title: Byla T-544/14: 2014 m. liepos 18 d. pareikštas ieškinys byloje Société des Produits Nestlé/VRDT – Terapia (ALETE)

text:
               29.9.2014

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 339/22

         2014 m. liepos 18 d. pareikštas ieškinys byloje Société des Produits Nestlé/VRDT – Terapia (ALETE)

   (Byla T-544/14)
   2014/C 339/27
   Kalba, kuria surašytas ieškinys: vokiečių

      Šalys

      Ieškovė: Société des Produits Nestlé SA (Vevė, Šveicarija), atstovaujama advokatų A. Jaeger-Lenz, A. Lambrecht ir S. Cobet-Nüse

      Atsakovė: Vidaus rinkos derinimo tarnyba (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui)

      Kita procedūros apeliacinėje taryboje šalis: Terapia SA (Klužas Napoka, Rumunija)

      Reikalavimai

   Ieškovė Bendrojo Teismo prašo:

               —

               pakeisti 2014 m. gegužės 19 d. Vidaus rinkos derinimo tarnybos (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui) ketvirtosios apeliacinės tarybos sprendimą byloje R 1128/2013-4 ir nuspręsti protestą atmesti,

               —

               šio prašymo nepatenkinus, panaikinti 2014 m. gegužės 19 d. Vidaus rinkos derinimo tarnybos (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui) ketvirtosios apeliacinės tarybos sprendimą byloje R 1128/2013-4,

               —

               priteisti iš Vidaus rinkos derinimo tarnybos (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui) bylinėjimosi išlaidas.

      Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

      Bendrijos prekių ženklo paraišką pateikęs asmuo: ieškovė

      Prašomas įregistruoti Bendrijos prekių ženklas: žodinis prekių ženklas ALETE 5, 29, 30 ir 32 klasių prekėms – Bendrijos prekių ženklo paraiška Nr. 1 0 3 88  379

      Prekių ženklo ar žymens, kuriuo remtasi per protesto procedūrą, savininkė: kita procedūros apeliacinėje taryboje šalis

      Prekių ženklas ar žymuo, kuriuo remiamasi: nacionalinis žodinis prekių ženklas ALETA 5 ir 35 klasių prekėms ir paslaugoms

      Protestų skyriaus sprendimas: patenkinti protestą

      Apeliacinės tarybos sprendimas: atmesti apeliaciją

      Ieškinio pagrindai:

               —

               Reglamento Nr. 207/2009 8 straipsnio 1 dalies b punkto pažeidimas

               —

               Reglamento Nr. 2868/95 63 straipsnio, siejamo su 20 taisyklės 7 dalies c punktu, pažeidimas

               —

               Reglamento Nr. 207/2009 63 straipsnio 2 dalies, 75 ir 76 straipsnių pažeidimas


title: Byla F-12/14: 2014 m. vasario 7 d. pareikštas ieškinys byloje ZZ/CdT

text:
               16.6.2014

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 184/40

         2014 m. vasario 7 d. pareikštas ieškinys byloje ZZ/CdT

   (Byla F-12/14)
   2014/C 184/65
   Proceso kalba: prancūzų

      Šalys

      Ieškovas: ZZ, atstovaujamas advokatų N. Cambonie, D. Ciolino ir E. Macchi

      Atsakovas: Europos Sąjungos įstaigų vertimo centras (CdT)

      Ginčo dalykas bei aprašymas

   Europos Sąjungos įstaigų vertimo centro sprendimo atmesti Pareigūnų tarnybos nuostatų 90 straipsnio 1 dalimi grindžiamą ieškovo prašymą priimti sprendimą jo atsiprašyti ir atlyginti patirtą žalą panaikinimas.

      Ieškovo reikalavimai

               —

               Panaikinti implicitinį CdT sprendimą atmesti prašymą arba sprendimą atmesti prašymą, esantį CdT atstovaujančio advokato pateiktame laiške, susijusiame su 2013 m. balandžio 10 d. sprendimu, ir, jei reikia, 2013 m. lapkričio 8 d. patvirtinantį CdT sprendimą, kuriuo buvo atmestas ieškovo prašymas priimti sprendimą,

               —

               Pripažinti, kad CdT atsakingas už ieškovo patirtą žalą, ir todėl priteisti iš jo atlyginti ieškovui 306 733,60 EUR turtinės žalos ir 130 000EUR neturtinės žalos atlyginimą arba kitą Tarnautojų teismo arba ekspertų nustatytą didesnę sumą,

               —

               priteisti iš CdT bylinėjimosi išlaidas.


title: Byla T-410/09: 2012 m. gruodžio 12 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Almamet prieš Komisiją (Konkurencija — Karteliai — Kalcio karbido ir magnio, naudojamų plieno ir dujų sektoriuose EEE, išskyrus Airiją, Ispaniją, Portugaliją ir Jungtinę Karalystę, rinka — Sprendimas, kuriuo konstatuojamas EB 81 straipsnio pažeidimas — Kainų nustatymas ir rinkos pasidalijimas — Teisė į gynybą — Komisijos įgaliojimai per patikrinimą — Vienkartinis ir tęstinis pažeidimas — Baudos — Bendradarbiavimas per administracinę procedūrą — Proporcingumas — 2006 m. Baudų dydžio apskaičiavimo gairės)

text:
               2.2.2013

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 32/17

         2012 m. gruodžio 12 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Almamet prieš Komisiją

   (Byla T-410/09) (1)

   (Konkurencija - Karteliai - Kalcio karbido ir magnio, naudojamų plieno ir dujų sektoriuose EEE, išskyrus Airiją, Ispaniją, Portugaliją ir Jungtinę Karalystę, rinka - Sprendimas, kuriuo konstatuojamas EB 81 straipsnio pažeidimas - Kainų nustatymas ir rinkos pasidalijimas - Teisė į gynybą - Komisijos įgaliojimai per patikrinimą - Vienkartinis ir tęstinis pažeidimas - Baudos - Bendradarbiavimas per administracinę procedūrą - Proporcingumas - 2006 m. Baudų dydžio apskaičiavimo gairės)
   2013/C 32/25
   Proceso kalba: anglų

      Šalys

      Ieškovė: Almamet GmbH Handel mit Spänen und Pulvern aus Metall (Ainringas, Vokietija), atstovaujama advokatų S. Hautbourg ir C. Renner

      Atsakovė: Europos Komisija, atstovaujama N. Khan, V. Bottka ir N. von Lingen

      Dalykas

   Prašymas panaikinti 2009 m. liepos 22 d. Komisijos sprendimą C(2009) 5791, galutinis, dėl EB 81 straipsnio ir EEE susitarimo 53 straipsnio taikymo procedūros (Byla Nr. COMP/39.396 — Kalcio ir magnio reagentai plieno ir stiklo pramonėms) tiek, kiek jis susijęs su ieškove, ir, nepatenkinus pirmojo reikalavimo, sumažinti ieškovei šiuo sprendimu paskirtą baudą.

      Rezoliucinė dalis

               1.

               Atmesti ieškinį.

               2.

               Almamet GmbH Handel mit Spänen und Pulvern aus Metall padengia savo ir Komisijos bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 312, 2009 12 19.


title: Byla C-397/05 2007 m. kovo 6 d. Teisingumo Teismo (šeštoji kolegija) nutartis ( Tribunale di Palermo (Italija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) baudžiamojoje byloje prieš Maria Grazia Di Maggio, Salvatore Buccola (Procedūros reglamento 104 straipsnio 3 dalies pirmoji pastraipa — Įsisteigimo laisvė — Laisvė teikti paslaugas — EB 43 straipsnio ir 49 straipsnio aiškinimas — Azartiniai lošimai — Su sporto renginiais susijusių lažybų įmokų rinkimas — Reikalavimas turėti licenciją — Ūkio subjektų, kurie įsteigti kaip tam tikros kapitalo bendrovės, pašalinimas — Policijos leidimo reikalavimas — Baudžiamosios sankcijos)

text:
               28.4.2007

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 96/20

         2007 m. kovo 6 d. Teisingumo Teismo (šeštoji kolegija) nutartis (Tribunale di Palermo (Italija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) baudžiamojoje byloje prieš Maria Grazia Di Maggio, Salvatore Buccola
   (Byla C-397/05) (1)

   (Procedūros reglamento 104 straipsnio 3 dalies pirmoji pastraipa - Įsisteigimo laisvė - Laisvė teikti paslaugas - EB 43 straipsnio ir 49 straipsnio aiškinimas - Azartiniai lošimai - Su sporto renginiais susijusių lažybų įmokų rinkimas - Reikalavimas turėti licenciją - Ūkio subjektų, kurie įsteigti kaip tam tikros kapitalo bendrovės, pašalinimas - Policijos leidimo reikalavimas - Baudžiamosios sankcijos)
   (2007/C 96/35)
   Proceso kalba: italų
   Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas
   Tribunale di Palermo
   Šalys pagrindinėje baudžiamojoje byloje
   Maria Grazia Di Maggio, Salvatore Buccola
   Dalykas
   Prašymas priimti prejudicinį sprendimą — Tribunale di Palermo — EB 31, 43 ir 49 straipsnio bei 81-89 straipsnių išaiškinimas — Nacionalinis įstatymas, reikalaujantis norint verstis lažybų surinkimo veikla gauti leidimą
   Rezoliucinė dalis

               1.

               Nacionalinės teisės aktas, draudžiantis verstis lažybų pasiūlymų, visų pirma susijusių su sporto renginiais, surinkimo, priėmimo, įregistravimo ir perdavimo veikla neturint atitinkamos valstybės narės suteiktos licencijos arba policijos leidimo, yra atitinkamai EB 43 ir EB 49 straipsniuose numatytos steigimo laisvės ir laisvės teikti paslaugas apribojimas.

               2.

               Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas turi patikrinti, ar nacionalinės teisės aktas, apribojantis azartinių lošimų sektoriuje veikiančių ūkio subjektų skaičių, iš tikrųjų atitinka tikslą išvengti šios veiklos vykdymo nusikalstamais arba sukčiavimo tikslais.

               3.

               EB 43 ir EB 49 straipsniai turi būti aiškinami taip, kad jie draudžia tokį, kaip nagrinėjamas pagrindinėje byloje, nacionalinės teisės aktą, kuris iš azartinių lošimų sektoriaus pašalino ir toliau pašalina subjektus, įsteigtus kaip kapitalo bendrovės, kurių akcijos kotiruojamos reguliuojamose rinkose.

               4.

               EB 43 ir EB 49 straipsniai turi būti aiškinami taip, kad jie draudžia tokį kaip nagrinėjamas pagrindinėje byloje, nacionalinės teisės aktą, kuris tokiems, kaip pagrindinėje byloje nurodytiems, asmenims nustato baudžiamąją sankciją už tai, kad jie, neturėdami nacionalinių įstatymų reikalaujamos licencijos arba policijos leidimo, vertėsi organizuota lažybų įmokų surinkimo veikla, kai šie asmenys negalėjo gauti šių licencijų arba leidimų dėl to, kad ši valstybė narė, pažeisdama Bendrijos teisę, atsisakė jiems juos suteikti.

      (1)  OL C 10, 2006 1 14.


title: Byla F-18/11 R: 2011 m. liepos 7 d. Tarnautojų teismo (antroji kolegija) nutartis byloje Zaffino prieš Komisiją (Viešoji tarnyba — Asmenys, reikalaujantys Europos Sąjungos pareigūno ar tarnautojo statuso — Ieškinys — Akivaizdus nepriimtinumas — Ikiteisminės procedūros nesilaikymas)

text:
               12.5.2012

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 138/31

         2011 m. liepos 7 d. Tarnautojų teismo (antroji kolegija) nutartis byloje Zaffino prieš Komisiją

   (Byla F-18/11 R)
   (Viešoji tarnyba - Asmenys, reikalaujantys Europos Sąjungos pareigūno ar tarnautojo statuso - Ieškinys - Akivaizdus nepriimtinumas - Ikiteisminės procedūros nesilaikymas)
   2012/C 138/68
   Proceso kalba: italų

      Šalys

      Ieškovas: Pasqualino Zaffino (Galaratė, Italija), atstovaujamas advokato S. Costantino

      Atsakovė: Europos Komisija

      Dalykas

   Ieškovo prašymas pripažinti jį Europos Sąjungos tarnautoju.

      Rezoliucinė dalis

               1.

               Atmesti ieškinį kaip akivaizdžiai nepriimtiną.

               2.

               Įpareigoti P. Zaffino padengti savo bylinėjimosi išlaidas.


title: Byla T-425/05  2005 m. gruodžio 5 d.  pareikštas ieškinys byloje  Mediocurso  —  Estabelecimento de Ensino Particular, S.A. prieš Europos Bendrijų Komisiją

text:
               25.2.2006

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 48/37

         2005 m. gruodžio 5 d. pareikštas ieškinys byloje Mediocurso — Estabelecimento de Ensino Particular, S.A. prieš Europos Bendrijų Komisiją

   (Byla T-425/05)
   (2006/C 48/73)
   Proceso kalba: portugalų
   Šalys

      Ieškovė: MEDIOCURSO — Estabelecimento de Ensino Particular, S.A. (Lisabona, Portugalija), atstovaujama advokatų Carlos Botelho Moniz ir Eduardo Maia Cadete

      Atsakovė: Europos Bendrijų Komisija
   Ieškovės reikalavimai
   Ieškovė Pirmosios instancijos teismo prašo:

               —

               prijungti prie šios bylos dokumentus, susijusius su administracinėmis procedūromis Europos Bendrijų Komisijos ir Europos socialinio fondo reikalų departamento (Departamento para os Assuntos do Fundo Social Europeu) (DAFSE), priklausančiame Portugalijos Respublikos kvalifikacijų ir darbo ministerijai (Ministério para a Qulificação e o Emprego), esančiame Av. Almirante Reis, Nr. 72, 3o, P-1100 Lisabona, Portugalija, tiriamoje byloje FSE Nr. 890588/P1.

