title: Byla C-63/20 P: 2020 m. vasario 5 d. Sigrid Dickamnns pateiktas apeliacinis skundas dėl 2019 m. lapkričio 18 d. Bendrojo Teismo (šeštoji kolegija) priimtos nutarties byloje T-181/19 Sigrid Dickmanns / Europos Sąjungos intelektinės nuosavybės tarnyba (EUIPO)

text:
               15.6.2020

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 201/9

      2020 m. vasario 5 d. Sigrid Dickamnns pateiktas apeliacinis skundas dėl 2019 m. lapkričio 18 d. Bendrojo Teismo (šeštoji kolegija) priimtos nutarties byloje T-181/19 Sigrid Dickmanns / Europos Sąjungos intelektinės nuosavybės tarnyba (EUIPO)

      (Byla C-63/20 P)
      (2020/C 201/15)
      Proceso kalba: vokiečių

         Šalys

         Apeliantė: Sigrid Dickamnns, atstovaujama advokato H. Tettenborn

         Kita proceso šalis: Europos Sąjungos intelektinės nuosavybės tarnyba (EUIPO)

         Apeliantės reikalavimai

      Apeliantė Teisingumo Teismo prašo:

                  1.

                  panaikinti visą 2019 m. lapkričio 18 d. Europos Sąjungos Bendrojo Teismo (šeštoji kolegija) nutartį byloje T-181/19 ir ją panaikinus, grąžinti bylą Bendrajam Teismui nagrinėti iš naujo,

                  2.

                  priteisti iš Europos Sąjungos intelektinės nuosavybės tarnybos (EUIPO) bylinėjimosi apeliaciniame procese Teisingumo Teisme išlaidas.

         Apeliacinio skundo pagrindai ir pagrindiniai argumentai

      Grįsdama apeliacinį skundą apeliantė nurodo vienintelį pagrindą, t. y. klaidingą Europos Sąjungos Pareigūnų tarnybos nuostatų (toliau – Tarnybos nuostatai) 90 ir 91 straipsnių, ypač 90 straipsnio 2 dalies, aiškinimą ir taikymą, taip pat grubų jos pagrindinių teisių į teisingą procesą ir gerą administravimą pažeidimą.
      Apeliantės nuomone, Bendrasis Teismas jos pagal Tarnybos nuostatų 90 straipsnio 2 dalį pateiktą skundą neteisingai vertino kaip paduotą pasibaigus nustatytam terminui. Šis skundas buvo paduotas per tris mėnesius nuo EUIPO motyvuoto sprendimo priėmimo, o ne per tris mėnesius nuo ankstesnio jos prašymo atmetimo apie jį nepranešant pagal Tarnybos nuostatų 90 straipsnio 2 dalies trečio sakinio trečią įtrauką.
      Šiuo klausimu apeliantė nurodo, kad Bendrojo Teismo pateiktas Tarnybos nuostatų 90 straipsnio 2 dalies aiškinimas prieštarauja jos nuostatų tekstui. Jos skundas yra susijęs ne su Tarnybos nuostatų 90 straipsnio 2 dalies trečio sakinio trečioje įtraukoje nurodytu prašymo atmetimu apie jį nepranešant, o su sprendimu, apie kurį jai pranešta, kaip suprantama pagal Tarnybos nuostatų 90 straipsnio 2 dalies trečio sakinio antrą įtrauką, ir todėl jis yra priimtinas. Nei iš Tarnybos nuostatų 90 straipsnio 1 dalies trečio sakinio, nei iš 90 straipsnio 2 dalies trečio sakinio antros įtraukos ar 90 straipsnio 2 dalies trečio sakinio trečios įtraukos teksto nematyti, kad atmetus prašymą apie jį nepranešant, antra įtrauka yra netaikoma ar kad trečiai įtraukai reikia teikti pirmenybę. EUIPO eksplicitinis prašymo atmetimas taip pat nėra tiesiog ankstesnio implicitinio atmetimo patvirtinimas dar ir dėl to, kad EUIPO nesirėmė implicitiniu atmetimu. Be to, kadangi nėra elementų, rodančių, kad tai yra tiesiog patvirtinimas, ypač motyvavimo, tokį sprendimą reikia laikyti nauju.
      Toliau apeliantė tvirtina, kad Bendrojo Teismo aiškinimas prieštarauja Tarnybos nuostatų 90 straipsnio 1 dalies antro ir trečio sakinių prasmei bei tikslui ir teisinio saugumo tikslui. Šių nuostatų prasmė ir tikslas visų pirma yra apsaugoti prašymą pateikusį asmenį, o ne suteikti galimybę Paskyrimų tarnybai pasinaudoti procedūrinio pobūdžio pareigos pažeidimu, kaip būtų, jei būtų laikomasi Bendrojo Teismo aiškinimo. Teisinis saugumas iš esmės lengviau užtikrinamas laikantis apeliantės aiškinimo. Pirma, jis atitinka Tarnybos nuostatų 90 straipsnio 2 dalies tekstą ir, kitaip nei Bendrojo Teismo aiškinimas, neiškraipo priešingai jo prasmės. Antra, remiantis Bendrojo Teismo aiškinimu, Paskyrimų tarnybai priėmus eksplicitinį ir motyvuotą sprendimą termino ilgis skirtųsi priklausomai nuo to, ar prieš tai buvo priimtas sprendimas apie jį nepranešant.
      Be to, apeliantė nurodo, kad buvo pažeistos jos pagrindinės teisės į teisingą procesą ir gerą administravimą. Teisė į teisingą procesą buvo pažeista visų pirma dėl to, kad Paskyrimų tarnyba pareigos priimti sprendimą per keturis mėnesius dėl pagal Tarnybos nuostatų 90 straipsnio 1 dalį pateikto prašymo pažeidimą gali panaudoti taip, kad savavališkai sutrumpintų terminą, per kurį prašymą pateikęs asmuo gali sureaguoti į jos praneštus atmetimo pagrindus. Kadangi Tarnybos nuostatų 90 straipsnio 2 dalies antro sakinio ir trečio sakinio antros įtraukos tekste yra nurodyta priešingai, laikantis Bendrojo Teismo aiškinimo, prašymą pateikusio asmens rizika pralaimėti bylą dėl termino praleidimo yra daug didesnė. Be to, aiškinant Tarnybos nuostatų 90 straipsnio 2 dalį taip, kad ji atitiktų pagrindines teises, tikrai būtų pasiektas apeliantės nurodytas rezultatas.


title: Byla C-70/20: 2020 m. vasario 12 d. Oberster Gerichtshof (Austrija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje YL / Altenrhein Luftfahrt GmbH

text:
               15.6.2020

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 201/10

      2020 m. vasario 12 d.Oberster Gerichtshof (Austrija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje YL / Altenrhein Luftfahrt GmbH

      (Byla C-70/20)
      (2020/C 201/16)
      Proceso kalba: vokiečių

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

         Oberster Gerichtshof

         Šalys pagrindinėje byloje

         Kasatorė: YL

         Kita kasacinio proceso šalis: Altenrhein Luftfahrt GmbH

         Prejudicinis klausimas

      Ar kietas, bet orlaivio įprasto eksploatavimo ribų nepažeidžiantis nusileidimas, dėl kurio buvo sužalotas keleivis, yra nelaimingas atsitikimas, kaip tai suprantama pagal 1999 m. gegužės 28 d. Monrealyje priimtos Konvencijos dėl tam tikrų tarptautinio vežimo oru taisyklių suvienodinimo, kurią Europos Bendrija pasirašė 1999 m. gruodžio 9 d. ir savo vardu patvirtino 2001 m. balandžio 5 d. Tarybos sprendimu 2001/539/EB (1), 17 straipsnio 1 dalį?

         (1)  2001/539/EB: 2001 m. balandžio 5 d. Tarybos sprendimas dėl Europos bendrijos priimamos Konvencijos dėl tam tikrų tarptautinio vežimo oru taisyklių suvienodinimo (Monrealio konvencija) (OL L 194, 2001, p. 38; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 7 sk., 5 t., p. 491).


title: Byla C-85/20 P: 2020 m. vasario 14 d. Lazarus Szolgáltató és Kereskedelmi Kft. (likviduojama) pateiktas apeliacinis skundas dėl 2019 m. gruodžio 18 d. Bendrojo Teismo (dešimtoji kolegija) priimtos nutarties byloje T-763/18, Lazaras Szolgáltató és Kereskedelmi / Komisija

text:
               15.6.2020

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 201/11

      2020 m. vasario 14 d.Lazarus Szolgáltató és Kereskedelmi Kft. (likviduojama) pateiktas apeliacinis skundas dėl 2019 m. gruodžio 18 d. Bendrojo Teismo (dešimtoji kolegija) priimtos nutarties byloje T-763/18, Lazaras Szolgáltató és Kereskedelmi / Komisija

      (Byla C-85/20 P)
      (2020/C 201/17)
      Proceso kalba: vengrų

         Šalys

         Apeliantė: Lazarus Szolgáltató és Kereskedelmi Kft. (likviduojama), atstovaujama ügyvéd L. Szabó

         Kita proceso šalis: Europos Komisija

         Apeliantės reikalavimai

                  —

                  Apeliantė prašo Teisingumo Teismo pripažinti apeliacinį skundą priimtinu ir pagrįstu ir dėl to panaikinti 2019 m. gruodžio 18 d. Bendrojo Teismo (dešimtoji kolegija) priimtą nutartį byloje T-763/18, Lazarus Szolgáltató és Kereskedelmi / Komisija, apie kurią apeliantei pranešta tą pačią dieną.

                  —

                  Be to, apeliantė prašo Teisingumo Teismo grąžinti bylą nagrinėti Bendrajam Teismui, kad šis priimtų sprendimą dėl klausimų, dėl kurių buvo pateiktas nepriimtinumu grindžiamas prieštaravimas ir kurie nebuvo išspręsti pirmojoje instancijoje priimtoje nutartyje.

                  —

                  Apeliantė prašo Teisingumo Teismo priteisti iš atsakovės pirmojoje instancijoje bylinėjimosi pirmojoje ir apeliacinėje instancijose išlaidas ir, jeigu byla būtų grąžinta nagrinėti Bendrajam Teismui, bylinėjimosi pirmojoje ir apeliacinėje instancijose išlaidas nustatyti ne iš karto, bet klausimo dėl jų nagrinėjimą atidėti iki galutinio sprendimo priėmimo.

         Apeliacinio skundo pagrindai ir pagrindiniai argumentai

      I.   Klaidingas teisinis faktinių aplinkybių kvalifikavimas. Nepakankamas motyvavimas.

      Nurodydama pirmąjį apeliacinio skundo pagrindą apeliantė teigia, kad Bendrasis Teismas tinkamai neatsižvelgė į teisinio nesaugumo situaciją, kiek tai susiję su sužinojimu apie ginčijamus Komisijos aktus.
      Jurisprudencija, kuria remiasi Bendrasis Teismas, susijusi su sužinojimu apie aktus, kurie susiję su ieškovu arba yra jam skirti.
      Apeliantė apskundė nacionalinio teismo priimtą nutartį dėl sustabdymo, nes ji nesutiko su tuo, kad Sąjungos lygmeniu priimtinas sprendimas dėl ginčijamų Komisijos sprendimų būtų priimtas prieš sprendimą, priimtiną dėl jos pareikšto ieškinio dėl žalos atlyginimo. Apeliantė ir jos teisinis atstovas teisiškai gali būti laikomi tuo pačiu asmeniu tik byloje, dėl kurios tarpusavyje suteiktas įgaliojimas ad litem (t. y., nacionaliniame teisme pareikštas ieškinys dėl žalos atlyginimo).
      Kadangi teisiniam atstovui suteiktas įgaliojimas tik dėl nacionaliniame teisme pareikšto ieškinio dėl žalos atlyginimo, jis neturėjo pareigos informuoti apeliantės apie ginčijamus teisės aktus ar prašyti jų viso teksto per Sąjungos teisėje numatytą „protingą“ terminą, nes jo įgaliojime tokios pareigos nebuvo numatytos. To galėjo prašyti tik pati apeliantė, ir tik nuo to momento, kai sužinojo, kad aktai buvo su ja susiję, kaip tai suprantama pagal Sąjungos teisę.
      II.   Klaidingas jurisprudencijos, susijusios su „protingu terminu“, aiškinimas

      Jurisprudencija, kuria rėmėsi Bendrasis Teismas, negali būti taikoma šioje byloje, nes nurodytų bylų aplinkybės nėra tokios pačios, kaip šioje byloje.
      III.   Klaidingas 2017 m. vasario 24 d. Komisijos rašto kvalifikavimas

      Remdamasis nagrinėjamu atsakovės informaciniu raštu nacionalinis teismas priėmė sprendimą atmesti ieškinį byloje, susijusioje su OPS Újpest Kft. skundu, kuris daro poveikį apeliantės interesams, nes aiškiai pakeičiama jos teisinė padėtis, kadangi būtent remdamasis šiuo raštu nacionalinis teismas padarė išvadą, kad nacionalinės valdžios institucijos suteikė teisėtą pagalbą.
      IV.   Apeliantės teisės į gynybą pažeidimas. Bendrojo Teismo procedūros reglamento 126 straipsnio pažeidimas ir netinkamas taikymas

      Nors Bendrasis Teismas nusprendė imtis proceso organizavimo priemonių, jis nepakvietė šalių pateikti pastabų dėl klausimo, ar ieškinys buvo pareikštas per nustatytą terminą. Būtent skundžiamoje nutartyje Bendrasis Teismas pirmą kartą nagrinėjo klausimą dėl ieškinio pareiškimo nesilaikant termino ir dėl to jį atmetė, nesuteikęs šalims ir konkrečiai apeliantei pateikti savo argumentų ir kontrargumentų.
      Kadangi minėto kvietimo nebuvo, nepateiktas joks dokumentas, kuris galėtų pagrįsti apeliantės poziciją, kad ieškinys pareikštas per nustatytą terminą.


title: Byla C-92/20: 2020 m. vasario 25 d. Finanzgericht Düsseldorf (Vokietija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Rottendorf Pharma GmbH / Hauptzollamt Bielefeld

text:
               15.6.2020

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 201/12

      2020 m. vasario 25 d.Finanzgericht Düsseldorf (Vokietija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Rottendorf Pharma GmbH / Hauptzollamt Bielefeld

      (Byla C-92/20)
      (2020/C 201/18)
      Proceso kalba: vokiečių

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

         Finanzgericht Düsseldorf

         Šalys pagrindinėje byloje

         Pareiškėja: Rottendorf Pharma GmbH

         Atsakovė: Hauptzollamt Bielefeld

         Prejudiciniai klausimai

      Ar 1992 m. spalio 12 d. Tarybos reglamento (EEB) Nr. 2913/92 (1), nustatančio Bendrijos muitinės kodeksą, 239 straipsnio 1 dalies antrą įtrauką reikia aiškinti taip, kad pagal ją tokiu atveju, kaip nagrinėjamas pagrindinėje byloje, kai suinteresuoto asmens importuotos ne Bendrijos prekės buvo reeksportuotos iš Bendrijos muitų teritorijos, o skolos muitinei atsiradimą nulėmusiomis aplinkybėmis suinteresuoto asmens veiksmuose nematyti akivaizdaus aplaidumo požymių, muitas gali būti grąžintas?

