title: Byla C-155/09: 2011 m. sausio 20 d. Teisingumo Teismo (pirmoji kolegija) sprendimas byloje Europos Komisija prieš Graikijos Respubliką (Valstybės įsipareigojimų neįvykdymas — EB 12, 18, 39 ir 43 straipsniai — Europos ekonominės erdvės susitarimo 4, 28 ir 31 straipsniai — Mokesčių teisės aktai — Atleidimo nuo perleidžiamo turto mokesčio pirmą kartą įsigyjant nekilnojamąjį turtą sąlygos — Atleidimas nuo mokesčio tik valstybės teritorijoje nuolat gyvenančių asmenų bei graikų kilmės asmenų, negyvenančių joje pirkimo momentu)

text:
               12.3.2011

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 80/3

         2011 m. sausio 20 d. Teisingumo Teismo (pirmoji kolegija) sprendimas byloje Europos Komisija prieš Graikijos Respubliką

   (Byla C-155/09) (1)

   (Valstybės įsipareigojimų neįvykdymas - EB 12, 18, 39 ir 43 straipsniai - Europos ekonominės erdvės susitarimo 4, 28 ir 31 straipsniai - Mokesčių teisės aktai - Atleidimo nuo perleidžiamo turto mokesčio pirmą kartą įsigyjant nekilnojamąjį turtą sąlygos - Atleidimas nuo mokesčio tik valstybės teritorijoje nuolat gyvenančių asmenų bei graikų kilmės asmenų, negyvenančių joje pirkimo momentu)
   2011/C 80/04
   Proceso kalba: graikų

      Šalys

      Ieškovė: Europos Komisija, atstovaujama R. Lyal ir D. Triantafyllou

      Atsakovė: Graikijos Respublika, atstovaujama P. Mylonopoulos ir V. Karra

      Dalykas

   Valstybės įsipareigojimų neįvykdymas — EB 18, 39 ir 43 straipsnių pažeidimas — Atleidimas nuo perleidžiamo nekilnojamojo turto mokesčio pirmą kartą įsigyjant nekilnojamąjį turtą — Mokesčio netaikymas asmenims, kurie gyvena šalyje, taip pat Graikijos piliečiams, kurie turto įsigijimo metu šalyje negyvena.

      Rezoliucinė dalis

               1.

               Graikijos Respublika,

                           —

                           pagal Įstatymo 1078/1980 1 straipsnio 1 dalį ir 3 dalies pirmą pastraipą nuo perleidžiamo nekilnojamojo turto mokesčio atleisdama tik tuos asmenis, kurie nuolat gyvena Graikijoje, ir neatleisdama joje nuolat negyvenančių asmenų, ketinančių joje ateityje įsikurti, ir

                           —

                           tam tikromis sąlygomis nuo mokesčio įsigyjant pirmąjį būstą Graikijoje atleisdama tik Graikijos piliečius ar graikų kilmės asmenis,

                     neįvykdė įsipareigojimų pagal EB 12, 18, 39 ir 43 straipsnius ir 1992 m. gegužės 2 d. Europos ekonominės erdvės susitarimo 4, 28 ir 31 straipsnius.

               2.

               Priteisti iš Graikijos Respublikos bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 167, 2009 7 18.


title: Byla T-39/07 2007 m. vasario 16 d. pareikštas ieškinys byloje ENI prieš Komisiją

text:
               14.4.2007

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 82/45

         2007 m. vasario 16 d. pareikštas ieškinys byloje ENI prieš Komisiją

   (Byla T-39/07)
   (2007/C 82/97)
   Proceso kalba: italų
   Šalys

      Ieškovė: Eni SpA (Roma, Italija), atstovaujama advokatų prof. G. M. Roberti ir I. Perego

      Atsakovė: Europos Bendrijų Komisija
   Ieškovės reikalavimai

               —

               panaikinti ginčijamą sprendimą tiek, kiek juo ieškovė prižįstama atsakinga už neteisėtą elgesį;

               —

               panaikinti arba sumažinti sprendimo 2 straipsnyje nustatytą baudą;

               —

               priteisti iš Komisijos bylinėjimosi išlaidas.

         Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai
   Šis ieškinys buvo pateiktas ginčijant tą patį sprendimą kaip ir byloje T-38/07, Shell Petroleum ir kt. prieš Komisiją.
   ENI nurodo, kad ginčijamas sprendimas yra neteisėtas, nes juo nustatoma atsakomybė tik dėl jos vadovavimo grupei bendrovių kontroliuojant visą bendrovių, pripažintų atsakingomis už tariamai neteisėtus susitarimus, akcinį kapitalą. Tokiomis aplinkybėmis ieškovė nurodo, kad:

               —

               Komisija grindė savo sprendimą iš esmės tik atsakomybės, susijusios su nuosavybės sistema, prezumpcija, kuri nėra patvirtinta ir prieštarauja Bendrijos teismų praktikoje nustatytiems principams dėl EB 81 straipsnio taikymo bendrovėms. Toks požiūris taip pat pažeidžia pagrindinį principą dėl atsakomybės ir bausmės individualizavimo bei teisėtumo principą, ir yra susijęs su akivaizdžiomis ENI pateiktos informacijos siekiant paneigti Komisijos prezumpciją, vertinimo klaidomis. Šiuo klausimu Komisija netinkamai motyvavo savo vertinimą, pažeisdama reikalavimus, nustatytus EB Sutarties 253 straipsnyje.

               —

               Be to, ginčijamame sprendime net nebuvo atsižvelgta į ribotą akcinės bendrovės atsakomybę, numatytą bendrovių teisėje, kuri yra bendra visoms valstybių narių teisinėms sistemoms, tarptautinėje teisinėje praktikoje ir pačioje Bendrijos teisėje. Šis požiūris tuo pačiu metu atrodo nesuderinamas su Bendrijos konkurencijos taisyklių įmonės perėmimo ar perleidimo atvejais taikymo kriterijais. Taip pat ginčijamas sprendimas yra visiškai nemotyvuotas šiais klausimais.

         ENI prašo panaikinti šį sprendimą arba bent žymiai sumažinti paskirtą baudą, nes Komisija:

               —

               neįvertino tariamai nustatyto neteisėto elgesio poveikio rinkai;

               —

               netinkamai taikė sunkinančią aplinkybę — pakartotinai padarytas nusižengimas —, remdamasi Sprendimais, priimtais pagal EB 81 straipsnį prieš daugelį mėtų, nė vienas iš kurių visiškai nebuvo susijęs su ieškove, net dėl jos, kaip grupės vadovės statuso;

               —

               neatsižvelgdama šiuo klausimu į Syndial apyvartą ir neįtraukusi jos į ginčijamo sprendimo adresatų sąrašą, priešingai nei reikalauja teismų praktikoje nustatyti kriterijai, pažeidė Reglamento Nr. 1/2003 23 straipsnį.


title: Byla T-11/04 2008 m. birželio 5 d. Pirmosios instancijos teismo nutartis byloje Martins prieš Komisiją

text:
               2.8.2008

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 197/35

         2008 m. birželio 5 d. Pirmosios instancijos teismo nutartis byloje Martins prieš Komisiją

   (Byla T-11/04) (1)

   (2008/C 197/62)

      Proceso kalba: prancūzų

   Septintosios kolegijos pirmininkas nutartimi nurodė išbraukti bylą iš registro.

      (1)  OL C 59, 2004 3 6.


title: Byla T-176/09: 2009 m. gegužės 6 d. pareikštas ieškinys byloje Government of Gibraltar prieš Komisiją

text:
               4.7.2009

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 153/48

         2009 m. gegužės 6 d. pareikštas ieškinys byloje Government of Gibraltar prieš Komisiją
   (Byla T-176/09)
   2009/C 153/92
   Proceso kalba: anglų

      Šalys

      Ieškovė: Government of Gibraltar, atstovaujama QC D. Vaughan ir baristerio M. Llamas

      Atsakovė: Europos Bendrijų Komisija

      Ieškovės reikalavimai

               —

               Panaikinti Sprendimą 2009/95/EB tiek, kiek jis numato, kad į teritoriją ES6120032 įeina Britanijos Gibraltaro teritoriniai vandenys (British Gibraltar Territorial Waters) (patenkantys ir nepatenkantys į teritoriją UKGIB0002) bei tolimieji vandenys.

               —

               Priteisti iš Komisijos ieškovės bylinėjimosi ir kitas su šiuo ieškiniu susijusias išlaidas.

      Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

   Šiuo ieškiniu ieškovė prašo iš dalies panaikinti 2008 m. gruodžio 12 d. Komisijos sprendimą, kuriuo pagal Tarybos direktyvą 92/43/EEB patvirtinamas antrasis atnaujintas Viduržemio jūros biogeografinio regiono Bendrijos svarbos teritorijų sąrašas (pranešta dokumentu Nr. C (2008) 8049) (1), tiek, kiek juo įsteigiama teritorija ES6120032 „Estrecho oriental“, į kurią įeina Gibraltaro teritoriniai vandenys (patenkantys ir nepatenkantys į teritoriją UKGIB0002) bei tolimieji vandenys.
   Grįsdama savo reikalavimus, ieškovė nurodo šiuos teisinius pagrindus.
   Pirma, ieškovė teigia, kad ginčijamu sprendimu yra pažeidžiama EB sutartis, nes:

               —

               Komisija padarė akivaizdžių teisės klaidų, nes, pažeisdama EB 299 straipsnį, ji įsteigė vienos valstybės narės teritoriją — British Gibraltar Territorial Waters, kuri yra kitos valstybės narės — Ispanijos — dalis;

               —

               jis buvo priimtas pažeidžiant Direktyvos 92/43/EEB (2) 3 straipsnio 2 dalį ir 4 straipsnio 1 dalį bei akivaizdžiai nesilaikant šios direktyvos sistemos, nes šiuo sprendimu buvo suteiktas „Bendrijos svarbos teritorijos“ statusas didelei daliai ne Ispanijos teritorijos ES6120032, priklausančios kitai valstybei narei, ir, aiškiai pažeidžiant tos pačios direktyvos 2 straipsnį, daliai tolimųjų vandenų, kurie nėra valstybėms narėms priklausanti Europos teritorija ir kurios atžvilgiu Ispanija neturi ir negali turėti jurisdikcijos ar suvereniteto;

               —

               jame padaryta teisės klaida, nes juo buvo suteiktas „Bendrijos svarbos teritorijos“ statusas ir nustatytos Direktyvoje 92/43/EEB numatytos pareigos teritorijos ES6120032 suverenioms Ispanijos dalims, kurios iš dalies sutampa su Jungtinės Karalystės suverenia teritorija UKGIB0002, taip toje pačioje teritorijoje nustatant du atskirus ir skirtingus teisinius, baudžiamųjų priemonių, administracinius ir kontrolės režimus;

               —

               jis buvo priimtas, pažeidžiant EB 300 straipsnio 7 dalį ir 1982 m. Jungtinių Tautų jūrų teisės konvencijos (toliau — UNICLOS) XII dalies, 1976 m. Barselonos konvencijos dėl Viduržemio jūros apsaugos ir šios konvencijos 1995 m. protokolo nuostatas, nes pagal jį Britanijos Gibraltaro teritorinių vandenų dalyje, kuri įeina į teritoriją ES6120032, Ispanija turi vykdyti tokias pačias aplinkosaugos pareigas, kaip ir tos, kurias toje pačioje teritorijoje reikalauja vykdyti Jungtinė Karalystė ir (arba) Gibraltaras.

         Antra, ieškovė teigia, kad ginčijamame sprendime yra akivaizdžių faktinių klaidų, dėl kurių Komisija netinkamai pritaikė teisę ir padarė EB sutarties pažeidimų, nes šis sprendimas yra pagrįstas neteisinga ir klaidinančia informacija.
   Trečia, ieškovė teigia, kad ginčijamas sprendimas buvo priimtas pažeidžiant teisinio saugumo principą, nes, įsteigus „iš dalies sutampančias“ teritorijas, toje pačioje teritorijoje tais pačiais tikslais automatiškai taikomos dvi teisinės sistemos (Gibraltaro teisė ir Ispanijos teisė, kurios įgyvendina Direktyvą 92/43/EEB).
   Ieškovė papildomai teigia, ginčijamas sprendimas buvo priimtas pažeidžiant UNICLOS 2, 3, 89 straipsniuose ir 137 straipsnio 1 dalyje išdėstytus paprotinės tarptautinės teisės principus. Dar papildomai ji teigia, kad tiek, kiek sprendimu įsteigiama teritorija ES6120032, apimanti Britanijos Gibraltaro teritorinius vandenis, jis pažeidžia paprotinės tarptautinės teisės principą, kad teritorinė jūra tęsiasi mažiausiai tris jūrmyles.

      (1)  OL L 43, p. 393.

      (2)  1992 m. gegužės 21 d. Tarybos direktyva 92/43/EEB dėl natūralių buveinių ir laukinės faunos bei floros apsaugos (OL L 206, p. 7; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 15 sk., 2 t., p. 102).


title: Byla C-287/08 2008 m. birželio 30 d. Tribunale ordinario di Milano (Italija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Crocefissa Savia ir kt. prieš Ministero dell'Istruzione, dell'Università e della Ricerca ir kt.

text:
               13.9.2008

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 236/9

         2008 m. birželio 30 d.Tribunale ordinario di Milano (Italija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Crocefissa Savia ir kt. prieš Ministero dell'Istruzione, dell'Università e della Ricerca ir kt.

   (Byla C-287/08)
   (2008/C 236/13)
   Proceso kalba: italų
   Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Tribunale ordinario di Milano (Italija)
   Šalys pagrindinėje byloje

      Ieškovės: Crocefissa Savia, Monika Maria Porcu, Ignazia Randazzo, Daniela Genovese, Mariangela Campanella

      Atsakovės: Ministro dell'Istruzione, dell'Università e della Ricerca, Direzione Didattica II Circolo — Limbiate, Úfficio Scolastico Regionale per la Lombardia, Direzione Didattica III Circolo — Rozzano, Direzione Didattica IV Circolo — Rho, Istituto Comprensivo — Castano Primo, Instituto Comprensico A. Manzoni — Rescaldina
   Prejudiciniai klausimai

               1.