               —

               panaikinti 2005 m. rugsėjo 13 d. Europos Bendrijų Komisijos sprendimą „dėl Europos socialinio fondo paramos Mediocurso — Estabelecimento de Ensino particular, Lda, paskirtos vadovaujantis 1989 m. kovo 22 d. Komisijos sprendimu C (89) 0570 projektui Nr. 890588/P1, sumažinimo“ su nuoroda „C (2005) 3557“.

               —

               priteisti iš atsakovės bylinėjimosi išlaidas.

         Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai
   Ieškovė yra prekybos bendrovė, pagal kurios įstatus jos tikslas yra „rengti apmokymus ir specializuotus techninius kursus bei rengti įmonių ekonominių, mokesčių, apskaitos, administravimo ir valdymo problemų sprendimo projektus, studijas ir įvertinimus“. 1988 metais, tarpininkaujant Europos socialinio fondo reikalų departamentui, ji pateikė Europos socialiniam fondui įvairias paraiškas paramai apmokymų projektams, kuriuos jie siūlėsi įvykdyti 1989 metais, tarp kurių buvo ir nagrinėjamoji paraiška paramai, dėl kurios buvo pradėta byla Nr. 890588/P1. Paraiška paramai nurodytoje byloje buvo patvirtinta, o joje nurodyti profesiniai apmokymai buvo įvykdyti, todėl ieškovė pateikė atitinkamą reikalavimą sumokėti likusią sumos dalį.
   Ieškovė ginčija Komisijos sprendimą, priimtą po minėto reikalavimo sumokėti likusią sumos dalį, ir įvairius procedūrinius dokumentus.
   Ieškovė nurodo, kad Komisija iš esmės pažeidė procedūrinius reikalavimus, atsižvelgiant į nepakankamus ginčijamo sprendimo motyvus.
   Taip pat ieškovė nurodo teisinio saugumo ir teisėtų lūkesčių apsaugos principų pažeidimą, kadangi ginčijamas aktas ieškovės nenaudai neatitinka ankstesnio akto, patvirtinusio dokumentų, pridėtų prie ieškovės pateikto reikalavimo sumokėti likusią sumos dalį, atitikimą faktinei ir apskaitos situacijai. Galiausiai ieškovė nurodo akivaizdžią klaidą vertinant Mediocurso pateiktus išlaidas patvirtinančius dokumentus ir proporcingumo principo pažeidimą, kadangi ginčijamame sprendime nenagrinėjami faktiniai ir teisiniai pagrindai, pagrindžiantys paramos sumažinimą.


title: Byla C-669/11: 2011 m. gruodžio 29 d. Conseil d'État (Prancūzija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Société ED et F Man Alcohols prieš Office national interprofessionnel des fruits, des légumes, des vins et de l'horticulture (VINIFLHOR)

text:
               24.3.2012

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 89/5

         2011 m. gruodžio 29 d.Conseil d'État (Prancūzija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Société ED et F Man Alcohols prieš Office national interprofessionnel des fruits, des légumes, des vins et de l'horticulture (VINIFLHOR)

   (Byla C-669/11)
   2012/C 89/08
   Proceso kalba: prancūzų

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Conseil d'État

      Šalys pagrindinėje byloje

      Kasatorė: Société ED et F Man Alcohols

      Kita kasacinio proceso šalis: Office national interprofessionnel des fruits, des légumes, des vins et de l'horticulture (VINIFLHOR)

      Prejudiciniai klausimai

               1.

               Ar tinkamo sutarties įvykdymo užstato, kurį konkurso laimėtojas pervedė sutartyje numatyto alkoholio turinčioms intervencinėms agentūroms, dalies, siekiančios 12,08 ekiu už hektolitrą per nustatytą terminą neeksportuoto alkoholio, nusavinimas, numatytas 1995 m. vasario 22 d. Komisijos reglamento (EB) Nr. 360/95 (1) 5 straipsnio 5 dalyje tuo atveju, kai konkurso laimėtojas viršija eksporto terminą, ir užstato, kuriuo užtikrinamas 2000 m. liepos 25 d. Komisijos reglamento (EB) Nr. 1623/2000 (2) 91 straipsnio 12 dalyje numatytas eksportas, nusavinimas, būtent 15 % visais atvejais ir 0,33 % likusios sumos už kiekvieną dieną pasibaigus eksporto terminui, kai vėluojama eksportuoti sutartyje numatytą alkoholį, yra administracinės nuobaudos ar kitokio pobūdžio priemonės?

               2.

               Ar vien aplinkybė, kad ūkio subjektas nesilaikė intervencinių agentūrų turimo vyno alkoholio, dėl kurio pagal viešųjų pirkimų konkurso procedūrą Komisija su juo sudarė sutartį, eksporto termino yra pažeidimas, dėl kurio Europos Bendrijų bendrajam biudžetui ar jų valdomiems biudžetams gali būti padaryta žala, kaip tai suprantama pagal 1995 m. gruodžio 18 d. Tarybos reglamento (EB, Euratomas) Nr. 2988/95 (3) 1 straipsnį?

               3.

               Kiek tai susiję su galimu 1995 m. gruodžio 18 d. Tarybos visuotinai taikomo reglamento (EB, Euratomas) Nr. 2988/95 ir 1995 m. vasario 22 d. Komisijos sektorinio reglamento (EB) Nr. 360/95 nuostatų taikymu kartu:

                           —

                           jei atsakymas į 2 klausimą teigiamas, ar taikytina tik 1995 m. vasario 22 d. Komisijos sektoriniame reglamente numatyta užstato nusavinimo dėl vėlavimo eksportuoti tvarka ir netaikoma jokia kita Europos Sąjungos teisėje numatyta priemonių ar sankcijų tvarka? Ar, atvirkščiai, taikytina tik pagal 1995 m. gruodžio 18 d. Tarybos reglamentą (EB, Euratomas) Nr. 2988/95 numatyta priemonių ir administracinių nuobaudų tvarka? O gal reikia taikyti kartu dviejų 1995 m. vasario 22 d. ir 1995 m. vasario 18 d. reglamentų nuostatas tam, kad būtų nustatytos taikytinos priemonės ir sankcijos, ir jei taip — kokiu būdu?

                           —

                           jei atsakymas į 2 klausimą neigiamas, ar pagal 1995 m. gruodžio 18 d. Tarybos visuotinai taikomo reglamento (EB, Euratomas) Nr. 2988/95 nuostatas draudžiama nusavinti užstatą, kaip numatyta 1995 m. vasario 22 d. Komisijos sektorinio reglamento (EB) Nr. 360/95 5 straipsnio 5 dalyje, motyvuojant tuo, jog numačius šiame 1995 m. vasario 18 d. visuotinai taikomame reglamente finansinės žalos Bendrijoms sąlygą, nustatomos kliūtys taikyti ankstesniame ar paskesniame žemės ūkio sektoriniame reglamente numatytą priemonę ar sankciją, kai tokios žalos nėra?

               4.

               Atsižvelgiant į tai, kaip bus atsakyta į ankstesnius klausimus, jei užstato nusavinimas yra sankcija, kuri turi būti taikoma, kai konkurso laimėtojas viršija eksporto terminą, ar, siekiant apskaičiuoti užstato sumą, nusavinamą dėl iš dalies pakeistu 1995 m. vasario 22 d. Komisijos (EB) reglamentu Nr. 360/95 konkursams Nr. 170/94 ir 171/94 nustatyto eksporto termino nesilaikymo, reikia taikyti atgaline data, o atsakius teigiamai, kokiomis sąlygomis, 2000 m. liepos 25 d. Komisijos reglamento (EB) Nr. 1623/2000 91 straipsnio 12 dalies nuostatas, nors, pirma, šiuo reglamentu buvo aiškiai pakeistos ar panaikintos ne Reglamento (EB) Nr. 360/95 5 straipsnio nuostatos, reglamentuojančios konkrečiai konkursus Nr. 170/94 ir 171/94, o tik 1993 m. vasario 12 d. Komisijos reglamento (EB) Nr. 377/93 (4), nustatančio sutarčių sudarymo dėl intervencinių agentūrų turimo distiliuoto alkoholio tvarką bei, kiek tai susiję su konkurso nugalėtojų pervestų tinkamo sutarties įvykdymo užstatų grąžinimo sąlygomis, darančio nuorodą į 1985 m. liepos 22 d. Komisijos reglamentą (EEB) Nr. 2220/85 (5), nuo kurio aiškiai nukrypstama 1995 m. vasario 22 d. Komisijos reglamento (EB) Nr. 360/95 5 straipsnyje, antra, 2000 m. liepos 25 d. Komisijos reglamentas (EB) Nr. 1623/2000 buvo parengtas po 1999 m. patvirtintos bendro vyno rinkų organizavimo reformos, po kurios iš esmės pasikeitė viešųjų pirkimų konkursų sistema ir atitinkamų užstatų pateikimo tvarka, tiek kalbant apie jų tikslą, tiek dydį bei nusavinimo ir grąžinimo sąlygas, ir galiausiai Brazilija buvo išbraukta iš trečiųjų šalių, į kurias sutartyje numatytą alkoholį leidžiama eksportuoti tik naudojimo kuro sektoriuje tikslais, sąrašo?

      (1)  1995 m. vasario 22 d. Komisijos reglamentas (EB) Nr. 360/95 dėl paprastojo viešųjų pirkimų konkurso intervencinių agentūrų turimam vyno alkoholiui eksportuoti paskelbimo (OL L 41, p. 14).

      (2)  2000 m. liepos 25 d. Komisijos reglamentas (EB) Nr. 1623/2000, nustatantis išsamias Reglamento (EB) Nr. 1493/1999 dėl bendro vyno rinkos organizavimo įgyvendinimo taisykles, susijusias su rinkos mechanizmais (OL L 194, p. 45; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 3 sk., 30 t., p. 182).

      (3)  1995 m. gruodžio 18 d. Tarybos reglamentas (EB, Euratomas) Nr. 2988/95 dėl Europos Bendrijų finansinių interesų apsaugos (OL L 312, p. 1; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 1 sk., 1 t., p. 340).

      (4)  1993 m. vasario 12 d. Komisijos reglamentas (EB) Nr. 377/93, nustatantis intervencinių agentūrų turimo alkoholio, distiliuoto pagal Tarybos reglamento (EEB) Nr. 822/87 35, 36 ir 39 straipsnius, realizavimo tvarką (OL L 43, p. 6).

      (5)  1985 m. liepos 22 d. Komisijos reglamentas (EEB) Nr. 2220/85, nustatantis bendras išsamias taisykles dėl užstatų sistemos taikymo žemės ūkio produktams (OL L 205, p. 5; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 3 sk., 6 t., p. 186).


title: 2014 m. lapkričio 24 d. Teismo sprendimas, byloje E-27/13 – Sævar Jón Gunnarsson prieš Landsbankinn hf. (Kredito indeksavimas – Direktyva 87/102/EEB – Vartojimo kredito sutartys – Direktyva 93/13/EEB – Nesąžiningos sąlygos – Privalomosios sąlygos)

text:
               4.6.2015

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 183/7

         TEISMO SPRENDIMAS
   2014 m. lapkričio 24 d.
   byloje E-27/13
   Sævar Jón Gunnarsson prieš Landsbankinn hf.
   (Kredito indeksavimas – Direktyva 87/102/EEB – Vartojimo kredito sutartys – Direktyva 93/13/EEB – Nesąžiningos sąlygos – Privalomosios sąlygos)
   (2015/C 183/08)
   Byloje E-27/13 Sævar Jón Gunnarsson v Landsbankinn hf. – Reikjaviko apylinkės teismo (Héraðsdómur Reykjavíkur) PRAŠYMAS Teismui pagal ELPA valstybių susitarimo dėl Priežiūros institucijos ir Teisingumo Teismo įsteigimo 34 straipsnį išaiškinti 1986 m. gruodžio 22 d. Tarybos direktyvą 87/102/EEB dėl vartojimo kredito ir 1993 m. balandžio 5 d. Tarybos direktyvą 93/13/EEB dėl nesąžiningų sąlygų sutartyse su vartotojais, – Teismas, kurį sudaro pirmininkas Carlas Baudenbacheris (teisėjas pranešėjas) ir teisėjai Peras Christiansenas bei Pállis Hreinssonas, 2014 m. lapkričio 24 d. priėmė sprendimą, kurio rezoliucinė dalis yra tokia:

               1.

               Tais atvejais, kai kredito sutartis yra susieta su vartotojų kainų indeksu, bendros kredito kainos ir bendros kredito kainos metinės normos apskaičiavimas remiantis 0 % infliacijos lygiu yra nesuderinamas su Direktyva 87/102/EEB, jei kredito sutarties sudarymo momentu žinomas infliacijos lygis nėra 0 %. Įvertinti tokios neteisingos informacijos teisines pasekmes ir taisomąsias priemones turi nacionalinis teismas, atsižvelgdamas į visas bylos aplinkybes, su sąlyga, kad nesumažės Direktyvoje 87/102/EEB nustatytas apsaugos lygis, kaip išaiškino Teismas.
               Tuo atveju, kai prašymą pateikęs teismas nemano, kad nagrinėjamos vartojimo kredito grąžinimo įmokų indeksavimo sutartinės sąlygos yra Direktyvos 93/13/EEB 1 straipsnio 2 dalyje nurodytos įstatymų ar kitų teisės aktų privalomosios nuostatos, atsakymai į kitus klausimus yra tokie:

               2.

               Direktyva 93/13/EEB iš esmės nedraudžiama teikėjo ir vartotojo sutartyse numatyti kredito indeksavimo sutartines sąlygas. Įvertinti, ar nagrinėjama sąlyga yra nesąžininga, turi prašymą pateikęs teismas. Vertinant turi būti atsižvelgta į tai, kaip Teismas išaiškino terminą „nesąžininga sąlyga“.

               3.

               Direktyva 93/13/EEB neriboja EEE valstybės diskrecijos teisės aktais arba administracinio reglamentavimo priemonėmis nustatyti veiksnius, dėl kurių gali pasikeisti iš anksto nustatytas indeksas, kaip antai Islandijos vartotojų kainų indeksas, ir šių pokyčių įvertinimo metodus su sąlyga, kad jie yra aiškiai apibūdinti sutartyje.