         (1)  OL L 302, 1992, p. 1; 2004 m. 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 2 sk., 4 t., p. 307.


title: Byla C-93/20: 2020 m. vasario 25 d. Bezirksgericht Schwechat (Austrija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje JU / Air France Direktion für Österreich

text:
               15.6.2020

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 201/13

      2020 m. vasario 25 d.Bezirksgericht Schwechat (Austrija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje JU / Air France Direktion für Österreich

      (Byla C-93/20)
      (2020/C 201/19)
      Proceso kalba: vokiečių

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

         Bezirksgericht Schwechat

         Šalys pagrindinėje byloje

         Ieškovė: JU

         Atsakovė: Air France Direktion für Österreich

         Prejudiciniai klausimai

                  1.

                  Ar Konvencijos dėl tam tikrų tarptautinio vežimo oru taisyklių suvienodinimo (Monrealio konvencija) (1) 31 straipsnio 2 dalį, siejamą su 31 straipsnio 4 dalimi, reikia aiškinti taip, kad dėl įregistruoto bagažo sugadinimo, įvykusio orlaivyje arba bet kuriuo kitu laikotarpiu, per kurį vežėjas buvo atsakingas už įregistruotą bagažą, o jeigu vėluojama pristatyti – bet kuriuo atveju vėliausiai per 7 dienas nuo bagažo perdavimo gavėjui dienos vežėjui turi būti pateiktas skundas, antraip jokie ieškiniai prieš vežėją nepriimami, išskyrus jeigu pastarasis sukčiauja?

                  2.

                  Jeigu atsakymas į pirmąjį klausimą būtų neigiamas:
                  Ar Konvencijos dėl tam tikrų tarptautinio vežimo oru taisyklių suvienodinimo (Monrealio konvencija) 31 straipsnio 2 dalį, siejamą su 31 straipsnio 4 dalimi, reikia aiškinti taip, kad dėl įregistruoto bagažo sugadinimo, įvykusio orlaivyje arba bet kuriuo kitu laikotarpiu, per kurį vežėjas buvo atsakingas už įregistruotą bagažą, o jeigu vėluojama pristatyti – ne vėliau kaip per 21 dieną nuo bagažo perdavimo gavėjui dienos vežėjui turi būti pateiktas skundas, antraip jokie ieškiniai prieš vežėją nepriimami, išskyrus jeigu pastarasis sukčiauja?

         (1)  2001 m. balandžio 5 d. Tarybos sprendimas 2001/539/EB dėl Europos bendrijos priimamos Konvencijos dėl tam tikrų tarptautinio vežimo oru taisyklių suvienodinimo (Monrealio konvencija) (OL L 194, 2001, p. 38; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 7 sk., 5 t., p. 491).


title: Byla C-94/20: 2020 m. vasario 25 d. Landesgericht Linz (Austrija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Land Oberösterreich / KV

text:
               15.6.2020

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 201/13

      2020 m. vasario 25 d.Landesgericht Linz (Austrija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Land Oberösterreich / KV

      (Byla C-94/20)
      (2020/C 201/20)
      Proceso kalba: vokiečių

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

         Landesgericht Linz

         Šalys pagrindinėje byloje

         Pareiškėjas ir kita apeliacinio proceso šalis: Land Oberösterreich

         Atsakovė ir apeliantė: KV

         Prejudiciniai klausimai

                  1.

                  Ar Direktyvos 2003/109/EB (1) 11 straipsnis turi būti aiškinamas taip, kad pagal jį draudžiama tokia nacionalinės teisės nuostata, kaip Oberösterreichisches Wohnbauförderungsgesetz (Aukštutinės Austrijos gyvenamųjų pastatų statybos finansavimo įstatymas, toliau – oöWFG) 6 straipsnio 9 ir 11 dalys, pagal kurias Sąjungos piliečiams, EEE valstybės piliečiams ir šeimos nariams, kaip jie suprantami pagal Direktyvą 2004/38/EB (2), socialinė pašalpos gyvenamajam būstui išmoka, kurios tikslas yra palengvinti per didelę išlaidų būstui naštą, skiriama nereikalaujant įrodyti kalbos žinių, o iš trečiųjų valstybių piliečių, kurie yra ilgalaikiai gyventojai, kaip tai suprantama pagal Direktyvą 2003/109/EB, reikalaujama tam tikru būdu įrodyti pagrindines vokiečių kalbos žinias, nors ekstremaliose socialinėse situacijose atsidūrusių asmenų pragyvenimo minimumui (įskaitant būsto poreikį) užtikrinti yra skirta kita socialinė išmoka (poreikiams patenkinti reikalingų minimalių išteklių garantija pagal Oberösterreichisches Mindestsicherungsgesetz (Įstatymas dėl minimalių išteklių garantijos Aukštutinėje Austrijoje)?

                  2.

                  Ar Direktyvos 2000/43/EB (3) 2 straipsnyje įtvirtintą „tiesioginės ar netiesioginės diskriminacijos“ dėl „rasės ar etninės priklausomybės“ draudimą reikia aiškinti taip, kad juo draudžiama nacionalinės teisės nuostata, kaip oöWFG 6 straipsnio 9 ir 11 dalys, pagal kurią Sąjungos piliečiams, EEE valstybės piliečiams ir šeimos nariams, kaip jie suprantami pagal Direktyvą 2004/38/EB, socialinė išmoka (pašalpa gyvenamajam būstui pagal oöWFG) skiriama nereikalaujant įrodyti kalbos žinių, o iš trečiųjų valstybių piliečių (įskaitant trečiųjų valstybių piliečius, kurie yra ilgalaikiai gyventojai, kaip tai suprantama pagal Direktyvą 2003/109/EB) reikalaujama tam tikru būdu įrodyti pagrindines vokiečių kalbos žinias?

                  3.

                  Jeigu atsakymas į antrąjį klausimą būtų neigiamas:
                  Ar Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijos 21 straipsnyje įtvirtintą diskriminacijos dėl etninės kilmės draudimą reikia aiškinti taip, kad juo draudžiama nacionalinės teisės nuostata, kaip oöWFG 6 straipsnio 9 ir 11 dalys, pagal kurią Sąjungos piliečiams, EEE valstybės piliečiams ir šeimos nariams, kaip jie suprantami pagal Direktyvą 2004/38/EB, socialinė išmoka (pašalpa gyvenamajam būstui pagal oöWFG) skiriama nereikalaujant įrodyti kalbos žinių, o iš trečiųjų valstybių piliečių (įskaitant trečiųjų valstybių piliečius, kurie yra ilgalaikiai gyventojai, kaip tai suprantama pagal Direktyvą 2003/109/EB) reikalaujama tam tikru būdu įrodyti pagrindines vokiečių kalbos žinias?

         (1)  2003 m. lapkričio 25 d. Tarybos direktyva 2003/109/EB dėl trečiųjų valstybių piliečių, kurie yra ilgalaikiai gyventojai, statuso (OL L 16, 2004, p. 44; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 19 sk., 6 t., p. 272).

         (2)  2004 m. balandžio 29 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2004/38/EB dėl Sąjungos piliečių ir jų šeimos narių teisės laisvai judėti ir gyventi valstybių narių teritorijoje, iš dalies keičianti Reglamentą (EEB) Nr. 1612/68 ir panaikinanti Direktyvas 64/221/EEB, 68/360/EEB, 72/194/EEB, 73/148/EEB, 75/34/EEB, 75/35/EEB, 90/364/EEB, 90/365/EEB ir 93/96/EEB (OL L 158, 2004, p. 77; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 5 sk., 5 t., p. 46).

         (3)  2000 m. birželio 29 d. Tarybos direktyva 2000/43/EB, įgyvendinanti vienodo požiūrio principą asmenims nepriklausomai nuo jų rasės arba etninės priklausomybės (OL L 180, 2000, p. 22; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 20 sk., 1 t., p. 23).


title: Byla C-108/20: 2020 m. vasario 27 d. Finanzgericht Berlin-Brandenburg (Vokietija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje HR / Finanzamt Wilmersdorf

text:
               15.6.2020

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 201/14

      2020 m. vasario 27 d.Finanzgericht Berlin-Brandenburg (Vokietija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje HR / Finanzamt Wilmersdorf

      (Byla C-108/20)
      (2020/C 201/21)
      Proceso kalba: vokiečių

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

         Finanzgericht Berlin-Brandenburg

         Šalys pagrindinėje byloje

         Pareiškėja: HR

         Atsakovė: Finanzamt Wilmersdorf

         Prejudicinis klausimas

      Ar 2006 m. lapkričio 28 d. Tarybos direktyvos 2006/112/EB (1) dėl pridėtinės vertės mokesčio bendros sistemos 167 straipsnis ir 168 straipsnio a punktas aiškintini taip, kad pagal juos draudžiama nacionalinės teisės nuostata, pagal kurią pirkimo PVM atskaita neleidžiama ir tuomet, kai ankstesniame etape buvo įvykdytas mokesčio sukčiavimas ir apmokestinamasis asmuo apie tai žinojo arba turėjo žinoti, tačiau vykdydamas savo sandorį jis nedalyvavo mokesčio sukčiavime ir nebuvo į tai įtrauktas, taip pat neskatino ir nepalengvino mokesčio sukčiavimo?

         (1)  OL L 347, 2006, p. 1.


title: Byla C-119/20: 2020 m. vasario 28 d. Augstākā tiesa (Senāts) (Latvija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Līga Šenfelde / Lauku atbalsta dienests

text:
               15.6.2020

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 201/15

      2020 m. vasario 28 d.Augstākā tiesa (Senāts) (Latvija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Līga Šenfelde / Lauku atbalsta dienests

      (Byla C-119/20)
      (2020/C 201/22)
      Proceso kalba: latvių

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Augstākā tiesa (Senāts)

         Šalys pagrindinėje byloje

         Pareiškėja pirmojoje instancijoje ir kasatorė: Līga Šenfelde

         Kita proceso šalis: Lauku atbalsta dienests

         Prejudiciniai klausimai

      Ar 2013 m. gruodžio 17 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) Nr. 1305/2013 (1) dėl paramos kaimo plėtrai, teikiamos Europos žemės ūkio fondo kaimo plėtrai (EŽŪFKP) lėšomis, kuriuo panaikinamas Tarybos reglamentas (EB) Nr. 1698/2005, 19 straipsnio 1 dalį kartu su kitomis šio reglamento ir Europos Sąjungos valstybės pagalbos žemės ūkio ir miškininkystės sektoriams ir kaimo vietovėse gairių 2014–2020 m. nuostatomis reikia aiškinti taip, kad:

                  1)

                  ūkininkas praranda „jaunojo ūkininko“ statusą vien dėl to, kad dviem metais anksčiau gavo paramą smulkių ūkių plėtrai, numatytą to reglamento 19 straipsnio 1 dalies a punkto iii papunktyje;

                  2)

                  valstybei narei leidžiama nustatyti teisės normą, pagal kurią ūkininkui nemokama to reglamento 19 straipsnio 1 dalies a punkto i papunktyje numatyta parama, jei jam jau buvo suteikta pagal tos pačios nuostatos iii papunktį numatyta parama;

                  3)

                  valstybė narė gali atmesti ūkininko paraišką dėl priemonių sumavimo, jeigu nesilaikoma Europos Komisijos Kaimo plėtros programoje nustatytos sumavimo eigos?

