title: Byla T-425/10: 2011 m. gruodžio 14 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Häfele prieš VRDT (Mixfront) (Bendrijos prekių ženklas — Žodinio Bendrijos prekių ženklo „Mixfront“ paraiška — Absoliutus atmetimo pagrindas — Apibūdinamasis pobūdis — Reglamento (EB) Nr. 207/2009 7 straipsnio 1 dalies c punktas)

text:
               4.2.2012

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 32/24

         2011 m. gruodžio 14 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Häfele prieš VRDT (Mixfront)

   (Byla T-425/10) (1)

   (Bendrijos prekių ženklas - Žodinio Bendrijos prekių ženklo „Mixfront“ paraiška - Absoliutus atmetimo pagrindas - Apibūdinamasis pobūdis - Reglamento (EB) Nr. 207/2009 7 straipsnio 1 dalies c punktas)
   2012/C 32/47
   Proceso kalba: vokiečių

      Šalys

      Ieškovė: Häfele GmbH & Co. KG (Nagoldas, Vokietija), atstovaujama advokatų M. Eck ir J. Dönch

      Atsakovė: Vidaus rinkos derinimo tarnyba (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui), iš pradžių atstovaujama S. Schäffner, vėliau — R. Manea ir galiausiai — A. Pohlmann

      Dalykas

   Ieškinys dėl 2010 m. birželio 30 d. Vidaus rinkos derinimo tarnybos (VRDT) pirmosios apeliacinės tarybos sprendimo (byla R 338/2010-1), susijusio su prašymu įregistruoti žodinį žymenį „Mixfront“ kaip Bendrijos prekių ženklą.

      Rezoliucinė dalis

               1.

               Atmesti ieškinį.

               2.

               Priteisti iš Häfele GmbH & Co. KG bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 317, 2010 11 20.


title: Byla T-234/06: 2009 m. lapkričio 19 d. Pirmosios instancijos teismo sprendimas byloje Torresan prieš VRDT — Klosterbrauerei Weissenohe (CANNABIS) (Bendrijos prekių ženklas — Procedūra dėl panaikinimo — Žodinis Bendrijos prekių ženklas CANNABIS — Absoliutus atmetimo pagrindas — Apibūdinamasis požymis — Reglamento (EB) Nr. 40/94 7 straipsnio 1 dalies c punktas bei 51 straipsnio 1 dalies a punktas (dabar Reglamento (EB) Nr. 207/2009 7 straipsnio 1 dalies c punktas bei 52 straipsnio 1 dalies a punktas))

text:
               16.1.2010

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 11/22

         2009 m. lapkričio 19 d. Pirmosios instancijos teismo sprendimas byloje Torresan prieš VRDT — Klosterbrauerei Weissenohe (CANNABIS)

   (Byla T-234/06) (1)

   (Bendrijos prekių ženklas - Procedūra dėl panaikinimo - Žodinis Bendrijos prekių ženklas CANNABIS - Absoliutus atmetimo pagrindas - Apibūdinamasis požymis - Reglamento (EB) Nr. 40/94 7 straipsnio 1 dalies c punktas bei 51 straipsnio 1 dalies a punktas (dabar Reglamento (EB) Nr. 207/2009 7 straipsnio 1 dalies c punktas bei 52 straipsnio 1 dalies a punktas))
   2010/C 11/40
   Proceso kalba: italų

      Šalys

      Ieškovas: Giampietro Torresan (Rotenburgas, Šveicarija), atstovaujamas advokato G. Recher

      Atsakovė: Vidaus rinkos derinimo tarnyba (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui), atstovaujama P. Bullock ir O. Montalto

      Kita procedūros VRDT apeliacinėje taryboje šalis, įstojusi į bylą Pirmosios instancijos teisme: Klosterbrauerei Weissenohe GmbH & Co. KG (Weissenohe, Vokietija), atstovaujama advokatų A. Masetti Zaunini de Concina, M. Bucarelli ir R. Cartella

      Dalykas

   Ieškinys dėl 2006 m. birželio 29 d. VRDT antrosios apeliacinės tarybos sprendimo (byla R 517/2005-2), susijusio su procedūra dėl panaikinimo tarp Klosterbrauerei Weissenohe GmbH & Co. KG ir Giampietro Torresan.

      Rezoliucinė dalis

               1.

               Atmesti ieškinį.

               2.

               Giampietro Torresan padengia bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 261, 2006 10 28.


title: Byla C-87/07 2007 m. vasario 15 d. pareikštas ieškinys byloje Europos Bendrijų Komisija prieš Maltos Respubliką

text:
               14.4.2007

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 82/25

         2007 m. vasario 15 d. pareikštas ieškinys byloje Europos Bendrijų Komisija prieš Maltos Respubliką

   (Byla C-87/07)
   (2007/C 82/46)
   Proceso kalba: maltiečių
   Šalys

      Ieškovė: Europos Bendrijų Komisija, atstovaujama M. Condou Durande ir K. Xuereb

      Atsakovė: Maltos Respublika
   Ieškovės reikalavimai

               —

               Pripažinti, kad nepriėmusi 2003 m. rugsėjo 22 d. Tarybos Direktyvą 2003/86/EB dėl teisės į šeimos susijungimą (1) įgyvendinančių įstatymų ir kitų teisės aktų ir bet kuriuo atveju nepateikusi jų Komisijai, Maltos Respublika neįvykdė įsipareigojimų pagal šią direktyvą;

               —

               Priteisti iš Maltos Respublikos bylinėjimosi išlaidas.

         Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai
   Direktyvos perkėlimo į nacionalinę teisę terminas baigėsi 2005 m. gruodžio 3 dieną.

      (1)  OL L 251, p. 12.


title: Byla T-310/15: 2016 m. balandžio 27 d. Bendrojo Teismo nutartis byloje European Union Copper Task Force/Komisija (Ieškinys dėl panaikinimo — Augalų apsaugos produktai — Įgyvendinimo reglamentas (ES) 2015/408 — Keistinų medžiagų sąrašo sudarymas — Vario junginių įtraukimas į šį sąrašą — Konkrečios sąsajos nebuvimas — Reglamentuojamojo pobūdžio teisės aktas, dėl kurio reikia patvirtinti įgyvendinamąsias priemones — Nepriimtinumas)

text:
               11.7.2016

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 251/32

         2016 m. balandžio 27 d. Bendrojo Teismo nutartis byloje European Union Copper Task Force/Komisija

   (Byla T-310/15) (1)

   ((Ieškinys dėl panaikinimo - Augalų apsaugos produktai - Įgyvendinimo reglamentas (ES) 2015/408 - Keistinų medžiagų sąrašo sudarymas - Vario junginių įtraukimas į šį sąrašą - Konkrečios sąsajos nebuvimas - Reglamentuojamojo pobūdžio teisės aktas, dėl kurio reikia patvirtinti įgyvendinamąsias priemones - Nepriimtinumas))
   (2016/C 251/37)
   Proceso kalba: anglų

      Šalys

      Ieškovė: European Union Copper Task Force (Eseksas, Jungtinė Karalystė), atstovaujama advokatų C. Fernández Vicién ir I. Moreno-Tapia Rivas

      Atsakovė: Europos Komisija, atstovaujama G. von Rintelen ir P. Ondrůšek

      Dalykas

   Prašymas iš dalies panaikinti 2015 m. kovo 11 d. Komisijos įgyvendinimo reglamentą (ES) 2015/408 dėl Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (EB) Nr. 1107/2009 dėl augalų apsaugos produktų pateikimo į rinką 80 straipsnio 7 dalies įgyvendinimo ir dėl keistinų medžiagų sąrašo sudarymo (OL L 67, p. 18).

      Rezoliucinė dalis

               1.

               Atmesti ieškinį kaip nepriimtiną.

               2.

               Nereikia priimti sprendimo dėl Parlamento ir Tarybos prašymų leisti įstoti į bylą.

               3.

               Priteisti iš European Union Copper Task Force bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 294, 2015 9 7.


title: Byla T-107/09: 2009 m. kovo 12 d. pareikštas ieškinys byloje Jungtinė Karalystė prieš Komisiją

text:
               16.5.2009

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 113/40

         2009 m. kovo 12 d. pareikštas ieškinys byloje Jungtinė Karalystė prieš Komisiją
   (Byla T-107/09)
   2009/C 113/81
   Proceso kalba: anglų

      Šalys

      Ieškovė: Jungtinė Didžiosios Britanijos ir Šiaurės Airijos Karalystė, atstovaujama V. Jackson, padedamo baristerio T. Eicke

      Atsakovė: Europos Bendrijų Komisija

      Ieškovės reikalavimai

               —

               Iš dalies panaikinti 2008 m. gruodžio 8 d. Komisijos sprendimą 2008/960/EB dėl Bendrijos atsisakymo Europos žemės ūkio orientavimo ir garantijų fondo (EŽŪOGF) Garantijų skyriaus ir Europos žemės ūkio garantijų fondo (EŽŪGF) lėšomis finansuoti kai kurias valstybių narių patirtas išlaidas (1), t. y. tiek, kiek jis daro įtaką pataisų taikymui paramos už vaisius ir daržoves schemai Jungtinės Karalystės atžvilgiu dėl kontrolės sistemos trūkumų, susijusių su iki 2002 m. įsteigtomis gamintojų organizacijomis (techninių priemonių nesuteikimas) ir

               —

               priteisti iš Komisijos bylinėjimosi išlaidas.

      Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

   Šiuo ieškiniu ieškovė prašo iš dalies panaikinti 2008 m. gruodžio 8 d. Komisijos sprendimą 2008/960/EB dėl Bendrijos atsisakymo Europos žemės ūkio orientavimo ir garantijų fondo (EŽŪOGF) Garantijų skyriaus ir Europos žemės ūkio garantijų fondo (EŽŪGF) lėšomis finansuoti kai kurias valstybių narių patirtas išlaidas, nes Komisija klaidingai aiškino ir taikė 1996 m. spalio 28 d. Tarybos reglamento (EB) Nr. 2200/96 (2) 11 straipsnio 2 dalies d punktą manydama, kad Jungtinės Karalystės vyriausybė neatsižvelgė į šioje nuostatoje įtvirtintas gamintojų organizacijų vaisių ir daržovių sektoriuje pripažinimo sąlygas.
   Komisijos pateiktas siauras Tarybos reglamento Nr. 2200/96 11 straipsnio 2 dalies aiškinimas, kuriuo grindžiami atitinkami ginčijamo sprendimo aspektai, yra nesuderinamas su šios nuostatos formuluote, objektu ir tikslu.

      (1)  Pranešta dokumentu Nr. C(2008) 7820, OL L 340, 2008, p. 99.

      (2)  1996 m. spalio 28 d. Tarybos reglamentas (EB) Nr. 2200/96 dėl bendro vaisių ir daržovių rinkos organizavimo (OL L 297, 1996, p. 1; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 3 sk., 20 t., p. 55).


title: Byla C-453/10: 2010 m. rugsėjo 16 d. Okresný súd Prešov (Slovakijos Respublika) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Jana Pereničová, Vladislav Perenič prieš S.O.S. financ, spol. sro

text:
               4.12.2010

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 328/15

         2010 m. rugsėjo 16 d.Okresný súd Prešov (Slovakijos Respublika) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Jana Pereničová, Vladislav Perenič prieš S.O.S. financ, spol. sro

   (Byla C-453/10)
   ()
   2010/C 328/28
   Proceso kalba: slovakų

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Okresný súd Prešov

      Šalys pagrindinėje byloje

      Ieškovai: Jana Pereničová, Vladislav Perenič

      Atsakovė: S.O.S. financ, spol. sro

      Prejudiciniai klausimai

               1.

               Ar vartotojų apsauga pagal 1993 m. balandžio 5 d. Tarybos direktyvos 93/13/EEB (1) dėl nesąžiningų sąlygų sutartyse su vartotojais 6 straipsnio 1 dalį reiškia, kad, kai yra nustatomos nesąžiningos sutarties sąlygos, visa sutartis nėra privaloma vartotojui, jei tai yra palankiau jam?

               2.

               Ar nesąžiningą komercinę veiklą 2005 m. gegužės 11 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2005/29/EB (2) dėl nesąžiningos įmonių komercinės veiklos vartotojų atžvilgiu vidaus rinkoje ir iš dalies keičiančios Tarybos direktyvą 84/450/EEB, Europos Parlamento ir Tarybos direktyvas 97/7/EB, 98/27/EB bei 2002/65/EB ir Europos Parlamento ir Tarybos reglamentą (EB) Nr. 2006/2004 prasme apibūdinantys kriterijai leidžia tvirtinti, kad, kai ūkio subjektas sutartyje nurodo mažesnę bendros kredito kainos metinę normą (BKKMN) nei iš tikrųjų yra, toks ūkio subjekto elgesys vartotojo atžvilgiu yra nesąžininga komercinė veikla? Ar tuo atveju, kai nustatoma nesąžininga komercinė veikla, remiantis Direktyva 2005/29/EB galima tvirtinti, kad tai turi poveikį kredito sutarties galiojimui ir (Direktyvos 93/13) 4 straipsnio 1 dalyje bei 6 straipsnio 1 dalyje numatyto tikslo įgyvendinimui, jei sutarties panaikinimas yra palankesnis vartotojui?

      (1)  OL L 112, p. 29.

      (2)  OL L 149, p. 22.


title: Byla F-76/08: 2011 m. balandžio 4 d. Tarnautojų teismo nutartis byloje Behmer prieš Parlamentą

text:
               12.5.2012

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 138/39

         2011 m. balandžio 4 d. Tarnautojų teismo nutartis byloje Behmer prieš Parlamentą

   (Byla F-76/08) (1)

   2012/C 138/92
   Proceso kalba: prancūzų
   Antrosios kolegijos pirmininkas nutartimi nurodė išbraukti bylą iš registro.

