title: Byla T-345/05  2005 m. rugsėjo 5 d.  pareikštas ieškinys byloje  V prieš Parlamentą

text:
               26.11.2005

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 296/29

         2005 m. rugsėjo 5 d. pareikštas ieškinys byloje V prieš Parlamentą

   (Byla T-345/05)
   (2005/C 296/63)
   Proceso kalba: anglų
   Šalys

      Ieškovas: V (Binsted, Jungtinė Karalystė), atstovaujamas barrister J. Lofthouse, solicitors M. Monan ir C. Hayes

      Atsakovas: Europos Parlamentas
   Ieškovo reikalavimai

               —

               Paskelbti negaliojančiu ir panaikinti 2005 m. liepos 5 d. Europos Parlamento sprendimą dėl ieškovo imuniteto atšaukimo;

               —

               Pripažinti, kad minėtas sprendimas, net jei pagrįstas, bet kuriuo atveju negaliotų privilegijos atšaukimui, kadangi jame kalbama tik apie imunitetą; ir

               —

               priteisti iš atsakovo ieškovo bylinėjimosi išlaidas.

         Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai
   Ieškovas yra Europos Parlamento narys. Jam buvo iškelta baudžiamoji byla dėl kurios Parlamento buvo paprašyta patvirtinti, kad ieškovo baudžiamoji byla gali būti nagrinėjama pagal 1965 m. Europos Bendrijų privilegijų ir imunitetų protokolą ir, bet kuriuo atveju, atšaukti visas privilegijas ir imunitetus, kad ši baudžiamoji byla galėtų būti nagrinėjama. Skundžiamu sprendimu Parlamentas nusprendė atšaukti ieškovo imunitetą.
   Ieškovas siekia panaikinti šį sprendimą. Jis teigia, kad sprendime yra padaryta klaida teigiant, jog 1965 m. Protokolo 8 straipsnis nesuteikia apsaugos nuo teisminio persekiojimo. Jis įrodinėja, kad Parlamento nurodyti motyvai yra nenuoseklūs, nes jis panaikina tai, kas jo paties teigimu neegzistuoja.
   Toliau ieškovas tvirtina, kad Parlamentas visiškai ir sąžiningai neišnagrinėjo abiejų šalių pateiktų faktinių aplinkybių ir argumentų. Šiame kontekste ieškovas taip pat nurodo Parlamento darbo tvarkos taisyklių 7 straipsnio 7 dalies pažeidimą, nes Komitetas pateikė nuomonę dėl faktinių baudžiamosios bylos aplinkybių, o tai jam yra draudžiama.
   Galiausiai ieškovas nurodo, kad nebuvo pateikti visi ir adekvatūs ginčijamo sprendimo motyvai bei teigia, kad jis buvo nepagrįstas ir neproporcingas.


title: Byla T-61/06  2006 m. vasario 13 d.  pareikštas ieškinys byloje  Italijos Respublika prieš Komisiją

text:
               8.4.2006

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 86/43

         2006 m. vasario 13 d. pareikštas ieškinys byloje Italijos Respublika prieš Komisiją

   (Byla T-61/06)
   (2006/C 86/82)
   Proceso kalba: italų
   Šalys

      Ieškovė: Italijos Respublika, atstovaujama avvocato dello Stato Paolo Gentili

      Atsakovė: Europos Bendrijų Komisija
   Ieškovės reikalavimai

               —

               Panaikinti 2005 m. gruodžio 1 d. pažymą Nr. 12980 dėl Tarpinių išlaidų sertifikato ir deklaracijos ir mokėjimo paraiškos pagal Bendro programavimo dokumentą (DOCUP) Veneto Tikslas 2 2000-2006 (Nr. CCI 2000 IT 16 2 DO 005).

               —

               Panaikinti 2005 m. gruodžio 13 d. pažymą Nr. 13683 dėl Europos Komisijos atliekamo kitos nei prašoma suma mokėjimo pagal Programą DOCUP Lombardija 2000-2006 (Nr. CCI 2000 IT 16 2 DO 014).

               —

               Panaikinti 2005 m. gruodžio 13 d. pažymą Nr. 13684 dėl Europos Komisijos atliekamo kitos nei prašoma suma mokėjimo pagal Programą POR Apulija (Nr. CCI 1999 IT 16 1 PO 009).

               —

               Panaikinti 2005 m. gruodžio 13 d. pažymą Nr. 13687 dėl Europos Komisijos atliekamo kitos nei prašoma suma mokėjimo pagal Programą DOCUP Pjemontas (Nr. CCI 2000 IT 16 2 DO 007).

               —

               Panaikinti 2005 m. gruodžio 19 d. pažymą Nr. 14013 dėl Europos Komisijos atliekamo kitos nei prašoma suma mokėjimo pagal Programą DOCUP Toskana Tikslas 2 (Nr. CCI 2000 IT 16 2DO 001).

               —

               Panaikinti 2005 m. gruodžio 19 d. pažymą Nr. 14015 dėl Programos PON Sviluppo Imprenditoriale Locale 2000-2006 (Nr. CCI 1999 IT 16 1DO 002) — Europos Komisijos atliekamas kitos nei prašoma suma mokėjimas.

               —

               Panaikinti 2005 m. gruodžio 19 d. pažymą Nr. 14016 dėl Europos Komisijos atliekamo kitos nei prašoma suma mokėjimo pagal Programą POR Kampanija (Nr. CCI 1999 IT 16 1PO 007).

               —

               Panaikinti 2005 m. gruodžio 20 d. pažymą Nr. 14082 dėl Europos Komisijos atliekamo kitos nei prašoma suma mokėjimo pagal Programą DOCUP Tikslas 2 Lacijus 2000-2006 (Nr. CCI 2000 IT 16 2DO 009).

               —

               Panaikinti 2005 m. gruodžio 20 d. pažymą Nr. 14108 dėl Europos Komisijos atliekamo kitos nei prašoma suma mokėjimo pagal Programą DOCUP Lombardija (Nr. CCI 2000 IT 16 2DO 014).

               —

               Panaikinti 2005 m. gruodžio 21 d. pažymą Nr. 14133 dėl Tarpinių išlaidų sertifikato ir deklaracijos ir mokėjimo paraiškos pagal DOCUP Veneto Tikslas 2 2000-2006 (Nr. CCI 2000 IT 16 2 DO 005).

               —

               Panaikinti 2005 m. gruodžio 21 d. pažymą Nr. 14154 dėl Europos Komisijos atliekamo kitos nei prašoma suma mokėjimo pagal Programą POR Apulija (Nr. CCI 1999 IT 16 1PO 009).

               —

               Panaikinti 2005 m. gruodžio 23 d. pažymą Nr. 00627 dėl Europos Komisijos atliekamo kitos nei prašoma suma mokėjimo pagal Programą POR Apulija (Nr. CCI 1999 IT 16 1PO 009).

               —

               Panaikinti visus susijusius ir ankstesnius aktus.

               —

               Priteisti iš Europos Bendrijų Komisijos bylinėjimosi išlaidas.

         Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai
   Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai yra identiški nurodytiems byloje T-345/04 Italijos Respublika prieš Komisiją
       (1).

      (1)  OL C 262, 2004 10 23, p. 55.


title: Byla T-217/14: 2015 m. lapkričio 30 d. Bendrojo Teismo nutartis byloje Gmina Kosakowo/Komisija (Ieškinys dėl panaikinimo — Ginčijamo sprendimo pakeitimas vykstant procesui — Nereikalingumas priimti sprendimą)

text:
               1.2.2016

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 38/53

         2015 m. lapkričio 30 d. Bendrojo Teismo nutartis byloje Gmina Kosakowo/Komisija

   (Byla T-217/14) (1)

   ((Ieškinys dėl panaikinimo - Ginčijamo sprendimo pakeitimas vykstant procesui - Nereikalingumas priimti sprendimą))
   (2016/C 038/70)
   Proceso kalba: lenkų

      Šalys

      Ieškovė: Gmina Kosakowo (Kosakovas, Lenkija), atstovaujama advokato M. Leśny

      Atsakovė: Europos Komisija, atstovaujama D. Grespan, S. Noë ir A. Stobiecka-Kuik

      Ieškovės pusėje į bylą įstojusi šalis: Lenkijos Respublika, atstovaujama B. Majczyna

      Dalykas

   Prašymas panaikinti 2014 m. vasario 11 d. Komisijos sprendimą 2014/883/ES dėl priemonės SA.35388 (13/C) (ex 13/NN ir ex 12/N) – Lenkija – Gdynės–Kosakovo oro uosto steigimas (OL L 357, p. 51).

      Rezoliucinė dalis

               1.

               Nebereikia priimti sprendimo dėl ieškinio.

               2.

               Europos Komisija padengia savo ir Gmina Kosakowo bylinėjimosi išlaidas, patirtas per pagrindinį procesą.

               3.

               Gmina Kosakowo padengia savo ir Komisijos bylinėjimosi išlaidas, patirtas per laikinųjų apsaugos priemonių taikymo procedūrą.

               4.

               Lenkijos Respublika padengia savo bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 202, 2014 6 30.


title: Byla C-84/11: 2011 m. vasario 24 d. Korkein hallinto-oikeus (Suomija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Marja-Liisa Susisalo, Olli Tuomaala, Merja Ritala

text:
               14.5.2011

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 145/9

         2011 m. vasario 24 d.Korkein hallinto-oikeus (Suomija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Marja-Liisa Susisalo, Olli Tuomaala, Merja Ritala

   (Byla C-84/11)
   2011/C 145/13
   Proceso kalba: suomių

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Korkein hallinto-oikeus

      Šalys pagrindinėje byloje

      Kasatoriai: Marja Liisa Susisalo, Olli Tuomaala, Merja Ritala

      Kitos proceso šalys: Helsingin yliopiston apteekki, Lääkealan turvallisuus- ja kehittämiskeskus FIMEA

      Prejudiciniai klausimai

               1.

               Ar SESV 49 straipsnis, susijęs su įsisteigimo laisve pagal Sąjungos teisę, turi būti aiškinamas taip, kad jam prieštarauja Suomijos vaistų įstatymo nuostatų dėl vaistinės veiklos licencijos išdavimo taikymas, nes Helsinkio universiteto vaistinės filialų steigimo reikalavimai taip nukrypsta nuo privačių vaistinių filialų steigimo reikalavimų:

                           a)

                           privačios vaistinės filialas, remiantis Centrinės vaistų srities saugumo ir plėtros tarnybos pagal Vaistų įstatymo 52 straipsnio 1 dalį išduota licencija, gali būti įsteigtas teritorijoje, kurioje dėl mažo gyventojų skaičiaus netenkinami bendrieji savarankiškos vaistinės steigimo reikalavimai, tačiau siekiant aprūpinti vaistais būtina vykdyti vaistinės veiklą; privatus vaistininkas pagal kiekvienam vaistinės filialui atskirai išduotą licenciją gali valdyti ne daugiau kaip tris vaistinės filialus. O Helsinkio universiteto vaistinės filialas gali būti įsteigtas remiantis Centrinės vaistų srities saugumo ir plėtros tarnybos pagal Vaistų įstatymo 52 straipsnio 3 dalį išduota licencija, tačiau diskrecija licencijos klausimu neribojama teisės aktais ar kitomis nacionalinėmis nuostatomis, išskyrus nuostatą, kad Helsinkio universitetas gali valdyti ne daugiau kaip 16 vaistinės filialų.

                           b)

                           Centrinė vaistų srities saugumo ir plėtros tarnyba, nustatydama privačios vaistinės filialo vietą, privalo atsižvelgti į vaistinės buvimo vietą. Helsinkio universiteto vaistinės filialų buvimo vietos atžvilgiu tokios nuostatos nėra, šios vaistinės filialai įsteigti įvairiose Suomijos vietose?

               2.

               Jei Europos Sąjungos Teisingumo Teismas mano, kad, remiantis atsakymais į prieš tai pateiktus klausimus, nuostatos dėl licencijos steigti vaistinės filialus išdavimo Helsinkio universiteto vaistinei prieštarauja SESV 49 straipsniui, Korkein hallinto-oikeus pateikia tokius papildomus prejudicinius klausimus:

                           a)

                           ar įsisteigimo laisvės ribojimas, atsirandantis dėl nuostatų dėl licencijos steigti vaistinės filialus išdavimo Helsinkio universiteto vaistinei, gali būti pateisinamas privalomais bendrojo intereso pagrindais, kurie kyla iš specialių Helsinkio universiteto vaistinės funkcijų, susijusių su aprūpinimu vaistais ir farmaciniu išsilavinimu, ir kurie yra būtini ir proporcingi, atsižvelgiant į tai, kad Helsinkio universiteto vaistinės filialams tokios specialios funkcijos nenumatytos?

                           b)

                           ar iš anksčiau nurodytų įstatymu nustatytų specialių Helsinkio universiteto vaistinės funkcijų matyti, kad ji gali būti laikoma įmone pagal SESV 106 straipsnio 2 dalį, teikiančia bendros ekonominės svarbos paslaugas, ir, jei taip, ar minėta SESV nuostata, kalbant apie Helsinkio universiteto vaistinės filialus, pateisina išimtinį SESV 49 straipsnyje ir Europos Sąjungos Teisingumo Teismo praktikoje įtvirtintų išankstinio administracijos leidimo reikalavimų nesilaikymą, atsižvelgiant į tai, kad Helsinkio universiteto vaistinės filialams tokios specialios funkcijos nenumatytos?


title: 2005 m. spalio 20 d.  Teisingumo Teismo sprendimas (trečioji kolegija), Byloje C-511/03 (dėl Hoge Raad der Nederlanden prašymo priimti prejudicinį sprendimą): Staat der Nederlanden (Ministerie van Landbouw, Natuurbeheer en Visserij) prieš Ten Kate Holding Musselkanaal BV ir kt. (Sveikatos reikalavimai — Apsauga nuo galvijų spongiforminės encefalopatijos (galvijų smegenų kempinligė) — Atrajotojų šėrimas baltymais, gautais iš kitų gyvulių rūšių nei atrajotojai — Valstybės narės atsakomybė už privačių asmenų dėl jos padarytų Bendrijos teisės pažeidimų patirtą žalą — Taikytina teisė — Pareiga pareikšti Komisijai ieškinį dėl neveikimo)

text:
               10.12.2005

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 315/5

      TEISINGUMO TEISMO SPRENDIMAS

   (trečioji kolegija)
   2005 m. spalio 20 d.
   Byloje C-511/03 (dėl Hoge Raad der Nederlanden prašymo priimti prejudicinį sprendimą): Staat der Nederlanden (Ministerie van Landbouw, Natuurbeheer en Visserij) prieš Ten Kate Holding Musselkanaal BV ir kt. (1)

   (Sveikatos reikalavimai - Apsauga nuo galvijų spongiforminės encefalopatijos (galvijų smegenų kempinligė) - Atrajotojų šėrimas baltymais, gautais iš kitų gyvulių rūšių nei atrajotojai - Valstybės narės atsakomybė už privačių asmenų dėl jos padarytų Bendrijos teisės pažeidimų patirtą žalą - Taikytina teisė - Pareiga pareikšti Komisijai ieškinį dėl neveikimo)
   (2005/C 315/08)
   Proceso kalba: olandų
   Byloje C-511/03 dėl 2003 m. gruodžio 5 d.Hoge Raad der Nederlanden (Nyderlandų Karalystė) sprendimu, kurį Teisingumo Teismas gavo 2003 m. gruodžio 8 d., pagal EB 234 straipsnį pateikto prašymo priimti prejudicinį sprendimą byloje Staat der Nederlanden (Ministerie van Landbouw, Natuurbeheer en Visserij) prieš Ten Kate Holding Musselkanaal BV, Ten Kate Europrodukten BV, Ten Kate Producktie Maatschappij BV, Teisingumo Teismas (trečioji kolegija), kurį sudaro kolegijos pirmininkas A. Rosas (pranešėjas), teisėjai J.-P. Puissochet, S. Von Bahr, U. Lõhmus ir A. Ó Caoimh; generalinė advokatė C. Stix-Hackl, sekretorė M. Ferreira, vyriausioji administratorė, 2005 m. spalio 20 d. priėmė sprendimą, kurio rezoliucinėje dalyje nurodyta:

               1.