               4.

               Nustatyti, ar dėl konkrečios sutarties sąlygos buvo susiderėta atskirai, kaip nurodyta Direktyvos 93/13/EEB 3 straipsnyje, turi kompetentingas nacionalinis teismas.

               5.

               Nustatyti, ar turi būti laikoma, kad su paskolos grąžinimo įmokų indeksavimu susijusi sutarties sąlyga buvo aiškiai ir suprantamai apibūdinta vartotojui, turi kompetentingas nacionalinis teismas. Atliekant tokį vertinimą turi būti atsižvelgta į tikslią atitinkamų sutarties sąlygų formuluotę ir į visas kitas atitinkamas aplinkybes, įskaitant nacionalinio teismo ketvirto klausimo a ir b punktuose nurodytas aplinkybes ir nacionalinės teisės aktus dėl kainų indeksavimo.

               6.

               Direktyvos 93/13/EEB 6 straipsnio 1 dalis turi būti aiškinama taip, kad reikštų, jog tais atvejais, kai nacionalinis teismas mano, kad atitinkama sąlyga yra nesąžininga, kaip nurodyta Direktyvoje 93/13/EEB, jis privalo užtikrinti, kad tokia sąlyga nebūtų privaloma vartotojui, su sąlyga, kad nesant nesąžiningos sąlygos sutartis gali galioti toliau, jei pagal nacionalinės teisės normas toks tolesnis sutarties galiojimas yra teisiškai įmanomas.


title: Byla C-133/09: 2010 m. rugsėjo 30 d. Teisingumo Teismo (ketvirtoji kolegija) sprendimas byloje (Fővárosi Bíróság (Vengrijos Respublika) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) József Uzonyi prieš Mezőgazdasági és Vidékfejlesztési Hivatal Központi Szerve (Žemės ūkis — Bendra žemės ūkio politika — Paramos schemos — Reglamentas (EB) Nr. 1782/2003 — 143ba straipsnis — Atskira išmoka už cukrų — Suteikimas — Naujųjų valstybių narių sprendimas — Sąlygos — Objektyvūs ir nediskriminaciniai kriterijai)

text:
               20.11.2010

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 317/9

         2010 m. rugsėjo 30 d. Teisingumo Teismo (ketvirtoji kolegija) sprendimas byloje (Fővárosi Bíróság (Vengrijos Respublika) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) József Uzonyi prieš Mezőgazdasági és Vidékfejlesztési Hivatal Központi Szerve

   (Byla C-133/09) (1)

   (Žemės ūkis - Bendra žemės ūkio politika - Paramos schemos - Reglamentas (EB) Nr. 1782/2003 - 143ba straipsnis - Atskira išmoka už cukrų - Suteikimas - Naujųjų valstybių narių sprendimas - Sąlygos - Objektyvūs ir nediskriminaciniai kriterijai)
   2010/C 317/16
   Proceso kalba: vengrų

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

   Fővárosi Bíróság

      Šalys pagrindinėje byloje

      Ieškovas: József Uzonyi

      Atsakovė: Mezőgazdasági és Vidékfejlesztési Hivatal Központi Szerve

      Dalykas

   Prašymas priimti prejudicinį sprendimą — Fővárosi Bíróság — 2003 m. rugsėjo 29 d. Tarybos reglamento (EB) Nr. 1782/2003, nustatančio bendrąsias tiesioginės paramos schemų pagal bendrą žemės ūkio politiką taisykles ir nustatančio tam tikras paramos schemas ūkininkams bei iš dalies keičiančio reglamentus (EEB) Nr. 2019/93, (EB) Nr. 1452/2001, (EB) Nr. 1453/2001, (EB) Nr. 1454/2001, (EB) Nr. 1868/94, (EB) Nr. 1251/1999, (EB) Nr. 1254/1999, (EB) Nr. 1673/2000, (EEB) Nr. 2358/71 ir (EB) Nr. 2529/2001 (OL L 270, p. 1; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 3 sk., 40 t., p. 269), 143ba straipsnio 1 dalies išaiškinimas — Valstybių narių pareiga skirti atskirą išmoką už cukrų remiantis objektyviais ir nediskriminaciniais kriterijais — Nacionalinės teisės aktai, pagal kuriuos ši išmoka suteikiama tik ūkininkams, kurie cukrinių runkelių tiekimo sutartį sudarė tiesiogiai su perdirbimo įmone

      Rezoliucinė dalis

   2003 m. rugsėjo 29 d. Tarybos reglamento (EB) Nr. 1782/2003, nustatančio bendrąsias tiesioginės paramos schemų pagal bendrą žemės ūkio politiką taisykles ir nustatančio tam tikras paramos schemas ūkininkams bei iš dalies keičiančio Reglamentus (EEB) Nr. 2019/93, (EB) Nr. 1452/2001, (EB) Nr. 1453/2001, (EB) Nr. 1454/2001, (EB) Nr. 1868/94, (EB) Nr. 1251/1999, (EB) Nr. 1254/1999, (EB) Nr. 1673/2000, (EEB) Nr. 2358/71 ir (EB) Nr. 2529/2001, su pakeitimais, padarytais 2006 m. vasario 20 d. Tarybos reglamentu (EB) Nr. 319/2006, 143ba straipsnio 1 dalis turi būti aiškinama taip, kad ja draudžiami pagrindinėje byloje aptariami nacionalinės teisės aktai, pagal kuriuos neskiriama atskira išmoka už cukrų teisės tiekti neturinčiam ūkininkui, cukrinius runkelius cukraus gamintojui tiekiančiam per tokią teisę turintį tarpininką, nors pagal tuos teisės aktus atskira išmoka skiriama teisę tiekti turinčiam ūkininkui, cukrinius runkelius cukraus gamintojui tiekiančiam tiesiogiai, ir teisės tiekti neturinčiam bei augintojų grupei priklausančiam ūkininkui, cukrinius runkelius cukraus gamintojui tiekiančiam per tą grupę, turinčią teisę tiekti.

      (1)  OL C 153, 2009 7 4.


title: Byla T-9/13: 2013 m. sausio 8 d. pareikštas ieškinys byloje National Iranian Gas Company prieš Tarybą

text:
               16.3.2013

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 79/23

         2013 m. sausio 8 d. pareikštas ieškinys byloje National Iranian Gas Company prieš Tarybą

   (Byla T-9/13)
   2013/C 79/41
   Proceso kalba: prancūzų

      Šalys

      Ieškovė: The National Iranian Gas Company (Teheranas, Iranas), atstovaujama advokatų E. Glaser ir S. Perrotet

      Atsakovė: Europos Sąjungos Taryba

      Reikalavimai

   Ieškovė Bendrojo Teismo prašo:

               —

               panaikinti 2012 m. spalio 15 d. Tarybos sprendimo Nr. 2012/635/BUSP 1 straipsnio 8 punktą tiek, kiek juo iš dalies pakeista Sprendimo 2010/413/BUSP 20 straipsnio c dalis,

               —

               panaikinti 2012 m. spalio 15 d. Tarybos sprendimą Nr. 2012/635/BUSP tiek, kiek juo bendrovė NIGC įtraukta į subjektų, kuriems taikomos lėšų įšaldymo priemonės, sąrašą, nurodytą Sprendimo 2010/413/BUSP II priede,

               —

               kartu panaikinti 2012 m. spalio 15 d. Tarybos įgyvendinimo reglamentą Nr. 945/2012 tiek, kiek juo bendrovė NIGC įtraukta į subjektų, kuriems taikomos lėšų įšaldymo priemonės, sąrašą Reglamento Nr. 267/2012 IX priede,

               —

               pripažinti, kad Reglamento Nr. 267/2012, Sprendimo Nr. 2010/413/BUSP, iš dalies pakeisto sprendimais 2012/35/BUSP ir 2012/635/BUSP, nuostatos, kuriomis įtraukiama, o vėliau pakeičiama Sprendimo 2010/413/BUSP 20 straipsnio c dalis ir ieškovė įtraukiama į II priedo sąrašą, netaikomos National Iranian Gas Company,

               —

               nepatenkinus prašymo panaikinti 2012 m. spalio 15 d. Tarybos sprendimo Nr. 2012/635/BUSP 1 straipsnio 8 punktą tiek, kiek juo iš dalies pakeista Sprendimo 2010/413/BUSP 20 straipsnio c dalis, pripažinti, kad jis netaikomas National Iranian Gas Company,

               —

               priteisti iš Tarybos bylinėjimosi išlaidas.

      Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

   Grįsdama ieškinį ieškovė remiasi dešimčia pagrindų.

               1.

               Pirmasis ieškinio pagrindas susijęs su tuo, kad Sprendimo 2010/413/BUSP (1) 20 straipsnio 1 dalies c punktas, įtrauktas ir iš dalies pakeistas Sprendimais 2012/35/BUSP (2) ir 2012/635/BUSP (3), yra netaikytinas, o Sprendimo 2012/635/BUSP 1 straipsnio 8 punktas, kuriuo iš dalies keičiamas Sprendimo 2010/413/BUSP 20 straipsnio 1 dalies c punktas, yra neteisėtas, nes šie sprendimai pagrįsti neaiškiomis ir neapibrėžtomis sąvokomis, prieštaraujančiomis teisei į nuosavybę ir proporcingumo principui.

               2.

               Antrasis ieškinio pagrindas susijęs su procesiniu pažeidimu ir Tarybos kompetencijos neturėjimu veikti vienai pagal SESV 215 straipsnį.

               3.

               Trečiasis ieškinio pagrindas susijęs su pareigos motyvuoti pažeidimu, nes Taryba rėmėsi neaiškiais ir netiksliais duomenimis, kurių negalima patikrinti.

               4.

               Ketvirtasis ieškinio pagrindas susijęs su ieškovės pagrindinių teisių pažeidimu, nes paneigta ieškovės teisė į veiksmingą teisminę gynybą ir teisė į nuosavybę, kadangi ginčijamas sprendimas nepakankamai motyvuotas, dėl to ieškovė negalėjo veiksmingai gintis, o Bendrasis Teismas — atlikti jo teisminės kontrolės. Ieškovė tvirtina, kad jai neleista susipažinti su Tarybos turimais jos bylos dokumentais.

               5.

               Penktasis ieškinio pagrindas susijęs su tuo, kad nėra įrodymų prieš ieškovę, nes Taryba remiasi tik tvirtinimais.

               6.

               Šeštasis ieškinio pagrindas susijęs su teisės klaida, nes Taryba dėl to, kad ieškovė yra akcinė bendrovė, nusprendė, kad ji teikė finansinę paramą Irano vyriausybei.

               7.

               Septintasis ieškinio pagrindas susijęs su esminiu faktų netikslumu, nes ieškovė nėra valstybei priklausanti ir jos valdoma bendrovė ir neteikė finansinės paramos Irano vyriausybei.

               8.

               Aštuntasis ieškinio pagrindas susijęs su akivaizdžia vertinimo klaida ir proporcingumo principo pažeidimu, nes ieškovės teisės į nuosavybę ir jos teisės vykdyti ekonominę veiklą apribojimai yra neproporcingi siekiamam tikslui. Ieškovė tvirtina, kad jos lėšų įšaldymas neatitinka siekiamo tikslo, nes ji nėra susijusi su branduolinės programos įgyvendinimu, kuriuo kaltinama Irano vyriausybė.

               9.

               Devintasis ieškinio pagrindas susijęs su teisinio pagrindo priimti Įgyvendinimo reglamentą Nr. 945/2012 (4) nebuvimu.

               10.

               Dešimtasis ieškinio pagrindas susijęs su tuo, kad Įgyvendinimo reglamentas Nr. 945/2012 priimtas neturint kompetencijos ir nepakankamai motyvuotas.

      (1)  2010 m. liepos 26 d. Tarybos sprendimas 2010/413/BUSP dėl ribojamųjų priemonių Iranui, kuriuo panaikinama Bendroji pozicija 2007/140/BUSP (OL L 195, p. 39), su klaidų ištaisymu.

      (2)  2012 m. sausio 23 d. Tarybos sprendimas 2012/35/BUSP, kuriuo iš dalies keičiamas Sprendimas 2010/413/BUSP dėl ribojamųjų priemonių Iranui (OL L 19, p. 22), su klaidų ištaisymu.

      (3)  2012 m. spalio 15 d. Tarybos sprendimas 2012/635/BUSP, kuriuo iš dalies keičiamas Sprendimas 2010/413/BUSP dėl ribojamųjų priemonių Iranui (OL L 282, p. 58).

      (4)  2012 m. spalio 15 d. Tarybos įgyvendinimo reglamentas (ES) Nr. 945/2012, kuriuo įgyvendinamas Reglamentas (ES) Nr. 267/2012 dėl ribojamųjų priemonių Iranui (OL L 282, p. 16).


title: Byla C-399/05 2007 m. liepos 18 d. Teisingumo Teismo (trečioji kolegija) sprendimas Europos Bendrijų Komisija prieš Graikijos Respubliką (Valstybės įsipareigojimų neįvykdymas — Direktyva 93/38/EEB — Viešieji pirkimai vandens, energetikos, transporto ir telekomunikacijų sektoriuose — Šiluminės elektrinės statyba ir eksploatavimas — Dalyvavimo konkurse sąlygos)

text:
               8.9.2007

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 211/5

         2007 m. liepos 18 d. Teisingumo Teismo (trečioji kolegija) sprendimas Europos Bendrijų Komisija prieš Graikijos Respubliką

   (Byla C-399/05) (1)

   (Valstybės įsipareigojimų neįvykdymas - Direktyva 93/38/EEB - Viešieji pirkimai vandens, energetikos, transporto ir telekomunikacijų sektoriuose - Šiluminės elektrinės statyba ir eksploatavimas - Dalyvavimo konkurse sąlygos)
   (2007/C 211/08)
   Proceso kalba: graikų
   Šalys

      Ieškovė: Europos Bendrijų Komisija, atstovaujama M. Patakia ir X. Lewis

      Atsakovė: Graikijos Respublika, atstovaujama D. Tsagkaraki ir V. Christianos
   Dalykas
   Valstybės įsipareigojimų neįvykdymas — 1993 m. birželio 14 d. Tarybos direktyvos 93/38/EEB dėl subjektų, vykdančių savo veiklą vandens, energetikos, transporto ir telekomunikacijų sektoriuose, vykdomų pirkimų tvarkos derinimo (OL L 199, p. 84) 4 straipsnio 2 dalies pažeidimas — Dviejų bendrovių, kurios neatitinka nei pranešimo apie konkursą, nei dokumentų sąlygų, dalyvavimas konkurse — Šiluminės elektrinės statyba ir eksploatavimas Lavrio
   Rezoliucinė dalis

               1.