      (1)  OL C 285, 2008 11 8, p. 56.


title: Byla C-80/06 2007 m. birželio 7 d. Teisingumo Teismo (trečioji kolegija) sprendimas ( Tribunale ordinario di Novara (Italija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Carp Snc di L. Moleri e V. Corsi, Associazione Nazionale Artigiani Legno e Arredamenti prieš Ecorad Srl (Direktyva 89/106/EB — Statybos produktai — Atitikties atestavimo procedūra — Komisijos sprendimas 1999/93/EB — Tiesioginis horizontalus veikimas — Netaikymas)

text:
               21.7.2007

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 170/7

         2007 m. birželio 7 d. Teisingumo Teismo (trečioji kolegija) sprendimas (Tribunale ordinario di Novara (Italija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Carp Snc di L. Moleri e V. Corsi, Associazione Nazionale Artigiani Legno e Arredamenti prieš Ecorad Srl

   (Byla C-80/06) (1)

   (Direktyva 89/106/EB - Statybos produktai - Atitikties atestavimo procedūra - Komisijos sprendimas 1999/93/EB - Tiesioginis horizontalus veikimas - Netaikymas)
   (2007/C 170/12)
   Proceso kalba: italų
   Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Tribunale ordinario di Novara (Italija)

   Šalys pagrindinėje byloje

      Ieškovė: Carp Snc di L. Moleri e V. Corsi, Associazione Nazionale Artigiani Legno e Arredamenti

      Atsakovė: Ecorad Srl

   Dalykas
   Prašymas priimti prejudicinį sprendimą — Tribunale ordinario di Novara — 1999 m. sausio 25 d. Komisijos sprendimo 1999/93/EB dėl statybos produktų atitikties atestavimo tvarkos, susijusios su durimis, langais, langinėmis, žaliuzėmis, vartais ir kitais susijusiais pastatų įtaisais, pagal Tarybos Direktyvos 89/106/EEB 20 straipsnio 2 dalį (OL L 29, p. 51) 1 ir 2 straipsnio bei II ir III priedų aiškinimas — Sprendime numatytos atestavimo tvarkos nesilaikančių stalių gaminamos atsarginiam išėjimui skirtos durys — Netaikymas?
   Rezoliucinė dalis
   Privatus asmuo ginče su kitu privačiu asmeniu dėl sutartinės atsakomybės negali remtis pastarojo padarytu 1999 m. sausio 25 d. Komisijos sprendimo 1999/93/EB dėl statybos produktų atitikties atestavimo tvarkos, susijusios su durimis, langais, langinėmis, žaliuzėmis, vartais ir kitais susijusiais pastatų įtaisais pagal Tarybos Direktyvos 89/106/EEB 20 straipsnio 2 dalį, 2 ir 3 straipsnių bei II ir III priedų pažeidimu.

      (1)  OL L 131, 2006 6 3.


title: Byla T-137/15: 2015 m. kovo 24 d. pareikštas ieškinys byloje Parker Hannifin Manufacturing ir Parker-Hannifin/Komisija

text:
               8.6.2015

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 190/15

         2015 m. kovo 24 d. pareikštas ieškinys byloje Parker Hannifin Manufacturing ir Parker-Hannifin/Komisija

   (Byla T-137/15)
   (2015/C 190/19)
   Proceso kalba: anglų

      Šalys

      Ieškovės: Parker Hannifin Manufacturing Srl (Korsikas, Italija) ir Parker-Hannifin Corp. (Meifild Haitsas, Jungtinės Valstijos), atstovaujamos advokatų B. Amory, F. Marchini Camia ir É. Barbier de La Serre

      Atsakovė: Europos Komisija

      Reikalavimai

   Ieškovės Bendrojo Teismo prašo:

               —

               pripažinti šį ieškinį priimtinu,

               —

               panaikinti ginčijamą sprendimą tiek, kiek juo nustatomi 1 8 59  949,04 EUR delspinigių,

               —

               arba sumažinti delspinigių sumą,

               —

               nurodyti Komisijai padengti savo ir ieškovių patirtas bylinėjimosi išlaidas.

      Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

   Grįsdamos ieškinį ieškovės nurodo vieną pagrindinį ir septynis papildomus ieškinio pagrindus.

               1.

               Pirmasis ieškinio pagrindas, susijęs su tuo, kad ginčijamas sprendimas yra ultra vires.

                           —

                           Ieškovės tvirtina, kad nėra teisinio pagrindo, leidžiančio nustatyti delspinigius, atsižvelgiant į tai, kad bauda buvo sumokėta per sprendime, kuriuo buvo skirta ši bauda, nustatytą terminą.

               2.

               Antrasis ieškinio pagrindas, susijęs su ginčijamo sprendimo nepakankamu arba visišku nemotyvavimu.

                           —

                           Ieškovės tvirtina, kad ginčijamame sprendime nenurodomi nei teisiniai, nei faktiniai pagrindai, kuriais šiuo atveju būtų grindžiami delspinigiai.

               3.

               Trečiasis ieškinio pagrindas, susijęs su proporcingumo principo pažeidimu.

                           —

                           Ieškovės tvirtina, kad delspinigių nustatymas yra neproporcingas atsižvelgiant į tokio pobūdžio netesybų tikslą.

               4.

               Ketvirtasis ieškinio pagrindas, susijęs su nediskriminavimo principo pažeidimu.

                           —

                           Ieškovės tvirtina, kad Komisija šiuo atveju nustatė 6 % delspinigius, nors kai ji dalį baudos grąžino ieškovėms, mokėjo 1,06 % palūkanas.

               5.

               Penktasis ieškinio pagrindas, susijęs su teisinio saugumo bei teisėtų lūkesčių principų pažeidimu.

                           —

                           Ieškovės tvirtina, kad remdamosi sprendimu, kuriuo skirta bauda ir deleguotuoju reglamentu jos negalėjo numatyti, kad šiuo atveju bus numatyti delspinigiai. Be to, jos tvirtina, kad jos teisėtai galėjo tikėtis, jog delspinigiai šiuo atveju nebus nustatyti.

               6.

               Šeštasis ieškinio pagrindas, susijęs su SESV 266 straipsnio ir teisės į veiksmingą teisminę gynybą pažeidimu.

                           —

                           Ieškovės tvirtina, kad ginčijamu sprendimu buvo pažeistas SESV 266 straipsnis, nes buvo panaikinta šio straipsnio nauda, ir kad juo buvo pažeista teisė į veiksmingą teisminę gynybą, nes nusprendusios ginti savo pagrindinę teisę teisme reikalauti žalos atlyginimo, ieškovės dabar turi mokėti akivaizdžiai neproporcingo dydžio delspinigius.

               7.

               Septintasis ieškinio pagrindas, susijęs su nepagrįstu praturtėjimu.

                           —

                           Ieškovės tvirtina, kad nustačius šioje byloje delspinigius Komisija nepagrįstai praturtėjo.

               8.

               Aštuntasis ieškinio pagrindas, susijęs su piktnaudžiavimu įgaliojimais.

                           —

                           Ieškovės tvirtina, kad šiuo delspinigių joms nustatymu visiškai nukrypstama nuo tikslų, kurių siekiama Komisijai suteikta teise nustatyti delspinigius.


title: Byla T-208/13: 2013 m. balandžio 9 d. pareikštas ieškinys byloje Portugal Telecom prieš Komisiją

text:
               8.6.2013

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 164/22

         2013 m. balandžio 9 d. pareikštas ieškinys byloje Portugal Telecom prieš Komisiją

   (Byla T-208/13)
   2013/C 164/38
   Proceso kalba: portugalų

      Šalys

      Ieškovė: Portugal Telecom SGPS, SA (Lisabona, Portugalija), atstovaujama advokatų N. Mimoso Ruiz ir R. Bordalo Junqueiro

      Atsakovė: Europos Komisija

      Reikalavimai

   Ieškovė Bendrojo Teismo prašo:

               —

               panaikinti Europos Komisijos sprendimą C(2013) 306 galutinis ir priteisti iš Komisijos bylinėjimosi išlaidas;

               —

               nepatenkinus šio prašymo, sumažinti to sprendimo 2 straipsniu ieškovei skirtą baudą.

      Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

   Ginčijamame sprendime teigiama, kad Portugal Telecom ir Telefónica S.A. pažeidė SESV 101 straipsnį, nes į sutartį, pagal kurią Telefónica S.A. nupirko iki tol Portugal Telecom valdytą Brasilcel NV akcijų paketą, įtraukė 9 punktą, kurį Komisija aiškina kaip nuo aptariamos operacijos nepriklausomą nekonkuravimo susitarimą.
   Ieškiniui pagrįsti ieškovė pateikia du pagrindus.

               1.

               Pirmasis ieškinio pagrindas, susijęs su esminių procedūrinių reikalavimų pažeidimu:

                           —

                           ieškovė teigia, kad ginčijamame sprendime yra motyvavimo trūkumų, nes motyvuose dėl esminių klausimų yra praleidimų, netikslumų ir klaidų, kurios nepataisomai iškraipo jos išvadas,

                           —

                           ieškovė taip pat teigia, kad ginčijamame sprendime yra nepakankamai įrodymų, nes Komisija nepateikė jokio įrodymo, paneigiančio ieškovės pateiktą įrodymą, kuriuo remiantis galima teigti, jog susitarimo 9 punkte kalbama apie įsipareigojimą nekonkuruoti, kuris, atsižvelgiant į jo atsiradimo aplinkybes, negali pradėti galioti be išankstinio abiejų šalių patvirtinimo,

                           —

                           be to, ieškovė teigia, kad susitarimo 9 punktas negali būti laikomas apribojimu savaime ir kad Komisija neįrodė, nors turėjo tai padaryti, esamo ar galimo konkurencijos taisykles pažeisti galinčio ribojamojo poveikio egzistavimo,

               2.

               Antrasis ieškinio pagrindas, susijęs su Sutarties ir su jos taikymu susijusios teisės pažeidimu:

                           —

                           ieškovė teigia, kad ginčijamu sprendimu pažeidžiama Sąjungos teisė, nes sprendime yra tokių trūkumų:

                                       a)

                                       akivaizdi faktinių aplinkybių, įrodymų ir įrodymų pakankamumo klaida, nes Komisija klaidingai vertina ir aiškina bylos šalių pateiktus duomenis, todėl remdamasi byloje esančiais įrodymais nepadaro patikimų išvadų,

                                       b)

                                       SESV 101 straipsnio aiškinimo klaida ir tai lėmęs tos nuostatos pažeidimas, nes Komisija be jokio pagrindo ir klaidingai šali kvalifikavo kaip galimas konkurentes visose rinkose, kuriose tariamai taikomas aptariamas įsipareigojimas nekonkuruoti; šis įsipareigojimas negali būti laikomas ribojimu savaime, ir Komisija neįrodė, kad jis daro kokį nors poveikį,

                                       c)

                                       pareigos išnagrinėti ir priimti sprendimą pažeidimas, nes ginčijamame sprendime nenagrinėjami ir nepaneigiami reikšmingi argumentai, kuriuos šalys pateikė būtent dėl nekonkuravimo sąlygos apimties,

                                       d)

                                       principo in dubio pro reo pažeidimas, nes Komisija tam tikras ieškovei nepalankias aplinkybes laiko neginčijamomis, nors dėl jų kyla didelių abejonių ir dėl jų Komisija pati nėra įsitikinusi,

                                       e)

                                       principų, kurių Komisija įsipareigojo laikytis skirdama baudas, ir, konkrečiai kalbant, šioje srityje patvirtintų gairių 13 punkto nuostatų pažeidimas, nes Komisija baudos dydį apskaičiavo atsižvelgdama į visas elektroninių komunikacijų rinkas ir nepaisydama to, ar tos rinkos yra Iberijos pusiasalyje, ar kitur, o taip pat neatsižvelgdama į aplinkybę, kad, bet kuriuo atveju, numanomas pažeidimas nebebuvo tęsiamas po 2010 m. spalio 29 d.,

                                       f)

                                       proporcingumo principo pažeidimas atsižvelgiant į konkrečias bylos aplinkybes ir į kriterijus, kurių turi būti laikomas skiriant baudas.


title: Byla T-16/05: 2009 m. rugsėjo 24 d. Pirmosios instancijos teismo nutartis byloje Viasat Broadcasting UK prieš Komisiją (Valstybės pagalba — Visuomeninio transliuotojo rekapitalizacija po pirmojo sprendimo, nurodžiusio susigrąžinti nesuderinamą valstybės pagalbą — Sprendimas nereikšti prieštaravimų — Pirmojo sprendimo panaikinimas — Nereikalingumas priimti sprendimą)

text:
               21.11.2009

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 282/47

         2009 m. rugsėjo 24 d. Pirmosios instancijos teismo nutartis byloje Viasat Broadcasting UK prieš Komisiją

   (Byla T-16/05) (1)

   (Valstybės pagalba - Visuomeninio transliuotojo rekapitalizacija po pirmojo sprendimo, nurodžiusio susigrąžinti nesuderinamą valstybės pagalbą - Sprendimas nereikšti prieštaravimų - Pirmojo sprendimo panaikinimas - Nereikalingumas priimti sprendimą)
   2009/C 282/89
   Proceso kalba: danų

      Šalys

      Ieškovė: Viasat Broadcasting UK Ltd (West Drayton, Middlesex, Jungtinė Karalystė), atstovaujama advokatų S. Hjelmborg ir M. Honoré

      Atsakovė: Europos Bendrijų Komisija, atstovaujama H. Støvlbæk ir M. Niejahr

      Ieškovės pusėje į bylą įstojusios šalys: SBS TV A/S, ankčiau — TV Danmark A/S (Skoulunė, Danija) ir SBS Danish Television Ltd, anksčiau — Kanal 5 Denmark Ltd (Haunslou, Middlesex, Jungtinė Karalystė), atstovaujamos iš pradžių advokatų D. Vandermeersch, K.-U. Karl, K. Nordlander ir H. Peytz, vėliau — D. Vandermeersch, K.-U. Karl ir H. Peytz

      Atsakovės pusėje į bylą įstojusios šalys: Danijos Karalystė, atstovaujama J. Molde, padedamo advokatų P. Biering ir K. Lundgaard Hansen, ir TV 2/Danmark A/S (Odensė, Danija), atstovaujama advokatų O. Koktvedgaard ir M. Thorninger

      Dalykas

   Prašymas panaikinti 2004 m. spalio 6 d. Komisijos sprendimą C (2004) 3632 galut., TV2/Danmark A/S rekapitalizacija

      Rezoliucinė dalis

               1.

