title: Byla C-629/11 P: 2012 m. spalio 4 d. Teisingumo Teismo (septintoji kolegija) sprendimas byloje Evropaïki Dynamiki — Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE prieš Europos Komisiją (Apeliacinis skundas — Viešojo pirkimo sutarties sudarymas su Komisija — Pasiūlymo atmetimas — Pareiga motyvuoti — Reglamentas (EB, Euratomas) Nr. 1605/2002 — 100 straipsnio 2 dalis — Atsakymo į prašymą suteikti informaciją pateikimo terminas — Reglamentas (EB, Euratomas) Nr. 2342/2002 — 149 straipsnio 2 dalis)

text:
               24.11.2012

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 366/16

         2012 m. spalio 4 d. Teisingumo Teismo (septintoji kolegija) sprendimas byloje Evropaïki Dynamiki — Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE prieš Europos Komisiją

   (Byla C-629/11 P) (1)

   (Apeliacinis skundas - Viešojo pirkimo sutarties sudarymas su Komisija - Pasiūlymo atmetimas - Pareiga motyvuoti - Reglamentas (EB, Euratomas) Nr. 1605/2002 - 100 straipsnio 2 dalis - Atsakymo į prašymą suteikti informaciją pateikimo terminas - Reglamentas (EB, Euratomas) Nr. 2342/2002 - 149 straipsnio 2 dalis)
   2012/C 366/27
   Proceso kalba: anglų

      Šalys

      Apeliantė: Evropaïki Dynamiki — Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE, atstovaujama dikigoros N. Korogiannakis

      Kita proceso šalis: Europos Komisija, atstovaujama D. Calciu ir S. Delaude, padedamų advocaat P. Wytinck

      Dalykas

   Apeliacinis skundas, pateiktas dėl 2011 m. rugsėjo 20 d. Bendrojo Teismo (antrosios kolegijos) sprendimo byloje Evropaïki Dynamiki prieš Komisiją (T-298/09), kuriuo atmestas ieškinys, kuriuo prašoma panaikinti 2009 m. gegužės 12 d. Komisijos sprendimą atmesti apeliantės pasiūlymą, pateiktą konkursui EAC/01/2008 dėl išorinių mokymo programų paslaugų teikimo (EPISEP) (OL 2008/S 158-212752), bei sprendimą sudaryti sutartį su kitu konkurso dalyviu ir prašymas atlyginti žalą — Finansinio reglamento 93 straipsnio 1 dalies f punktas — Pasiūlymų galiojimo laikotarpis — Deliktinė atsakomybė.

      Rezoliucinė dalis

               1.

               Atmesti apeliacinį skundą.

               2.

               Evropaïki Dynamiki — Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE padengia bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 49, 2012 2 18.


title: Byla T-284/11: 2011 m. birželio 7 d. pareikštas ieškinys byloje Metropolis Inmobiliarias y Restauraciones prieš VRDT — MIP Metro (METROINVEST)

text:
               6.8.2011

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 232/35

         2011 m. birželio 7 d. pareikštas ieškinys byloje Metropolis Inmobiliarias y Restauraciones prieš VRDT — MIP Metro (METROINVEST)

   (Byla T-284/11)
   2011/C 232/61
   Kalba, kuria surašytas ieškinys: anglų

      Šalys

      Ieškovė: Metropolis Inmobiliarias y Restauraciones, SL (Barselona, Ispanija), atstovaujama advokato J. Carbonell Callicó

      Atsakovė: Vidaus rinkos derinimo tarnyba (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui)

      Kita procedūros Apeliacinėje taryboje šalis: MIP Metro Group Intellectual Property GmbH & Co. KG (Diuseldorfas, Vokietija)

      Reikalavimai

               —

               Pakeisti 2011 m. kovo 17 d. Vidaus rinkos derinimo tarnybos (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui) Pirmosios apeliacinės tarybos sprendimą byloje R 954/2010-1, ir patenkinti Bendrijos prekių ženklo registracijos paraišką dėl žodinio žymens „METROINVEST“;

               —

               subsidiariai, ir tik tuo atveju, jei ankstesnis reikalavimas būtų atmestas, panaikinti 2011 m. kovo 17 d. Vidaus rinkos derinimo tarnybos (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui) Pirmosios apeliacinės tarybos sprendimą byloje R 954/2010-1;

               —

               priteisti iš atsakovo ir kitos procedūros Apeliacinėje taryboje šalies padengti bylinėjimosi išlaidas.

      Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

      Bendrijos prekių ženklo paraišką pateikęs asmuo: ieškovė

      Prašomas įregistruoti Bendrijos prekių ženklas: žodinis žymuo METROINVEST 36 klasės paslaugoms — Bendrijos prekių ženklo paraiškos Nr. 7112113

      Prekių ženklo ar žymens, kuriuo remtasi per protesto procedūrą, savininkė: kita procedūros Apeliacinėje taryboje šalis

      Prekių ženklas ar žymuo, kuriuo remiamasi: Mėlynos ir geltonos spalvų vaizdinio prekių ženklo METRO Vokietijos prekių ženklo registracijos paraiška Nr. 30348717 1–45 klasės prekėms ir paslaugoms; geltonos spalvos vaizdinio Bendrijos prekių ženklo METRO registracijos paraiška Nr. 779116 1–42 klasės prekėms ir paslaugoms

      Protestų skyriaus sprendimas: patenkinti protestą

      Apeliacinės tarybos sprendimas: atmesti apeliaciją

      Ieškinio pagrindai: Žmogaus teisių ir pagrindinių laisvių apsaugos konvencijos 6 straipsnio, susijusio su teise į teisingą bylos nagrinėjimą, ir 14 straipsnio, susijusio su diskriminacijos uždraudimu, ir bendrojo Bendrijos vienodo požiūrio principo pažeidimas. Apeliacinės tarybos padarytas Tarybos reglamento Nr. 207/2009 8 straipsnio 1 dalies b punkto pažeidimas, nes nebuvo supainiojimo pavojaus tarp minėtų dviejų prieštaringų prekių ženklų.


title: Byla C-463/10 P: 2010 m. rugsėjo 27 d. pateiktas Deutsche Post AG apeliacinis skundas dėl 2010 m. liepos 14 d. Bendrojo Teismo (pirmoji kolegija) nutarties byloje Deutsche Post AG prieš Europos Komisiją (T-570/08)

text:
               4.12.2010

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 328/17

         2010 m. rugsėjo 27 d. pateiktas Deutsche Post AG apeliacinis skundas dėl 2010 m. liepos 14 d. Bendrojo Teismo (pirmoji kolegija) nutarties byloje Deutsche Post AG prieš Europos Komisiją (T-570/08)
   (Byla C-463/10 P)
   ()
   2010/C 328/32
   Proceso kalba: vokiečių

      Šalys

      Apeliantė: Deutsche Post AG, atstovaujama advokatų J. Sedemund ir T. Lübbig

      Kita proceso šalis: Europos Komisija

      Apeliantės reikalavimai

   Apeliantė prašo:

               1.

               panaikinti visą skundžiamą 2010 m. liepos 14 d. Bendrojo Teismo (pirmoji kolegija) nutartį byloje T-570/08;

               2.

               atmesti Komisijos Bendrajame Teisme pareikštą prieštaravimą dėl nepriimtinumo;

               3.

               panaikinti 2008 m. spalio 30 d. Europos Komisijos sprendimą dėl „įpareigojimo pateikti informaciją“ pagal Reglamento (EB) Nr. 659/1999 10 straipsnio 3 dalį byloje „Valstybės pagalba C 36/2007 — Vokietija; valstybės pagalba Deutsche Post AG“;

               4)

               priteisti iš Komisijos bylinėjimosi išlaidas.

      Apeliacinio skundo pagrindai ir pagrindiniai argumentai

   Šio apeliacinio skundo dalykas yra Bendrojo Teismo nutartis, kuria šis teismas kaip nepriimtiną atmetė apeliantės ieškinį dėl Vokietijos Federacinei Respublikai skirto 2008 m. spalio 30 d. Europos Komisijos įpareigojimo pateikti informaciją byloje dėl valstybės pagalbos skyrimo apeliantei.
   Šiame apeliaciniame skunde pagrindinis klausimas yra tai, ar ir esant kokioms sąlygoms galima ginčyti Komisijos pagal Reglamento (EB) Nr. 659/1999 10 straipsnio 3 dalį priimtą sprendimą dėl įpareigojimo pateikti informaciją. Apeliantės manymu, ieškinys dėl sprendimo, kuriuo buvo įpareigota pateikti tik jos turimą informaciją, yra priimtinas, jeigu ji išreiškia abejones dėl Reglamento (EB) Nr. 659/1999 10 straipsnio 3 dalyje įtvirtintų procesinių reikalavimų laikymosi ir įpareigotos pateikti informacijos reikalingumo.
   Tačiau Bendrasis Teismas tokio ieškinio priimtinumą paneigė iš esmės remdamasis argumentu, kad sprendimas dėl įpareigojimo pateikti informaciją neturi teisinių pasekmių. Jo teigimu, tai yra tik tarpinė priemonė, skirta parengti galutinį sprendimą.
   Apeliantė pateikia penkis apeliacinio skundo pagrindus:

               1.

               Skundžiamoje nutartyje Bendrasis Teismas neatsižvelgė į tai, kad sprendimą dėl įpareigojimo pateikti informaciją, kuris yra privalomas Sąjungos teisės aktas, gali peržiūrėti Europos teismai. Remiantis Reglamento (EB) Nr. 659/1999 10 straipsnio 3 dalimi, siejant ją su SESV 288 straipsnio 4 dalimi, ir ESS 4 straipsnio 3 dalyje įtvirtintu lojalaus bendradarbiavimo principu, valstybė narė oficialiai įpareigojama pateikti reikalaujamą informaciją. Kadangi valstybė narė privalo vykdyti sprendimą, pareiga pateikti informaciją tiesiogiai perkeliama apeliantei, kuri (vienintelė) turi reikalaujamą informaciją.

               2.

               Be to, Bendrasis Teismas neatsižvelgė į tai, kad jei valstybė narė ir tiesiogiai susijusi įmonė privalėtų pateikti bet kokią Komisijos pagal Reglamento (EB) Nr. 659/1999 10 straipsnio 3 dalį pareikalautą informaciją, ir būtent neatsižvelgiant į tai, ar apskritai buvo laikytasi 10 straipsnio 3 dalyje įtvirtintų procesinių reikalavimų ir ar pareikalauta informacija turi kokį nors ryšį su nagrinėjamos valstybės pagalbos patikrinimo tikslu, tai būtų nesuderinama su Sąjungos teisėje įtvirtintu teisinės apsaugos užtikrinimu.

               3.

               Neatsižvelgęs į tai, kad sprendimas dėl įpareigojimo pateikti informaciją tiesioginį poveikį valstybės narės ir atitinkamos įmonės teisinei padėčiai turi ir dėl to, jog Reglamento (EB) Nr. 659/1999 13 straipsnio 1 dalies trečiu sakiniu įpareigojimo pateikti informaciją nevykdymo atveju Komisijai suteikiama teisė sprendimą dėl galimos valstybės pagalbos priimti remiantis turima informacija, Bendrasis Teismas klaidingai išaiškino Reglamento (EB) Nr. 659/1999 10 straipsnio 3 dalį ir 13 straipsnio 1 dalies trečią sakinį. Iš to išplaukiantis Komisijos įrodinėjimo naštos palengvinimas lemia žymų atitinkamos įmonės, kuri, siekdama apginti savo teises, faktiškai yra priversta pateikti prašomą informaciją, procesinės padėties pabloginimą.

               4.

               Bendrasis Teismas teisės klaidą padarė ir dėl to, kad sprendimo dėl įpareigojimo pateikti informaciją teisines pasekmes paneigė pateikdamas argumentą, jog tai yra tik tarpinė priemonė, skirta parengti galutinį sprendimą. Šiuo atveju Bendrasis Teismas neatsižvelgė į tai, kad ši aplinkybė neatmeta apskundimo galimybės, jeigu vadinama tarpinė priemonė — kokia yra pagal Reglamento (EB) Nr. 659/1999 10 straipsnio 3 dalį priimtas sprendimas — pati savaime turi neigiamų teisinių pasekmių.

               5.

               Galiausiai Bendrasis Teismas neatsižvelgė į tai, kad nagrinėjant ieškinį dėl procesą užbaigiančio sprendimo į priimant sprendimą dėl įpareigojimo pateikti informaciją Komisijos padarytus teisės pažeidimus negali būti pakankamai atsižvelgiama, visų pirma dėl to, kad tuomet negalima remtis faktinių aplinkybių neišsamumu. Be to, laikinas neteisėto įpareigojimo pateikti informaciją vykdymas atitinkamai įmonei — kaip yra šiuo atveju — gali būti susijęs su didelėmis laiko ir finansinėmis sąnaudomis.


title: Byla C-449/15: 2015 m. rugpjūčio 20 d. Consiglio di Stato (Italija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Regione autonoma della Sardegna/Comune di Portoscuso

text:
               16.11.2015

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 381/16

         2015 m. rugpjūčio 20 d.Consiglio di Stato (Italija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Regione autonoma della Sardegna/Comune di Portoscuso

   (Byla C-449/15)
   (2015/C 381/19)
   Proceso kalba: italų

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Consiglio di Stato

      Šalys pagrindinėje byloje

      Ieškovas: Regione autonoma della Sardegna

      Atsakovė: Comune di Portoscuso

      Prejudicinis klausimas

   Ar SESV 49, 56 ir 106 straipsniuose įtvirtinti įsisteigimo laisvės, nediskriminavimo ir konkurencijos apsaugos principai ir juos apimantis protingumo principas draudžia nacionalinės teisės normą, kuria dėl vieno paskui kitą priimtų teisės aktų pakartotinai pratęsiamas jūrų, ežerų ir upių teritorijose esančio didelės ekonominės svarbos turto koncesijų terminas, kurio trukmė įstatymu pratęsiama bent jau vienuolikai metų, dėl to tas pats koncesininkas išsaugo išimtinę teisę verslo tikslais naudotis turtu, nepaisant to, kad pasibaigė šiam koncesininkui anksčiau suteiktos koncesijos terminas, ir visi suinteresuotieji ūkio subjektai netenka bet kokios galimybės įgyti teisę naudotis šiuo turtu po viešojo konkurso?


title: Byla T-466/10: 2010 m. rugsėjo 27 d. pareikštas ieškinys byloje Hannigan prieš Komisiją

text:
               4.12.2010

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 328/47

         2010 m. rugsėjo 27 d. pareikštas ieškinys byloje Hannigan prieš Komisiją

   (Byla T-466/10)
   ()
   2010/C 328/75
   Proceso kalba: anglų

      Šalys

      Ieškovas: Eugene Hannigan (Kilibegsas, Airija), atstovaujamas SC A. Collins, baristerio N. Travers ir solisitoriaus D. Barry

      Atsakovė: Europos Komisija

      Ieškovo reikalavimai

               —

               Panaikinti 2010 m. liepos 13 d. Komisijos sprendimą (pranešta Airijai dokumentu C(2010) 4754), kuriuo atmestas prašymas padidinti naujo žvejybos laivo Niamh Eoghan saugumo pajėgumus ir kuriuo pakeistas su šiuo prašymu susijęs sprendimas, įtrauktas į 2003 m. balandžio 4 d. Komisijos sprendimą Nr. 2003/245/EB, susijusį su Komisijos gautais prašymais nustatyti didesnius IV daugiametės orientavimo programos tikslus siekiant pagerinti ilgesnių kaip dvylikos metrų ilgio laivų saugą, navigaciją jūroje, higieną, produktų kokybę ir darbo sąlygas (OL L 90, p. 48), kuris, kiek jis susijęs su ieškovu, buvo panaikintas 2006 m. birželio 13 d. Bendrojo Teismo sprendimu sujungtose bylose T-218/03–T-240/03 Boyle ir kiti prieš Komisiją (Rink. p. II-1699); ir

               —

               priteisti iš atsakovės bylinėjimosi išlaidas.

      Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

   Šiuo ieškiniu ieškovas, remdamasis SESV 263 straipsniu, prašo panaikinti 2010 m. liepos 13 d. Komisijos sprendimą (pranešta Airijai dokumentu C(2010) 4754), kuriuo atmestas prašymas padidinti naujo žvejybos laivo Niamh Eoghan saugumo pajėgumus ir kuriuo buvo pakeistas su šiuo prašymu susijęs sprendimas, įtrauktas į 2003 m. balandžio 4 d. Komisijos sprendimą Nr. 2003/245/EB, susijusį su Komisijos gautais prašymais nustatyti didesnius IV daugiametės orientavimo programos tikslus siekiant pagerinti ilgesnių kaip dvylikos metrų ilgio laivų saugą, navigaciją jūroje, higieną, produktų kokybę ir darbo sąlygas (OL L 90, p. 48), kuris, kiek jis susijęs su ieškovu, buvo panaikintas 2006 m. birželio 13 d. Bendrojo Teismo sprendimu sujungtose bylose T-218/03–T-240/03 Boyle ir kiti prieš Komisiją (Rink. p. II-1699).
   Grįsdamas savo ieškinį, ieškovas nurodo šiuos pagrindus:

               Pirmiausia, ieškovas nurodo, kad atsakovė veikė neturėdama tam teisinio pagrindo. 1997 m. birželio 26 d. Tarybos sprendimo Nr. 97/413/EB dėl Bendrijos žuvininkystės sektoriaus restruktūrizavimo tikslų ir išsamių taisyklių laikotarpiu nuo 1997 m. sausio 1 d. iki 2001 m. gruodžio 31 d., siekiant pasiekti pusiausvyrą tausojančiu pagrindu tarp išteklių ir jų naudojimo (OL L 175, p. 27) 4 straipsnio 2 dalis išlieka kaip tinkamas ginčijamo sprendimo teisinis pagrindas, ir dėl to Komisija neturėjo teisinio pagrindo priimti sprendimą ad hoc.

               Antra, ieškovas tvirtina, kad Komisija pažeidė esminį procedūros reikalavimą. Ieškovas pareiškia, kad pagal Tarybos sprendimą Nr. 97/413/EB ginčijamas sprendimas turėjo būti priimtas taikant Vadybos komiteto procedūrą, o Komisija, pasirinkusi priimti sprendimą ad hoc, veikė pažeisdama esminį procedūros reikalavimą.

               Trečia, ieškovas tvirtina, kad netinkamai interpretavusi Tarybos sprendimo Nr. 97/413/EB 4 straipsnio 2 dalį, Komisija peržengė savo įgaliojimus remdamasi nesusijusiais kriterijais ir nekreipdama dėmesio į sąvoką „žvejybinės pastangos“, numatytą Tarybos sprendime Nr. 97/413/EB ir Bendrijos žuvininkystės teisės aktuose, kurie galiojo tuo metu, kai ieškovas 2001 m. gruodžio mėnesį pateikė prašymą dėl su saugumu susijusio laivo talpos padidinimo.

               Be to, nurodoma, kad ginčijamame sprendime yra tam tikrų akivaizdžių ieškovo prašymo dėl su saugumu susijusio laivo talpos padidinimo vertinimo klaidų. Ieškovas tvirtina, kad Komisijos sprendimas, kuriuo ieškovo prašymas atmestas dėl to, kad naudojant laivą Niamh Eoghan kaip keleto mažesnių laivų pajėgumų pakaitalą nepadidėjo Airijos laivyno kompleksinio segmento bendrasis pajėgumas, kai šis laivas buvo užregistruotas, yra nepagrįstas.

               Galiausiai, ieškovas pareiškia, kad Komisija pažeidė teisę į gerą administravimą. Komisijos atsisakymas išnagrinėti jo prašymą iš esmės yra jos pareigų pagal Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijos 41 straipsnį ir ypač ieškovo teisės į pagal Tarybos sprendimo Nr. 97/413/EB 4 straipsnio 2 dalį pateikto prašymo sąžiningą įvertinimą per protingą terminą pažeidimas.


title: Byla F-150/12: 2012 m. gruodžio 13 d. pareikštas ieškinys byloje ZZ prieš Parlamentą

text:
               25.5.2013

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 147/36

         2012 m. gruodžio 13 d. pareikštas ieškinys byloje ZZ prieš Parlamentą

   (Byla F-150/12)
   2013/C 147/70
   Proceso kalba: vokiečių

      Šalys

      Ieškovas: ZZ, atstovaujamas advokato G. Maximini

      Atsakovas: Europos Parlamentas

      Ginčo dalykas bei aprašymas

   Prašymas panaikinti atsakovo sprendimą atsisakyti ieškovui išmokėti dalį persikėlimo išmokos ir atlyginti tam tikras kelionės išlaidas.

      Reikalavimai

   Ieškovas prašo:

               —

               panaikinti 2012 m. kovo 29 d. atsakovo sprendimą tiek, kiek atsakovas atsisakė išmokėti ieškovui antrąją persikėlimo išmokos dalį pagal Pareigūnų tarnybos nuostatų VII priedo 6 straipsnį ir, remiantis to paties priedo 7 straipsniu, atlyginti jam visas kelionės išlaidas;

               —

               įpareigoti atsakovą sumokėti ieškovui antrąją persikėlimo išmokos dalį, atitinkančią dar vieną mėnesio atlyginimą, ir visas jo, jo sutuoktinės ir kartu su juo gyvenančio sūnaus, turinčio sunkų invalidumą, kelionės išlaidas iki jo kilmės vietos dėl galutinio jo tarnybos baigimo;

               —

               įpareigoti atsakovą padengti su procesu susijusias išlaidas ir visas būtinas ieškovo patirtas išlaidas.


title: Byla C-180/05  2006 m. balandžio 27 d.  Teisingumo Teismo (šeštoji kolegija) sprendimas  Europos Bendrijų Komisija prieš Liuksemburgo Didžiąją Hercogystę  (Valstybės įsipareigojimų neįvykdymas — Direktyva 92/100/EEB — Teisės, gretutinės autorių teisėms, intelektinės nuosavybės srityje — Viešos panaudos teisės — Neperkėlimas per nustatytą terminą)

text:
               17.6.2006

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 143/20

         2006 m. balandžio 27 d. Teisingumo Teismo (šeštoji kolegija) sprendimas Europos Bendrijų Komisija prieš Liuksemburgo Didžiąją Hercogystę

   (Byla C-180/05) (1)

   (Valstybės įsipareigojimų neįvykdymas - Direktyva 92/100/EEB - Teisės, gretutinės autorių teisėms, intelektinės nuosavybės srityje - Viešos panaudos teisės - Neperkėlimas per nustatytą terminą)
   (2006/C 143/35)
   Proceso kalba: prancūzų
   Šalys

      Ieškovė: Europos Bendrijų Komisija, atstovaujama W. Wils

      Atsakovė: Liuksemburgo Didžioji Hercogystė, atstovaujama S. Schreiner
   Dalykas
   Valstybės įsipareigojimų neįvykdymas — 1992 m. lapkričio 19 d. Tarybos direktyvos 92/100/EEB dėl nuomos ir panaudos teisių bei tam tikrų teisių, gretutinių autorių teisėms, intelektinės nuosavybės srityje (OL L 346, p. 61) 1 ir 5 straipsnių pažeidimas
   Rezoliucinė dalis

               1.

               Netaikiusi su viešos panaudos teise susijusių nuostatų, numatytų 1992 m. lapkričio 19 d. Tarybos direktyva 92/100/EEB dėl nuomos ir panaudos teisių bei tam tikrų teisių, gretutinių autorių teisėms, intelektinės nuosavybės srityje, Liuksemburgo Didžioji Hercogystė neįvykdė įsipareigojimų pagal šios direktyvos 1 ir 5 straipsnius.

               2.

               Priteisti iš Liuksemburgo Didžiosios Hercogystės bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 171, 2005 7 9.


title: Byla C-369/14: 2014 m. liepos 31 d. Landgericht Köln (Vokietija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Sommer Antriebs- und Funktechnik GmbH/Rademacher Geräte-Elektronik GmbH & Co. KG

text:
               8.12.2014

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 439/15

         2014 m. liepos 31 d. Landgericht Köln (Vokietija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Sommer Antriebs- und Funktechnik GmbH/Rademacher Geräte-Elektronik GmbH & Co. KG
   (Byla C-369/14)
   (2014/C 439/22)
   Proceso kalba: vokiečių

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Landgericht Köln

      Šalys pagrindinėje byloje

      Ieškovė: Sommer Antriebs- und Funktechnik GmbH

      Atsakovė: Rademacher Geräte-Elektronik GmbH & Co. KG

      Prejudiciniai klausimai

               1)

               Ar 2003 m. sausio 27 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2002/96/EB (1) dėl elektros ir elektroninės įrangos atliekų 2 straipsnio 1 dalį, 3 straipsnio a punktą ir IA ir IB priedus ir (arba) 2012 m. liepos 4 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2012/19/ES (2) dėl elektros ir elektroninės įrangos atliekų 2 straipsnio 1 dalies a punktą, 3 straipsnio 1 dalies a punktą, taip pat I ir II priedus reikia aiškinti taip, kad apytiksliai nuo 220 V iki 240 V elektros įtampa varoma (garažo) vartų automatika, įmontuotina kartu su (garažo) vartais į pastato įrangą, patenka į elektros ir elektroninės įrangos sąvoką, pirmiausia į elektrinių ir elektroninių įrankių sąvoką?

               2)

               Jeigu atsakymas į pirmąjį klausimą būtų teigiamas:
               Ar Direktyvos 2002/96/EB IA priedo 6 punktą ir IB priedo 6 punktą ir (arba) Direktyvos 2012/19/ES 3 straipsnio 1 dalies b punktą, I priedo 6 punktą, II priedo 6 punktą reikia aiškinti taip, kad pirmame klausime nurodyta (garažo vartų) automatika turi būti laikoma stambių stacionarių pramoninių prietaisų sudedamąją dalimi, kaip tai suprantama pagal nurodytas nuostatas?

               3)

               Jeigu atsakymas į pirmąjį klausimą būtų teigiamas, o į antrąjį klausimą – neigiamas:
               Direktyvos 2002/96/EB 2 straipsnio 1 dalį ir (arba) Direktyvos 2012/19/ES 2 straipsnio 3 dalies b punktą reikia aiškinti taip, kad pirmame klausime nurodyta (garažo vartų) automatika turi būti laikoma priklausančia kitos rūšies įrangai, kuriai atitinkama direktyva nėra taikoma?

      (1)  2003 m. sausio 27 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2002/96/EB dėl elektros ir elektroninės įrangos atliekų (OL L 37, p. 24; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 15 sk., 7 t., p. 359).

      (2)  2012 m. liepos 4 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2012/19/ES dėl elektros ir elektroninės įrangos atliekų (OL L 197, p. 38).


title: Byla C-263/14: 2014 m. gegužės 28 d. pareikštas ieškinys byloje Europos Parlamentas/Europos Sąjungos Taryba

text:
               21.7.2014

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 235/11

         2014 m. gegužės 28 d. pareikštas ieškinys byloje Europos Parlamentas/Europos Sąjungos Taryba

   (Byla C-263/14)
   2014/C 235/16
   Proceso kalba: anglų

      Šalys

      Ieškovas: Europos Parlamentas, atstovaujamas R. Passos, A. Caiola, M. Allik

      Atsakovė: Europos Sąjungos Taryba

      Ieškovo reikalavimai

               —

               panaikinti 2014 m. kovo 10 d. Tarybos sprendimą 2014/198/BUSP dėl Europos Sąjungos ir Tanzanijos Jungtinės Respublikos susitarimo dėl piratavimu įtariamų asmenų ir konfiskuoto susijusio turto perdavimo iš Europos Sąjungos vadovaujamų karinių jūrų pajėgų Tanzanijos Jungtinei Respublikai sąlygų pasirašymo ir sudarymo (1),

               —

               nurodyti palikti galioti 2014 m. kovo 10 d. Tarybos sprendimo 2014/198/BUSP padarinius tol, kol jis bus pakeistas,

               —

               priteisti iš Europos Sąjungos Tarybos bylinėjimosi išlaidas.

      Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

   Europos Parlamentas mano, kad 2014 m. kovo 10 d. Tarybos sprendimas 2014/198/BUSP dėl Europos Sąjungos ir Tanzanijos Jungtinės Respublikos susitarimo dėl piratavimu įtariamų asmenų ir konfiskuoto susijusio turto perdavimo iš Europos Sąjungos vadovaujamų karinių jūrų pajėgų Tanzanijos Jungtinei Respublikai sąlygų pasirašymo ir sudarymo negalioja, nes nėra išimtinai susijęs su bendra užsienio ir saugumo politika, kaip tai aiškiai numatyta SESV 218 straipsnio 6 dalyje.
   Europos Parlamentas mano, kad Europos Sąjungos ir Tanzanijos Respublikos susitarimas taip pat susijęs su teisminiu bendradarbiavimu baudžiamosiose bylose ir policijos bendradarbiavimu, taigi apima sritis, kurioms taikoma įprasta teisėkūros procedūra.
   Todėl šis susitarimas turėjo būti sudarytas remiantis ESS 37 straipsnio ir SESV 82 ir 87 straipsnių materialiniais teisiniais pagrindais, pagal SESV 218 straipsnio 6 dalies a punktą gavus Europos Parlamento pritarimą.
   Dėl šios priežasties nepasirinkusi tinkamo susitarimo sudarymo teisinio pagrindo Taryba pažeidė Sutartis.
   Be to, Europos Parlamentas mano, kad Taryba pažeidė SESV 218 straipsnio 10 dalį, nes išsamiai ir nedelsdama neinformavo Parlamento visais derybų dėl susitarimo ir jo pasirašymo etapais.
   Jeigu Teisingumo Teismas panaikintų ginčijamą sprendimą, Europos Parlamentas vis tiek siūlo Teisingumo Teismui įgyvendinti savo diskreciją, remiantis SESV 264 straipsnio antra pastraipa paliekant galioti ginčijamo sprendimo padarinius tol, kol šis sprendimas bus pakeistas.