               Bendrijos teisė valstybei narei nenustato jokios pareigos pareikšti ieškinį dėl panaikinimo pagal EB 230 straipsnį arba ieškinį dėl neveikimo pagal EB 232 straipsnį vieno iš savo piliečių naudai. Tačiau ji iš esmės neprieštarauja tam, kad nacionalinė teisė įtvirtintų tokią pareigą arba numatytų valstybės narės atsakomybę už tai, kad ji nesiėmė šių veiksmų.

               2.

               1994 m. birželio 27 d. Komisijos sprendimo 94/381/EB dėl tam tikrų apsaugos priemonių, susijusių su galvijų spongiformine encefalopatija ir šėrimu žinduolių kilmės baltymais, 1 straipsnio 2 dalis, skaitoma kartu su 1990 m. birželio 26 d. Tarybos direktyvos 90/425/EEB dėl Bendrijos vidaus prekyboje tam tikrais gyvūnais ir produktais taikomų veterinarinių ir zootechninių patikrinimų, siekiant užbaigti vidaus rinkos kūrimą, 17 straipsnio ir 1989 m. gruodžio 11 d. Tarybos direktyvos 89/662/EEB dėl veterinarinių patikrinimų, taikomų Bendrijos vidaus prekyboje, siekiant sukurti vidaus rinką, 17 straipsnio nuostatomis, aiškintina taip, kad jeigu remiantis Europos Bendrijų Komisijos turimais įrodymais neįmanoma nustatyti, jog atliekami patikrinimai taikant sistemą, leidžiančią atskirti iš atrajotojų gaunamus baltymus nuo iš neatrajotojų gaunamų baltymų, kurią valstybė narė pateikia jai įvertinti prašydama suteikti įgaliojimus, suteikia pakankamas garantijas visuomenės sveikatos apsaugos atžvilgiu ir jeigu dėl šios valstybės narės prašymo kreiptasi į Veterinarijos nuolatinį komitetą, tačiau pastarasis neišreiškė savo pozicijos būtent dėl naujai gautos informacijos, pakeičiančios grėsmės visuomenės sveikatai suvokimą, Komisija neturi pareigos pateikti Europos Sąjungos Tarybai pasiūlymą dėl priemonių, kurių turi būti imtasi.

      (1)  OL C 59, 2004 3 6.


title: Byla T-366/14: 2014 m. gegužės 28 d. pareikštas ieškinys byloje August Storck/VRDT (2good)

text:
               4.8.2014

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 253/48

         2014 m. gegužės 28 d. pareikštas ieškinys byloje August Storck/VRDT (2good)

   (Byla T-366/14)
   2014/C 253/63
   Proceso kalba: anglų

      Šalys

      Ieškovė: August Storck KG (Berlynas, Vokietija), atstovaujama advokatų I. Rohr, A. Richter, P. Goldenbaum ir T. Melchert

      Atsakovė: Vidaus rinkos derinimo tarnyba (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui)

      Reikalavimai

   Ieškovė Bendrojo Teismo prašo:

               —

               panaikinti 2014 m. vasario 27 d. Vidaus rinkos derinimo tarnybos (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui) pirmosios apeliacinės tarybos sprendimą byloje R 996/2013-1;

               —

               priteisti iš atsakovės jos pačios ir ieškovės patirtas bylinėjimosi išlaidas.

      Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

      Bendrijos prekių ženklas, su kuriuo susijęs ieškinys: tarptautinis žodinis prekių ženklas „2good“, skirtas 30 klasės prekėms, kurio registracija galioja Europos Sąjungoje – Tarptautinės registracijos Nr. 1 1 33  636

      Eksperto sprendimas: atmesti paraišką

      Apeliacinės tarybos sprendimas: atmesti apeliaciją

      Ieškinio pagrindai: Reglamento (EB) Nr. 207/2009 7 straipsnio 1 dalies b punkto pažeidimas.


title: Byla T-346/11 R: 2011 m. rugsėjo 30 d. Bendrojo Teismo pirmininko nutartis byloje Gollnisch prieš Parlamentą (Laikinųjų apsaugos priemonių taikymas — Europos Parlamento nario imuniteto panaikinimas — Prašymas sustabdyti vykdymą — Skubos nebuvimas)

text:
               26.11.2011

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 347/33

         2011 m. rugsėjo 30 d. Bendrojo Teismo pirmininko nutartis byloje Gollnisch prieš Parlamentą

   (Byla T-346/11 R)
   (Laikinųjų apsaugos priemonių taikymas - Europos Parlamento nario imuniteto panaikinimas - Prašymas sustabdyti vykdymą - Skubos nebuvimas)
   2011/C 347/57
   Proceso kalba: prancūzų

      Šalys

      Ieškovas: Bruno Gollnisch (Limonė, Prancūzija), atstovaujamas advokato G. Dubois

      Atsakovas: Europos Parlamentas, atstovaujamas R. Passos, D.Moore ir K. Zejdová

      Dalykas

   Prašymas sustabdyti 2011 m. gegužės 10 d. Europos Parlamento sprendimo panaikinti ieškovo imunitetą vykdymą.

      Rezoliucinė dalis

               1.

               Atmesti prašymą taikyti laikinąsias apsaugos priemones.

               2.

               Atidėti klausimo dėl bylinėjimosi išlaidų nagrinėjimą.


title: Byla T-379/11 R: 2011 m. rugsėjo 15 d. Bendrojo Teismo pirmininko nutartis byloje Hüttenwerke Krupp Mannesmann ir kt. prieš Komisiją (Laikinųjų apsaugos priemonių taikymas — Aplinka — Nemokamas šiltnamio efektą sukeliančių dujų apyvartinių taršos leidimų suteikimas pagal Direktyvą 2003/87/EB — Produktų santykinių taršos rodiklių nustatymas Komisijos sprendimu — Prašymas taikyti laikinąsias apsaugos priemones — Priimtinumas — Skuba)

text:
               26.11.2011

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 347/33

         2011 m. rugsėjo 15 d. Bendrojo Teismo pirmininko nutartis byloje Hüttenwerke Krupp Mannesmann ir kt. prieš Komisiją

   (Byla T-379/11 R)
   (Laikinųjų apsaugos priemonių taikymas - Aplinka - Nemokamas šiltnamio efektą sukeliančių dujų apyvartinių taršos leidimų suteikimas pagal Direktyvą 2003/87/EB - Produktų santykinių taršos rodiklių nustatymas Komisijos sprendimu - Prašymas taikyti laikinąsias apsaugos priemones - Priimtinumas - Skuba)
   2011/C 347/59
   Proceso kalba: vokiečių

      Šalys

      Ieškovės: Hüttenwerke Krupp Mannesmann GmbH (Duisburgas, Vokietija); Rogesa — Roheisengesellschaft Saar mbH (Dilingenas, Vokietija); Salzgitter Flachstahl GmbH (Zalcgiteris, Vokietija); ThyssenKrupp Steel Europe AG (Duisburgas) ir voestalpine Stahl GmbH (Lincas, Austrija), atstovaujamos advokatų S. Altenschmidt ir C. Dittrich

      Atsakovė: Europos Komisija, atstovaujama G. Wilms, K. Mifsud-Bonnici ir K. Herrmann

      Dalykas

   Prašymas sustabdyti 2011 m. balandžio 27 d. Komisijos sprendimo 2011/278/ES, kuriuo nustatomos suderinto nemokamo apyvartinių taršos leidimų suteikimo pagal Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2003/87/EB 10a straipsnį pereinamojo laikotarpio Sąjungos taisyklės (OL L 130, p. 1), vykdymą.

      Rezoliucinė dalis

               1.

               Atmesti prašymą taikyti laikinąsias apsaugos priemones.

               2.

               Atidėti bylinėjimosi išlaidų klausimo nagrinėjimą..


title: Byla C-243/10: 2010 m. gegužės 18 d. pareikštas ieškinys byloje Europos Komisija prieš Italijos Respubliką

text:
               31.7.2010

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 209/24

         2010 m. gegužės 18 d. pareikštas ieškinys byloje Europos Komisija prieš Italijos Respubliką

   (Byla C-243/10)
   ()
   2010/C 209/34
   Proceso kalba: italų

      Šalys

      Ieškovė: Europos Komisija, atstovaujama D. Grespan ir B. Stromsky

      Atsakovė: Italijos Respublika

      Ieškovės reikalavimai

               —

               Pripažinti, kad per nustatytą terminą nepriėmusi visų nuostatų, būtinų panaikinti valstybės pagalbos schemą, pripažintą neteisėta ir nesuderinama su vidaus rinka 2008 m. liepos 2 d. Komisijos sprendimu 2008/854/EB dėl pagalbos schemos „1998 m. Regiono įstatymas Nr. 9 — neteisėtas pagalbos N 272/98 taikymas“ Nr. C1/2004 (ex NN 158/2003 ir CP 15/2003), (pranešta 2008 m. liepos 4 d. dokumentu Nr. C(2008) 2997 ir paskelbta 2008 m. lapkričio 13 d. OL L 302, p. 9-18), Italijos Respublika neįvykdė įsipareigojimų pagal minėto sprendimo 2, 3 ir 4 straipsnius ir SESV sutartį.

               —

               Priteisti iš Italijos Respublikos bylinėjimosi išlaidas.

      Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

               1.

               Sprendime 2008/854 pripažįstama nesuderinama pagalbos schema, kuri išplaukia iš 2000 m. liepos 27 d. Sardinijos regiono tarybos Nutarimo Nr. 33/6, taikomo kartu su 1998 m. kovo 11 d. Regiono įstatymo Nr. 9 2 straipsniu, nes pagal ją leidžiama suteikti pagalbą, neturinčią skatinamojo poveikio. Todėl ji nurodo susigrąžinti pagal šią schemą suteiktą pagalbą (žr. 2-4 straipsnius).

               2.

               Tačiau iš intensyvaus Italijos institucijų ir Komisijos susirašinėjimo po pranešimo apie Sprendimą 2008/854 matyti, kad praėjus beveik 2 metams nuo minėto sprendimo priėmimo Italijos institucijos vis dar turi susigrąžinti pagal schemą suteiktą neteisėtą bei nesuderinamą pagalbą ir palūkanas. Todėl akivaizdu, kad dėl įgyvendintų nacionalinių procedūrų nebuvo galima užtikrinti „neatidėliotino ir veiksmingo“ susigrąžinimo ir todėl Italija nesilaikė Sprendimo 2008/854 2 ir 3 straipsniuose nustatytų įpareigojimų.

               3.

               Taip pat matyti, kad Italijos institucijos nepateikė jokios prašomos informacijos iki Sprendimo 2008/854 4 straipsnio 1 dalyje nustatyto galutinio termino. Todėl reikia konstatuoti, kad Italija nesilaikė sprendimo 4 straipsnio.


title: Byla C-440/13: 2014 m. gruodžio 11 d. Teisingumo Teismo (penktoji kolegija) sprendimas byloje ( Tribunale Amministrativo Regionale per la Lombardia (Italija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Croce Amica One Italia Srl/Azienda Regionale Emergenza Urgenza (AREU) (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą — Viešieji paslaugų pirkimai — Direktyva 2004/18/EB — Direktyva 89/665/EEB — Asmeninė kandidato ar dalyvio situacija — Preliminarus sprendimas sudaryti sutartį — Prieš laimėjusio dalyvio teisėtą atstovą pradėtas baudžiamasis tyrimas — Perkančiosios organizacijos sprendimas nepriimti galutinio sprendimo dėl sutarties sudarymo ir atšaukti skelbimą apie pirkimą — Teisminė kontrolė)

text:
               9.2.2015

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 46/12

         2014 m. gruodžio 11 d. Teisingumo Teismo (penktoji kolegija) sprendimas byloje (Tribunale Amministrativo Regionale per la Lombardia (Italija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Croce Amica One Italia Srl/Azienda Regionale Emergenza Urgenza (AREU)

   (Byla C-440/13) (1)

   ((Prašymas priimti prejudicinį sprendimą - Viešieji paslaugų pirkimai - Direktyva 2004/18/EB - Direktyva 89/665/EEB - Asmeninė kandidato ar dalyvio situacija - Preliminarus sprendimas sudaryti sutartį - Prieš laimėjusio dalyvio teisėtą atstovą pradėtas baudžiamasis tyrimas - Perkančiosios organizacijos sprendimas nepriimti galutinio sprendimo dėl sutarties sudarymo ir atšaukti skelbimą apie pirkimą - Teisminė kontrolė))
   (2015/C 046/15)
   Proceso kalba: italų

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Tribunale Amministrativo Regionale per la Lombardia

      Šalys pagrindinėje byloje

      Ieškovė: Croce Amica One Italia Srl

      Atsakovė: Azienda Regionale Emergenza Urgenza (AREU)

      dalyvaujant: Consorzio Lombardia Sanità

      Rezoliucinė dalis

               1.