               Nereikia priimti sprendimo dėl šio ieškinio.

               2.

               Kiekviena šalis padengia savo bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 82, 2005 4 2.


title: Byla T-56/09: 2009 m. vasario 13 d. pareikštas ieškinys byloje Saint-Gobain Glass France ir kt. prieš Komisiją

text:
               18.4.2009

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 90/31

         2009 m. vasario 13 d. pareikštas ieškinys byloje Saint-Gobain Glass France ir kt. prieš Komisiją
   (Byla T-56/09)
   2009/C 90/49
   Proceso kalba: prancūzų

      Šalys

      Ieškovės: Saint-Gobain Glass France SA (Kurbevua, Prancūzija), Saint-Gobain Sekurit Deutschland GmbH & Co. KG (Achenas, Vokietija), Saint-Gobain Sekurit France SAS (Turotas, Prancūzija), atstovaujamos advokatų V. van de Walle de Ghelcke, B. Meyring, M. Guillaumond ir E. Venot

      Atsakovė: Europos Bendrijų Komisija

      Ieškovių reikalavimai
       (1)

               —

               Panaikinti pakeistą 2008 m. lapkričio 12 d. Europos Bendrijų Komisijos sprendimo C(2008) 6815 galutinis dėl procedūros pagal EB sutarties 81 straipsnį byloje COMP/39.125 – Automobilių stiklai versiją, priimtą 2009 m. vasario 11 d. sprendimu C(2009) 863 galutinis, ieškovėms praneštu 2009 m. vasario 13 ir 16 d., bei panaikinti motyvus, kuriais pagrįsta rezoliucinė dalis, tiek, kiek pakeista šio sprendimo versija, skirta ieškovėms, arba panaikinti šio sprendimo 2 straipsnį.

               —

               Nepatenkinus pirmiau nurodyto reikalavimo, sumažinti ieškovėms skirtą baudą, numatytą pakeistoje sprendimo versijoje, priimtoje 2009 m. vasario 11 d. sprendimu C (2009) 863 galutinis, ieškovėms praneštu 2009 m. vasario 13 ir 16 d., iki adekvačios sumos.

               —

               Priteisti iš atsakovės bylinėjimosi išlaidas.

      Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

   Šiuo ieškiniu ieškovės prašo iš dalies panaikinti 2008 m. lapkričio 12 d. Komisijos sprendimą C(2008) 6815 galutinis byloje COMP/39.125 – Automobilių stiklai, kuriuo Komisija konstatavo, kad kai kurios įmonės, tarp kurių ir ieškovės, pasidalydamos automobilių stiklų tiekimo sutartis ir derindamos kainų politiką bei tiekimo strategiją Europos automobilių stiklų rinkoje, pažeidė EB 81 straipsnio 1 dalį ir Susitarimo dėl Europos ekonominės erdvės 53 straipsnio 1 dalį.
   Ieškovės grindžia savo ieškinį aštuoniais pagrindais:

               —

               teisės į nepriklausomą ir nešališką teismą bei teisės į nekaltumo prezumpciją pažeidimu, nes baudą skyrė administracinė institucija, ir nagrinėjanti pažeidimą, ir taikanti sankcijas, bei Reglamento Nr. 1/2003 (2) neteisėtumu, nes jame nenumatoma teisė į nepriklausomą ir nešališką teismą;

               —

               ieškovių teisės būti išklausytoms pažeidimu, nes Komisija, apskaičiuodama baudą pagal 2006 metų Baudų gaires (3), nesivadovavo rungtyniškumo principu;

               —

               EB 253 straipsnio pažeidimu, nes ginčijamas sprendimas nepakankamai teisiškai motyvuotas, kadangi Komisija konkrečiai nepaaiškino, kokių pardavimų pagrindu buvo skaičiuojama su pažeidimu susijusi apyvarta;

               —

               Reglamento Nr. 1/2003 23 straipsnio 2 dalies ir baudų asmeniškumo principo pažeidimu bei įgaliojimų viršijimu, nes maksimali 10 % riba turėjo būti taikoma tik ieškovių apyvartai, neatsižvelgiant į Saint-Gobain kompanijos apyvartą;

               —

               baudų netaikymo atgal principo pažeidimu, nes Komisija taikė 2006 m. Baudų gaires atgaline tvarka, dėl ko baudos žymiai ir nenumatytai padidėjo, nes ginčijamas sprendimas priimtas remiantis šiomis gairėmis, nepaisant fakto, kad jos buvo priimtos pasibaigus pažeidimui;

               —

               proporcingumo principo pažeidimu skiriant pernelyg didelę, neproporcingą ir prevencijos tikslu nepateisinamą baudą;

               —

               Reglamento Nr. 1/2003 23 straipsnio pažeidimu ir nepakankamu motyvavimu, nes Komisija neturėjo teisės remtis dviem pasikartojančiais atvejais, kurie ginčijamame sprendime laikomi reikšmingais, kadangi ieškovės nėra nė vieno iš šių dviejų sprendimų adresatės;

               —

               teisės ir vertinimo klaida, taikant Reglamento Nr. 1/2003 23 straipsnio 2 dalies a punktą ir 3 dalį, nes Komisija, apskaičiuodama baudą, neatsižvelgė į tai, kad ieškovės neginčijo faktų buvimo.

      (1)  Pakeisti po ieškinio pateikimo, patikslinus ginčijamą Komisijos sprendimą.

      (2)  2002 m. gruodžio 16 d. Tarybos reglamentas (EB) Nr. 1/2003 dėl konkurencijos taisyklių, nustatytų Sutarties 81 ir 82 straipsniuose, įgyvendinimo (OL L 1, 2003, p. 1; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 8 sk., 2 t., p. 205).

      (3)  Pagal Reglamento Nr. 1/2003 23 straipsnio 2 dalies a punktą skirtų baudų apskaičiavimo gairės (OL C 210, 2006; p. 2).


20150731029616882015/C 270/342742015TC27020150817LT01LTINFO_JUDICIAL20150616272711Byla T-274/15 R: 2015 m. birželio 16 d. Bendrojo Teismo pirmininko nutartis byloje Alcogroup ir Alcodis/Komisija (Laikinųjų apsaugos priemonių taikymas — Konkurencija — Karteliai — Bioetanolio ir etanolio rinka — Administracinė procedūra — Nurodymas leisti atlikti patikrinimą — Atsisakymas sustabdyti tyrimo priemones — Prašymas taikyti laikinąsias apsaugos priemones — Nepriimtinumas)
 ---documentbreak--- C2702015LT2710120150616LT00342712712015 m. birželio 16 d. Bendrojo Teismo pirmininko nutartis byloje Alcogroup ir Alcodis/Komisija

   (Byla T-274/15 R)
   „(Laikinųjų apsaugos priemonių taikymas — Konkurencija — Karteliai — Bioetanolio ir etanolio rinka — Administracinė procedūra — Nurodymas leisti atlikti patikrinimą — Atsisakymas sustabdyti tyrimo priemones — Prašymas taikyti laikinąsias apsaugos priemones — Nepriimtinumas)“2015/C 270/34Proceso kalba: prancūzų
      Šalys

      Ieškovės: Alcogroup (Briuselis, Belgija) ir Alcodis (Briuselis), atstovaujamos advokatų P. de Bandt, J. Dewispelaere ir J. Probst

      Atsakovė: Europos Komisija, atstovaujama C. Giolito, V. Bottka ir F. Jimeno Fernández

      Dalykas

   Prašymas taikyti laikinąsias apsaugos priemones, kuriuo siekiama, pirma, sustabdyti 2015 m. kovo 12 d. Komisijos Sprendimo C (2015) 1769 final, skirto Alcogroup bei visoms jos tiesiogiai arba netiesiogiai kontroliuojamoms bendrovėms, įskaitant Alcodis, dėl Tarybos Reglamento (EB) Nr. 1/2003 (AT.40244 – AQUAVIT) 20 straipsnio 4 dalies taikymo procedūros, bei Alcogroup skirto 2015 m. gegužės 8 d. Komisijos sprendimo tiriamose bylose AT.A0244 (Bioéthanol) ir AT.A0054 (Oil and Biofuel Markets) vykdymą ir, antra, nurodyti Komisijai sustabdyti bet kokius su tyrimu susijusius veiksmus bylose AT.A0054 ir AT.A0244.

      Rezoliucinė dalis

            1.

            Atmesti prašymą dėl laikinųjų apsaugos priemonių taikymo.

            2.

            Atidėti bylinėjimosi išlaidų klausimo nagrinėjimą.


title: Byla F-110/14: 2014 m. spalio 15 d. pareikštas ieškinys byloje ZZ/Komisija

text:
               26.1.2015

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 26/46

         2014 m. spalio 15 d. pareikštas ieškinys byloje ZZ/Komisija

   (Byla F-110/14)
   (2015/C 026/61)
   Proceso kalba: prancūzų

      Šalys

      Ieškovas: ZZ, atstovaujamas advokato S. Orlandi

      Atsakovė: Europos Komisija

      Ginčo dalykas bei aprašymas

   Sprendimo įtraukti ieškovo pensines teisės į Sąjungos pensijų sistemą taikant naujas Pareigūnų tarnybos nuostatų VIII priedo 11 ir 12 straipsnių bendrąsias įgyvendinimo nuostatas panaikinimas.

      Ieškovo reikalavimai

               —

               Pripažinti, kad VIII priedo 11 straipsnio 2 dalies bendrųjų įgyvendinimo nuostatų 9 straipsnis yra neteisėtas ir todėl netaikytinas.

               —

               Panaikinti 2013 m. gegužės 24 d. sprendimą įtraukti ieškovo pensines teises, įgytas iki pradedant tarnybą, perkeliant jas į Europos Sąjungos sistemą pagal 2011 m. kovo 3 d. Pareigūnų tarnybos nuostatų VIII priedo 11 straipsnio 2 dalies bendrąsias įgyvendinimo nuostatas.

               —

               Priteisti iš Europos Komisijos bylinėjimosi išlaidas.


title: Byla C-422/10: 2010 m. rugpjūčio 27 d. High Court of Justice (Chancery Division) (Jungtinė Karalystė) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Georgetown University, University of Rochester, Loyola University of Chicago prieš Comptroller-General of Patents, Designs and Trade Marks

text:
               6.11.2010

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 301/12

         2010 m. rugpjūčio 27 d.High Court of Justice (Chancery Division) (Jungtinė Karalystė) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Georgetown University, University of Rochester, Loyola University of Chicago prieš Comptroller-General of Patents, Designs and Trade Marks

   (Byla C-422/10)
   ()
   2010/C 301/17
   Proceso kalba: anglų

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      High Court of Justice (Chancery Division)

      Šalys pagrindinėje byloje

      Ieškovai: Georgetown University, University of Rochester, Loyola University of Chicago

      Atsakovas: Comptroller-General of Patents, Designs and Trade Marks

      Prejudicinis klausimas

               1.

               Ar pagal PAL reglamentą ir visų pirma jo 3 straipsnio b punktą papildomą apsaugos liudijimą leidžiama išduoti vienai veikliajai sudedamajai daliai arba jų deriniui, jeigu:

                           a)

                           galiojančio pagrindinio patento apsauga suteikiama vienai veikliajai sudedamajai daliai arba jų deriniui PAL reglamento 3 straipsnio a punkto prasme; ir

                           b)

                           medicinos produktui, į kurio sudėtį įeina viena veiklioji sudedamoji dalis arba jų derinys kartu su viena ar daugiau kitų veikliųjų sudedamųjų dalių, pagal Direktyvą 2001/83/EB (1) arba Direktyvą 2001/82/EB (2) yra išduotas galiojantis leidimas, kuris yra pirmasis leidimas pateikti vieną veikliąją sudedamąją dalį ar veikliųjų sudedamųjų dalių derinį į rinką?

      (1)  2001 m. lapkričio 6 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2001/83/EB dėl Bendrijos kodekso, reglamentuojančio žmonėms skirtus vaistus (OL L 311, p. 67; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 13 sk., 27 t., p. 69)

      (2)  2001 m. lapkričio 6 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2001/82/EB dėl Bendrijos kodekso, reglamentuojančio veterinarinius vaistus (OL L 311, p. 1; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 13 sk., 27 t., p. 3)


title: Byla T-167/17 R: 2017 m. kovo 24 d. Bendrojo Teismo pirmininko nutartis byloje RV/Komisija (Laikinųjų apsaugos priemonių taikymas — Viešoji tarnyba — Išleidimas atostogų ir į pensiją — Prašymas sustabdyti vykdymą — Skubos nebuvimas)

text:
               6.6.2017

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 178/26

         2017 m. kovo 24 d. Bendrojo Teismo pirmininko nutartis byloje RV/Komisija

   (Byla T-167/17 R)
   ((Laikinųjų apsaugos priemonių taikymas - Viešoji tarnyba - Išleidimas atostogų ir į pensiją - Prašymas sustabdyti vykdymą - Skubos nebuvimas))
   (2017/C 178/39)
   Proceso kalba: prancūzų

      Šalys

      Ieškovas: RV, atstovaujamas advokatų J.-N. Louis ir N. de Montigny

      Atsakovė: Europos Komisija, atstovaujama G. Berscheid ir D. Martin

      Dalykas

   SESV 278 ir 279 straipsniais grindžiamas prašymas sustabdyti 2016 m. gruodžio 21 d. Komisijos sprendimo savo nuožiūra išleisti ieškovą atostogų tarnybos labui ir savo nuožiūra išleisti jį į pensiją nuo 2017 m. balandžio 1 d. vykdymą.