               Ar Europos Sąjungos valstybės teisės aktų leidėjui leidžiama priimti nuostatą, kuri patvirtina autentišką aiškinimą, bet iš tiesų jos turinys ir pobūdis, ypač atgaline data nustatantis kitokias negu anksčiau vyraujančioje teismų, nagrinėjančių bylas iš esmės, ir konsoliduotoje aukštesnės instancijos teismų praktikoje nustatytas aiškinamos nuostatos pasekmes, yra novatoriški?

               2.

               Ar atsakant į pirmąjį klausimą gali turėti reikšmės galimybė kvalifikuoti nurodytą nuostatą ne novatoriška ir atgal galiojančia, o iš tiesų aiškintina, kai tokia kvalifikacija paaiškėja iš teismų, nagrinėjančių bylas iš esmės, mažumos praktikos, suformuotos skaitant originalius tekstus, kuri buvo dar kartą ginčyta aukštesnės instancijos teismuose?

               3.

               Jei į klausimą būtų atsakyta teigiamai: kokios reikšmės siekiant įvertinti tokios nuostatos atitiktį su Bendrijos teise ir ypač su principais, taikomais teismo proceso „teisingumui“, turi faktas, kad pati valstybė narė yra bylos šalis ir kad nuostatos taikymas de facto reikalauja, kad teismas atmestų jai pateiktus reikalavimus?

               4.

               Kokie „privalomi bendrojo intereso pagrindai“ prireikus, net nukrypstant nuo atsakymų, kurie iš principo turi būti pateikiami į 1, 2 ir 3 klausimus gali taip pat pateisinti retroaktyvių pasekmių pripažinimą įstatymo nuostatai, kuri taikoma civilinės teisės srityje, ir privatinės teisės santykiams, nors ir su viešosios teisės subjektu?

               5.

               Ar šiems pagrindams priskiriami Italijos Corte di Cassazione (Kasacinis teismas) sprendimuose Nr. 618, 677 ir 11922/2008 nurodytiems analogiški organizacinio pobūdžio motyvai, kurie būtini „reglamentuojant didelės apimties reorganizavimo procedūrą“, pateisinantys nuostatos, skirtos reglamentuoti ATA (administracinis techninis ir pagalbinis personalas) perkėlimą iš vietos valdžios institucijų į valstybės institucijas, priėmimą praėjus daugiau kaip šešeriems metams po perkėlimo?

               6.

               Ar nacionalinis teismas bet kokiu atveju, kai vidaus įstatymas to nereglamentuoja, privalo nustatyti „privalomus bendrojo intereso pagrindus“, kurie nagrinėjant bylą ir nukrypstant nuo gynybos priemonių lygybės principo galėtų pateisinti atgal galiojančios nuostatos, galinčios pakeisti proceso baigtį, priėmimą, arba priešingai — ar nacionaliniam teismui turi pakakti įvertinti motyvų, kuriais atitinkamos valstybės teisės aktų leidėjas aiškiai grindžia savo pasirinkimą, suderinamumą su Bendrijos teise?


title: Byla T-320/07: 2009 m. kovo 5 d. Pirmosios instancijos teismo nutartis byloje Jones ir kt. prieš Komisiją

text:
               18.4.2009

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 90/38

         2009 m. kovo 5 d. Pirmosios instancijos teismo nutartis byloje Jones ir kt. prieš Komisiją
   (Byla T-320/07) (1)

   2009/C 90/61

      Proceso kalba: anglų

   Šeštosios kolegijos pirmininkas nutartimi nurodė išbraukti bylą iš registro.

      (1)  OL C 247, 2007 10 20.


title: Byla C-218/13: 2013 m. balandžio 24 d. Bundespatentgericht (Vokietija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Banco Santander SA, Santander Consumerbank AG prieš Deutscher Sparkassen- und Giroverband e.V.

text:
               29.6.2013

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 189/9

         2013 m. balandžio 24 d.Bundespatentgericht (Vokietija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Banco Santander SA, Santander Consumerbank AG prieš Deutscher Sparkassen- und Giroverband e.V.

   (Byla C-218/13)
   2013/C 189/18
   Proceso kalba: vokiečių

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Bundespatentgericht

      Pagrindinės bylos šalys

      Ieškovai: Banco Santander SA, Santander Consumerbank AG

      Atsakovai: Deutscher Sparkassen- und Giroverband e.V.

      Kita bylos šalis: Deutsches Patent- und Markenamt

      Prejudiciniai klausimai

               1.

               Ar direktyvos (1) 3 straipsnio 1 ir 3 dalims neprieštarauja toks nacionalinės teisės aiškinimas, pagal kurį tam, kad būtų galima laikyti, jog abstrakčios spalvos prekių ženklas (šiuo atveju — raudona spalva HKS 13), prašomas pripažinti finansų sektoriaus paslaugoms, dėl naudojimo įgavo skiriamąjį požymį, atlikta ir patikslinta vartotojų apklausa turi parodyti, kad šį prekių ženklą su šiomis paslaugomis asocijuoja mažiausiai 70 proc. vartotojų?

               2.

               Ar direktyvos 3 straipsnio 3 dalies pirmą sakinį reikia aiškinti taip, kad paraiškos įregistruoti prekių ženklą padavimo data (o ne jo registracijos data) turi lemiamą reikšmę ir tuo atveju, kai esant prašymui pripažinti prekių ženklo registraciją negaliojančia prekių ženklo savininkas gindamasis pareiškia, jog prekių ženklas bet kuriuo atveju per daugiau nei trejus metus po paraiškos jį įregistruoti padavimo, bet dar prieš registraciją, dėl naudojimo įgavo skiriamąjį požymį?

               3.

               Tam atvejui, jei ir pirmiau nurodytomis sąlygomis lemiamą reikšmę turi paraiškos įregistruoti prekių ženklą padavimo data:
               Ar pripažinti prekių ženklo registraciją negaliojančia reikia net ir tuo atveju, jei neaišku ir nebeįmanoma išsiaiškinti, ar prekių ženklas paraiškos jį įregistruoti padavimo metu dėl naudojimo buvo įgavęs skiriamąjį požymį? Ar pripažinti jo registraciją negaliojančia galima tik tuomet, jei prašymą pripažinti prekių ženklo registraciją negaliojančia pateikęs asmuo įrodo, jog prekių ženklas paraiškos jį įregistruoti padavimo metu dėl jo naudojimo nebuvo įgavęs jokio skiriamojo požymio?

      (1)  2008 m. spalio 22 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2008/95/EB valstybių narių teisės aktams, susijusiems su prekių ženklais, suderinti (OL L 299, p. 25).


title: Byla T-35/08 2008 m. sausio 24 d. pareikštas ieškinys byloje Codorniu Napa prieš VRDT — Bodegas Ontañón (ARTESA NAPA VALLEY)

text:
               12.4.2008

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 92/33

         2008 m. sausio 24 d. pareikštas ieškinys byloje Codorniu Napa prieš VRDT — Bodegas Ontañón (ARTESA NAPA VALLEY)

   (Byla T-35/08)
   (2008/C 92/67)
   Kalba, kuria surašytas ieškinys: ispanų
   Šalys

      Ieškovė: Codorniu Napa, Inc. (Kalifornija, Jungtinės Amerikos Valstijos), atstovaujama advokatų X. Fàbrega Sabaté ir M. Curell Aguilà

      Atsakovė: Vidaus rinkos derinimo tarnyba (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui)
   Kita procedūros Apeliacinėje taryboje šalis: Bodegas Ontañón, S.A.
   Ieškovės reikalavimai

               —

               Panaikinti Vidaus rinkos derinimo tarnybos (VRDT) ketvirtosios apeliacinės tarybos sprendimą, priimtą 2007 m. lapkričio 20 d. byloje R 747/2006-4, ir

               —

               priteisti iš VRDT bylinėjimosi išlaidas.

         Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

      Bendrijos prekių ženklo paraišką pateikęs asmuo: Ieškovė.

      Prašomas įregistruoti Bendrijos prekių ženklas: vaizdinis prekių ženklas ARTESA NAPA VALLEY 33 klasės prekėms — paraiška Nr. 3.079.159.
   Ženklo ar žymens, kuriuo remiamasi protesto procese, savininkas: Bodegas Ontañón, S.A.

      Ženklas ar žymuo, kuriuo remiamasi protesto procese: vaizdinis Bendrijų prekių ženklas Nr. 2.050.623 ARTESO 33 ir 35 klasių prekėms, žodinis Ispanijos prekių ženklas Nr. 844.194 LA ARTESA 33 klasės prekėms

      Protestų skyriaus sprendimas: patenkinti protestą ir atmesti registracijos paraišką.

      Apeliacinės tarybos sprendimas: atmesti apeliaciją.

      Ieškinio pagrindai: Reglamento (EB) Nr. 40/94 (1) 8 straipsnio 1 dalies b punkto pažeidimas, nes nėra galimybės supainioti žymenis, dėl kurių kilo ginčas.

      (1)  1993 m. gruodžio 20 d. Tarybos reglamentas (EB) Nr. 40/94 dėl Bendrijos prekių ženklo (OL L 11, 1994, p. 1)


title: Byla F-1/11: 2011 m. sausio 6 d. pareikštas ieškinys byloje Soukup prieš Komisiją

text:
               5.3.2011

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 72/36

         2011 m. sausio 6 d. pareikštas ieškinys byloje Soukup prieš Komisiją

   (Byla F-1/11)
   2011/C 72/59
   Proceso kalba: prancūzų

      Šalys

      Ieškovas: Zdenek Soukup (Liuksemburgas, Liuksemburgas), atstovaujamas advokatų E. Boigelot ir S. Woog

      Atsakovė: Europos Komisija

      Ginčo dalykas bei aprašymas

   Bendrojo konkurso EPSO/AD/144/09 atrankos komisijos sprendimo neįtraukti ieškovo į rezervo sąrašą ir sprendimo į šį sąrašą įtraukti kitą pretendentą panaikinimas bei patirtos neturtinės ir turtinės žalos atlyginimas.

      Ieškovo reikalavimai

               —

               Panaikinti 2010 m. balandžio 27 d. bendrojo konkurso EPSO/AD/144/09 atrankos komisijos sprendimą, priimtą iš naujo išnagrinėjus ieškovo testą žodžiu, patvirtinantį šio testo rezultatus, t. y. žemesnį nei minimalus reikalaujamas įvertinimas ir todėl sprendimą neįtraukti jo į rezervo sąrašą.

               —

               Panaikinti bendrojo konkurso EPSO/AD/144/09 atrankos komisijos sprendimą priimti kitą pretendentą į testą raštu ir žodžiu ir po to įtraukti jį į minėto konkurso rezervo sąrašą.

               —

               Panaikinti visus atrankos komisijos veiksmus, atliktus nuo to etapo, kuriame padaryti nurodyti pažeidimai.

               —

               Priteisti iš atsakovės sumokėti 25 000 eurų neturtinės ir turtinės žalos bei neigiamo poveikio ieškovo karjerai atlyginimą, kuris vykstant procesui gali būti padidintas ar sumažintas, priskaičiuojant 7 % metines palūkanas nuo 2010 m. birželio 28 d., t. y. nuo reikalavimo pateikimo datos.

               —

               Priteisti iš Komisijos bylinėjimosi išlaidas.


title: Byla C-603/12: 2012 m. gruodžio 21 d. Verwaltungsgericht Hannover (Vokietija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Pia Braun prieš Region Hannover

text:
               6.4.2013

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 101/7

         2012 m. gruodžio 21 d.Verwaltungsgericht Hannover (Vokietija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Pia Braun prieš Region Hannover

   (Byla C-603/12)
   2013/C 101/13
   Proceso kalba: vokiečių

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Verwaltungsgericht Hannover

      Šalys pagrindinėje byloje

      Pareiškėja: Pia Braun

      Atsakovas: Region Hannover

      Prejudicinis klausimas

   Ar nacionalinės teisės aktai, pagal kuriuos parama mokslui ir studijoms mokymo įstaigoje, kuri yra Europos Sąjungos valstybėje narėje, Vokietijos piliečiams, turintiems nuolatinę gyvenamąją vietą ne Vokietijos Federacinėje Respublikoje, gali būti suteikta tik jei tai pateisinama ypatingomis aplinkybėmis konkrečiu atveju, o paramos mokslui ir studijoms skyrimas priklauso nuo kompetetingų valstybės institucijų diskrecijos, pažeidžia Europos Sąjungos piliečių pagal SESV 20 ir 21 straipsnius suteiktą teisę laisvai judėti ir apsigyventi tokiu atveju, kaip nagrinėjamas pagrindinėje byloje, kai studentai, kurie vis dar gyvena su savo tėvais, gyvenančiais su Vokietija besiribojančioje Europos Sąjungos valstybėje narėje, ir dirba Vokietijoje, kaip pasienio darbuotojai, prašo suteikti paramą mokslui ir studijoms, kad galėtų studijuoti trečioje Europos Sąjungos valstybėje narėje?


title: Byla C-181/12: 2013 m. spalio 17 d. Teisingumo Teismo (trečioji kolegija) sprendimas byloje ( Finanzgericht Düsseldorf (Vokietija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Yvon Welte prieš Finanzamt Velbert (Laisvas kapitalo judėjimas — EB 56—58 straipsniai — Paveldimo turto mokesčiai — Trečiojoje šalyje nuolat gyvenantys palikėjas ir įpėdinis — Paveldimas turtas — Valstybėje narėje esantis nekilnojamasis turtas — Teisė į neapmokestinamąją sumą, taikomą nuo apmokestinimo bazės — Skirtingas požiūris į rezidentus ir nerezidentus)

text:
               14.12.2013

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 367/11

         2013 m. spalio 17 d. Teisingumo Teismo (trečioji kolegija) sprendimas byloje (Finanzgericht Düsseldorf (Vokietija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Yvon Welte prieš Finanzamt Velbert

   (Byla C-181/12) (1)

   (Laisvas kapitalo judėjimas - EB 56—58 straipsniai - Paveldimo turto mokesčiai - Trečiojoje šalyje nuolat gyvenantys palikėjas ir įpėdinis - Paveldimas turtas - Valstybėje narėje esantis nekilnojamasis turtas - Teisė į neapmokestinamąją sumą, taikomą nuo apmokestinimo bazės - Skirtingas požiūris į rezidentus ir nerezidentus)
   2013/C 367/18
   Proceso kalba: vokiečių

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Finanzgericht Düsseldorf

      Šalys pagrindinėje byloje

      Ieškovas: Yvon Welte

      Atsakovė: Finanzamt Velbert

      Dalykas

   Prašymas priimti prejudicinį sprendimą — Finanzgericht Düsseldorf — SESV 56 ir 58 straipsnių išaiškinimas — Valstybės narės paveldimo turto mokesčio norma, pagal kurią įgijus žemės sklypą mirties atveju yra numatyta 2 000 EUR neapmokestinamoji suma, jei ir palikėjas turi nuolatinę gyvenamąją vietą trečiojoje šalyje, ir įpėdinis gyvena tokioje šalyje, o tuo atveju, jei palikėjas ar įpėdinis turi nuolatinę gyvenamąją vietą atitinkamoje valstybėje narėje, ši neapmokestinamoji suma yra 500 000 EUR

      Rezoliucinė dalis

   EB 56 ir 58 straipsniai turi būti aiškinami taip, kad pagal juos draudžiamas su paveldimo turto mokesčių apskaičiavimu susijęs valstybės narės teisės aktas, kuriame nustatyta, kad paveldėjimo būdu įgyjant šios valstybės teritorijoje esantį žemės sklypą tuomet, kai, kaip ir pagrindinės bylos aplinkybėmis, palikėjas ir paveldimo turto įgijėjas palikimo atsiradimo momentu gyveno trečiojoje šalyje, kaip antai Šveicarijos Konfederacijoje, neapmokestinamoji suma nuo apmokestinimo bazės yra mažesnė nei suma, kuri būtų taikoma, jei bent vienas iš minėtų asmenų tuo momentu būtų gyvenęs minėtoje valstybėje narėje.