               2004 m. kovo 31 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2004/18/EB dėl viešojo darbų, prekių ir paslaugų pirkimo sutarčių sudarymo tvarkos derinimo 41 straipsnio 1 dalis, 43 ir 45 straipsniai turi būti aiškinami taip, kad kai nėra 45 straipsnyje numatytų pagrindų neleisti dalyvauti, pagal jį perkančiajai organizacijai nedraudžiama priimti sprendimą atsisakyti sudaryti viešojo pirkimo sutartį, dėl kurios surengtas varžymasis, ir nepriimti galutinio sprendimo sudaryti šią sutartį su vieninteliu likusiu dalyviu, kuris preliminariai buvo pripažintas laimėtoju.

               2.

               Sąjungos teisė viešųjų pirkimų srityje ir ypač 1989 m. gruodžio 21 d. Tarybos direktyvos 89/665/EEB dėl įstatymų ir kitų teisės aktų, susijusių su peržiūros procedūrų taikymu sudarant viešojo prekių pirkimo ir viešojo darbų pirkimo sutartis, derinimo 1 straipsnio 1 dalies trečia pastraipa turi būti aiškinama taip, kad šioje nuostatoje numatyta kontrolė yra perkančiųjų organizacijų priimtų sprendimų teisėtumo kontrolė, kuria siekiama užtikrinti, kad būtų laikomasi atitinkamų Sąjungos teisės normų arba nacionalinių šias teisės normas perkeliančių nuostatų, tačiau ji negali apsiriboti vien perkančiosios organizacijos sprendimų savavališkumo patikrinimu. Vis dėlto tai neatima iš nacionalinės teisės aktų leidėjo galimybės suteikti kompetentingiems nacionaliniams teismams įgaliojimus atlikti tikslingumo kontrolę.

      (1)  OL C 344, 2013 11 23.


title: Byla T-153/16: 2017 m. vasario 10 d. Bendrojo Teismo nutartis byloje Acerga/Taryba (Ieškinys dėl panaikinimo — Žuvininkystė — Žuvininkystės išteklių išsaugojimas — Žuvų išteklių ir žuvų išteklių grupių žvejybos galimybės Sąjungos vandenyse ir kai kuriuose Sąjungai nepriklausančiuose vandenyse žvejojantiems Sąjungos žvejybos laivams — Asociacija — Konkrečios sąsajos nebuvimas — Aktas, dėl kurio reikia patvirtinti įgyvendinamąsias priemones — Nepriimtinumas)

text:
               10.4.2017

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 112/36

         2017 m. vasario 10 d. Bendrojo Teismo nutartis byloje Acerga/Taryba

   (Byla T-153/16) (1)

   ((Ieškinys dėl panaikinimo - Žuvininkystė - Žuvininkystės išteklių išsaugojimas - Žuvų išteklių ir žuvų išteklių grupių žvejybos galimybės Sąjungos vandenyse ir kai kuriuose Sąjungai nepriklausančiuose vandenyse žvejojantiems Sąjungos žvejybos laivams - Asociacija - Konkrečios sąsajos nebuvimas - Aktas, dėl kurio reikia patvirtinti įgyvendinamąsias priemones - Nepriimtinumas))
   (2017/C 112/50)
   Proceso kalba: ispanų

      Šalys

      Ieškovė: Asociación de armadores de cerco de Galicia (Acerga) (Sada, Ispanija), atstovaujama advokatės B. Huarte Melgar

      Atsakovė: Europos Sąjungos Taryba, atstovaujama A. Westerhof Löfflerová et F. Florindo Gijón

      Dalykas

   SESV 263 straipsniu grindžiamas prašymas iš dalies panaikinti 2016 m. sausio 22 d. Tarybos reglamentą (ES) Nr. 2016/72, kuriuo 2016 metams nustatomos tam tikrų žuvų išteklių ir žuvų išteklių grupių žvejybos galimybės, taikomos Sąjungos vandenyse žvejojantiems laivams ir kai kuriuose Sąjungai nepriklausančiuose vandenyse žvejojantiems Sąjungos žvejybos laivams, ir iš dalies keičiamas Reglamentas (ES) 2015/104 (OL L 22, 2016, p. 1).

      Rezoliucinė dalis

               1.

               Atmesti ieškinį kaip nepriimtiną.

               2.

               Nereikia priimti sprendimo dėl Europos Komisijos prašymo įstoti į bylą.

               3.

               Priteisti iš Asociación de armadores de cerco de Galicia (Acerga) bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 200, 2016 6 6.


title: Naujų Teisingumo Teismo narių priesaika

text:
               18.2.2006

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 42/20

         Naujų Teisingumo Teismo narių priesaika
   (2006/C 42/06)
   2005 m. liepos 20 d. ir 2005 m. spalio 14 d. (1) Europos Bendrijų valstybių narių vyriausybių atstovų sprendimu atitinkamai Europos Bendrijų Teisingumo Teismo teisėju ir generaline advokate paskirti L. Bay Larsen ir E. Sharpston prisiekė Teisingumo Teisme 2006 m. sausio 10 d.

      (1)  JO L 204, 2005 m. rugpjūčio 5 d., p. 11 ir L 279, 2005 m. spalio 22 d., p. 70


title: Byla C-178/14: 2014 m. balandžio 11 d. Finanzgericht Düsseldorf (Vokietija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Vario Tek GmbH/Hauptzollamt Düsseldorf

text:
               14.7.2014

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 223/2

         2014 m. balandžio 11 d.Finanzgericht Düsseldorf (Vokietija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Vario Tek GmbH/Hauptzollamt Düsseldorf

   (Byla C-178/14)
   2014/C 223/02
   Proceso kalba: vokiečių

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Finanzgericht Düsseldorf

      Šalys pagrindinėje byloje

      Ieškovė: Vario Tek GmbH

      Atsakovė: Hauptzollamt Düsseldorf

      Prejudiciniai klausimai

               1.

               Ar dėl to, kad vaizdo kamera neturi vaizdo mastelio pokyčio funkcijos, draudžiama ją priskirti prie Kombinuotosios nomenklatūros su pakeitimais, padarytais 2010 m. spalio 5 d. Komisijos reglamentu (ES) Nr. 861/2010 ir 2011 m. rugsėjo 27 d. Komisijos reglamentu (ES) Nr. 1006/2011, kurie abu iš dalies pakeitė Tarybos reglamento (EEB) Nr. 2658/87 (1) dėl tarifų ir statistinės nomenklatūros bei dėl Bendrojo muitų tarifo I priedą, 8525 80 9 subpozicijos?

               2.

               Jei į pirmąjį klausimą būtų atsakyta neigiamai: ar vaizdo kamera su vaizdo magnetofonu gali įrašyti kameros užfiksuotą garsą ir vaizdą, kaip tai suprantama pagal KN 8525 80 91 subpoziciją, net tuo atveju, kai į kameros veikimui reikalingą keičiamąją laikmeną per kameroje esančią USB jungtį galima iš kito įrenginio nukopijuoti vaizdo ar garso rinkmeną, nesuteikiant galimybės šios rinkmenos peržiūrėti ar klausyti naudojant tik kamerą?

      (1)  1987 m. liepos 23 d. Tarybos reglamentas (EEB) Nr. 2658/87 dėl tarifų ir statistinės nomenklatūros bei dėl Bendrojo muitų tarifo (OL L 256, p. 1; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 2 sk., 2 t., p. 382), iš dalies pakeistas 2010 m. spalio 5 d. Komisijos reglamentu (ES) Nr. 861/2010 ir 2011 m. rugsėjo 27 d. Komisijos reglamentu (ES) Nr. 1006/2011, kurie iš dalies pakeitė Reglamento (EEB) Nr. 2658/87 I priedą (OL L 284, p. 1).


title: Bylos T-122/05 išbraukimas iš registro iš dalies

text:
               23.7.2005

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 182/45

         Bylos T-122/05 (1) išbraukimas iš registro iš dalies
   (2005/C 182/86)

      (Proceso kalba: vokiečių)

   Europos Bendrijų Pirmosios instancijos teismo pirmosios kolegijos pirmininkas 2005 m. gegužės 24 d. nutartimi nurodė išbraukti ieškovą Marenzi Privatstiftung iš ieškovų byloje T-122/05 Benkö ir kt. prieš Europos Bendrijų Komisiją sąrašo.

      (1)  Dar nepaskelbta OL.


title: Byla T-482/08 2008 m. lapkričio 11 d. pareikštas ieškinys byloje Atlas Transport prieš VRDT — Hartmann (ATLAS TRANSPORT)

text:
               7.2.2009

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 32/38

         2008 m. lapkričio 11 d. pareikštas ieškinys byloje Atlas Transport prieš VRDT — Hartmann (ATLAS TRANSPORT)

   (Byla T-482/08)
   (2009/C 32/74)
   Kalba, kuria surašytas ieškinys: vokiečių
   Šalys

      Ieškovė: Atlas Transport GmbH (Diuseldorfas, Vokietija), atstovaujama advokatų U. Hildebrandt, K. Schmidt-Hern ir B. Weichhaus

      Atsakovė: Vidaus rinkos derinimo tarnyba (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui)

      Kita procedūros Apeliacinėje taryboje šalis: A. Hartmann (Lėras, Vokietija)
   Ieškovės reikalavimai

               —

               Panaikinti 2008 m. rugsėjo 9 d. Vidaus rinkos derinimo tarnybos (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui) ketvirtosios apeliacinės tarybos sprendimą (apeliacinė byla R 1858/2007-4) ir

               —

               priteisti iš atsakovės bylinėjimosi išlaidas.

         Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

      Įregistruotas Bendrijos prekių ženklas, dėl kurio pateiktas prašymas pripažinti jo registraciją negaliojančia: žodinis prekių ženklas „Atlas Transport“ 39 klasei priklausančioms vežimo paslaugoms (prekių vežimas) (Bendrijos prekių ženklas Nr. 545 681)

      Bendrijos prekių ženklo savininkas: ieškovė

      Šalis, prašanti pripažinti Bendrijos prekių ženklo registraciją negaliojančia: A. Hartmann

      Anuliavimo skyriaus sprendimas: atmesti prašymą

      Apeliacinės tarybos sprendimas: patenkinti prašymą pripažinti registraciją negaliojančia

      Ieškinio pagrindai: Reglamento (EB) Nr. 40/94 (1) 15 straipsnio ir Reglamento (EB) Nr. 2868/95 (2) 22 ir 40 taisyklių pažeidimas, nes buvo pritaikytas klaidingas teises išsaugančio naudojimo įrodinėjimo mastas, o pateikti įrodymai buvo įvertinti klaidingai; klaidingas proceso principų dėl teisės būti išklausytam pagal Reglamento (EB) Nr. 40/94 73 straipsnio 2 dalį, pareigos motyvuoti sprendimus pagal Reglamento (EB) Nr. 40/94 73 straipsnio 1 dalį ir naudojimosi diskrecijos teise taikymas.

      (1)  1993 m. gruodžio 20 d. Tarybos Reglamentas (EB) Nr. 40/94 dėl Bendrijos prekių ženklo (OL L 11, 1994, p. 1; specialusis leidimas lietuvių k., 17 sk., 1 t., p. 146).

      (2)  1995 m. gruodžio 13 d. Komisijos Reglamentas (EB) Nr. 2868/95 skirtas įgyvendinti Tarybos reglamentą (EB) Nr. 40/94 dėl Bendrijos prekių ženklo (OL L 303, 1995, p. 1; specialusis leidimas lietuvių k., 17 sk., 1 t., p. 189).


title: Byla C-467/08: 2010 m. spalio 21 d. Teisingumo Teismo (trečioji kolegija) sprendimas byloje ( Audiencia Provincial de Barcelona (Ispanija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) PADAWAN SL prieš Sociedad General de Autores y Editores (SGAE) (Teisės aktų derinimas — Autorių teisės ir gretutinės teisės — Direktyva 2001/29/EB — Atgaminimo teisė — Išimtys ir apribojimai — Kopijavimo asmeniniam naudojimui išimtis — Teisingos kompensacijos sąvoka — Vienodas aiškinimas — Įgyvendinimas valstybėse narėse — Kriterijai — Ribos — Skaitmeninio atgaminimo įrangos, aparatų ar laikmenų apmokestinimas mokesčiu už kopijavimą asmeniniam naudojimui)

text:
               18.12.2010

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 346/5

         2010 m. spalio 21 d. Teisingumo Teismo (trečioji kolegija) sprendimas byloje (Audiencia Provincial de Barcelona (Ispanija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) PADAWAN SL prieš Sociedad General de Autores y Editores (SGAE)

   (Byla C-467/08) (1)

   (Teisės aktų derinimas - Autorių teisės ir gretutinės teisės - Direktyva 2001/29/EB - Atgaminimo teisė - Išimtys ir apribojimai - Kopijavimo asmeniniam naudojimui išimtis - „Teisingos kompensacijos“ sąvoka - Vienodas aiškinimas - Įgyvendinimas valstybėse narėse - Kriterijai - Ribos - Skaitmeninio atgaminimo įrangos, aparatų ar laikmenų apmokestinimas mokesčiu už kopijavimą asmeniniam naudojimui)
   2010/C 346/08
   Proceso kalba: ispanų

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Audiencia Provincial de Barcelona

      Šalys pagrindinėje byloje

      Ieškovė: PADAWAN SL
   Atsakovė: Sociedad General de Autores y Editores (SGAE)
   dalyvaujant: Entidad de Gestión de Derechos de los Productores Audiovisuales (EGEDA), Asociación de Artistas Intérpretes o Ejecutantes — Sociedad de Gestión de España (AIE), Asociación de Gestión de Derechos Intelectuales (AGEDI), Centro Español de Derechos Reprográficos (CEDRO)

      Dalykas

   2001 m. gegužės 22 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2001/29/EB dėl autorių teisių ir gretutinių teisių informacinėje visuomenėje tam tikrų aspektų suderinimo (OL L 167, 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 17 sk., 1 t., p. 230-239) 5 straipsnio 2 dalies b punkto išaiškinimas — Atgaminimo teisė — Išimtys ir apribojimai — Teisinga kompensacija — Skaitmeninio atgaminimo įrangos, aparatų ar laikmenų apmokestinimo sistema

      Rezoliucinė dalis

               1)

               „Teisingos kompensacijos“ sąvoka, kaip ji suprantama pagal 2001 m. gegužės 22 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2001/29/EB dėl autorių teisių ir gretutinių teisių informacinėje visuomenėje tam tikrų aspektų suderinimo 5 straipsnio 2 dalies b punktą, yra autonomiška Sąjungos teisės sąvoka, kuri turi būti vienodai aiškinama visose valstybėse narėse, įvedusiose kopijavimo asmeniniam naudojimui išimtį, neatsižvelgiant į šioms valstybėms narėms pripažįstamą galimybę, laikantis Sąjungos teisės, be kita ko, tos pačios direktyvos, apibrėžtų ribų, nustatyti šios teisingos kompensacijos formą, finansavimo ir surinkimo sąlygas bei dydį.

