnio dauginimo koeficiento taikymas - Teisės klaida - Vienodas požiūris - Teisėti lūkesčiai)
      (2020/C 423/52)
      Proceso kalba: prancūzų

         Šalys

         Ieškovas: CU, atstovaujamas advokatų T. Martin ir S. Orlandi

         Atsakovas: Regionų komitetas, atstovaujamas B. Rentmeister, padedamo advokato A. Dal Ferro

         Atsakovės pusėje į bylą įstojusi šalis: Europos Komisija, atstovaujama T. Bohr, T. Lilamand ir B. Mongin

         Dalykas

      Pagal SESV 270 straipsnį pateiktas prašymas panaikinti 2018 m. spalio 18 d. Regionų komiteto sprendimą, kuriuo ieškovo pareigos paaukštintos priskiriant jį prie AD 14 lygio 1 pakopos, kiek jame nustatytas dauginimo koeficientas 0,9589951.

         Rezoliucinė dalis

                  1.

                  Atmesti ieškinį.

                  2.

                  CU ir Regionų komitetas padengia savo bylinėjimosi išlaidas.

                  3.

                  Europos Komisija padengia savo bylinėjimosi išlaidas.

         (1)  OL C 295, 2019 9 2.


title: Byla T-602/19: 2020 m. spalio 5 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Eugène Perma France / EUIPO – SPI Investments Group (NATURANOVE) (Europos Sąjungos prekių ženklas – Protesto procedūra – Žodinio Europos Sąjungos prekių ženklo NATURANOVE paraiška – Ankstesnis žodinis Europos Sąjungos prekių ženklas NATURALIUM – Santykinis atsisakymo registruoti pagrindas – Galimybė supainioti – Reglamento (ES) 2017/1001 8 straipsnio 1 dalies b punktas)

text:
               2020 12 7

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 423/37

      2020 m. spalio 5 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Eugène Perma France / EUIPO – SPI Investments Group (NATURANOVE)

      (Byla T-602/19) (1)

      (Europos Sąjungos prekių ženklas - Protesto procedūra - Žodinio Europos Sąjungos prekių ženklo NATURANOVE paraiška - Ankstesnis žodinis Europos Sąjungos prekių ženklas NATURALIUM - Santykinis atsisakymo registruoti pagrindas - Galimybė supainioti - Reglamento (ES) 2017/1001 8 straipsnio 1 dalies b punktas)
      (2020/C 423/53)
      Proceso kalba: anglų

         Šalys

         Ieškovė: Eugène Perma France (Sen Deni, Prancūzija), atstovaujama advokato S. Havard Duclos

         Atsakovė: Europos Sąjungos intelektinės nuosavybės tarnyba (EUIPO), atstovaujama J. Crespo Carrillo ir V. Ruzek

         Kita procedūros EUIPO apeliacinėje taryboje šalis, įstojusi į bylą Bendrajame Teisme: SPI Investments Group, SL (Sant Just Desvern, Ispanija)

         Dalykas

      Ieškinys dėl 2019 m. liepos 1 d. EUIPO ketvirtosios apeliacinės tarybos sprendimo (byla R 2161/2018-4), susijusio su protesto procedūra tarp SPI Investments Group ir Eugène Perma France.

         Rezoliucinė dalis

                  1.

                  Panaikinti 2019 m. liepos 1 d. Europos Sąjungos intelektinės nuosavybės tarnybos (EUIPO) ketvirtosios apeliacinės tarybos sprendimą (byla R 2161/2018-4), susijusį su protesto procedūra tarp SPI Investments Group ir Eugène Perma France.

                  2.

                  EUIPO padengia savo ir ieškovės bylinėjimosi išlaidas, įskaitant būtinąsias išlaidas, patirtas vykstant procedūrai Apeliacinėje taryboje.