         (1)  OL L 347, 2013, p. 487.


title: Byla C-124/20: 2020 m. kovo 5 d. Hanseatisches Oberlandesgericht Hamburg (Vokietija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Bank Melli Iran, Aktiengesellschaft nach iranischem Recht / Telekom Deutschland GmbH

text:
               15.6.2020

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 201/16

      2020 m. kovo 5 d.Hanseatisches Oberlandesgericht Hamburg (Vokietija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Bank Melli Iran, Aktiengesellschaft nach iranischem Recht / Telekom Deutschland GmbH

      (Byla C-124/20)
      (2020/C 201/23)
      Proceso kalba: vokiečių

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

         Hanseatisches Oberlandesgericht Hamburg

         Šalys pagrindinėje byloje

         Ieškovas: Bank Melli Iran, Aktiengesellschaft nach iranischem Recht

         Atsakovė: Telekom Deutschland GmbH

         Prejudiciniai klausimai

                  1.

                  Ar Reglamento Nr. 2271/96 (1) 5 straipsnio pirma pastraipa taikoma tik tuo atveju, kai veikiančiam ES ekonominės veiklos vykdytojui, kaip jis suprantamas pagal šio reglamento 11 straipsnį, Jungtinės Amerikos Valstijos tiesiogiai ar netiesiogiai yra adresavusios valdžios institucijos arba teismo nurodymus, ar tam, kad ji būtų taikoma, pakanka, jog ES ekonominės veiklos vykdytojo veiksmai ir be tokių nurodymų būtų nukreipti į antrinių sankcijų laikymąsi?

                  2.

                  Jei į pirmąjį klausimą Teisingumo Teismas atsakytų taip, kaip nurodyta antroje alternatyvoje: ar pagal Reglamento Nr. 2271/96 5 straipsnio pirmą pastraipą draudžiamas toks nacionalinės teisės aiškinimas, pagal kurį sutartį nutraukianti šalis gali nutraukti tęstinio vykdymo sutartį su partneriu, kurį JAV Office of Foreign Assets Control (Užsienio lėšų kontrolės biuras, toliau – OFAC) yra įtraukęs į Specially Designated Nationals List (Ypatingųjų kategorijų piliečių sąrašas, toliau – SDN), motyvuodama tuo, kad turi būti laikomasi JAV taikomų sankcijų, ir nenurodydama jokio kito nutraukimo pagrindo ir todėl civilinio proceso metu neprivalant įrodinėti, kad nutraukimo pagrindas bet kuriuo atveju nebuvo JAV taikomų sankcijų laikymasis?

                  3.

                  Jeigu į antrąjį klausimą Teisingumo Teismas atsakytų teigiamai: ar sutarties nutraukimą bendrąja tvarka, kuris pažeidžia Reglamento Nr. 2271/96 5 straipsnio pirmą pastraipą, privaloma laikyti negaliojančiu, ar reglamento tikslą atitinka ir kitos sankcijos, pavyzdžiui, baudos skyrimas?

                  4.

                  Jei į trečiąjį klausimą Teisingumo Teismas atsakytų taip, kaip nurodyta pirmoje alternatyvoje: ar, atsižvelgiant į Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijos 16 ir 52 straipsnius, taip pat į galimybę išimties tvarka suteikti įgaliojimą pagal Reglamento Nr. 2271/96 5 straipsnio antrą pastraipą, tai galioja ir tada, kai ES ekonominės veiklos vykdytojui tuo atveju, jeigu jis išsaugo verslo ryšius su į sąrašą įtrauktu partneriu, JAV rinkoje gresia didžiuliai nuostoliai (šioje byloje – 50 procentų grupės apyvartos)?

         (1)  1996 m. lapkričio 22 d. Tarybos reglamentas (EB) Nr. 2271/96 saugantis nuo trečiosios šalies priimtų teisės aktų eksteritorialaus taikymo poveikio ir tuo grindžiamų ar iš to kylančių veiksmų (OL L 309, 1996, p. 1; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 10 sk., 1 t., p. 75), su pakeitimais, padarytais 2018 m. birželio 6 d. Komisijos deleguotuoju reglamentu (ES) 2018/1100, kuriuo iš dalies keičiamas Tarybos reglamento (EB) Nr. 2271/96 priedas (OL L 199 I, 2018, p. 1).


title: Byla C-130/20: 2020 m. kovo 9 d. Juzgado de lo Social n° 3 de Barcelona (Ispanija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje YJ / Instituto Nacional de la Seguridad Social (INSS)

text:
               15.6.2020

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 201/16

      2020 m. kovo 9 d.Juzgado de lo Social no 3 de Barcelona (Ispanija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje YJ / Instituto Nacional de la Seguridad Social (INSS)

      (Byla C-130/20)
      (2020/C 201/24)
      Proceso kalba: ispanų

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

         Juzgado de lo Social no 3 de Barcelona

         Šalys pagrindinėje byloje

         Ieškovė: YJ

         Atsakovas: Instituto Nacional de la Seguridad Social (INSS)

         Prejudicinis klausimas

      Ar tokia teisės norma kaip Ley General de la Seguridad Social (Bendrasis socialinės apsaugos įstatymas) 60 straipsnio 4 dalis, pagal kurią moterims, kurios savo noru išeina į išankstinę pensiją, neskiriamas priedas už motinystę, priešingai nei toms, kurios taip pat savo noru išeina į pensiją būdamos įprasto numatyto amžiaus arba kurios į pensiją išeina anksčiau, tačiau dėl visą profesinį gyvenimą vykdytos profesinės veiklos, dėl negalios arba dėl to, kad turėjo nustoti dirbti nesulaukusios pensinio amžiaus dėl nuo jų nepriklausančių priežasčių, gali būti laikoma tiesiogine diskriminacija, kaip ji apibrėžta Direktyvoje 79/7 (1)?

         (1)  1978 m. gruodžio 19 d. Tarybos direktyva 79/7/EEB dėl vienodo požiūrio į vyrus ir moteris principo nuoseklaus įgyvendinimo socialinės apsaugos srityje (OL L 6, 1979, p. 24; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 5 sk., 1 t., p. 215).


title: Byla C-139/20: 2020 m. kovo 16 d. pareikštas ieškinys byloje Europos Komisija / Lenkijos Respublika

text:
               15.6.2020

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 201/17

      2020 m. kovo 16 d. pareikštas ieškinys byloje Europos Komisija / Lenkijos Respublika

      (Byla C-139/20)
      (2020/C 201/25)
      Proceso kalba: lenkų

         Šalys

         Ieškovė: Europos Komisija, atstovaujama M. Siekierzyńska ir A. Armenia

         Atsakovė: Lenkijos Respublika

         Ieškovės reikalavimai

                  —

                  Ieškovė prašo konstatuoti, kad nustačiusi teisę į energetikos produktų, naudojamų daug energijos naudojančių įmonių, kurioms taikoma Sąjungos apyvartinių taršos leidimų prekybos sistema, atleidimą nuo akcizo mokesčio, Lenkijos Respublika neįvykdė įsipareigojimų pagal 2003 m. spalio 27 d. Tarybos direktyvos 2003/96/EB, pakeičiančios Bendrijos energetikos produktų ir elektros energijos mokesčių struktūrą (1), 17 straipsnio 1 dalies b punktą ir 17 straipsnio 4 dalį,

                  —

                  priteisti iš Lenkijos Respublikos bylinėjimosi išlaidas.

         Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

      Lenkijos Respublika nacionaliniuose įstatymuose numatė galimybę atleisti nuo akcizo mokesčio energetikos produktus, naudojamus daug energijos naudojančių įmonių, kurioms taikoma Sąjungos apyvartinių taršos leidimų prekybos sistema (toliau – ES ATLPS sistema).
      Komisija mano, kad taip nevykdomi įsipareigojimai pagal 2003 m. spalio 27 d. Tarybos direktyvos 2003/96/EB, pakeičiančios Bendrijos energetikos produktų ir elektros energijos mokesčių struktūrą, 17 straipsnio 1 dalies b punktą ir 17 straipsnio 4 dalį. Remiantis tomis nuostatomis, atleidimas nuo mokesčio arba mokesčio sumažinimas, taikomas energetikos produktams, kuriuos naudoja daug energijos naudojančios įmonės, galimas tik kai sudaromi susitarimai su įmonėmis ar įmonių asociacijomis arba kai įgyvendinamos apyvartinių leidimų programos ar lygiaverčiai susitarimai, jeigu jų tikslai yra aplinkos apsauga ar energetikos efektyvumo didinimas. Komisija mano, kad ES ATLPS sistemos negalima laikyti „apyvartinių leidimų programa“, kaip tai suprantama pagal minėtas nuostatas.

         (1)  2003 m. spalio 27 d. Tarybos Direktyva 2003/96/EB pakeičianti Bendrijos energetikos produktų ir elektros energijos mokesčių struktūrą (OL L 283, 2003, p. 51; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., sk. 9, t. 1, p. 405; klaidų ištaisymas OL L 246, 2019, p. 38).


title: Byla C-144/20: 2020 m. kovo 27 d. Administratīvā rajona tiesa (Latvija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje AS „LatRailNet“, VAS „Latvijas dzelzceļš“ / Valsts dzelzceļa administrācija

text:
               15.6.2020

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 201/18

      2020 m. kovo 27 d.Administratīvā rajona tiesa (Latvija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje AS „LatRailNet“, VAS „Latvijas dzelzceļš“ / Valsts dzelzceļa administrācija

      (Byla C-144/20)
      (2020/C 201/26)
      Proceso kalba: latvių

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

         Administratīvā rajona tiesa

         Šalys pagrindinėje byloje

         Ieškovės: AS „LatRailNet“, VAS „Latvijas dzelzceļš“

         Atsakovė: Valsts dzelzceļa administrācija

         Prejudiciniai klausimai

                  1.

                  Ar Direktyvos [2012/34 (1)] 56 straipsnio 2 dalį reikia aiškinti taip, kad pagal ją reguliavimo institucijai suteikiamas įgaliojimas savo iniciatyva priimti sprendimą, įpareigojantį įmonę, vykdančią pagrindines geležinkelių infrastruktūros valdytojo funkcijas, nurodomas minėtos direktyvos 7 straipsnio 1 dalyje, atlikti tam tikrus mokesčių už naudojimąsi infrastruktūra apskaičiavimo taisyklių (apmokestinimo sistemos) pakeitimus, dėl kurių nekyla pareiškėjų diskriminavimo grėsmė?

                  2.

                  Jei į pirmąjį klausimą būtų atsakyta teigiamai, ar reguliavimo institucija turi teisę šiuo sprendimu nustatyti sąlygas, kurios turi būti numatytos šiais pakeitimais, pavyzdžiui, nustatydama įpareigojimą į infrastruktūros mokesčių nustatymo kriterijus neįtraukti iš anksto numatytų išlaidų, padengiamų iš valstybės biudžeto arba vietos valdžios institucijų biudžetų, kurių keleivių vežėjai negali apmokėti iš pajamų, gaunamų teikiant transporto paslaugas?

                  3.

                  Ar Direktyvos [2012/34] 32 straipsnio 1 dalis turi būti aiškinama taip, kad joje numatyta valstybių narių pareiga nustatant mokesčiams už naudojimąsi infrastruktūra taikytinus antkainius užtikrinti optimalų geležinkelių rinkos segmento konkurencingumą taip pat taikytina mokesčių už naudojimąsi infrastruktūra nustatymui rinkos segmentuose, kuriuose konkurencija nevyksta, pavyzdžiui, dėl to, kad atitinkamame rinkos segmente transporto paslaugas teikia tik vienas geležinkelių vežėjas, kuriam suteikta Reglamento Nr. 1370/2007 (2) 2 straipsnio f punkte numatyta išimtinė teisė teikti transporto paslaugas šiame rinkos segmente?

         (1)  2012 m. lapkričio 21 d. Europos Parlamento ir Tarybos Direktyva 2012/34/ES, kuria sukuriama bendra Europos geležinkelių erdvė (OL L 343, 2012, p. 32).

         (2)  2007 m. spalio 23 d. Europos Parlamento ir Tarybos Reglamento (EB) Nr. 1370/2007 dėl keleivinio geležinkelių ir kelių transporto viešųjų paslaugų ir panaikinančio Tarybos reglamentus (EEB) Nr. 1191/69 ir (EEB) Nr. 1107/70 (OL L 315, 2007, p. 1).


title: Byla C-159/20: 2020 m. balandžio 8 d. pareikštas ieškinys byloje Europos Komisija / Danijos Karalystė

text:
               15.6.2020

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 201/18

      2020 m. balandžio 8 d. pareikštas ieškinys byloje Europos Komisija / Danijos Karalystė

      (Byla C-159/20)
      (2020/C 201/27)
      Proceso kalba: danų

         Šalys

         Ieškovė: Europos Komisija, atstovaujama M. Konstantinidis, I. Naglis ir U. Nielsen

         Atsakovė: Danijos Karalystė

         Ieškovės reikalavimai

      Ieškovė Teisingumo Teismo prašo:

                  —

                  Pripažinti, kad neužkirtusi kelio ar nesustabdžiusi Danijos pieninių naudojimo pavadinimo „Feta“ sūriams, kurie neatitinka kokybės reikalavimų, nustatytų Komisijos reglamente (EB) Nr. 1829/2002 (1), Danija neįvykdė savo įsipareigojimų pagal Reglamento (ES) Nr. 1151/2012 (2) 13 straipsnį;

                  —

                  pripažinti, kad leidusi Danijos pieninėms gaminti ir parduoti „Feta“ kopijas Danija pažeidė Europos Sąjungos sutarties (ESS) 4 straipsnio 3 dalį, kartu su Reglamento (ES) Nr. 1151/2012 1 straipsnio 1 dalimi ir 4 straipsniu;

                  —

                  priteisti iš Danijos Karalystės bylinėjimosi išlaidas.

         Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

      Komisija teigia, kad Danijos institucijos neįvykdė savo įsipareigojimų pagal Reglamentą dėl kokybės sistemų, nes leido Danijos įmonėms neteisėtai naudoti pavadinimą „Feta“ Danijoje pagamintiems sūriams.
      Konkrečiai ji teigia, kad pavadinimas „Feta“ Danijoje buvo naudojamas pažeidžiant Reglamentą dėl kokybės sistemų ir todėl valstybė narė turi imtis atitinkamų administracinių ir teisminių veiksmų, kad užkirstų kelią tokiai praktikai ar ją sustabdytų. Kadangi Danija atsisakė laikytis minėto teisės akto, Komisija padarė išvadą, kad Danija neįvykdė savo įsipareigojimų pagal Reglamento dėl kokybės sistemų 13 straipsnio 3 dalį ir pažeidė ES teisę.
      Leisdama Danijos pieninėms gaminti ir parduoti „Feta“ kopijas Danija taip pat pažeidė ESS 4 straipsnio 3 dalį, kartu su Reglamento (ES) Nr. 1151/2012 1 straipsnio 1 dalimi ir 4 straipsniu, nes pakenkė Europos Sąjungos tikslų, susijusių su sąžiningos konkurencijos užtikrinimu ūkininkams ir žemės ūkio produktų bei maisto produktų, turinčių pridėtinės vertės savybių ir požymių, gamintojams, su pagalba su geografine vietove susijusių produktų gamintojams užtikrinti jų produktų kokybę atitinkančias pajamas ir su pavadinimų, kaip intelektinės nuosavybės teisių, apsaugos Sąjungos teritorijoje užtikrinimu, įgyvendinimui.
      Komisija taip pat mano, kad neužkirtusi kelio ir nesustabdžiusi teisių, susijusių „Feta“ pavadinimu, užregistruotu kaip saugoma kilmės vietos nuoroda, pažeidimo, kuris buvo įvykdytas, kai Danijos pieno gamintojai eksportavo padirbtą sūrį iš Europos Sąjungos į trečiąsias šalis, Danija pakenkė Sąjungos pozicijai tarptautinėse derybose, skirtose užtikrinti ES kokybės sistemų apsaugą, ir pažeidė sąžiningo bendradarbiavimo principą, numatytą ESS 4 straipsnio 3 dalyje.

         (1)  2002 m. spalio 14 d. Komisijos reglamentas (EB) Nr. 1829/2002, iš dalies keičiantis Reglamento (EB) Nr. 1107/96 priedą dėl pavadinimo „Feta“ (OL L 277, 2002, p. 10; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 3 sk., 37 t., p. 195).

         (2)  2012 m. lapkričio 21 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (ES) Nr. 1151/2012 dėl žemės ūkio ir maisto produktų kokybės sistemų (OL L 343, 2012, p. 1).


title: Byla T-437/18: 2020 m. balandžio 29 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Tilly-Sabco / Europos Komisija (Deliktinė atsakomybė – Žemės ūkis – Eksporto grąžinamosios išmokos – Paukštiena – Įgyvendinimo reglamento (ES) Nr. 689/2013 panaikinimas Teisingumo Teismo sprendimu – Žala)

text:
               15.6.2020

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 201/20

      2020 m. balandžio 29 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Tilly-Sabco / Europos Komisija

      (Byla T-437/18) (1)

      (Deliktinė atsakomybė - Žemės ūkis - Eksporto grąžinamosios išmokos - Paukštiena - Įgyvendinimo reglamento (ES) Nr. 689/2013 panaikinimas Teisingumo Teismo sprendimu - Žala)
      (2020/C 201/28)
      Proceso kalba: prancūzų

         Šalys

         Ieškovė: Tilly-Sabco (Guerlesquin, Prancūzija), atstovaujama advokatų R. Milchior ir S. Charbonnel

         Atsakovė: Europos Komisija, atstovaujama A. Lewis ir B. Hofstötterer

         Dalykas

      SESV 268 straipsniu grindžiamas prašymas atlyginti žalą, kurią ieškovė, jos teigimu, patyrė priėmus 2013 m. liepos 18 d. Komisijos įgyvendinimo reglamentą (ES) Nr. 689/2013, kuriuo nustatomos paukštienos eksporto grąžinamosios išmokos (OL L 196, 2013, p. 13).

         Rezoliucinė dalis

                  1.

                  Atmesti ieškinį.

                  2.

                  Priteisti iš Tilly-Sabco bylinėjimosi išlaidas.

         (1)  OL C 364, 2018 10 8.


title: Byla T-37/19: 2020 m. balandžio 29 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Cimpress Schweiz / EUIPO – Impress Media (CIMPRESS) (Europos Sąjungos prekių ženklas – Protesto procedūra – Žodinio Europos Sąjungos prekių ženklo CIMPRESS paraiška – Ankstesnis vaizdinis Europos Sąjungos prekių ženklas „impress“ – Ankstesnis nacionalinis žodinis prekių ženklas „Impress-Media“ – Santykinis atmetimo pagrindas – Galimybė supainioti – Reglamento (ES) 2017/1001 8 straipsnio 1 dalies b punktas)

text:
               15.6.2020

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 201/20

      2020 m. balandžio 29 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Cimpress Schweiz / EUIPO – Impress Media (CIMPRESS)

      (Byla T-37/19) (1)

      (Europos Sąjungos prekių ženklas - Protesto procedūra - Žodinio Europos Sąjungos prekių ženklo CIMPRESS paraiška - Ankstesnis vaizdinis Europos Sąjungos prekių ženklas „impress“ - Ankstesnis nacionalinis žodinis prekių ženklas „Impress-Media“ - Santykinis atmetimo pagrindas - Galimybė supainioti - Reglamento (ES) 2017/1001 8 straipsnio 1 dalies b punktas)
      (2020/C 201/29)
      Proceso kalba: vokiečių

         Šalys

         Ieškovė: Cimpress Schweiz GmbH (Vintertūras, Šveicarija), atstovaujama advokatų C. Eckhartt, P. Böhner ir A. von Mühlendahl

         Atsakovė: Europos Sąjungos intelektinės nuosavybės tarnyba, atstovaujama A. Söder

         Kita procedūros EUIPO apeliacinėje taryboje šalis, įstojusi į bylą Bendrajame Teisme: Impress Media GmbH (Menchengladbachas, Vokietija), atstovaujama advokato F. Remmertz

         Dalykas

      Ieškinys dėl 2018 m. spalio 30 d. EUIPO antrosios apeliacinės tarybos sprendimo (sujungtos bylos R 1716/2017-2 ir R 1786/2017-2), susijusio su protesto procedūra tarp Impress Media ir Cimpress Schweiz.

         Rezoliucinė dalis

                  1.

                  Leisti Impress GmbH pakeisti Impress Media GmbH kaip į bylą įstojusią šalį.

                  2.

                  Atmesti ieškinį.

                  3.

                  Cimpress Schweiz GmbH padengia savo, Europos Sąjungos intelektinės nuosavybės tarnybos (EUIPO) ir Impress patirtas bylinėjimosi išlaidas.

         (1)  OL C 82, 2019 3 4.


title: Byla T-78/19: 2020 m. balandžio 29 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Lidl Stiftung / EUIPO – Plásticos Hidrosolubles (green cycles) (Europos Sąjungos prekių ženklas – Registracijos panaikinimo procedūra – Vaizdinis Europos Sąjungos prekių ženklas „green cycles“ – Prekių ženklo naudojimas iš tikrųjų – Reglamento (ES) 2017/1001 18 straipsnio 1 dalis – Reglamento 2017/1001 58 straipsnio 1 dalies a punktas – Deleguotojo reglamento (ES) 2018/625 10 straipsnio 3 ir 4 dalys – Forma, kurios elementai skiriasi, tačiau nedaro įtakos skiriamajam požymiui – Žymens naudojimo kaip įmonės logotipo nebuvimas)

text:
               15.6.2020

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 201/21

      2020 m. balandžio 29 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Lidl Stiftung / EUIPO – Plásticos Hidrosolubles (green cycles)

      (Byla T-78/19) (1)

      (Europos Sąjungos prekių ženklas - Registracijos panaikinimo procedūra - Vaizdinis Europos Sąjungos prekių ženklas „green cycles“ - Prekių ženklo naudojimas iš tikrųjų - Reglamento (ES) 2017/1001 18 straipsnio 1 dalis - Reglamento 2017/1001 58 straipsnio 1 dalies a punktas - Deleguotojo reglamento (ES) 2018/625 10 straipsnio 3 ir 4 dalys - Forma, kurios elementai skiriasi, tačiau nedaro įtakos skiriamajam požymiui - Žymens naudojimo kaip įmonės logotipo nebuvimas)
      (2020/C 201/30)
      Proceso kalba: anglų

         Šalys

         Ieškovė: Lidl Stiftung & Co. KG (Nekarzulmas, Vokietija), atstovaujama advokatų A. Marx, K. Bonhagen ir M. Wolter

         Atsakovė: Europos Sąjungos intelektinės nuosavybės tarnyba (EUIPO), atstovaujama S. Scardocchia ir J. Crespo Carrillo

         Kita procedūros EUIPO apeliacinėje taryboje šalis, įstojusi į bylą Bendrajame Teisme: Plásticos Hidrosolubles, SL (Rafelbuñol, Ispanija), atstovaujama advokatės C. Sueiras Villalobos

         Dalykas

      Ieškinys dėl 2018 m. lapkričio 29 d. EUIPO penktosios apeliacinės tarybos sprendimo (byla R 778/2018-5), susijusio su registracijos panaikinimo procedūra tarp Lidl Stiftung ir Plásticos Hidrosolubles.

         Rezoliucinė dalis

                  1.

                  Panaikinti 2018 m. lapkričio 29 d. Europos Sąjungos intelektinės nuosavybės tarnybos (EUIPO) penktosios apeliacinės tarybos sprendimą, kiek juo buvo konstatuotas ginčijamo prekių ženklo naudojimas iš tikrųjų 20 klasės prekėms.

                  2.

                  Atmesti likusią ieškinio dalį.

                  3.

                  Lidl Stiftung & Co. KG, EUIPO ir Plásticos Hidrosolubles, SL padengia savo bylinėjimosi išlaidas, patirtas vykstant procesui Bendrajame Teisme.

         (1)  OL C 122, 2019 4 1.


title: Byla T-108/19: 2020 m. balandžio 29 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Kerry Luxembourg / EUIPO – Döhler (TasteSense By Kerry) (Europos Sąjungos prekių ženklas – Protesto procedūra – Vaizdinio Europos Sąjungos prekių ženklo „TasteSense By Kerry“ paraiška – Ankstesnis žodinis Europos Sąjungos prekių ženklas „MultiSense“ – Santykinis atmetimo pagrindas – Galimybė supainioti – Reglamento (EB) Nr. 207/2009 8 straipsnio 1 dalies b punktas (dabar – Reglamento (ES) 2017/1001 8 straipsnio 1 dalies b punktas))

text:
               15.6.2020

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 201/22

      2020 m. balandžio 29 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Kerry Luxembourg / EUIPO – Döhler (TasteSense By Kerry)

      (Byla T-108/19) (1)

      (Europos Sąjungos prekių ženklas - Protesto procedūra - Vaizdinio Europos Sąjungos prekių ženklo „TasteSense By Kerry“ paraiška - Ankstesnis žodinis Europos Sąjungos prekių ženklas „MultiSense“ - Santykinis atmetimo pagrindas - Galimybė supainioti - Reglamento (EB) Nr. 207/2009 8 straipsnio 1 dalies b punktas (dabar – Reglamento (ES) 2017/1001 8 straipsnio 1 dalies b punktas))
      (2020/C 201/31)
      Proceso kalba: anglų

         Šalys

         Ieškovė: Kerry Luxembourg Sàrl (Liuksemburgas, Liuksemburgas), atstovaujama advokatų A. von Mühlendahl ir H. Hartwig

         Atsakovė: Europos Sąjungos intelektinės nuosavybės tarnyba (EUIPO), atstovaujama J. Ivanausko ir H. O’Neill

         Kita procedūros EUIPO apeliacinėje taryboje šalis, įstojusi į bylą Bendrajame Teisme: Döhler GmbH (Darmštatas, Vokietija)

         Dalykas

      Ieškinys dėl 2018 m. lapkričio 27 d. EUIPO antrosios apeliacinės tarybos sprendimo (byla R 1179/2018-2), susijusio su protesto procedūra tarp Döhler ir Kerry Luxembourg.

         Rezoliucinė dalis

                  1.

                  Atmesti ieškinį.

                  2.

                  Priteisti iš Kerry Luxembourg Sàrl bylinėjimosi išlaidas.