               2)

               Direktyvos 2001/29 5 straipsnio 2 dalies b punktas aiškintinas taip, kad „derama pusiausvyra“, kuri turi būti užtikrinta tarp suinteresuotųjų asmenų, reiškia, jog teisinga kompensacija būtinai turi būti apskaičiuojama remiantis saugomų kūrinių autoriams sukeltos žalos, įvedus kopijavimo asmeniniam naudojimui išimtį, kriterijumi. Šios „deramos pusiausvyros“ reikalavimus atitinka nuostata, pagal kurią asmenys, kurie disponuoja skaitmeninio atgaminimo įranga, aparatais ar laikmenomis ir teisiškai ar faktiškai suteikia šią įrangą šiuo tikslu privatiems asmenims arba teikia jiems atgaminimo paslaugą, yra teisingos kompensacijos finansavimo skolininkai, nes šie asmenys turi galimybę perkelti realią šio finansavimo naštą privatiems naudotojams.

               3)

               Direktyvos 2001/29 5 straipsnio 2 dalies b punktas aiškintinas taip, jog tarp teisingai kompensacijai finansuoti skirto skaitmeninio atgaminimo įrangos, aparatų ir laikmenų mokesčio bei preziumuojamo jų naudojimo kopijuoti asmeniniam naudojimui būtinas tam tikras ryšys. Todėl mokesčio už kopijavimą asmeniniam naudojimui taikymas visai skaitmeninio atgaminimo įrangai, visiems aparatams ir visoms laikmenoms, kai jie nėra suteikiami privatiems naudotojams ir akivaizdžiai skirti kitam tikslui nei kopijavimas asmeniniam naudojimui, neatitinka Direktyvos 2001/29.

      (1)  OL C 19, 2009 1 24, p. 12.


title: Byla F-29/06  2006 m. kovo 13 d.  pareikštas ieškinys byloje  Arnaldos Rosauro ir kt. prieš Komisiją

text:
               20.5.2006

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 121/19

         2006 m. kovo 13 d. pareikštas ieškinys byloje Arnaldos Rosauro ir kt. prieš Komisiją

   (Byla F-29/06)
   (2006/C 121/37)
   Proceso kalba: prancūzų
   Šalys

      Ieškovai: Andres Arnaldos Rosauro ir kiti, atstovaujami advokatų S. Rodrigues ir A. Jaume

      Atsakovė: Europos Bendrijų Komisija
   Ieškovų reikalavimai

               —

               Panaikinti sprendimus paskirti ieškovus kartu su darbo užmokesčio pažymomis, kurias jie gavo nuo jų perkėlimo iš C į B kategoriją, tiek, kiek jie paskiriami į B*3/B*4 lygį ir išlaikomas jų ankstesnis bazinis atlyginimas iki kategorijos pakeitimo, taikant dauginimo koeficientą.

               —

               Panaikinti Paskyrimų tarnybos sprendimą panaikinti ieškovų paaukštinimo balus („kuprinė“) juos perkeliant iš C į B kategoriją.

               —

               Nurodyti Paskyrimų tarnybai šių panaikinimų pasekmes, būtent poveikį atgaline data nuo jų perkėlimo iš C į B kategoriją: 1) paskirti ieškovus į B*5/B*6 lygį pagal Pareigūnų tarnybos nuostatų XIII priedo 2 straipsnį; 2) nustatyti jiems bazinį atlyginimą, į kurį jie turi teisę pagal Pareigūnų tarnybos nuostatų XIII priedo 2 straipsnio 2 dalį, netaikant dauginimo koeficiento; 3) juos perkėlus į B kategoriją, išsaugoti jų nuopelnų ir pereinamojo laikotarpio balus, kuriuos jie sukaupė eidami pareigas C kategorijoje.

               —

               Priteisti iš Europos Bendrijų Komisijos bylinėjimosi išlaidas.

         Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai
   Visi ieškovai yra kandidatai atrinkti vidaus konkurse dėl kategorijos perkėlimo COM/PB/04, kuris buvo paskelbtas iki naujų Pareigūnų tarnybos nuostatų įsigaliojimo. Po šios datos atsakovė juos paskyrė į aukštesnę kategoriją, tačiau nepadidino darbo užmokesčio dėl taikomo dauginimo koeficiento. Be to, jų paaukštinimo balai buvo prilyginti nuliui.
   Savo ieškiniuose ieškovai pateikia tris kaltinimus, kurių pirmame tvirtinama, kad jų paskyrimas į B*3/B*4 lygį yra neteisėtas, nes pranešime apie konkursą nurodyti lygiai pagal Pareigūnų tarnybos nuostatų XIII priedo 2 straipsnį atitinka B*5/B*6 lygius.
   Antrame kaltinime ieškovai tvirtina, kad dauginimo koeficiento taikymas jų darbo užmokesčiui pažeidžia, pirma, Pareigūnų tarnybos nuostatus, kurie nenumato jokios galimybės taikyti tokį koeficientą šiuo atveju ir, antra, nediskriminavimo principą, teisėtų lūkesčių principą bei įgytų teisių principą.
   Galiausiai dėl trečio kaltinimo, ieškovai nurodo, kad jų paaukštinimo balų panaikinimas prieštarauja Pareigūnų tarnybos nuostatų 45a straipsnio ir XIII priedo 5 straipsnio bei vienodo požiūrio principo dvasiai.


title: Byla T-514/09: 2011 m. lapkričio 23 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje bpost prieš Komisiją (Paslaugų viešieji pirkimai — OP konkurso procedūra — Oficialių leidinių, knygų ir kitų leidinių kasdienis vežimas ir pristatymas — Paraiškėjo pasiūlymo atmetimas ir sprendimas paskirti sutartį kitam pareiškėjui — Sutarties sudarymo kriterijai — Pareiga motyvuoti — Akivaizdi vertinimo klaida — Deliktinė atsakomybė)

text:
               14.1.2012

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 13/12

         2011 m. lapkričio 23 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje bpost prieš Komisiją

   (Byla T-514/09) (1)

   (Paslaugų viešieji pirkimai - OP konkurso procedūra - Oficialių leidinių, knygų ir kitų leidinių kasdienis vežimas ir pristatymas - Paraiškėjo pasiūlymo atmetimas ir sprendimas paskirti sutartį kitam pareiškėjui - Sutarties sudarymo kriterijai - Pareiga motyvuoti - Akivaizdi vertinimo klaida - Deliktinė atsakomybė)
   2012/C 13/22
   Proceso kalba: anglų

      Šalys

      Ieškovė: bpost NV van publiek recht, buvusi De Post NV van publiek recht (Briuselis, Belgija), atstovaujama advokatų R. Martens, B. Schutyser ir A. Van Vaerenbergh

      Atsakovė: Europos Komisija, atstovaujama E. Manhaeve ir N. Bambara, padedamų advokato P. Wytinck

      Dalykas

   Pirma, 2009 m. gruodžio 17 d. Europos Sąjungos leidinių biuro sprendimo, kuriuo atmetamas ieškovės pasiūlymas pagal konkursą Nr. 10234 „Oficialių leidinių, knygų ir kitų leidinių kasdienis vežimas ir pristatymas“ (OL 2009/S 176–253034), ir sprendimo skirti sutartį kitam pareiškėjui panaikinimas bei, antra, nuostolių su palūkanomis atlyginimas.

      Rezoliucinė dalis

               1.

               Atmesti ieškinį.

               2.

               bpost NV van publiek recht padengia bylinėjimosi išlaidas, įskaitant laikinųjų apsaugos priemonių taikymo procedūroje patirtas išlaidas.

      (1)  OL C 51, 2010 2 27.


title: 2014 m. rugsėjo 24 d. Teismo sprendimas, byloje E-4/14 – ELPA priežiūros institucija prieš Islandiją (Susitariančiosios šalies įsipareigojimų nevykdymas – Neįgyvendinimas – Direktyva 2007/23/EB dėl pirotechnikos gaminių pateikimo į rinką)

text:
               23.4.2015

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 131/7

         TEISMO SPRENDIMAS
   2014 m. rugsėjo 24 d.
   byloje E-4/14
   ELPA priežiūros institucija prieš Islandiją
   (Susitariančiosios šalies įsipareigojimų nevykdymas – Neįgyvendinimas – Direktyva 2007/23/EB dėl pirotechnikos gaminių pateikimo į rinką)
   (2015/C 131/07)
   Byloje E-4/14 ELPA priežiūros institucija prieš Islandiją – PRAŠYMAS pripažinti, kad per nustatytą terminą nepriėmusi priemonių, reikalingų Europos ekonominės erdvės susitarimo II priedo XXIX skyriaus 4 punkte nurodytam teisės aktui (2007 m. gegužės 23 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2007/23/EB dėl pirotechnikos gaminių pateikimo į rinką), suderintam su EEE susitarimu prie jo pridėtu 1 protokolu, įgyvendinti, arba iškart apie jas nepranešusi ELPA priežiūros institucijai, Islandija neįvykdė įsipareigojimų pagal minėto teisės akto 21 straipsnį ir EEE susitarimo 7 straipsnį, – Teismas, kurį sudaro pirmininkas ir teisėjas pranešėjas Carlas Baudenbacheris ir teisėjai Peras Christiansenas bei Pállis Hreinssonas, 2014 m. rugsėjo 24 d. priėmė sprendimą, kurio rezoliucinė dalis yra tokia:
   Teismas:

               1.

               pripažįsta, kad per nustatytą terminą nepriėmusi priemonių, reikalingų Europos ekonominės erdvės susitarimo II priedo XXIX skyriaus 4 punkte nurodytam teisės aktui (2007 m. gegužės 23 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2007/23/EB dėl pirotechnikos gaminių pateikimo į rinką), suderintam su Susitarimu prie jo pridėtu 1 protokolu, įgyvendinti, Islandija neįvykdė įsipareigojimų pagal minėto teisės akto 21 straipsnį ir Susitarimo 7 straipsnį;

               2.

               nurodo Islandijai padengti bylinėjimosi išlaidas.


title: Byla T-387/12: 2012 m. rugsėjo 4 d. pareikštas ieškinys byloje Italija prieš Komisiją

text:
               20.10.2012

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 319/15

         2012 m. rugsėjo 4 d. pareikštas ieškinys byloje Italija prieš Komisiją

   (Byla T-387/12)
   2012/C 319/28
   Proceso kalba: italų

      Šalys

      Ieškovė: Italija, atstovaujama avvocato dello Stato S. Fiorentino

      Atsakovė: Europos Komisija

      Reikalavimai

   Ieškovė Bendrojo Teismo prašo:

               —

               Panaikinti 2012 m. birželio 22 d. Komisijos įgyvendinimo sprendimą Nr. 2012/336/ES (pranešta dokumentu Nr. C(2012) 3838) dėl valstybių narių patirtų tam tikrų išlaidų nefinansavimo Europos Sąjungos lėšomis iš Europos žemės ūkio orientavimo ir garantijų fondo (EŽŪOGF) Garantijų skyriaus, Europos žemės ūkio garantijų fondo (EŽŪGF) ir Europos žemės ūkio fondo kaimo plėtrai (EŽŪFKP).

               —

               Priteisti iš Komisijos bylinėjimosi išlaidas.

      Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

   Šis ieškinys susijęs su fiksuoto dydžio finansinėmis pataisomis, taikomomis Italijos Respublikai ir susijusiomis su paramos perdirbimui skirtų pomidorų augintojams 2006, 2007 ir 2008 metais reglamentavimu.
   Ieškinį ieškovė grindžia vieninteliu pagrindu, susijusiu su 1999 m. gegužės 17 d. Tarybos reglamento (EB) Nr. 1258/1999 dėl bendrosios žemės ūkio politikos finansavimo (OL L 160, p. 103; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 3 sk., 25 t., p. 414) 7 straipsnio 4 dalies ir 2005 m. birželio 21 d. Tarybos reglamento (EB) Nr. 1290/2005 dėl bendrosios žemės ūkio politikos finansavimo (OL L 209, p. 1) 31 straipsnio pažeidimu.
   Šiuo pagrindu ieškovė ginčija skundžiamu sprendimu numatytų finansinių pataisų, kurios lygios 2 % išlaidų, taikymą nurodydama, kad šios pataisos buvo taikomos nepaisant Komisijos pripažintų įrodymų, kad nebuvo padaryta jokios juntamos finansinės žalos.
   Be to, ieškovė ginčija šių pataisų dydį, nurodydama, kad jis yra neproporcingas ir akivaizdžiai nelogiškas, nes aiškiai viršija dėl Italijos valdžios institucijų veiksmų patirtą potencialią žalą.


title: Byla C-258/10: 2011 m. kovo 4 d. Teisingumo Teismo (šeštoji kolegija) nutartis byloje ( Tribunal Dâmbovița (Rumunija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Nicușor Grigore prieš Regia Națională a Pădurilor Romsilva — Direcția Silvică București (Procedūros reglamento 104 straipsnio 3 dalies pirma pastraipa — Socialinė politika — Darbuotojų sauga ir sveikatos apsauga — Direktyva 2003/88/EB — Darbo laiko organizavimas — „Darbo laiko“ sąvoka — „Maksimalaus savaitės darbo laiko“ sąvoka — Girininkas, kuriam pagal individualios darbo sutarties ir taikytinos kolektyvinės darbo sutarties sąlygas nustatytas lankstus 8 valandų per dieną ir 40 valandų per savaitę darbo laikas — Nacionalinės teisės aktai, pagal kuriuos jis atsako už bet kokią žalą, padarytą jo prižiūrimoje miško valdoje — Kvalifikacija — Viršvalandžių poveikis atitinkamo asmens darbo užmokesčiui ir finansinėms išmokoms)

text:
               25.6.2011

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 186/9

         2011 m. kovo 4 d. Teisingumo Teismo (šeštoji kolegija) nutartis byloje (Tribunal Dâmbovița (Rumunija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Nicușor Grigore prieš Regia Națională a Pădurilor Romsilva — Direcția Silvică București

   (Byla C-258/10) (1)

   (Procedūros reglamento 104 straipsnio 3 dalies pirma pastraipa - Socialinė politika - Darbuotojų sauga ir sveikatos apsauga - Direktyva 2003/88/EB - Darbo laiko organizavimas - „Darbo laiko“ sąvoka - „Maksimalaus savaitės darbo laiko“ sąvoka - Girininkas, kuriam pagal individualios darbo sutarties ir taikytinos kolektyvinės darbo sutarties sąlygas nustatytas lankstus 8 valandų per dieną ir 40 valandų per savaitę darbo laikas - Nacionalinės teisės aktai, pagal kuriuos jis atsako už bet kokią žalą, padarytą jo prižiūrimoje miško valdoje - Kvalifikacija - Viršvalandžių poveikis atitinkamo asmens darbo užmokesčiui ir finansinėms išmokoms)
   2011/C 186/15
   Proceso kalba: rumunų

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Tribunal Dâmbovița (Rumunija)

      Šalys

      Ieškovas: Nicușor Grigore

      Atsakovė: Regia Națională a Pădurilor Romsilva — Direcția Silvică București

      Dalykas

   Prašymas priimti prejudicinį sprendimą — Tribunal Dâmbovița — 2003 m. lapkričio 4 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2003/88/EB dėl tam tikrų darbo laiko organizavimo aspektų (OL L 299, p. 9; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 5 sk., 4 t., p. 381) 2 straipsnio 1 dalies ir 6 straipsnio aiškinimas — „Darbo laiko“ sąvoka — Nacionalinės teisės aktai, pagal kuriuos girininkas atsako už bet kokią žalą, padarytą jo prižiūrimoje miško valdoje, neatsižvelgiant į jo darbo sutarties sąlygas, kuriose numatytas maksimalus 8 valandų darbo dienos laikas — „Maksimalaus savaitės darbo laiko“ sąvoka — Faktinis savaitės darbo laikas, viršijantis nustatytą teisėtą savaitės darbo laiką — Poveikis atitinkamo asmens darbo užmokesčiui ir finansinėms išmokoms

      Rezoliucinė dalis

               1.