      (1)  OL C 174, 2012 6 16.


title: Byla C-221/10 P: 2010 m. gegužės 7 d. Artegodan GmbH pateiktas apeliacinis skundas dėl 2010 m. kovo 3 d. Bendrojo Teismo (šeštoji kolegija) priimto sprendimo byloje T-429/05, Artegodan GmbH prieš Europos Komisiją, kita proceso šalis: Vokietijos Federacinė Respublika

text:
               17.7.2010

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 195/9

         2010 m. gegužės 7 d.Artegodan GmbH pateiktas apeliacinis skundas dėl 2010 m. kovo 3 d. Bendrojo Teismo (šeštoji kolegija) priimto sprendimo byloje T-429/05, Artegodan GmbH prieš Europos Komisiją, kita proceso šalis: Vokietijos Federacinė Respublika

   (Byla C-221/10 P)
   2010/C 195/14
   Proceso kalba: vokiečių

      Šalys

      Apeliantė: Artegodan GmbH, atstovaujama advokatų U. Reese ir A. Meyer-Sandrock

      Kitos proceso šalys: Europos Komisija, Vokietijos Federacinė Respublika

      Apeliantės reikalavimai

               —

               Panaikinti 2010 m. kovo 3 d. Bendrojo Teismo sprendimą byloje T-429/05.

               —

               Priteisti iš atsakovės sumokėti apeliantei 1 430 821,36 euro kartu su 8 % palūkanomis, skaičiuojamomis nuo sprendimo priėmimo dienos iki visos sumos sumokėjimo; nepatenkinus šio reikalavimo, grąžinti bylą Bendrajam Teismui, kad nustatytų reikalaujamą sumą.

               —

               Pripažinti, kad atsakovė turi atlyginti apeliantei visą žalą, kurią ji patirs dėl rinkodaros išlaidų, reikalingų atkurti vaisto Tenuate retard padėtį rinkoje, kurią jis užėmė tol, kol atsakovė neatšaukė leidimo.

               —

               Priteisti iš atsakovės bylinėjimosi išlaidas.

      Apeliacinio skundo pagrindai ir pagrindiniai argumentai

   2010 m. kovo 3 d. Sprendimu Bendrasis Teismas atmetė apeliantės ieškinį dėl žalos atlyginimo dėl leidimų pateikti į rinką vaistus atšaukimo. Ieškinys buvo atmestas. Ieškinio atmetimas buvo pagrįstas tuo, kad nebuvo jokio Komisijos padaryto rimto Bendrijos teisės nuostatų pažeidimo. Kompetencijos taisyklių pažeidimas negali sukelti atsakomybės, nes kompetencijos taisyklės nėra skirtos įmonių ekonominiams interesams apsaugoti. Atitinkama Direktyvos 65/65 11 straipsnio nuostata taip pat neaiški. Iki šiol nebuvo jokio su tuo susijusio precedento. Tai galėtų pagrįstai paaiškinti Komisijos padarytas teisės klaidas. Be to, reikėjo atsižvelgti į medicininių ir profesinių nuomonių tyrimo sudėtingumą. Apskritai buvo atliktas toks sudėtingas teisinių ir faktinių aplinkybių vertinimas, kad Direktyvos 65/65 11 straipsnio pažeidimas negalėjo būti vertinamas kaip pakankamai rimtas pažeidimas.
   Apeliaciniame skunde apeliantė tvirtina, kad kompetencijos taisyklėmis, kuriomis ribojama Europos institucijų kompetencija atšauktinų teisinės padėties atžvilgiu, siekiama apsaugoti piliečių ir įmonių teises. Apeliantės nuomone, kompetencijos taisyklių pažeidimas sprendime turėjo būti kvalifikuojamas kaip pakankamai rimtas pažeidimas.
   Iš to matyti, kad Komisija neturėjo diskrecijos priimti sprendimą. Be to, Komisija priėmė ne tik abstrakčią nuostatą, bet administraciniais veiksmais atšaukė apeliantės teisinę padėtį. Apeliantės reikalaujama žala yra ne nustatytų abstrakčių standartų netiesioginis ar tiesioginis poveikis, bet konkrečios administracinės priemonės tikslas ir turinys. Apeliantės nuomone, Komisija turėjo labai rūpestingai išnagrinėti, ar buvo pakankamas pagrindas atšaukti leidimą.
   Tai neprieštarauja sveikatos apsaugos prioritetams ir atsargumo principo ypatingai svarbai. Apeliantės nuomone, šie principai, nors teisėti, net jei yra neaiškus faktinis pagrindas, negali pateisinti ribojančių priemonių priėmimo įmonių atžvilgiu. Siekiant nustatyti teisinės valstybės pusiausvyrą ir proporcingumo principo laikymasis reikia kaip antrinę teisinę apsaugą nustatyti galimybę gauti protingo dydžio žalos atlyginimą.
   Atsižvelgiant į tai, negalima teigti, kad būtina atsisakyti antrinės teisinės apsaugos, siekiant veiksmingai įgyvendinti atsargumo principą. Todėl šios bylos aplinkybėmis Komisija neturėjo jokios diskrecijos. Tokiomis aplinkybėmis nekyla grėsmė, kad atsargumo principo taikymui gali trukdyti galimos atsakomybės pasekmės.
   Negalima remtis Direktyvos 65/65 11 straipsnio neaiškumu norint atmesti reikalavimus dėl atsakomybės. Apeliantės teigimu, dėl tokių abejonių atsakomybė tenka ne atitinkamai įmonei, bet pačiai Bendrijai. Bendrija, gindamasi nuo reikalavimų atlyginti žalą, neturėtų remtis tuo, kad ji neįvykdė įsipareigojimų pagal pakankamai aiškias ir nedviprasmiškas nuostatas.
   Be to, precedento nebuvimas negali būti atleidimo nuo atsakomybės priežastis. Bendrijos institucijos neturi jokių privilegijų, susijusių su atleidimu nuo atsakomybės „teisės po pirmos klaidos“ prasme. Be to, Teisingumo Teismas jau nustatė, kad Komisijos sprendimas buvo neteisėtas proceso ir materialiąja prasme. Todėl, kai Komisijos sprendimas buvo priimtas, jau buvo suformuotas precedentas.
   Faktinių ir teisinių aplinkybių sudėtingumo nepakanka, kad būtų paneigtas rimtas pažeidimas. Tai galioja tada, kai tik administraciniai veiksmai, atliekami be jokio įvertinimo ar diskrecijos, kuriais ketinama paveikti turimą teisinę padėtį ir taip atsiranda tiesioginė ir numatoma materialinė žala.
   Be to, už vaistų reglamentavimo klausimus atsakingos institucijos turi atitinkamą profesinę ir teisinę kompetenciją. Todėl tik vidutinio sudėtingumo, kokie paprastai yra ginčai dėl vaistų saugumo ir veiksmingumo, nepakanka, kad būtų paneigtas rimtas pažeidimas.


title: Byla C-29/16: 2017 m. gegužės 4 d. Teisingumo Teismo (antroji kolegija) sprendimas byloje (Landgericht Stralsund (Vokietija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) HanseYachts AG/Port D’Hiver Yachting SARL, Société Maritime Côte D’Azur, Compagnie Generali IARD SA (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą — Teismų bendradarbiavimas civilinėse bylose — Reglamentas (EB) Nr. 44/2001 — 27 straipsnis — „Lis pendens“ — Teismas, į kurį kreiptasi pirmiausia — 30 straipsnio 1 punktas — Sąvoka „bylos iškėlimo ar lygiavertis dokumentas“ — Prašymas nurodyti atlikti teismo ekspertizę siekiant, kad prieš prasidedant procesui būtų užtikrinti arba nustatyti faktinių aplinkybių, kuriomis paskui gali būti grindžiamas ieškinys, įrodymai)

text:
               3.7.2017

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 213/12

         2017 m. gegužės 4 d. Teisingumo Teismo (antroji kolegija) sprendimas byloje (Landgericht Stralsund (Vokietija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) HanseYachts AG/Port D’Hiver Yachting SARL, Société Maritime Côte D’Azur, Compagnie Generali IARD SA

   (Byla C-29/16) (1)

   ((Prašymas priimti prejudicinį sprendimą - Teismų bendradarbiavimas civilinėse bylose - Reglamentas (EB) Nr. 44/2001 - 27 straipsnis - „Lis pendens“ - Teismas, į kurį kreiptasi pirmiausia - 30 straipsnio 1 punktas - Sąvoka „bylos iškėlimo ar lygiavertis dokumentas“ - Prašymas nurodyti atlikti teismo ekspertizę siekiant, kad prieš prasidedant procesui būtų užtikrinti arba nustatyti faktinių aplinkybių, kuriomis paskui gali būti grindžiamas ieškinys, įrodymai))
   (2017/C 213/12)
   Proceso kalba: vokiečių

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Landgericht Stralsund

      Šalys pagrindinėje byloje

      Ieškovė: HanseYachts AG

      Atsakovės: Port D’Hiver Yachting SARL, Société Maritime Côte D’Azur, Compagnie Generali IARD SA

      Rezoliucinė dalis

   2000 m. gruodžio 22 d. Tarybos reglamento (EB) Nr. 44/2001 dėl jurisdikcijos ir teismo sprendimų civilinėse ir komercinėse bylose pripažinimo ir vykdymo 27 straipsnio 1 dalis ir 30 straipsnio 1 punktas turi būti aiškinami taip, kad lis pendens atveju momentas, kai prieš prasidedant procesui buvo pradėta procedūra dėl įrodymų rinkimo priemonių, negali reikšti momento, kai „laikoma, kad byla <…> iškeliama“, kaip tai suprantama pagal minėto 30 straipsnio 1 punktą, teisme, kuris turi priimti sprendimą dėl prašymo išnagrinėti bylą iš esmės, pateikto toje pačioje valstybėje narėje po to, kai buvo įgyvendintos šios priemonės.

      (1)  OL C 136, 2016 4 18.


title: Byla T-44/06  2006 m. vasario 14 d.  pareikštas ieškinys byloje Komisija prieš Hellenic Ventures ir penkias kitas šalis

text:
               8.4.2006

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 86/37

         2006 m. vasario 14 d. pareikštas ieškinys byloje Komisija prieš Hellenic Ventures ir penkias kitas šalis
   (Byla T-44/06)
   (2006/C 86/75)
   Proceso kalba: graikų
   Šalys

      Ieškovė: Europos Bendrijų Komisija, atstovaujama Maria Patakia, padedama advokato Spyridon Chatzigiannis

      Atsakovai: Graikijos verslo iniciatyvos bendrovė Hellenic Ventures S. A., Kostantinos Katsigiannis, Panagiotis Chronopoulos, Minas Patsouris, Nikolaos Poulakos ir Robert Ceurvost
   Ieškovės reikalavimai

               —

               Nurodyti, pirma, bendrovei atsakovei ir, antra, solidariai su ja — likusiems penkiems atsakovams grąžinti Komisijai visą avansą, kurį iš Bendrijos gavo pirmoji atsakovė, t. y. 70 000 ECU, šiuo metu EUR, su palūkanomis, kurių iki 2006 m. vasario 12 d. imtinai, remiantis sutartimi, priskaičiuota 103 423,54 ECU, šiuo metu EUR, ir su palūkanomis, taip pat skaičiuojamomis pagal sutartyje nustatytą 1,5 % per mėnesį tarifą, t. y. 34,52 ECU, šiuo metu EUR, už kiekvieną pavėluotą dieną nuo 2006 m. sausio 1 d. iki kol atsakovai grąžins visą skolą.

               —

               Priteisti iš atsakovų solidariai sumokėti Komisijos patirtas bylinėjimosi išlaidas, įskaičiuojant ir jos advokatų honorarus.

         Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai
   Europos Bendrija, atstovaujama Europos Komisijos, su bendrove, pirmąja atsakove, kurios akcininkais ir valdybos nariais ar direktoriais yra kiti atsakovai, sudarė sutartį „Seed Fund 601“ vykdant „Bandomąjį projektą dėl pradinio kapitalo (seed capital) fondų sukūrimo ir vystymo“ (1).
   Pagal šią sutartį Komisija įsipareigojo suteikti pirmajai atsakovei maksimalios 350 000 ECU sumos finansinę paramą kaip grąžinamą avansą. Šis avansas turėjo padengti daugiausia 50 % veiklos išlaidų, kurias turėjo mokėti pirmoji atsakovė vykdydama savo kaip pradinio investicinio kapitalo fondo veiklą Graikijoje. Tokiomis aplinkybėmis Komisijai jai išmokėjo pirmą metinį 70 000 ECU avansą.
   1994 m. birželio 16 d. laiške Komisija atsakovei pranešė apie sutarties nutraukimą ir paragino ją grąžinti 70 000 ECU sumą su palūkanomis. 1994 m. rugsėjo 19 d. laišku Komisija paaiškino, kad šis sprendimas buvo priimtas dėl ieškovės atsisakymo, pažeidžiant sutarties 8.1 straipsnį, leisti Komisijos Finansų kontrolės tarnybos tikrintojams atlikti išsamų patikrinimą. Komisija manė, kad toks patikrinimas buvo būtinas, atsižvelgiant į Komisijos pareigūno nuomonę, pateiktą šiam atlikus kontrolę vietoje, kuris išreiškė rimtas abejones dėl to, ar pirmosios atsakovės finansuotos investicijos atitiko specifikacijoje nurodytus kriterijus.
   Pirmoji atsakovė, nors keletą kartų buvo prašoma, negrąžino reikalaujamos sumos.
   Savo ieškiniu Komisija siekia, kad jai būtų išmokėta nurodyta grąžintina suma su palūkanomis.

      (1)  OL C 306, 1988 12 1, p. 12.


title: Byla C-64/07 2007 m. vasario 8 d. pareikštas ieškinys byloje Europos Bendrijų Komisija prieš Airiją

text:
               24.3.2007

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 69/13

         2007 m. vasario 8 d. pareikštas ieškinys byloje Europos Bendrijų Komisija prieš Airiją

   (Byla C-64/07)
   (2007/C 69/31)
   Proceso kalba: anglų
   Šalys

      Ieškovė: Europos Bendrijų Komisija, atstovaujama A. Alcover San Pedro ir D. Lawunmi

      Atsakovė: Airija
   Ieškovės reikalavimai

               —

               Pripažinti, kad nepriimdama įstatymų ir kitų teisės aktų, būtinų įgyvendinti 2004 m. balandžio 21 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvą 2004/42/EB dėl lakiųjų organinių junginių, susidarančių naudojant organinius tirpiklius tam tikruose dažuose, lakuose ir transporto priemonių pakartotinės apdailos produktuose, išmetamų kiekių ribojimo ir iš dalies keičiančią Direktyvą 1999/13/EB (1), ir bet kuriuo atveju nepateikdama jų Komisijai, Airija neįvykdė įsipareigojimų pagal šios direktyvos 14 straipsnį.

               —

               Priteisti iš Airijos bylinėjimosi išlaidas.

         Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai
   Direktyvos perkėlimo į nacionalinę teisę terminas baigėsi 2005 m. spalio 30 dieną.

      (1)  OL L 143, p. 87.


title: Byla C-124/13: 2013 m. kovo 14 d. pareikštas ieškinys byloje Europos Parlamentas prieš Europos Sąjungos Tarybą

text:
               1.6.2013

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 156/21

         2013 m. kovo 14 d. pareikštas ieškinys byloje Europos Parlamentas prieš Europos Sąjungos Tarybą

   (Byla C-124/13)
   2013/C 156/32
   Proceso kalba: anglų

      Šalys

      Ieškovas: Europos Parlamentas, atstovaujamas L.G. Knudsen, I. Liukkonen ir R. Kaškina

      Atsakovė: Europos Sąjungos Taryba

      Ieškovo reikalavimai

               —

               Pripažinti negaliojančiu 2012 m. gruodžio 19 d. Tarybos reglamentą (ES) Nr. 1243/2012, kuriuo iš dalies keičiamas Reglamentas (EB) Nr. 1342/2008, nustatantis menkių išteklių ir šių išteklių žvejybos būdų daugiametį planą (1), ir

               —

               priteisti iš Europos Sąjungos Tarybos bylinėjimosi išlaidas.

      Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

   Europos Parlamentas nurodo vienintelį ginčijamo reglamento panaikinimo pagrindą ir teigia, kad SESV 43 straipsnio 3 dalis yra netinkamas ginčijamo reglamento teisinis pagrindas ir kad jis turėjo būti priimtas remiantis SESV 43 straipsnio 2 dalimi, nes šioje nuostatoje Europos Sąjungos teisės aktų leidėjams suteikiami reikiami įgaliojimai priimti aktą, kurio tikslas ir turinys yra kaip ginčijamo reglamento. Dėl pasirinkto teisinio pagrindo Parlamentas negalėjo dalyvauti priimant aktą, o SESV 43 straipsnio 2 dalyje numatyta įprasta teisėkūros procedūra. Dėl neteisingai pasirinkto teisinio pagrindo ginčijamas reglamentas turi būti panaikintas.
   Pirmoje savo ieškinio pagrindo dalyje Parlamentas teigia, kad kiekvienas daugiametis planas, kaip antai aptariamas šioje byloje, kaip žuvų išteklių saugojimo ir valdymo priemonė, sudaro visumą ir jame tik numatytos nuostatos, kurių reikia bendros žvejybos politikos (BŽP) tikslams, susijusiems su atnaujinimu ir apsauga, pasiekti, todėl jis visas turėjo būti priimtas remiantis SESV 43 straipsnio 2 dalimi.
   Antrojo savo ieškinio pagrindo dalyje Parlamentas teigia, kad ginčijamo reglamento priėmimas kaip atskiro akto neatsižvelgiant į Komisijos pasiūlymą, bet kuriuo atveju yra piktnaudžiavimas procedūra ir netenka prasmės nusistovėjusi teismo praktika, kad teisinis pagrindas pasirenkamas atsižvelgiant į pagrindinį akto tikslą, jo turinį. Išskaidžiusi pasiūlymą Taryba tam tikriems akto pasiūlymo elementams galėjo pasirinkti kitą teisinį pagrindą, nors tuos elementus būtų apėmęs vienas SESV 43 straipsnio 2 dalies teisinis pagrindas, jeigu aktas būtų priimtas toks, koks buvo pradinis jo pasiūlymas.

      (1)  OL L 352, p. 10


title: Byla C-552/13: 2013 m. spalio 25 d. Juzgado Contencioso-Administrativo n °6 de Bilbao (Ispanija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Grupo Hospitalario Quirón S.A. prieš Departamento de Sanidad del Gobierno Vasco

text:
               25.1.2014

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 24/3

         2013 m. spalio 25 d. Juzgado Contencioso-Administrativo no 6 de Bilbao (Ispanija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Grupo Hospitalario Quirón S.A. prieš Departamento de Sanidad del Gobierno Vasco
   (Byla C-552/13)
   2014/C 24/05
   Proceso kalba: ispanų

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

   Juzgado Contencioso-Administrativo no 6 de Bilbao

      Šalys pagrindinėje byloje

      Pareiškėja: Grupo Hospitalario Quirón S.A.

      Atsakovas: Departamento de Sanidad del Gobierno Vasco

      Bendraatsakovis: Instituto de Religiosas Siervas de Jesús de la Caridad

      Prejudicinis klausimas

   Ar su Europos Sąjungos teise suderinamas toks viešojo pirkimo sutartyse dėl viešųjų sveikatos priežiūros pagalbinių paslaugų teikimo numatytas reikalavimas, pagal kurį konkurso dalyką sudarančios sveikatos priežiūros paslaugos turi būti suteiktos TIK konkrečioje savivaldybėje, kuri gali ir nebūti pacientų gyvenamoji vieta?


title: Byla T-123/10: 2010 m. kovo 18 d. pareikštas ieškinys byloje Hartmann prieš VRDT (Complete)

text:
               22.5.2010

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 134/45

         2010 m. kovo 18 d. pareikštas ieškinys byloje Hartmann prieš VRDT (Complete)

   (Byla T-123/10)
   2010/C 134/73
   Proceso kalba: vokiečių

      Šalys

      Ieškovė: Paul Hartmann AG (Heidenheimas, Vokietija), atstovaujama advokatės N. Aicher

      Atsakovė: Vidaus rinkos derinimo tarnyba (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui)

      Ieškovės reikalavimai

               —

               Panaikinti 2010 m. sausio 10 d. Vidaus rinkos derinimo tarnybos (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui) ketvirtosios apeliacinės tarybos sprendimą byloje R 601/2009-4.

               —

               Priteisti iš VRDT bylinėjimosi išlaidas.

      Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

      Prašomas įregistruoti Bendrijos prekių ženklas: žodinis prekių ženklas „Complete“ 5 ir 10 klasių prekėms — paraiška Nr. 7 432 024

      Eksperto sprendimas: atmesti paraišką

      Apeliacinės tarybos sprendimas: atmesti apeliaciją

      Ieškinio pagrindai: Reglamento (EB) Nr. 207/2009 (1) 7 straipsnio 1 dalies c punkto pažeidimas, nes prašomas įregistruoti žymuo yra apibūdinamojo pobūdžio paraiškoje nurodytų prekių atžvilgiu. Reglamento (EB) Nr. 207/2009 7 straipsnio 1 dalies b punkto pažeidimas, nes šis žymuo turi reikalaujamą skiriamąjį požymį.

      (1)  2009 m. vasario 26 d. Tarybos reglamentas (EB) Nr. 207/2009 dėl Bendrijos prekių ženklo (OL L 78, 2009, p. 1).


title: Byla T-535/12: 2012 m. gruodžio 8 d. pareikštas ieškinys byloje Still prieš VRDT (Truck Data Services)

text:
               2.2.2013

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 32/25

         2012 m. gruodžio 8 d. pareikštas ieškinys byloje Still prieš VRDT (Truck Data Services)

   (Byla T-535/12)
   2013/C 32/40
   Proceso kalba: vokiečių

      Šalys

      Ieškovė: Still GmbH (Hamburgas, Vokietija), atstovaujama advokato S. Waller

      Atsakovė: Vidaus rinkos derinimo tarnyba (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui)

      Reikalavimai

   Ieškovė Bendrojo Teismo prašo:

               —

               panaikinti 2012 m. rugsėjo 10 d. Vidaus rinkos derinimo tarnybos (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui) pirmosios apeliacinės tarybos sprendimą byloje R 4/2012-1,

               —

               priteisti iš atsakovės bylinėjimosi išlaidas,

               —

               pagal Bendrojo Teismo procedūros reglamento 50 straipsnio 1 dalį sujungti šią bylą su byla dėl ieškinio, paraleliai pareikšto dėl taip pat 2012 m. rugsėjo 10 d. priimto Vidaus rinkos derinimo tarnybos (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui) pirmosios apeliacinės tarybos sprendimo byloje R 130/2012-1, susijusio su Bendrijos prekių ženklo „Fleet Data Services“, EM 009931387, registracija.

      Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

      Bendrijos prekių ženklas, su kuriuo susijęs ieškinys: vaizdiniai prekių ženklai, kuriuose yra žodiniai elementai „Truck Data Services“, skirti 9, 12, 35, 36, 37 ir 39 klasių prekėms ir paslaugoms — Bendrijos prekių ženklo paraiška Nr. 9 931 429

      Eksperto sprendimas: atmesti paraišką

      Apeliacinės tarybos sprendimas: atmesti apeliaciją

      Ieškinio pagrindai:

               —

               Reglamento Nr. 207/2009 7 straipsnio 1 dalies c punkto pažeidimas

               —

               Reglamento Nr. 207/2009 7 straipsnio 1 dalies b punkto pažeidimas

               —

               Reglamento Nr. 207/2009 73 straipsnio 2 dalies pažeidimas


title: Byla T-300/04 EasyJet Airline Company Limited 2004 m. liepos 15 d. pareikštas ieškinys Europos Bendrijų Komisijai

text:
               23.10.2004

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 262/39

         EasyJet Airline Company Limited 2004 m. liepos 15 d. pareikštas ieškinys Europos Bendrijų Komisijai
   (Byla T-300/04)
   (2004/C 262/74)
   Bylos kalba: anglų
   2004 m. liepos 15 d. Europos Bendrijų Pirmosios instancijos teisme buvo pareikštas EasyJet Airline Company Limited, įsteigtos Lutone (Jungtinė Karalystė), atstovaujamos solicitor J. Cook ir L. Mills, ieškinys Europos Bendrijų Komisijai
   Pareiškėjas Pirmosios instancijos teismo prašo:

               —

               panaikinti 2004 balandžio 7 d. Komisijos sprendimą procese pagal EB sutarties 81 straipsnį (byla COMP/38.284/D2 Societé Air France/Alitalia Linee Aeree Italiane S.p.A.);

               —

               priteisti iš Komisijos bylinėjimosi išlaidas.

         Teisiniai pagrindai ir pagrindiniai argumentai
   Ginčijamu sprendimu Komisija paskelbė, kad EB sutarties 81 straipsnio 1 dalis netaikoma aviakompanijų Air France ir Alitalia bendradarbiavimo susitarimui, sudarytam laikotarpiui nuo 2001 m. lapkričio 12 d. iki 2001 m. lapkričio 11 d., jei bus laikomasi sprendimo priede numatytų įpareigojimų.
   Pareiškėjas, kuris taip pat yra aviakompanija, prašo panaikinti šį sprendimą. Ji teigia, kad bendradarbiavimo susitarimas yra šalių skrydžių tarp Prancūzijos ir Italijos koncentracija ir turėjo būti vertinama pagal Tarybos reglamentą 4064/89 (1). Ji taip pat teigia, kad Komisija neteisingai nustatė atitinkamas rinkas, nes neatsižvelgė į tai, kad šio susitarimo šalys yra oro uostų paslaugų pirkėjos, o taip pat klaidingai konstatavo, kad du Paryžiaus oro uostai yra vienas kitą pakeičiantys ir kad žemų kainų avialinijos nėra reali alternatyva tarp Prancūzijos ir Italijos skraidantiems laiko paisantiems keleiviams.
   Pareiškėjas taip pat teigia, kad Komisija netinkamai taikė EB sutarties 81 straipsnio 1 dalį, nes neatliko tinkamo potencialios konkurencijos tarp susitarimo šalių įvertinimo ir tiksliai nenustatė, ar susitarimas atitinka 3 dalyje išvardintas keturias sąlygas, o savo išvadas grindė akivaizdžiomis teisės ir faktų vertinimo klaidomis. Jis mano, kad Komisija tinkamai neįvertino priede nurodytų įpareigojimų efektyvumo ir, ar jų pakanka atstatyti konkurenciją. Galiausiai, jis teigia, kad ginčijamame sprendime pateikiami netinkami jo priėmimo motyvai, nes Komisija neįvertino, ar šalys kurioje nors iš rinkų užima dominuojančią poziciją ir ar jų susitarimui taikytinas EB sutarties 82 straipsnis.