         (1)  OL C 139, 2019 4 15.


title: Byla T-3/19: 2020 m. balandžio 2 d. Bendrojo Teismo nutartis byloje Thai World Import & Export / EUIPO – Elvir (Yaco) (Europos Sąjungos prekių ženklas – Protesto procedūra – Protesto atsiėmimas – Pagrindo priimti sprendimą nebuvimas)

text:
               15.6.2020

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 201/22

      2020 m. balandžio 2 d. Bendrojo Teismo nutartis byloje Thai World Import & Export / EUIPO – Elvir (Yaco)

      (Byla T-3/19) (1)

      (Europos Sąjungos prekių ženklas - Protesto procedūra - Protesto atsiėmimas - Pagrindo priimti sprendimą nebuvimas)
      (2020/C 201/32)
      Proceso kalba: prancūzų

         Šalys

         Ieškovė: Thai World Import & Export Co. Ltd (Bankokas, Tailandas), atstovaujama advokatės S. Bénoliel-Claux

         Atsakovė: Europos Sąjungos intelektinės nuosavybės tarnyba (EUIPO), atstovaujama J. Crespo Carrillo

         Kita procedūros EUIPO apeliacinėje taryboje šalis, įstojusi į bylą Bendrajame Teisme: Elvir (Condé-sur-Vire, Prancūzija), atstovaujama advokatės M. Lhotel

         Dalykas

      Ieškinys dėl 2018 m. spalio 2 d. EUIPO antrosios apeliacinės tarybos sprendimo (byla R 319/2018-2), susijusio su protesto procedūra Elvir ir Thai World Import & Export Co.

         Rezoliucinė dalis

                  1.

                  Nebereikia priimti sprendimo dėl ieškinio.

                  2.

                  Thai World Import & Export Co. Ltd ir Elvir padengia savo ir kiekviena po pusę Europos Sąjungos intelektinės nuosavybės tarnybos (EUIPO) patirtų išlaidų.

         (1)  OL C 72, 2019 2 25.


title: Byla T-307/19: 2020 m. balandžio 2 d. Bendrojo Teismo nutartis byloje SQlab / EUIPO (Innerbarend) (Ieškinys dėl panaikinimo – Europos Sąjungos prekių ženklas – Žodinio Europos Sąjungos prekių ženklo „Innerbarend“ paraiška – Absoliutus atsisakymo registruoti pagrindas – Apibūdinamasis pobūdis – Reglamento (ES) 2017/1001 7 straipsnio 1 dalies c punktas – Akivaizdžiai teisiškai nepagrįstas ieškinys)

text:
               15.6.2020

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 201/23

      2020 m. balandžio 2 d. Bendrojo Teismo nutartis byloje SQlab / EUIPO (Innerbarend)

      (Byla T-307/19) (1)

      (Ieškinys dėl panaikinimo - Europos Sąjungos prekių ženklas - Žodinio Europos Sąjungos prekių ženklo „Innerbarend“ paraiška - Absoliutus atsisakymo registruoti pagrindas - Apibūdinamasis pobūdis - Reglamento (ES) 2017/1001 7 straipsnio 1 dalies c punktas - Akivaizdžiai teisiškai nepagrįstas ieškinys)
      (2020/C 201/33)
      Proceso kalba: vokiečių

         Šalys

         Ieškovė: SQlab GmbH (Taufkirchenas, Vokietija), atstovaujama advokato A. Koelle

         Atsakovė: Europos Sąjungos intelektinės nuosavybės tarnyba, atstovaujama A. Söder

         Dalykas

      Ieškinys dėl 2019 m. kovo 18 d. EUIPO ketvirtosios apeliacinės tarybos sprendimo (byla R 2180/2018-4), susijusio su prašymu įregistruoti žodinį žymenį „Innerbarend“ kaip Europos Sąjungos prekių ženklą.

         Rezoliucinė dalis

                  1.

                  Atmesti ieškinį.

                  2.

                  Priteisti iš SQlab GmbH bylinėjimosi išlaidas.

         (1)  OL C 230, 2019 7 8.


title: Byla T-885/19 R: 2020 m. balandžio 22 d. Bendrojo Teismo pirmininko nutartis byloje Aquind ir kt. / Komisija (Laikinųjų apsaugos priemonių taikymas – Energija – Transeuropinė energetikos infrastruktūra – Reglamentas (ES) Nr. 347/2013 – Komisijos deleguotasis reglamentas, kuriuo iš dalies keičiamas Reglamentas Nr. 347/2013 – Prašymas sustabdyti vykdymą – Skubos nebuvimas)

text:
               15.6.2020

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 201/25

      2020 m. balandžio 22 d. Bendrojo Teismo pirmininko nutartis byloje Aquind ir kt. / Komisija

      (Byla T-885/19 R)
      (Laikinųjų apsaugos priemonių taikymas - Energija - Transeuropinė energetikos infrastruktūra - Reglamentas (ES) Nr. 347/2013 - Komisijos deleguotasis reglamentas, kuriuo iš dalies keičiamas Reglamentas Nr. 347/2013 - Prašymas sustabdyti vykdymą - Skubos nebuvimas)
      (2020/C 201/36)
      Proceso kalba: anglų

         Šalys

         Ieškovės: Aquind Ltd (Volsendas, Jungtinė Karalystė), Aquind Energy Sàrl (Liuksemburgas, Liuksemburgas), Aquind SAS (Ruanas, Prancūzija), atstovaujamos solisitorių S. Goldberg, C. Davis, J. Bille ir advokato E. White

         Atsakovė: Europos Komisija, atstovaujama O. Beynet, Y. Marinova ir B. De Meester

         Dalykas

      SESV 278 ir 279 straipsniais grindžiamas prašymas taikyti laikinąsias apsaugos priemones, kuriuo siekiama sustabdyti 2019 m. spalio 31 d. Komisijos deleguotojo reglamento, kuriuo, sudarant Sąjungos bendro intereso projektų sąrašą, iš dalies keičiamas Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (ES) Nr. 347/2013, vykdymą.

         Rezoliucinė dalis

                  1.

                  Atmesti prašymą taikyti laikinąsias apsaugos priemones.

                  2.

                  Atidėti bylinėjimosi išlaidų klausimo nagrinėjimą.


title: Byla T-145/20: 2020 m. vasario 28 d. pareikštas ieškinys byloje IV / Komisija

text:
               15.6.2020

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 201/25

      2020 m. vasario 28 d. pareikštas ieškinys byloje IV / Komisija

      (Byla T-145/20)
      (2020/C 201/37)
      Proceso kalba: prancūzų

         Šalys

         Ieškovė: IV, atstovaujama advokato J. Lemmer

         Atsakovė: Europos Komisija

         Reikalavimai

      Ieškovė Bendrojo Teismo prašo:

                  —

                  įpareigoti Europos Komisiją ir Daugiafunkcinį tarpinstitucinio vaikų ugdymo centrą solidariai arba in solidum perduoti [X] turimus jo vaiko [Y] 2019 ir 2020 m. centro lankymo įrašus, o neperdavimo atveju skirti 500 EUR (penkių šimtų eurų) baudą už kiekvieną pavėluotą dieną nuo sprendimo, kuris bus priimtas, paskelbimo dienos;

                  —

                  priteisti iš atsakovės ieškovės naudai 1 500 EUR sumą kaip kitas su byla susijusias išlaidas, kurias ieškovė turėjo patirti, kad galėtų apginti savo teises, taip pat šioje instancijoje patirtas bylinėjimosi išlaidas.

         Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

      Grįsdama ieškinį ieškovė nurodo vienintelį pagrindą, susijusį su tuo, kad atsakovė pažeidė Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijos 42 straipsnį „Teisė susipažinti su dokumentais“, kuriame nustatyta, jog „Kiekvienas Sąjungos pilietis ir kiekvienas fizinis asmuo, kuris gyvena bet kurioje valstybėje narėje, ar juridinis asmuo, kurio registruota buveinė yra valstybėje narėje, turi teisę susipažinti su Sąjungos institucijų, įstaigų ir organų bet kurios formos dokumentais“.


title: Byla T-146/20: 2020 m. kovo 8 d. pareikštas ieškinys byloje Sodras ir kt. / Komisija

text:
               15.6.2020

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 201/26

      2020 m. kovo 8 d. pareikštas ieškinys byloje Sodras ir kt. / Komisija

      (Byla T-146/20)
      (2020/C 201/38)
      Proceso kalba: prancūzų

         Šalys

         Ieškovai: Annamaria Sodras (Liuksemburgas, Liuksemburgas), Adriana Sorine Cristescu (Liuksemburgas), Jean Putz (Ešas prie Alzeto, Liuksemburgas), Miguel Vicente-Nunez (Liuksemburgas), atstovaujami advokato M.-A. Lucas

         Atsakovė: Europos Komisija

         Reikalavimai

      Ieškovai Bendrojo Teismo prašo:
      prieš priimant sprendimą dėl ieškinio,

                  —

                  taikant tyrimo priemones ar proceso organizavimo priemones, paraginti Komisiją, kad ji, prieš tai paprašiusi atitinkamos informacijos iš profesinių sąjungų arba personalo asociacijų (PSPA), pateikusių sąrašą Nr. 3, nurodytų kiekvienos iš jų pagal šį sąrašą iškeltų kandidatų skaičių, atskirai nurodydama pagrindinius kandidatus ir pakaitinius kandidatus, taip pat atstovavimo teisių tarp pagrindinio kandidato ir pakaitinio kandidato paskirstymo kriterijų;

            priimant sprendimą dėl šio ieškinio:

                  —

                  konstatuoti, kad Komisija padarė pažeidimą, kai ji neužkirto kelio arba necenzūravo:

                              —

                              2019 m. spalio 28 d. rinkimų komiteto pirmininko sprendimo atsisakyti paskelbti informacinį pranešimą, kuriuo personalas informuojamas apie 2019 m. spalio 14 d. FFPE, R&D, Solidarité européenne, TAO-AFI, USF-L ir U4U susitarimą dėl atstovavimo teisių paskirstymo pagal bendrą atstovavimo sąrašą „Ensemble au Luxembourg“;

                              —

                              rinkimų komiteto šio susitarimo – konkrečiai nenustatytą datą vykstant balsavimui – paskelbimo, nenurodant nei kad tam tikros PSPA susijungė į sąjungas arba persigrupavo, nei kiekvienos iš jų balsavimui registruotų kandidatų skaičiaus;

                              —

                              tai, kad nebuvo nurodyta kiekvieno pagal sąrašą Nr. 3 „Ensemble au Luxembourg“ vienos ar kitos PSPA, nors jos priklausė skirtingoms profesinių sąjungų grupėms ir kai kurios iš jų buvo įsteigtos Briuselyje ir šiame sąraše nedalyvavo, iškeltų kandidatų PSPA;

                              —

                              rinkimų rezultatų, kurie buvo paskelbti 2019 m. lapkričio 26 d. rinkimų komiteto pranešimu;

                              —

                              Personalo komiteto vietinio personalo skyriaus Liuksemburge įsteigimui pasibaigus 2019 m. rinkimams;

                              —

                              Personalo komiteto vietinio personalo skyriaus Liuksemburge sprendimų dėl savo atstovų paskyrimo į Centrinį personalo komitetą;

                  —

                  panaikinti PSPA, dalyvavusių 2019 m. lapkričio mėn. rinkimuose į Centrinį personalo komitetą (CPK), sąrašo, kurį Komisija patvirtino po minėtų rezultatų paskelbimo, atstovavimo teisių įgijimo pritaikymą atsižvelgiant į 2019 m. spalio 14 d. susitarimą dėl atstovavimo teisių paskirstymo;

                  —

                  panaikinti visus sprendimus, kuriais 2019 m. spalio 14 d. susitarimą pasirašiusioms PSPA skiriama papildomų lėšų prie tų, kurios jau buvo paskirtos atsižvelgiant į joms, pasibaigus 2016 m. rinkimams į Centrinį personalo komitetą (CPK), įgytas atstovavimo teises;

                  —

                  priteisti iš Europos Komisijos bylinėjimosi išlaidas.

         Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

      Grįsdami ieškinį ieškovai remiasi keturiais pagrindais.

                  1.

                  Pirmasis ieškinio pagrindas grindžiamas laisvų ir demokratinių rinkimų principo pažeidimu, nes rinkimų komitetas, prieš prasidedant balsavimui, nepaskelbė susitarimo dėl atstovavimo teisių paskirstymo, o sąrašo Nr. 3 „Ensemble au Luxembourg“ logotipai, kurie figūravo rinkiniame pranešime, galėjo suformuoti tokį rinkėjų suvokimą, kad šį sąrašą pateikė penkios taip pavadintos profesinės organizacijos (PSPA), kurias lygiomis dalimis atstovauja dvidešimt kandidatų porų, nors iš susitarimo matyti, kad jis buvo atstovaujamas šešių PSPA, iš kurių dvi yra pavadintos kitaip, ir kurios buvo atstovaujamos ne lygiomis dalimis.

                  2.

                  Antrasis ieškinio pagrindas grindžiamas laisvų ir demokratinių rinkimų principo pažeidimu, nes tai, kad rinkimų komitetas vykstant balsavimui paskelbė susitarimą dėl atstovavimo teisių paskirstymo, galėjo suformuoti tokį tam tikrų rinkėjų suvokimą, kad sąraše Nr. 3 dalyvavo šešios PSPA, atstovaujamos dvidešimties pagal šį sąrašą iškeltų kandidatų porų laikantis susitarime nustatytų procentinių dalių, nors jį pateikė trys PSPA ir kitų trijų PSPA grupė, kurioje viena PSPA galėjo atstovauti kitas dvi PSPA, kurios neiškėlė kandidatų pagal sąrašą, bent jau kiek tai susiję su nurodytomis procentinėmis dalimis.

                  3.