      (1)  OL L 108, p. 1


title: Byla C-385/06 2006 m. rugsėjo 18 d. Raad van State (Nyderlandai) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Sociaal Economische Samenwerking West-Brabant prieš Algemene Directive voor de Arbeisdsvoorziening

text:
               16.12.2006

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 310/3

         2006 m. rugsėjo 18 d.Raad van State (Nyderlandai) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Sociaal Economische Samenwerking West-Brabant prieš Algemene Directive voor de Arbeisdsvoorziening

   (Byla C-385/06)
   (2006/C 310/05)
   Proceso kalba: olandų
   Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Raad van State (Nyderlandai)
   Šalys pagrindinėje byloje
   Ieškovė: Sociaal Economische Samenwerking West-Brabant
   Atsakovė: Algemene Directive voor de Arbeisdsvoorziening
   Prejudiciniai klausimai

               1.

                           a)

                           Ar valstybė narė arba jos institucija gali kildinti savo kompetenciją tiesiogiai iš reglamento, nesant teisinio pagrindo nacionalinėje teisėje?

                           b)

                           Jei taip, ar 1988 m. gruodžio 19 d. Reglamento Nr. 4253/88 (1), nustatančio nuostatas dėl Reglamento (EEB) Nr. 2052/88, koordinuojančio įvairių struktūrinių fondų veiklą tarpusavyje, taip pat su Europos investicijų banko operacijomis ir kitais esamais finansiniais instrumentais, įgyvendinimo, iš dalies pakeisto 1993 m. liepos 20 d. Tarybos reglamentu Nr. 2082/93 (toliau — Koordinavimo reglamentas), 23 straipsnio 1 dalis, remiantis dotacijų dydžio nustatymu, suteikia įgaliojimus reikalauti grąžinti nepagrįstai išmokėtas dotacijas, nes Koordinavimo reglamento 23 straipsnis nustato tokią pareigą valstybėms narėms, jei kalbama apie pažeidimus arba aplaidumą šio straipsnio prasme?

               2.

               Jei ne, ar vadovaujantis EB 10 straipsniu kartu su EB 249 straipsniu tokia nacionalinės teisės nuostata kaip Algemene wet bestuursrecht (Bendrasis administravimo įstatymas) 4:49 straipsnio 1 dalis, kuria remiantis institucija gali atšaukti nustatytas dotacijas arba pakeisti jas naudos gavėjo nenaudai, jei a) yra faktinių aplinkybių ar sąlygų, apie kurias ji negalėjo žinoti nustatydama dotacijų dydį ir kurioms esant būtų buvusios nustatytos mažesnės dotacijos nei numatytos sprendime dėl dotacijų skyrimo, b) dotacijos buvo nustatytos neteisėtai ir naudos gavėjas žinojo arba turėjo apie tai žinoti, arba c) nustačius dotacijas, naudos gavėjas neįvykdė su jomis susijusių sąlygų, reikalauja reglamentą atitinkančio aiškinimo?

               3.

               Jei taip, ar tokį aiškinimą riboja bendrieji Bendrijos teisės principai, visų pirma teisinio tikrumo ir teisėtų lūkesčių principai?

               4.

               Jei į trečią klausimą turėtų būti atsakyta teigiamai, dėl šio apribojimo kyla toks klausimas: Ar Algemene wet bestuursrecht 4:49 straipsnio 1 dalį pagrindžiantys nacionaliniai teisinio tikrumo ir teisėtų lūkesčių principai gali siekti toliau nei bendrieji Bendrijos teisės principai, visų pirma teisinio tikrumo ir teisėtų lūkesčių principai, į kuriuos būtina atsižvelgti taikant Koordinavimo reglamentą?

               5.

               Ar, atsižvelgiant į EB 10 straipsnį, taikant Bendrijos teisės teisinio tikrumo ir teisėtų lūkesčių principus svarbu, kad naudos gavėjas yra viešas juridinis asmuo?

               6.

               Ar, remiantis Koordinavimo reglamento 23 straipsnio 1 dalimi, turi būti atšauktas sprendimas dėl dotacijų dydžio nustatymo ir pareikalauta grąžinti išmokėtas sumas, jei paaiškėja, kad valstybė narė jau grąžino neteisėtai suteiktą dotaciją Europos socialiniam fondui arba bent jau yra priėmusi atitinkamą tai numatantį teisės aktą, jeigu pagal Koordinavimo reglamento 23 straipsnio 1 dalį arba pagal atsižvelgiant į reglamentą išaiškintą Algemene wet bestuursrecht 4:49 straipsnio 1 dalį turi būti atšauktas sprendimas dėl dotacijų dydžio nustatymo ir pareikalauta grąžinti jau išmokėtas sumas?

               7.

               Ar tuo atveju, jei Koordinavimo reglamento 23 straipsnio 1 dalis nenumato atšaukimo ar reikalavimo grąžinti pareigos, Bendrijos teisėje yra kitų nuostatų kaip, pavyzdžiui, 1995 m. gruodžio 18 d. Reglamento Nr. 2988/95 (2) dėl Europos Bendrijų finansinių interesų apsaugos (OL L 312, p. 1) 4 straipsnio 1 dalis, kuriomis remiantis valstybė narė būtų tiesiogiai arba pagal reglamentą atitinkantį Algemene wet bestuursrecht 4:49 straipsnio 1 dalies išaiškinimą įpareigota atšaukti ir pareikalauti grąžinti tokias pažeidžiant Bendrijos teisę suteiktas dotacijas, kurios nagrinėjamos šioje byloje?

      (1)  OL L 374, p. 1.

      (2)  OL L 312, p. 1.


title: Byla C-37/16: 2016 m. Naczelny Sąd Administracyjny (Lenkija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Minister Finansów/Stowarzyszenie Artystów Wykonawców Utworów Muzycznych i Słowno-Muzycznych SAWP z siedzibą w Warszawie (SAWP)

text:
               25.4.2016

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 145/17

         2016 m. Naczelny Sąd Administracyjny (Lenkija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Minister Finansów/Stowarzyszenie Artystów Wykonawców Utworów Muzycznych i Słowno-Muzycznych SAWP z siedzibą w Warszawie (SAWP)
   (Byla C-37/16)
   (2016/C 145/22)
   Proceso kalba: lenkų

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Naczelny Sąd Administracyjny

      Šalys pagrindinėje byloje

      Pareiškėjas: Minister Finansów

      Atsakovė: Stowarzyszenie Artystów Wykonawców Utworów Muzycznych i Słowno-Muzycznych SAWP z siedzibą w Warszawie (SAWP)

      Prejudiciniai klausimai

               1.

               Ar autoriai, atlikėjai ir kiti teisių turėtojai teikia paslaugą, kaip tai suprantama pagal 2006 m. lapkričio 28 d. Tarybos direktyvos 2006/112/EB dėl pridėtinės vertės mokesčio bendros sistemos (1) 24 straipsnio 1 punktą ir 25 straipsnio a punktą, magnetofonų ir kitų panašių įrenginių bei tuščių laikmenų gamintojams ir importuotojams, iš kurių kolektyvinio administravimo organizacijos jų naudai, bet savo vardu renka rinkliavas už šios įrangos ir laikmenų pardavimą?

               2.

               Jeigu į pirmąjį klausimą būtų atsakyta teigiamai, ar kolektyvinio administravimo organizacijos, rinkdamos rinkliavą už gamintojų ir importuotojų parduodamą įrangą ir laikmenas, veikia kaip 2006 m. lapkričio 28 d. Tarybos direktyvos 2006/112/EB dėl pridėtinės vertės mokesčio bendros sistemos 28 straipsnyje nurodyti apmokestinamieji asmenys, privalantys išrašyti dėl šių veiksmų sąskaitas faktūras, kaip tai suprantama pagal šios direktyvos 220 straipsnio 1 dalies 1 punktą, magnetofonų ir kitų panašių įrenginių bei tuščių laikmenų gamintojams ir importuotojams, nurodant nuo minėtų rinkliavų mokėtiną PVM, o kai surinktos rinkliavos perskirstomos autoriams, atlikėjams ir kitiems teisių turėtojams, šie fiksuoja rinkliavų gavimą sąskaitoje faktūroje su PVM, išrašytoje rinkliavas renkančiai kolektyvinio administravimo organizacijai?

      (1)  OL L 347, p. 1.


title: Byla T-340/05  2005 m. rugsėjo 13 d.  pareikštas ieškinys byloje  Adler Modemärkte prieš VRDT

text:
               26.11.2005

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 296/28

         2005 m. rugsėjo 13 d. pareikštas ieškinys byloje Adler Modemärkte prieš VRDT

   (Byla T-340/05)
   (2005/C 296/61)
   Kalba, kuria surašytas ieškinys: anglų
   Šalys

      Ieškovė: Adler Modemärkte GmbH (Haibach, Vokietija), atstovaujama advokato R. Kaase

      Atsakovė: Vidaus rinkos derinimo tarnyba (prekių ženklams ir dizainams)

      Kita procedūros Apeliacinėje taryboje šalis: BVM S.p.A. (Bolonija, Italija)
   Ieškovės reikalavimai

               —

               panaikinti 2005 m. gegužės 23 d. VRDT ketvirtosios apeliacinės tarybos sprendimą byloje R 434/2003-4 tuo pagrindu, kad jis yra nesuderinamas su Reglamento Nr. 40/94 8 straipsnio 1 dalies b punktu;

               —

               priteisti iš atsakovės bylinėjimosi išlaidas.

         Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

      Bendrijos prekių ženklo paraišką pateikęs asmuo: Ieškovė

      Prašomas įregistruoti Bendrijos prekių ženklas: Žodinis prekių ženklas „Eagle“ 3, 18 ir 25 klasėms priskiriamoms prekėms - paraiška Nr. 1 595 909
   Ženklo ar žymens, kuriuo remiamasi protesto procedūroje, savininkas: BVM S.p.A.

      Ženklas ar žymuo, kuriuo remiamasi protesto procedūroje: Nacionalinis ir tarptautinis figūrinis ir žodinis prekių ženklas „Blue Eagle“ 3, 18 ir 25 klasėms priskiriamoms prekėms

      Protestų skyriaus sprendimas: Patenkinti protestą dėl visų ginčijamų prekių

      Apeliacinės tarybos sprendimas: Atmesti apeliaciją

      Ieškinio pagrindai: Tarybos reglamento Nr. 40/94 8 straipsnio 1 dalies b punkto pažeidimas, kadangi nėra jokios galimybės supainioti prekių ženklus, dėl kurių kilo ginčas. Abiejų prekių ženklų daromas bendras įspūdis yra iš esmės skirtingas ir elementas „eagle“ nėra dominuojantis prekių ženklo, kuriuo remiamasi protesto procedūroje, elementas.


title: Byla C-371/15: 2015 m. liepos 13 d. Tribunal Supremo (Ispanija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Cepsa Quimica, S.A./Administración del Estado

text:
               21.9.2015

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 311/39

         2015 m. liepos 13 d.Tribunal Supremo (Ispanija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Cepsa Quimica, S.A./Administración del Estado

   (Byla C-371/15)
   (2015/C 311/43)
   Proceso kalba: ispanų

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Tribunal Supremo

      Šalys pagrindinėje byloje

      Ieškovė: Cepsa Quimica, S.A.

      Atsakovė: Administración del Estado

      Prejudiciniai klausimai

               1.

               Ar Sprendimas [2013/448/ES] (1) prieštarauja SESV 296 straipsnio ir Europos Sąjungos Pagrindinių teisių chartijos (2) 41 straipsnio nuostatoms, kiek tai susiję su tuo, kad pataisos koeficientas buvo nustatytas taikant mechanizmą, pagal kurį, pažeidžiant pareigą motyvuoti, aptariamų įrenginių savininkams neleidžiama susipažinti su duomenimis, skaičiavimais ir kriterijais, į kuriuos buvo atsižvelgta jį nustatant?

               2.

               Ar tai, kaip Sprendime 2013/448/ES įtvirtinti ir nustatyti Direktyvos 2003/87/EB (3) 10a straipsnio 5 dalyje ir Sprendimo 2011/278/ES (4) 15 straipsnyje nurodyti pramonės emisijų viršutinė riba ir įvairiems sektoriams taikomas pataisos koeficientas, pažeidžia tos 2003 m. direktyvos 10a straipsnio 1 dalį ir 23 straipsnio 3 dalį dėl aplinkybės, kad Sprendimas 2013/448/ES buvo parengtas nesilaikant reguliavimo procedūros su tikrinimu, kuri nustatyta Sprendime 1999/468/EB (5)?

               3.

               Ar atsižvelgiant į tai, kad Sprendimu 2013/448/ES ir (arba) Sprendimo 2011/278/ES 15 straipsniu sukuriama neatitiktis tarp:

                           —

                           Direktyvos 2003/87/EB 10a straipsnio 5 dalies a ir b punktais reglamentuojamo skaičiavimo pagrindo, į kurį neįtrauktos emisijos iš minėtos direktyvos I priede nurodytų įrenginių, kuriuose gaminant elektros energiją deginamos išmetamosios dujos ir termofikacijos būdu gaminama šiluma, ir

                           —

                           tos pačios direktyvos 10a straipsnio 1 ir 4 dalyse nustatytų kriterijų, kuriais vadovaujantis skirstomi nemokami apyvartiniai taršos leidimai ir į kuriuos tokios emisijos įtrauktos:

                                       a)

                                       Sprendimu 2013/448/ES ir (arba) Sprendimo 2011/278/ES 15 straipsniu, kuriuose nustatyta, kad emisijos dėl išmetamųjų dujų deginimo ar dėl šilumos gamybos šios direktyvos I priede išvardytuose elektros energiją gaminančiuose įrenginiuose bet kuriuo atveju laikomos emisijomis iš „elektros energijos gamybos įrenginių“, kai reikia nustatyti didžiausias pramonės emisijos ribas ir dėl to jos turi būti neįtrauktos į šį skaičiavimą, pažeidžiama Direktyvos 2003/87/EB 10 straipsnio 5 dalis, aiškinama atsižvelgiant į 3 straipsnio u punktą ir minėto 10a straipsnio 1 dalies trečios pastraipos pabaigą?