      (1)  1989 m. gruodžio 21 d. Tarybos reglamentas (EEB) Nr. 4064/89 dėl koncentracijų tarp įmonių kontrolės (OL L 257/90 p. 13).


title: Byla C-441/17: 2017 m. liepos 20 d. pareikštas ieškinys byloje Europos Komisija/Lenkijos Respublika

text:
               9.10.2017

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 338/9

         2017 m. liepos 20 d. pareikštas ieškinys byloje Europos Komisija/Lenkijos Respublika

   (Byla C-441/17)
   (2017/C 338/10)
   Proceso kalba: lenkų

      Šalys

      Ieškovė: Europos Komisija, atstovaujama C. Hermes ir K. Herrmann

      Atsakovė: Lenkijos Respublika

      Ieškovės reikalavimai

   Ieškovė Teisingumo Teismo prašo pripažinti, kad:

               —

               patvirtinusi miškų tvarkymo plano priedą, susijusį su Bialovežos girios rajonu, ir nepatikrinusi, ar tai neigiamai nepaveiks PLC200004 (Bialovežos giria) Bendrijos svarbos teritorijos ir specialios apsaugos zonos apsaugos vientisumo, Lenkijos Respublika neįvykdė įsipareigojimų pagal 1992 m. gegužės 21 d. Tarybos direktyvos 92/43/EEB dėl natūralių buveinių ir laukinės faunos bei floros apsaugos (1) 6 straipsnio 3 dalį,

               —

               nenustačiusi būtinų apsaugos priemonių, kurios atitiktų į 1992 m. gegužės 21 d. Tarybos direktyvos 92/43/EEB dėl natūralių buveinių ir laukinės faunos bei floros apsaugos I priedą įtrauktų natūralių buveinių tipų ir į II priedą įtrauktų rūšių ir į 2009 m. lapkričio 30 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2009/147/EB dėl laukinių paukščių apsaugos (2) I priedą įtrauktų paukščių rūšių ir šiame priede nenurodytų nuolat aptinkamų migruojančių rūšių, kuriems buvo įsteigta PLC200004 (Bialovežos giria) Bendrijos svarbos teritorija ir specialios apsaugos zona, ekologinius reikalavimus, Lenkijos Respublika pažeidė Direktyvos 92/43 6 straipsnio 1 dalį ir Direktyvos 2009/147 4 straipsnio 1 ir 2 dalis,

               —

               neužtikrinusi griežtos 1992 m. gegužės 21 d. Tarybos direktyvos 92/43/EEB dėl natūralių buveinių ir laukinės faunos bei floros apsaugos IV priede numatytų kietasparnių saprofitų rūšių Cucujus cinnaberinus, Buprestis splendens, Phryganophilus ruficollis ir Pytho kolwensis apsaugos, t. y. neužtikrinusi, kad būtų faktiškai uždrausta juos tyčia žudyti, trikdyti ir pažeisti ar naikinti jų perėjimo vietas Bialovežos girios rajone, Lenkijos Respublika neįvykdė įsipareigojimų pagal Direktyvos 92/43 12 straipsnio 1 dalies a ir d punktus,

               —

               neužtikrinusi 2009 m. lapkričio 30 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2009/147/EB dėl laukinių paukščių apsaugos 1 straipsnyje nurodytų paukščių rūšių, visų pirma Dendrocopos leucotos, Picoides tridactylus, Glaucidium passerinum ir Aegolius funereus, apsaugos t. y. neužtikrinusi, kad šių rūšių paukščiai nebūtų žudomi ar trikdomi jų perėjimo metu ir kad jų lizdai ir kiaušiniai nebūtų tyčia sunaikinti, pažeisti arba pašalinti Bialovežos girios rajone, Lenkijos Respublika neįvykdė įsipareigojimų pagal Direktyvos 2009/147 5 straipsnio b ir d punktus,

               —

               priteisti iš Lenkijos Respublikos bylinėjimosi išlaidas.

      Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

   Atsižvelgdamas į Ips typographus plitimą, 2016 m. kovo 25 d. Lenkijos Respublikos aplinkos apsaugos ministras patvirtino 2012 m. miškų tvarkymo plano priedą, kuriuo leido tris kartus padidinti medienos išgavimą Bialovežos girios rajone, t. y. per 2012–2021 m. laikotarpį padidinti medienos normą nuo 63 471 m3 iki 188 000 m3, ir atlikti aktyvius miškų tvarkymo veiksmus (sanitarinis kirtimas, įveisimas, atželdinimas), leidžiant pašalinti šimtamečius nykstančius arba nunykusius medžius (visų prima egles, kuriose savo buveines turi Ips typographus) zonose, kuriose iki tol nebuvo leidžiama atlikti jokių veiksmų. Šis priedas reiškia „planą“, kaip tai suprantama pagal Direktyvos 92/43 6 straipsnio 3 dalį. PLC200004 Bialovežos girios vientisumą sudaro šie veiksniai: natūralus pobūdis (be žmonių įsikišimo), didelis senų medžių (tarp jų – šimtamečių medžių) skaičius, didelis nunykusių medžių skaičius (griaumedžiai, sausuoliai, nulūžę medžiai), natūraliems miškams būdingų rūšių (Cucujus cinnaberinus, Picoides tridactylus, Dendrocopos leucotos, žvirblinė pelėda, lututė) buvimas. Todėl, Komisijos teigimu, veiksmai, kurių imtasi Bialovežos girios teritorijoje, pažeidžia Direktyvos 92/43 6 straipsnio 3 dalį, nes prieš patvirtindamos minėtą priedą Lenkijos valdžios institucijos nesuteikė garantijų, kad jas priėmus nebus padarytas neigiamas poveikis minėtos teritorijos vientisumui.
   2017 m. vasario 17 d. valstybinių miškų regiono direktoriui priėmus sprendimą Nr. 51 pradėti sausų medžių ir medžių, kuriuose buvo Ips typographus buveinės, išvežimo darbai visuose trijuose rajonuose (Bialoveža, Brovskas, Hainuvka), t. y. maždaug 34 000 ha teritorijoje (PLC200004 Bialovežos giria užima 63 147 ha).
   Komisija nurodo, kad aktyvūs miškų tvarkymo veiksmai 91D0 buveinėje (apželdinti durpynai) ir 91E0 buveinėje (aliuviniai miškai, kuriuose auga gluosniai, tuopos, alksniai ir uosiai) ir šimtametėje girioje 9170 buveinėje ir Dendrocopos leucotos, Picoides tridactylus, žvirblinės pelėdos, lututės, vapsvaėdžio, Ficedula parva, Ficedula albicollis ir Columba oenas buveinėse ir Cujus vermillon, Boros schneideri, Pytho kolwensis, Rhysodes sulcatus ir Buprestis splendens buveinėse, taip pat nunykusių eglių išvežimas ir medžių kirtimas siekiant padidinti išgaunamos medienos kiekį PLC200004 (Bialovežos giria) teritorijoje (taikant 2016 m. kovo 25 d. Lenkijos Respublikos aplinkos apsaugos ministro sprendimą ir 2017 m. vasario 17 d. valstybinių miškų regiono direktoriaus sprendimą Nr. 51) potencialiai kelia pavojų natūralioms buveinėms ir gyvūnų ir paukščių buveinėms, nurodytoms Plan Zadań Ochronnych (saugojimui skirtas planas), taikytiname PLC 200004 (Bialovežos giria) teritorijai; tokie veiksmai trukdo įgyvendinti saugojimui skirtame plane numatytas apsaugos priemones siekiant, kad PLC200004 (Bialovežos giria) teritorija būtų tinkamai apsaugota.
   Be to, Komisija tvirtina, kad minėti aktyvūs miškų tvarkymo veiksmai (vykdomi pagal minėtą priedą), kuriais naikinamos griežtai saugomų kietasparnių saprofitų buveinės, kliudo imtis specifinių ir konkrečių veiksmų, kurie leistų užtikrinti tinkamą kietasparnių saprofitų keturių rūšių (Cucujus cinnaberinus, Buprestis splendens, Phryganophilus ruficollis, Pytho kolwensis), nurodytų Direktyvos 92/43 IV priedo a punkte, apsaugą.
   Galiausiai Komisija nurodo, kad minėti aktyvūs miškų tvarkymo veiksmai (vykdomi pagal minėtą priedą), kuriais naikinamos Dendrocopos leucotos, Picoides tridactylus, Glaucidium passerinum ir Aegolius funereus buveinės, reiškia, kad nesilaikoma pareigos užtikrinti veiksmingą šių paukščių apsaugą, nes jie atliekami neužtikrinant, kad šių paukščių lizdai nebūtų naikinami ir kad jie nebūtų trikdomi.

      (1)  OL L 206,1992, p. 7; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 15 sk., 2 t., p. 102.

      (2)  OL L 20, 2010, p. 7


title: Byla T-92/08 2008 m. vasario 22 d. pareikštas ieškinys byloje Kipro Respublika prieš Komisiją

text:
               7.6.2008

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 142/28

         2008 m. vasario 22 d. pareikštas ieškinys byloje Kipro Respublika prieš Komisiją

   (Byla T-92/08)
   (2008/C 142/51)
   Proceso kalba: graikų
   Šalys

      Ieškovė: Kipro Respublika, atstovaujama P. Kliridis

      Atsakovė: Europos Bendrijų Komisija
   Ieškovės reikalavimai

               —

               Panaikinti pranešimą apie konkursą EuropeAid/126111/C/SER/CY sudaryti sutartį „Technical Assistance to support the ongoing reform of the primary and secondary education sector“, kuris buvo paskelbtas — tik anglų kalba — internete adresu http://ec.europa.eu/europaid/tender/data/ 2007 m. gruodžio 14 d. ar maždaug tokią dieną, ir panaikinti šio pranešimo 5 straipsnį ir 28 straipsnio 2 dalį;

               —

               priteisti iš Europos Bendrijų Komisijos bylinėjimosi išlaidas.

         Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai
   Ieškovė tvirtina, kad ginčijamas pranešimas apie konkursą sudaryti sutartį yra neteisėtas dėl šių priežasčių:

               —

               pirma, paskelbusi šį ginčijamą konkursą sudaryti sutartį Komisija peržengė ir (arba) pažeidė savo sprendimo teisinę bazę, t. y. 2006 m. vasario 27 d. Tarybos reglamentą (EB) Nr. 389/2006, nustatantį finansinės paramos priemonę Kipro turkų bendruomenės ekonominei plėtrai skatinti ir iš dalies keičiantį Reglamentą (EB) Nr. 2667/2000 dėl Europos rekonstrukcijos agentūros (1);

               —

               antra, nagrinėjamas pranešimas prieštarauja ir (arba) yra nesuderinamas su EB 299 straipsniu, pagal jo redakciją, pakeistą Akto dėl Čekijos Respublikos, Estijos Respublikos, Kipro Respublikos, Latvijos Respublikos, Lietuvos Respublikos, Vengrijos Respublikos, Maltos Respublikos, Lenkijos Respublikos, Slovėnijos Respublikos ir Slovakijos Respublikos stojimo sąlygų (2) (toliau — 2003 m. Stojimo aktas) 19 straipsniu, bei su 2003 m. Stojimo akto protokolu Nr. 10 dėl Kipro (3); ir

               —

               trečia, nagrinėjamas pranešimas prieštarauja ir (arba) yra nesuderinamas su pareigomis pagal įpareigojančias tarptautinės teisės nuostatas ir Jungtinių Tautų Saugumo Tarybos rezoliucijas 541 (1983) ir 550 (1984),

               —

               ketvirta, nagrinėjamas pranešimas prieštarauja ir (arba) yra nesuderinamas su EB 10 straipsnyje įtvirtintu Europos Sąjungos ir valstybių narių lojalaus bendradarbiavimo principu ir

               —

               penkta, nagrinėjamas pranešimas nebuvo paskelbtas Oficialiajame leidinyje.

      (1)  OL L 65, p. 5.

      (2)  OL L 236, p. 33.

      (3)  OL L 236, p. 955.


title: Byla T-255/04 2007 m. gegužės 10 d. Pirmosios instancijos teismo sprendimas Negenman prieš Komisiją (Viešoji tarnyba — Pareigūnai — Motinystės atostogos — Laikinojo nedarbingumo atostogos — Tikėtina gimdymo data — Motinystės atostogų pradžia)

text:
               23.6.2007

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 140/19

         2007 m. gegužės 10 d. Pirmosios instancijos teismo sprendimas Negenman prieš Komisiją

   (Byla T-255/04) (1)

   (Viešoji tarnyba - Pareigūnai - Motinystės atostogos - Laikinojo nedarbingumo atostogos - Tikėtina gimdymo data - Motinystės atostogų pradžia)
   (2007/C 140/31)
   Proceso kalba: prancūzų
   Šalys

      Ieškovė: Monique Negenman (Roosendaal, Nyderlandai), atstovaujama advokato L. Vogel

      Atsakovė: Europos Bendrijų Komisija, iš pradžių atstovaujama D. Waelbroeck, vėliau H. Tserepa-Lacombe, padedamo advokato N. Rampal
   Bylos dalykas
   Pirma, prašymas panaikinti Komisijos sprendimą, nustatantį, remiantis Europos bendrijų pareigūnų tarnybos nuostatų 58 straipsniu, motinystės atostogų pradžią ir pabaigą, ir antra, prašymas atlyginti nuostolius su palūkanomis.
   Sprendimo rezoliucinė dalis

               1.