         (1)  OL C 363, 2019 10 28.


title: Byla T-472/20: 2020 m. spalio 15 d. pareikštas ieškinys byloje LC / Komisija

text:
               2020 12 7

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 423/37

      2020 m. spalio 15 d. pareikštas ieškinys byloje LC / Komisija

      (Byla T-472/20)
      (2020/C 423/54)
      Proceso kalba: prancūzų

         Šalys

         Ieškovas: LC, atstovaujamas advokato L. Bôle-Richard

         Atsakovė: Europos Komisija

         Reikalavimai

      Ieškovas Bendrojo Teismo prašo:

                  —

                  panaikinti 2020 m. gegužės 28 d. Komisijos sprendimą C(2020) 3503 final;

                  —

                  grąžinti bylą Komisijai;

                  —

                  priteisti iš Komisijos bylinėjimosi išlaidas.

         Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

      Grįsdamas ieškinį ieškovas remiasi penkiais pagrindais.

                  1.

                  Pirmasis ieškinio pagrindas grindžiamas tuo, kad Europos Komisija akivaizdžiai neteisingai atliko Bendrijos interesų vertinimą. Ieškovas teigia, kad vertindama Bendrijos interesus Komisija neatsižvelgė į konkurencijos taisyklių pažeidimo svarbą ir sunkumą. Ieškovas priduria, kad apgaulingas jos patentų portfelio panaudojimas leido el. prekybininkams, taip pat pašto ir logistikos operatoriams naudoti aptariamą išradimą, nepaskirstant jo naudojimo, pranašumų ir gauto pelno, kurį jis davė visai susijusiai rinkai.

                  2.

                  Antrasis ieškinio pagrindas grindžiamas tuo, kad Komisija nesugebėjo kruopščiai ir nešališkai išnagrinėti skundo. Ieškovas kritikuoja ginčijamą sprendimą dėl to, kad jame problema ir jos chronologija išdėstyta tik iš dalies, o kartu pateikti teisiniai patarimai – netinkami. Be to, ginčijamo sprendimo tekstas rodo, kad Komisija neišanalizavo jai pateiktų faktinių ir teisinių aplinkybių.

                  3.

                  Trečiasis ieškinio pagrindas grindžiamas tuo, kad Komisija tariamai piktnaudžiavo įgaliojimais, nes pateko į interesų konflikto situaciją ir naudojo vilkinimo taktiką prieš ieškovą dėl jo reikalavimų. Pagrįsdama šį pagrindą ieškovė visų pirma remiasi ryšiais, kurie sieja Komisiją ir bendrovę Amazon.

                  4.

                  Ketvirtasis ieškinio pagrindas grindžiamas tuo, kad Komisija padarė teisės klaidą, kai nenustatė diskriminacijos dėl galimybės dalyvauti standartų nustatymo procese, taip pat naudotis šių procesų rezultatais ir ataskaitomis. Ieškovas teigia, kad jam buvo trukdoma patekti į tiek į GS1, tiek į ISO standartizavimo procesus, taip pat susijusiuose su pašto ar logistikos operatoriais ir su įmonėmis, kurios, remdamosi jo užpatentuotu procesu, sukūrė savo sektoriaus standartą.

                  5.

                  Penktasis ieškinio pagrindas grindžiamas tuo, kad Komisija padarė teisės klaidą, kai nenustatė SESV 101 straipsnio 1 dalies pažeidimo. Ieškovas mano, kad siuntų siuntimo ir sekimo rinkoje yra įrodyta, kad tariami klastotojai dalyvavo antikonkurencinėse diskusijose, sukūrė antikonkurencinę atskirtį ir, be to, neleido jam dalyvauti standartizacijos procese. Išnagrinėjus horizontalaus bendradarbiavimo susitarimus suderinamumo ir nesuderinamumo prielaidų aspektais, šie susitarimai neabejotinai būtų laikomi nesuderinamais su SESV 101 straipsnio 1 dalimi. Galiausiai ieškovas nurodo, kad pagal SESV 101 straipsnio 3 dalį išimties horizontalaus bendradarbiavimo susitarimams, dėl kurių kilo ginčas, taikyti negalima.