                                       b)

                                       Jeigu atsakymas į ankstesnį klausimą būtų neigiamas, ar Sprendimu 2013/448/ES ir (arba) Sprendimo 2011/278/ES 15 straipsniu, kiek pagal šiuos teisės aktus į Direktyvos 2003/87/EB 10 straipsnio 5 dalimi reglamentuojamą didžiausios pramonės emisijos ribos apskaičiavimo pagrindą neįtrauktos emisijos dėl šios direktyvos I priede išvardytuose įrenginiuose, kuriems gali būti skirti nemokami apyvartiniai taršos leidimai pagal tos pačios direktyvos 10a straipsnio 1–4 dalis, gaminamos elektros energijos deginant išmetamąsias dujas ir dėl termofikacijos būdu gaunamos šilumos, pažeidžiama minėta Direktyvos 2003/87/EB 10 straipsnio 5 dalis ir (arba) tos direktyvos tikslai?

               4.

               Ar Komisijos sprendimas 2013/448/ES ir, jei taikoma, jo įgyvendinimo Sprendimas 2011/278/ES prieštarauja Direktyvos 10a straipsnio 12 daliai dėl to, kad minėtais teisės aktais įvairiems sektoriams taikomo pataisos koeficiento taikymas išplečiamas sektoriams, apibrėžtiems Sprendime 2010/2/ES (6) (dabar – Sprendimas 2014/746/ES (7)), nes jiems būdinga didelė anglies dioksido nutekėjimo rizika, o dėl to sumažėja skiriamų nemokamų apyvartinių taršos leidimų skaičius?

               5.

               Ar Sprendimu 2013/448/ES pažeidžiama Direktyvos 2003/87/EB 10a straipsnio 5 dalis dėl to, kad Europos Komisija, norėdama apibrėžti patikrintus duomenis apie 2005–2007 m. laikotarpio emisijas, apie kurias kalbama minėtos dalies a ir b punktuose:

                           a)

                           neatsižvelgė į emisijas, kurios nebuvo įtrauktos į Bendrijos nepriklausomą sandorių žurnalą, net jeigu tai buvo emisijos, kurias nagrinėjamu laikotarpiu nebuvo būtina registruoti?

                           b)

                           kiek įmanoma ekstrapoliavo reikšmingus emisijų kiekius remdamasi patikrintais vėlesnių nei 2008 m. metų duomenimis ir taikė 1,74 % koeficientą atvirkštine tvarka?

                           c)

                           neatsižvelgė į visas emisijas iš įrenginių, kurie buvo uždaryti iki 2011 m. birželio 30 d?

      (1)  2013 m. rugsėjo 5 d. Komisijos sprendimas 2013/448/ES dėl nacionalinių įgyvendinimo priemonių, susijusių su nemokamų šiltnamio efektą sukeliančių dujų apyvartinių taršos leidimų suteikimu pereinamuoju laikotarpiu laikantis Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2003/87/EB 11 straipsnio 3 dalies (OL L 240, p. 27).

      (2)  OL C 364, 2000, p. 1.

      (3)  2003 m. spalio 13 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2003/87/EB, nustatanti šiltnamio efektą sukeliančių dujų emisijos leidimų sistemą Bendrijoje ir iš dalies keičianti Tarybos direktyvą 96/61/EB (OL L 275, p. 32; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 15 sk., 7 t., p. 631).

      (4)  2011 m. balandžio 27 d. Komisijos sprendimas 2011/278/ES, kuriuo nustatomos suderinto nemokamo apyvartinių taršos leidimų suteikimo pagal Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2003/87/EB 10a straipsnį pereinamojo laikotarpio Sąjungos taisyklės (OL L 130, p. 1).

      (5)  1999 m. birželio 28 d. Tarybos sprendimas 1999/468/EB, nustatantis Komisijos naudojimosi jai suteiktais įgyvendinimo įgaliojimais tvarką (OL L 184, p. 23; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 1 sk., 3 t., p. 124).

      (6)  2009 m. gruodžio 24 d. Komisijos sprendimas 2010/2/ES, kuriuo pagal Europos Parlamento ir Tarybos direktyvą 2003/87/EB nustatomas sektorių ir jų pošakių, kuriems būdinga didelė anglies dioksido nutekėjimo rizika, sąrašas (OL L 1, p. 10).

      (7)  OL L 308, p. 114.


title: Byla C-494/14: 2014 m. lapkričio 6 d. tribunal de première instance de Bruxelles (Belgija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Europos Sąjunga, atstovaujama Komisijos/Axa Belgium SA

text:
               2.2.2015

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 34/8

         2014 m. lapkričio 6 d.tribunal de première instance de Bruxelles (Belgija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Europos Sąjunga, atstovaujama Komisijos/Axa Belgium SA

   (Byla C-494/14)
   (2015/C 034/07)
   Proceso kalba: prancūzų

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Tribunal de première instance de Bruxelles

      Šalys pagrindinėje byloje

      Apeliantė: Europos Sąjunga, atstovaujama Komisijos

      Kita apeliacinio proceso šalis: Axa Belgium SA

      Prejudiciniai klausimai

               1.

               Ar Europos Sąjungos pareigūnų tarnybos nuostatų 85 a straipsnyje vartojama sąvoka „[už žalą atsakingi] tretieji asmenys“ turi būti aiškinama kaip savarankiška Sąjungos teisės sąvoka ar reikia atsižvelgti kaip ji aiškinama nacionalinėje teisėje?

               2.

               Jeigu ją reikia aiškinti savarankiškai, ar ji apima bet kurį asmenį, kuris atsakingas už mirtį, netyčinį sužalojimą ar ligą, ar vis dėlto tik asmenį, kuris buvo patrauktas atsakomybėn dėl jo padaryto pažeidimo?

               3.

               Jeigu sąvoką „[už žalą atsakingi] tretieji asmenys“ reikia aiškinti remiantis nacionaline teise, ar pagal Sąjungos teisę nacionalinis teismas privalo patenkinti Europos Sąjungos pareikštą subrogacinį ieškinį, kai jos pareigūnas nukentėjo per kelių eismo įvykį, o su tuo susijusios transporto priemonės vairuotojo atsakomybė nebuvo nustatyta, atsižvelgiant į tai, kad 1989 m. lapkričio 21 d. Įstatymo dėl privalomojo motorinių transporto priemonių savininkų ir valdytojų atsakomybės draudimo 29 bis straipsnyje numatyta, kad draudikai, apdraudę žalą sukėlusiame eismo įvykyje dalyvavusios motorinės transporto priemonės savininką, vairuotoją ar valdytoją, automatiškai atlygina pažeidžiamo eismo dalyvio patirtą žalą, nesant būtinybės nustatyti jų atsakomybės?

               4.

               Ar atsižvelgiant į Europos Sąjungos pareigūnų tarnybos nuostatuose įtvirtintų nuostatų turinį ar sistemą, pagal šių nuostatų 73 ir 78 straipsnius Europos Sąjungos patirtos išlaidos galiausiai turi tekti jai?


title: Byla C-318/07 2007 m. liepos 11 d. Bundesfinanzhof (Vokietija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Hein Persche prieš Finanzamt Lüdenscheid

text:
               20.10.2007

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 247/3

         2007 m. liepos 11 d.Bundesfinanzhof (Vokietija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Hein Persche prieš Finanzamt Lüdenscheid

   (Byla C-318/07)
   (2007/C 247/04)
   Proceso kalba: vokiečių
   Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Bundesfinanzhof (Vokietija)
   Šalys pagrindinėje byloje

      Ieškovas: Hein Persche

      Atsakovė: Finanzamt Lüdenscheid

   Prejudiciniai klausimai

               1.

               Ar kapitalo judėjimo laisvės (Europos Bendrijos steigimo sutarties 56 straipsnis) taikymo sritis apima valstybės narės piliečio paramą kasdienio vartojimo daiktų forma įstaigoms, kurių buveinė yra kitoje valstybėje narėje ir kurios pagal savo valstybės narės teisę yra pripažintos tenkinančiomis visuomeninius poreikius?

               2.

               Jeigu į pirmąjį klausimą būtų atsakyta teigiamai:
               Ar, atsižvelgiant į mokesčių institucijos pareigą patikrinti mokesčių mokėtojų deklaracijas ir į proporcingumo principą (Europos Bendrijų steigimo sutarties 5 straipsnio 3 pastraipa), kapitalo judėjimo laisvei (Europos Bendrijos steigimo sutarties 56 straipsnis) prieštarauja tai, kad pagal kurios nors valstybės narės teisę parama visuomeninius poreikius tenkinančioms įstaigoms sumažina mokėtinus mokesčius tik tuomet, jei pastarosios įsteigtos šioje valstybėje narėje?

               3.

               Jeigu į antrąjį klausimą būtų atsakyta teigiamai:
               Ar Direktyva 77/799/EEB įtvirtina mokesčių institucijos pareigą aiškinantis kitoje valstybėje narėje susiklosčiusias aplinkybes pasitelkti į pagalbą kitos valstybės narės administracines institucijas, ar vis dėlto mokesčių mokėtojui gali būti nurodyta, kad pagal jo valstybės narės procedūrines taisykles užsienyje susiklosčiusių aplinkybių atveju įrodymų našta (objektyvioji įrodymų našta) tenka jam?


title: Byla T-353/10 R: 2010 m. spalio 25 d. Bendrojo Teismo pirmininko nutartis byloje Lito Maieftiko Gynaikologiko kai Cheirourgiko Kentro prieš Komisiją (Laikinųjų apsaugos priemonių taikymas — Finansinė parama — Debito nota dėl suteiktos finansinės paramos susigrąžinimo — Prašymas sustabdyti vykdymą — Formos reikalavimų nesilaikymas — Nepriimtinumas)

text:
               18.12.2010

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 346/43

         2010 m. spalio 25 d. Bendrojo Teismo pirmininko nutartis byloje Lito Maieftiko Gynaikologiko kai Cheirourgiko Kentro prieš Komisiją

   (Byla T-353/10 R)
   (Laikinųjų apsaugos priemonių taikymas - Finansinė parama - Debito nota dėl suteiktos finansinės paramos susigrąžinimo - Prašymas sustabdyti vykdymą - Formos reikalavimų nesilaikymas - Nepriimtinumas)
   2010/C 346/86
   Proceso kalba: graikų

      Šalys

      Ieškovė: Lito Maieftiko Gynaikologiko kai Cheirourgiko Kentro AE (Atėnai, Graikija), atstovaujama advokato E. Tzannini

      Atsakovė: Europos Komisija, atstovaujama D. Triantafyllou ir A. Sauka

      Dalykas

   Prašymas sustabdyti debito notos, kurią 2010 m. liepos 22 d. Komisija išdavė dėl teikiant finansinę paramą mokslinių tyrimų medicinos srityje projektui išmokėtos 109 415,20 eurų sumos grąžinimo, vykdymą

      Rezoliucinė dalis

               1)

               Atmesti prašymą taikyti laikinąsias apsaugos priemones.

               2)

               Atidėti bylinėjimosi išlaidų klausimo nagrinėjimą.


title: Sujungtos bylos C-359/11 ir C-400/11: 2014 m. spalio 23 d. Teisingumo Teismo (ketvirtoji kolegija) sprendimas byloje ( Bundesgerichtshof (Vokietija) prašymai priimti prejudicinį sprendimą) Alexandra Schulz/Technische Werke Schussental GmbH und Co. KG ir Josef Egbringhoff/Stadtwerke Ahaus GmbH (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą — Direktyvos 2003/54/EB ir 2003/55/EB — Vartotojų apsauga — Elektros energijos ir gamtinių dujų vidaus rinka — Nacionalinės teisės nuostatos, kuriose apibrėžiamas sutarčių su vartotojais, sudarytų pagal bendrąją pareigą aprūpinti, turinys — Įmonės vienašališkas paslaugos kainos pakeitimas — Pranešimas apie šio pakeitimo priežastis, sąlygas ir apimtį per tinkamą terminą iki jo įsigaliojimo)

text:
               8.12.2014

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 439/2

         2014 m. spalio 23 d. Teisingumo Teismo (ketvirtoji kolegija) sprendimas byloje (Bundesgerichtshof (Vokietija) prašymai priimti prejudicinį sprendimą) Alexandra Schulz/Technische Werke Schussental GmbH und Co. KG ir Josef Egbringhoff/Stadtwerke Ahaus GmbH

   (Sujungtos bylos C-359/11 ir C-400/11) (1)

   ((Prašymas priimti prejudicinį sprendimą - Direktyvos 2003/54/EB ir 2003/55/EB - Vartotojų apsauga - Elektros energijos ir gamtinių dujų vidaus rinka - Nacionalinės teisės nuostatos, kuriose apibrėžiamas sutarčių su vartotojais, sudarytų pagal bendrąją pareigą aprūpinti, turinys - Įmonės vienašališkas paslaugos kainos pakeitimas - Pranešimas apie šio pakeitimo priežastis, sąlygas ir apimtį per tinkamą terminą iki jo įsigaliojimo))
   (2014/C 439/02)
   Proceso kalba: vokiečių

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Bundesgerichtshof

      Šalys pagrindinėje byloje

      Ieškovai: Alexandra Schulz ir Josef Egbringhoff

      Atsakovės: Technische Werke Schussental GmbH und Co. KG ir Stadtwerke Ahaus GmbH

      Rezoliucinė dalis

   2003 m. birželio 26 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2003/54/EB dėl elektros energijos vidaus rinkos bendrųjų taisyklių, panaikinančios Direktyvą 96/92/EB, 3 straipsnio 5 dalį, siejamą su šios direktyvos A priedu, ir 2003 m. birželio 26 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2003/55/EB dėl gamtinių dujų vidaus rinkos bendrųjų taisyklių, panaikinančios Direktyvą 98/30/EB, 3 straipsnio 3 dalį, siejamą su šios direktyvos A priedu, reikia aiškinti taip, kad pagal jas draudžiamos nacionalinės teisės nuostatos, kaip nagrinėjamos pagrindinėse bylose, kuriose apibrėžiamas elektros energijos ir dujų tiekimo sutarčių, sudarytų su vartotojais pagal bendrąją pareigą aprūpinti, turinys ir numatyta galimybė keisti šio tiekimo kainą, tačiau neužtikrinama, kad vartotojams per tinkamą terminą iki šio pakeitimo įsigaliojimo bus pranešta apie jo priežastis, sąlygas ir apimtį.