               Atmesti ieškinį.

               2.

               Priteisit iš Europos Komisijos bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 22, 2006 1 28.


title: Byla C-147/15: 2016 m. liepos 28 d. Teisingumo Teismo (ketvirtoji kolegija) sprendimas byloje (Consiglio di Stato (Italija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Città Metropolitana di Bari, anksčiau Provincia di Bari/Edilizia Mastrodonato Srl (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą — Aplinkos apsauga — Atliekų tvarkymas — Direktyva 2006/21/EB — 10 straipsnio 2 dalis — Iškastų ertmių užpylimas kitomis nei kasybos atliekomis — Šių atliekų šalinimas sąvartyne ar naudojimas)

text:
               26.9.2016

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 350/7

         2016 m. liepos 28 d. Teisingumo Teismo (ketvirtoji kolegija) sprendimas byloje (Consiglio di Stato (Italija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Città Metropolitana di Bari, anksčiau Provincia di Bari/Edilizia Mastrodonato Srl

   (Byla C-147/15) (1)

   ((Prašymas priimti prejudicinį sprendimą - Aplinkos apsauga - Atliekų tvarkymas - Direktyva 2006/21/EB - 10 straipsnio 2 dalis - Iškastų ertmių užpylimas kitomis nei kasybos atliekomis - Šių atliekų šalinimas sąvartyne ar naudojimas))
   (2016/C 350/08)
   Proceso kalba: italų

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Consiglio di Stato

      Šalys pagrindinėje byloje

      Pareiškėja: Città Metropolitana di Bari, anksčiau Provincia di Bari

      Atsakovė: Edilizia Mastrodonato Srl

      Rezoliucinė dalis

   2006 m. kovo 15 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2006/21/EB dėl kasybos pramonės atliekų tvarkymo ir iš dalies keičiančios Direktyvą 2004/35/EB 10 straipsnio 2 dalį reikia aiškinti taip, kad pagal ją 1999 m. balandžio 26 d Tarybos direktyvos 1999/31/EB dėl atliekų sąvartynų reikalavimai netaikomi karjero užpildymo kitomis nei kasybos atliekomis operacijai, kai ši operacija yra šių atliekų naudojimas, o tai patikrinti turi prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas.

      (1)  OL C 205, 2015 6 22.


title: Byla T-208/04 Dominique Hardy 2004 m. birželio 7 d. pareikštas ieškinys Europos Sąjungos Tarybai ir Europos Bendrijų Komisijai

text:
               25.9.2004

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 239/25

         Dominique Hardy 2004 m. birželio 7 d. pareikštas ieškinys Europos Sąjungos Tarybai ir Europos Bendrijų Komisijai
   (Byla T-208/04)
   (2004/C 239/56)
   Bylos kalba: prancūzų
   2004 m. birželio 7 d. Europos Bendrijų Pirmosios instancijos teisme buvo pareikštas Dominique Hardy, gyvenančios Coudeville-plage (Prancūzija), atstovaujamos advokato Jean-François Péricaud, ieškinys Europos Sąjungos Tarybai ir Europos Bendrijų Komisijai.
   Pareiškėja Pirmosios instancijos teismo prašo:

               pripažinti, kad Europos Bendrija yra atsakinga D. Hardy už Bendrijos muitinės kodekso 5 straipsnio neteisėtą priėmimą ir taikymą laivininkystės paslaugų agentų nenaudai, arba bent jau

               pripažinti, kad Europos Bendrija yra atsakinga D. Hardy nors ir už teisėtą Bendrijos muitinės kodekso 5 straipsnio priėmimą ir taikymą, tačiau sukėlusį pareiškėjai nenormalią ir ypatingą žalą;

               priteisti solidariai iš Tarybos ir Komisijos D. Hardy naudai 60 510 EUR sumą, arba 47 829 EUR sumą, su palūkanomis, skaičiuojant nuo šio ieškinio pareiškimo datos, žalai atlyginti;

               priteisti iš Europos Sąjungos Tarybos ir Europos Bendrijų Komisijos solidariai bylinėjimosi išlaidas.

         Teisiniai pagrindai ir pagrindiniai argumentai
   Pareiškėja nurodo, kad po to, kai Komisija Prancūzijos atžvilgiu pradėjo procedūrą dėl įsipareigojimų neįvykdymo, Prancūzija, siekdama suderinti savo teisės aktus su Reglamento Nr. 2913/92 (1) 5 straipsniu, panaikino laivininkystės paslaugų agentų susivienijimo, kuriam priklausė ir pareiškėja, turimą pristatymo į muitinę monopolį. Anot pareiškėjos, monopolio panaikinimas tiesiogiai išplaukia iš Reglamento Nr. 2913/92 5 straipsnio taikymo, todėl Komisija yra už jį atsakinga.
   Pareiškėja iš esmės teigia, kad Reglamento Nr. 2913/92 5 straipsnis buvo priimtas neteisėtai, todėl tai sukelia Komisijos atsakomybę.
   Pareiškėja visų pirma nurodo, kad šis straipsnis neatsižvelgia į EB sutarties 45 straipsnio leidžiančias nukrypti nuostatas, kadangi laivininkystės paslaugų agento profesija, prisidėdama prie muitinės teisės aktų įgyvendinimo, yra susijusi su viešosios valdžios funkcijų vykdymu.
   Be to, pareiškėja remiasi teisinio tikrumo ir teisėtų lūkesčių principų pažeidimu. Pareiškėja teigia, kad Reglamento Nr. 2913/92 5 straipsnyje numatyta „atstovavimo muitinėje“ sąvoka skiriasi nuo „pristatymo į muitinę“, kurį atlieka laivininkystės paslaugų agentai. Šio straipsnio aiškinimas pagal analogiją, anot pareiškėjos, prieštarautų teisinio tikrumo principui. Be to, pareiškėja nurodo jos teisėtų lūkesčių ignoravimą, dėl jokių pereinamųjų priemonių nebuvimo bei dėl to, kad Prancūzijos laivininkystės paslaugų agentai buvo vieninteliai Bendrijoje, kam nebuvo taikytos ankstesnės liberalizavimo priemonės.
   Pareiškėja taip pat remiasi lygybės ir proporcingumo principų pažeidimu dėl pereinamųjų priemonių nebuvimo. Galiausiai pareiškėja remiasi teisės į nuosavybės apsaugą pažeidimu, kadangi monopolio panaikinimas atėmė galimybę perleisti pareigas, nes jos visiškai prarado savo vertę.
   Alternatyviai pareiškėja teigia, kad Bendrija turėtų atsakyti be kaltės, atsižvelgiant į patirtos žalos nenormalų ir ypatingą pobūdį. Anot pareiškėjos, patirta žala yra nenormali, kadangi jos pareigų rinkos vertės ir pelningumo praradimas peržengia normalios ekonominės rizikos ribas, bei ypatinga, kadangi laivininkystės paslaugų agentai sudaro visiškai skirtingą nuo ūkio subjektų kategoriją.

      (1)  1992 m. spalio 12 d. Tarybos reglamentas (EEB) nustatantis Bendrijos muitinės kodeksą (OL L 302, p. 1).


title: Byla T-475/15: 2015 m. rugpjūčio pareikštas ieškinys byloje L’Oréal/VRDT – LR Health & Beauty Systems (LR)

text:
               5.10.2015

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 328/35

         2015 m. rugpjūčio pareikštas ieškinys byloje L’Oréal/VRDT – LR Health & Beauty Systems (LR)

   (Byla T-475/15)
   (2015/C 328/32)
   Kalba, kuria surašytas ieškinys: anglų

      Šalys

      Ieškovė: L’Oréal (Paryžius, Prancūzija), atstovaujama advokato R. Dissmann

      Atsakovė: Vidaus rinkos derinimo tarnyba (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui) (VRDT)

      Kita procedūros Apeliacinėje taryboje šalis: LR Health & Beauty Systems GmbH (Alenas, Vokietija)

      Su procedūra VRDT susijusi informacija

      Prekių ženklo, dėl kurio kilo ginčas, savininkė: ieškovė

      Prekių ženklas, dėl kurio kilo ginčas: vaizdinis Bendrijos prekių ženklas, kuriame yra žodinis elementas „LR“ – Bendrijos prekių ženklas Nr. 11 047 578.

      Procedūra VRDT: registracijos pripažinimo negaliojančia procedūra

      Ginčijamas sprendimas: 2015 m. gegužės 21 d. VRDT pirmosios apeliacinės tarybos sprendimas byloje R 1143/2014-1

      Reikalavimai

   Ieškovė Bendrojo Teismo prašo:

               —

               panaikinti ginčijamą sprendimą ta dalimi, kuria Apeliacinė taryba jo 2 punkte atmetė ieškovės prašymą, kad įstojanti į bylą šalis pateiktų ankstesnių prekių ženklų naudojimo įrodymus, motyvuojanti tuo, kad jis buvo pateiktas pavėluotai;

               —

               priteisti iš VRDT bylinėjimosi išlaidas, kurios buvo patirtos procese Bendrajame Teisme ir procedūroje Apeliacinėje taryboje

      Pagrindas, kuriuo remiamasi

               —

               Reglamento Nr. 207/2009 57 straipsnio 2 ir 3 dalių, siejamų su Reglamento Nr. 2868/95 40 taisykle, pažeidimas.


title: Byla C-375/12: 2014 m. kovo 13 d. Teisingumo Teismo (penktoji kolegija) sprendimas byloje ( Tribunal administratif de Grenoble (Prancūzija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Margaretha Bouanich/Direction départementale des finances publiques de la Drôme (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą  — SESV 63 straipsnis  — Laisvas kapitalo judėjimas  — SESV 49 straipsnis  — Įsisteigimo laisvė  — Fizinių asmenų pajamų mokestis  — Tiesioginių mokesčių ribojimo pagal pajamas schema  — Dvišalė mokesčių sutartis dėl dvigubo apmokestinimo išvengimo  — Dividendų, paskirstytų kitoje valstybėje narėje įsteigtos bendrovės ir jau apmokestintų mokesčiu prie šaltinio, apmokestinimas  — Neatsižvelgimas ar atsižvelgimas iš dalies į šioje kitoje valstybėje narėje sumokėtą mokestį apskaičiuojant mokesčio ribą  — SESV 65 straipsnis  — Apribojimas  — Pateisinimas)

text:
               5.5.2014

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 135/5

         2014 m. kovo 13 d. Teisingumo Teismo (penktoji kolegija) sprendimas byloje (Tribunal administratif de Grenoble (Prancūzija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Margaretha Bouanich/Direction départementale des finances publiques de la Drôme

   (Byla C-375/12) (1)

   ((Prašymas priimti prejudicinį sprendimą - SESV 63 straipsnis - Laisvas kapitalo judėjimas - SESV 49 straipsnis - Įsisteigimo laisvė - Fizinių asmenų pajamų mokestis - Tiesioginių mokesčių ribojimo pagal pajamas schema - Dvišalė mokesčių sutartis dėl dvigubo apmokestinimo išvengimo - Dividendų, paskirstytų kitoje valstybėje narėje įsteigtos bendrovės ir jau apmokestintų mokesčiu prie šaltinio, apmokestinimas - Neatsižvelgimas ar atsižvelgimas iš dalies į šioje kitoje valstybėje narėje sumokėtą mokestį apskaičiuojant mokesčio ribą - SESV 65 straipsnis - Apribojimas - Pateisinimas))
   2014/C 135/05
   Proceso kalba: prancūzų

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

   Tribunal administratif de Grenoble

      Šalys pagrindinėje byloje

      Ieškovė: Margaretha Bouanich

      Atsakovas: Direction départementale des finances publiques de la Drôme

      Dalykas

   Prašymas priimti prejudicinį sprendimą – Tribunal administratif de Grenoble – SESV 49, 63 ir 65 straipsnių aiškinimas – Nacionalinės teisės nuostatos fizinių asmenų pajamų mokesčio srityje, kuriomis nustatyta mokesčių mokėtojo mokėtinų tiesioginių mokesčių riba – Schema, vadinama „mokesčių skydu“ (bouclier fiscal) – Dvišalė mokesčių sutartis – Dividendų, išmokėtų kitoje valstybėje narėje įsteigtos bendrovės ir jau apmokestintų mokesčiu prie šaltinio, apmokestinimas – Atsižvelgimas iš dalies į mokesčio prie šaltinio sumas apskaičiuojant apmokestinimo ribą – Tokių teisės aktų pateisinimas, susijęs su mokesčių sistemos darna, subalansuotu apmokestinimo įgaliojimų pasidalijimu tarp valstybių narių arba bet kuriuo kitu privalomu bendrojo intereso pagrindu.

      Rezoliucinė dalis

   SESV 49, 63 ir 65 straipsniai aiškintini taip, kad jais draudžiami valstybės narės teisės aktai, pagal kuriuos, kai šios valstybės narės rezidentas, kitoje valstybėje narėje įsteigtos bendrovės akcininkas, gauna abiejose valstybėse apmokestinamų dividendų, o dvigubas apmokestinimas reguliuojamas rezidavimo valstybėje įskaitant tokios pačios sumos mokesčio kreditą kaip dividendus mokėjusios bendrovės valstybėje sumokėtas mokestis, atitinkamai tam tikram procentui per metus gautų pajamų taikomų įvairių tiesioginių mokesčių ribojimo schema neapima dividendus mokėjusios bendrovės valstybėje sumokėto mokesčio ar apima jį tik iš dalies.