title: Byla T-563/20: 2020 m. rugsėjo 9 d. pareikštas ieškinys byloje Satabank / ECB

text:
               2020 12 7

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 423/38

      2020 m. rugsėjo 9 d. pareikštas ieškinys byloje Satabank / ECB

      (Byla T-563/20)
      (2020/C 423/55)
      Proceso kalba: anglų

         Šalys

         Ieškovas: Satabank plc (Sent Džuliansas, Malta), atstovaujamas advokato O. Behrends

         Atsakovas: Europos Centrinis Bankas (ECB)

         Reikalavimai

      Ieškovas Bendrojo Teismo prašo:

                  —

                  panaikinti 2020 m. birželio 30 d. ECB sprendimą, kuriuo ieškovui suteiktas kredito įstaigos veiklos leidimas buvo panaikintas;

                  —

                  priteisti iš atsakovo bylinėjimosi išlaidas.

         Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

      Grįsdamas ieškinį ieškovas remiasi dviem pagrindais:

                  1.

                  Pirmasis ieškinio pagrindas grindžiamas tuo, kad ginčijamas sprendimas turi esminių trūkumų, atsižvelgiant į anksčiau ECB ir Maltos finansinių paslaugų priežiūros institucijos (MFSA) priimtas priemones ir tai, kad ECB ginčijamame sprendime jų tinkamai neišnagrinėjo.

                  2.

                  Antrasis ieškinio pagrindas grindžiamas tuo, kad ginčijamas sprendimas turi trūkumų, nes jis susijęs su (ir grindžiamas) galimu reikalavimų nevykdymu.

                              —

                              Dėl galimų kovos su pinigų plovimu ir teroristų finansavimu (AML / CFT) problemų ieškovas tvirtina, kad ginčijamame sprendime nenurodyta jokių dabartinių AML / CFT taisyklių pažeidimų, o ECB nenurodo jokių kompetentingų AML / CFT institucijų sprendimų, kad priimant ginčijamą sprendimą ieškovas pažeidė galiojančias AML / CFT nuostatas.

                              —

                              Ieškovas taip pat teigia, kad ginčijamas sprendimas turi trūkumų, nes galimai neatitinka kapitalui keliamų priežiūros reikalavimų. Šiuo klausimu ieškovas tvirtina, kad ginčijamu sprendimu tik apibūdinamos MFSA (vadinasi, netiesiogiai – ir ECB) veiksmų pasekmės.


title: Byla T-599/20: 2020 m. rugsėjo 22 d. pareikštas ieškinys byloje YG / Komisija

text:
               2020 12 7

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 423/39

      2020 m. rugsėjo 22 d. pareikštas ieškinys byloje YG / Komisija

      (Byla T-599/20)
      (2020/C 423/56)
      Proceso kalba: anglų

         Šalys

         Ieškovas: YG, atstovaujamas advokatų S. Rodrigues ir A. Champetier

         Atsakovė: Europos Komisija

         Reikalavimai

      Ieškovas Bendrojo Teismo prašo:

                  —

                  panaikinti 2019 m. lapkričio 14 d. Europos Komisijos sprendimą neįtraukti ieškovo į 2019 m. paaukštinamų pareigūnų sąrašą,

                  —

                  panaikinti 2020 m. birželio 20 d. sprendimą, kuriuo buvo atmestas ieškovo skundas dėl 2019 m. lapkričio 14 d. Europos Komisijos sprendimo neįtraukti ieškovo į paaukštinamų pareigūnų sąrašą ir

                  —

                  priteisti ieškovo patirtas bylinėjimosi išlaidas.

         Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

      Grįsdamas ieškinį ieškovas remiasi dviem pagrindais.

                  1.

                  Pirmasis ieškinio pagrindas grindžiamas Pareigūnų tarnybos nuostatų 45 straipsnio pažeidimu, akivaizdžiomis vertinimo klaidomis ir neatliktu lyginamuoju vertinimu:

                              —

                              susijusiais tiek su ieškovo vertinimo ataskaitų vertinimu, tiek su lyginamojo vertinimo metodu ((i) dėl jokio lyginamojo vertinimo nebuvimo ir (ii) dėl lyginamojo vertinimo su to paties generalinio direktorato ir to paties lygio darbuotojais trūkumo).