                  Trečiasis ieškinio pagrindas grindžiamas laisvės pasirinkti iš pagal sąrašą Nr. 3 iškeltų kandidatų pažeidimu ir pavojumi supainioti PSPA, nes nei sąraše Nr. 3 „Ensemble au Luxembourg“, nei atitinkamame rinkiminiame pranešime nebuvo nurodyta kiekvieno iš pagal šį sąrašą iškeltų kandidatų atstovaujama PSPA, nors šį sąrašą pateikė šešios skirtingos PSPA arba trys PSPA ir trijų kitų PSPA grupė arba asociacija, kurios priklausė skirtingoms giminingoms profesinėms sąjungoms, vykdančioms veiklą ne tik Liuksemburge, bet ir Briuselyje, ir ne visos jos neišreiškė savo paramą bendram sąrašui.

                  4.

                  Ketvirtasis ieškinio pagrindas grindžiamas laisvų ir demokratinių rinkimų principo pažeidimu, nes tai, kad rinkimų komitetas vykstant balsavimui paskelbė susitarimą dėl atstovavimo teisių paskirstymo, galėjo suformuoti tokį rinkėjų suvokimą, kad sąrašą Nr. 3 pateikusias PSPA atstovavo toks kandidatų skaičius, kuris atitinka kiekvienai iš jų nurodytą dalį, tačiau taip nebuvo arba bent jau R&D pasinaudojo Solidarité européenne atstovavimo teisių dalimi, o USF-L ir FFPE ir U4U perleido R&D dalį savo atstovavimo teisių.


title: Byla T-154/20: 2020 m. kovo 19 d. pareikštas ieškinys byloje IY / Parlamentas

text:
               15.6.2020

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 201/28

      2020 m. kovo 19 d. pareikštas ieškinys byloje IY / Parlamentas

      (Byla T-154/20)
      (2020/C 201/39)
      Proceso kalba: prancūzų

         Šalys

         Ieškovė: IY, atstovaujama advokatų T. Bontinck ir A. Guillerme

         Atsakovas: Europos Parlamentas

         Reikalavimai

      Ieškovė Bendrojo Teismo prašo:
      visų pirma:

                  —

                  panaikinti 2019 m. liepos 4 d. sprendimą atleisti ieškovę iš darbo,

                  —

                  priteisti iš Europos Parlamento 20 000 EUR kompensaciją patirtai neturtinei žalai atlyginti,

                  —

                  priteisti iš Europos Parlamento bylinėjimosi išlaidas,

            subsidiariai:

                  —

                  pripažinti neteisėtu sprendimą panaikinti politinę grupę ENL,

                  —

                  atitinkamai panaikinti 2019 m. liepos 4 d. sprendimą atleisti ieškovę iš darbo,

                  —

                  priteisti iš Europos Parlamento 20 000 EUR kompensaciją patirtai neturtinei žalai atlyginti,

                  —

                  priteisti iš Europos Parlamento bylinėjimosi išlaidas.

         Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

      Grįsdama ieškinį ieškovė remiasi penkiais pagrindais.

                  1.

                  Pirmasis ieškinio pagrindas grindžiamas akivaizdžia vertinimo klaida. Ieškovė mano, kad sprendime atleisti iš darbo, motyvuotame išimtinai Europos politinės grupės ENL panaikinimu, padaryta akivaizdi vertinimo klaida.

                  2.

                  Antrasis ieškinio pagrindas grindžiamas įgaliojimų viršijimu, nes Europos Parlamentas pasinaudojo savo įgaliojimais tam, kad paprastą Europos politinės grupės pavadinimo pakeitimo priemonę pakeistų į politinės grupės panaikinimą.

                  3.

                  Trečiasis ieškinio pagrindas grindžiamas teisės būti išklausytam pažeidimu. Ieškovė mano, kad nebuvo paisoma jos teisės būti išklausytai prieš priimant sprendimą atleisti iš darbo.

                  4.

                  Ketvirtasis ieškinio pagrindas grindžiamas vienodo požiūrio principo pažeidimu, nes Parlamentas taikė skirtingas procedūras tariamai panaikintos politinės grupės darbuotojams.

                  5.

                  Penktasis ieškinio pagrindas grindžiamas gero administravimo principo ir rūpestingumo pareigos pažeidimu.

            Subsidiariai ieškovė nurodo sprendimo panaikinti Europos politinę grupę ENL neteisėtumą. Ji tvirtina, jog kadangi sprendimas dėl panaikinimo yra neteisėtas, nes jame padaryta akivaizdi vertinimo klaida ir iškraipyti įgaliojimai, sprendimas atleisti iš darbo, kuris pagrįstas išimtinai šiuo panaikinimu, yra neteisėtas ir turi būti panaikintas.


title: Byla T-155/20: 2020 m. kovo 19 d. pareikštas ieškinys byloje IZ / Parlamentas

text:
               15.6.2020

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 201/29

      2020 m. kovo 19 d. pareikštas ieškinys byloje IZ / Parlamentas

      (Byla T-155/20)
      (2020/C 201/40)
      Proceso kalba: prancūzų

         Šalys

         Ieškovė: IZ, atstovaujama advokatų T. Bontinck ir A. Guillerme

         Atsakovas: Europos Parlamentas

         Reikalavimai

      Ieškovė Bendrojo Teismo prašo:
      visų pirma:

                  —

                  panaikinti 2019 m. liepos 4 d. sprendimą atleisti ieškovę iš darbo,

                  —

                  priteisti iš Europos Parlamento 20 000 EUR kompensaciją patirtai neturtinei žalai atlyginti,

                  —

                  priteisti iš Europos Parlamento bylinėjimosi išlaidas,

            subsidiariai:

                  —

                  pripažinti neteisėtu sprendimą panaikinti politinę grupę ENL,

                  —

                  atitinkamai panaikinti 2019 m. liepos 4 d. sprendimą atleisti ieškovę iš darbo,

                  —

                  priteisti iš Europos Parlamento 20 000 EUR kompensaciją patirtai neturtinei žalai atlyginti,

                  —

                  priteisti iš Europos Parlamento bylinėjimosi išlaidas.

         Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

      Grįsdama ieškinį ieškovė remiasi penkiais pagrindais, kurie identiški arba panašūs į tuos, kurie nurodyti byloje T-154/20, IY / Parlamentas.
      Subsidiariai ieškovė nurodo sprendimo panaikinti Europos politinę grupę ENL neteisėtumą. Ji tvirtina, jog kadangi sprendimas dėl panaikinimo yra neteisėtas, nes jame padaryta akivaizdi vertinimo klaida ir iškraipyti įgaliojimai, sprendimas atleisti iš darbo, kuris pagrįstas išimtinai šiuo panaikinimu, yra neteisėtas ir turi būti panaikintas.


title: Byla T-156/20: 2020 m. kovo 19 d. pareikštas ieškinys byloje JA / Parlamentas

text:
               15.6.2020

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 201/29

      2020 m. kovo 19 d. pareikštas ieškinys byloje JA / Parlamentas

      (Byla T-156/20)
      (2020/C 201/41)
      Proceso kalba: prancūzų

         Šalys

         Ieškovas: JA, atstovaujamas advokatų T. Bontinck ir A. Guillerme

         Atsakovas: Europos Parlamentas

         Reikalavimai

      Ieškovas Bendrojo Teismo prašo:
      visų pirma:

                  —

                  panaikinti 2019 m. liepos 4 d. sprendimą atleisti ieškovą iš darbo,

                  —

                  priteisti iš Europos Parlamento 20 000 EUR kompensaciją patirtai neturtinei žalai atlyginti,

                  —

                  priteisti iš Europos Parlamento bylinėjimosi išlaidas,

            subsidiariai:

                  —

                  pripažinti neteisėtu sprendimą panaikinti politinę grupę ENL,

                  —

                  atitinkamai panaikinti 2019 m. liepos 4 d. sprendimą atleisti ieškovą iš darbo,

                  —

                  priteisti iš Europos Parlamento 20 000 EUR kompensaciją patirtai neturtinei žalai atlyginti,

                  —

                  priteisti iš Europos Parlamento bylinėjimosi išlaidas.

         Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

      Grįsdamas ieškinį ieškovas remiasi penkiais pagrindais, kurie identiški arba panašūs į tuos, kurie nurodyti byloje T-154/20, IY / Parlamentas.
      Subsidiariai ieškovas nurodo sprendimo panaikinti Europos politinę grupę ENL neteisėtumą. Jis tvirtina, jog kadangi sprendimas dėl panaikinimo yra neteisėtas, nes jame padaryta akivaizdi vertinimo klaida ir iškraipyti įgaliojimai, sprendimas atleisti iš darbo, kuris pagrįstas išimtinai šiuo panaikinimu, yra neteisėtas ir turi būti panaikintas.


title: Byla T-159/20: 2020 m. kovo 23 d. pareikštas ieškinys byloje JB / CEDEFOP

text:
               15.6.2020

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 201/30

      2020 m. kovo 23 d. pareikštas ieškinys byloje JB / CEDEFOP

      (Byla T-159/20)
      (2020/C 201/42)
      Proceso kalba: graikų

         Šalys

         Ieškovė: JB, atstovaujama advokato V. Christianos

         Atsakovas: Europos profesinio mokymo plėtros centras (CEDEFOP)

         Reikalavimai

      Ieškovė Bendrojo Teismo prašo:

                  —

                  panaikinti 2020 m. sausio 19 d. CEDEFOP implicintinį sprendimą atmesti skundą,

                  —

                  priteisti iš CEDEFOP ieškovei bendrą 442 276,78 EUR sumą.

         Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

      Grįsdama ieškinį ieškovė remiasi keturiais pagrindais.

                  1.

                  Pirmasis ieškinio pagrindas grindžiamas Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijos 41 straipsnio pažeidimu.

                  2.

                  Antrasis ieškinio pagrindas grindžiamas gero administravimo principo pažeidimu, nes ieškovės prašymą atlyginti žalą nagrinėjo CEDEFOP pareigūnas, kuris buvo kaltinimo liudytojas, pažeisdamas Europos Sąjungos pareigūnų tarnybos nuostatų (toliau – Pareigūnų tarnybos nuostatai) 11a straipsnį.

                  3.

                  Trečiasis ieškinio pagrindas grindžiamas nekaltumo prezumpcijos pažeidimu nagrinėjant ieškovės pagal Pareigūnų tarnybos nuostatų 90 straipsnio 1 dalį pateiktą prašymą, kuris matyti iš implicitinio sprendimo atmesti skundą, pateiktą pagal Pareigūnų tarnybos nuostatų 90 straipsnio 2 dalį.

                  4.

                  Ketvirtasis ieškinio pagrindas grindžiamas tuo, kad atsakovas pažemino ieškovės pareigas ir nusprendė jos nepaaukštinti, pažeisdamas Pareigūnų tarnybos nuostatus ir nešališkumo principą.


title: Byla T-160/20: 2020 m. kovo 27 d. pareikštas ieškinys byloje 3M Belgium / ECHA

text:
               15.6.2020

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 201/31

      2020 m. kovo 27 d. pareikštas ieškinys byloje 3M Belgium / ECHA

      (Byla T-160/20)
      (2020/C 201/43)
      Proceso kalba: anglų

         Šalys

         Ieškovė: 3M Belgium (Diegem, Belgija) atstovaujama advokatų J.-P. Montfort ir T. Delille

         Atsakovė: Europos cheminių medžiagų agentūra

         Reikalavimai

      Ieškovė Bendrojo Teismo prašo:

                  —

                  panaikinti 2020 m. sausio 16 d. ECHA Sprendimą (ECHA/01/2020) dėl labai didelį susirūpinimą keliančių medžiagų įtraukimo į kandidatinį sąrašą, kaip galinčių būti įtrauktomis į REACH reglamento (1) XIV priedą, kiek jis susijęs su perfluorbutano sulfoninės rūgšties (PFBS) ir jos druskų įtraukimu į sąrašą;

                  —

                  priteisti iš atsakovės bylinėjimosi išlaidas.

         Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

      Grįsdama ieškinį ieškovė remiasi dviem pagrindais.

                  1.

                  Pirmasis ieškinio pagrindas grindžiamas tuo, kad ginčijamas sprendimas priimtas pažeidžiant REACH reglamento 57 straipsnio f punkto reikalavimus, o atsakovė padarė akivaizdžią vertinimo klaidą, nes neįrodė, kad medžiaga gali sukelti rimtų padarinių žmonių sveikatai ir aplinkai.

                  2.

                  Antrasis ieškinio pagrindas grindžiamas tuo, kad ginčijamas sprendimas priimtas pažeidžiant teisinio saugumo principą, kuris apimą nuspėjamumą, nes ieškovei nebuvo suteikta galimybė nustatyti ar patikrinti ECHA sprendimui pagrįsti naudotus apibrėžimus, kriterijus ar veiksnius.