               2003 m. lapkričio 4 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2003/88/EB dėl tam tikrų darbo laiko organizavimo aspektų 2 straipsnio 1 dalis turi būti aiškinama taip, kad laikotarpis, kuriuo girininkas, kurio darbo laikas pagal individualią darbo sutartį yra 8 valandos per dieną, privalo užtikrinti tam tikros miško valdos priežiūrą numatant, nelygu atvejis, drausminę, finansinę, administracinę ar baudžiamąją atsakomybę už žalą, konstatuotą jo valdomoje teritorijoje, neatsižvelgiant į tai, kada atsiranda žala, yra „darbo laikas“, kaip tai suprantama pagal šią nuostatą, tik jei dėl šiam girininkui nustatyto įpareigojimo užtikrinti priežiūrą pobūdžio bei apimties ir jam taikomų atsakomybę reglamentuojančių nuostatų jis fiziškai privalo būti darbo vietoje ir jei per šį laikotarpį jis privalo būti darbdavio žinioje. Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas turi atlikti reikiamus faktinių ir teisinių aplinkybių patikrinimus, visų pirma atsižvelgdamas į taikytiną nacionalinę teisę, kad įvertintų, ar būtent taip ir yra jo nagrinėjamoje byloje.

               2.

               Laikotarpis laikomas „darbo laiku“, kaip tai suprantama pagal Direktyvos 2003/88 2 straipsnio 1 dalį, neatsižvelgiant į tai, ar suteiktos tarnybinės patalpos, esančios atitinkamam girininkui patikėtoje valdyti miško valdoje, jei toks suteikimas nereiškia, kad jis privalo fiziškai būti darbdavio nurodytoje vietoje ir būti jo žinioje, kad galėtų prireikus nedelsdamas imtis reikiamų veiksmų. Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas turi atlikti reikiamus patikrinimus, kad įvertintų, ar būtent taip ir yra jo nagrinėjamoje byloje.

               3.

               Direktyvos 2003/88 6 straipsnis turi būti aiškinamas taip, kad pagal jį iš esmės draudžiami atvejai, kai, nors girininko individualioje darbo sutartyje numatytas maksimalus 8 valandų darbo dienos ir 40 valandų darbo savaitės laikas, faktiškai dėl teisinių įsipareigojimų jis privalo užtikrinti jam patikėtos valdyti miško valdos priežiūrą nuolat arba viršijant šiame straipsnyje nustatytą maksimalų savaitės darbo laiką. Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas turi atlikti reikiamus patikrinimus, kad įvertintų, ar būtent taip ir yra jo nagrinėjamoje byloje, ir, prireikus, nustatyti, ar pagrindinėje byloje įvykdytos Direktyvos 2003/88 17 straipsnio 1 dalyje arba 22 straipsnio 1 dalyje numatytos sąlygos, susijusios su galimybe netaikyti 6 straipsnio.

               4.

               Direktyva 2003/88 turi būti aiškinama taip, kad darbdavio pareiga sumokėti darbo užmokestį ir jam prilyginamas analogiškas išmokas už laikotarpį, kuriuo girininkas privalo užtikrinti jam patikėtos miško valdos priežiūrą, patenka ne į šios direktyvos, bet į atitinkamų nacionalinės teisės nuostatų taikymo sritį.

      (1)  OL C 221, 2010 8 14.


title: Byla C-436/15: 2017 m. birželio 15 d. Teisingumo Teismo (trečioji kolegija) sprendimas byloje (Lietuvos vyriausiojo administracinio teismo (Lietuva) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Lietuvos Respublikos aplinkos ministerijos Aplinkos projektų valdymo agentūra/UAB „Alytaus regiono atliekų tvarkymo centras“ (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą — Europos Sąjungos finansinių interesų apsauga — Reglamentas (EB, Euratomas) Nr. 2988/95 — 3 straipsnio 1 dalis — Sanglaudos fondo teikiamas finansavimas — Regiono atliekų tvarkymo sistemos sukūrimo projektas — Pažeidimai — Sąvoka „daugiametė programa“ — Visiškas daugiametės programos užbaigimas — Senaties terminas)

text:
               21.8.2017

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 277/4

         2017 m. birželio 15 d. Teisingumo Teismo (trečioji kolegija) sprendimas byloje (Lietuvos vyriausiojo administracinio teismo (Lietuva) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Lietuvos Respublikos aplinkos ministerijos Aplinkos projektų valdymo agentūra/UAB „Alytaus regiono atliekų tvarkymo centras“

   (Byla C-436/15) (1)

   ((Prašymas priimti prejudicinį sprendimą - Europos Sąjungos finansinių interesų apsauga - Reglamentas (EB, Euratomas) Nr. 2988/95 - 3 straipsnio 1 dalis - Sanglaudos fondo teikiamas finansavimas - Regiono atliekų tvarkymo sistemos sukūrimo projektas - Pažeidimai - Sąvoka „daugiametė programa“ - Visiškas daugiametės programos užbaigimas - Senaties terminas))
   (2017/C 277/04)
   Proceso kalba: lietuvių

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Lietuvos vyriausiasis administracinis teismas

      Šalys pagrindinėje byloje

      Pareiškėja pirmojoje instancijoje: UAB „Alytaus regiono atliekų tvarkymo centras“

      Atsakovė pirmojoje instancijoje ir apeliantė: Lietuvos Respublikos aplinkos ministerijos Aplinkos projektų valdymo agentūra

      dalyvaujant: Lietuvos Respublikos finansų ministerijai, UAB „Skirnuva“, UAB „Parama“, UAB „Alkesta“, UAB „Dzūkijos statyba“

      Rezoliucinė dalis

               1.

               Sąvoka „daugiametė programa“, kaip ji suprantama pagal 1995 m. gruodžio 18 d. Tarybos reglamento (EB, Euratomas) Nr. 2988/95 dėl Europos Bendrijų finansinių interesų apsaugos 3 straipsnio 1 dalies antros pastraipos antrą sakinį, apima tokį projektą, kaip pagrindinėje byloje nagrinėjamas projektas dėl atliekų tvarkymo sistemos sukūrimo konkrečiame regione, kurį įgyvendinti buvo numatyta per kelerius metus ir kuris buvo finansuojamas iš Europos Sąjungos lėšų.

               2.

               Reglamento Nr. 2988/95 3 straipsnio 1 dalis turi būti aiškinama taip, kad pagal šio reglamento 3 straipsnio 1 dalies pirmą pastraipą patraukimo atsakomybėn už pažeidimą, padarytą vykdant „daugiametę programą“, kaip antai pagrindinėje byloje nagrinėjamą projektą, senaties termino eiga prasideda nuo tokio pažeidimo padarymo dienos, turint omenyje tai, kad pagal šio reglamento 3 straipsnio 1 dalies antrą pastraipą „tęstinio ar pakartotinio“ pažeidimo atveju senaties termino eiga prasideda tą dieną, kai pažeidimas buvo baigtas.
               Be to, „daugiametė programa“ laikytina visiškai užbaigta, kaip tai suprantama pagal Reglamento Nr. 2988/95 3 straipsnio 1 dalies antros pastraipos antrą sakinį, šiai programai taikomose nuostatose nurodytą jos pabaigos datą. Konkrečiai kalbant, daugiametė programa, kuriai taikomas 1994 m. gegužės 16 d. Tarybos reglamentas (EB) Nr. 1164/94, įsteigiantis Sanglaudos fondą, iš dalies pakeistas 1999 m. birželio 21 d. Tarybos reglamentu (EB) Nr. 1264/1999 ir 1999 m. birželio 21 d. Tarybos reglamentu (EB) Nr. 1265/1999, taip pat Aktu dėl Čekijos Respublikos, Estijos Respublikos, Kipro Respublikos, Latvijos Respublikos, Lietuvos Respublikos, Vengrijos Respublikos, Maltos Respublikos, Lenkijos Respublikos, Slovėnijos Respublikos ir Slovakijos Respublikos stojimo sąlygų ir sutarčių, kuriomis yra grindžiama Europos Sąjunga, pritaikomųjų pataisų, laikytina visiškai užbaigta, kaip tai suprantama pagal šią nuostatą, kai sueina Europos Komisijos sprendime, kuriuo patvirtinamas toks projektas, nurodytas su projektu susijusių darbų pabaigos ir mokėjimų už tinkamas finansuoti išlaidas atlikimo terminas, išskyrus atvejus, kai priimdama naują sprendimą Komisija pratęsia nustatytą terminą.

      (1)  OL C 337, 2015 10 12.


title: Byla C-89/06  2003 m. vasario 14 d.  Europos Bendrijų Komisijos pareikštas ieškinys Portugalijos Respublikai

text:
               8.4.2006

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 86/18

         2003 m. vasario 14 d. Europos Bendrijų Komisijos pareikštas ieškinys Portugalijos Respublikai
   (Byla C-89/06)
   (2006/C 86/34)
   Proceso kalba: portugalų
   2003 m. vasario 14 d. Europos Bendrijų Teisingumo Teisme buvo pareikštas Europos Bendrijų Komisijos, atstovaujamos António Caeiros ir Bernhard Schima, nurodžiusių adresą dokumentams įteikti Liuksemburge, ieškinys Portugalijos Respublikai.
   Ieškovė Teisingumo Teismo prašo:

               —

               Pripažinti, kad nepriėmusi 2003 m. gegužės 8 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvą 2003/30/EB dėl skatinimo naudoti biokurą ir kitą atsinaujinantį kurą transporte (1) įgyvendinančių įstatymų ir kitų teisės aktų, Portugalijos Respublika neįvykdė įsipareigojimų pagal šios direktyvos 7 straipsnio 1 dalį;

               —

               papildomai pripažinti, kad nepranešusi Komisijai apie minėtas nuostatas, Portugalijos Respublika neįvykdė įsipareigojimų pagal minėtos Direktyvos 2003/30/EB 7 straipsnio 1 dalį;

               —

               priteisti iš Portugalijos Respublikos bylinėjimosi išlaidas.

         Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai
   Direktyvos perkėlimo į nacionalinę teisę terminas baigėsi 2004 m. gruodžio 31 d.

      (1)  OL L 123, p. 42.


title: Byla C-301/11: 2013 m. sausio 31 d. Teisingumo Teismo (septintoji kolegija) sprendimas byloje Europos Komisija prieš Nyderlandų Karalystę (Mokesčių teisės aktai — Buveinės mokesčių tikslais perkėlimas — Įsisteigimo laisvė — SESV 49 straipsnis — Negauto kapitalo prieaugio apmokestinimas — Nedelsiant mokėtinas išvykimo iš teritorijos mokestis)

text:
               23.3.2013

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 86/4

         2013 m. sausio 31 d. Teisingumo Teismo (septintoji kolegija) sprendimas byloje Europos Komisija prieš Nyderlandų Karalystę

   (Byla C-301/11) (1)

   (Mokesčių teisės aktai - Buveinės mokesčių tikslais perkėlimas - Įsisteigimo laisvė - SESV 49 straipsnis - Negauto kapitalo prieaugio apmokestinimas - Nedelsiant mokėtinas išvykimo iš teritorijos mokestis)
   2013/C 86/05
   Proceso kalba: olandų

      Šalys

      Ieškovė: Europos Komisija, atstovaujama R. Lyal ir W. Roels

      Atsakovė: Nyderlandų Karalystė, atstovaujama C. Wissels, J. Langer ir M. de Ree

      Atsakovės pusėje įstojusios į bylą šalys: Vokietijos Federacinė Respublika, atstovaujama T. Henze ir K. Petersen; Ispanijos Karalystė, atstovaujama A. Rubio González; Portugalijos Respublika, atstovaujama L. Inez Fernandes

      Dalykas

   Valstybės įsipareigojimų neįvykdymas — SESV 49 straipsnio išaiškinimas — Persikėlimo mokestis, taikomas įmonėms, kurios mokesčių požiūriu nebelaikomos Nyderlandų rezidentėmis — Įmonės negauto kapitalo prieaugio apmokestinimas, kai įmonės buveinė, jos nuolatinis padalinys arba jos aktyvai perkeliami į kitą valstybę narę

      Rezoliucinė dalis

               1.

               Priėmusi ir palikusi galioti nacionalinės teisės aktus, kuriuose numatytas negauto kapitalo prieaugio apmokestinimas, kai įmonė ar įmonės registracijos arba faktinė buveinė perkeliama į kitą valstybę narę, Nyderlandų Karalystė neįvykdė įsipareigojimų pagal SESV 49 straipsnį.

               2.

               Priteisti iš Nyderlandų Karalystės bylinėjimosi išlaidas.

               3.