      (1)  OL C 319, 2012 10 20.


title: Byla C-207/07 2007 m. balandžio 19 d. pareikštas ieškinys byloje Europos Bendrijų Komisija prieš Ispanijos Respubliką

text:
               23.6.2007

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 140/15

         2007 m. balandžio 19 d. pareikštas ieškinys byloje Europos Bendrijų Komisija prieš Ispanijos Respubliką

   (Byla C-207/07)
   (2007/C 140/24)
   Proceso kalba: ispanų
   Šalys

      Ieškovė: Europos Bendrijų Komisija, atstovaujama H. Støvlbæk ir R. Vidal Puig

      Atsakovė: Ispanijos Karalystė
   Ieškovės reikalavimai

               —

               Pripažinti, kad priėmusi 2006 m. vasario 24 d. Karališkojo įstatyminio dekreto 4/2006 vienintelio straipsnio 1 dalies antrąją pastraipą, kuria pakeičiama Nacionalinės energetikos komisijos keturioliktoji funkcija, numatyta 1998 m. spalio 7 d. Įstatymo 34/1998 dėl angliavandenilių sektoriaus papildomos vienuoliktosios nuostatos trečios dalies 1 punkte, siekiant, kad įsigyjant tam tikras įmonių, vykdančių konkrečią reglamentuojamą veiklą energijos sektoriuje, akcijas, o taip pat įsigyjant konkretų turtą tokiai veiklai vykdyti būtų gautas išankstinis Nacionalinės energetikos komisijos leidimas, Ispanijos Karalystė neįvykdė įsipareigojimų pagal EB 56 ir 43 straipsnius.

               —

               Priteisti iš Ispanijos Karalystės bylinėjimosi išlaidas.

         Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

               1.

               Ginčijama Ispanijos nuostata nustato, kad būtinas išankstinis Nacionalinės energetikos komisijos (Comisión Nacional de la Energía, toliau — NEK) leidimas šioms operacijoms:

                           —

                           teisėtai įsigyjant daugiau nei 10 % viso įmonės, kuri pati ar tarpininkaujant kitoms tos pačios grupės bendrovėms vykdo veiklą energetikos sektoriuje, kapitalo akcijų arba bet kokias kitas akcijas, kurios atitinkamam subjektui leidžia įgyti didelę įtaką šios bendrovės atžvilgiu;

                           —

                           įsigyjant konkrečius aktyvus tokiai veiklai vykdyti.

               2.

               Komisija mano, kad ginčijama nuostata yra nesuderinama su EB 56 straipsniu dėl šių priežasčių:

                           —

                           bendrovių, kurios vykdo veiklą energetikos sektoriuje akcijas, arba būtinų aktyvų tokiai veiklai vykdyti įgijimas yra „kapitalo judėjimas“ EB 56 straipsnio prasme;

                           —

                           išankstinio NEK leidimo reikalavimas yra EB 56 straipsnio iš esmės draudžiamas laisvo kapitalo judėjimo „apribojimas“; ir

                           —

                           nurodytas apribojimas remiantis Sutartimi nėra pateisinamas.

               3.

               Konkrečiai tariant, Komisija mano, kad ginčijama nuostata nėra pateisinama siekiant užtikrinti energijos tiekimo apsaugą dėl šių priežasčių:

                           —

                           ginčijama priemonė nėra tinkama užtikrinant energijos tiekimo apsaugą, nes tam pasiekti egzistuoja kitos, tinkamesnės priemonės;

                           —

                           bet kuriuo atveju, ginčijama priemonė yra neproporcinga, nes išankstinis leidimas neapsiriboja tam tikrais konkrečiais įmonės, kurios akcijos įsigyjamos, ar aktyvų valdymo veiksmais;

                           —

                           NEK galimybė nesuteikti leidimo arba nustatyti sąlygas jam gauti nėra pagrįsta objektyviais ir pakankamai tiksliais kriterijais, kurių atžvilgiu galima veiksminga teismo kontrolė.

         Komisija mano, kad ginčijama norma taip pat yra EB 43 straipsniui prieštaraujantis įsisteigimo laisvės apribojimas, kuris dėl pirmiau nurodytų priežasčių EB 56 straipsnio atžvilgiu, taip pat nėra pateisinamas siekiant užtikrinti energijos tiekimo apsaugą.


title: Byla C-389/16: 2016 m. liepos 12 d. BSH Hausgeräte GmbH, anksčiau BSH Bosch und Siemens Hausgeräte GmbH pateiktas apeliacinis skundas dėl 2016 m. gegužės 12 d. Bendrojo Teismo (devintoji kolegija) priimto sprendimo byloje T-749/14 Chung-Yuan Chang/EUIPO – BSH Hausgeräte (AROMA)

text:
               13.3.2017

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 78/6

         2016 m. liepos 12 d.BSH Hausgeräte GmbH, anksčiau BSH Bosch und Siemens Hausgeräte GmbH pateiktas apeliacinis skundas dėl 2016 m. gegužės 12 d. Bendrojo Teismo (devintoji kolegija) priimto sprendimo byloje T-749/14 Chung-Yuan Chang/EUIPO – BSH Hausgeräte (AROMA)

   (Byla C-389/16)
   (2017/C 078/09)
   Proceso kalba: anglų

      Šalys

      Apeliantė: BSH Hausgeräte GmbH, anksčiau BSH Bosch und Siemens Hausgeräte GmbH, atstovaujama advokato S. Biagosch

      Kitos proceso šalys: Europos Sąjungos intelektinės nuosavybės tarnyba (EUIPO), Peter Chung-Yuan Chang
   2016 m lapkričio 15 d. nutartimi Teisingumo teismas (septintoji kolegija) nutarė, kad apeliacinis skundas yra nepriimtinas.


title: Byla C-147/12: 2012 m. kovo 26 d. gautas Hovrätten för Nedre Norrland (Pietų Norlando apeliacinis teismas) (Švedija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje ÖFAB, Östergötlands Fastigheter AB prieš Frank Koot, Evergreen Investments B.V.

text:
               26.5.2012

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 151/25

         2012 m. kovo 26 d. gautas Hovrätten för Nedre Norrland (Pietų Norlando apeliacinis teismas) (Švedija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje ÖFAB, Östergötlands Fastigheter AB prieš Frank Koot, Evergreen Investments B.V.

   (Byla C-147/12)
   2012/C 151/40
   Proceso kalba: švedų

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Hovrätten för Nedre Norrland (Pietų Norlando apeliacinis teismas)

      Šalys pagrindinėje byloje

      Ieškovė: ÖFAB, Östergötlands Fastigheter AB

      Atsakovai: Frank Koot, Evergreen Investments B.V.

      Prejudiciniai klausimai

               1.

               Ar Tarybos reglamento (EB) Nr. 44/2001 dėl jurisdikcijos ir teismo sprendimų civilinėse ir komercinėse bylose pripažinimo ir vykdymo (1) 5 straipsnio 1 ir 3 dalys turi būti aiškinamos taip, kad jos yra išsamios nukrypti nuo 2 straipsnyje įtvirtintos pagrindinės taisyklės leidžiančios nuostatos ginčuose dėl nuostolių atlyginimo?

               2.

               Ar Reglamento 5 straipsnio 3 dalyje esanti frazė „byla dėl <…> civilinės teisės pažeidimų, delikto arba kvazidelikto“ turi būti aiškinama taip, kad ji apima kreditoriaus ieškinį bendrovės vadovui, jei ieškiniu siekiama, kad būtų pripažinta vadovo atsakomybė už bendrovės skolas, kai vadovas nesilaikė formalaus reikalavimo kontroliuoti bendrovės finansinę situaciją, bet toliau vadovavo bendrovės veiklai ir dėl to bendrovei atsirado kitų skolų?

               3.

               Ar Reglamento 5 straipsnio 3 dalyje esanti frazė „byla dėl <…> civilinės teisės pažeidimų, delikto arba kvazidelikto“ turi būti aiškinama taip, kad ji apima kreditoriaus ieškinį bendrovės savininkui, jei ieškiniu siekiama, kad būtų pripažinta savininko atsakomybė už bendrovės skolas, kai akcininkas tęsia veiklą nepaisant to, kad bendrovė turi nepakankamai kapitalo ir privalo būti likviduota?

               4.

               Ar Reglamento 5 straipsnio 3 dalyje esanti frazė „byla dėl <…> civilinės teisės pažeidimų, delikto arba kvazidelikto“ turi būti aiškinama taip, kad ji apima kreditoriaus ieškinį bendrovės savininkui, kuris įsipareigojo padengti bendrovės skolas?

               5.

               Jei į 2 klausimą būtų atsakyta teigiamai, ar laikoma, kad nuostoliai atsirado Nyderlanduose ar Švedijoje, jei vadovo nuolatinė gyvenamoji vieta yra Nyderlanduose, o valdymo organo narių pareigų pažeidimas susijęs su Švedijos bendrove?

               6.

               Jei į 3 ar 4 klausimus būtų atsakyta teigiamai, ar laikoma, kad nuostoliai atsirado Nyderlanduose ar Švedijoje, jei vadovo nuolatinė gyvenamoji vieta yra Nyderlanduose, o bendrovė yra Švedijos?

               7.

               Ar Reglamento 5 straipsnio 1 ar 3 dalys taikytinos kuriai nors iš prieš tai nurodytų situacijų; ar taikant šiuos straipsnius kokios nors reikšmės turi tai, kad pradinio kreditoriaus reikalavimo teisė buvo perduota kitam asmeniui?

      (1)  OL L 12, 2001, p. 1.


title: Byla T-22/16: 2016 m. sausio 25 d. pareikštas ieškinys byloje Comprojecto-Projectos e Construções ir kt./ECB

text:
               21.3.2016

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 106/37

         2016 m. sausio 25 d. pareikštas ieškinys byloje Comprojecto-Projectos e Construções ir kt./ECB

   (Byla T-22/16)
   (2016/C 106/43)
   Proceso kalba: portugalų

      Šalys

      Ieškovai: Comprojecto-Projectos e Construções, Lda
       (Lisabona, Portugalija), Julião Maria Gomes de Azevedo (Lisabona), Paulo Eduardo Matos Gomes de Azevedo (Lisabona) ir Isabel Maria Matos Gomes de Azevedo (Lisabona), atstovaujami advokato M.A. Ribeiro

      Atsakovas: Europos Centrinis Bankas

      Reikalavimai

   Ieškovai Bendrojo Teismo prašo:

               —

               Pagal SESV 265 straipsnį pripažinti, kad Europos Centrinis Bankas, neatsakęs į 2015 m, lapkričio 27 d. pateiktą ieškovų skundą, nepateisinamai nepriėmė sprendimo, nors buvo to prašyta.

               —

               Nepatenkinus pirmojo reikalavimo, pagal SESV 263 ir 264 straipsnius panaikinti Europos Centrinio Banko sprendimus.

               —

               Nurodyti Europos Centriniam Bankui pagal SESV 340 straipsnį ir Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijos 41 straipsnio 3 dalį atlyginti 4 199 780,43 euro žalą ieškovas, kartu su palūkanomis, nustatytomis pagal teisės aktus iki kol bus išmokėta minėta suma.

               —

               Nurodyti Europos Centriniam Bankui padengti bylinėjimosi išlaidas pagal Procedūros reglamento 134 straipsnio 1 dalį.

      Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

   Grįsdami ieškinį ieškovai remiasi šiais pagrindais.

               1.

               Nepateisinamas atsisakymas (nepriėmus sprendimo) Europos Centriniam Bankui imtis veiksmų remiantis 2015 m. lapkričio 27 d. ieškovų skundu, susijusiu su akivaizdžiai neteisėtais ir nepagrįstais Portugalijos Banko veiksmais.

               2.

               Nešališkumo, skaidrumo, vientisumo, kompetencijos, veiksmingumo ir atsakingumo trūkumas, lygybės įstatymų atžvilgiu pažeidimas (Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijos 20 straipsnio pažeidimas).

               3.

               Esminių procedūros reikalavimų pažeidimas, sutarčių ir kitų normų, susijusių su jų taikymu, pažeidimas ir piktnaudžiavimas įgaliojimais.

               4.

                  IC Millenium/Bcp palankus vertinimas ir apsauga, susijusi su finansinės sistemos naudojimu pinigų plovimui ir Europos Sąjungos pareigų, susijusių su laisvu kapitalo judėjimu pažeidimu.

               5.