      Rezoliucinė dalis

               1.

               Atmesti prašymą taikyti laikinąsias apsaugos priemones.

               2.

               Atidėti klausimo dėl bylinėjimosi išlaidų nagrinėjimą.


title: Byla F-42/11: 2011 m. balandžio 9 d. pareikštas ieškinys byloje Honnefelder prieš Komisiją

text:
               25.6.2011

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 186/34

         2011 m. balandžio 9 d. pareikštas ieškinys byloje Honnefelder prieš Komisiją

   (Byla F-42/11)
   2011/C 186/64
   Proceso kalba: vokiečių

      Šalys

      Ieškovė: Stephanie Honnefelder (Briuselis, Belgija), atstovaujama advokato C. Bode

      Atsakovė: Europos Komisija

      Ginčo dalykas bei aprašymas

   Komisijos sprendimo neįtraukti ieškovės į konkurso EPSO/AD/26/05 rezervo sąrašą panaikinimas.

      Ieškovės reikalavimai

   Ieškovė Tarnautojų teismo prašo:

               —

               panaikinti 2011 m. vasario 11 d. atsakovės sprendimą,

               —

               priteisti iš Europos Komisijos bylinėjimosi išlaidas,

               —

               prireikus, priimti sprendimą už akių.


title: Byla C-491/12: 2012 m. spalio 31 d. Debreceni Munkaügyi Bíróság (Vengrija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Magdolna Margit Szabadosné Bay prieš Mezőgazdasági és Vidékfejlesztési Hivatal

text:
               16.3.2013

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 79/4

         2012 m. spalio 31 d.Debreceni Munkaügyi Bíróság (Vengrija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Magdolna Margit Szabadosné Bay prieš Mezőgazdasági és Vidékfejlesztési Hivatal

   (Byla C-491/12)
   2013/C 79/07
   Proceso kalba: vengrų

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Debreceni Munkaügyi Bíróság

      Šalys pagrindinėje byloje

      Ieškovė: Magdolna Margit Szabadosné Bay

      Atsakovė: Mezőgazdasági és Vidékfejlesztési Hivatal

      Prejudiciniai klausimai

               1.

               Ar Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijos 30 straipsnį reikia aiškinti taip, kad juo siekiama užtikrinti galimybę gauti teisminę apsaugą tik nuo neteisėto ir nepagrįsto (angl. k. unjustified) atleidimo iš darbo?

               2.

               Ar [ši nuostata] reiškia, kad atleidęs iš darbo darbuotoją darbdavys privalo jam raštu nurodyti atleidimo motyvus, nes kitaip atleidimas laikytinas nepagrįstu (angl. k. unjustified)?

               3.

               Ar motyvų nenurodymas pats savaime reiškia, kad priemonė neteisėta, ar vis dėlto darbdavys gali motyvus nurodyti vėliau, prireikus per darbo ginčo nagrinėjimo procedūrą?


title: Nuomonė 2/15: Pagal SESV 218 straipsnio 11 dalį Europos Komisijos paduotas prašymas pateikti nuomonę

text:
               3.11.2015

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 363/18

         Pagal SESV 218 straipsnio 11 dalį Europos Komisijos paduotas prašymas pateikti nuomonę
   (Nuomonė 2/15)
   (2015/C 363/22)
   Proceso kalba: visos oficialiosios kalbos

      Prašymą pateikusi šalis

   Europos Komisija, atstovaujama U. Wölker, B. De Meester, M. Kocjan ir R. Vidal Puig

      Teisingumo Teismui pateiktas klausimas

   Ar Sąjunga turi reikalaujamą kompetenciją viena pasirašyti ir sudaryti laisvosios prekybos susitarimą su Singapūru? Konkrečiai:

               —

               Kurioms susitarimo nuostatoms taikoma išimtinė Sąjungos kompetencija?

               —

               Kurioms susitarimo nuostatoms taikoma pasidalijamoji Sąjungos kompetencija? ir

               —

               Ar yra susitarimo nuostatų, kurioms taikoma išimtinė valstybių narių kompetencija?


title: Byla T-364/10: 2013 m. rugsėjo 16 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Duravit ir kt. prieš Komisiją (Konkurencija — Karteliai — Belgijos, Vokietijos, Prancūzijos, Italijos, Nyderlandų ir Austrijos vonios kambario įrangos rinka — Sprendimas, kuriuo konstatuojamas SESV 101 straipsnio ir EEE susitarimo 53 straipsnio pažeidimas — Kainų didinimo derinimas ir keitimasis svarbia komercine informacija — Vienas ir tęstinis pažeidimas — Įrodinėjimo pareiga — Baudos — Vienodas požiūris — Proporcingumas — Bausmių teisėtumas)

text:
               9.11.2013

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 325/23

         2013 m. rugsėjo 16 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Duravit ir kt. prieš Komisiją

   (Byla T-364/10) (1)

   (Konkurencija - Karteliai - Belgijos, Vokietijos, Prancūzijos, Italijos, Nyderlandų ir Austrijos vonios kambario įrangos rinka - Sprendimas, kuriuo konstatuojamas SESV 101 straipsnio ir EEE susitarimo 53 straipsnio pažeidimas - Kainų didinimo derinimas ir keitimasis svarbia komercine informacija - Vienas ir tęstinis pažeidimas - Įrodinėjimo pareiga - Baudos - Vienodas požiūris - Proporcingumas - Bausmių teisėtumas)
   2013/C 325/38
   Proceso kalba: vokiečių

      Šalys

      Ieškovės: Duravit AG (Hornbergas, Vokietija), Duravit SA (Bišvileras, Prancūzija) ir Duravit BeLux SPRL/BVBA (Overeisė, Belgija), atstovaujamos advokatų R. Bechtold, U. Soltész ir C. von Köckritz

      Atsakovė: Europos Komisija, atstovaujama F. Castillo de la Torre ir A. Antoniadis, padedamų advokato P. Thyri

      Atsakovės pusėje į bylą įstojusi šalis: Europos Sąjungos Taryba, atstovaujama M. Simm ir F. Florindo Gijón

      Dalykas

   Prašymas iš dalies panaikinti 2010 m. birželio 23 d. Europos Komisijos sprendimą C(2010) 4185 galutinis dėl SESV 101 straipsnio ir EEE susitarimo 53 straipsnio taikymo procedūros (byla COMP/39.092 — Vonios kambarių įranga) ir papildomai — prašymas sumažinti šiuo sprendimu ieškovėms skirtos baudos dydį.

      Rezoliucinė dalis

               1.

               Panaikinti 2010 m. birželio 23 d. Europos Komisijos sprendimo C(2010) 4185 galutinis dėl SESV 101 straipsnio ir EEE susitarimo 53 straipsnio taikymo procedūros (byla COMP/39.092 — Vonios kambarių įranga) 1 straipsnio 1 dalies 8 punktą tiek, kiek Europos Komisija jame nusprendė, kad Duravit AG, Duravit BeLux SPRL/BVBA ir Duravit SA dalyvavo darant pažeidimą Italijos, Austrijos ir Nyderlandų teritorijose.

               2.

               Atmesti likusią ieškinio dalį.

               3.

               Duravit AG, Duravit BeLux ir Duravit SA padengia tris ketvirtadalius savo bylinėjimosi išlaidų.

               4.

               Komisija padengia vieną ketvirtadalį Duravit AG, Duravit BeLux ir Duravit SA bylinėjimosi išlaidų ir savo bylinėjimosi išlaidas.

               5.

               Europos Sąjungos Taryba padengia savo bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 288, 2010 10 23.


title: Byla F-7/12: 2012 m. sausio 16 d. pareikštas ieškinys byloje ZZ prieš Europos tinklų ir informacijos apsaugos agentūrą (ENISA)

text:
               5.5.2012

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 133/30

         2012 m. sausio 16 d. pareikštas ieškinys byloje ZZ prieš Europos tinklų ir informacijos apsaugos agentūrą (ENISA)

   (Byla F-7/12)
   2012/C 133/59
   Proceso kalba: anglų

      Šalys

      Ieškovas: ZZ, atstovaujamas lawyers L. Levi, A. Tymen

      Atsakovas: Europos tinklų ir informacijos apsaugos agentūra (ENISA)

      Ginčo dalykas bei aprašymas

   Panaikinti 2009 m. tarnybinės veiklos vertinimo ataskaitą, 2010 m. paaukštintų pareigūnų sąrašą ir, jei būtina, panaikinti 2011 m. spalio 17 d. sprendimą atmesti jo skundą.

      Ieškovo reikalavimai

               —

               Panaikinti ieškovo 2009 m. tarnybinės veiklos vertinimo ataskaitą.

               —

               Panaikinti 2010 m. lapkričio 16 d. sprendimą, kuriame nustatytas 2010 m. paaukštintų pareigūnų sąrašas.

               —

               Jei būtina, panaikinti 2011 m. spalio 17 d. sprendimą atmesti 2011 m. birželio 16 d. ieškovo skundą.

               —

               Priteisti iš ENISA bylinėjimosi išlaidas.


title: Byla T-270/06 2008 m. lapkričio 12 d. Pirmosios instancijos teismo sprendimas byloje Lego Juris prieš VRDT — Mega Brands (raudonas Lego kubelis) (Bendrijos prekių ženklas — Erdvinio Bendrijos prekių ženklo paraiška — Raudonas Lego kubelis — Absoliutus atmetimo pagrindas — Žymuo, kurį sudaro vien prekės forma, būtina techniniam rezultatui gauti — Reglamento (EB) Nr. 40/94 7 straipsnio 1 dalies e punkto ii papunktis — Įrodymų pateikimas)

text:
               10.1.2009

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 6/22

         2008 m. lapkričio 12 d. Pirmosios instancijos teismo sprendimas byloje Lego Juris prieš VRDT — Mega Brands (raudonas Lego kubelis)

   (Byla T-270/06) (1)

   (Bendrijos prekių ženklas - Erdvinio Bendrijos prekių ženklo paraiška - Raudonas Lego kubelis - Absoliutus atmetimo pagrindas - Žymuo, kurį sudaro vien prekės forma, būtina techniniam rezultatui gauti - Reglamento (EB) Nr. 40/94 7 straipsnio 1 dalies e punkto ii papunktis - Įrodymų pateikimas)
   (2009/C 6/45)
   Proceso kalba: anglų
   Šalys

      Ieškovė: Lego Juris A/S (Bilundas, Danija), atstovaujama advokatų V. von Bomhard, A. Renck ir T. Dolde

      Atsakovė: Vidaus rinkos derinimo tarnyba (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui), atstovaujama D. Botis

      Kita procedūros VRDT Apeliacinėje taryboje šalis, įstojusi į bylą Pirmosios instancijos teisme: Mega Brands, Inc. (Monrealis, Kanada), atstovaujama advokatų P. Cappuyns ir C. De Meyer
   Dalykas
   Ieškinys, pareikštas dėl 2006 m. liepos 10 d. VRDT didžiosios apeliacinės tarybos sprendimo (byla R 856/2004-G), susijusio su registracijos pripažinimo negaliojančia procedūra tarp Mega Brands, Inc. ir Lego Juris A/S.
   Rezoliucinė dalis

               1.

               Atmesti ieškinį.

               2.

                  Priteisti iš Lego Juris A/S bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 294, 2006 12 2.


title: Byla F-59/15: 2016 m. kovo 2 d. Tarnautojų teismo (trečioji kolegija) sprendimas byloje FX/Komisija (Viešoji tarnyba — Laikinasis tarnautojas — Išeitinė išmoka — Pareigūnų tarnybos nuostatų VIII priedo 12 straipsnio 2 dalis — Galutinis tarnybos nutraukimas)

text:
               18.4.2016

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 136/47

         2016 m. kovo 2 d. Tarnautojų teismo (trečioji kolegija) sprendimas byloje FX/Komisija

   (Byla F-59/15) (1)

   ((Viešoji tarnyba - Laikinasis tarnautojas - Išeitinė išmoka - Pareigūnų tarnybos nuostatų VIII priedo 12 straipsnio 2 dalis - Galutinis tarnybos nutraukimas))
   (2016/C 136/66)
   Proceso kalba: prancūzų

      Šalys

      Ieškovas: FX, atstovaujamas advokatų T. Bontinck ir A. Guillerme

      Atsakovė: Europos Komisija, atstovaujama G. Gattinara ir F. Simonetti

      Bylos dalykas

   Prašymas panaikinti sprendimą neišmokėti išeitinės išmokos, kurios ieškovas prašė nustojęs eiti pareigas, ir priteisti kompensaciją už tariamai patirtą žalą.

      Sprendimo rezoliucinė dalis

               1.

               Atmesti ieškinį.

               2.

               FX padengia du trečdalius savo bylinėjimosi išlaidų.

               3.

               Europos Komisija padengia savo bylinėjimosi išlaidas ir iš jos priteisiamas trečdalis FX bylinėjimosi išlaidų.