               Vokietijos Federacinė Respublika, Ispanijos Karalystė ir Portugalijos Respublika padengia savo bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 252, 2011 8 27.


title: Byla F-10/16: 2016 m. vasario 17 d. pareikštas ieškinys byloje ZZ/Europos ombudsmenas

text:
               30.5.2016

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 191/51

         2016 m. vasario 17 d. pareikštas ieškinys byloje ZZ/Europos ombudsmenas

   (Byla F-10/16)
   (2016/C 191/74)
   Proceso kalba: graikų

      Šalys

      Ieškovas: ZZ, atstovaujamas advokato M. Vasileios A. Christianos

      Atsakovas: Europos ombudsmenas

      Ginčo dalykas bei aprašymas

   Europos ombudsmeno sprendimo neatsirinkti ieškovo kandidatūros ombudsmeno biuro generalinio sekretoriaus darbo vietai užimti panaikinimas ir iš atsakovo ieškovo tariamai patirtos turtinės ir neturtinės žalos atlyginimo priteisimas.

      Ieškovo reikalavimai

               —

               Panaikinti 2015 m. lapkričio 9 d. Europos ombudsmeno sprendimą, kuriuo atmesti administraciniai skundai.

               —

               Panaikinti 2015 m. balandžio 10 d. sprendimą, kuriuo ieškovas nepakviestas į pokalbį, ir 2015 m. liepos 16 d. sprendimą, kuriuo B.G. paskirtas į Europos ombudsmeno biuro generalinio sekretoriaus darbo vietą.

               —

               Nurodyti Europos ombudsmenui sumokėti ieškovui 112 472,64 euro sumą jo patirtai turtinei žalai atlyginti.

               —

               Nurodyti Europos ombudsmenui sumokėti ieškovui 30 000 eurų sumą jo patirtai neturtinei žalai atlyginti.

               —

               Priteisti iš Europos ombudsmeno visas ieškovo bylinėjimosi išlaidas.


title: Byla C-420/17: 2017 m. liepos 12 d. pareikštas ieškinys byloje Europos Komisija/Prancūzijos Respublika

text:
               11.9.2017

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 300/25

         2017 m. liepos 12 d. pareikštas ieškinys byloje Europos Komisija/Prancūzijos Respublika

   (Byla C-420/17)
   (2017/C 300/29)
   Proceso kalba: prancūzų

      Šalys

      Ieškovė: Europos Komisija, atstovaujama O. Beynet ir C. Hermes

      Atsakovė: Prancūzijos Respublika

      Ieškovės reikalavimai

               —

               Pripažinti, kad nepriėmusi visų priemonių, reikalingų sukurti sodinių startų bendrą apsaugos sistemą Landų departamente, Prancūzijos Respublika neįvykdė savo įsipareigojimų pagal 2009 m. lapkričio 30 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2009/147/EB dėl laukinių paukščių apsaugos 5 straipsnį.

               —

               Priteisti iš Prancūzijos Respublikos bylinėjimosi išlaidas.

      Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

   Komisija nusprendė, kad Prancūzija nepriėmė būtinų nuoseklių ir suderintų priemonių, reikalingų sukurti sodinių startų apsaugos sistemą ir neįvykdė įsipareigojimų pagal Direktyvą 2009/147/EB (1).

      (1)  OL L 20, 2010 1 26, p. 7.


title: Byla C-458/05 2007 m. rugsėjo 13 d. Teisingumo Teismo (ketvirtoji kolegija) sprendimas ( Oberster Gerichtshof (Austrija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Mohamed Jouini, Okay Gönen, Hasan Bajric, Gerald Huber, Manfred Ortner, Sükran Karacatepe, Franz Mühlberger, Nakil Bakii, Hannes Kranzler, Jürgen Mörth, Anton Schneeberger, Dietmar Susteric, Sascha Wörnhör, Aynur Savci, Elena Peter, Egon Schmöger, Mehmet Yaman, Dejan Preradovic, Andreas Mitter, Wolfgang Sorger, Franz Schachenhofer, Herbert Weiss, Harald Kaineder, Ognen Stajkovski, Jovica Vidovic prieš Princess Personal Service GmbH (PPS) (Socialinė politika — Direktyva 2001/23/EB — Darbuotojų teisių apsauga — Įmonių perdavimas — Perdavimo sąvoka — Laikinojo įdarbinimo įmonė)

text:
               10.11.2007

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 269/10

         2007 m. rugsėjo 13 d. Teisingumo Teismo (ketvirtoji kolegija) sprendimas (Oberster Gerichtshof (Austrija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Mohamed Jouini, Okay Gönen, Hasan Bajric, Gerald Huber, Manfred Ortner, Sükran Karacatepe, Franz Mühlberger, Nakil Bakii, Hannes Kranzler, Jürgen Mörth, Anton Schneeberger, Dietmar Susteric, Sascha Wörnhör, Aynur Savci, Elena Peter, Egon Schmöger, Mehmet Yaman, Dejan Preradovic, Andreas Mitter, Wolfgang Sorger, Franz Schachenhofer, Herbert Weiss, Harald Kaineder, Ognen Stajkovski, Jovica Vidovic prieš Princess Personal Service GmbH (PPS)

   (Byla C-458/05) (1)

   (Socialinė politika - Direktyva 2001/23/EB - Darbuotojų teisių apsauga - Įmonių perdavimas - „Perdavimo“ sąvoka - Laikinojo įdarbinimo įmonė)
   (2007/C 269/20)
   Proceso kalba: vokiečių
   Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas
   Oberster Gerichtshof
   Šalys pagrindinėje byloje

      Ieškovai: Mohamed Jouini, Okay Gönen, Hasan Bajric, Gerald Huber, Manfred Ortner, Sükran Karacatepe, Franz Mühlberger, Nakil Bakii, Hannes Kranzler, Jürgen Mörth, Anton Schneeberger, Dietmar Susteric, Sascha Wörnhör, Aynur Savci, Elena Peter, Egon Schmöger, Mehmet Yaman, Dejan Preradovic, Andreas Mitter, Wolfgang Sorger, Franz Schachenhofer, Herbert Weiss, Harald Kaineder, Ognen Stajkovski, Jovica Vidovic

      Atsakovė: Princess Personal Service GmbH (PPS)
   Dalykas
   Prašymas priimti prejudicinį sprendimą — Oberster Gerichtshof — 2001 m. kovo 12 d. Tarybos direktyvos 2001/23/EB dėl valstybių narių įstatymų, skirtų darbuotojų teisių apsaugai įmonių, verslo arba įmonių ar verslo dalių perdavimo atveju, suderinimo (OL L 082 p. 16) 1 straipsnio išaiškinimas — Taikymo sritis — Verslo dalies sąvoka — Vienos laikino įdarbinimo įmonės biuro darbuotojo, filialo vadovo, klientų aptarnavimo padalinio vadovo, direktoriaus ir trečdalio laikinai įdarbintų darbuotojų kartu su jų aptarnaujamais klientais perdavimas kitai laikinojo įdarbinimo įmonei
   Rezoliucinė dalis
   2001 m. kovo 12 d. Tarybos direktyvos 2001/23/EB dėl valstybių narių įstatymų, skirtų darbuotojų teisių apsaugai įmonių, verslo arba įmonių ar verslo dalių perdavimo atveju, suderinimo 1 straipsnio 1 dalis turi būti aiškinama taip, kad direktyva taikoma situacijai, kai dalis administracijos ir laikinai įdarbintų darbuotojų perduodama kitai laikinojo įdarbinimo įmonei vykdyti tą pačią veiklą tų pačių klientų naudai, ir kad prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas turi nustatyti, ar vien šių su perdavimu susijusių išteklių pakanka teikti nagrinėjamai ūkinei veiklai būdingas paslaugas, nesinaudojant kitais svarbiais gamybos ištekliais nei kitomis įmonės dalimis.

      (1)  OL C 178, 2006 7 29.


title: Byla C-82/15 P: 2015 m. vasario 20 d. PP Nature-Balance Lizenz GmbH pateiktas apeliacinis skundas dėl 2014 m. gruodžio 11 d. Bendrojo Teismo (penktoji kolegija) priimto sprendimo byloje T-189/13 PP Nature-Balance Lizenz GmbH/Europos Komisija

text:
               20.4.2015

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 127/11

         2015 m. vasario 20 d.PP Nature-Balance Lizenz GmbH pateiktas apeliacinis skundas dėl 2014 m. gruodžio 11 d. Bendrojo Teismo (penktoji kolegija) priimto sprendimo byloje T-189/13 PP Nature-Balance Lizenz GmbH/Europos Komisija

   (Byla C-82/15 P)
   (2015/C 127/18)
   Proceso kalba: vokiečių

      Šalys

      Apeliantė: PP Nature-Balance Lizenz GmbH, atstovaujama advokato M. Ambrosius

      Kita proceso šalis: Europos Komisija

      Apeliantės reikalavimai

   Apeliantė Teisingumo Teismo prašo:

               —

               panaikinti 2014 m. gruodžio 11 d. Bendrojo Teismo sprendimą byloje T–189/13;

               —

               panaikinti įgyvendinimo sprendimą C(2013)369, skundžiamą dėl to, kad juo valstybės narės įpareigojamos pakeisti leidimo pateikti į rinką tvarką panaikinant judėjimo nuorodą;

               —

               priteisti iš Komisijos bylinėjimosi išlaidas.

      Apeliacinio skundo pagrindai ir pagrindiniai argumentai

   Apeliantė savo apeliacinį skundą grindžia penkiais pagrindais.
   Pirmasis pagrindas: Direktyvos 2001/83 (1) 116 straipsnio ir atsargumo principo pažeidimas
   Bendrasis Teismas remiasi atsargumo principu pasitenkindamas rimtomis abejonėmis dėl naudos įvertinimo. Tačiau atsargumo principas numato rizikos įvertinimą, bet ne vaisto veiksmingumo įvertinimą.
   Antrasis pagrindas: Direktyvos 2001/83 116 straipsnio pažeidimas tiek, kiek Bendrasis Teismas keturis tyrimus kvalifikavo nauja informacija
   Nauja informacija, į kurią gali būti atsižvelgta Direktyvos 2001/83 31 straipsnio taikymo procese, yra tik informacija, kuri atsirado po leidimo pateikti į rinką ar jo pirmojo pratęsimo. Tačiau Bendrasis Teismas tvirtina, kad Žmonėms skirtų vaistų komiteto vertinimas yra nepriklausomas nuo nacionalinių valdžios institucijų atlikto vertinimo. Todėl informacija yra nauja, jei Žmonėms skirtų vaistų komitetas dar neišnagrinėjo klausimo.
   Trečiasis pagrindas: Direktyvos 2001/83 116 straipsnio pažeidimas atsižvelgiant į veiksmingumo įrodymo nebuvimo kriterijaus įvertinimą
   Bendrasis Teismas laikosi nuomonės, kad tyrimų, kurie negali įrodyti veiksmingumo, buvimo jau savaime pakanka tvirtinant, kad vaistas neturi teigiamo poveikio arba turi mažesnį poveikį, nei buvo tvirtinama anksčiau. Bendrasis Teismas privalėjo pripažinti, kad šiame kontekste reikia atsižvelgti į motyvus, dėl kurių buvo sužlugdytas tyrimas.
   Ketvirtasis pagrindas: įrodymų iškraipymas
   Bendrasis Teismas iškraipė įrodymus, nes jis konstatavo, kad nebuvo prieštaravimų tarp ataskaitą rengusio ir SAG–N atlikto padidėjusio jautrumo reakcijos rizikos vertinimo vykstant naujai nagrinėjimo procedūrai ir Žmonėms skirtų vaistų komiteto atlikto vertinimo.
   Penktasis pagrindas: Direktyvos 2001/83 10a straipsnio I priedo pažeidimas
   Bendrasis Teismas pažeidė Direktyvos 2001/83 10a straipsnį ir jos I priedą, nes jis darė prielaidą, kad ši nuostata taikytina tik vykstant procedūrai dėl pirmojo leidimo pateikti į rinką. Be to, Direktyvos 2001/83 10a straipsnio pažeidimas yra tai, kad Bendrasis Teismas patvirtino aplinkybes, kad Žmonėms skirtų vaistų komitetas koncentravosi tik į keturių tyrimų vertinimą, nors iš viso yra daugiau nei 80 tyrimų, susijusių su tolperisonu.

      (1)  2001 m. lapkričio 6 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2001/83/EB dėl Bendrijos kodekso, reglamentuojančio žmonėms skirtus vaistus (OL L 311, p. 67; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 13 sk., 27 t., p. 69).


title: Byla C-554/10 P: 2010 m. lapkričio 26 d. Lagardère SCA pateiktas apeliacinis skundas dėl 2010 m. rugsėjo 13 d. Bendrojo Teismo (šeštoji kolegija) priimto sprendimo byloje T-452/04 Editions Jacob prieš Europos Komisiją

text:
               12.2.2011

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 46/5

         2010 m. lapkričio 26 d.Lagardère SCA pateiktas apeliacinis skundas dėl 2010 m. rugsėjo 13 d. Bendrojo Teismo (šeštoji kolegija) priimto sprendimo byloje T-452/04 Editions Jacob prieš Europos Komisiją

   (Byla C-554/10 P)
   2011/C 46/08
   Proceso kalba: prancūzų

      Šalys

      Apeliantė: Lagardère SCA, atstovaujama advokatų A. Winckler, F. de Bure ir J.-B. Pinçon

      Kitos proceso šalys: Éditions Odile Jacob SAS, Europos Komisija, Wendel Investissement SA

      Apeliantės reikalavimai

               —

               Panaikinti 2010 m. rugsėjo 13 d. Bendrojo Teismo sprendimą byloje T-452/04, kiek juo panaikintas 2004 m. liepos 30 d. Komisijos sprendimas patvirtinti Wendel Investissement turto, perleidžiamo pagal koncentracijos kontrolės procedūrą COMP/M.2978 — Lagardère/Natexis/VUP, įgijėju;

               —

               atmesti Odile Jacob ieškinį dėl šio sprendimo;

               —

               priteisti iš Odile Jacob visas bylinėjimosi išlaidas, patirtas pirmojoje ir apeliacinėje instancijose.