                  2.

                  Antrasis ieškinio pagrindas grindžiamas Pareigūnų tarnybos nuostatų 25 straipsnio antrosios pastraipos pažeidimu (pareiga motyvuoti).


title: Byla T-643/20: 2020 m. spalio 23 d. pareikštas ieškinys byloje Ryanair / Komisija

text:
               2020 12 7

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 423/40

      2020 m. spalio 23 d. pareikštas ieškinys byloje Ryanair / Komisija

      (Byla T-643/20)
      (2020/C 423/58)
      Proceso kalba: anglų

         Šalys

         Ieškovė: Ryanair DAC (Sordsas, Airija), atstovaujama advokatų F. Laprévote, V. Blanc, E. Vahida, S. Rating ir I. Metaxas-Maranghidis

         Atsakovė: Europos Komisija

         Reikalavimai

      Ieškovė Bendrojo Teismo prašo:

                  —

                  panaikinti 2020 m. liepos 13 d. Europos Komisijos sprendimą (ES) dėl valstybės pagalbos SA. 57116 – Nyderlandai – COVID-19: paskolos valstybės garantija ir valstybės paskola KLM ir

                  —

                  priteisti iš Europos Komisijos bylinėjimosi išlaidas.

            Ieškovė taip pat prašo nagrinėti jos ieškinį pagal pagreitintą procedūrą, nurodytą Teisingumo Teismo statuto 23a straipsnyje.

         Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

      Grįsdama ieškinį ieškovė remiasi penkiais pagrindais.

                  1.

                  Pirmasis ieškinio pagrindas grindžiamas tuo, kad Europos Komisija neteisingai neįtraukė pagalbos Air France į sprendimo taikymo sritį.

                  2.

                  Antrasis ieškinio pagrindas grindžiamas tuo, kad Europos Komisija pažeidė konkrečias SESV nuostatas ir bendruosius Europos teisės principus, susijusius su diskriminacijos draudimu, laisvu paslaugų judėjimu ir įsisteigimo laisve, kuriais nuo devintojo dešimtmečio pabaigos grindžiamas oro transporto liberalizavimas ES. Oro transporto rinkos liberalizavimas ES sudarė sąlygas tikrai visos Europos mažų kainų oro linijų augimui. Europos Komisija neatsižvelgė į COVID-19 krizės sukeltą žalą tokioms visos Europos oro linijoms ir jų įtaką Nyderlandų oro junglumui, leidusi Nyderlandams skirti pagalbą tik KLM. SESV 107 straipsnio 3 dalies b punkte numatyta valstybės pagalbos draudimo pagal SESV 107 straipsnio 1 dalį išimtis, tačiau jame nenumatyta išimties iš kitų SESV taisyklių ir principų.

                  3.

                  Trečiasis ieškinio pagrindas grindžiamas tuo, kad Europos Komisija neteisingai taikė SESV 107 straipsnio 3 dalies b punktą ir padarė akivaizdžią vertinimo klaidą, konstatuodama, kad pagalba skiriama dideliam Nyderlandų ekonomikos sutrikimui atitaisyti, ir pažeisdama savo pareigą palyginti pagalbos teigiamą poveikį ir neigiamą poveikį verslo sąlygoms ir neiškraipytos konkurencijos išsaugojimui (t. y. pusiausvyros tyrimas) ir užtikrinti, kad pagalba būtų proporcinga.

                  4.

                  Ketvirtasis ieškinio pagrindas grindžiamas tuo, kad nepaisydama rimtų sunkumų Europos Komisija nepradėjo oficialios tyrimo procedūros ir pažeidė ieškovės procesines teises.

                  5.