      (1)  OL C 311, 2011 10 22.


title: Sujungtos bylos T-454/10 ir T-482/11: 2013 m. gegužės 30 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Anicav ir kt. prieš Komisiją (Žemės ūkis — Bendras rinkų organizavimas — Pagalba vaisių ir daržovių sektoriui — Ieškinys dėl panaikinimo — Tiesioginis poveikis — Priimtinumas — Perdirbti vaisiai ir daržovės — Veiklos fondai ir veiklos programos — Veiklos, kuri „nėra tikroji perdirbimo veikla“ , finansavimas)

text:
               3.8.2013

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 225/64

         2013 m. gegužės 30 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Anicav ir kt. prieš Komisiją

   (Sujungtos bylos T-454/10 ir T-482/11) (1)

   (Žemės ūkis - Bendras rinkų organizavimas - Pagalba vaisių ir daržovių sektoriui - Ieškinys dėl panaikinimo - Tiesioginis poveikis - Priimtinumas - Perdirbti vaisiai ir daržovės - Veiklos fondai ir veiklos programos - Veiklos, kuri „nėra tikroji perdirbimo veikla“, finansavimas)
   2013/C 225/143
   Proceso kalba: anglų

      Šalys

      Ieškovės: Associazione Nazionale degli Industriali delle Conserve Alimentari Vegetali (Anicav) (Neapolis, Italija) (byla T-454/10); Agrupación Española de Fabricantes de Conservas Vegetales (Agrucon) (Madridas, Ispanija) ir šešiolika kitų ieškovių, kurių pavadinimai nurodyti sprendimo (T-482/10) I priede, iš pradžių atstovaujamos advokatų J. L. da Cruz Vilaça, S. Estima Martins ir S. Carvalho de Sousa, vėliau — S. Estima Martins, S. Carvalho de Sousa ir R. Oliveira

      Atsakovė: Europos Komisija, byloje T-454/10 iš pradžių atstovaujama B. Schima, M. Vollkommer, vėliau — B. Schima ir N. Donnelly; byloje T-482/11 atstovaujama K. Banks ir M. Schima

      Ieškovės pusėje į bylą T-454/10 įstojusios šalys: Associazione Italiana Industrie Prodotti Alimentari (AIIPA) (Milanas, Italija) ir dešimt kitų įstojusių į bylą šalių, kurių pavadinimai nurodyti sprendimo II priede, iš pradžių atstovaujamų advokatų J. L. da Cruz Vilaça, S. Estima Martins ir S. Carvalho de Sousa, vėliau — S. Estima Martins, S. Carvalho de Sousa ir R. Oliveira

      Atsakovės pusėje į bylą įstojusios šalys: Confederazione Cooperative Italiane (Roma, Italija) ir aštuonios kitos įstojusios į bylą šalys, kurių pavadinimai nurodyti III priede, atstovaujamos advokatų M. Merola, C. Santacroce ir L. Cappelletti

      Dalykas

   Byloje T-454/10, prašymas panaikinti 2007 m. gruodžio 21 d. Komisijos reglamento (EB) Nr. 1580/2007, nustatančio Tarybos reglamentų (EB) Nr. 2200/96, (EB) Nr. 2201/96 ir (EB) Nr. 1182/2007 įgyvendinimo vaisių ir daržovių sektoriuje taisykles (OL L 350, p. 1), iš dalies pakeisto 2010 m. liepos 30 d. Komisijos reglamentu (ES) Nr. 687/2010 (OL L 199, p. 12), 52 straipsnio 2a dalį ir VIII priedą ir, byloje T-482/11, prašymas panaikinti 2011 m. birželio 7 d. Komisijos įgyvendinimo reglamento (ES) Nr. 543/2011, kuriuo nustatomos išsamios Tarybos reglamento (EB) Nr. 1234/2007 taikymo vaisių bei daržovių ir perdirbtų vaisių bei daržovių sektoriuose taisyklės (OL 157, p. 1), 50 straipsnio 3 dalį ir 60 straipsnio 7 dalį.

      Rezoliucinė dalis

               1.

               Panaikinti 2007 m. gruodžio 21 d. Komisijos reglamento (EB) Nr. 1580/2007, nustatančio Tarybos reglamentų (EB) Nr. 2200/96, (EB) Nr. 2201/96 ir (EB) Nr. 1182/2007 įgyvendinimo vaisių ir daržovių sektoriuje taisykles, iš dalies pakeisto 2010 m. liepos 30 d. Komisijos reglamentu (ES) Nr. 687/2010, 52 straipsnio 2a dalies antrąją pastraipą tiek, kiek ja numatyta, kad „ne tikrosios perdirbimo veiklos“ vertė įtraukiama į parduodamų perdirbti skirtų vaisių ir daržovių produkcijos vertę.

               2.

               Panaikinti 2011 m. birželio 7 d. Komisijos įgyvendinimo reglamento (ES) Nr. 543/2011, kuriuo nustatomos išsamios Tarybos reglamento (EB) Nr. 1234/2007 taikymo vaisių bei daržovių ir perdirbtų vaisių bei daržovių sektoriuose taisyklės, 50 straipsnio 3 dalį tiek, kiek ja numatyta, kad „ne tikrosios perdirbimo veiklos“ vertė įtraukiama į parduodamų perdirbti skirtų vaisių ir daržovių produkcijos vertę.

               3.

               Panaikinti Įgyvendinimo reglamento Nr. 543/2011 60 straipsnio 7 dalį.

               4.

               Nereikia priimti sprendimo dėl ieškinio byloje T-454/10 tiek, kiek juo siekiama panaikinti Reglamento Nr. 1580/2007 VIII priedą.

               5.

               Reglamento Nr. 1580/2007 52 straipsnio 2a dalies antrąja pastraipa ir Įgyvendinimo reglamento Nr. 543/2011 50 straipsnio 3 dalimi sukeliami padariniai išsaugojami tik tiek, kad galutiniais laikomi tik mokėjimai gamintojų organizacijoms, atlikti pagal šias nuostatas iki šio sprendimo paskelbimo.

               6.

               Byloje T-454/10 Europos Komisija padengia savo ir Associazione Nazionale degli Industriali delle Conserve Alimentari Vegetali (Anicav) bei įstojusių į bylą šalių, palaikančių pastarosios reikalavimus, kurių pavadinimai nurodyti II priede, bylinėjimosi išlaidas.

               7.

               Įstojusios į bylą T-454/10 šalys, palaikančios Komisijos reikalavimus, kurių pavadinimai nurodyti III priede, padengia savo bylinėjimosi išlaidas.

               8.

               Byloje T-482/11 Komisija padengia savo bei Agrupación Española de Fabricantes de Conservas Vegetales (Agrucon) ir kitų ieškovių, kurių pavadinimai nurodyti I priede, bylinėjimosi išlaidas.

               9.

               Įstojusios į bylą T-482/11 šalys, palaikančios Komisijos reikalavimus, kurių pavadinimai nurodyti III priede, padengia savo bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 328, 2010 12 4.


title: Byla T-27/07 2007 m. spalio 1 d. Pirmosios instancijos teismo nutartis byloje US Steel Košice prieš Komisiją (Ieškinys dėl panaikinimo — Direktyva 2003/87/EB — Šiltnamio efektą sukeliančių dujų emisijos leidimų sistema — Slovakijos nacionalinis šiltnamio efektą sukeliančių dujų emisijos kvotų paskirstymo planas laikotarpiui nuo 2008 m. iki 2012 m. — Komisijos sprendimas dėl atmetimo — Tiesioginio suinteresuotumo nebuvimas — Nepriimtinumas)

text:
               8.12.2007

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 297/42

         2007 m. spalio 1 d. Pirmosios instancijos teismo nutartis byloje US Steel Košice prieš Komisiją

   (Byla T-27/07) (1)

   (Ieškinys dėl panaikinimo - Direktyva 2003/87/EB - Šiltnamio efektą sukeliančių dujų emisijos leidimų sistema - Slovakijos nacionalinis šiltnamio efektą sukeliančių dujų emisijos kvotų paskirstymo planas laikotarpiui nuo 2008 m. iki 2012 m. - Komisijos sprendimas dėl atmetimo - Tiesioginio suinteresuotumo nebuvimas - Nepriimtinumas)
   (2007/C 297/85)
   Proceso kalba: anglų
   Šalys

      Ieškovė: US Steel Košice s.r.o. (Košicė, Slovakija), atstovaujama advokato E. Vermulst ir solicitor C. Thomas

      Atsakovė: Europos Bendrijų Komisija, atstovaujama D. Lawunmi ir Ü. Wölker
   Dalykas
   Prašymas panaikinti 2006 m. lapkričio 29 d. Komisijos sprendimą dėl nacionalinio šiltnamio efektą sukeliančių dujų emisijos kvotų paskirstymo plano laikotarpiui nuo 2008 m. iki 2012 m., kurį Slovakijos Respublika pateikė pagal Europos Parlamento ir Tarybos direktyvą 2003/87/EB, nustatančią šiltnamio efektą sukeliančių dujų emisijos leidimų sistemą Bendrijoje ir iš dalies keičiančią Tarybos direktyvą 96/61/EB (OL L 275, p. 32).
   Rezoliucinė dalis

               1.

               Atmesti ieškinį kaip nepriimtiną.

               2.

               Priteisti iš US Steel Košice s.r.o. padengti bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 69, 2007 3 24.


title: Byla F-61/07 2007 m. liepos 18 d. pareikštas ieškinys byloje Bauch prieš Komisiją

text:
               25.8.2007

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 199/52

         2007 m. liepos 18 d. pareikštas ieškinys byloje Bauch prieš Komisiją

   (Byla F-61/07)
   (2007/C 199/101)
   Proceso kalba: vokiečių
   Šalys

      Ieškovas: Gerhard Bauch (Berlynas, Vokietija), atstovaujamas advokato W. Uhlmann

      Atsakovė: Europos Bendrijų Komisija
   Ieškovo reikalavimai

               —

               Įpareigoti atsakovę pakeisti 2003 m. kovo 12 d. pažymą arba išduoti ieškovui kitą pažymą, kurioje ieškovui suteikta suma nebūtų laikoma išeitine išmoka, panaikinančia teisę gauti pensiją, ir pensija arba jos ekvivalentu.

               —

               Priteisti iš atsakovės bylinėjimosi išlaidas.

         Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai
   Ieškovas buvo Europos Bendrijų Komisijos laikinas tarnautojas. Tuo laikotarpiu jam kaip tuometinės Federalinės ūkio ministerijos pareigūnui buvo suteiktos neapmokamos atostogos. Ministerija sumažino ieškovo pensiją dėl socialinių išmokų iš tarptautinių ir supranacionalinių institucijų sutapimo, nes Europos Bendrijų Komisija ieškovui išdavė pažymą dėl teisę gauti pensiją panaikinančios išeitinės išmokos mokėjimo.
   Ieškovas skundžiasi dėl šios Komisijos pažymos klaidingumo, nes laikiniems tarnautojams dėl trumpo tarnybos laikotarpio negali būti suteikta teisė gauti pensiją (Pareigūnų tarnybos nuostatų 77-84 straipsniai), ir todėl ieškovui turi būti į pensijų kasą grąžintos neišmokėtos sumos.


title: Byla C-685/13: 2014 m. lapkričio 11 d. Teisingumo Teismo pirmininko nutartis byloje (Tribunal de première instance de Liège (Belgija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Belgacom SA/Commune de Fléron

text:
               19.1.2015

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 16/23

      2014 m. lapkričio 11 d. Teisingumo Teismo pirmininko nutartis byloje (Tribunal de première instance de Liège (Belgija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Belgacom SA/Commune de Fléron

      (Byla C-685/13) (1)

      (2015/C 016/34)
      Proceso kalba: prancūzų
      Teisingumo Teismo pirmininkas nutartimi nurodė išbraukti bylą iš registro.

         (1)  OL C 61, 2014 3 1.


title: Byla C-491/11 P: 2011 m. rugsėjo 26 d. Fuchshuber Agrarhandel GmbH pateiktas apeliacinis skundas dėl 2011 m. liepos 21 d. Bendrojo Teismo (antroji kolegija) priimtos nutarties byloje T-451/10 Fuchshuber Agrarhandel GmbH prieš Komisiją

text:
               14.1.2012

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 13/3

         2011 m. rugsėjo 26 d.Fuchshuber Agrarhandel GmbH pateiktas apeliacinis skundas dėl 2011 m. liepos 21 d. Bendrojo Teismo (antroji kolegija) priimtos nutarties byloje T-451/10 Fuchshuber Agrarhandel GmbH prieš Komisiją

   (Byla C-491/11 P)
   2012/C 13/07
   Proceso kalba: vokiečių

      Šalys

      Apeliantė: Fuchshuber Agrarhandel GmbH, atstovaujama advokato G. Lehner

      Kita proceso šalis: Europos Komisija

      Apeliantės reikalavimai

   Apeliantė prašo:

               —

               vykdyti žodinę proceso dalį;

               —

               įpareigoti Europos Komisiją per 14 dienų sumokėti apeliantei 2 623 282,31 EUR ir papildomai 6 % metines palūkanas nuo 1 641 372,50 EUR sumos nuo 2007 m. rugsėjo 24 d. ir 6 % metines palūkanas nuo 981 909,81 EUR sumos nuo 2007 m. spalio 16 d.;

               —

               įpareigoti Europos Komisiją atlyginti apeliantei bet kokią kitą žalą, susijusią su 2007 m. rugsėjo 3 d. suderinta siunta KUK459 ir 2007 m. rugsėjo 17 d. suderinta siunta KUK465;

               —

               įpareigoti Europos Komisiją atlyginti apeliantei bylinėjimosi išlaidas per 14 dienų per jos atstovą.