      Apeliacinio skundo pagrindai ir pagrindiniai argumentai

   Apeliantė pateikia du pagrindus apeliaciniam skundui pagrįsti.
   Pirmuoju apeliacinio skundo pagrindu Lagardère kaltina Bendrąjį Teismą padarius teisės klaidą, kai sprendimo dėl turto įgijėjo patvirtinimo panaikinimą jis pagrindė remdamasis prieštaravimu dėl sprendimo patvirtinti įgaliotinį teisėtumo.
   Pateikdama antrąjį apeliacinio skundo pagrindą, kurį sudaro keturios dalys, apeliantė teigia, kad Bendrasis Teismas padarė teisės klaidą nusprendęs, kad įgaliotinio atstovo dalyvavimas Editis valdyboje nepriklausomo trečiojo asmens statusu galėjo pateisinti turto įgijėjo patvirtinimo sprendimo panaikinimą. Anot jos, tai susiję su tam tikrų faktinių aplinkybių iškraipymu ir keliomis teisės klaidomis, Bendrajam Teismui neteisingai išaiškinus nepriklausomumo sąvoką (pirmoji dalis), sprendimo motyvuose neparodžius, kaip įgaliotinio atstovo ir Editis ryšiai galėjo lemti įgaliotinio ataskaitos Komisijai turinio trūkumus (antroji dalis), iškraipius faktus ir nepakankamai pagrindus skundžiamą sprendimą, kai jis padarė išvadą, jog įgaliotinio ataskaita turėjo „lemiamos įtakos“ turto įgijėjo patvirtinimo sprendimui (trečioji dalis), ir galiausiai, padarius teisės klaidą, kai jis nusprendė panaikinti sprendimą dėl turto įgijėjo patvirtinimo, neparodęs, kiek šio sprendimo turinys būtų kitoks, jeigu nebūtų padaryta tariamų teisės pažeidimų (ketvirtoji dalis).


title: Byla T-101/13: 2013 m. vasario 14 d. pareikštas ieškinys byloje Aer Lingus prieš Komisiją

text:
               6.4.2013

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 101/31

         2013 m. vasario 14 d. pareikštas ieškinys byloje Aer Lingus prieš Komisiją

   (Byla T-101/13)
   2013/C 101/60
   Proceso kalba: anglų

      Šalys

      Ieškovė: Aer Lingus Ltd (Dublinas, Airija), atstovaujama baristerio D. Piccinin ir solisitoriaus A. Burnside

      Atsakovė: Europos Komisija

      Reikalavimai

   Ieškovė Bendrojo Teismo prašo

               —

               Panaikinti 2012 m. lapkričio 14 d. Europos Komisijos sprendimą, kuriuo įvertinami pasiūlymai dėl kilimo ir leidimosi laiko tarpų, kuriuos IAG pagal įsipareigojimus siūlė parduoti, ir kuriuo nustatyta, kad Virgin Atlantic Airways (toliau — Virgin) pateiktas pasiūlymas dėl laiko tarpų, susijusių su maršrutu Londono Heathrow — Edinburgas, buvo geresnis nei Aer Lingus Limited (toliau — Aer Lingus) pateiktas pasiūlymas dėl šių laiko tarpų, kurį Komisija priėmė įgyvendindama pagal International Consolidated Airlines Group (toliau — IAG) Komisijai duotų Įsipareigojimų 1.4.9 punktą dėl pagal Tarybos reglamentą 139/2004 (1) duoto sutikimo, kad IAG įsigytų British Midlands Limited (toliau — bmi).

               —

               Nurodyti Komisijai padengti ieškovės patirtas bylinėjimosi išlaidas.

      Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

   Grįsdama ieškinį ieškovė remiasi trimis pagrindais.

               1.

               Pirmasis ieškinio pagrindas, susijęs su klaidingu Įsipareigojimų aiškinimu. Ieškovė teigia, kad Komisija suklydo aiškindama Įsipareigojimų 1.4.10 punkto c papunktyje nustatytą pasiūlymo vertinimo kriterijų, susijusį su pasiūlymus teikiančios oro linijų bendrovės planais pasiūlyti trečiosios šalies vežėjams naudotis judėjimo srautu. Komisija šį kriterijų aiškino kaip apimantį Virgin planus maršrutu Londono Heathrow — Edinburgas keleivius skraidinti savo jungiamaisiais skrydžiais į tolimas vietas, iš kur arba į kur skrendama, nors iš tiesų šis kriterijus reiškia, kad jungiamųjų skrydžių keleivius gabena trečiosios šalies vežėjai.

               2.

               Antrasis ieškinio pagrindas, susijęs su tuo, kad nebuvo tinkamai atsižvelgta į nepriklausomo stebėtojo (2) patarimą. Ieškovė tvirtina, kad Komisija tinkamai neatsižvelgė į nepriklausomo stebėtojo patarimą, nors turėjo atsižvelgti, ir (arba) nenurodė priežasčių, paskatinusių ją neatsižvelgti į nepriklausomo stebėtojo patarimą dėl to, kad:

                           —

                           Komisija tinkamai neatsižvelgė arba nepateikė priežasčių, paskatinusių neatsižvelgti į nepriklausomo stebėtojo patarimą dėl privalumo, kurį Aer Lingus turi dėl su kitai vežėjais sudarytų susitarimų;

                           —

                           Komisija tinkamai neatsižvelgė arba nepateikė priežasčių, paskatinusių neatsižvelgti į nepriklausomo stebėtojo patarimą dėl privalumų, kuriuos Aer Lingus turi dėl vykdymo sąnaudų ir jautrumo analizės;

                           —

                           Komisija tinkamai neatsižvelgė arba nepateikė priežasčių, paskatinusių neatsižvelgti į nepriklausomo stebėtojo patarimą dėl to, kaip turi būti atlikta bendra įvairių priemonių analizė, kad būtų galima nustatyti bendrą eilės sąrašą; ir

                           —

                           Komisija nesikreipė į nepriklausomą stebėtoją, kad šis jai patartų dėl galimų privalumų, jei laiko tarpai būtų suteikti kaip vienas paketas.

               3.

               Trečiasis ieškinio pagrindas, susijęs su akivaizdžia vertinimo klaida. Ieškovė teigia, kad Komisija klydo nusprendusi, kad Aer Lingus pasiūlymas nedaro bent „iš esmės panašaus“ konkurencinio spaudimo, kaip Virgin pasiūlymai dėl maršruto Londono Heathrow — Edinburgas, ir nurodžiusi naudą, kuri būtų tuo atveju, jei visi maršrutai būtų skirti vienam vežėjui, nei tuo atveju, kai maršrutas Londono Heathrow — Edinburgas būtų skirtas Aer Lingus, o kiti maršrutai — Vrigin.

      (1)  2004 m. sausio 20 d. Tarybos reglamentas (EB) Nr. 139/2004 dėl koncentracijų tarp įmonių kontrolės (EB Susijungimų reglamentas) (OL L 24, p. 1; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 8 sk., 3 t., p. 40)

      (2)  Asmuo, kuris paskirtas stebėti, kaip IAG vykdo dėl jos bmi įgijimo prisiimtus įsipareigojimus.


title: Byla C-558/15: 2016 m. gruodžio 15 d. Teisingumo Teismo (šeštoji kolegija) sprendimas byloje (Tribunal da Relação do Porto (Portugalija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Alberto José Vieira de Azevedo ir kt./CED Portugal Unipessoal, Lda, Instituto de Seguros de Portugal – Fundo de Garantia Automóvel (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą — Motorinių transporto priemonių valdytojų civilinės atsakomybės draudimas ir privalomojo tokios atsakomybės draudimo patikrinimas — Direktyva 2000/26/EB — 4 straipsnio 5 dalis — Draudimo įmonė — Atstovas žalos sureguliavimo reikalams — Pakankami atstovavimo įgaliojimai — Ieškinio pareiškimas teismuose)

text:
               13.2.2017

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 46/7

         2016 m. gruodžio 15 d. Teisingumo Teismo (šeštoji kolegija) sprendimas byloje (Tribunal da Relação do Porto (Portugalija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Alberto José Vieira de Azevedo ir kt./CED Portugal Unipessoal, Lda, Instituto de Seguros de Portugal – Fundo de Garantia Automóvel

   (Byla C-558/15) (1)

   ((Prašymas priimti prejudicinį sprendimą - Motorinių transporto priemonių valdytojų civilinės atsakomybės draudimas ir privalomojo tokios atsakomybės draudimo patikrinimas - Direktyva 2000/26/EB - 4 straipsnio 5 dalis - Draudimo įmonė - Atstovas žalos sureguliavimo reikalams - Pakankami atstovavimo įgaliojimai - Ieškinio pareiškimas teismuose))
   (2017/C 046/08)
   Proceso kalba: portugalų

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Tribunal da Relação do Porto

      Šalys pagrindinėje byloje

      Ieškovai: Alberto José Vieira de Azevedo, Maria da Conceição Ferreira da Silva, Carlos Manuel Ferreira Alves, Rui Dinis Ferreira Alves, Vítor José Ferreira Alves

      Atsakovės: CED Portugal Unipessoal, Lda, Instituto de Seguros de Portugal – Fundo de Garantia Automóvel

      Dalyvaujant: Instituto de Seguros de Portugal – Fundo de Acidentes de Trabalho

      Rezoliucinė dalis

   2000 m. gegužės 16 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2000/26/EB dėl valstybių narių įstatymų, susijusių su motorinių transporto priemonių valdytojų civilinės atsakomybės draudimu, suderinimo ir iš dalies keičiančios Tarybos direktyvas 73/239/EEB ir 88/357/EEB (Ketvirtoji transporto priemonių draudimo direktyva) su pakeitimais, padarytais 2005 m. gegužės 11 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2005/14/EB, 4 straipsnis turi būti aiškinamas taip, kad valstybėms narėms nenustatyta pareiga numatyti, kad atstovas, kuris pagal šį straipsnį įpareigotas dalyvauti nustatant žalą ir išmokant išmoką, vietoje jo atstovaujamos bendrovės gali būti atsakovas nacionaliniame teisme, nagrinėjančiame ieškinį dėl žalos atlyginimo, kurį pareiškė nukentėjusysis, patenkantis į šios direktyvos 1 straipsnio taikymo sritį.

      (1)  OL C 16, 2016 1 18.


title: Byla C-45/11 P: 2011 m. vasario 2 d. Deutsche Bahn AG pateiktas apeliacinis skundas dėl 2010 m. lapkričio 12 d. Bendrojo Teismo (aštuntoji kolegija) priimto sprendimo byloje T-404/09 Deutsche Bahn AG prieš Vidaus rinkos derinimo tarnybą (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui) (VRDT)

text:
               30.4.2011

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 130/9

         2011 m. vasario 2 d. Deutsche Bahn AG pateiktas apeliacinis skundas dėl 2010 m. lapkričio 12 d. Bendrojo Teismo (aštuntoji kolegija) priimto sprendimo byloje T-404/09 Deutsche Bahn AG prieš Vidaus rinkos derinimo tarnybą (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui) (VRDT)
   (Byla C-45/11 P)
   2011/C 130/18
   Proceso kalba: vokiečių

      Šalys

      Apeliantė: Deutsche Bahn AG, atstovaujama advokato K. Schmidt-Hern

      Kita proceso šalis: Vidaus rinkos derinimo tarnyba (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui) (VRDT), atstovaujama G. Schneider

      Apeliantės reikalavimai

               —

               Panaikinti 2010 m. lapkričio 12 d. Europos Sąjungos Bendrojo Teismo sprendimą byloje T-404/09;

               —

               panaikinti 2009 m. liepos 23 d. Vidaus rinkos derinimo tarnybos (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui) pirmosios apeliacinės tarybos sprendimą (byla R 379/2009–1);

               —

               priteisti iš Vidaus rinkos derinimo tarnybos (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui) (VRDT) abiejuose procesuose patirtas bylinėjimosi išlaidas.

      Apeliacinio skundo pagrindai ir pagrindiniai argumentai

   Šis apeliacinis skundas pateikiamas dėl Bendrojo Teismo sprendimo, kuriuo šis teismas atmetė apeliantės skundą dėl 2009 m. liepos 23 d. Vidaus rinkos derinimo tarnybos pirmosios apeliacinės tarybos sprendimo, susijusio su jos horizontalaus pilkos ir raudonos spalvų derinio prekių ženklo registracijos paraiškos atmetimu, panaikinimo.
   Apeliantė, savo skundą grįsdama Reglamento (EB) Nr. 207/2009 7 straipsnio 1 dalies b punkto pažeidimu, nurodo keturis pagrindus.
   Pirma, apeliantė teigia, kad Bendrasis Teismas skiriamąjį požymį tikrino ant kito prekių ženklo, o ne to, kurį prašoma įregistruoti kaip prekių ženklą. Bendrasis Teismas nevertino viso žymens, o tik šviesiai pilkos ir šviesoforuose naudojamos raudonos spalvų derinį. Šioje byloje nebuvo atsižvelgta į specifines spalvų sistemos ypatybes, nors apie konkrečią šių spalvų išdėstymo tvarką ant nagrinėjamo prekių ženklo buvo nurodyta prekių ženklo registracijos paraiškoje, be to, ši spalvų išdėstymo tvarka sukonkretina žymenį.
   Antra, apeliantė teigia, kad vertindamas skiriamąjį pobūdį Bendrasis Teismas neatsižvelgė dėl kurių konkrečių paslaugų prekių ženklo registracijos paraiška buvo pateikta, o nagrinėdamas prekių ženklo apsaugos reikalingumo klausimą atsižvelgė į visiškai kitas prekes. Sprendime buvo padaryta išvada dėl tariamos skiriamojo pobūdžio stokos atsižvelgiant į tai, kad tam tikri daiktai ar prekės (lokomotyvų dalys, šalia geležinkelių esančios elektros paskirstymo spintos, eismo ženklai, pervažų užtvaros, geležinkelio eismo ženklai, o taip pat traukiniai ir peronų kraštai) paprastai dažomi aptariamomis spalvomis. Tačiau nagrinėjamas prekių ženklas buvo pateiktas ne dėl šių prekių. Bendrasis Teismas nepaaiškino, kodėl tai, kad nagrinėjamas prekių ženklas negali būti saugomas tiek, kiek jis susijęs su tam tikromis prekėmis eismo ar geležinkelių transporto sektoriuose, yra priežastis atsisakyti taikyti apsaugą šioje byloje pateiktoje prekių ženklo registracijos paraiškoje nurodytoms paslaugoms.
   Trečia, Bendrasis Teismas, tikrindamas prekių ženklo skiriamąjį pobūdį, pasirėmė klaidingais teisiniais pagrindais, nes jis vienodai vertino prekių ir paslaugų skiriamuosius pobūdžius. Bendrasis Teismas neatsižvelgė į tai, kad atitinkama visuomenė dalis nebūtinai vienodai vertina skirtingas žymenų kategorijas. Nors vartotojas, gal būt, spręsdamas dėl prekių kilmės nėra pratęs vadovautis vien prekių ar jų pakuotės, ant kurių nėra nei grafinių elementų, nei žodinių paaiškinimų dėl prekių kilmės, spalvomis — prekės ir pakuotės paprastai yra spalvotos, — paslaugų atveju yra visiškai kitaip. Kadangi paslaugos savo prigimti yra bespalvės, vartotojas spalvas paslaugų atveju suvokia kitaip, nei prekių atveju. Todėl vertinant spalvų skiriamąjį pobūdį, reikia atskirti prekių ir paslaugų atvejus.
   Ketvirta, Bendrasis Teismas, vertindamas konkretaus prekių ženklo skiriamąjį pobūdį, iškraipė atitinkamus faktus ir nepakankamai motyvavo sprendimą. Bendrasis Teismas nepagrįstai nustatė, kad horizontalios spalvų juostos ant traukinių paprastai naudojamos kaip dekoracijos. Darydamas tokią išvadą, jis neatsižvelgė į tai, kad ši byla yra susijusi su specifinių spalvinių žymenų skiriamojo pobūdžio vertinimu, o ne bendrai su geležinkelio vagonų juostomis. Be to, Bendrasis Teismas neatsižvelgė į tai, kad nagrinėjamo prekių ženklo registracijos paraiška buvo pateikta ne dėl geležinkelių vagonų, bet dėl 39 klasės paslaugų. Galiausiai, apeliantė pateikė daugybę argumentų, kad geležinkelių srityje spalvų elementai suvokiami ne kaip dekoracijos, o kaip kilmės nuorodos. Bendrasis Teismas šių apeliantės argumentų nenagrinėjo.