               Panaikinti 2003 m. spalio 23 d. Komisijos sprendimą, nustatantį ieškovės motinystės atostogų pradžią ir pabaigą.

               2.

               Atmesti likusią ieškinio dalį.

               3.

               Komisija padengia bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 228, 2004 9 11.


title: Byla C-355/13: 2013 m. birželio 27 d. Commissione Tributaria Regionale dell'Umbria (Italija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Umbra Packaging srl prieš Agenzia delle Entrate — Direzione Provinciale di Perugia

text:
               7.9.2013

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 260/27

         2013 m. birželio 27 d.Commissione Tributaria Regionale dell'Umbria (Italija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Umbra Packaging srl prieš Agenzia delle Entrate — Direzione Provinciale di Perugia

   (Byla C-355/13)
   2013/C 260/49
   Proceso kalba: italų

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Commissione Tributaria Regionale dell'Umbria

      Šalys pagrindinėje byloje

      Ieškovė: Umbra Packaging srl

      Atsakovė: Agenzia delle Entrate — Direzione Provinciale di Perugia

      Prejudiciniai klausimai

               1.

               Ar 2003 m. Įstatyminio dekreto Nr. 259 160 straipsnis, kuriame numatyta valstybės koncesijos rinkliava, mokėtina pagal 1972 m. Prezidento dekreto Nr. 641 priedo 21 punkte įtvirtintą tarifą, atitinka Direktyvos 20/2002/EB (1) 3 straipsnį, pagal kurį liberalizuotoje ryšių sistemoje administracinės valdžios institucijos netenka kompetencijos vykdyti kontrolę, kuria grindžiamas paslaugų gavėjui taikomas mokestis?

               2.

               Ar 1990 m. ministro dekreto Nr. 33 3 straipsnio 2 dalis, į kurią daroma nuoroda prie 1972 m. Prezidento dekreto Nr. 641, iš dalies pakeisto 1991 m. Dekreto įstatymo Nr. 151 3 straipsniu, pridėtos tarifų lentelės 21 punkte, atitinka laisvos konkurencijos sistemą ir Sutarties 102 straipsnyje įtvirtintą draudimą taikyti nevienodas sąlygas lygiaverčiams sandoriams?

               3.

               Ar skirtingo valstybės koncesijos rinkliavos tarifo nustatymas viešosiomis paslaugomis besinaudojantiems privatiems asmenims ir įmonėms ir jo taikymas tik abonentinėms sutartims, o ne išankstinio mokėjimo paslaugoms, atitinka pagrįstumo ir tinkamumo kriterijus ir nesudaro kliūčių konkurencinės rinkos sukūrimui?

      (1)  2002 m. kovo 7 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2002/20/EB dėl elektroninių ryšių tinklų ir paslaugų leidimo (Leidimų direktyva) (OL L 108, p. 21; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 13 sk., 29 t., p. 337).


title: Byla C-578/11 P: 2011 m. lapkričio 18 d. Deltafina SpA pateiktas apeliacinis skundas dėl 2011 m. rugsėjo 9 d. Bendrojo Teismo (trečioji kolegija) priimto sprendimo byloje T-12/06 Deltafina SpA prieš Komisiją

text:
               28.1.2012

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 25/37

      2011 m. lapkričio 18 d.Deltafina SpA pateiktas apeliacinis skundas dėl 2011 m. rugsėjo 9 d. Bendrojo Teismo (trečioji kolegija) priimto sprendimo byloje T-12/06 Deltafina SpA prieš Komisiją

      (Byla C-578/11 P)
      (2012/C 25/71)
      Proceso kalba: italų

         Šalys

         Apeliantė: Deltafina SpA, atstovaujama advokatų J.-F. Bellis ir F. Di Gianni

         Kita proceso šalis: Europos Komisija

         Apeliantės reikalavimai

                  —

                  Visiškai ar iš dalies panaikinti skundžiamą sprendimą, kiek juo atmestas apeliantės ieškinys.

                  —

                  Visiškai ar iš dalies panaikinti 2005 m. spalio 20 d. Komisijos sprendimą, kiek jis susijęs su apeliante.

                  —

                  Panaikinti arba sumažinti apeliantei skirtą baudą, remiantis savo neribota jurisdikcija pagal SESV 261 straipsnį.

                  —

                  Nepatenkinus pirmesnių reikalavimų, grąžinti bylą Bendrajam Teismui, kad jis priimtų sprendimą, atsižvelgdamas į Teisingumo Teismo teisinius argumentus.

                  —

                  Priteisti iš Komisijos bylinėjimosi šiame teisme ir Bendrajame Teisme išlaidas.

         Apeliacinio skundo pagrindai ir pagrindiniai argumentai

      Apeliacinis skundas pagrįstas keturiais pagrindais.

                  1.

                  Bendrasis Teismas klaidingai nusprendė, kad Deltafina neįvykdė pareigos bendradarbiauti, nepranešusi Komisijai, jog paskelbė su ja bendradarbiaujanti. Atvirkščiai, jis turėjo nuspręsti, ar, atsižvelgiant į 2002 m. kovo 14 d. Komisijos ir Deltafina susitikime pasiektą susitarimą dėl „žaidimo taisyklių“, Komisija galėjo pagrįstai nuspręsti, kad Deltafina neįvykdė pareigos bendradarbiauti, atskleisdama aplinkybę, kad 2002 m. balandžio 4 d. APTI susitikime pateikė imuniteto prašymą.
                  Taip Bendrasis Teismas vietoj šalių apibrėžė ex post Deltafina pareigos bendradarbiauti priemones, nepriėmė sprendimo dėl pagrindinio Deltafina pateikto ieškinio pagrindo ir pažeidė Deltafina teisę į gynybą.

                  2.

                  Bendrasis Teismas tinkamai ir teisingai nenustatė faktinių aplinkybių, nes vietoj to, kad imtųsi savo Procedūros reglamento 65 straipsnyje numatytų tyrimo priemonių, per posėdį, akivaizdžiai pažeisdama procedūros taisykles ir todėl ydingai, nesilaikydama Procedūros reglamento 68–76 straipsniuose išdėstytų garantijų, išklausė dvejų 2002 m. kovo 24 d. susitikimo dėl „žaidimo taisyklių“ dalyvių, ir nepaisė pagrindinių įrodymų rinkimo principų.

                  3.

                  Bendrasis Teismas pažeidė pagrįstos proceso trukmės principą. Procesas Bendrajame Teisme truko per ilgai: jis tęsėsi 5 metus ir 8 mėnesius, o tarp rašytinės proceso dalies ir sprendimo pradėti žodinę proceso dalį praėjo 43 mėnesiai.

                  4.

                  Galiausiai Bendrasis Teismas neteisėtai atsisakė naudodamasis savo turima neribota jurisdikcija priimti sprendimą dėl argumento, kad Deltafina skirta bauda yra neproporcinga ir diskriminacinė, nes Komisija vienodai sumažino baudas Deltafina ir Dimon Italia, nepaisydama to, kad jų indėlis nustatant pažeidimą iš esmės skyrėsi. Teismo praktikoje, susijusioje su byla T-13/03, Nintendo prieš Komisiją, patvirtintas principas, kad Komisija, vertindama įmonių bendradarbiavimą administracinėje procedūroje, kurį reikia lyginti tiek chronologiniu, tiek kokybiniu aspektu, turi laikytis vienodo požiūrio principo.


title: Byla C-268/08 P 2008 m. birželio 24 d. Christos Michail pateiktas apeliacinis skundas dėl 2008 m. balandžio 16 d. Pirmosios instancijos (pirmoji kolegija) teismo priimto sprendimo byloje T-486/04, Michail prieš Komisiją

text:
               30.8.2008

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 223/27

         2008 m. birželio 24 d. Christos Michail pateiktas apeliacinis skundas dėl 2008 m. balandžio 16 d. Pirmosios instancijos (pirmoji kolegija) teismo priimto sprendimo byloje T-486/04, Michail prieš Komisiją

   (Byla C-268/08 P)
   (2008/C 223/42)
   Proceso kalba: prancūzų
   Šalys

      Apeliantas: Christos Michail, atstovaujamas advokato C Meïdanis

      Kita proceso šalis: Europos Bendrijų Komisija
   Apelianto reikalavimai

               —

               pripažinti apeliacinį skundą priimtinu ir pagrįstu;

               —

               prireikus panaikinti 2008 m. balandžio 16 d. Pirmosios instancijos teismo sprendimą byloje T-468/04;

               —

               vadovaujantis teisės normomis nuspręsti dėl bylinėjimosi išlaidų.

         Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai
   Apeliantas savo skundui pagrįsti nurodo tris pagrindus.
   Savo pirmuoju pagrindu C. Michail tvirtina, kad Pirmosios instancijos teismas padarė Bendrijos teisės aiškinimo ir taikymo teisės klaidą ir neįvykdė savo pareigos motyvuoti sprendimus, skundžiamame sprendime nurodydamas, kad Komisija paskatino apeliantą manyti, kad jis buvo psichologinio priekabiavimo auka Pareigūnų nuostatų 12a straipsnio prasme, bet vis tiek atmetė jo ieškinį kaip nepagrįstą.
   Savo antruoju pagrindu apeliantas kaltina Pirmosios instancijos teismą iškraipius jam vertinti pateiktus faktus, būtent, juos nagrinėjant atskirai, o ne bendrame kontekste, ir padarius kelias klaidas teisiškai kvalifikuojant šiuos faktus.
   Savo trečiuoju pagrindu galiausiai apeliantas kritikuoja Pirmosios instancijos teismo sprendimą atmesti kaip nepriimtinus dėl tikslumo trūkumo daugelį pagrindų, kuriais grindžiamas jo ieškinys, be kita ko, susijusių su Pareigūnų nuostatų 21a, 22a ir 22b straipsnių, vienodo požiūrio ir proporcingumo principų pažeidimu. Išskirdamas ieškinį į kelias dalis, Pirmosios instancijos teismas iškraipė jo tikslo ir turinio esmę.


title: Byla T-540/11: 2013 m. rugsėjo 11 d. Bendrojo Teismo nutartis byloje Melkveebedrijf Overenk ir kt. prieš Komisiją (Ieškinys dėl žalos atlyginimo — Mokestis pieno ir pieno produktų sektoriuje — Reglamentas (EB) Nr. 1468/2006 — Akivaizdus nepriimtinumas)

text:
               16.11.2013

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 336/23

         2013 m. rugsėjo 11 d. Bendrojo Teismo nutartis byloje Melkveebedrijf Overenk ir kt. prieš Komisiją

   (Byla T-540/11) (1)

   (Ieškinys dėl žalos atlyginimo - Mokestis pieno ir pieno produktų sektoriuje - Reglamentas (EB) Nr. 1468/2006 - Akivaizdus nepriimtinumas)
   2013/C 336/47
   Proceso kalba: olandų

      Šalys

      Ieškovai: Melkveebedrijf Overenk B.V. (Sint Antonisas, Nyderlandai), Maatschap Veehouderij Kwakernaak (Oosterwolde, Nyderlandai), Mulders Agro V.O.F. (Heerle, Nyderlandai), Melkbedrijf Engelen V.O.F. (Grashoek, Nyderlandai), Melkveebedrijf de Peel B.V. (Astenas, Nyderlandai) ir M. Moonen (Nedervertas, Nyderlandai), atstovaujami advokatų P. Mazel ir A. van Beelen

      Atsakovė: Europos Komisija, atstovaujama Z. Malůšková ir B. Burggraaf

      Dalykas

   Prašymas atlyginti žalą, tariamai padarytą ieškovams 2006 m. spalio 4 d. Komisijos reglamentu (EB) Nr. 1468/2006, iš dalies keičiančiu Reglamentą (EB) Nr. 595/2004, nustatantį išsamias Tarybos reglamento (EB) Nr. 1788/2003, nustatančio mokestį pieno ir pieno produktų sektoriuje, taikymo taisykles (OL L 274, p. 6).

      Rezoliucinė dalis

               1)

               Atmesti ieškinį kaip akivaizdžiai nepriimtiną.

               2)

               Priteisti iš Melkveebedrijf Overenk BV, Maatschap Veehouderij Kwakernaak, Mulders Agro vof, Melkveebedrijf Engelen vof, Melkveebedrijf De Peel BV ir Mathijs Moonen bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 347, 2011 11 26.


title: Byla T-228/08: 2009 m. lapkričio 24 d. Pirmosios instancijos teismo nutartis byloje Szomborg prieš Komisiją (Ieškinys dėl neveikimo — Per nustatytą terminą Komisijos neatliktas mokslinis tyrimas — Teismine tvarka neskundžiamas aktas — Konkrečios sąsajos nebuvimas — Nepriimtinumas)

text:
               30.1.2010

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 24/52

         2009 m. lapkričio 24 d. Pirmosios instancijos teismo nutartis byloje Szomborg prieš Komisiją

   (Byla T-228/08) (1)

   (Ieškinys dėl neveikimo - Per nustatytą terminą Komisijos neatliktas mokslinis tyrimas - Teismine tvarka neskundžiamas aktas - Konkrečios sąsajos nebuvimas - Nepriimtinumas)
   2010/C 24/93
   Proceso kalba: lenkų

      Šalys

      Ieškovas: Grzegorz Szomborg (Jastarnia, Lenkija), atstovaujamas advokato R. Nowosielski

      Atsakovė: Europos Bendrijų Komisija, atstovaujama K. Banks ir A. Szmytkowska

      Dalykas

   Ieškinys dėl neveikimo, kuriuo prašoma pripažinti, kad Komisija neteisėtai per nustatytą terminą neatliko mokslinio tyrimo, nurodyto 2005 m. gruodžio 21 d. Reglamento (EB) Nr. 2187/2005 dėl žuvų išteklių apsaugos techninėmis priemonėmis Baltijos jūroje, Beltų ir Zundo sąsiauriuose, iš dalies keičiančio Reglamentą (EB) Nr. 1434/98 ir panaikinančio Reglamentą (EB) Nr. 88/98 (OL L 349, p. 1), 27 straipsnyje.