      (1)  OL C 213, 2015 6 29, p. 48.


title: Byla C-477/09: 2011 m. kovo 10 d. Teisingumo Teismo (trečioji kolegija) sprendimas byloje ( Cour de cassation (Prancūzija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Charles Defossez prieš Christian Wiart, SOTIMON SARL likvidatorių, Office national de l'emploi fonds de fermeture d'entreprises, Centre de gestion et d’études de l’Association pour la gestion du régime de garantie des créances des salariés de Lille (CGEA) (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą — Direktyvos 80/987/EEB ir 2002/74/EB — Darbdavio nemokumas — Darbuotojų apsauga — Nesumokėtų darbuotojų reikalavimų apmokėjimas — Kompetentingos garantijų institucijos nustatymas — Pagal nacionalinę teisę palankesnė garantija — Galimybė ja pasinaudoti)

text:
               7.5.2011

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 139/6

         2011 m. kovo 10 d. Teisingumo Teismo (trečioji kolegija) sprendimas byloje (Cour de cassation (Prancūzija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Charles Defossez prieš Christian Wiart, SOTIMON SARL likvidatorių, Office national de l'emploi fonds de fermeture d'entreprises, Centre de gestion et d’études de l’Association pour la gestion du régime de garantie des créances des salariés de Lille (CGEA)

   (Byla C-477/09) (1)

   (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą - Direktyvos 80/987/EEB ir 2002/74/EB - Darbdavio nemokumas - Darbuotojų apsauga - Nesumokėtų darbuotojų reikalavimų apmokėjimas - Kompetentingos garantijų institucijos nustatymas - Pagal nacionalinę teisę palankesnė garantija - Galimybė ja pasinaudoti)
   2011/C 139/09
   Proceso kalba: prancūzų

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Cour de cassation

      Šalys pagrindinėje byloje

      Ieškovas: Charles Defossez

      Atsakovai: Christian Wiart, SOTIMON SARL likvidatorius, Office national de l'emploi fonds de fermeture d'entreprises, Centre de gestion et d’études de l’Association pour la gestion du régime de garantie des créances des salariés de Lille (CGEA)

      Dalykas

   Prašymas priimti prejudicinį sprendimą — Cour de cassation (Prancūzija) — 1980 m. spalio 20 d. Tarybos direktyvos 80/987/EEB dėl valstybių narių įstatymų, susijusių su darbuotojų apsauga jų darbdaviui tapus nemokiam, suderinimo, iš dalies pakeistos direktyva Nr. 2002/74/EB (OL L 270, p. 10; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 5 sk., 4 t., p. 261), 8a straipsnio, kartu su tos pačios direktyvos 9 straipsniu, aiškinimas — Kompetentingos Garantijų institucijos, atsakingos už darbuotojams nesumokėtų reikalavimų patenkinimą — Valstybės narės, kurios teritorijoje darbuotojai nuolat dirba, garantijų institucija — Pagal darbo sutartį dirbančių darbuotojų teisė pasinaudoti palankesne institucijos, kurioje jų darbdavys yra apsidraudęs ir pagal nacionalinę teisę moka įmokas, garantija

      Rezoliucinė dalis

   1980 m. spalio 20 d. Tarybos direktyvos 80/987/EEB dėl valstybių narių įstatymų, susijusių su darbuotojų apsauga jų darbdaviui tapus nemokiam, suderinimo 3 straipsnio redakcija, galiojusi prieš Direktyva 2002/74/EB padarant pakeitimus, turi būti aiškinama taip, kad darbuotojo, paprastai vykdančio profesinę veiklą kitoje valstybėje narėje nei jo darbdavio, kuris paskelbtas nemokiu prieš 2005 m. spalio 8 d., buveinės valstybė, kai šis darbdavys nėra įsisteigęs šioje kitoje valstybėje narėje ir vykdo savo pareigą mokėti įmokas savo buveinės valstybės narės garantijų institucijai, nesumokėtų reikalavimų apmokėjimą turi užtikrinti būtent ši už šiame straipsnyje apibrėžtų pareigų įvykdymą atsakinga institucija.
   Pagal Direktyvą 80/987 nedraudžiama, kad nacionalinės teisės aktuose būtų numatyta, jog darbuotojas gali pasinaudoti nacionalinės institucijos garantija pagal šios valstybės narės teisę papildomai arba vietoj tos, kurią siūlo nustatyta pagal šią direktyvą kompetentinga institucija, jeigu šia garantija užtikrinama aukštesnio lygio darbuotojo apsauga.

      (1)  OL C 37, 2010 2 13.


title: Byla C-155/11 PPU: 2011 m. birželio 10 d. Teisingumo Teismo (pirmoji kolegija) nutartis byloje ( Rechtbank 's-Gravenhage (Nyderlandai) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Bibi Mohammad Imran prieš Minister van Buitenlandse Zaken (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą — Nereikalingumas priimti sprendimą)

text:
               10.9.2011

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 269/18

         2011 m. birželio 10 d. Teisingumo Teismo (pirmoji kolegija) nutartis byloje (Rechtbank 's-Gravenhage (Nyderlandai) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Bibi Mohammad Imran prieš Minister van Buitenlandse Zaken

   (Byla C-155/11 PPU) (1)

   (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą - Nereikalingumas priimti sprendimą)
   2011/C 269/30
   Proceso kalba: olandų

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Rechtbank 's-Gravenhage

      Šalys pagrindinėje byloje

      Ieškovas: Bibi Mohammad Imran

      Atsakovas: Minister van Buitenlandse Zaken

      Dalykas

   Prašymas priimti prejudicinį sprendimą — Rechtbank 's-Gravenhage — 2003 m. rugsėjo 22 d. Tarybos direktyvos 2003/86/EB dėl teisės į šeimos susijungimą (OL L 251, p. 12; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 19 sk., 6 t., p. 224) 7 straipsnio 2 dalies aiškinimas — Naudojimosi šia teise sąlygos — Nacionalinės teisės aktas, kuriame numatyta asmens, kuris turi trečiosios šalies pilietybę ir teisėtai gyvena atitinkamoje valstybėje narėje, šeimos nario pareiga išlaikyti integracijos egzaminą tam, kad galėtų atvykti į šios valstybės teritoriją — Nagrinėjamos šeimos narė, aštuonių vaikų, kurių septyni yra nepilnamečiai ir kurie teisėtai gyvena susijusioje valstybėje narėje, motina — Galimybė lankyti mokymus trečiojoje šalyje, kurioje yra gyvenamoji vieta, valstybės narės kalba — Medicininės priežastys arba kiti motyvai, kliudantys nagrinėjamos šeimos nariui per protingą terminą išlaikyti integracijos egzaminą.

      Rezoliucinė dalis

   Nėra reikalo priimti sprendimo dėl Rechtbank 's-Gravenhage (Nyderlandai) 2011 m. kovo 31 d. sprendimu pateikto prašymo priimti prejudicinį sprendimą.

      (1)  OL C 219, 2011 7 23.


title: Byla T-309/12: 2012 m. liepos 6 d. pareikštas ieškinys byloje Zweckverband Tierkörperbeseitigung prieš Komisiją

text:
               8.9.2012

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 273/19

         2012 m. liepos 6 d. pareikštas ieškinys byloje Zweckverband Tierkörperbeseitigung prieš Komisiją

   (Byla T-309/12)
   2012/C 273/33
   Proceso kalba: vokiečių

      Šalys

      Ieškovė: Zweckverband Tierkörperbeseitigung in Rheinland-Pfalz, im Saarland, im Rheingau-Taunus-Kreis und im Landkreis Limburg-Weilburg (Rivenich, Vokietija), atstovaujama advokatės A. Kerkmann

      Atsakovė: Europos Komisija

      Reikalavimai

   Ieškovė Bendrojo Teismo prašo:

               —

               panaikinti 2012 m. balandžio 25 d. Europos Komisijos sprendimą dėl valstybės pagalbos SA.25051 (C-19/2010) (ex NN 23/2010), kurią Vokietija suteikė Zweckverband Tierkörperbeseitigung in Rheinland-Pfalz, im Saarland, im Rheingau-Taunus-Kreis und im Landkreis Limburg-Weilburg (Nr. C(2012) 2557 galutinis),

               —

               priteisti iš atsakovės bylinėjimosi išlaidas.

      Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

   Grįsdama ieškinį ieškovė remiasi devyniais pagrindais.

               —

               Pirmasis ieškinio pagrindas susijęs su SESV 107 straipsnio 1 dalies pažeidimu konstatavus, kad ieškovė turi būti laikoma įmone.
               Mokami įnašai skirti vykdyti valstybės valdžios užduotis ne rinkoje. Vykdydama šias užduotis ieškovė veikia ne kaip įmonė, kaip ji suprantama pagal SESV 107 straipsnio 1 dalį.

               —

               Antrasis ieškinio pagrindas susijęs su SESV 107 straipsnio 1 dalies ir 106 straipsnio 2 dalies pažeidimu konstatavus, kad dėl įnašų ieškovė gavo ekonominės naudos ir kad jos teikiama paslauga nėra bendros ekonominės svarbos.
               Dėl to, kad ieškovės nariai moka įnašus, ji negauna ekonominės naudos, nes įnašai mokami valdžios nustatytoje srityje ir nėra kryžminių subsidijų jokiai veiklai, kurią ieškovė vykdo rinkoje. Be to, ieškovės siūlomos paslaugos yra bendros ekonominės svarbos, bet Komisija šią svarbą paneigė ir šiurkščiai pažeidė teismo praktikoje jai nurodytas vertinimo gaires, o tai yra vertinimo klaida. Šiuo atveju taip pat tenkinami keturi byloje Altmark nustatyti kriterijai.

               —

               Trečiasis ieškinio pagrindas susijęs su SESV 107 straipsnio 1 dalies pažeidimu klaidingai konstatavus, kad dėl faktinių aplinkybių iškraipoma konkurencija ir daroma įtaka valstybių narių tarpusavio prekybai.
               1 ir 2 kategorijų šalutinių gyvūninių produktų, kaip jie suprantami pagal Reglamentą (EB) Nr. 1069/2009, naikinimas Vokietijoje nėra atviras rinkai, taigi dėl ieškovei suteiktos išimtinės teisės nėra iškraipoma konkurencija ir nedaroma įtaka prekybai.

               —

               Ketvirtasis ieškinio pagrindas susijęs su SESV 106 straipsnio 2 dalies pažeidimu nepakankamai įvertinus, kad pagal šią nuostatą reikalaujama leidimo.
               Komisija vertindama klaidingai taikė ekonominio efektyvumo kriterijų ir, nepaisydama savo kompetencijos vertinti, neapsiribojo įrodymu, kad egzistuoja galimas perviršinis kompensavimas.

               —

               Penktasis ieškinio pagrindas susijęs su SESV 14 straipsnyje numatyto Sąjungos ir valstybių narių kompetencijos paskirstymo nepaisymu ir kartu su subsidiarumo principo (ESS 5 straipsnio 3 dalis) pažeidimu.
               Komisija nepaisė valstybių narių prerogatyvos vertinti apibrėžiant bendros ekonominės svarbos paslaugas.

               —

               Šeštasis ieškinio pagrindas susijęs su SESV 108 straipsnio 1 dalies bei Reglamento (EB) Nr. 659/1999 1 straipsnio b punkto v papunkčio ir 14 straipsnio pažeidimu konstatavus, kad įnašų mokėjimas nuo 1998 m. buvo nauja pagalba.
               Komisijos pozicija grindžiama nepakankamu faktinių aplinkybių vertinimu.

               —

               Septintasis ieškinio pagrindas susijęs su ESS 2 straipsnio, Pagrindinių teisių chartijos 52 straipsnio ir Reglamento (EB) Nr. 659/1999 14 straipsnio 1 dalies pažeidimu, nes nepaisyta teisėtų lūkesčių apsaugos ir teisinio tikrumo principų.
               Komisija daro klaidingą išvadą, kad dėl 2010 m. gruodžio 16 d.Bundesverwaltungsgericht (Federalinis administracinis teismas) sprendimo (Nr. 3 C 44.09) ieškovė negali remtis teisėtų lūkesčių apsauga, nors tame sprendime aiškiai paneigiamas ieškovui teikiamos pagalbos mokant įnašus egzistavimas. Kadangi sprendimas įsiteisėjęs, Komisija pažeidė ir teisinio tikrumo principą.

               —

               Aštuntasis ieškinio pagrindas susijęs su Reglamento (EB) Nr. 659/1999 14 straipsnio 1 dalies pažeidimu, nes valstybei narei nurodyta susigrąžinti visus įnašus nuo 1998 m. — pagalbos reikalingumo ir proporcingumo principų pažeidimas.
               Komisijos nurodymas Vokietijai susigrąžinti iš ieškovės visus nuo 1998 m. sumokėtus įnašus yra neproporcingas, nes Komisija neatsižvelgia į tai, kad ieškovė dėl savo narių sprendimų išlaikyti pajėgumus faktiškai patyrė išlaidų, kurios būtų neatlygintos.

               —

               Devintasis ieškinio pagrindas susijęs su SESV 107 straipsnio 1 dalies pažeidimu konstatavus, kad iš įnašų gautos lėšos, naudotos sanuojant nenaudojamas pavojingas atliekas, laikytinos valstybės pagalba.
               Iš įnašų gautomis lėšomis, naudotomis sanuojant nenaudojamas pavojingas atliekas, išlyginamas struktūrinis trūkumas, kurį ieškovė patyrė dėl Reino krašto-Pfalco žemės teisės aktuose įtvirtinto nurodymo užsiimti nenaudojamų pavojingų atliekų vietų tvarkymu, todėl šios lėšos nėra valstybės pagalba.


title: Bylos C-230/04 išbraukimas iš registro

text:
               22.1.2005

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 19/18

         Bylos C-230/04 (1) išbraukimas iš registro
   (2005/C 19/41)

      (Proceso kalba: prancūzų)

   Europos Bendrijų Teisingumo Teismo pirmininkas 2004 m. spalio 29 d. nutartimi nurodė išbraukti iš registro bylą C-230/04 Europos Bendrijų Komisija prieš Prancūzijos Respubliką.