               2005 m. gegužės 11 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2005/29/EB dėl nesąžiningos įmonių komercinės veiklos vartotojų atžvilgiu vidaus rinkoje ir iš dalies keičiančios Tarybos direktyvą 84/450/EEB, Europos Parlamento ir Tarybos direktyvas 97/7/EB, 98/27/EB bei 2002/65/EB ir Europos Parlamento ir Tarybos reglamentą (EB) Nr. 2006/2004 („Nesąžiningos komercinės veiklos direktyva“) 11 straipsnio 3 dalies pažeidimas.


title: Byla F-136/14 R: 2015 m. gruodžio 7 d. Tarnautojų teismo (pirmoji kolegija) nutartis byloje Probst/Komisija (Viešoji tarnyba — Darbo užmokestis — Ekspatriacijos išmoka — Pareigūnų tarnybos nuostatų VII priedo 4 straipsnis — Buvęs Parlamento nario padėjėjas — Komisijos sprendimas suteikti ekspatriacijos išmoką buvusiems Parlamento narių padėjėjams nuo darbuotojams suteiktos informacijos paskelbimo dienos — Panaikinimo sprendimai — Nauji ir esminiai faktai — Laiko atžvilgiu apribotas veikimas — „Res judicata“ galia — Galutiniais tapę administraciniai sprendimai — Vienodas požiūris)

text:
               8.2.2016

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 48/100

         2015 m. gruodžio 7 d. Tarnautojų teismo (pirmoji kolegija) nutartis byloje Probst/Komisija

   (Byla F-136/14 R) (1)

   ((Viešoji tarnyba - Darbo užmokestis - Ekspatriacijos išmoka - Pareigūnų tarnybos nuostatų VII priedo 4 straipsnis - Buvęs Parlamento nario padėjėjas - Komisijos sprendimas suteikti ekspatriacijos išmoką buvusiems Parlamento narių padėjėjams nuo darbuotojams suteiktos informacijos paskelbimo dienos - Panaikinimo sprendimai - Nauji ir esminiai faktai - Laiko atžvilgiu apribotas veikimas - „Res judicata“ galia - Galutiniais tapę administraciniai sprendimai - Vienodas požiūris))
   (2016/C 048/115)
   Proceso kalba: prancūzų

      Šalys

      Ieškovas: Norbert Probst (Genval, Belgija), atstovaujamas advokato D. de Abreu Caldas

      Atsakovė: Europos Komisija, iš pradžių atstovaujama J. Currall ir T. S. Bohr, paskui – T. S. Bohr

      Bylos dalykas

   Ieškovo prašymas panaikinti Komisijos sprendimą suteikti jam atgaline data ekspatriacijos išmoką tiek, kiek galiojimas atgal apribotas 2013 m. rugsėjo 1 d., nors ieškovas teigia, kad Komisija turėtų jam suteikti šią išmoką nuo jo įdarbinimo Komisijoje 1999 m. liepos 1 d.

      Rezoliucinė dalis

               1.

               Atmesti ieškinį kaip akivaizdžiai nepagrįstą.

               2.

               N. Probst padengia savo bylinėjimosi išlaidas ir iš jo priteisiamos Europos Komisijos bylinėjimosi išlaidos.

      (1)  OL L C, 2015 2 2, p. 54.


title: Byla C-65/13: 2013 m. vasario 7 d. pareikštas ieškinys byloje Europos Parlamentas prieš Europos Komisiją

text:
               13.4.2013

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 108/17

         2013 m. vasario 7 d. pareikštas ieškinys byloje Europos Parlamentas prieš Europos Komisiją

   (Byla C-65/13)
   2013/C 108/36
   Proceso kalba: prancūzų

      Šalys

      Ieškovė: Europos Parlamentas, atstovaujamas A. Tamás ir J. Rodrigues

      Atsakovė: Europos Komisija

      Ieškovės reikalavimai

               —

               Panaikinti 2012 m. lapkričio 26 d. Komisijos įgyvendinimo sprendimą, kuriuo įgyvendinamos Europos Parlamento ir Tarybos įgyvendinimo reglamento (ES) Nr. 492/2011 nuostatos dėl laisvų darbo vietų ir darbo ieškančių asmenų nustatymo ir EURES pertvarkymo.

               —

               Priteisti iš Europos Komisijos bylinėjimosi išlaidas.

      Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

   Ieškinį dėl panaikinimo Europos Parlamentas grindžia vieninteliu pagrindu, susijusiu su Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) Nr. 492/2011 (1) 38 straipsnio pažeidimu. Priėmusi ginčijamą sprendimą, Komisija piktnaudžiavo Sąjungos teisės aktų leidėjo jai suteiktais įgaliojimais.
   Minėto reglamento 38 straipsniu Komisijai suteikiami tik įgyvendinimo įgaliojimai, kurių ribos nustatytos SESV 291 straipsnyje. Parlamento nuomone, pastarasis straipsnis turėtų būti aiškinamas taip, kad juo neleidžiama priimti visuotinai taikomų teisės aktų, papildančių kai kurias neesmines įstatymo galią turinčio teisės akto nuostatas. Neesminės pagrindinio teisės akto nuostatos gali būti papildytos tik įstatymo galią turinčiais teisės aktais arba deleguotais teisės aktais, kaip jie suprantami pagal SESV 290 straipsnį.
   Komisijos priimtu teisės aktu, laikytinu įgyvendinimo aktu, kaip jis suprantamas pagal SESV 291 straipsnį, taip pat buvo papildytos kai kurios neesminės Reglamento (ES) Nr. 492/2011 nuostatos. Todėl Parlamentas mano, kad, jeigu būtina papildyti neesmines Reglamento (ES) Nr. 492/2011 nuostatas, Komisija, neturėdama įgaliojimų priimti deleguotus teisės aktus, kaip jie suprantami pagal SESV 290 straipsnį, turėjo teisės aktų leidėjui pateikti teisės akto pasiūlymą dėl pagrindinio teisės akto papildymo arba dalinio keitimo.

      (1)  2011 m. balandžio 5 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (ES) Nr. 492/2011 dėl laisvo darbuotojų judėjimo Sąjungoje (OL L 141, p. 1).


title: Byla C-40/12 P: 2012 m. sausio 27 d. Gascogne Sack Deutschland GmbH , anksčiau Sachsa Verpackung GmbH pateiktas apeliacinis skundas dėl 2011 m. lapkričio 16 d. Bendrojo Teismo (ketvirtoji kolegija) priimto sprendimo byloje T-79/06, Sachsa Verpackung prieš Komisiją

text:
               24.3.2012

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 89/17

         2012 m. sausio 27 d.Gascogne Sack Deutschland GmbH, anksčiau Sachsa Verpackung GmbH pateiktas apeliacinis skundas dėl 2011 m. lapkričio 16 d. Bendrojo Teismo (ketvirtoji kolegija) priimto sprendimo byloje T-79/06, Sachsa Verpackung prieš Komisiją

   (Byla C-40/12 P)
   2012/C 89/27
   Proceso kalba: prancūzų

      Šalys

      Apeliantė: Gascogne Sack Deutschland GmbH, anksčiau Sachsa Verpackung GmbH, atstovaujama advokatų F. Puel ir L. François-Martin

      Kita proceso šalis: Europos Komisija

      Apeliantės reikalavimai

               —

               Panaikinti 2011 m. lapkričio 16 d. Europos Sąjungos Bendrojo Teismo (ketvirtoji kolegija) sprendimą byloje T-79/06 <…> ir grąžinti bylą nagrinėti Bendrajam Teismui, kad šis nuspręstų pagal Teisingumo Teismo nurodymus, ypač dėl finansinių pasekmių apeliantei, atsiradusių per laiką, praėjusį pasibaigus protingam terminui.

               —

               Sumažinti baudą atsižvelgiant į finansines pasekmes, atsiradusias per laiką, praėjusį pasibaigus protingam terminui.

               —

               Priteisti iš kitos apeliacinio proceso šalies bylinėjimosi abiejose instancijose išlaidas.

      Apeliacinio skundo pagrindai ir pagrindiniai argumentai

   Grįsdama apeliacinį skundą apeliantė nurodo keturis pagrindus.
   Kaip pirmąjį pagrindą apeliantė nurodo, kad Bendrasis Teismas padarė teisės klaidą, nes neatsižvelgė į tai, kad 2009 m. gruodžio 1 d. įsigaliojo Europos Sąjungos sutartis, konkrečiai — jos 6 straipsnis, kuriuo Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijai suteikiama tokia pati teisinė galia kaip ir Sutartims.
   Kaip antrąjį pagrindą apeliantė nurodo, kad Bendrasis Teismas nepakankamai motyvavo savo sprendimą taikyti Reglamento Nr. 1/2003 (1) 23 straipsnio 2 dalį ir Reglamento Nr. 17 (2) 15 straipsnį.
   Kaip trečiąjį pagrindą apeliantė nurodo, kad Bendrasis Teismas nevykdė teisminės kontrolės ir nepakankamai kontroliavo Komisijos motyvavimą ir argumentus, susijusius su veiksmų įtaka rinkai.
   Kaip ketvirtąjį pagrindą apeliantė papildomai nurodo, kad Bendrasis Teismas nesilaikė procesinių normų, nes pažeidė EŽTK 6 straipsnyje įtvirtintą protingo termino principą ir veiksmingos teisminės apsaugos principą. Remdamasi šiuo pagrindu apeliantė pirmiausia prašo panaikinti skundžiamą sprendimą ir, nepatenkinus pirmojo reikalavimo, sumažinti baudą, atsižvelgiant į finansines pasekmes apeliantei, atsiradusias per laiką, praėjusį pasibaigus protingam terminui.

      (1)  2002 m. gruodžio 16 d. Tarybos reglamentas (EB) Nr. 1/2003 dėl konkurencijos taisyklių, nustatytų Sutarties 81 ir 82 straipsniuose, įgyvendinimo (OL L 1, 2003, p. 1; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 8 sk., 2 t., p. 205).

      (2)  1962 m. vasario 6 d. Tarybos reglamentas Nr. 17/62, Pirmasis reglamentas, įgyvendinantis [EB 81] ir [EB 82] straipsnius (OL L 13, p. 204; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 8 sk., 1 t., p. 3).


title: Byla C-356/06 2007 m. gegužės 11 d. Teisingumo Teismo pirmininko nutartis Europos Bendrijų Komisija prieš Austrijos Respubliką

text:
               4.8.2007

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 183/29

         2007 m. gegužės 11 d. Teisingumo Teismo pirmininko nutartis Europos Bendrijų Komisija prieš Austrijos Respubliką

   (Byla C-356/06) (1)

   (2007/C 183/52)

      Proceso kalba: vokiečių

   Teisingumo Teismo pirmininkas nutartimi nurodė išbraukti bylą iš registro.

      (1)  OL C 249, 2006 10 14.


title: Byla C-356/15: 2015 m. liepos 13 d. pareikštas ieškinys byloje Europos Komisija/Belgijos Karalystė

text:
               14.9.2015

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 302/25

         2015 m. liepos 13 d. pareikštas ieškinys byloje Europos Komisija/Belgijos Karalystė

   (Byla C-356/15)
   (2015/C 302/32)
   Proceso kalba: prancūzų

      Šalys

      Ieškovė: Europos Komisija, atstovaujama D. Martin

      Atsakovė: Belgijos Karalystė

      Ieškovės reikalavimai

               —

               Pripažinti, kad priėmusi 2012 m. gruodžio 27 d. įstatymo-programos 23 ir 24 straipsnius Belgijos Karalystė neįvykdė įsipareigojimų pagal 2004 m. balandžio 29 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (EB) Nr. 883/2004 (1) dėl socialinės apsaugos sistemų koordinavimo 11, 12 straipsnius ir 76 straipsnio 6 dalį, 2009 m. rugsėjo 16 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (EB) Nr. 987/2009 (2), nustatančio Reglamento (EB) Nr. 883/2004 dėl socialinės apsaugos sistemų koordinavimo įgyvendinimo tvarką, 5 straipsnį ir Socialinės apsaugos sistemų koordinavimo administracinės komisijos Sprendimą Nr. A1 (3).

               —

               Priteisti iš Belgijos Karalystės bylinėjimosi išlaidas.

      Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

   Komisija teigia, kad priėmusi 2012 m. gruodžio 27 d. įstatymo-programos 23 ir 24 straipsnius Belgijos Karalystė pažeidė Reglamento (EB) Nr. 883/2004 11, 12 ir 76 straipsnius bei Reglamento (EB) Nr. 987/2009, nustatančio Reglamento (EB) Nr. 883/2004 įgyvendinimo tvarką, 5 straipsnį ir Socialinės apsaugos sistemų koordinavimo administracinės komisijos Sprendimą Nr. A1, nes nepripažino komandiruoto darbuotojo kilmės valstybės narės dokumento, patvirtinančio, kad jam taikomi tos valstybės narės socialinės apsaugos teisės aktai, privalomojo pobūdžio.

      (1)  OL L 166, p. 1; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 5 sk., 5 t., p. 72.

      (2)  OL L 284, p. 1.

      (3)  OL C 106, 2010 4 24, p. 1.


title: Byla C-589/13: 2013 m. lapkričio 19 d. Verwaltungsgerichtshof (Austrija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje F.E. Familienprivatstiftung Eisenstadt

text:
               8.3.2014

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 71/3

      2013 m. lapkričio 19 d.Verwaltungsgerichtshof (Austrija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje F.E. Familienprivatstiftung Eisenstadt

      (Byla C-589/13)
      (2014/C 71/05)
      Proceso kalba: vokiečių

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

         Verwaltungsgerichtshof

         Šalys pagrindinėje byloje

         Pareiškėjas:
         F.E. Familienprivatstiftung Eisenstadt

         Atsakovas:
         Unabhängiger Finanzsenat Außenstelle Wien

         Prejudicinis klausimas

      Ar EB 56 straipsnį (dabar — SESV 63 straipsnis) reikia aiškinti taip, kad jam prieštarauja Austrijos privataus fondo iš kapitalo gautų pajamų ir pardavus akcijas gautų pajamų apmokestinimo sistema, kurioje, siekiant užtikrinti nacionalinį vienkartinį apmokestinimą, privataus fondo apmokestinimas „tarpiniu mokesčiu“ numatytas tik tuo atveju, jei, vadovaujantis dvigubo apmokestinimo išvengimo sutartimi, paramos iš privataus fondo gavėjas atleidžiamas nuo paramai taikomo kapitalo prieaugio mokesčio?


title: Byla C-494/10: 2012 m. gegužės 7 d. Teisingumo Teismo pirmosios kolegijos pirmininko nutartis byloje ( Landgericht Essen (Vokietija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Dr. Biner Bähr als Insolvenzverwalter über das Vermögen der Hertie GmbH prieš HIDD Hamburg-Bramfeld B.V. 1

text:
               7.7.2012

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 200/10

         2012 m. gegužės 7 d. Teisingumo Teismo pirmosios kolegijos pirmininko nutartis byloje (Landgericht Essen (Vokietija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Dr. Biner Bähr als Insolvenzverwalter über das Vermögen der Hertie GmbH prieš HIDD Hamburg-Bramfeld B.V. 1

   (Byla C-494/10) (1)

   2012/C 200/19
   Proceso kalba: vokiečių
   Pirmosios kolegijos pirmininkas nutartimi nurodė išbraukti bylą iš registro.