      Apeliacinio skundo pagrindai ir pagrindiniai argumentai

   Apeliacinis skundas pateiktas dėl Bendrojo Teismo nutarties, kuria šis teismas kaip akivaizdžiai visiškai teisiškai nepagrįstą atmetė ieškinį dėl žalos atlyginimo, kuriuo siekiama, kad būtų atlyginta žala, kurią ieškovė ir apeliantė patyrė dėl to, kad Komisija nekontroliavo nuolatinių konkursų grūdams, nagrinėjamu atveju Vengrijos intervencinės agentūros turimiems kukurūzams, perparduoti vidaus rinkoje, įgyvendinimo sąlygų.
   Bendrojo Teismo nuomonė, kad Komisijos elgesys nebuvo neteisėtas, neteisinga, nes Bendrojo Teismo nurodyta teismo praktika (1) negali būti taikoma šioje byloje.
   Priešingai nei teigė Bendrasis Teismas, iš taikytinų nuostatų (2) matyti, kad nuolatinių konkursų valstybių narių intervencinių agentūrų turimiems grūdams perparduoti vidaus rinkoje įgyvendinimas yra Komisijos kompetencija. Šiuo klausimu Komisija priima sprendimus ir privalo kontroliuoti (3). Minėtos intervencinės agentūros neturi diskrecijos.
   Komisijos pareiga kontroliuoti skirta ne tik apsaugoti Sąjungos finansinius interesus, bet ir apsaugoti atskirų rinkos dalyvių interesus. Reglamente Nr. 884/2006 (4) pareiga kontroliuoti konkretizuojama taip: mokėjimo agentūros bent kartą per metus patikrina tinkamą Bendrijos intervencinėms priemonėms skirtų produktų saugojimą ir turi perduoti Komisijai patikrinimo protokolo kopiją. Nagrinėjamu atveju šios nuostatos buvo smarkiai pažeistos.
   Taigi tai, kad Komisija ginčijamame konkurse nevykdė įgaliojimų kontroliuoti, yra kvalifikuotas ir sunkus įsipareigojimų pažeidimas.
   Todėl Bendrasis Teismas padarė proceso klaidą, nes ieškovės nurodytas faktines aplinkybes palaikė neteisingomis neturėdamas įrodymų ir priėmė sprendimą nevykdęs žodinės proceso dalies.

      (1)  2001 m. sausio 1 d. Teisingumo Teismo sprendimas byloje C-247/98, Komisija prieš Graikiją, bei 2008 m. lapkričio 13 d. Pirmosios instancijos teismo sprendimas byloje T-224/04, Italija prieš Komisiją.

      (2)  Visų pirma 2003 m. rugsėjo 29 d. Tarybos reglamento (EB) Nr. 1784/2003 dėl bendro grūdų rinkos organizavimo (OL L 270, p. 78; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 3 sk., 40 t., p. 346) 6 ir 24 straipsniai.

      (3)  2005 m. birželio 21 d. Tarybos reglamento (EB) Nr. 1290/2005 dėl bendrosios žemės ūkio politikos finansavimo (OL L 209, p. 1) 37 straipsnis.

      (4)  2006 m. birželio 21 d. Komisijos reglamentas (EB) Nr. 884/2006, nustatantis Tarybos reglamento (EB) Nr. 1290/2005 nuostatų dėl intervencinių priemonių finansavimo iš EŽŪOGF ir valstybių narių mokėjimo agentūrų saugojimo valstybės sandėliuose operacijų apskaitos taikymo taisykles (OL L 171, p. 35).


title: Byla C-229/08: 2010 m. sausio 12 d. Teisingumo Teismo (didžioji kolegija) sprendimas byloje ( Verwaltungsgericht Frankfurt am Main (Vokietija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Colin Wolf prieš Stadt Frankfurt am Main (Direktyva 2000/78/EB — 4 straipsnio 1 dalis — Diskriminacijos dėl amžiaus draudimas — Nacionalinė nuostata, įtvirtinanti priešgaisrinės apsaugos tarnybos pareigūnų maksimalų 30 metų įdarbinimo amžių — Siekiamas tikslas — Esminio ir lemiamo profesinio reikalavimo sąvoka)

text:
               13.3.2010

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 63/6

         2010 m. sausio 12 d. Teisingumo Teismo (didžioji kolegija) sprendimas byloje (Verwaltungsgericht Frankfurt am Main (Vokietija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Colin Wolf prieš Stadt Frankfurt am Main

   (Byla C-229/08) (1)

   (Direktyva 2000/78/EB - 4 straipsnio 1 dalis - Diskriminacijos dėl amžiaus draudimas - Nacionalinė nuostata, įtvirtinanti priešgaisrinės apsaugos tarnybos pareigūnų maksimalų 30 metų įdarbinimo amžių - Siekiamas tikslas - Esminio ir lemiamo profesinio reikalavimo sąvoka)
   2010/C 63/08
   Proceso kalba: vokiečių

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Verwaltungsgericht Frankfurt am Main

      Šalys pagrindinėje byloje

      Ieškovas: Colin Wolf

      Atsakovas: Stadt Frankfurt am Main

      Dalykas

   Prašymas priimti prejudicinį sprendimą — Verwaltungsgericht Frankfurt am Mein (Vokietija) — 2000 m. lapkričio 27 d. Tarybos direktyvos 2000/78/EB, nustatančios vienodo požiūrio užimtumo ir profesinėje srityje bendruosius pagrindus (OL L 303, p. 16; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 5 sk., 4 t., p. 79), 6 straipsnio 1 dalies ir 17 straipsnio aiškinimas — Diskriminacijos dėl amžiaus draudimas — „Objektyviai ir tinkamai pateisinamo“ nevienodo požiūrio dėl amžiaus ir „tinkamo tarnybos laikotarpio iki išėjimo į pensiją būtinumo“ sąvokos — Nacionalinės teisės nuostata, įtvirtinanti 30 metų maksimalų įdarbinimo priešgaisrinės apsaugos tarnyboje amžių

      Rezoliucinė dalis

   2000 m. lapkričio 27 d. Tarybos direktyvos 2000/78/EB, nustatančios vienodo požiūrio užimtumo ir profesinėje srityje bendruosius pagrindus, 4 straipsnio 1 dalį reikia aiškinti taip, kad ji nedraudžia tokių nacionalinės teisės aktų, kokie nagrinėjami pagrindinėje byloje, nustatančių maksimalų 30 metų amžių priimant į vidutinės kategorijos techninę priešgaisrinės apsaugos tarnybą

      (1)  OL C 223, 2008 8 30.


title: Byla C-47/09 2009 m. vasario 2 d. pareikštas ieškinys byloje Europos Bendrijų Komisija prieš Italijos Respubliką

text:
               4.4.2009

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 82/18

         2009 m. vasario 2 d. pareikštas ieškinys byloje Europos Bendrijų Komisija prieš Italijos Respubliką

   (Byla C-47/09)
   (2009/C 82/33)
   Proceso kalba: italų
   Šalys

      Ieškovė: Europos Bendrijų Komisija, atstovaujama F. Clotuche-Duvieusart ir D. Nardi

      Atsakovė: Italijos Respublika
   Ieškovės reikalavimai

               —

               Pripažinti, kad numačiusi galimybę pavadinimą, kuriuo parduodami šokolado produktai, kurių sudėtyje nėra kitokių nei kakavos sviestas augalinių riebalų, papildyti būdvardžiu „puro“ arba žodžiais „cioccolato puro“, Italijos Respublika neįvykdė įsipareigojimų pagal Direktyvos 2000/36/EB (1) 3 straipsnio kartu su Direktyvos 2000/13/EB (2) 2 straipsnio 1 dalies a punktu ir Direktyvos 2000/36 3 straipsnio 5 dalies nuostatas.

               —

               Priteisti iš Italijos Respublikos bylinėjimosi išlaidas.

         Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai
   Šokolado produktų ženklinimas ir visų pirma pavadinimas, kuriuo produktas parduodamas, Bendrijoje yra visiškai suderinti, taip pat ir siekiant užtikrinti tikslios informacijos suteikimą vartotojui, ženklinimo direktyvos (2000/13) ir šokolado produktų direktyvos (2000/36) nuostatomis. Direktyvoje 2000/36 numatyta, kad produktų, kurių sudėtyje yra iki 5 % tam tikrų augalinių riebalų, pavadinimas, kuriuo šie produktai parduodami, nesikeičia, tačiau jų etiketėje turi būti specialus prierašas ryškiomis raidėmis „Produktas su kakavos sviestu ir kitais augaliniais riebalais“.
   Ieškinio dalyku esančios Italijos teisės nuostatos, apribojančios prierašo „puro“ naudojimą tik produktų, kurių sudėtyje iš augalinių riebalų yra tik kakavos sviesto, pavadinimuose, kuriais produktas parduodamas, pakeičia ir pažeidžia Bendrijos lygmeniu suderintas sąvokas. Kadangi „puro“ italų kalba reiškia nepakeistas, sveikas ir tuo pačiu natūralus, vartotojai priversti galvoti, kad produktai, kurių sudėtyje, laikantis direktyvos ir joje įtvirtintų sąlygų dėl pavadinimų, kuriais produktas parduodamas, yra kitokių nei kakavos sviestas augalinių riebalų, nėra gryni, t. y. buvo pakeisti, sugadinti ir nėra natūralūs. Ir tai vien dėl to, kad jų sudėtyje yra augalinių riebalų, kurie, remiantis teisės aktais, tiek rūšies, tiek kiekio atžvilgiu yra leidžiami nekeičiant pavadinimo, kuriuo šie produktai parduodami.
   Be to, sąvoka „puro“ yra kokybinis būdvardis, kurio naudojimui pavadinime, kuriuo produktas parduodamas, taikomos tam tikros sąlygos. Visų pirma Direktyvos 2000/36 3 straipsnio 5 dalyje numatyta, kad informacija ar aprašai apie kokybės rodiklius gali būti naudojami tik tuomet, jei laikomasi kakavos sausųjų medžiagų minimalaus kiekio, didesnio nei numatytas naudojant pavadinimus, kuriuose ši informacija nenurodoma, reikalavimų. Tačiau Italijos teisės nuostatos, susijusios su „puro“ nurodymu, tokį naudojimą susieja tik su riebalų — kakavos sviesto — buvimu, ir nereikalauja laikytis didesnių kakavos sausųjų medžiagų minimalių kiekių. Tai yra tiesioginis direktyvos 3 straipsnio 5 dalies pažeidimas ir gali klaidinti vartotoją.

      (1)  2000 m. birželio 23 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2000/36/EB dėl žmonėms vartoti skirtų kakavos ir šokolado produktų (OL L 197, p. 19; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 13 sk., 25 t., p. 431).

      (2)  2000 m. kovo 20 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2000/13/EB dėl valstybių narių įstatymų, reglamentuojančių maisto produktų ženklinimą, pateikimą ir reklamavimą, derinimo (OL L 109, p. 29; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 15 sk., 5 t., p. 75).


               9.3.2017

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 73/23

         2017 m. sausio 11 d. bendrovės „Konkurrenten.no AS“ ieškinys ELPA priežiūros institucijai
   (Byla E-1/17)
   (2017/C 73/13)
   2017 m. sausio 11 d. bendrovė „Konkurrenten.no AS“, kuriai atstovauja advokatų kontoros „Advokatfirmaet Midthjell AS“ (Grev Wedels plass 5, N-0151, Oslo, Norway) advokatas Jonas Midthjellis, ELPA Teisme pareiškė ieškinį ELPA priežiūros institucijai.
   Ieškovė ELPA Teismo prašo:

               1.

               panaikinti 2015 m. gegužės 7 d. ELPA priežiūros institucijos sprendimą Nr. 179/15/COL ir

               2.

               priteisti iš atsakovės ir bet kurių į bylą įstojusių šalių bylinėjimosi išlaidas.

         Teisinės bei faktinės aplinkybės ir pagrindai, kuriais grindžiamas ieškinys:

               —

               Ieškovė „Konkurrenten.no AS“, yra privati bendrovė, teikianti susisiekimo greitaisiais autobusais paslaugas Vidurio ir Pietų Norvegijoje.

               —

               2011 m. kovo 23 d. bendrovė „Konkurrenten.no AS“ Norvegijai pateikė su valstybės pagalba ir viešaisiais pirkimais susijusį bendrą skundą, todėl ELPA priežiūros institucija pradėjo du atskirus tyrimus: vienas jų susijęs su viešaisiais pirkimais (ELPA priežiūros institucijos bylos Nr. 69548 ir 69656), kitas – su valstybės pagalbos klausimais (ELPA priežiūros institucijos bylos Nr. 69694 ir 73321).

               —

               Dėl skundo dalies, susijusios su viešaisiais pirkimais, 2012 m. birželio 27 d. ELPA priežiūros institucija pateikė pagrįstą nuomonę dėl Norvegijos.

               —

               Skundo dalyje dėl valstybės pagalbos yra ginčijamas 2015 m. gegužės 7 d. sprendimas Nr. 179/15/COL.

               —

               2015 m. liepos 7 d. pagal ginčijamo sprendimo 5 straipsnį Norvegijos valdžios institucijos raštu pranešė ELPA priežiūros institucijai, kad bendras bendrovei „Nettbuss“, kuri yra ieškovės konkurentė, neteisėtai suteiktos pagalbos dydis – 99 453 890 NOK.

               —

               2015 m. rugsėjo 7 d. pasibaigus ginčijamo sprendimo 4 straipsnyje Norvegijai nustatytam terminui susigrąžinti neteisėtą pagalbą, ji dar nebuvo susigrąžinta.

               —

               Bendrovei „Nettbuss“ atsisakius sugrąžinti reikalaujamas sumas ir dėl to kilus nesutarimams Norvegijos valdžios institucijos 2015 m. spalio 6 d. raštu kreipėsi į ELPA priežiūros instituciją ir paprašė išaiškinti ginčijamą sprendimą. 2015 m. spalio 26 d. pateiktame atsakyme ELPA priežiūros institucija paaiškino, kad ji nesutinka su Norvegijos valdžios institucijų aiškinimu ir pritaria bendrovei „Nettbuss“.

               —

               Vėlesniame 2015 m. lapkričio 12 d. rašte ELPA priežiūros institucijai Norvegijos valdžios institucijos pažymėjo, kad dėl ELPA priežiūros institucijos ginčijamo sprendimo aiškinimo susigrąžinimo reikalavimo suma turėtų būti gerokai sumažinta.

               —

               2016 m. rugsėjo 8 d. Rytų Agderio fiulkė ir bendrovė „Nettbuss“ sudarė susitarimą, kuriuo bendrovė „Nettbuss“ sutiko grąžinti 5 000 000 NOK.