      (1)  OL C 201, 2004 8 7.


title: Byla F-25/07 2007 m. kovo 22 d. pareikštas ieškinys byloje Bleser prieš Teisingumo Teismą

text:
               26.5.2007

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 117/36

         2007 m. kovo 22 d. pareikštas ieškinys byloje Bleser prieš Teisingumo Teismą

   (Byla F-25/07)
   (2007/C 117/57)
   Proceso kalba: vokiečių
   Šalys

      Ieškovas: Thomas Bleser (Nittel, Vokietija), atstovaujamas advokato P. Goergen

      Atsakovas: Europos Bendrijų Teisingumo Teismas
   Ieškovo reikalavimai

               —

               Anuliuoti ieškovo priskyrimą lygiui, nustatytą 2006 m. kovo 16 d. Sprendimu dėl jo įdarbinimo.

               —

               Panaikinti 2004 m. gegužės 1 d. įsigaliojusių Pareigūnų tarnybos nuostatų 32 straipsnį ir XIII priedo 2 ir 13 straipsnius.

               —

               Priskirti ieškovą pranešime apie konkursą nurodytam arba jį atitinkančiam lygiui pagal naujuosius Pareigūnų tarnybos nuostatus (ir atitinkamai pakopai pagal iki 2004 m. gegužės 1 d. taikytas nuostatas).

               —

               Priteisti atlyginimų skirtumo dydžio žalos atlyginimą.

               —

               Priteisti 10 000 eurų už patirtą neturtinę žalą.

               —

               Priteisti iš Teisingumo Teismo bylinėjimosi išlaidas.

         Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai
   Ieškovas ginčija iš esmės 2004 m. gegužės 1 d. įsigaliojusių Europos Bendrijų pareigūnų tarnybos nuostatų 32 straipsnį ir XIII priedo 2 ir 13 straipsnius.
   Ieškovas tvirtina, kad jo priskyrimas turėjo būti atliktas pagal jam palankesnius ankstesnius Nuostatus, kurie galiojo tuomet, kai jis išlaikė konkurso testą. Jis grindžia ieškinį tuo, kad jo priskyrimas pažeidė vienodo požiūrio principą, diskriminacijos draudimą bei diskriminacijos dėl amžiaus draudimą.
   Be to, ieškovas teigia, jog buvo pažeisti bendrieji Bendrijos teisės principai, ypač rūpinimosi pareiga ir gero administravimo, skaidrumo, teisėtų lūkesčių, teisinio saugumo, sąžiningumo principai, reformatio in peius (padėties pabloginimas) draudimas bei teisė būti išklausytam.


title: Byla C-232/16 P: 2016 m. balandžio 20 d. Simet SpA pateiktas apeliacinis skundas dėl 2016 m. kovo 3 d. Bendrojo Teismo (aštuntoji kolegija) priimto sprendimo byloje T-15/14 Simet/Komisija

text:
               27.6.2016

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 232/7

         2016 m. balandžio 20 d.Simet SpA pateiktas apeliacinis skundas dėl 2016 m. kovo 3 d. Bendrojo Teismo (aštuntoji kolegija) priimto sprendimo byloje T-15/14 Simet/Komisija

   (Byla C-232/16 P)
   (2016/C 232/09)
   Proceso kalba: italų

      Šalys

      Apeliantė: Simet SpA, atstovaujama advokatų A. Clarizia, C. Varrone, P. Clarizia

      Kita proceso šalis: Europos Komisija

      Reikalavimai

               —

               panaikinti skundžiamą sprendimą (byla T-15/14), kuriuo Bendrasis Teismas atmetė ieškinį dėl 2013 m. spalio 2 d. Komisijos sprendimo 2014/201/ES dėl bendrovei Simet SpA paskirtos kompensacijos už viešojo transporto paslaugas, teiktas nuo 1987 m. iki 2003 m. (valstybės pagalba SA.33037 (2012/C) – Italija) panaikinimo ir panaikinti minėtą Komisijos sprendimą,

               —

               priteisti iš Europos Komisijos bylinėjimosi išlaidas.

      Apeliacinio skundo pagrindai ir pagrindiniai argumentai

   Apeliantė tvirtina, kad skundžiamu sprendimu buvo pažeisti:

               —

               SESV 107 straipsnis, nes jame buvo konstatuota, kad kompensaciniai mokėjimai Simet, suteikti pagal Italijos Consiglio di Stato (Valstybės Taryba) sprendimą ir apie kuriuos pranešė nacionalinės valdžios institucijos, buvo valstybės pagalba, nors nacionaliniame teisme nagrinėtas ginčas buvo susijęs su apeliantės teikiant tarpregioninio pervežimo kelių transportu viešąją paslaugą nuo 1987 m. iki 2003 m. dėl Ministero delle Infrastrutture e dei Trasporti (Infrastruktūros ir transporto ministerija) aktų neteisėtumo patirtos žalos išieškojimu,

               —

               Reglamentas (EEB) Nr. 1191/69 (1), nes Bendrasis Teismas nenustatė Italijos teisės aktų neatitikties minėtam reglamentui dėl dvejų priežasčių: 1) nes minėtuose teisės aktuose nustatoma pareiga privatiems asmenims, kad jų ūkinė veikla apimtų tik viešąją paslaugą, nors pagal Reglamentą Nr. 1191/69 toks įmonės veiklos būdas yra draudžiamas, nes teikiant viešąją paslaugą koncesininkas privalo laikytis viešosios paslaugos reikalavimų, 2) nes nacionaliniuose teisės aktuose nenumatoma kompensacija už įmonės suteiktas viešąsias paslaugas; po pakeitimų, padarytų Reglamentu (EEB) Nr. 1893/91 (2), Simet nebegalėjo būti taikomi viešosios paslaugos reikalavimai, nes ji buvo tarpregioninio asmenų pervežimo autobusais įmonė,

               —

               Reglamentas Nr. 1191/69, nes Bendrasis Teismas nepagrįstai pripažino teisėtu Komisijos sprendimą, pagal kurį išmokos Simet buvo valstybės pagalba, nes ši bendrovė neatskyrė tokios veiklos apskaitos, todėl buvo kompensacijos permokos rizika. Priešingai nei nurodė Bendrasis Teismas, reglamento 5 ir kt. straipsniai numato kitokį kompensacinės priemonės nustatymo metodą, pagrįstą „poveikiu“, kurį tokių viešųjų paslaugų teikimo įpareigojimai galėtų turėti visos įmonės konkurencingumo praradimui,

               —

               privačių asmenų dėl Europos Sąjungos teisės pažeidimo patirtos žalos išieškojimo principai, pagal kuriuos, kai valstybė narė įgyvendindama savo kompetenciją nustato administracinę priemonę, kuri neatitinka Sąjungos teisės, tai, atsižvelgiant į šios priemonės neteisėtumą, lemia šios valstybės narės pareigą atlyginti žalą asmenims, kuriems buvo taikoma minėta priemonė.

      (1)  1969 m. birželio 26 d. Tarybos reglamentas (EEB) Nr. 1191/69 dėl valstybių narių veiksmų, susijusių įsipareigojimais, neatskiriamais nuo viešosios paslaugos geležinkelio, kelių ir vidaus vandenų transporto srityje sąvokos (OL L 156, p. 1; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 7 sk., 1 t., p. 19).

      (2)  1991 m. birželio 20 d. Tarybos reglamentas (EEB) Nr. 1893/91 iš dalies keičiantis Reglamentą (EEB) Nr. 1191/69 dėl valstybių narių veiksmų, susijusių įsipareigojimais, neatskiriamais nuo viešosios paslaugos geležinkelio, kelių ir vidaus vandenų transporto srityje sąvokos (OL L 169, p. 1; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 7 sk., 1 t., p. 314).


title: Byla T-236/02  2005 m. lapkričio 24 d.  Pirmosios instancijos teismo sprendimas  Marcuccio prieš Komisiją  ( Pareigūnai — Perkėlimas tarnybos interesais — Ieškinys dėl panaikinimo — Motyvų nurodymas — Pareiga tinkamai rūpintis pareigūnų gerove — Gynybos teisės — Piktnaudžiavimas įgaliojimais — Tarnybos nuostatų 25 ir 26 straipsniai — Akivaizdi vertinimo klaida — Ieškinys dėl žalos atlyginimo )

text:
               28.1.2006

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 22/11

         2005 m. lapkričio 24 d. Pirmosios instancijos teismo sprendimas Marcuccio prieš Komisiją

   (Byla T-236/02) (1)

   („Pareigūnai - Perkėlimas tarnybos interesais - Ieškinys dėl panaikinimo - Motyvų nurodymas - Pareiga tinkamai rūpintis pareigūnų gerove - Gynybos teisės - Piktnaudžiavimas įgaliojimais - Tarnybos nuostatų 25 ir 26 straipsniai - Akivaizdi vertinimo klaida - Ieškinys dėl žalos atlyginimo“)
   (2006/C 22/21)
   Proceso kalba: italų
   Šalys

      Ieškovas Luigi Marcuccio (Tricase, Italija), atstovaujamas advokato L. Garofalo,

      Atsakovė Europos Bendrijų Komisija, atstovaujama E. de March ir C. Bevardis-Kayser, padedamų advokato A. dal Ferro,
   Bylos dalykas
   2002 m. kovo 18 d. Komisijos sprendimo perkelti ieškovą iš Plėtros generalinio direktorato Komisijos delegacijos Luandoje (Angola) į Plėtros generalinį direktoratą Briuselyje, visų preliminarių, susijusių ir vėliau priimtų priemonių, ypač susijusių su kito pareigūno įdarbinimu jo pareigoms, 2001 m. lapkričio 13 ir 14 d. Komisijos pranešimų bei Išorės veiklos tarnybų valdymo komiteto nuomonės (-ių) panaikinimas ir prašymas atlyginti su pareigų ėjimu Angoloje susijusias išmokas bei patirtą žalą.
   Rezoliucinė sprendimo dalis

               1.

               Atmesti ieškinį.

               2.

               Kiekviena šalis pati padengia savo bylinėjimosi išlaidas, taip pat ir išlaidas, atsiradusias procese dėl laikinųjų priemonių taikymo Pirmosios instancijos teisme.

      (1)  OL C 233, 2002 9 28.


title: Byla C-139/07 P 2007 m. kovo 8 d. Europos Bendrijų Komisijos pateiktas apeliacinis skundas dėl 2006 m. gruodžio 14 d. Pirmosios instancijos teismo (penktoji kolegija) sprendimo byloje T-237/02 Technische Glaswerke Ilmenau GmbH prieš Europos Bendrijų Komisiją

text:
               23.6.2007

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 140/6

         2007 m. kovo 8 d. Europos Bendrijų Komisijos pateiktas apeliacinis skundas dėl 2006 m. gruodžio 14 d. Pirmosios instancijos teismo (penktoji kolegija) sprendimo byloje T-237/02 Technische Glaswerke Ilmenau GmbH prieš Europos Bendrijų Komisiją

   (Byla C-139/07 P)
   (2007/C 140/11)
   Proceso kalba: vokiečių
   Šalys

      Apeliantė: Europos Bendrijų Komisija, atstovaujama V. Kreuschitz ir P. Aalto

      Kitos proceso šalys: Technische Glaswerke Ilmenau GmbH, Schott Glas, Švedijos Karalystė, Suomijos Respublika
   Apeliantės reikalavimai

               —

               Panaikinti 2006 m. gruodžio 14 d. Pirmosios instancijos teismo sprendimą (1) byloje T-237/02 Technische Glaswerke Ilmenau GmbH tiek, kiek juo pripažįstamas negaliojančiu 2002 m. gegužės 28 d. Komisijos sprendimas, kuriuo atsisakoma leisti susipažinti su dokumentais, susijusiais su įmonei Technische Glaswerke Ilmenau GmbH suteiktos valstybės pagalbos kontrolės procedūromis.

               —

               Priteisti iš Technische Glaswerke Ilmenau GmbH bylinėjimosi išlaidas.

         Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai
   Europos Bendrijų Komisija prašo panaikinti 2006 m. gruodžio 14 d. Pirmosios instancijos teismo sprendimą byloje T-237/02, pripažįstantį negaliojančiu 2002 m. gegužės 28 d. Komisijos sprendimą, kuriuo atsisakoma leisti susipažinti su dokumentais, susijusiais su įmonei Technische Glaswerke Ilmenau GmbH suteiktos valstybės pagalbos kontrolės procedūra.
   Pagal nusistovėjusią Pirmosios instancijos teismo ir Teisingumo Teismo praktiką suinteresuotieji asmenys, taigi ir valstybės pagalbos gavėjas, valstybės pagalbos kontrolės procedūrose neturi teisės susipažinti su dokumentais. Todėl skundžiamo sprendimo 87–89 punktuose Pirmosios instancijos teismo padaryta išvada, kad nėra ypatingų aplinkybių, iš kurių būtų akivaizdžiai matyti, jog turi būti atsisakyta suteikti prašomą galimybę susipažinti su dokumentais, teisiniu požiūriu yra klaidinga. Priešingai, remiantis teismų praktika yra akivaizdu, kad visiems susijusiems dokumentams buvo taikoma teisės susipažinti su dokumentais išimtis ir todėl kiekvienas dokumentas neturi būti tikrinamas atskirai.
   Be to, valstybės pagalbos kontrolės procedūra yra procedūra valstybės, kuri suteikia pagalbą neturintiems teisės gauti valstybės pagalbos asmenims, atžvilgiu. Todėl kalbant apie galimybę susipažinti su dokumentais turi būti laikomasi taisyklės, kurią pats Pirmosios instancijos teismas yra pripažinęs teisinga bylose dėl valstybės įsipareigojimų neįvykdymo pagal EB 226 straipsnį, būtent kad tokiose bylose visuomenė neturi teisės susipažinti su dokumentais.
   Be to, remiantis skundžiamu sprendimu darytina absurdiška išvada, kad visuomenė, remdamasi skaidrumui užtikrinti skirta norma, būtent Reglamentu Nr. 1049/2001 (2), naudojasi platesnėmis teisėmis, kiek tai susiję su galimybe susipažinti su dokumentais, nei su procedūra tiesiogiai susijęs pagalbos gavėjas, kuris, be to, turi teisę pareikšti ieškinį dėl procedūrą užbaigiančio sprendimo — būtent dėl to, kad šis sprendimas yra tiesiogiai ir konkrečiai su juo susijęs EB 230 straipsnio 4 dalies prasme. Tačiau dar sunkiau paaiškinama yra kita pasekmė — kad būtent pagalbos gavėjo paraiška gali būti atmesta nurodant atitinkamą teismų praktiką, tačiau toks atsakymas į paraišką nebūtų galimas tuo atveju, jeigu paraišką pateiktų pagalbos gavėjas arba nesuinteresuotas tretysis asmuo, remdamiesi skaidrumą siekiančiu užtikrinti reglamentu.
   Trečiu apeliacinio skundo pagrindu Komisija priekaištauja, kad skundžiamame sprendime tai pačiai sąvokai, būtent vienaskaita pavartotam žodžiui „dokumentas“ Reglamento Nr. 1049/2001 4 straipsnio 2 dalyje ir 6 straipsnyje suteikiama skirtinga reikšmė. 4 straipsnio 2 dalyje šis žodis reiškia, kad gavus paraišką turi būti nagrinėjamas kiekvienas dokumentas, tačiau Pirmosios instancijos teismas 6 straipsnį aiškino taip, kad juo remiantis gali būti prašoma leisti susipažinti ir su administraciniu aktu pavadintu dokumentų rinkiniu.
   Ketvirtu apeliacinio skundo pagrindu Komisija teigia, kad pagrįsdamas savo sprendimą ne norminiu tekstu, o paties neatsižvelgiant į norminį tekstą išgalvotais postulatais, Pirmosios instancijos teismas pažeidžia EB 255 straipsnį.
   Galiausiai Komisija teigia, kad Pirmosios instancijos teismas klaidingai konstatavo, jog sprendimo dėl paraiškos dėl galimybės susipažinti su administraciniu aktu priėmimo momentu abi įmonei Technische Glaswerke Ilmenau GmbH suteiktos valstybės pagalbos kontrolės procedūros jau buvo užbaigtos, todėl institucija neturėjo intereso laikyti šių dokumentų paslaptyje, o tai, būtent dėl teisme nagrinėjamos bylos, iš dalies yra netiesa. Atrodo, Pirmosios instancijos teismas taip pat klaidingai remiasi tuo, kad Reglamentas Nr. 1049/2001 ankstesnę teismų praktiką ir atitinkamas procesines nuostatas valstybės pagalbos kontrolės srityje daro netaikytinas.

      (1)  OL C 331, p. 29.

      (2)  OL L 145, p. 43.


title: Byla T-202/16: 2016 m. gegužės 3 d. pareikštas ieškinys byloje „Keturi kambariai“/EUIPO – Coffee In (coffee inn)

text:
               25.7.2016

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 270/46

         2016 m. gegužės 3 d. pareikštas ieškinys byloje „Keturi kambariai“/EUIPO – Coffee In (coffee inn)

   (Byla T-202/16)
   (2016/C 270/53)
   Kalba, kuria surašytas ieškinys: anglų

      Šalys

      Ieškovė: UAB „Keturi kambariai“ (Vilnius, Lietuva), atstovaujama advokatės R. Pumputienės

      Atsakovė: Europos Sąjungos intelektinės nuosavybės tarnyba (EUIPO)

      Kita procedūros Apeliacinėje taryboje šalis: AS Coffee In (Talinas, Estija)

      Su procedūra EUIPO susijusi informacija

      Prekių ženklo, dėl kurio kilo ginčas, savininkė: ieškovė

      Prekių ženklas, dėl kurio kilo ginčas: vaizdinis Sąjungos prekių ženklas su reikalavimu dėl spalvos „juodas, oranžinis, baltas“ kuriame yra žodiniai elementai „coffee inn“ – Registracijos paraiška Nr. 11 475 233

      Procedūra EUIPO: protesto procedūra

      Ginčijamas sprendimas: 2016 m. kovo 3 d. EUIPO ketvirtosios apeliacinės tarybos sprendimas byloje R 137/2015-4

      Reikalavimai

   Ieškovė Bendrojo Teismo prašo:

               —

               panaikinti ginčijamą sprendimą ir atmesti protestą bei leisti įregistruoti prekių ženklą dėl kurio pateikta registracijos paraiška,

               —

               priteisti iš EUIPO ir įstojusios į bylą šalies bylinėjimosi išlaidas, įskaitant patirtąsias nagrinėjant bylą apeliacinėje taryboje.

      Pagrindai, kuriais remiamasi

               —

               Reglamento Nr. 207/2009 42 straipsnio 2 ir 3 dalių punkto pažeidimas,

               —

               Reglamento Nr. 207/2009 8 straipsnio 1 dalies b punkto pažeidimas.


title: Byla T-344/13: 2014 m. lapkričio 19 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Out of the blue/VRDT – Dubois ir kiti (FUNNY BANDS) (Bendrijos prekių ženklas — Protesto procedūra — Žodinio Bendrijos prekių ženklo FUNNY BANDS paraiška — Nacionalinis komercinis pavadinimas FUNNY BANDS — Ankstesnis nacionalinis interneto domeno pavadinimas www.funny-bands.com — Santykinis atmetimo pagrindas — Reglamento (EB) Nr. 207/2009 8 straipsnio 4 dalis — Žymens, kurio nėra tik vietinės svarbos, naudojimas versle — Reglamento Nr. 207/2009 76 straipsnio 2 dalis — Protesto atmetimas)

text:
               12.1.2015

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 7/34

         2014 m. lapkričio 19 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Out of the blue/VRDT – Dubois ir kiti (FUNNY BANDS)

   (Byla T-344/13) (1)

   ((Bendrijos prekių ženklas - Protesto procedūra - Žodinio Bendrijos prekių ženklo FUNNY BANDS paraiška - Nacionalinis komercinis pavadinimas FUNNY BANDS - Ankstesnis nacionalinis interneto domeno pavadinimas www.funny-bands.com - Santykinis atmetimo pagrindas - Reglamento (EB) Nr. 207/2009 8 straipsnio 4 dalis - Žymens, kurio nėra tik vietinės svarbos, naudojimas versle - Reglamento Nr. 207/2009 76 straipsnio 2 dalis - Protesto atmetimas))
   (2015/C 007/37)
   Proceso kalba: anglų

      Šalys

      Ieškovė: Out of the blue KG (Lilientalis, Vokietija), atstovaujama advokatų G. Hasselblatt ir D. Kipping

      Atsakovė: Vidaus rinkos derinimo tarnyba (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui), atstovaujama A. Pohlmann

      Kita procedūros VRDT Apeliacinėje taryboje šalis, įstojusi į bylą Bendrajame Teisme: Frédéric Dubois (Lanas, Belgija) ir kiti

      Dalykas

   Ieškinys dėl 2013 m. balandžio 4 d. VRDT antrosios apeliacinės tarybos sprendimo (byla R 542/2012-2), susijusio su protesto procedūra tarp Out of the blue KG ir Frédéric Dubois ir kitų.

      Rezoliucinė dalis

               1.

               Atmesti ieškinį.

               2.

               Priteisti iš Out of the blue KG bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 260, 2013 9 7.


title: Byla T-411/08: 2013 m. balandžio 12 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Artisjus prieš Komisiją (Konkurencija — Karteliai — Autorių teisės, susijusios su viešu muzikos kūrinių atlikimu perduodant internetu, palydovais ir kabeliais — Sprendimas, kuriuo konstatuojamas EB 81 straipsnio pažeidimas — Geografinės rinkos pasidalijimas — Dvišaliai nacionalinių kolektyvinio teisių administravimo organizacijų susitarimai — Suderinti veiksmai, kuriais nepaliekama galimybės išduoti įvairaus repertuaro ir daugelyje teritorijų galiojančias licencijas — Įrodymai — Nekaltumo prezumpcija)

text:
               1.6.2013

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 156/28

         2013 m. balandžio 12 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Artisjus prieš Komisiją

   (Byla T-411/08) (1)

   (Konkurencija - Karteliai - Autorių teisės, susijusios su viešu muzikos kūrinių atlikimu perduodant internetu, palydovais ir kabeliais - Sprendimas, kuriuo konstatuojamas EB 81 straipsnio pažeidimas - Geografinės rinkos pasidalijimas - Dvišaliai nacionalinių kolektyvinio teisių administravimo organizacijų susitarimai - Suderinti veiksmai, kuriais nepaliekama galimybės išduoti įvairaus repertuaro ir daugelyje teritorijų galiojančias licencijas - Įrodymai - Nekaltumo prezumpcija)
   2013/C 156/48
   Proceso kalba: anglų

      Šalys

      Ieškovė: Artisjus Magyar Szerzői Jogvédő Iroda Egyesület (Budapeštas, Vengrija), atstovaujama advokatų Z. Hegymegi-Barakonyi, P. Vörös ir M. Horányi

      Atsakovė: Europos Komisija, atstovaujama F. Castillo de la Torre ir V. Bottka

      Dalykas

   Prašymas iš dalies panaikinti 2008 m. liepos 16 d. Komisijos sprendimą C(2008) 3435 galutinis dėl [EB] 81 straipsnio ir EEE susitarimo 53 straipsnio taikymo procedūros (byla COMP/C2/38.698–CISAC).

      Rezoliucinė dalis

               1.

               Panaikinti 2008 m. liepos 16 d. Komisijos sprendimo C(2008) 3435 galutinis dėl [EB] 81 straipsnio ir EEE susitarimo 53 straipsnio taikymo procedūros (byla COMP/C2/38.698–CISAC) 3 straipsnį tiek, kiek jis susijęs su Artisjus Magyar Szerzői Jogvédő Iroda Egyesület.

               2.

               Panaikinti minėto sprendimo 4 straipsnio 2 ir 3 dalis tiek, kiek jose nurodyta į šio sprendimo 3 straipsnį, kiek šis straipsnis susijęs su Artisjus.

               3.

               Europos Komisija padengia savo su pagrindine byla susijusias bylinėjimosi išlaidas.

               4.

               Artisjus ir Komisija padengia kiekviena savo bylinėjimosi išlaidas, susijusias su laikinosios apsaugos priemonių taikymo procedūra.

      (1)  OL C 301, 2008 11 22.


title: Byla C-443/04 Hoge Raad der Nederlanden 2004 m. spalio 15 d. sprendimu pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje H.A. Solleveld prieš Inspecteur van de Belastingdienst – ondernemingen Amersfoort

text:
               8.1.2005

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 6/26

         Hoge Raad der Nederlanden 2004 m. spalio 15 d. sprendimu pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje H.A. Solleveld prieš Inspecteur van de Belastingdienst – ondernemingen Amersfoort
   (Byla C-443/04)
   (2005/C 6/49)
   Proceso kalba: olandų
   Hoge Raad der Nederlanden (Nyderlandai) 2004 m. spalio 15 d. sprendimu kreipėsi į Europos Bendrijų Teisingumo Teismą su prašymu, kurį Teisingumo Teismo sekretoriatas gavo 2004 m. spalio 20 d., priimti prejudicinį sprendimą byloje H. A. Solleveld prieš Inspecteur van de Belastingdienst – ondernemingen Amersfoort.
   Hoge Raad der Nederlanden prašo Teisingumo Teismo atsakyti į šį klausimą:
   Ar Šeštosios direktyvos (1) 13 straipsnio A dalies pirmos pastraipos c punktas aiškintinas taip, kad paslaugos, kurias – teikiamas diagnozuojant trikdžių laukus, kaip aprašyta 3.1.2 ir 3.1.3 punktuose, – sudaro diagnozės nustatymas, terapijos kurso pasiūlymas ir galimas terapinis gydymas, atleidžiamos nuo pridėtinės vertės mokesčio net ir tuo atveju, kai šios paslaugos dėl asmens, kuris tas paslaugas teikia, nepriskiriamos gydytojų ir vidurinio bei pagalbinio medicinos personalo, kaip jį apibrėžia pačios valstybės narės, paslaugoms?

      (1)  OL L 145, 1977 6 13, p. 1.


title: Byla T-291/03 2007 m. rugsėjo 12 d. Pirmosios instancijos teismo nutartis byloje Consorzio per la tutela del formaggio Grana Padano prieš VRDT — Biraghi (GRANA BIRAGHI) ( Bendrijos prekių ženklas — Paskelbimo negaliojančiu procedūra — Žodinis Bendrijos prekių ženklas GRANA BIRAGHI — Kilmės vietos nuorodos grana padano apsauga — Bendrinio pobūdžio nebuvimas — Reglamento (EB) Nr. 40/94 142 straipsnis — Reglamentas (EEB) Nr. 2081/92 )

text:
               20.10.2007

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 247/23

         2007 m. rugsėjo 12 d. Pirmosios instancijos teismo nutartis byloje Consorzio per la tutela del formaggio Grana Padano prieš VRDT — Biraghi (GRANA BIRAGHI)

   (Byla T-291/03) (1)

   („Bendrijos prekių ženklas - Paskelbimo negaliojančiu procedūra - Žodinis Bendrijos prekių ženklas GRANA BIRAGHI - Kilmės vietos nuorodos „grana padano“ apsauga - Bendrinio pobūdžio nebuvimas - Reglamento (EB) Nr. 40/94 142 straipsnis - Reglamentas (EEB) Nr. 2081/92“)
   (2007/C 247/34)
   Proceso kalba: italų
   Šalys

      Ieškovė: Consorzio per la tutela del formaggio Grana Padano (Desenzano del Garda, Italija), atstovaujama advokatų P. Perani, P. Colombo ir A. Schmitt

      Atsakovė: Vidaus rinkos derinimo tarnyba (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui), atstovaujama M. Buffolo ir O. Montalto

      Atsakovės pusėje įstojusi į bylą šalis: Italijos Respublika, atstovaujama avvocato dello Stato G. Aiello

      Kita procedūros Apeliacinėje taryboje šalis, įstojusi į bylą Pirmosios instancijos teisme: Biraghi SpA (Kavalermadžorė, Italija), atstovaujama advokatų F. Antenucci, F. Giuggia, P. Mayer ir J.-L. Schiltz
   Dalykas
   Ieškinys, pateiktas dėl 2003 m. birželio 16 d. VRDT pirmosios apeliacinės tarybos sprendimo (byla R 153/2002-1), susijusio su paskelbimo negaliojančiu procedūra tarp Consorzio per la tutela del formaggio Grana Padano ir Biraghi SpA.
   Rezoliucinė dalis

               1.