      (1)  OL C 30, 2011 1 29.


title: Byla T-145/11: 2011 m. kovo 14 d. pareikštas ieškinys byloje Vagba prieš Tarybą

text:
               30.4.2011

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 130/24

         2011 m. kovo 14 d. pareikštas ieškinys byloje Vagba prieš Tarybą

   (Byla T-145/11)
   2011/C 130/49
   Proceso kalba: prancūzų

      Šalys

      Ieškovas: Gagbei Faussignaux Vagba (Abidžanas, Dramblio Kaulo Krantas), atstovaujamas advokatų G. Collard ir L. Aliot

      Atsakovė: Europos Sąjungos Taryba

      Ieškovo reikalavimai

   Ieškovas Bendrojo Teismo prašo:

               —

               Konstatuoti, kad, kiek tai susiję su ieškovu Gagbei Faussignaux VAGBA, 2011 m. sausio 14 d. Tarybos reglamentas (ES) Nr. 25/2011 ir 2011 m. sausio 14 d. Tarybos sprendimas 2011/18/BUSP, 2011 m. sausio 15 d. paskelbti Europos Sąjungos Oficialiajame leidinyje, nėra faktiškai pagrįsti,

               —

               todėl

                           —

                           panaikinti 2011 m. sausio 14 d. Tarybos reglamentą (ES) Nr. 25/2011 ir 2011 m. sausio 14 d. Tarybos sprendimą 2011/18/BUSP,

                           —

                           papildomai nurodyti išbraukti Gagbei Faussignaux VAGBA pavardę iš sąrašų, pridėtų prie minėto reglamento ir minėto sprendimo.

      Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

   Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai, kuriais remiasi ieškovas, iš esmės yra tokie patys arba panašūs į tuos, kuriais remiamasi byloje Guiai Bi Poin prieš Tarybą, T-137/11.


title: Byla C-640/15: 2015 m. gruodžio 2 d. Court of Appeal (Airija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Minister for Justice and Equality/Tomas Vilkas

text:
               15.2.2016

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 59/7

         2015 m. gruodžio 2 d.Court of Appeal (Airija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Minister for Justice and Equality/Tomas Vilkas

   (Byla C-640/15)
   (2016/C 059/06)
   Proceso kalba: anglų

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Court of Appeal

      Šalys pagrindinėje byloje

      Ieškovas: Minister for Justice and Equality

      Atsakovas: Tomas Vilkas

      Prejudiciniai klausimai

               1.

               Ar Pagrindų sprendimo (1) 23 straipsnyje numatyta galimybė ir (arba) leidžiama naują perdavimo datą suderinti daugiau nei vieną kartą?

               2.

               Jeigu atsakymas būtų teigiamas, ar taip yra kuriuo nors iš toliau nurodytų arba visais atvejais, t. y. kai prašomo perduoti asmens perdavimui per 2 dalyje nustatytą laikotarpį jau sutrukdė aplinkybės, nepriklausančios nuo valstybių narių, ir dėl to buvo suderinta nauja perdavimo data, be to, nustatyta, kad tokios aplinkybės:

                           (i)

                           tebesitęsia; arba

                           ii)

                           išnyko, tačiau vėl atsirado; arba

                           (iii)

                           išnyko, tačiau atsirado kitų aplinkybių, kurios sutrukdė arba, tikėtina, sutrukdytų perduoti prašomą perduoti asmenį per reikalaujamą laikotarpį, siejamą su minėta nauja perdavimo data?

      (1)  2002/584/TVR: 2002 m. birželio 13 d. Tarybos pagrindų sprendimas dėl Europos arešto orderio ir perdavimo tarp valstybių narių tvarkos (OL L 190, p. 1; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 19 sk., 6 t., p. 34)


title: Byla C-445/05 2007 m. birželio 14 d. Teisingumo Teismo (trečioji kolegija) sprendimas ( Bundesfinanzhof (Vokietija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Werner Haderer prieš Finanzamt Wilmersdorf (Šeštoji PVM direktyva — Atleidimas nuo mokesčio — 13 straipsnio A skirsnio 1 dalies j punktas — Privačios mokytojų pamokos, per kurias mokoma mokyklinių arba universitetinių dalykų — Mokymas suaugusiųjų švietimo centrų organizuojamuose kursuose — Tiesioginių sutartinių santykių su mokiniais nebuvimas)

text:
               4.8.2007

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 183/9

         2007 m. birželio 14 d. Teisingumo Teismo (trečioji kolegija) sprendimas (Bundesfinanzhof (Vokietija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Werner Haderer prieš Finanzamt Wilmersdorf

   (Byla C-445/05) (1)

   (Šeštoji PVM direktyva - Atleidimas nuo mokesčio - 13 straipsnio A skirsnio 1 dalies j punktas - Privačios mokytojų pamokos, per kurias mokoma mokyklinių arba universitetinių dalykų - Mokymas suaugusiųjų švietimo centrų organizuojamuose kursuose - Tiesioginių sutartinių santykių su mokiniais nebuvimas)
   (2007/C 183/15)
   Proceso kalba: vokiečių
   Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas
   Bundesfinanzhof
   Šalys pagrindinėje byloje

      Ieškovas: Werner Haderer
   Atsakovė: Finanzamt Wilmersdorf
   Dalykas
   Prašymas priimti prejudicinį sprendimą — Bundesfinanzhof — 1977 m. gegužės 17 d. Šeštosios Tarybos direktyvos 77/388/EEB dėl valstybių narių apyvartos mokesčių įstatymų derinimo — Bendra pridėtinės vertės mokesčio sistema: vienodas vertinimo pagrindas (OL L 145, p. 1) 13 straipsnio A skirsnio 1 dalies j punkto išaiškinimas — Privačių mokymo paslaugų atleidimas nuo mokesčio — Mokymas mokyklų suaugusiems organizuojamuose kursuose
   Rezoliucinė dalis
   Pagrindinės bylos aplinkybėmis asmens, turinčio nepriklausomo bendradarbio statusą, veiklai, pavyzdžiui, pamokų teikiant mokyklinio mokymo pagalbą dėstymui bei keramikos ir puodų žiedimo kursų dėstymui suaugusiųjų švietimo centruose, 1977 m. gegužės 17 d. Šeštosios Tarybos direktyvos dėl valstybių narių apyvartos mokesčių įstatymų derinimo — Bendra pridėtinės vertės mokesčio sistema: vienodas vertinimo pagrindas 13 straipsnio A skirsnio 1 dalies j punkte numatytą atleidimą nuo PVM galima taikyti, tik jei šią veiklą sudaro mokytojo savo vardu ir savo atsakomybe dėstomos pamokos, susijusios su mokykliniu arba universitetiniu švietimu. Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas turi patikrinti, ar taip yra pagrindinėje byloje.

      (1)  OL C 60, 2006 3 11.


title: Sujungtos bylos T-381/13 ir T-382/13: 2015 m. gruodžio 16 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Perfetti Van Melle/VRDT (DAISY ir MARGARITAS) (Bendrijos prekių ženklas — Žodinių Bendrijos prekių ženklų DAISY ir MARGARITAS paraiška — Absoliutūs atmetimo pagrindai — Dalinis atsisakymas registruoti — Apibūdinamojo pobūdžio nebuvimas — Skiriamasis požymis — Reglamento (EB) Nr. 207/2009 7 straipsnio 1 dalies b ir c punktai)

text:
               8.2.2016

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 48/45

         2015 m. gruodžio 16 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Perfetti Van Melle/VRDT (DAISY ir MARGARITAS)

   (Sujungtos bylos T-381/13 ir T-382/13) (1)

   ((Bendrijos prekių ženklas - Žodinių Bendrijos prekių ženklų DAISY ir MARGARITAS paraiška - Absoliutūs atmetimo pagrindai - Dalinis atsisakymas registruoti - Apibūdinamojo pobūdžio nebuvimas - Skiriamasis požymis - Reglamento (EB) Nr. 207/2009 7 straipsnio 1 dalies b ir c punktai))
   (2016/C 048/50)
   Proceso kalba: italų

      Šalys

      Ieškovė: Perfetti Van Melle SpA (Lainatė, Italija), atstovaujama advokatės P. Testa

      Atsakovė: Vidaus rinkos derinimo tarnyba (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui), atstovaujama L. Rampini

      Dalykas

   Ieškiniai dėl dviejų 2013 m. balandžio 10 d. VRDT pirmosios apeliacinės tarybos sprendimų (atitinkamai bylos R 427/2012-1 ir R 430/2012-1), susijusių su paraiška įregistruoti atitinkamai žodinį žymenį DAISY ir žodinį žymenį MARGARITAS kaip Bendrijos prekių ženklus.

      Rezoliucinė dalis

               1.

               Panaikinti du 2013 m. balandžio 10 d. Vidaus rinkos derinimo tarnyba (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui) (VRDT) pirmosios apeliacinės tarybos sprendimus (atitinkamai bylos R 427/2012-1 ir R 430/2012-1), kiek jais atmestos paraiškos įregistruoti atitinkamai žodinį žymenį DAISY ir žodinį žymenį MARGARITAS kaip Bendrijos prekių ženklus šioms prekėms: „saldumynai, konditerijos gaminiai, saldainiai, minkštieji saldainiai, kramtomieji saldainiai, karamelė, kramtomoji guma, želė (saldumynas), saldainiai su saldymedžiu, ledinukai, irisai, pastilės, cukrus, šokoladas, kakava“.

               2.

               Priteisti iš VRDT bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 274, 2013 9 21.


title: Byla C-364/10: 2010 m. liepos 8 d. pareikštas ieškinys byloje Vengrijos Respublika prieš Slovakijos Respubliką

text:
               6.11.2010

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 301/5

         2010 m. liepos 8 d. pareikštas ieškinys byloje Vengrijos Respublika prieš Slovakijos Respubliką

   (Byla C-364/10)
   ()
   2010/C 301/07
   Proceso kalba: slovakų

      Šalys

      Ieškovė: Vengrijos Respublika, atstovaujama M. Fehér ir E. Orgován

      Atsakovė: Slovakijos Respublika

      Ieškovės reikalavimai

               —

               Pripažinti, kad, nesilaikydama 2004 m. balandžio 29 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2004/38/EB dėl Sąjungos piliečių ir jų šeimos narių teisės laisvai judėti ir gyventi valstybių narių teritorijoje, iš dalies keičiančios Reglamentą (EEB) Nr. 1612/68 ir panaikinančios Direktyvas 64/221/EEB, 68/360/EEB, 72/194/EEB, 73/148/EEB, 75/34/EEB, 75/35/EEB, 90/364/EEB, 90/365/EEB ir 93/96/EEB (1) (toliau — Direktyva 2004/38) nuostatų, Slovakijos Respublika neįvykdė įsipareigojimų pagal šią direktyvą ir SESV 18 straipsnio pirmą pastraipą, kai 2009 m. rugpjūčio 21 d. neleido atvykti į savo teritoriją Vengrijos Respublikos Prezidentui László Sólyom.

               —

               Taip pat pripažinti, kad Slovakijos Respublikos tvirtinimas, kurio ji laikėsi ir šio ieškinio pateikimo metu, kad pagal Direktyvą 2004/38 ji turi teisę uždrausti Vengrijos Respublikos atstovui, t. y. jos Prezidentui, atvykti į Slovakijos Respublikos teritoriją, nes panašus pažeidimas gali būti pakartotas, prieštarauja Europos Sąjungos teisei, visų pirma ESS 3 straipsnio 2 daliai ir SESV 21 straipsnio 1 daliai.

               —

               Pripažinti, kad Slovakijos Respublika neteisingai taikė Sąjungos teisės normas, kai jos valdžios institucijos, remdamosi Direktyva 2004/38, neleido Vengrijos Respublikos Prezidentui Lázló Sólyom atvykti į Slovakijos Respublikos teritoriją.

               —

               Jei Teisingumo Teismas, priešingai, nei savo reikalavimuose tvirtina Vengrijos Respublika, pripažintų, kad konkrečia tarptautinės teisės nuostata gali būti ribojama Direktyvos 2004/38 taikymo ratione personae apimtis, o su tuo Vengrijos Respublika nesutinka, apibrėžti tokių išimčių kategoriją ir taikymo sritį.

               —

               Priteisti iš Slovakijos Respublikos bylinėjimosi išlaidas.

      Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

   2009 m. rugpjūčio 21 d. verbaline nota, kiek tai susiję su Vengrijos Respublikos Prezidento László Sólyom vizitu, kuris turėjo įvykti tą pačią dieną, Slovakijos Respublikos užsienio reikalų ministras pranešė Vengrijos užsienio reikalų ministrui, kad Slovakijos Respublikos kompetentingos institucijos nusprendė uždrausti jam atvykti į Slovakijos Respublikos teritoriją.
   Vengrijos vyriausybė tvirtina, kad Slovakijos Respublika, neleidusi atvykti Prezidentui László Sólyom, pažeidė SESV 18 straipsnį ir Direktyvą 2004/38. Vengrijos Respublikos teigimu, Respublikos Prezidento László Sólyom elgesys, tiek bendrai, tiek, kiek jis susijęs su aptariamu vizitu, nekėlė realios, tiesioginės ar pakankamai rimtos grėsmės pagrindiniam visuomenės interesui, galėjusios pagrįsti ribojamosios priemonės priėmimą. Vengrijos vyriausybė teigia, kad, net jei tokia ribojamoji priemonė būtų pagrįsta, o su tuo ji nesutinka, kaip antai nagrinėjamu atveju priimta priemonė, pagal kurią uždrausta atvykti Respublikos Prezidentui, neatitinka proporcingumo reikalavimo ir viršija siekiamą tikslą, kurį Slovakijos Respublika galėtų įgyvendinti mažiau ribojančiomis priemonėmis.
   Slovakijos Respublika taip pat nesilaikė Direktyvos 2004/38 procedūrinių normų, nes draudimas Prezidentui László Sólyom atvykti nebuvo priimtas remiantis direktyvą atitinkančiu sprendimu ir apie jį nebuvo pranešta; verbalinėje notoje buvo nurodyta informacija apie sprendimą uždrausti atvykti, tačiau joje nebuvo pateikta pakankamai motyvų ir nenurodyta, kokioje administracinėje ar teisminėje institucijoje ir per kokį terminą buvo galima pareikšti ieškinį.
   Vengrijos vyriausybė mano, kad yra rizikos, jog Slovakijos Respublika pažeidimą pakartos, nes pastaroji ir toliau tvirtina, kad draudimas atvykti Prezidentui László Sólyom į jos teritoriją buvo pagrįstas.
   Vengrijos vyriausybės nuomone, Slovakijos institucijos, taikydamos teisę, ne tik pažeidė Direktyvą 2004/38, bet ir neteisėtai rėmėsi pačia direktyva, nes ketino ne įgyvendinti pastarosios tikslus, bet, darydamos nuorodą į direktyvą, siekė vien tik politinių tikslų. Remiantis Slovakijos vyriausybės pareiškimais, galima konstatuoti, kad Prezidentui László Sólyom atvykti į Slovakijos Respublikos teritoriją ji uždraudė ne saugumo ir viešosios tvarkos sumetimais, kaip numatyta Sąjungos teisės normose, kaip antai Direktyvoje 2004/38, tačiau vien tik dėl politinių motyvų, visų pirma užsienio politikos.
   Vengrijos vyriausybės teigimu, Europos Komisija per procedūrą klaidingai tvirtino, kad valstybių narių valstybių vadovų oficialių vizitų atveju turi būti taikomos nacionalinės, o ne Sąjungos, teisės normos. Vengrijos vyriausybė mano, kad Direktyva 2004/38 taikoma vienodai bet kokiai asmenų grupei ir bet kokio pobūdžio vizitams, tiek oficialiems, tiek privatiems. Šia direktyva bendrai visiems Sąjungos piliečiams pripažįstama pagrindinė teisė atvykti į bet kurios valstybės narės teritoriją, kiekvieno Sąjungos piliečio asmeninė teisė, kylanti iš pirminės teisės. Direktyvoje 2004/38 taip pat pateiktas bendras ir išsamus atvejų, kai galima riboti Sąjungos piliečių judėjimo laisvę, sąrašas. Joje nenumatyta bendrojo principo išimtis, pagal kurią į jo taikymo sritį galima neįtraukti valstybės vadovų ar kitos kategorijos valstybių narių piliečių. Jei Taryba ir Europos Parlamentas būtų ketinę judėjimo laisvės įgyvendinimą susieti su tarptautinės teisės, įskaitant paprotinę, normos taikymu, jie būtų tą padarę direktyvos priėmimo metu.
   Vengrijos vyriausybė tvirtina, kad nei kodifikuotoje tarptautinėje teisėje, nei paprotinėje tarptautinėje teisėje nėra galiojančios teisės normos, kurią būtų galima taikyti nagrinėjamu atveju. Net jei tokia norma ir egzistuotų, valstybės narės, įstodamos į Europos Sąjungą, pripažino pastarosios kompetenciją priimti taisykles, reglamentuojančias laisvą asmenų judėjimą, ir sutiko joms šioje srityje paliktais įgaliojimais naudotis pagal Sąjungos teisės aktus ir teisę. Jei, tuo atveju, kai vienos valstybės pilietis atvyksta į kitą valstybę narę, tarptautinės teisės nuostata gali būti ribojama Direktyvos 2004/38 taikymo ratione personae apimtis, būtina, kad Teisingumo Teismas tiksliai apibrėžtų tokio ribojimo mastą, atsižvelgdamas į faktą, kad Direktyvoje 2004/38 tokios išimties ar leidžiančios nukrypti nuostatos nėra.

      (1)  OL L 158, p. 77.


title: Byla T-177/07: 2010 m. birželio 15 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Mediaset prieš Komisiją ( „Valstybės pagalba — Telekomunikacijos — Subsidijos skaitmeniniams dekoderiams įsigyti — Sprendimas, kuriuo pagalba pripažįstama nesuderinama su bendrąja rinka ir nurodoma ją grąžinti — Valstybės pagalbos sąvoka — Dekoderių, leidžiančių priimti per palydovą transliuojamas televizijos programas, neįtraukimas — Pranašumas — Atrankinis pobūdis — Konkurencijos pažeidimas — Pareiga motyvuoti“ )

text:
               31.7.2010

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 209/32

         2010 m. birželio 15 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Mediaset prieš Komisiją

   (Byla T-177/07) (1)

   (Valstybės pagalba - Telekomunikacijos - Subsidijos skaitmeniniams dekoderiams įsigyti - Sprendimas, kuriuo pagalba pripažįstama nesuderinama su bendrąja rinka ir nurodoma ją grąžinti - Valstybės pagalbos sąvoka - Dekoderių, leidžiančių priimti per palydovą transliuojamas televizijos programas, neįtraukimas - Pranašumas - Atrankinis pobūdis - Konkurencijos pažeidimas - Pareiga motyvuoti)
   2010/C 209/46
   Proceso kalba: anglų

      Šalys

      Ieškovė: Mediaset SpA (Milanas. Italija), atstovaujama advokatų K. Adamantopoulos, G. Rossi, E. Petritsi ir A. Nucara bei solisitorių D. O’Keeffe ir P. Boyle

      Atsakovė: Europos Komisija, atstovaujama B. Martenczuk, G. Conte ir E. Righini

      Atsakovės pusėje į bylą įstojusi šalis: Sky Italia Srl (Roma, Italija) iš pradžių atstovaujama advokatų F. E. González Díaz ir D. Gerard, vėliau — F. E. González Díaz

      Dalykas

   Prašymas panaikinti 2007 m. sausio 24 d. Komisijos sprendimą 2007/374/EB dėl valstybės pagalbos Nr. C 52/2005 (ex NN 88/2005, ex CP 101/2004), kurią Italijos Respublika suteikė skirdama subsidijų skaitmeniniams dekoderiams įsigyti (OL L 147, p. 1).

      Sprendimo rezoliucinė dalis

               1.

               Atmesti ieškinį.

               2.

               Priteisti iš Mediaset SpA padengti savo, Europos Komisijos ir Sky Italia Srl bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 170, 2007 7 21.


title: Byla T-619/14: 2014 m. rugpjūčio 14 d. pareikštas ieškinys byloje Bionorica/Komisija

text:
               17.11.2014

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 409/48

         2014 m. rugpjūčio 14 d. pareikštas ieškinys byloje Bionorica/Komisija

   (Byla T-619/14)
   2014/C 409/69
   Proceso kalba: vokiečių

      Šalys

      Ieškovė: Bionorica SE (Noimarktas, Vokietija), atstovaujama advokatų M. Weidner, T. Guttau ir N. Hußmann

      Atsakovė: Europos Komisija

      Reikalavimai

   Ieškovė Bendrojo Teismo prašo:

               —

               konstatuoti, kad atsakovė pažeidė 2006 m. gruodžio 20 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (EB) Nr. 1924/2006 dėl teiginių apie maisto produktų maistingumą ir sveikatingumą (OL L 404, p. 9) 13 straipsnio 3 dalį, neįpareigojo Europos maisto saugos tarnybos atlikti mokslinį skundų, susijusių su augalų produktais, vertinimą rengiant leistiną Bendrijos teiginių sąrašą pagal Reglamento (EB) Nr. 1924/2006 13 straipsnio 1 dalį ir dėl visų sąlygų, susijusių su šiais teiginiais;

               —

               įpareigoti atsakovę padengti bylinėjimosi išlaidas.

      Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

   Grįsdama ieškinį ieškovė remiasi vienu pagrindu.
   Teisės pagrindas dėl Reglamento (EB) Nr. 1924/2006 (1) 13 straipsnio 3 dalies pažeidimo
   Ieškovės teigimu, Komisija neveikimu pažeidė Reglamento Nr. 1924/2006 13 straipsnio 3 dalį, kuriame numatyta, kad 2010 m. sausio 31 d. yra įpareigojantis terminas reglamento įgyvendinimui. Ieškovė tvirtina, kad Komisija šio termino nesilaikė. Šiuo aspektu ji tvirtina, kad Komisija neturi teisės teigti, kad su sveikatos apsauga susijusiems teiginiams šis terminas netaikomas. Ieškovės teigimu, atsakovės neveikimu buvo pažeistas vieningas teisės taikymas Europos Sąjungoje ir tai nesuderinama su pagrindiniu principu sukurti vienodas Europos taisykles.

      (1)  2006 m. gruodžio 20 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (EB) Nr. 1924/2006 dėl teiginių apie maisto produktų maistingumą ir sveikatingumą (OL L 404, p. 9).


title: Byla C-410/05  2006 m. gegužės 15 d.  Teisingumo Teismo pirmininko nutartis  Europos Bendrijų Komisija prieš Graikijos Respubliką

text:
               29.7.2006

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 178/29

         2006 m. gegužės 15 d. Teisingumo Teismo pirmininko nutartis Europos Bendrijų Komisija prieš Graikijos Respubliką

   (Byla C-410/05) (1)

   (2006/C 178/53)

      Proceso kalba: graikų

   Teisingumo Teismo pirmininkas nutartimi nurodė išbraukti bylą iš registro.

      (1)  OL L 36, 2006 2 11.


title: Byla C-319/06 2008 m. birželio 19 d. Teisingumo Teismo (pirmoji kolegija) sprendimas byloje Europos Bendrijų Komisija prieš Liuksemburgo Didžiąją Hercogystę (Valstybės įsipareigojimų neįvykdymas — Darbuotojų komandiravimas — Laisvė teikti paslaugas — Direktyva 96/71/EB — Viešosios tvarkos nuostatos — Savaitės poilsio laikas — Pareiga nacionalinių valdžios institucijų prašymu pateikti su komandiruote susijusius dokumentus — Pareiga paskirti ad hoc atstovą, reziduojantį Liuksemburge, kuris saugotų visus kontrolei reikalingus dokumentus)

text:
               15.8.2008

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 209/4

         2008 m. birželio 19 d. Teisingumo Teismo (pirmoji kolegija) sprendimas byloje Europos Bendrijų Komisija prieš Liuksemburgo Didžiąją Hercogystę

   (Byla C-319/06) (1)

   (Valstybės įsipareigojimų neįvykdymas - Darbuotojų komandiravimas - Laisvė teikti paslaugas - Direktyva 96/71/EB - Viešosios tvarkos nuostatos - Savaitės poilsio laikas - Pareiga nacionalinių valdžios institucijų prašymu pateikti su komandiruote susijusius dokumentus - Pareiga paskirti „ad hoc“ atstovą, reziduojantį Liuksemburge, kuris saugotų visus kontrolei reikalingus dokumentus)
   (2008/C 209/06)
   Proceso kalba: prancūzų
   Šalys

      Ieškovė: Europos Bendrijų Komisija, atstovaujama J. Enegren ir G. Rozet

      Atsakovė: Liuksemburgo Didžioji Hercogystė, atstovaujama C. Schiltz
   Dalykas
   Valstybės įsipareigojimų neįvykdymas — EB 49 ir 50 straipsnių pažeidimas ir netinkamas 1996 m. gruodžio 16 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 96/71/EB dėl darbuotojų komandiravimo paslaugų teikimo sistemoje (OL L 18, 1997, p. 1) 3 straipsnio 1 ir 10 dalių perkėlimas — Pareiga paskirti ad hoc atstovą, įsikūrusį Liuksemburge, saugoti visus kontrolei būtinus dokumentus — Nacionalinių nuostatų, susijusių su darbo ir įdarbinimo sąlygomis, taikymas tai viršijant, tai nevisiškai įgyvendinant direktyvos reikalavimus
   Rezoliucinė dalis

               1.

               Liuksemburgo Didžioji Hercogystė,

                           —

                           paskelbusi, jog 2002 m. gruodžio 20 d. Įstatymo, perkeliančio 1996 m. gruodžio 16 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvą 96/71/EB dėl darbuotojų komandiravimo paslaugų teikimo sistemoje ir reglamentuojančio darbo teisės taikymo kontrolę, 1 straipsnio 1 dalies 1, 2, 8 ir 11 punktų nuostatos yra privalomos nacionalinės viešosios tvarkos nuostatos,

                           —

                           nevisiškai perkėlusi 1996 m. gruodžio 16 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 96/71/EB dėl darbuotojų komandiravimo paslaugų teikimo sistemoje 3 straipsnio 1 dalies pirmosios pastraipos a punkto nuostatas,

                           —

                           šio 2002 m. gruodžio 20 d. Įstatymo 7 straipsnio 1 dalyje nustačiusi reikalavimus, susijusius su prieiga prie pagrindinės informacijos, reikalingos kompetentingų nacionalinės valdžios institucijų vykdomai kontrolei, kuriems trūksta aiškumo, reikiamo užtikrinti įmonių, ketinančių komandiruoti darbuotojus į Liuksemburgą, teisinį saugumą, ir

                           —

                           šio įstatymo 8 straipsnyje nustačiusi reikalavimą kontrolei reikalingus dokumentus saugoti Liuksemburge pas ten ad hoc reziduojantį atstovą,

                     neįvykdė įsipareigojimų pagal Direktyvos 96/71/EB 3 straipsnio 1 dalį, skaitomą kartu su šio straipsnio 10 dalimi, bei EB 49 ir 50 straipsnius.

               2.

               Priteisti iš Liuksemburgo Didžiosios Hercogystės bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 224, 2006 9 16.


title: Byla T-257/12: 2014 m. lapkričio 10 d. Bendrojo Teismo nutartis byloje Siegenia-Aubi ir Noraa/Komisija

text:
               22.12.2014

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 462/32

         2014 m. lapkričio 10 d. Bendrojo Teismo nutartis byloje Siegenia-Aubi ir Noraa/Komisija

   (Byla T-257/12) (1)

   (2014/C 462/45)
   Proceso kalba: vokiečių
   Trečiosios kolegijos pirmininkas nutartimi nurodė išbraukti bylą iš registro.

      (1)  OL C 227, 2012 7 28.