      Rezoliucinė dalis

               1.

               Atmesti ieškinį kaip nepriimtiną.

               2.

               Nurodyti Grzegorz Szomborg padengti savo bei Europos Bendrijų Komisijos patirtas bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 209, 2008 8 15.


title: Byla T-273/06 2006 m. rugsėjo 11 d. pareikštas ieškinys byloje ISD Polska ir Industrial Union of Donbass prieš Komisiją

text:
               2.12.2006

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 294/57

         2006 m. rugsėjo 11 d. pareikštas ieškinys byloje ISD Polska ir Industrial Union of Donbass prieš Komisiją
   (Byla T-273/06)
   (2006/C 294/117)
   Proceso kalba: prancūzų
   Šalys

      Ieškovės: ISD Polska sp. z.o.o. (Czestochowa, Lenkija) ir Industrial Union of Donbass Corp. (Donetskas, Ukraina), atstovaujamos advokatų C. Rapin ir E. Van den Haute

      Atsakovė: Europos Bendrijų Komisija
   Ieškovės reikalavimai

               —

               Pripažinti šį ieškinį priimtinu.

               —

               Panaikinti 2005 m. liepos 5 d. Komisijos sprendimo dėl Lenkijos suteiktos pagalbos Huta Czestochowa S. A. (pranešimas Nr. C (2005) 1962), 3 straipsnį.

               —

               Nepatenkinus pagrindinio reikalavimo pripažinti, kad ieškinio pateikimo dieną Lenkija neturi pareigos išieškoti Sprendimo 3 straipsnyje minėtos pagalbos su palūkanomis, ir todėl minėta pagalba ir palūkanos nėra mokėtinos.

               —

               Nepatenkinus pagrindinio reikalavimo panaikinti Sprendimo 3 straipsnio 2 dalies antrąją pastraipą ir perduoti Komisijai palūkanų klausimą naujam sprendimui priimti, kaip nurodyta šio ieškinio A priede ar bet kuriuose Pirmosios instancijos teismo sprendimo motyvuojamosios dalies argumentuose.

               —

               Bet kuriuo atveju priteisti iš Komisijos visas bylinėjimosi išlaidas.

               —

               Jei Pirmosios instancijos teismas nuspręstų, kad nereikia priimti sprendimo, priteisti iš Komisijos bylinėjimosi išlaidas pagal Pirmosios instancijos teismo procedūros reglamento 87straipsnio 6 dalį ir 90 straipsnio a punktą.

         Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai
   Komisija 2005 m. liepos 5 d. Sprendimu C (2005) 1962 galutinis (Valstybės pagalba Nr. C 20/04, buvusi NN 25/04) Komisija tam tikrą pagalbą restruktūrizavimui, kurią Lenkija skyrė Huta Częstochowa S. A., pripažino nesuderinama su bendrąja rinka ir nurodė ją išieškoti. Ieškovė ISD Polska yra pagalbos gavėjos teisių perėmėja ir antrosios ieškovės, Industrial Union of Donbass, visų jos akcijų savininkės, antrinė įmonė. Abi ieškovės yra nurodytos skundžiamame sprendime tarp įmonių, iš kurių solidariai reikalaujama grąžinti su bendrąja rinka nesuderinama pripažintą pagalbą.
   Paremdamos savo ieškinį dėl Sprendimo panaikinimo iš dalies ieškovės nurodo šešis pagrindus.
   Pirmuoju pagrindu jos tvirtina, kad Komisija padarė akivaizdžią tyrimo išvadas apsprendžiančių aplinkybių vertinimo klaidą. Jos tvirtina, kad pardavus pradinio nesuderinamos pagalbos gavėjo turtą, kurį įsigijo ISD Polska (ir Donbass), pradinio pagalbos gavėjo pardavėjui lieka iš minėtos pagalbos gauta nauda, todėl jis ir turi užtikrinti pagalbos grąžinimą. Ieškovės tvirtina, kad šiuo atveju teisingai nustačiusi svarbias aplinkybes, susijusias su Huta Częstochowa S. A. turto pardavimu ISD Polska (ir Donbass), Komisija turėjo nuspręsti, kad perėmus Huta Częstochowa gamybos priemones už rinkos kainą, pagalba pardavėjui jau buvo atlyginta. Todėl, ieškovių teigimu, Komisija pažeidė pareigą rūpestingai ir nešališkai išnagrinėti visas su šia byla susijusias aplinkybes.
   Antrasis ieškovių nurodytas pagrindas yra susijęs su tariamu teisės pateikti pastabas, kuri yra suteikta EB 88 straipsniu ir Reglamento 659/1999 (1) 6 straipsniu, pažeidimu. Jos tvirtina, kad Oficialiajame leidinyje paskelbtas sprendimas pradėti formalią tyrimo procedūrą nenurodė pakankamai aiškiai nei nagrinėjamos pagalbos, nei jos sumos, nors, ieškovių teigimu, Komisija turėjo šią informaciją, o tai neleido joms sužinoti, kurią pagalbą numatyta tirti, ir įvertinti galimybes pateikti savo pastabas.
   Tuo pačiu tariamu neteisėtumu buvo paremtas trečiasis ieškovių nurodytas pagrindas, t. y. teisėtų lūkesčių principo pažeidimas. Jos tvirtina, kad jei sprendimas pradėti tyrimą Donbass būtų leidęs suprasti, kuri pagalba yra procedūros objektas, ši bendrovė būtų galėjusi Komisijai pateikti įrodymus, kaip ISD Polska ir Donbass padarė šiame ieškinyje, kad pagalba buvo suderinama su Bendrijos teise.
   Ketvirtuoju pagrindu ieškovės teigia, kad Komisija pažeidė Stojimo sutarties protokolą Nr. 8 dėl Lenkijos plieno pramonės restruktūrizavimo (2) pažodžiui aiškindama kai kurias jo nuostatas, kurias, ieškovių teigimu, ji turėjo aiškinti atsižvelgdama į jo siekiamus tikslus ir įvertindama jo priėmimo aplinkybes. Šis tariamai klaidingas aiškinimas leido Komisijai sprendimu reikalauti grąžinti valstybės pagalbą, gautą prieš priimant Protokolą Nr. 8, iš bendrovių, kurių nebuvo jo 1 priede, nustatančiame aštuonias įmones gavėjas, kurios, taikant išimtį iš EB 87 ir 88 straipsnių, gali gauti Lenkijos pagalbą. Ieškovės teigia, kad Komisija, veikdama be teisinio pagrindo, buvo nekompetentinga priimti sprendimą dėl kai kurios skundžiamame sprendime numatytos pagalbos, ir todėl pasisavino kitų Bendrijos institucijų kompetenciją rationae temporis.

   Penktasis pagrindas yra susijęs su Reglamento 659/1999 14 straipsnio 1 dalies pažeidimu, nes sprendimas išieškoti pagalbą prieštarauja teisėtų lūkesčių apsaugos, teisinio saugumo ir vienodo požiūrio principams.
   Šeštajame pagrinde ieškovės subsudiariai teigia, kad Komisija, apskaičiuodama palūkanų normą, šiuo atveju taikomą pagalbos išieškojimui, pažeidė Reglamentą 794/2004 (3).

      (1)  1999 m. kovo 22 d. Tarybos reglamentas (EB) Nr. 659/1999, nustatantis išsamias EB Sutarties 93 straipsnio taikymo taisykles, OL L 83, p. 1

      (2)  OL L 236, 2003, p. 948

      (3)  2004 m. balandžio 21 d. Komisijos reglamentas Nr. 794/2004, įgyvendinantis Tarybos reglamentą (EB) Nr. 659/1999, nustatantį išsamias EB sutarties 93 straipsnio taikymo taisykles, OL L 140, p. 1


title: Byla T-290/15: 2016 m. lapkričio 9 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Smarter Travel Media/EUIPO (SMARTER TRAVEL) (Europos Sąjungos prekių ženklas — Vaizdinio Europos Sąjungos prekių ženklo SMARTER TRAVEL paraiška — Absoliutūs atmetimo pagrindai — Apibūdinamasis pobūdis — Skiriamojo požymio nebuvimas — Reglamento (EB) Nr. 207/2009 7 straipsnio 1 dalies b ir c punktai bei 2 dalis — Vienodas požiūris)

text:
               9.1.2017

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 6/35

         2016 m. lapkričio 9 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Smarter Travel Media/EUIPO (SMARTER TRAVEL)

   (Byla T-290/15) (1)

   ((Europos Sąjungos prekių ženklas - Vaizdinio Europos Sąjungos prekių ženklo SMARTER TRAVEL paraiška - Absoliutūs atmetimo pagrindai - Apibūdinamasis pobūdis - Skiriamojo požymio nebuvimas - Reglamento (EB) Nr. 207/2009 7 straipsnio 1 dalies b ir c punktai bei 2 dalis - Vienodas požiūris))
   (2017/C 006/42)
   Proceso kalba: anglų

      Šalys

      Ieškovė: Smarter Travel Media LLC (Bostonas, Masačusetsas, Jungtinės Valstijos), atstovaujama advokato P. Olson

      Atsakovė: Europos Sąjungos intelektinės nuosavybės tarnyba (EUIPO), atstovaujama L. Rampini

      Dalykas

   Ieškinys dėl 2015 m. kovo 20 d. EUIPO antrosios apeliacinės tarybos sprendimo (byla R 1986/2014-2), susijusio su paraiška įregistruoti vaizdinį žymenį SMARTER TRAVEL kaip Europos Sąjungos prekių ženklą.

      Rezoliucinė dalis

               1.

               Atmesti ieškinį.

               2.

               Priteisti iš Smarter Travel Media LLC bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 262, 2015 8 10.


title: Byla C-94/08 2008 m. vasario 29 d. pareikštas ieškinys byloje Europos Bendrijų Komisija prieš Ispanijos Karalystę

text:
               26.4.2008

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 107/20

         2008 m. vasario 29 d. pareikštas ieškinys byloje Europos Bendrijų Komisija prieš Ispanijos Karalystę

   (Byla C-94/08)
   (2008/C 107/32)
   Proceso kalba: ispanų
   Šalys

      Ieškovė: Europos Bendrijų Komisija, atstovaujama G. Rozet ir L. Lozano Palacios

      Atsakovė: Ispanijos Karalystė
   Ieškovės reikalavimai

               —

               Pripažinti, kad savo teisės aktuose ir toliau palikdama galioti Ispanijos pilietybės reikalavimą asmenims, siekiantiems užimti kapitono ir vyresniojo kapitono padėjėjo postus visuose su Ispanijos vėliava plaukiojančiuose prekybiniuose laivuose, kituose nei tie prekybiniai laivai, kurių bendra talpa yra mažesnė nei 100 GT, kurie gabena krovinį ar mažiau nei 100 keleivių ir plaukioja išimtinai tarp uostų ar taškų, esančių zonose, kurių atžvilgiu Ispanija turi suverenitetą, suverenias teises ar jurisdikciją, Ispanijos Karalystė neįvykdė įsipareigojimų pagal Bendrijos teisę, o būtent EB 39 straipsnį.

               —

               Priteisti iš Ispanijos Karalystės bylinėjimosi išlaidas.

         Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai
   Pagal Ispanijos teisės aktus, kapitono ir vyresniojo kapitono padėjėjo postus visuose su Ispanijos vėliava plaukiojančiuose prekybiniuose laivuose, kituose nei tie prekybiniai laivai, kurių bendra talpa bruto tonomis yra mažesnė nei 100 GT, kurie gabena krovinį ar mažiau nei šimtą keleivių ir plaukioja išimtinai tarp uostų ar taškų, esančių zonose, kurių atžvilgiu Ispanija turi suverenitetą, suverenias teises ar jurisdikciją, privalo užimti Ispanijos piliečiai.
   Komisija mano, kad toks bendras reikalavimas, kad minėtus postus turi užimti Ispanijos pilietybę turintys asmenys, pažeidžia EB 39 straipsnį ir jo negalima pateisinti to paties straipsnio 4 dalyje numatyta išimtimi. Komisijos aiškinimas, be kita ko, buvo patvirtintas sprendimu byloje C-405/01 (1), kurioje Teisingumo Teismas nusprendė, kad minėtos išimties taikymo sritis turi būti ribojama tuo, kas būtina atitinkamos valstybės narės bendriesiems interesams apsaugoti ir atitinkamų postų atžvilgiu tokiems interesams negali būti sukeliamas pavojus, jei atitinkamas teises, įgyvendinant pagal viešąją teisę suteiktus įgaliojimus, tik kartkartėmis ir tik išimtiniais atvejais įgyvendina kitų valstybių narių piliečiai. Ispanijos Karalystė nepakeitė teisės aktų taip, kaip rekomendavo Komisija, nors savo atsakyme į pagrįstą nuomonę ji įsipareigojo atlikti būtinus pakeitimus.

      (1)  2003 m. rugsėjo 30 d. Sprendimas Colegio de Oficiales de la Marina Mercante Española (Rink. p. I-10391).


title: Byla C-433/07 2008 m. sausio 24 d. Teisingumo Teismo pirmininko nutartis byloje Europos Bendrijų Komisija prieš Portugalijos Respubliką

text:
               29.3.2008

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 79/24

         2008 m. sausio 24 d. Teisingumo Teismo pirmininko nutartis byloje Europos Bendrijų Komisija prieš Portugalijos Respubliką

   (Byla C-433/07) (1)

   (2008/C 79/45)

      Proceso kalba: portugalų

   Teisingumo Teismo pirmininkas nutartimi nurodė išbraukti bylą iš registro.