         (1)  2006 m. gruodžio 18 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (EB) Nr. 1907/2006 dėl cheminių medžiagų registracijos, įvertinimo, autorizacijos ir apribojimų (REACH), įsteigiantis Europos cheminių medžiagų agentūrą, iš dalies keičiantis Direktyvą 1999/45/EB bei panaikinantis Tarybos reglamentą (EEB) Nr. 793/93, Komisijos reglamentą (EB) Nr. 1488/94, Tarybos direktyvą 76/769/EEB ir Komisijos direktyvas 91/155/EEB, 93/67/EEB, 93/105/EB bei 2000/21/EB (OL L 396, 2006, p. 1; klaidų ištaisymas OL L 36, 2009, p. 84).


title: Byla T-162/20: 2020 m. kovo 28 d. pareikštas ieškinys byloje UPL Europe ir Indofil Industries (Netherlands) / EFSA

text:
               15.6.2020

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 201/32

      2020 m. kovo 28 d. pareikštas ieškinys byloje UPL Europe ir Indofil Industries (Netherlands) / EFSA

      (Byla T-162/20)
      (2020/C 201/44)
      Proceso kalba: anglų

         Šalys

         Ieškovės: UPL Europe Ltd (Warrington Cheshire, Jungtinė Karalystė), Indofil Industries (Netherlands) BV (Amsterdamas, Nyderlandai), atstovaujamos advokatų C. Mereu ir S. Englebert

         Atsakovė: Europos maisto saugos tarnyba

         Reikalavimai

      Ieškovės Bendrojo Teismo prašo:

                  —

                  pripažinti ieškinį priimtinu ir pagrįstu,

                  —

                  panaikinti 2020 m. sausio 28 d. Europos maisto saugos tarnybos (toliau – EFSA) sprendimą, apie kurį ieškovėms pranešta 2020 m. sausio 29 d., dėl konfidencialumo prašymų, susijusių su tam tikromis EFSA išvados dėl veikliosios medžiagos „Mancozeb“ pesticidų rizikos vertinimo tarpusavio peržiūros dalimis, vertinimo (toliau – ginčijamas sprendimas) ir

                  —

                  priteisti iš atsakovės visas bylinėjimosi išlaidas.

         Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

      Grįsdamos ieškinį ieškovės remiasi šešiais pagrindais.

                  1.

                  Pirmasis ieškinio pagrindas grindžiamas Komisijos įgyvendinimo reglamento 844/2012 (1) 12 straipsnio procedūriniu pažeidimu: ginčijamas sprendimas priimtas padarius fakto ir teisės procedūrinių klaidų.

                  2.

                  Antrasis ieškinio pagrindas grindžiamas Komisijos įgyvendinimo reglamento 844/2012 13 straipsnio esminiu pažeidimu: ginčijamas sprendimas priimtas padarius fakto ir teisės esminių klaidų.

                  3.

                  Trečiasis ieškinio pagrindas grindžiamas Reglamento 178/2002 (2) 38, 39 ir 40 straipsnių neteisingu taikymu: atsakovė neteisingai aiškina ir taiko konfidencialumo nuostatas, išdėstytas Reglamento 178/2002 38, 39 ir 40 straipsniuose.

                  4.

                  Ketvirtasis ieškinio pagrindas grindžiamas Reglamento 1107/2009 (3) 63 straipsnio pažeidimu: atsakovė pažeidė Reglamento 1107/2009 63 straipsnį, nuspręsdama paskelbti informaciją, iš kurios ieškovės siekė pašalinti neskelbtinus duomenis, kurie gali pakenkti jų komerciniams interesams.

                  5.

                  Penktasis ieškinio pagrindas grindžiamas kompetencijos nebuvimu: atsakovė veikė ultra vires, nes Europos cheminių medžiagų agentūra, o ne atsakovė, yra vienintelė institucija, teisiškai atsakinga už medžiagų klasifikavimą ar perklasifikavimą, kaip nurodyta Reglamente 1272/2008 (4).

                  6.

                  Šeštasis ieškinio pagrindas grindžiamas pagrindinių ES teisės principų – teisėtumo, teisinio saugumo, teisėtų lūkesčių, gero administravimo ir proporcingumo principų – taip pat išsamaus, nešališko tyrimo pareigos pažeidimu: ginčijamas sprendimas priimtas pažeidžiant pagrindinius Sąjungos teisės principus.

         (1)  2012 m. rugsėjo 18 d. Komisijos įgyvendinimo reglamentas (ES) Nr. 844/2012, kuriuo nustatomos veikliųjų medžiagų patvirtinimo pratęsimo procedūros įgyvendinimo nuostatos, kaip numatyta Europos Parlamento ir Tarybos reglamente (EB) Nr. 1107/2009 dėl augalų apsaugos produktų pateikimo į rinką (OL L 252, 2012, p. 26).

         (2)  2002 m. sausio 28 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (EB) Nr. 178/2002, nustatantis maistui skirtų teisės aktų bendruosius principus ir reikalavimus, įsteigiantis Europos maisto saugos tarnybą ir nustatantis su maisto saugos klausimais susijusias procedūras (OL L 31, 2002, p. 1).

         (3)  2009 m. spalio 21 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (EB) Nr. 1107/2009 dėl augalų apsaugos produktų pateikimo į rinką ir panaikinantis Tarybos direktyvas 79/117/EEB ir 91/414/EEB (OL L 309, 2009, p. 1).

         (4)  2008 m. gruodžio 16 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (EB) Nr. 1272/2008 dėl cheminių medžiagų ir mišinių klasifikavimo, ženklinimo ir pakavimo, iš dalies keičiantis ir panaikinantis direktyvas 67/548/EEB bei 1999/45/EB ir iš dalies keičiantis Reglamentą (EB) Nr. 1907/2006 (OL L 353, 2008, p. 1).


title: Byla T-164/20: 2020 m. kovo 19 d. pareikštas ieškinys byloje BG / Parlamentas

text:
               15.6.2020

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 201/33

      2020 m. kovo 19 d. pareikštas ieškinys byloje BG / Parlamentas

      (Byla T-164/20)
      (2020/C 201/45)
      Proceso kalba: anglų

         Šalys

         Ieškovė: BG, atstovaujama advokatų A. Tymen, L. Levi ir A. Champetier

         Atsakovas: Europos Parlamentas

         Reikalavimai

      Ieškovė Bendrojo Teismo prašo:

                  —

                  panaikinti atsakovo 2019 m. gegužės 20 d. sprendimą, kuriuo atmetamas ieškovės 2017 m. liepos mėn. pagalbos prašymas;

                  —

                  prireikus, panaikinti atsakovo 2019 m. gruodžio 10 d. sprendimą, kuriuo atmetamas ieškovės 2019 m. rugpjūčio 20 d. skundas;

                  —

                  priteisti ieškovės naudai 50 000 EUR dydžio kompensaciją už neturtinę žalą, kuri jai atsirado dėl atsakovo padaryto pažeidimo;

                  —

                  priteisti ieškovės naudai bylinėjimosi išlaidų atlyginimą.

         Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

      Grįsdama ieškinį ieškovė remiasi keturiais pagrindais.

                  1.

                  Pirmasis ieškinio pagrindas grindžiamas pagrindinės teisės būti išklausytam (Chartijos 41 straipsnio 2 dalies a punktas) pažeidimu.

                  2.

                  Antrasis ieškinio pagrindas grindžiamas pagrindinės teisės į tai, kad jos reikalai būtų tvarkomi nešališkai ir teisingai, pažeidimu (Chartijos 41 straipsnio 1 dalis), Tarnybos nuostatų 24 straipsnio ir pareigos rūpestingai priimti sprendimus pažeidimu.

                  3.

                  Trečiasis ieškinio pagrindas grindžiamas pagrindinės teisės gauti sprendimą, kuriame išdėstyti motyvai (Chartijos 41 straipsnio 2 dalies c punktas ir Tarnybos nuostatų 25 straipsnis) pažeidimu.

                  4.

                  Ketvirtasis ieškinio pagrindas grindžiamas vertinimo klaida ir Tarnybos nuostatų 12a ir 24 straipsnių pažeidimu.
                  Dėl reikalavimo priteisti kompensaciją ieškovė nurodo atsakovo pažeidimą, jos patirtą žalą ir priežastinį ryšį tarp šio pažeidimo ir žalos.


title: Byla T-166/20: 2020 m. balandžio 3 d. pareikštas ieškinys byloje JD / EIB

text:
               15.6.2020

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 201/34

      2020 m. balandžio 3 d. pareikštas ieškinys byloje JD / EIB

      (Byla T-166/20)
      (2020/C 201/46)
      Proceso kalba: anglų

         Šalys

         Ieškovas: JD, atstovaujamas advokato H. Hansen

         Atsakovas: EIB

         Reikalavimai

      Ieškovas Bendrojo Teismo prašo:

                  —

                  panaikinti sprendimą, kuriuo i) reikalaujama, kad ieškovas pasirašytų jo darbo sutarties priedą, kuriuo panaikinamos tam tikros socialinės apsaugos teisės, ir ii) neleidžiama ieškovui dirbti EIB tarnyboje tuo atveju, jei jis nepasirašytų minėto priedo;

                  —

                  todėl įpareigoti atsakovą atšaukti savo raštą, kuriuo siūlomas minėtas priedas ir su tuo susijęs prašymas, kad ieškovas pasirašytų aptariamą priedą kaip išankstinę įsidarbinimo sąlygą;

                  —

                  įpareigoti atsakovą leisti ieškovui įsidarbinti EIB mokant jam atlyginimą atgaline data ir išmokas nuo sutartos įsidarbinimo tarnyboje datos;

                  —

                  įpareigoti atsakovą padengti visas bylinėjimosi išlaidas ir

                  —

                  išsaugoti visas ieškovo teises.

         Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

      Grįsdamas ieškinį ieškovas remiasi keturiais pagrindais.

                  1.

                  Ieškinio pirmasis pagrindas grindžiamas duomenų apsaugos reikalavimų pažeidimu.

                              —

                              Nurodoma, kad atsakovas pažeidė Reglamento (ES) 2018/1725 (1) 15 straipsnio 1 dalies c punktą. Atsakovas naudojo atsakymus į sveikatos klausimyną tam, kad apribotų išmokas mirties ar neįgalumo atveju, nors klausimyne pateiktoje duomenų apsaugos pastaboje nenurodyta, kad jis gali būti panaudotas tokiu tikslu.

                  2.

                  Ieškinio antrasis pagrindas grindžiamas tuo, kad nėra išmokų nemokėjimo, kaip to siekia EIB, teisinio pagrindo.

                              —

                              Teigiama, kad atsakovas pažeidė Tarnybos nuostatų II 33d straipsnį ir Tarnybos taisyklių 9.1.2 straipsnį. Teisinis pagrindas, kuriuo rėmėsi EIB (Pensijų sistemos nuostatų 6-1 straipsnis), negali būti pagrįstai laikomas kaip siūlomas EIB. Nurodytu atveju neatsižvelgiama į Tarnybos taisyklių X priedo 2.1.1.A straipsnyje apibrėžtą medicininio vertinimo prieš įdarbinant sąvoką ir nurodytą tikslą.

                  3.

                  Ieškinio trečiasis pagrindas grindžiamas tuo, kad nėra teisinio pagrindo reikalauti pasirašyti priedą.

                              —

                              Teigiama, kad atsakovas pažeidė Tarnybos nuostatų 13 straipsnį. EIB teisės aktuose nėra taisyklės, reikalaujančios, kad asmuo, sudaręs darbo sutartį su EIB ir EIB profesinės sveikatos gydytojo pripažintas tinkamu dirbti, pasirašytų jo darbo sutarties priedą, kuriuo panaikinamos tam tikros socialinės apsaugos teisės (in specie išmokų mokėjimas mirties ir neįgalumo atveju).

                  4.

                  Ieškinio ketvirtasis pagrindas grindžiamas diskriminacija ir, konkrečiai, Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijos 21 straipsnio 1 dalies ir 34 straipsnio 1 dalies pažeidimu.

                              —

                              Teigiama, kad ginčijamu sprendimu atsakovas siekia panaikinti ieškovo pagrindines socialines apsaugos teises (in specie išmokų mokėjimą mirties ir neįgalumo atveju) remiantis matomais genetiniais požymiais ir (arba) tariamu neįgalimu. Reikalaudamas, kad ieškovas atsisakytų socialinės apsaugos teisių grasinant nutraukti jo darbo sutartį, EIB veikė pažeisdamas pagrindines ieškovo teises. Atsakovo veiksmai yra diskriminuojantys tiek, kiek jis ieškovo pagrindines socialinės apsaugos teises siekia apriboti remdamasis savavališku pagrindu (remiantis „labai / itin maža“ neįgalumo rizika ateityje) ir savavališkai nustatytam laikotarpiui (5 metams).

         (1)  2018 m. spalio 23 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (ES) 2018/1725 dėl fizinių asmenų apsaugos Sąjungos institucijoms, organams, tarnyboms ir agentūroms tvarkant asmens duomenis ir dėl laisvo tokių duomenų judėjimo, kuriuo panaikinamas Reglamentas (EB) Nr. 45/2001 ir Sprendimas Nr. 1247/2002/EB (OL L 295, 2018, p. 39).


title: Byla T-180/20: 2020 m. balandžio 7 d. pareikštas ieškinys byloje JE / Europos Sąjungos Taryba ir valstybių narių vyriausybių atstovų konferencija

text:
               15.6.2020

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 201/35

      2020 m. balandžio 7 d. pareikštas ieškinys byloje JE / Europos Sąjungos Taryba ir valstybių narių vyriausybių atstovų konferencija

      (Byla T-180/20)
      (2020/C 201/47)
      Proceso kalba: anglų

         Šalys

         Ieškovė: JE, atstovaujama QC N. Forwood

         Atsakovės: Europos Sąjungos Taryba ir valstybių narių vyriausybių atstovų konferencija

         Reikalavimai

      Ieškovė Bendrojo Teismo prašo:

                  —

                  iš dalies panaikinti 2020 m. sausio 29 d. valstybių narių vyriausybių atstovų konferencijos pareiškimą dėl Jungtinės Karalystės išstojimo iš Europos Sąjungos pasekmių Europos Sąjungos Teisingumo Teismo generaliniams advokatams, paskelbtą Tarybos dokumentu Nr. XT 201018/20,

                  —

                  priteisti iš atsakovių bylinėjimosi išlaidas.

         Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

      Grįsdama ieškinį ieškovė tvirtina, kad atsakovių priimtas aktas turi būti iš dalies panaikintas dėl kompetencijos stokos, esminio procedūrinio reikalavimo pažeidimo, Sutarčių ir su jų taikymu susijusių teisės normų pažeidimo ir piktnaudžiavimo įgaliojimais.


title: Byla T-184/20: 2020 m. balandžio 9 d. pareikštas ieškinys byloje JE / Europos Sąjungos Teisingumo Teismas

text:
               15.6.2020

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 201/36

      2020 m. balandžio 9 d. pareikštas ieškinys byloje JE / Europos Sąjungos Teisingumo Teismas

      (Byla T-184/20)
      (2020/C 201/48)
      Proceso kalba: anglų

         Šalys

         Ieškovė: JE, atstovaujama QC N. Forwood

         Atsakovas: Europos Sąjungos Teisingumo Teismas

         Reikalavimai

      Ieškovė Bendrojo Teismo prašo:

                  —

                  iš dalies panaikinti 2020 m. sausio 31 d. Teisingumo Teismo pirmininko sprendimą paskelbti ieškovės generalinio advokato vietą laisvą ir pradėti procedūrą dėl pareigų perėmėjo paskyrimo,

                  —

                  priteisti iš atsakovo bylinėjimosi išlaidas.

         Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

      Grįsdama ieškinį ieškovė tvirtina, kad ginčijamas aktas turi būti panaikintas dėl kompetencijos stokos, esminio procedūrinio reikalavimo pažeidimo bei Sutarčių ir su jų taikymu susijusių teisės normų pažeidimo.


title: Byla T-191/20: 2020 m. balandžio 9 d. pareikštas ieškinys byloje FCA Italy / EUIPO – Bettag (Pandem)

text:
               15.6.2020

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 201/36

      2020 m. balandžio 9 d. pareikštas ieškinys byloje FCA Italy / EUIPO – Bettag (Pandem)

      (Byla T-191/20)
      (2020/C 201/49)
      Kalba, kuria surašytas ieškinys: anglų

         Šalys

         Ieškovė: FCA Italy SpA (Turinas, Italija), atstovaujama advokatų F. Jacobacci ir E. Truffo

         Atsakovė: Europos Sąjungos intelektinės nuosavybės tarnyba (EUIPO)

         Kita procedūros Apeliacinėje taryboje šalis: Christoph Bettag (Achenas, Vokietija)

         Su procedūra EUIPO susijusi informacija

         Prekių ženklo, dėl kurio kilo ginčas, paraišką pateikęs asmuo: kita procedūros Apeliacinėje taryboje šalis

         Prekių ženklas, dėl kurio kilo ginčas: žodinio Europos Sąjungos prekių ženklo „Pandem“ paraiška – Registracijos paraiška Nr. 17 297 029

         Procedūra EUIPO: protesto procedūra

         Ginčijamas sprendimas: 2020 m. vasario 4 d. EUIPO penktosios apeliacinės tarybos sprendimas byloje R 1483/2019-5

         Reikalavimai

      Ieškovė Bendrojo Teismo prašo:

                  —

                  panaikinti ginčijamą sprendimą,

                  —

                  priteisti iš EUIPO bylinėjimosi išlaidas.

         Pagrindai, kuriais remiamasi

                  —

                  Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) 2017/1001 8 straipsnio 1 dalies b punkto pažeidimas,

                  —

                  rimtas faktų iškraipymas.


title: Byla T-193/20: 2020 m. balandžio 10 d. pareikštas ieškinys byloje Eternit / EUIPO – Eternit Österreich (Panels)

text:
               15.6.2020

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 201/37

      2020 m. balandžio 10 d. pareikštas ieškinys byloje Eternit / EUIPO – Eternit Österreich (Panels)

      (Byla T-193/20)
      (2020/C 201/50)
      Kalba, kuria surašytas ieškinys: anglų

         Šalys

         Ieškovė: Eternit (Kapelle-op-den-Bos, Belgija), atstovaujama advokatų J. Muyldermans ir P. Maeyaert

         Atsakovė: Europos Sąjungos intelektinės nuosavybės tarnyba (EUIPO)

         Kita procedūros Apeliacinėje taryboje šalis: Eternit Österreich GmbH (Feklabrukas, Austrija)

         Su procedūra EUIPO susijusi informacija

         Dizaino, dėl kurio kilo ginčas, savininkas: ieškovė Bendrajame Teisme

         Dizainas, dėl kurio kilo ginčas: Europos Sąjungos dizainas Nr. 2 538 140-0001

         Ginčijamas sprendimas: 2020 m. vasario 5 d. EUIPO trečiosios apeliacinės tarybos sprendimas byloje R 1661/2018-3

         Reikalavimai

      Ieškovė Bendrojo Teismo prašo:

                  —

                  panaikinti ginčijamą sprendimą,

                  —

                  nurodyti EUIPO ir įstojusiai į bylą šaliai padengti savo ir ieškovės patirtas bylinėjimosi išlaidas.

         Pagrindas kuriuo remiamasi

                  —

                  Tarybos reglamento (EB) Nr. 6/2002 6 straipsnio pažeidimas.


title: Byla T-194/20: 2020 m. kovo 27 d. pareikštas ieškinys byloje JF / EUCAP Somalia

text:
               15.6.2020

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 201/37

      2020 m. kovo 27 d. pareikštas ieškinys byloje JF / EUCAP Somalia

      (Byla T-194/20)
      (2020/C 201/51)
      Proceso kalba: anglų

         Šalys

         Ieškovas: JF, atstovaujamas advokato A. Kunst

         Atsakovė: EUCAP Somalia (Mogadišas, Somalis)

         Reikalavimai

      Ieškovas, remdamasis nuostatomis dėl ieškinio dėl panaikinimo (SESV 263 straipsnis) ir dėl ieškinio dėl deliktinės atsakomybės (SESV 268 straipsnis ir 340 straipsnio 2 dalis), Bendrojo Teismo prašo:

                  —

                  panaikinti EUCAP Somalia misijos vadovo 2020 m. sausio 18 d. sprendimą nutraukti ieškovo darbo sutartį;

                  —

                  panaikinti EUCAP Somalia misijos vadovo 2020 m. sausio 31 d. sprendimą atmesti ieškovo skundą;

                  —

                  remiantis deliktine atsakomybe, nurodyti EUCAP Somalia išmokėti ieškovui atlyginimą už materialinę žalą, patirtą dėl per bandomąjį laikotarpį nesumokėtų atlyginimų, pajamų ir kitų išmokų (negautų pajamų), kaip numatyta Susitarime dėl Jungtinės Karalystės išstojimo iš Europos Sąjungos (Susitarimas dėl JK išstojimo iš ES);

                  —

                  nurodyti EUCAP Somalia atlyginti ieškovo dėl neteisėtų sprendimų patirtą materialinę ir moralinę žalą, preliminariai ex aequo et bono vertinamą 60 000 EUR;

                  —

                  nurodyti EUCAP Somalia padengti bylinėjimosi išlaidas, įskaitant patirtas ieškovo, ir 8 % delspinigių.

            Nepatenkinus pirmųjų reikalavimų, ieškovas, remdamasis nuostatomis dėl arbitražinės išlygos (SESV 272 straipsnis) (tuo atveju, jei abu ginčijami sprendimai būtų pripažinti neatskiriamai susieti su ieškovo darbo sutartimi) ir dėl sutartinės atsakomybės (SESV 340 straipsnio 1 dalis), Bendrojo Teismo prašo:

                  —

                  pripažinti, kad EUCAP Somalia misijos vadovo 2020 m. sausio 18 d. ir 2020 m. sausio 31 d. sprendimai yra neteisėti;

                  —

                  remiantis sutartine atsakomybe, nurodyti EUCAP Somalia sumokėti ieškovui pirmiau nurodyto dydžio atlyginimą už materialinę ir moralinę žalą;

                  —

                  nurodyti EUCAP Somalia padengti bylinėjimosi išlaidas, įskaitant patirtas ieškovo, ir 8 % delspinigių.

         Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

      Grįsdamas ieškinį pagal SESV 263 straipsnį, ieškovas remiasi penkiais pagrindais.

                  1.

                  Pirmasis ieškinio pagrindas grindžiamas tuo, kad EUCAP Somalia pažeidė ieškovo teisę būti išklausytam, kai neišklausė ieškovo prieš priimant 2020 m. sausio 18 d. sprendimą nutraukti jo darbo sutartį.

                  2.

                  Antrasis ieškinio pagrindas grindžiamas tuo, kad EUCAP Somalia padarė diskriminacijos dėl pilietybės draudimo pažeidimą, nes sprendimas nutraukti ieškovo darbo sutartį pagrįstas įsigaliojusiu Susitarimu dėl JK išstojimo iš ES, nepaisant jame numatyto pereinamojo laikotarpio, dėl ko su sutartininkais iš Jungtinės Karalystės EUCAP Somalia elgėsi skirtingai nei su sutartininkais iš kitų valstybių narių.

                  3.

                  Trečiasis ieškinio pagrindas grindžiamas tuo, kad EUCAP Somalia pažeidė vienodo požiūrio principą, kai EUCAP Somalia su ieškovu elgėsi skirtingai nei su Jungtinės Karalystės piliečiais, įdarbintais pagal tarptautines sutartis kitose BUSP misijose, kurios tebegaliojo pereinamuoju laikotarpiu, vadovaujantis Susitarimu dėl JK išstojimo iš ES.

                  4.

                  Ketvirtasis ieškinio pagrindas grindžiamas tuo, kad EUCAP Somalia pažeidė Susitarimą dėl JK išstojimo iš ES, kai EUCAP Somalia neatsižvelgė į tai, kad nuostatos dėl BUSP misijose dirbančių Jungtinės Karalystės piliečių sutartininkų tarptautinių sutarčių tebetaikomos, neribojant šių darbuotojų darbo šiuo pereinamuoju laikotarpiu.

                  5.

                  Penktasis ieškinio pagrindas grindžiamas tuo, kad EUCAP Somalia pažeidė teisėtų lūkesčių apsaugos principą, kai pagal tarptautinę sutartį įdarbintiems Jungtinės Karalystės pilietybę turintiems sutartininkams buvo garantuojama, kad jie nebus atleisti kol nesibaigs pereinamasis laikotarpis, kaip numatyta Susitarime dėl JK išstojimo iš ES.
                  Be to, jei Bendrasis Teismas konstatuotų, kad ieškinys pagal SESV 263 straipsnį yra nepriimtinas, nes sprendimai neatskiriamai susiję su ieškovo darbo sutartimi, ieškovas Bendrojo Teismo prašo ieškinį pagal SESV 272 straipsnis, kuris pateiktas tuo atveju, jei būtų atmestas pirmesnis ieškinys, nagrinėti remiantis tais pačiais penkiais ieškinio pagrindais. Nurodyti pažeidimai turi būti nagrinėjami kaip pažeidžiantys sutartį.


title: Byla T-195/20: 2020 m. balandžio 6 d. pareikštas ieškinys byloje Sociedade da Água de Monchique / EUIPO – Ventura Vendrell (chic ÁGUA ALCALINA 9,5 PH)

text:
               15.6.2020

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 201/39

      2020 m. balandžio 6 d. pareikštas ieškinys byloje Sociedade da Água de Monchique / EUIPO – Ventura Vendrell (chic ÁGUA ALCALINA 9,5 PH)

      (Byla T-195/20)
      (2020/C 201/52)
      Kalba, kuria surašytas ieškinys: portugalų

         Šalys

         Ieškovė: Sociedade da Água de Monchique, SA (Caldas de Monchique, Portugalija), atstovaujama advokato M. Osório de Castro

         Atsakovė: Europos Sąjungos intelektinės nuosavybės tarnyba (EUIPO)

         Kita procedūros Apeliacinėje taryboje šalis: Pere Ventura Vendrell (Sant Sadurni d’Anoia, Ispanija)

         Su procedūra EUIPO susijusi informacija

         Prekių ženklo, dėl kurio kilo ginčas, savininkė: ieškovė Bendrajame Teisme

         Prekių ženklas, dėl kurio kilo ginčas: vaizdinio Europos Sąjungos prekių ženklo „chic ÁGUA ALCALINA 9,5 PH“ paraiška – Registracijos paraiška Nr. 017 027 608

         Procedūra EUIPO: protesto procedūra

         Ginčijamas sprendimas: 2020 m. sausio 20 d. EUIPO ketvirtosios apeliacinės tarybos sprendimas byloje R 2524/2018-4.

         Reikalavimai

      Ieškovė Bendrojo Teismo prašo:

                  —

                  panaikinti ginčijamą sprendimą ir, dėl tos priežasties, užregistruoti prašomą įregistruoti prekių ženklą;

                  —

                  priteisti iš EUIPO bylinėjimosi išlaidas.

         Pagrindas, kuriuo remiamasi

                  —

                  Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) 2017/1001 8 straipsnio 1 dalies b punkto pažeidimas.