               Panaikinti 2003 m. birželio 16 d. Vidaus rinkos derinimo tarnybos (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui) (VRDT) pirmosios apeliacinės tarybos sprendimą (byla R 153/2002-1).

               2.

               VRDT, be savo bylinėjimosi išlaidų, turi padengti Consorzio per la tutela del formaggio Grana Padano patirtas bylinėjimosi išlaidas.

               3.

               Italijos Respublika ir Biraghi SpA padengia savo bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 289, 2003 11 29.


title: 2005 m. spalio 20 d.  Teisingumo Teismo sprendimas (antroji kolegija), Byloje C-468/03 (dėl Londono VAT and Duties Tribunal prašymo priimti prejudicinį sprendimą): Overland Foorwear Ltd prieš Commissioners of Customs & Excise (Bendrasis muitų tarifas — Importo muitai — Deklaruota muitinės vertė, įskaitant pirkimo komisinius — Muito taikymas visai deklaruotai sumai — Muitinės deklaracijos pakartotinas patikrinimas — Sąlygos — Už pirkimo komisinius sumokėtų muitų grąžinimas)

text:
               10.12.2005

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 315/4

      TEISINGUMO TEISMO SPRENDIMAS

   (antroji kolegija)
   2005 m. spalio 20 d.
   Byloje C-468/03 (dėl Londono VAT and Duties Tribunal prašymo priimti prejudicinį sprendimą): Overland Foorwear Ltd prieš Commissioners of Customs & Excise (1)

   (Bendrasis muitų tarifas - Importo muitai - Deklaruota muitinės vertė, įskaitant pirkimo komisinius - Muito taikymas visai deklaruotai sumai - Muitinės deklaracijos pakartotinas patikrinimas - Sąlygos - Už pirkimo komisinius sumokėtų muitų grąžinimas)
   (2005/C 315/07)
   Proceso kalba: anglų
   Byloje C-468/03 dėl 2003 m. rugsėjo 29 d. Londono VAT and Duties Tribunal (Jungtinė Karalystė) sprendimu, kurį Teisingumo Teismas gavo 2003 m. lapkričio 6 d., pagal EB 234 straipsnį pateikto prašymo priimti prejudicinį sprendimą byloje Overland Foorwear Ltd prieš Commissioners of Customs & Excise, Teisingumo Teismas (antroji kolegija), kurį sudaro kolegijos pirmininkas C. W. A. Timmermans ir teisėjai J. Makarczyk, C. Gulmann (pranešėjas), R. Schintgen ir J. Klučka; generalinis advokatas M. Poiares Maduro, sekretorė K. Sztranc, administratorė, 2005 m. spalio 20 d. priėmė sprendimą, kurio rezoliucinėje dalyje nurodyta:

               1.

               1992 m. spalio 12 d. Tarybos reglamento (EEB) Nr. 2913/92, nustatančio Bendrijos muitinės kodeksą 29, 32 ir 33 straipsniai aiškintini taip: pirkimo komisiniai, įskaityti į deklaruotą muitinę vertę ir importo deklaracijoje nenurodyti atskirai nuo pardavimo kainos, laikytini sandorio kainos dalimi pagal to paties kodekso 29 straipsnį, ir todėl apmokestintini.

               2.

               Reglamento 2913/92 78 ir 236 straipsniai aiškintini taip:

                           —

                           po to, kai importuotos prekės jau išleistos į apyvartą, muitinės įstaiga, gavusi deklaranto prašymą pakartotinai peržiūrėti jo muitinės deklaraciją šių prekių atžvilgiu, turi motyvuotu sprendimu, kurį galima apskųsti teismui, atmesti deklaranto prašymą arba atlikti prašomą patikrinimą;

                           —

                           jei pakartotinai patikrinusi deklaraciją muitinės įstaiga nustato, kad į deklaruotą muitinę vertę per klaidą įtraukti pirkimo komisiniai, ji turi sureguliuoti susidariusią padėtį grąžindama už šiuos komisinius sumokėtą muitą.

      (1)  OL C 7, 2004 01 10.


title: Byla T-572/08 P 2008 m. gruodžio 19 d. Europos Bendrijų Komisijos pateiktas apeliacinis skundas dėl 2008 m. lapkričio 13 d. Tarnautojų teismo sprendimo byloje F-90/07, Traore prieš Komisiją

text:
               21.2.2009

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 44/64

         2008 m. gruodžio 19 d. Europos Bendrijų Komisijos pateiktas apeliacinis skundas dėl 2008 m. lapkričio 13 d. Tarnautojų teismo sprendimo byloje F-90/07, Traore prieš Komisiją

   (Byla T-572/08 P)
   (2009/C 44/109)
   Proceso kalba: prancūzų
   Šalys

      Apeliantė: Europos Bendrijų Komisija, atstovaujama J. Currall, G. Berscheid ir B. Eggers

      Kita proceso šalis: Amadou Traore (Rhode-Saint-Genèse, Belgija)
   Apeliantės reikalavimai

               —

               Panaikinti 2008 m. lapkričio 13 d. Tarnautojų teismo sprendimą byloje F-90/07, kiek juo patvirtinamas pirmasis pagrindas, susijęs su įdarbinimo procedūrų pažeidimu, Pareigūnų nuostatų 7 straipsnio 1 dalies ir 29 straipsnio 1 dalies pažeidimu bei vienodo požiūrio principo ir pranešimo apie laisvą darbo vietą principo pažeidimu, nes pareigos buvo priskirtos AD 9-AD 14 lygiams tiek, kiek jos susijusios su už užduočių vykdymą atsakingo vadovo pareigomis delegacijoje Tanzanijoje ir panaikina A. Traore kandidatūros atmetimą bei S. paskyrimą į šias pareigas.

               —

               Atmesti A. Traore ieškinį, pareikštą Tarnautojų teismui byloje F-90/07, tiek, kiek šis teismas jį patenkino.

               —

               Priteisti iš ieškovo pirmojoje instancijoje bylinėjimosi išlaidas apeliacinėje instancijoje ir priteisti bylinėjimosi išlaidas procese Tarnautojų teisme.

         Apeliacinio skundo pagrindai ir pagrindiniai argumentai
   Šiuo apeliaciniu skundu Komisija prašo panaikinti 2008 m. lapkričio 13 d. Tarnautojų teismo sprendimą byloje Traore prieš Komisiją, F-90/07, kuriuo šis teismas panaikino 2006 m. gruodžio 12 d. Komisijos sprendimą, kuriuo atmetama A. Traore kandidatūra į už užduočių vykdymą atsakingo vadovo pareigas delegacijoje Tanzanijoje, ir sprendimą paskirti kitą kandidatą į šias pareigas, nes aptariamos pareigos buvo priskirtos AD 9-AD 14 lygiams (o ne apribotos dviejų AD 9/AD 10, AD 11/AD 12 ar AD 13/AD 14 lygių grupe).
   Pagrįsdama apeliacinį skundą, Komisija remiasi pagrindais, atitinkamai susijusiais su:

               —

               Tarnautojų teismo padaryta teisės klaida, neapsižvelgiant į 2008 m. liepos 8 d. Pirmosios instancijos teismo sprendimą Komisija prieš Economidis (T-56/07 P, dar nepaskelbtas Rinkinyje), nes Tarnautojų teismas klaidingai apribojo šio sprendimo taikymo sritį tik skyriaus vadovo pareigų atveju, tuo tarpu kai tos pačios sąlygos taikytinos ne sistemoje esančioms pareigoms, kaip antai nagrinėjamos šiuo atveju;

               —

               bendrojo tarnybos intereso ir gero administravimo principų nepaisymu.


title: Byla C-439/07 2007 m. rugsėjo 24 d. Hof van Beroep te Brussel (Belgija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Belgija prieš KBC-Bank NV

text:
               22.12.2007

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 315/25

         2007 m. rugsėjo 24 d.Hof van Beroep te Brussel (Belgija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Belgija prieš KBC-Bank NV

   (Byla C-439/07)
   (2007/C 315/44)
   Proceso kalba: olandų
   Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas
   Hof van Beroep te Brussel
   Šalys pagrindinėje byloje

      Ieškovė: Belgijos valstybė
   Atsakovas: KBC-Bank NV
   Prejudiciniai klausimai

               1.

               Ar 1990 m. liepos 23 d. Tarybos direktyva 90/435/EEB (1) dėl bendrosios mokesčių sistemos, taikomos įvairių valstybių narių patronuojančioms ir dukterinėms bendrovėms, ir visų pirma jos 4 straipsnio 1 dalies pirmoji įtrauka turi būti aiškinama taip, kad ji neleidžia valstybei narei nustatyti paskirstyto pelno, kurį tam tikra šios valstybės bendrovė gauna iš kitoje valstybėje narėje esančios dukterinės bendrovės kitaip nei dėl dukterinės bendrovės likvidavimo, iš pradžių visiškai įskaičiuojant paskirstytą pelną į mokesčio bazę, o vėliau atskaičiuojant iš šios bazės 95 % šio pelno, tačiau apribojant tokią atskaitą per mokestinį laikotarpį, per kurį buvo paskirstytas pelnas, gautu pelnu (atskaičius tam tikras įstatyme numatytas dalines sumas) (Wetboek van de inkomstenbelasting 1992 205 straipsnis kartu su Koninklijke Besluit tot Uitvoering van het WIB 1992 77 straipsniu), nes toks paskirstyto pelno atskaitos apribojimas lemia tai, kad nuo šio paskirstyto pelno patronuojanti bendrovė moka mokestį per vėlesnį mokestinį laikotarpį, jei ji negauna ar gauna nepakankamai apmokestinamo pelno per mokestinį laikotarpį, per kurį buvo gautas paskirstytas pelnas, arba bent tai, kad per mokestinį laikotarpį patirti nuostoliai kompensuojami paskirstytu pelnu, kurio 95 %, remiantis minėtos direktyvos 4 straipsnio 2 dalies pirmąja įtrauka kartu su 4 straipsnio 2 dalimi, turi likti neapmokestinti, ir kad todėl šie nuostoliai, atitinkantys patronuojančios bendrovės gautą paskirstyto pelno sumą, nebegali būti perkelti į kitą mokestinį laikotarpį?

               2.

               Jeigu Direktyva 90/435/EEB turi būti aiškinama taip, kad Belgijos teisės aktas nėra suderinamas su Direktyvos 4 straipsnio 1 dalies pirmąja įtrauka, kiek tai susiję su paskirstytu pelnu, kurį Belgijos patronuojanti bendrovė gavo iš ES įsteigtos dukterinės bendrovės, ar tuomet ši direktyvos nuostata draudžia taikyti Belgijos nuostatą paskirstytam pelnui, kurį Belgijos patronuojanti bendrovė gavo iš Belgijos dukterinės bendrovės, kai, kaip yra nagrinėjamu atveju, Belgijos įstatymo leidėjas, perkeldamas direktyvą į Belgijos teisę, nusprendė vien valstybės viduje susiklosčiusias aplinkybes traktuoti lygiai taip pat kaip ir direktyvos reglamentuojamus santykius, ir todėl Belgijos teisė yra suderinta su direktyva net ir esant vien valstybės viduje susiklosčiusioms aplinkybėms?

               3.

               Jeigu Direktyva 90/435/EEB turi būti aiškinama taip, kad Belgijos teisės aktas nėra suderinamas su Direktyvos 4 straipsnio 1 dalies pirmąja įtrauka, kiek tai susiję su paskirstytu pelnu, kurį Belgijos patronuojanti bendrovė gavo iš ES įsteigtos dukterinės bendrovės, ir jeigu 1997 m. liepos 17 d. Teisingumo Teismo sprendimas Leur-Bloem (C-281/95) būtų išplėstas taikant jį Belgijoje įsteigtos dukterinės bendrovės paskirstytam pelnui, ar tuomet EB 56 straipsnio 1 daliai prieštarautų tai, kad nagrinėjamą nuostatą Belgija ir toliau be pakeitimų taiko trečiojoje valstybėje įsteigtos dukterinės bendrovės išmokamiems dividendams, nes tuomet šie dividendai traktuojami nepalankiau nei nacionaliniai ar iš ES valstybės išmokami dividendai?

               4.

               Ar EB sutarties 43 straipsnis draudžia tokią valstybės narės įstatyminę nuostatą, pagal kurią apmokestinimo pelno mokesčiu tikslais paskirstyto pelno, kurį per mokestinį laikotarpį bendrovė gavo iš savo kitoje valstybėje narėje įsteigtos dukterinės bendrovės, atleidimas nuo mokesčio pirmoje valstybėje narėje ribojamas pelno per mokestinį laikotarpį, per kurį pelnas buvo paskirstytas, dydžiu (atskaičius tam tikras įstatyme numatytas dalines sumas), o visiškas paskirstyto pelno atleidimas nuo mokesčio būtų įmanomas, jei kitoje valstybėje narėje bendrovė būtų įsteigusi nuolatinį padalinį?

      (1)  OL L 225, p. 6.