      (1)  OL C 269, 2007 11 10.


title: Byla C-219/11: 2012 m. lapkričio 22 d. Teisingumo Teismo (trečioji kolegija) sprendimas byloje ( Bundesgerichtshof (Vokietija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Brain Products GmbH prieš BioSemi VOF, Antonius Pieter Kuiper, Robert Jan Gerard Honsbeek, Alexander Coenraad Metting van Rijn (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą — Medicinos prietaisai — Direktyva 93/42/EEB — Taikymo sritis — „Medicinos prietaiso“ sąvokos aiškinimas — Gaminys, parduodamas naudoti ne pagal medicininę paskirtį — Fiziologinio proceso tyrimas — Laisvas prekių judėjimas)

text:
               26.1.2013

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 26/7

         2012 m. lapkričio 22 d. Teisingumo Teismo (trečioji kolegija) sprendimas byloje (Bundesgerichtshof (Vokietija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Brain Products GmbH prieš BioSemi VOF, Antonius Pieter Kuiper, Robert Jan Gerard Honsbeek, Alexander Coenraad Metting van Rijn

   (Byla C-219/11) (1)

   (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą - Medicinos prietaisai - Direktyva 93/42/EEB - Taikymo sritis - „Medicinos prietaiso“ sąvokos aiškinimas - Gaminys, parduodamas naudoti ne pagal medicininę paskirtį - Fiziologinio proceso tyrimas - Laisvas prekių judėjimas)
   2013/C 26/13
   Proceso kalba: vokiečių

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Bundesgerichtshof

      Šalys pagrindinėje byloje

      Ieškovė: Brain Products GmbH

      Atsakovai: BioSemi VOF, Antonius Pieter Kuiper, Robert Jan Gerard Honsbeek, Alexander Coenraad Metting van Rijn

      Dalykas

   Prašymas priimti prejudicinį sprendimą — Bundesgerichtshof — 1993 m. birželio 14 d. Tarybos direktyvos 93/42/EEB dėl medicinos prietaisų (OL L 169, p. 1; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 13 sk., 12 t., p. 82), iš dalies pakeistos 2007 m. rugsėjo 5 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2007/47/EB (OL L 247, p. 21) 1 straipsnio 2 dalies a punkto trečios įtraukos aiškinimas– Sąvokos „medicinos prietaisas“ aiškinimas — Direktyvos taikymas gaminiui, kuris skirtas žmogaus fiziologiniam procesui tirti ir parduodamas naudoti ne pagal medicininę paskirtį

      Rezoliucinė dalis

   1993 m. birželio 14 d. Tarybos direktyvos 93/42/EEB dėl medicinos prietaisų, iš dalies pakeistos 2007 m. rugsėjo 5 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2007/47/EB, 1 straipsnio 2 dalies a punkto trečia įtrauka turi būti aiškinama taip, kad „medicinos prietaiso“ sąvoka apima gaminį, kurį gamintojas numatė naudoti žmogaus fiziologiniam procesui tirti, tik jei jis yra medicininės paskirties.

      (1)  OL C 232, 2011 8 6.


title: Byla C-78/06 2006 m. gruodžio 7 d. Teisingumo Teismo (penktoji kolegija) sprendimas Europos Bendrijų Komisija prieš Liuksemburgo Didžiąją Hercogystę (Valstybės įsipareigojimų neįvykdymas — Direktyva 2002/49/EB — Aplinkos triukšmo įvertinimas ir valdymas — Neįgyvendinimas per nustatytą terminą)

text:
               30.12.2006

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 331/19

         2006 m. gruodžio 7 d. Teisingumo Teismo (penktoji kolegija) sprendimas Europos Bendrijų Komisija prieš Liuksemburgo Didžiąją Hercogystę

   (Byla C-78/06) (1)

   (Valstybės įsipareigojimų neįvykdymas - Direktyva 2002/49/EB - Aplinkos triukšmo įvertinimas ir valdymas - Neįgyvendinimas per nustatytą terminą)
   (2006/C 331/33)
   Proceso kalba: prancūzų
   Šalys

      Ieškovė: Europos Bendrijų Komisija., atstovaujama A. Alcover San Pedro ir F. Simonetti

      Atsakovė: Liuksemburgo Didžioji Hercogystė, atstovaujama S. Schreiner
   Dalykas
   Valstybės įsipareigojimų neįvykdymas — 2002 m. birželio 25 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvą 2002/49/EB dėl aplinkos triukšmo įvertinimo ir valdymo (OL L 189, p. 12) įgyvendinančių nuostatų nepriėmimas per nustatytą terminą
   Rezoliucinė dalis

               1.

               Per nustatytą terminą nepriimdama įstatymų ir kitų teisės aktų, būtinų įgyvendinti 2002 m. birželio 25 d. Europos Parlemento ir Tarybos direktyvą 2002/49/EB dėl aplinkos triukšmo įvertinimo ir valdymo ir bet kuriuo atveju nepateikusi jų Komisijai, Liuksemburgo Didžioji Hercogystė neįvykdė įsipareigojimų pagal šią direktyvą.

               2.

               Priteisti iš Liuksemburgo Didžiosios Hercogystės bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 74, 2006 3 25.


title: Byla C-486/07 2008 m. gruodžio 11 d. Teisingumo Teismo (penktoji kolegija) sprendimas byloje ( Corte suprema di cassazione (Italija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Agenzia per le Erogazioni in Agricoltura (AGEA) prieš Consorzio Agrario di Ravenna Soc. Coop. arl (Bendras rinkų organizavimas — Grūdai — Kukurūzai — Kainų nustatymas — Taikytinas kainos sumažinimas)

text:
               7.2.2009

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 32/9

         2008 m. gruodžio 11 d. Teisingumo Teismo (penktoji kolegija) sprendimas byloje (Corte suprema di cassazione (Italija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Agenzia per le Erogazioni in Agricoltura (AGEA) prieš Consorzio Agrario di Ravenna Soc. Coop. arl

   (Byla C-486/07) (1)

   (Bendras rinkų organizavimas - Grūdai - Kukurūzai - Kainų nustatymas - Taikytinas kainos sumažinimas)
   (2009/C 32/14)
   Proceso kalba: italų
   Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas
   Corte suprema di cassazione
   Šalys pagrindinėje byloje
   Ieškovė: Agenzia per le Erogazioni in Agricoltura (AGEA)
   Atsakovė: Consorzio Agrario di Ravenna Soc. Coop. arl
   Dalykas
   Prašymas priimti prejudicinį sprendimą — Corte suprema di cassazione (Italija) — 1992 m. birželio 30 d. Tarybos reglamento (EEB) Nr. 1766/92 dėl bendro grūdų rinkos organizavimo (OL L 181, 1992, p. 21; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 3 sk., 12 t., p. 327) 4 ir 5 straipsnių, 1992 m. kovo 19 d. Komisijos reglamento (EEB) Nr. 689/92, nustatančio intervencinių agentūrų vykdomo grūdų perėmimo tvarką (OL L 74, 1992, p. 18), 4a straipsnio ir 1993 m. liepos 28 d. Komisijos reglamento (EEB) Nr. 2131/93, nustatančio intervencinių agentūrų turimų grūdų pardavimo tvarką ir sąlygas (OL L 191, 1993, p. 76; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 3 sk., 14 t., p. 363), 13 straipsnio išaiškinimas — Kainos sumažinimas dėl standartinei kokybei nustatytą kiekį viršijančio drėgnumo kiekio — Taikymas kukurūzų pardavimui.
   Rezoliucinė dalis
   1993 m. liepos 28 d. Komisijos reglamento (EEB) Nr. 2131/93, nustatančio intervencinių agentūrų turimų grūdų pardavimo tvarką ir sąlygas, 13 straipsnio 1 dalis ir 1992 m. kovo 19 d. Komisijos reglamento (EEB) Nr. 689/92, nustatančio intervencinių agentūrų vykdomo grūdų perėmimo tvarką, iš dalies pakeisto 1992 m. rugpjūčio 27 d. Komisijos reglamentu (EEB) Nr. 2486/92, 4a straipsnis turi būti aiškinami taip, kad, parduodant intervencinių agentūrų laikomus kukurūzus konkurso tvarka, kietiesiems kviečiams Reglamento Nr. 689/92, iš dalies pakeisto Reglamentu Nr. 2486/92, II priedo II lentelėje numatytas kainos sumažinimas pagal drėgnumo kiekį netaikomas.

      (1)  OL C 22, 2008 1 26.


title: Byla C-62/09: 2009 m. vasario 13 d. High Court of Justice (England & Wales), Queen's Bench Division (Administrative Court) (Jungtinė Karalystė) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Association of the British Pharmaceutical Industry prieš Medicines and Healthcare Products Regulatory Agency

text:
               18.4.2009

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 90/15

         2009 m. vasario 13 d. High Court of Justice (England & Wales), Queen's Bench Division (Administrative Court) (Jungtinė Karalystė) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Association of the British Pharmaceutical Industry prieš Medicines and Healthcare Products Regulatory Agency
   (Byla C-62/09)
   2009/C 90/24
   Proceso kalba: anglų

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      High Court of Justice (England & Wales), Queen's Bench Division (Administrative Court)

      Šalys pagrindinėje byloje

      Pareiškėja: Association of the British Pharmaceutical Industry

      Atsakovė: Medicines and Healthcare Products Regulatory Agency

      Prejudicinis klausimas

   Ar Direktyvos 2001/83/EB (1) 94 straipsnio 1 dalis draudžia viešajai institucijai, esančiai nacionalinės viešosios sveikatos priežiūros tarnybos dalimi, bandant sumažinti savo bendrąsias išlaidas vaistams patvirtinti schemą, pagal kurią siūlomas finansinis skatinimas gydytojų kabinetams (kurie savo ruožtu gali suteikti finansinę naudą vaistus skiriantiems gydytojams) už tai, kad šie skirtų konkretų nurodytą vaistą, įrašytą į vaistų skyrimo skatinimo schemą, kuris arba:

               a)

               skiriasi nuo vaisto, kurį anksčiau gydytojas buvo skyręs pacientui; arba

               b)

               skiriasi nuo vaisto, kuris priešingu atveju galėjo būti skirtas pacientui, jei nebūtų vaistų skyrimo skatinimo schemos,

         kai toks kitas skiriamas vaistas priklauso tai pačiai vaistų, naudojamų konkrečiam paciento susirgimui gydyti, terapinei klasei?

      (1)  2001 m. lapkričio 6 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2001/83/EB dėl Bendrijos kodekso, reglamentuojančio žmonėms skirtus vaistus (OL L 311, p. 67; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 13 sk., 27 t., p. 69).


title: Byla T-605/13: 2013 m. lapkričio 21 d. pareikštas ieškinys byloje Alma — The Soul of Italian Wine prieš VRDT — Miguel Torres (SOTTO IL SOLE ITALIANO SOTTO il SOLE)

text:
               25.1.2014

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 24/32

         2013 m. lapkričio 21 d. pareikštas ieškinys byloje Alma — The Soul of Italian Wine prieš VRDT — Miguel Torres (SOTTO IL SOLE ITALIANO SOTTO il SOLE)
   (Byla T-605/13)
   2014/C 24/59
   Kalba, kuria surašytas ieškinys: anglų

      Šalys

      Ieškovė: Alma — The Soul of Italian Wine LLLP (Bal Harbor, Jungtinės Valstijos), atstovaujama advokato F. Terrano

      Atsakovė: Vidaus rinkos derinimo tarnyba (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui)

      Kita procedūros Apeliacinėje taryboje šalis: Miguel Torres, SA (Vilafranka del Penedesas, Ispanija)

      Reikalavimai

   Ieškovė Bendrojo Teismo prašo:

               —

               panaikinti 2013 m. rugsėjo 10 d. Vidaus rinkos derinimo tarnybos (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui) antrosios apeliacinės tarybos sprendimą byloje R 18/2013-2,

               —

               priteisti iš atsakovės bylinėjimosi išlaidas.

      Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

      Bendrijos prekių ženklo paraišką pateikęs asmuo: ieškovė.

      Prašomas įregistruoti Bendrijos prekių ženklas: vaizdinis prekių ženklas, kuriame yra žodiniai elementai „SOTTO IL SOLE ITALIANO SOTTO il SOLE“ — Bendrijos prekių ženklo paraiška Nr. 9 784 539.

      Prekių ženklo ar žymens, kuriuo remtasi per protesto procedūrą, savininkė: kita procedūros Apeliacinėje taryboje šalis.

      Prekių ženklas ar žymuo, kuriuo remiamasi: Bendrijos prekių ženklai Nr. 462 523, 6 373 971 ir Ispanijos prekių ženklai Nr. 152 231, 715 524, 2 796 505.

      Protestų skyriaus sprendimas: visiškai patenkinti protestą.

      Apeliacinės tarybos sprendimas: atmesti apeliaciją ir visą Bendrijos prekių ženklo paraišką.

      Ieškinio pagrindai: Reglamento dėl Bendrijos prekių ženklo 8 straipsnio 1 dalies b punkto ir 5 dalies pažeidimas.


title: Byla C-9/07 2007 m. sausio 16 d. pareikštas ieškinys byloje Europos Bendrijų Komisija prieš Prancūzijos Respubliką

text:
               24.3.2007

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 69/6

         2007 m. sausio 16 d. pareikštas ieškinys byloje Europos Bendrijų Komisija prieš Prancūzijos Respubliką

   (Byla C-9/07)
   (2007/C 69/11)
   Proceso kalba: prancūzų
   Šalys

      Ieškovė: Europos Bendrijų Komisija, atstovaujama J. Enegren, G. Rozet

      Atsakovė: Prancūzijos Respublika
   Ieškovės reikalavimai

               —

               Pripažinti, kad nepriėmusi 2002 m. rugsėjo 23 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvą 2002/74/EB, iš dalies keičiančią Tarybos direktyvą 80/987/EEB dėl valstybių narių įstatymų, susijusių su darbuotojų apsauga jų darbdaviui tapus nemokiam, suderinimo (1), įgyvendinančių įstatymų ir kitų teisės aktų arba bet kuriuo atveju nepateikusi jų Komisijai, Prancūzijos Respublika neįvykdė įsipareigojimų pagal šios direktyvos 2 straipsnį.

               —

               Priteisti iš Prancūzijos Respublikos bylinėjimosi išlaidas.

         Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai
   Terminas perkelti Direktyvą 2002/74/EB baigėsi 2005 m. spalio 8 dieną.

      (1)  OL L 270, p. 10.