                  Penktasis ieškinio pagrindas grindžiamas tuo, kad sprendime pažeista Europos Komisijos pareiga motyvuoti.


title: Byla T-642/19: 2019 m. rugsėjo 25 d. pareikštas ieškinys byloje JCDecaux Street Furniture Belgium/Komisija

text:
               11.11.2019

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 383/75

      2019 m. rugsėjo 25 d. pareikštas ieškinys byloje JCDecaux Street Furniture Belgium/Komisija
      (Byla T-642/19)
      (2019/C 383/83)
      Proceso kalba: prancūzų

         Šalys

         Ieškovė: JCDecaux Street Furniture Belgium (Briuselis, Belgija), atstovaujama advokatų A. Winckler ir G. Babin

         Atsakovė: Europos Komisija

         Reikalavimai

      Ieškovė Bendrojo Teismo prašo:

                  —

                  panaikinti ginčijamą sprendimą, kiek juo konstatuojama su vidaus rinka nesuderinama valstybės pagalba JCDecaux įgyvendinant 1984 m sutartį, ir minėto sprendimo 2–4 straipsnius, kiek juose nurodoma Belgijai susigrąžinti pagalbą iš JCDecaux,

                  —

                  priteisti iš Komisijos bylinėjimosi išlaidas.

         Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

      Grįsdama savo ieškinį dėl 2019 m. birželio 24 d. Komisijos sprendimo C(2019) 4466 final dėl valstybės pagalbos SA.33078 (2015/C) (ex 2015/NN), kurią Belgija suteikė JC Decaux Belgium Publicité, ieškovė nurodo keturis pagrindus

                  1.

                  Pirmasis ieškinio pagrindas grindžiamas akivaizdžia vertinimo klaida ir teisės klaida, nes Komisija nusprendė, jog tam tikrų ieškovės reklamos priemonių, numatytų 1984 m. liepos 16 d. sutartyje, naudojimas nustojus galioti šiai sutarčiai, yra pranašumas.

                              —

                              Komisija klaidingai konstatavo ekonominį pranašumą nepaisydama Briuselio miesto kompensacijos mechanizmo, taikomo vykdant savo įsipareigojimą užtikrinti sutarties ekonominę pusiausvyrą.

                              —

                              Komisija padarė akivaizdžią vertinimo klaidą nuspręsdama, kad ieškovė sutaupė dėl nuomos ir mokesčių, kurie suteikė pranašumą.

                  2.

                  Antrasis subsidiariai pateiktas ieškinio pagrindas grindžiamas tuo, kad tariama valstybės pagalba yra suderinama su vidaus rinka pagal Komisijos komunikatą dėl Bendrųjų nuostatų dėl VESP (1) ir Komisijos sprendimą dėl visuotinės ekonominės svarbos paslaugų (2).

                  3.

                  Trečiasis subsidiariai pateiktas ieškinio pagrindas grindžiamas tuo, kad Komisija vertindama susigrąžintiną sumą nesilaikė pareigos motyvuoti.

                              —

                              Komisija tinkamai neatsakė į šalių nurodytus argumentus, jau pranešime spaudai iš anksto nurodė susigrąžintiną sumą ir pažeidė vidaus procedūrines taisykles.

                              —

                              Tariamos pagalbos sumos apskaičiavimas buvo neįmanomas ir tai neleidžia jos susigrąžinti.

                  4.

                  Ketvirtasis subsidiariai pateiktas ieškinio pagrindas grindžiamas tuo, kad ginčijamame sprendime nustatytai valstybes pagalbai suėjusi senatis.

         (1)  Komisijos komunikatas – Europos Sąjungos bendrosios nuostatos dėl valstybės pagalbos kompensacijos už viešąją paslaugą forma (2011 m.) (OL C 8, 2012, p. 15).

         (2)  2011 m. gruodžio 20 d. Komisijos sprendimas 2012/21/ES dėl Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo 106 straipsnio 2 dalies taikymo valstybės pagalbai, kompensacijos už viešąją paslaugą forma skiriamai tam tikroms įmonėms, kurioms pavesta teikti visuotinės ekonominės svarbos paslaugas (OL L 7, 2012, p. 3).