               —

               Ieškovė nesutinka su ELPA priežiūros institucijos aiškinimu ir teigia, kad ginčijamas sprendimas neturėjo poveikio iš esmės visai valstybės pagalbos sumai, kurią per 10 metų laikotarpį 2004–2014 m. Rytų Agderio fiulkė teikė bendrovei „Nettbuss“.


title: Byla T-596/10: 2010 m. gruodžio 28 d. pareikštas ieškinys byloje Almunia Textil prieš VRDT — FIBA Europe (EuroBasket)

text:
               12.3.2011

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 80/20

         2010 m. gruodžio 28 d. pareikštas ieškinys byloje Almunia Textil prieš VRDT — FIBA Europe (EuroBasket)

   (Byla T-596/10)
   2011/C 80/39
   Kalba, kuria surašytas ieškinys: ispanų

      Šalys

      Ieškovė: Almunia Textil, SA (La Almunia de Doña Godina, Ispanija), atstovaujama advokato J. E. Astiz Suárez

      Atsakovė: Vidaus rinkos derinimo tarnyba (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui)

      Kita procedūros Apeliacinėje taryboje šalis: FIBA Europe eV (Miunchenas, Vokietija)

      Ieškovės reikalavimai

               —

               Panaikinti 2010 m. spalio 6 d. Vidaus rinkos derinimo tarnybos (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui) pirmosios apeliacinės tarybos sprendimą (byla R 280/2010-1).

      Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

   Bendrijos prekių ženklo paraišką pateikęs asmuo: FIBA Europe eV

      Prašomas įregistruoti Bendrijos prekių ženklas: žodinis prekių ženklas EuroBasket 9, 14, 16, 24, 25, 26, 28, 35, 38 ir 41 klasių prekėms ir paslaugoms

      Prekių ženklo ar žymens, kuriuo grindžiamas protestas, savininkas: ieškovė

      Prekių ženklas ar žymuo, kuriuo grindžiamas protestas: vaizdinis Bendrijos ir nacionalinis prekių ženklas, kuriame yra žodis „Basket“, 18, 25 ir 28 klasių prekėms

      Protestų skyriaus sprendimas: iš dalies patenkinti protestą ir iš dalies atmesti Bendrijos prekių ženklo paraišką 9, 25, 28 ir 41 klasių prekėms

      Apeliacinės tarybos sprendimas: patenkinti apeliaciją ir atmesti protestą

      Ieškinio pagrindai: Reglamento (EB) Nr. 207/2009 (1) 8 straipsnio 1 dalies b punkto pažeidimas, nes egzistuoja galimybė supainioti prekių ženklus, dėl kurių kilo ginčas.

      (1)  2009 m. vasario 26 d. Tarybos reglamentas (EB) Nr. 207/2009 dėl Bendrijos prekių ženklo (OL L 78, p. 1).


title: Byla T-86/08: 2012 m. liepos 5 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Graikija prieš Komisiją (EŽŪOGF — Garantijų skyrius — Nefinansuojamos išlaidos — Vaisiai ir daržovės — Kaimo plėtra — Mokėjimo terminų nesilaikymas — Teisingumo Teismo sprendimo vykdymas — „Res judicata“ principas — 24 mėnesių terminas — Proporcingumo principas)

text:
               11.8.2012

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 243/13

         2012 m. liepos 5 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Graikija prieš Komisiją

   (Byla T-86/08) (1)

   (EŽŪOGF - Garantijų skyrius - Nefinansuojamos išlaidos - Vaisiai ir daržovės - Kaimo plėtra - Mokėjimo terminų nesilaikymas - Teisingumo Teismo sprendimo vykdymas - „Res judicata“ principas - 24 mėnesių terminas - Proporcingumo principas)
   2012/C 243/23
   Proceso kalba: graikų

      Šalys

      Ieškovė: Graikijos Respublika, iš pradžių atstovaujama V. Kontolaimos, S. Charitaki ir M. Tassopoulou, vėliau M. Tassopoulou, I. Chalkias ir K. Tsagkaropoulos

      Atsakovė: Europos Komisija, atstovaujama H. Tserepa-Lacombe, padedamos advokato P. Katsimani

      Dalykas

   Prašymas panaikinti 2007 m. gruodžio 20 d. Komisijos sprendimą 2008/68/EB dėl Bendrijos atsisakymo Europos žemės ūkio orientavimo ir garantijų fondo (EŽŪOGF) Garantijų skyriaus lėšomis finansuoti kai kurias valstybių narių patirtas išlaidas (OL L 18, 2008, p. 12), kiek jis taikomas kai kurioms Graikijos Respublikos išlaidoms.

      Rezoliucinė dalis

               1.

               Atmesti ieškinį.

               2.

               Priteisti iš Graikijos Respublikos bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 142, 2008 6 7.


title: Byla T-559/13: 2013 m. spalio 25 d. pareikštas ieškinys byloje Giovanni Cosmetics prieš VRDT — Vasconcelos & Gonçalves (GIOVANNI GALLI)

text:
               25.1.2014

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 24/23

         2013 m. spalio 25 d. pareikštas ieškinys byloje Giovanni Cosmetics prieš VRDT — Vasconcelos & Gonçalves (GIOVANNI GALLI)
   (Byla T-559/13)
   2014/C 24/41
   Kalba, kuria surašytas ieškinys: anglų

      Šalys

      Ieškovė: Giovanni Cosmetics, Inc. (Rancho Dominguez, Jungtinės Valstijos), atstovaujama advokatų J. Van den Berg ir M. Meddens-Bakker

      Atsakovė: Vidaus rinkos derinimo tarnyba (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui)

      Kita procedūros Apeliacinėje taryboje šalis: Vasconcelos & Gonçalves, SA (Lisabona, Portugalija)

      Reikalavimai

   Ieškovė Bendrojo Teismo prašo:

               —

               panaikinti 2013 m. rugpjūčio 13 d. Vidaus rinkos derinimo tarnybos (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui) antrosios apeliacinės tarybos sprendimą byloje R 1189/2012-2;

               —

               įpareigoti atmesti Bendrijos prekių registraciją Nr. 9 232 471;

               —

               priteisti iš atsakovės bylinėjimosi išlaidas.

      Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

      Bendrijos prekių ženklo paraišką pateikęs asmuo: kita procedūros Apeliacinėje taryboje šalis

      Prašomas įregistruoti Bendrijos prekių ženklas: vaizdinis prekių ženklas, turintis žodinį elementą GIOVANNI GALLI, 3, 14 ir 18 klasių prekėms ir paslaugoms — Bendrijos prekių ženklo paraiška Nr. 9 232 471

      Prekių ženklo ar žymens, kuriuo remtasi per protesto procedūrą, savininkė: ieškovė

      Prekių ženklas ar žymuo, kuriuo remiamasi: Bendrijos žodinio prekių ženklo GIOVANNI 3 klasės prekėms registracija Nr. 2 404 283

      Protestų skyriaus sprendimas: visiškai atmesti protestą

      Apeliacinės tarybos sprendimas: atmesti apeliaciją

      Ieškinio pagrindai: Tarybos reglamento (EB) Nr. 207/2009 8 straipsnio 1 dalies b punkto pažeidimas.


title: Byla T-584/11: 2012 m. gruodžio 11 d. Bendrojo Teismo nutartis byloje Atlas Transport prieš VRDT — Hartmann (ATLAS TRANSPORT) (Bendrijos prekių ženklas — Registracijos panaikinimo procedūra — Prašymo dėl teisių panaikinimo atsiėmimas — Nereikalingumas priimti sprendimą)

text:
               9.2.2013

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 38/24

         2012 m. gruodžio 11 d. Bendrojo Teismo nutartis byloje Atlas Transport prieš VRDT — Hartmann (ATLAS TRANSPORT)

   (Byla T-584/11) (1)

   (Bendrijos prekių ženklas - Registracijos panaikinimo procedūra - Prašymo dėl teisių panaikinimo atsiėmimas - Nereikalingumas priimti sprendimą)
   2013/C 38/42
   Proceso kalba: vokiečių

      Šalys

      Ieškovė: Atlas Transport GmbH (Diuseldorfas, Vokietija), atstovaujama advokatų U. Hildebrandt, K. Schmidt-Hern ir B. Weichhaus

      Atsakovė: Vidaus rinkos derinimo tarnyba (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui), atstovaujama G. Schneider

      Kita procedūros VRDT Apeliacinėje taryboje šalis, įstojusi į bylą Bendrajame Teisme: Alfred Hartmann (Lėras, Vokietija)

      Dalykas

   Ieškinys dėl 2011 m. rugsėjo 1 d. VRDT pirmosios apeliacinės tarybos sprendimo (byla R 2262/2010-1), susijusio su registracijos panaikinimo procedūra tarp Alfred Hartmann ir Atlas Transport GmbH.

      Rezoliucinė dalis

               1.

               Nebereikia priimti sprendimo.

               2.

               Kiekviena šalis padengia savo bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 32, 2012 2 4.


title: Byla T-354/99  2006 m. gegužės 31 d.  Pirmosios instancijos teismo sprendimas  Kuwait Petroleum (Nederland) prieš Komisiją  ( Valstybės pagalba — Komisijos pranešimas apie pagalbą  de minimis  — Akcizų degalams padidinimas — Pagalba degalinėms — Naftos bendrovės — Kumuliacijos rizika — Kainų reguliavimo sąlyga — Gero administravimo principas )

text:
               29.7.2006

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 178/31

         2006 m. gegužės 31 d. Pirmosios instancijos teismo sprendimas Kuwait Petroleum (Nederland) prieš Komisiją

   (Byla T-354/99) (1)

   („Valstybės pagalba - Komisijos pranešimas apie pagalbą de minimis - Akcizų degalams padidinimas - Pagalba degalinėms - Naftos bendrovės - Kumuliacijos rizika - Kainų reguliavimo sąlyga - Gero administravimo principas“)
   (2006/C 178/56)
   Proceso kalba: olandų
   Šalys

      Ieškovė: Kuwait Petroleum (Nederland) BV (Roterdamas, Nyderlandai), atstovaujama advokato P. Mathijsen

      Atsakovė: Europos Bendrijų Komisija, atstovaujama pradžioje G. Rozet ir H. Speyart, vėliau G. Rozet ir H. van Vliet

      Ieškovės pusėje į bylą įstojusi šalis: Nyderlandų Karalystė, atstovaujama pradžioje M. Fierstra, vėliau H. Sevenster
   Bylos dalykas
   Prašymas iš dalies panaikinti 1999 m. liepos 20 d. Komisijos sprendimą 1999/705/EB dėl valstybės pagalbos, kurią Nyderlandai suteikė 633 Vokietijos pasienyje esančioms Nyderlandų degalinėms (OL L 280, p. 87)
   Sprendimo rezoliucinė dalis

               1.

               Atmesti ieškinį.

               2.

               Ieškovė padengia savo ir Komisijos bylinėjimosi išlaidas.

               3.

               Nyderlandų Karalystė padengia savo bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 102, 2000 4 8.


title: Byla F-19/13: 2016 m. rugpjūčio 29 d. Tarnautojų teismo nutartis byloje Boyd/Komisija

text:
               10.10.2016

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 371/35

         2016 m. rugpjūčio 29 d. Tarnautojų teismo nutartis byloje Boyd/Komisija

   (Byla F-19/13) (1)

   (2016/C 371/42)
   Proceso kalba: prancūzų
   Trečiosios kolegijos pirmininkas nutartimi nurodė išbraukti bylą iš registro.

      (1)  OL C 123, 2013 4 27, p. 30.


title: Byla F-14/12 R: 2015 m. rugsėjo 30 d. Tarnautojų teismo pirmosios kolegijos nutartis byloje Schönberger/Audito Rūmai (Viešoji tarnyba — Pareigūnai — Bylos grąžinimas Tarnautojų teismui po sprendimo panaikinimo — Pareigų paaukštinimas — 2011 m. pareigų paaukštinimo procedūra — Atsisakymas paaukštinti pareigas — Iš dalies akivaizdžiai nepriimtinas ir iš dalies visiškai teisiškai nepagrįstas ieškinys)

text:
               9.11.2015

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 371/46

         2015 m. rugsėjo 30 d. Tarnautojų teismo pirmosios kolegijos nutartis byloje Schönberger/Audito Rūmai

   (Byla F-14/12 R)
   ((Viešoji tarnyba - Pareigūnai - Bylos grąžinimas Tarnautojų teismui po sprendimo panaikinimo - Pareigų paaukštinimas - 2011 m. pareigų paaukštinimo procedūra - Atsisakymas paaukštinti pareigas - Iš dalies akivaizdžiai nepriimtinas ir iš dalies visiškai teisiškai nepagrįstas ieškinys))
   (2015/C 371/47)
   Proceso kalba: vokiečių

      Šalys

      Ieškovas: Peter Schönberger (Liuksemburgas, Liuksemburgas), atstovaujamas advokato O. Mader

      Atsakovas: Europos Sąjungos Audito Rūmai, atstovaujami B. Schäfer ir Í. Ní Riagáin Düro.

      Bylos dalykas

   Prašymas panaikinti atsakovo sprendimą nepaaukštinti ieškovo pareigų į AD 13 lygį per 2011 m. pareigų paaukštinimo procedūrą.

      Rezoliucinė dalis

               1.

               Atmesti ieškinį kaip iš dalies akivaizdžiai nepriimtiną ir iš dalies visiškai teisiškai nepagrįstą.

               2.

               Bylose F-14/12 ir F-14/12 RENV, M. Schönberger padengia savo ir Europos Sąjungos Audito Rūmų patirtas bylinėjimosi išlaidas.

               3.

               Byloje T-26/14 P, Europos Sąjungos Audito Rūmai padengia savo ir M. Schönberger patirtas bylinėjimosi išlaidas.


title: Byla T-414/10: 2010 m. rugsėjo 15 d. pareikštas ieškinys byloje Companhia Previdente prieš Komisiją

text:
               20.11.2010

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 317/35

         2010 m. rugsėjo 15 d. pareikštas ieškinys byloje Companhia Previdente prieš Komisiją

   (Byla T-414/10)
   ()
   2010/C 317/63
   Proceso kalba: portugalų

      Šalys

      Ieškovė: Companhia Previdente — Sociedade de Controle de Participações Financeiras, SA (Lisabona, Portugalija), atstovaujama D. Proença de Carvalho ir J. Caimoto Duarte

      Atsakovė: Europos Komisija

      Ieškovės reikalavimai

               —

               Panaikinti iš dalies 2010 m. birželio 30 d. Komisijos sprendimo dėl procedūros pagal SESV 101 straipsnį ir EEE susitarimo 53 straipsnį (byla COMP/38.344 — Įtempiamasis armatūrinis plienas) 1 ir 2 straipsnius tiek, kiek jie susiję su ieškove;

               —

               pripažinti, kad bet koks Socitrel paskirtos baudos sumažinimas kitose bylose dėl pažeidimų, už kuriuos Companhia Previdente atsako solidariai, automatiškai lemia tokios solidarios baudos adekvatų sumažinimą.

      Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

   Ieškovės ginčijamas sprendimas yra tas pats, kaip ir ginčijamas sprendimas byloje ArcelorMittal Wire France ir kt. prieš Komisiją (T-385/10).
   Ieškovė Bendrajam Teismui nurodo:

               i)

               SESV 101 straipsnio ir individualios atsakomybės už pažeidimus principų pažeidimus atsižvelgiant į Žmogaus teisių ir pagrindinių laisvių apsaugos konvencijos 6 straipsnį ir 2002 m. gruodžio 16 d. Tarybos reglamento (EB) Nr. 1/2003 dėl konkurencijos taisyklių, nustatytų Sutarties 81 ir 82 straipsniuose, įgyvendinimo (1) 23 straipsnį. Sprendime padaryta akivaizdi vertinimo klaida nustačius solidarią Companhia Previdente atsakomybę už Socitrel padarytus pažeidimus, nes ši atsakomybė viršija Reglamento Nr. 1/2003 23 straipsnio 2 dalyje nurodytą maksimalų baudos dydį.

               ii)

               SESV 296 straipsnio pažeidimą, nes ginčijamame sprendime neatmetami ieškovės argumentai ir iš esmės nepaneigiama prielaida, kad Companhia Previdente darė lemiamą įtaką Socitrel 1998–2002 m. laikotarpiu, nustatant solidariąją atsakomybę ir apskaičiuojant baudą; taip pat jame tinkamai nepaaiškinama, kuo buvo grindžiama išvada dėl lemiamos įtakos buvimo ankstesniu 1994–1998 m. laikotarpiu, kuriam prielaida lyg ir netaikoma.

         Papildomai,

               iii)

               SESV 101 straipsnio 1 dalies, EEE susitarimo 53 straipsnio ir Reglamento Nr. 1/2003 23 straipsnio 2 dalies bei proporcingumo principo pažeidimą viršijus maksimalų baudos, kuri galėjo būti paskirta Companhia Previdente, dydį.

               iv)

               Proporcingumo ir nediskriminavimo principų pažeidimą neatsižvelgus į ekonomines dabartinės krizės aplinkybes ir Companhia Previdente nepajėgumą sumokėti baudą.

      (1)  OL 2003, L 1, p. 1; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 8 sk., 2 t., p. 205.


title: Byla C-559/13: 2013 m. spalio 30 d. Bundesfinanzhof (Vokietija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Finanzamt Dortmund-Unna prieš Josef Grünewald

text:
               15.2.2014

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 45/17

         2013 m. spalio 30 d.Bundesfinanzhof (Vokietija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Finanzamt Dortmund-Unna prieš Josef Grünewald

   (Byla C-559/13)
   2014/C 45/31
   Proceso kalba: vokiečių

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Bundesfinanzhof

      Šalys pagrindinėje byloje

      Pareiškėja: Finanzamt Dortmund-Unna

      Atsakovas: Josef Grünewald

      Prejudicinis klausimas

   Ar Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo 63 straipsniu draudžiamos valstybės narės teisės normos, pagal kurias į asmeninio pobūdžio išlaikymo išmokos mokesčių mokėtojams nerezidentams, susijusios su vidaus turto, iš kurio gaunamos pajamos, perleidimu pagal vadinamojo paveldėjimo inter vivos sutartį, nėra atskaitytinos, o atitinkami mokėjimai neriboto apmokestinimo atveju yra atskaitytini, tačiau atskaita lemia atitinkamą (neribotai apmokestinamo) išmokų gavėjo apmokestinimą?


title: Byla F-91/13: 2014 m. spalio 1 d. Tarnautojų teismo (trečioji kolegija) sprendimas byloje DF/Komisija (Viešoji tarnyba — Darbo užmokestis — Ekspatriacijos išmoka — Kelionės išlaidos — Ieškovo komandiruotė į valstybę, kurios pilietis jis yra — Statuto VII priedo 4 straipsnio 1 dalies b punkte numatyta sąlyga)

text:
               10.11.2014

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 395/63

      2014 m. spalio 1 d. Tarnautojų teismo (trečioji kolegija) sprendimas byloje DF/Komisija

      (Byla F-91/13) (1)

      ((Viešoji tarnyba - Darbo užmokestis - Ekspatriacijos išmoka - Kelionės išlaidos - Ieškovo komandiruotė į valstybę, kurios pilietis jis yra - Statuto VII priedo 4 straipsnio 1 dalies b punkte numatyta sąlyga))
      (2014/C 395/76)
      Proceso kalba: anglų

         Šalys

         Ieškovas: DF, atstovaujamas advokatų L. Levi ir A. Blot

         Atsakovė: Europos Komisija, iš pradžių atstovaujama J. Currall ir V. Joris, vėliau – J. Currall

         Dalykas

      Prašymas panaikinti sprendimą, kuriuo ieškovo prašoma grąžinti ekspatriacijos išmoką ir kelionės išlaidas, kurias jis gavo per komandiruotės Vokietijoje laikotarpį nuo 2009 m. rugsėjo 1 d. iki 2012 m. rugpjūčio 31 d., ir prašymas grąžinti jau susigrąžintas sumas bei atlyginti žalą.

         Sprendimo rezoliucinė dalis

                  1.

                  Priteisti iš Europos Komisijos sumokėti 1 500 eurų kaip moralinės žalos atlyginimą.

                  2.

                  Atmesti likusią ieškinio dalį.

                  3.

                  Europos Komisija padengia savo ir vieną ketvirtį DF bylinėjimosi išlaidų.

                  4.

                  DF padengia tris ketvirčius savo bylinėjimosi išlaidų.

         (1)  OL C 367, 2013 12 14, p. 40.


title: Byla C-412/04 Europos Bendrijų Komisijos 2004 m. rugsėjo 24 d. pareikštas ieškinys Italijos Respublikai

text:
               4.12.2004

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 300/27

         Europos Bendrijų Komisijos 2004 m. rugsėjo 24 d. pareikštas ieškinys Italijos Respublikai
   (Byla C-412/04)
   (2004/C 300/54)
   2004 m. rugsėjo 24 d. Europos Bendrijų Teisingumo Teisme buvo pareikštas Europos Bendrijų Komisijos, atstovaujamos Klaus Wiedner ir Giuseppe Bambara, ieškinys Italijos Respublikai.
   Europos Bendrijų Komisija Teisingumo Teismo prašo:

               —

               pripažinti, kad priimdama 1994 m. vasario 11 d. įstatymo Nr. 109 2 straipsnio 1 dalies, 17 straipsnio 12 dalies, 27 straipsnio 2 dalies, 30 straipsnio 6a dalies, 37b straipsnio ir 37c straipsnio 1 dalies, paskutinį kartą pakeistų 2002 m. rugpjūčio 1 d. įstatymo Nr. 166 7 straipsniu; įstatymo Nr. 109/94 2 straipsnio 5 dalies, paskutinį kartą pakeistų įstatymu Nr. 166/2002 kartu su 1942 m. įstatymu Nr. 1150 ir 1977 m. įstatymu Nr. 10 su vėlesniais pakeitimais ir papildymais; įstatymo Nr. 109/94 28 straipsnio 4 dalies kartu su 1999 m. gruodžio 21 d. Respublikos Prezidento dekreto Nr. 554 188 straipsniu ir minėto įstatymo Nr. 166/2002 7 straipsniu, taip pat su 1995 m. kovo 17 d. Decreto legislativo (įstatyminio dekreto) Nr. 157 3 straipsnio 3 dalimi, nuostatas Italijos Respublika pažeidė savo įsipareigojimus, kylančius iš Direktyvų 93/37/EEB (1), 93/36/EEB (2), 92/50/EEB (3) ir 93/38/EEB (4), taip pat iš EB sutarties 43 ir 49 straipsnių bei skaidrumo bei vienodo požiūrio principų.

               —

               priteisti iš Italijos Respublikos bylinėjimosi išlaidas.

         Teisiniai pagrindai ir pagrindiniai argumentai:
   Komisija pažymi, kad dėl įstatymo Nr. 109/94 2 straipsnio 1 dalies ir 1995 m. kovo 17 d. įstatyminio dekreto Nr. 157 3 straipsnio 3 dalies, pagal kuriuos viešojo darbų pirkimo sutarčių teisės normos taikomos ir sutartims, kuriose ekonominiu požiūriu vyrauja darbų dalis, tačiau lyginant ją su kitais darbais yra akivaizdžiai pagalbinio pobūdžio, nulėmė tai, kad daugeliui paslaugų ir prekių pirkimo sutarčių nėra taikomos atitinkamos Bendrijos teisės, o būtent – Direktyvos 92/50/EEB ir 93/36/EEB, normos.
   Kadangi šių direktyvų taikymui nustatytos ribinės vertės yra daug žemesnės nei Direktyvos 93/37/EEB taikymui, ginčijamos nuostatos sąlygojo, kad mišrios viešojo paslaugų ir darbų, prekių pirkimo ir darbų arba prekių, darbų ir paslaugų pirkimų sutartys, kurių vertė viršijo Direktyvų 92/50/EEB ir 93/36/EEB taikymo ribines vertes, bet buvo mažesnė nei ribinės vertės, taikomos darbų pirkimo sutarčių atveju pagal Direktyvą 93/37/EEB, buvo sudaromos nesilaikant Direktyvose 92/50/EEB ir 93/36/EEB numatytų procedūrų vien dėl to, kad darbai, būdami papildomo pobūdžio, dominuoja šiose sutartyse ekonominiu požiūriu. Šiuo požiūriu ginčijamos nuostatos pažeidžia Direktyvas 92/50/EEB ir 93/36/EEB.

      Nuostatos, reglamentuojančios privačių asmenų atliktus darbus išskaičius urbanizacijos sąnaudas

   Komisijos manymu, įstatymo Nr. 109/94 2 straipsnio 5 dalis ta apimtimi, kuria joje nereikalaujama laikytis Direktyvoje 93/37/EEB numatytų procedūrų tuomet, kai sutartyse tarp privataus asmens ir organizacijos numatomi keletas uždavinių ar darbų, kurių vertė atskirai paėmus yra mažesnė už minėtoje direktyvoje nustatytas ribines vertes, tačiau kurių bendra vertė šias ribines vertes viršija, kartu su 1947 m. įstatymu Nr. 1150 ir 1977 m. įstatymu Nr. 10 su vėlesniais pakeitimais ir papildymais, pagal kuriuos sutartys dėl statybos darbų gali būti sudaromos tiesiogiai su statybos licencijos turėtoju arba asmeniu, turinčiu statybos leidimą pagal patvirtintą teritorijos planą, pažeidžia Direktyvą 93/37/EEB.

      Nuostatos, reglamentuojančios darbų, kurių bendra vertė yra mažesnė už Bendrijos nustatytas ribines vertes, projektavimą ir vadovavimą jiems

   Komisija pažymi, kad įstatymo Nr. 109/94 17 ir 30 straipsniai, leidžiantys perkančiosioms organizacijoms sudaryti atitinkamas sutartis pasitikėjimo pagrindais neskelbiant jokio pranešimo apie sutartį, pažeidžia skaidrumo principą, išplaukiantį iš EB sutarties 49 straipsnio. Be to, paslaugų tiekėjų patirties ir sugebėjimų tikrinimo procedūros pačios savaime nepakanka užtikrinti, kad būtų laikomasi skaidrumo principo, jeigu tuo pačiu metu nėra numatyti minimalūs paskelbimo reikalavimai, užtikrinantys lygią visų potencialiai suinteresuotų paslaugų tiekėjų konkurenciją.

      Nuostatos, reglamentuojančios sutarčių dėl vadovavimo darbams sudarymą

   Komisija teigia, kad įstatymo Nr. 109/94 27 straipsnio 2 dalis ta apimtimi, kuria numato galimybę be konkurso sudaryti sutartį dėl vadovavimo darbams tiesiogiai su asmeniu, su kuriuo buvo sudaryta projektavimo darbų sutartis, priklausomai nuo bendros paslaugų vertės ir taikomų teisės aktų pažeidžia Direktyvas 92/50/EEB ir 93/38/EEB arba EB sutarties 43 ir 49 straipsnius.

      Nuostatos, reglamentuojančios sutarčių dėl darbų priėmimo paslaugų sudarymą

   Komisija mano, kad įstatymo Nr. 109/94 28 straipsnyje numatytas mechanizmas, kuris leidžia perkančiosioms organizacijoms tiesiogiai pasirinkti darbus priimančius asmenis, nedirbančius šiose organizacijose, ir nenumato pareigos paskelbti apie sutartį arba kitaip pranešti apie užsakymą, suteikiant visiems potencialiai suinteresuotiems paslaugų tiekėjams galimybę dalyvauti konkurse dėl darbų priėmimo paslaugų sutarčių, priklausomai nuo bendros paslaugų vertės ir taikomų teisės aktų pažeidžia Direktyvas 92/50/EEB ir 93/38/EEB arba skaidrumo principą, išplaukiantį iš EB sutarties 43 ir 49 straipsnių.

      Nuostatos, reglamentuojančios projekto finansavimą

   Įstatymo Nr. 109/94 37a ir tolimesni straipsniai reglamentuoja vadinamąjį „projekto finansavimo“ institutą. Šis institutas turi suteikti galimybę įgyvendinti viešuosius statybos projektus teikiant statybų koncesijas pagal pasiūlymus iš išorės, t. y. pasiūlymus, kuriuos pateikia vadinamieji „rengėjai“ („promotori“).
   Komisija teigia, kad ši sutarties sudarymo tvarka suteikia rengėjui du pranašumus, lyginant su kitais potencialiais konkurentais. Pirmiausia, procedūriniu požiūriu, rengėjas automatiškai kviečiamas dalyvauti derybose dėl sutarties sudarymo, prieš tai nepalyginus jo ir kitų konkurse dalyvaujančių asmenų pasiūlymų. Todėl, netgi tuomet, kai tokiame konkurse buvo pateikti daugiau nei du pasiūlymai, geresni už pirminį rengėjo pasiūlymą, bus atsižvelgta tik į du geriausius ir į rengėjo pasiūlymus. Antra, materialiniu požiūriu, rengėjui suteikta galimybė derybų metu pakeisti savo pasiūlymą, kad jis taptų labiausiai priimtinas organizacijai iš esmės reiškia, kad jam suteikiama pirmumo teisė gauti sutartį.
   Komisija mano, kad pirmiau nurodyti rengėjui suteikiami pranašumai kitų potencialių dalyvių atžvilgiu laikytini prieštaraujančiais vienodo požiūrio principui.

      (1)  OL L 199, 1993 08 09, p. 54.

      (2)  OL L 199, 1993 08 09, p. 1.

      (3)  OL L 209, 1992 07 24, p. 1.

      (4)  OL L 199, 1993 08 09, p. 84.