title: Byla T-643/19: 2019 m. rugsėjo 26 d. pareikštas ieškinys byloje Dermavita/EUIPO – Allergan Holdings France (JUVEDERM ULTRA)

text:
               11.11.2019

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 383/76

      2019 m. rugsėjo 26 d. pareikštas ieškinys byloje Dermavita/EUIPO – Allergan Holdings France (JUVEDERM ULTRA)
      (Byla T-643/19)
      (2019/C 383/84)
      Kalba, kuria surašytas ieškinys: anglų

         Šalys

         Ieškovė: Dermavita Co. Ltd (Beirutas, Libanas), atstovaujama advokato D. Todorov

         Atsakovė: Europos Sąjungos intelektinės nuosavybės tarnyba (EUIPO)

         Kita procedūros Apeliacinėje taryboje šalis: Allergan Holdings France (Kurbevua, Prancūzija)

         Su procedūra EUIPO susijusi informacija

         Prekių ženklo, dėl kurio kilo ginčas, savininkė: kita procedūros Apeliacinėje taryboje šalis

         Prekių ženklas, dėl kurio kilo ginčas: žodinis Europos Sąjungos prekių ženklas JUVEDERM ULTRA – Europos Sąjungos prekių ženklas Nr. 6 295 638

         Procedūra EUIPO: registracijos panaikinimo procedūra

         Ginčijamas sprendimas: 2019 m. liepos 18 d. EUIPO ketvirtosios apeliacinės tarybos sprendimas sujungtose bylose R 1655/2018-4 ir R 1723/2018-4

         Reikalavimai

      Ieškovė Bendrojo Teismo prašo:

                  —

                  iš dalies panaikinti ginčijamą sprendimą, kiek juo atmetama apeliacija R 1723/2018-4 ir nuspręsta nepanaikinti Europos Sąjungos prekių ženklo Nr. 6 295 638 registracijos 5 klasės prekėms, ir

                  —

                  nurodyti EUIPO ir kitai šaliai padengti savo bylinėjimosi išlaidas ir priteisti iš jų ieškovės bylinėjimosi išlaidas, patirtas kiekviename prašymo panaikinti registraciją nagrinėjimo etape ir vykstant apeliacinei procedūrai, įskaitant bylinėjimosi išlaidas, patirtas EUIPO ir Bendrajame Teisme.

         Pagrindai, kuriais remiamasi

                  —

                  Klaidingas reikšmingų teisės aktų, susijusių su prekių, kurioms naudojamas prekių ženklas, pobūdžio vertinimu, aiškinimas.

                  —

                  Klaidingas tam tikrų įrodymų vertinimas vykstant procedūrai dėl prekių ženklo naudojimo, kurį atliko tretieji asmenys ir su kuriuo sutiko Europos Sąjungos prekių ženklo savininkas.

                  —

                  Nepakankami įrodymai, kad Europos Sąjungos prekių ženklo savininkas davė savo sutikimą, kaip tai suprantama pagal Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) 2017/1001 18 straipsnio 2 dalį.


title: Byla T-644/19: 2019 m. rugsėjo 26 d. pareikštas ieškinys byloje Linde Material Handling/EUIPO – Verti Aseguradora (VertiLight)

text:
               11.11.2019

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 383/77

      2019 m. rugsėjo 26 d. pareikštas ieškinys byloje Linde Material Handling/EUIPO – Verti Aseguradora (VertiLight)
      (Byla T-644/19)
      (2019/C 383/85)
      Kalba, kuria surašytas ieškinys: anglų

         Šalys

         Ieškovė: Linde Material Handling GmbH (Ašafenburgas, Vokietija), atstovaujama advokatų J. Plate ir R. Kaase

         Atsakovė: Europos Sąjungos intelektinės nuosavybės tarnyba (EUIPO)

         Kita procedūros Apeliacinėje taryboje šalis: Verti Aseguradora, Compañía de seguros y reaseguros, SA (Madridas, Ispanija)

         Su procedūra EUIPO susijusi informacija

         Prekių ženklo, dėl kurio kilo ginčas, paraišką pateikęs asmuo: ieškovė Bendrajame Teisme.

         Prekių ženklas, dėl kurio kilo ginčas: žodinio Sąjungos prekių ženklo „VertiLight“ paraiška – Registracijos paraiška Nr. 16 161 788.

         Procedūra EUIPO: protesto procedūra.

         Ginčijamas sprendimas: 2019 m. liepos 5 d. EUIPO penktosios apeliacinės tarybos sprendimas byloje R 1849/2018-5.

         Reikalavimai

      Ieškovė Bendrojo Teismo prašo:

                  —

                  panaikinti ginčijamą sprendimą,

                  —

                  priteisti iš EUIPO bylinėjimosi išlaidas.

         Pagrindai, kuriais remiamasi

                  —

                  Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) 2017/1001 8 straipsnio 5 dalies pažeidimas.

                  —

                  Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) 2017/1001 94 straipsnio 1 dalies pirmas sakinyje numatytos pareigos motyvuoti pažeidimas.

                  —

                  Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) 2017/1001 94 straipsnio 1 dalies antrame sakinyje numatytos teisės būti išklausytam pažeidimas.


title: Byla T-646/19: 2019 m. rugsėjo 26 d. pareikštas ieškinys byloje eSky Group IP/EUIPO – Gröpel (e)

text:
               11.11.2019

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 383/78

      2019 m. rugsėjo 26 d. pareikštas ieškinys byloje eSky Group IP/EUIPO – Gröpel (e)
      (Byla T-646/19)
      (2019/C 383/86)
      Kalba, kuria surašytas ieškinys: anglų

         Šalys

         Ieškovė: eSky Group IP sp. z o.o. (Varšuva, Lenkija), atstovaujama advokato P. Kurcman

         Atsakovė: Europos Sąjungos intelektinės nuosavybės tarnyba (EUIPO)

         Kita procedūros Apeliacinėje taryboje šalis: Gerhard Gröpel (Štraubingas, Vokietija)

         Su procedūra EUIPO susijusi informacija

         Prekių ženklo, dėl kurio kilo ginčas, savininkė: ieškovė Bendrajame Teisme

         Prekių ženklas, dėl kurio kilo ginčas: vaizdinio Europos Sąjungos prekių ženklo, kurį sudaro žalsvai mėlyna, balta, tamsiai mėlyna, mėlyna ir šviesiai rožinė spalvos, paraiška – Registracijos paraiška Nr. 16 731 333

         Procedūra EUIPO: protesto procedūra

         Ginčijamas sprendimas: 2019 m. liepos 24 d. EUIPO ketvirtosios apeliacinės tarybos sprendimas byloje R 223/2019-4

         Reikalavimai

      Ieškovė Bendrojo Teismo prašo:

                  —

                  panaikinti ginčijamą sprendimą,

                  —

                  panaikinti 2018 m. lapkričio 29 d. Protestų skyriaus sprendimą, priimtą protesto procedūroje Nr. B 2 957 168,

                  —

                  grąžinti bylą EUIPO,

                  —

                  priteisti iš EUIPO bylinėjimosi išlaidas, patirtąsias protesto procedūroje, nagrinėjant bylą apeliacinėje taryboje ir Bendrajame Teisme.

         Pagrindas, kuriuo remiamasi

                  —

                  Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) 2017/1001 8 straipsnio 1 dalies b punkto pažeidimas.


title: Byla T-659/19: 2019 m. rugsėjo 30 d. pareikštas ieškinys byloje FF Group Romania/EUIPO – KiK Textilien und Non-Food (_kix)

text:
               11.11.2019

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 383/78

      2019 m. rugsėjo 30 d. pareikštas ieškinys byloje FF Group Romania/EUIPO – KiK Textilien und Non-Food (_kix)
      (Byla T-659/19)
      (2019/C 383/87)
      Kalba, kuria surašytas ieškinys: anglų

         Šalys

         Ieškovė: FF Group Romania SRL (Bukareštas, Rumunija), atstovaujama advokato A. Căvescu

         Atsakovė: Europos Sąjungos intelektinės nuosavybės tarnyba (EUIPO)

         Kita procedūros Apeliacinėje taryboje šalis: KiK Textilien und Non-Food GmbH (Bėnenas, Vokietija)

         Su procedūra EUIPO susijusi informacija

         Prekių ženklo, dėl kurio kilo ginčas, savininkė: ieškovė Bendrajame Teisme

         Prekių ženklas, dėl kurio kilo ginčas: vaizdinio juodos, baltos ir žalios spalvų Europos Sąjungos prekių ženklo „_kix“ paraiška – Registracijos paraiška Nr. 12 517 901

         Procedūra EUIPO: protesto procedūra

         Ginčijamas sprendimas: 2019 m. liepos 4 d. EUIPO antrosios apeliacinės tarybos sprendimas byloje R 353/2019-2

         Reikalavimai

      Ieškovė Bendrojo Teismo prašo:

                  —

                  panaikinti ginčijamą sprendimą,

                  —

                  priteisti iš EUIPO su šiuo ieškiniu susijusias bylinėjimosi išlaidas.

         Pagrindai, kuriais remiamasi

                  —

                  Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) 2017/1001 8 straipsnio 1 dalies b punkto pažeidimas,

                  —

                  Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) 2017/1001 94 straipsnio pažeidimas,

                  —

                  Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) 2017/1001 95 straipsnio pažeidimas,

                  —

                  Reglamento Nr. 2868/95 20 taisyklės 7 dalies c punkto (dabar – Deleguotojo reglamento (ES) Nr. 2018/625 71 straipsnio 1 dalies) pažeidimas,

                  —

                  Reglamento Nr. 2868/95 50 taisyklės 1 dalies pažeidimas,

                  —

                  teisėtų lūkesčių apsaugos, teisinio tikrumo, nešališkumo ir lygybės principų pažeidimas,

                  —

                  teisės būti išklausytam ir teisės į teisingą bylos nagrinėjimą pažeidimas,

                  —

                  piktnaudžiavimas įgaliojimais.


title: Byla T-664/19: 2019 m. rugsėjo 30 d. pareikštas ieškinys byloje Allergan Holdings France/EUIPO – Dermavita (JUVEDERM ULTRA)

text:
               11.11.2019

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 383/79

      2019 m. rugsėjo 30 d. pareikštas ieškinys byloje Allergan Holdings France/EUIPO – Dermavita (JUVEDERM ULTRA)
      (Byla T-664/19)
      (2019/C 383/88)
      Kalba, kuria surašytas ieškinys: anglų

         Šalys

         Ieškovė: Allergan Holdings France (Kurbevua, Prancūzija), atstovaujama solisitoriaus J. Day

         Atsakovė: Europos Sąjungos intelektinės nuosavybės tarnyba (EUIPO)

         Kita procedūros Apeliacinėje taryboje šalis: Dermavita Co. Ltd (Beirutas, Libanas)

         Su procedūra EUIPO susijusi informacija

         Prekių ženklo, dėl kurio kilo ginčas, savininkė: ieškovė Bendrajame Teisme

         Prekių ženklas, dėl kurio kilo ginčas: žodinis Europos Sąjungos prekių ženklas JUVEDERM ULTRA – Europos Sąjungos prekių ženklas Nr. 6 295 638

         Procedūra EUIPO: registracijos panaikinimo procedūra

         Ginčijamas sprendimas: 2019 m. liepos 18 d. EUIPO ketvirtosios apeliacinės tarybos sprendimas sujungtose bylose R 1655/2018-4 ir R 1723/2018-4

         Reikalavimai

      Ieškovė Bendrojo Teismo prašo:

                  —

                  panaikinti ginčijamą sprendimą, kiek juo Europos Sąjungos prekių ženklo Nr. 6295638 JUVEDERM ULTRA registracija panaikinama prekėms, dėl kurių kilo ginčas,

                  —

                  nurodyti EUIPO ir Dermavita Co.Ltd padengti savo pačių bylinėjimosi išlaidas ir priteisti iš jų ieškovės patirtas išlaidas.

         Pagrindai, kuriais remiamasi

                  —

                  Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) 2017/1001 58 straipsnio 1 dalies ir 64 straipsnio 5 dalies pažeidimas.