title: Byla T-194/09: 2009 m. gegužės 13 d. pareikštas ieškinys byloje Lan Airlines prieš VRDT — Air Nostrum (LÍNEAS AÉREAS DEL MEDITERRÁNEO LAM)

text:
               18.7.2009

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 167/18

         2009 m. gegužės 13 d. pareikštas ieškinys byloje Lan Airlines prieš VRDT — Air Nostrum (LÍNEAS AÉREAS DEL MEDITERRÁNEO LAM)
   (Byla T-194/09)
   2009/C 167/36
   Kalba, kuria surašytas ieškinys: ispanų

      Šalys

      Ieškovė: Lan Airlines, SA, atstovaujama advokatų E. Armijo Chávarri ir A. Castán Pérez-Gómez

      Atsakovė: Vidaus rinkos derinimo tarnyba (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui)

      Kita procedūros Apeliacinėje taryboje šalis: Air Nostrum, Líneas Aéreas del Mediterráneo, SA (Manisesas, Ispanija)

      Ieškovės reikalavimai

               —

               Pripažinti, jog šis pareiškimas su lydinčiais dokumentais yra tinkamu laiku ir tinkama forma pareikštas ieškinys dėl 2009 m. vasario 19 d. Vidaus rinkos derinimo tarnybos (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui) ketvirtosios apeliacinės tarybos (byla R 0107/2008-4) sprendimo panaikinimo ir, atlikus reikiamus procesinius veiksmus, nuspręsti panaikinti minėtą sprendimą, aiškiai nurodant VRDT apmokėti bylinėjimosi išlaidas.

      Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

      Bendrijos prekių ženklo paraišką pateikęs asmuo: Air Nostrum, Líneas Aéreas del Mediterráneo, SA.

      Prašomas įregistruoti Bendrijos prekių ženklas: žodinis prekių ženklas „LINEAS AEREAS DEL MEDITERRANEO LAM“ 39 klasės paslaugoms — paraiška Nr. 4 448 061.

      Prekių ženklo ar žymens, kuriuo grindžiamas protestas, savininkas: Ieškovė.

      Prekių ženklas ar žymuo, kuriuo grindžiamas protestas: Bendrijos žodinis prekių ženklas „LAN“ 35, 39 ir 43 klasės paslaugoms (Registracijos Nr. 3 350 899); Bendrijos vaizdinis prekių ženklas, kurį sudaro žodinis žymuo „LAN“ su žvaigžde (Registracijos Nr. 3 694 957) 39 klasės paslaugoms

      Protestų skyriaus sprendimas: atmesti visą protestą

      Apeliacinės tarybos sprendimas: atmesti apeliaciją

      Ieškinio pagrindai: Reglamento (EB) Nr. 40/94 (dabar — Reglamentas Nr. 207/2009) 8 straipsnio 1 dalies b punkto neteisingas taikymas


title: 2004 m. lapkričio 23 d. Islandijos bankininkų ir vertybinių popierių maklerių asociacija pateikė ieškinį ELPA priežiūros institucijai, (Byla E-9/04)

text:
               17.2.2005

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 40/18

         2004 m. lapkričio 23 d. Islandijos bankininkų ir vertybinių popierių maklerių asociacija pateikė ieškinį ELPA priežiūros institucijai
   (Byla E-9/04)
   (2005/C 40/11)
   2004 m. lapkričio 23 d. Islandijos bankininkų ir vertybinių popierių maklerių asociacija, atstovaujama Dr. Hans-Jörg Niemeyer, Hengeler Mueller, avenue Cortenbergh 1118, B-1000 Brussels, ir Dr. Ralf Sauer, Hengeler Mueller, Charlottenstraße 35/36, 10117 Berlin, Germany, pateikė ieškinį ELPA priežiūros institucijai ELPA teisme.
   Ieškovas reikalauja, kad Teismas:

               1)

               panaikintų 2004 m. rugpjūčio 11 d. ELPA priežiūros institucijos sprendimą 213/04/COL (Icelandic Housing Financing Fund) ir

               2)

               nurodytų ELPA priežiūros institucijai sumokėti teismo išlaidas.

         Teisinis ir faktinis pagrindas bei teismui pateikti ieškinį pagrindžiantys paaiškinimai:

               —

               Ieškovas yra visus Islandijos komercinius bankus aptarnaujanti verslo asociacija, veikianti kaip kliringo bankas.

               —

                  Icelandic Housing Financing Fund (HFF) teikia bendrąsias paskolas asmenims gyvenamiesiems namams statyti arba įsigyti, taip pat papildomas paskolas nedideles pajamas gaunantiems asmenims.

               —

               Ieškovo teigimu, bendrųjų paskolų teikimas yra įprastinė bankų teikiama paslauga, o HFF de facto valstybinė monopolija pažeidžia laisvę teikti paslaugas, įsisteigimo teisę ir laisvą kapitalo judėjimą.

               —

               2004 m. rugpjūčio 11 d. ELPA priežiūros institucijos sprendime 213/04/COL nurodyta, kad pagal EEE susitarimo 59 straipsnio 2 dalies nuostatas HFF atitinka valstybės pagalbos taisykles.

               —

               Ieškovas teigia, kad ELPA priežiūros institucija:

                           —

                           pažeidė įsipareigojimą pradėti oficialią procedūrą;

                           —

                           padarė esminius procedūrinio reikalavimo pažeidimus, nes nepateikė pakankamai argumentų, kaip reikalaujama Priežiūros institucijos ir Teismo susitarimo (SCA) 16 straipsnyje; ir

                           —

                           neteisingai išaiškino ir pritaikė EEE susitarimo 59 straipsnio 2 dalį.


title: Byla T-527/09: 2010 m. balandžio 6 d. pareikštas ieškinys byloje Ayadi prieš Komisiją

text:
               5.6.2010

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 148/31

         2010 m. balandžio 6 d. pareikštas ieškinys byloje Ayadi prieš Komisiją

   (Byla T-527/09)
   2010/C 148/56
   Proceso kalba: anglų

      Šalys

      Ieškovas: Chafiq Ayadi, atstovaujamas solisitoriaus H. Miller ir baristerių B. Emmerson ir S. Cox

      Atsakovė: Europos Komisija

      Ieškovės reikalavimai

               —

               Panaikinti Komisijos reglamentą Nr. 954/2009 tiek, kiek jis taikomas ieškovui.

               —

               Priteisti iš Komisijos bylinėjimosi išlaidas.

      Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

   Ieškovas prašo panaikinti 2009 m. spalio 13 d. Komisijos reglamentą (EB) Nr. 954/2009, 114-ąjį kartą iš dalies keičiantį Tarybos reglamentą (EB) Nr. 881/2002, nustatantį tam tikras specialias ribojančias priemones, taikomas tam tikriems asmenims ir subjektams, susijusiems su Usama bin Ladenu, Al-Qaida tinklu ir Taliban, tiek, kiek juo ieškovas įtrauktas į asmenų, grupių ir organizacijų, kurioms taikomas šiame reglamente numatytas lėšų ir ekonominių išteklių įšaldymas, sąrašą.
   Pagrįsdamas savo reikalavimus ieškovas nurodo keturis teisinius pagrindus.
   Pirma, jis teigia, kad Komisija piktnaudžiavo įgaliojimais įtraukdama ieškovą į Reglamento Nr. 881/2002 I priedą, nes prieš tai išsamiai ir nešališkai neišnagrinėjo visų su ieškovo atveju susijusių aplinkybių.
   Antra, ieškovas tvirtina, kad skundžiamas sprendimas priimtas pažeidžiant jo teisę į veiksmingą teisminę kontrolę, nes reglamentui nepagrįstas jokiais įrodymais, todėl Teisingumo Teismas negali net pradėti vykdyti kontrolės ir įvertinti šiuos įrodymus.
   Trečia, ieškovas tvirtina, kad ginčijamas reglamentas priimtas pažeidžiant ieškovo teisę į gynybą. Jis teigia, kad Komisija įrodymų nepateikė, tik Sankcijų komiteto pareiškime nurodytus kaltinimus. Nepateikus įrodymų, ieškovui užkirsta galimybė kreiptis į Komisiją ištaisyti šių įrodymų trūkumus ar paaiškinti nesuprantamas vietas.
   Ketvirta, jis tvirtina, kad skundžiamas reglamentas, kiek juo įšaldomos ieškovo turimas turtas tiek retrospektyviai, tiek neterminuotai į ateitį, yra nepateisinamas jo pagrindinės teisės į nuosavybę suvaržymas.


title: Byla T-649/16: 2016 m. rugsėjo 12 d. pareikštas ieškinys byloje Bernaldo de Quirós/Komisija

text:
               31.10.2016

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 402/57

         2016 m. rugsėjo 12 d. pareikštas ieškinys byloje Bernaldo de Quirós/Komisija

   (Byla T-649/16)
   (2016/C 402/67)
   Proceso kalba: prancūzų

      Šalys

      Ieškovė: Belén Bernaldo de Quirós (Briuselis, Belgija), atstovaujama advokatų T. Bontinck ir A. Guillerme

      Atsakovė: Europos Komisija

      Reikalavimai

   Ieškovė Bendrojo Teismo prašo:

               —

               panaikinti kaip paskyrimų tarnyba veikiančios Europos Komisijos Švietimo ir kultūros GD generalinės direktorės 2015 m. lapkričio 30 d. sprendimą dėl B. Bernaldo de Quirós perkėlimo iš EAC.C.4 Stažuočių biuro vadovės pareigų į EAC.B GD patarėjos švietimo modernizavimo klausimais pareigas,

               —

               priteisti iš Europos Komisijos visas bylinėjimosi išlaidas.

      Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

   Grįsdama ieškinį ieškovė remiasi trimis pagrindais.

               1.

               Pirmasis ieškinio pagrindas grindžiamas akivaizdžia vertinimo klaida ir piktnaudžiavimu įgaliojimais.

                           —

                           Ieškovė mano, kad ginčijamame sprendime padaryta akivaizdi tarnybos intereso ir pareigų lygiavertiškumo vertinimo klaida. Ji teigia, kad jos paskyrimas į patarėjos švietimo modernizavimo klausimais pareigas pagrįstas ne tarnybos interesais, o jos vadovybės noru atskirti ją profesine prasme ir prieš laiką skirti jai drausminę nuobaudą. Priimant sprendimą taip pat piktnaudžiauta įgaliojimais, nes atsižvelgiant į ieškovės įgūdžius ir į būtinybę užpildyti laisvas skyriaus vadovo pareigas EAC GD toks paskyrimas prieštarauja tarnybos interesams.

                           —

                           Ji taip pat mano, kad skiriant į naujas pareigas nebuvo laikomasi pareigų lygiavertiškumo principo. Ieškovei priskirtos naujos užduotys dėl jų pobūdžio, svarbos ir apimties yra mažesnės nei AD13 lygio patarėjui priskiriamos užduotys. Be to, naujos pareigos neatitinka realaus tarnybos poreikio, reikalaujamo pagal Sprendimo C(2008)5029/2 2 straipsnį.

               2.

               Antrasis ieškinio pagrindas grindžiamas teisės būti išklausytam pažeidimu ir administracijai tenkančios rūpestingumo pareigos nesilaikymu.

                           —

                           Ieškovė mano, kad sprendimas paskirti ją į kitas pareigas priimtas neužtikrinus jos teisės būti išklausytai, nes ji negalėjo tinkamai pareikšti savo nuomonės dėl sprendimo paskirti ją į kitas pareigas projekto. Be to, administracija pažeidė rūpestingumo pareigą, nes paskyrimų tarnyba visiškai neatsižvelgė į ieškovės interesus ir nesistengė objektyviai užtikrinti pusiausvyros tarp tarnybos ir ieškovės interesų, be kita ko, neapsvarstė galimybės paskirti ją į laisvas skyriaus vadovo pareigas.

               3.

               Trečiasis ieškinio pagrindas grindžiamas 2008 m. rugpjūčio 9 d. Europos Komisijos sprendimo C(2008) 5029/2 dėl patarėjų pareigų pažeidimu.

                           —

                           Ieškovė nurodo, kad buvo pažeistas 2016 m. liepos 7 d. konsoliduotos redakcijos Sprendimas C(2008) 5029/2, nes EAC GD viršijo patarėjams skirtų etatų skaičių ir neįrodė, kad ieškovė į patarėjos švietimo modernizavimo klausimais pareigas buvo paskirta teisėtai.


title: Byla C-187/09: 2009 m. gegužės 26 d. pareikštas ieškinys byloje Europos Bendrijų Komisija prieš Jungtinę Didžiosios Britanijos ir Šiaurės Airijos Karalystę

text:
               18.7.2009

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 167/7

         2009 m. gegužės 26 d. pareikštas ieškinys byloje Europos Bendrijų Komisija prieš Jungtinę Didžiosios Britanijos ir Šiaurės Airijos Karalystę
   (Byla C-187/09)
   2009/C 167/13
   Proceso kalba: anglų

      Šalys

      Ieškovė: Europos Bendrijų Komisija, atstovaujama O. Beynet ir S. Walker

      Atsakovė: Jungtinė Didžiosios Britanijos ir Šiaurės Airijos Karalystė

      Ieškovės reikalavimai

               —

               Pripažinti, kad nepriėmusi visų 2006 m. gegužės 17 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvą 2006/40/EB (1) dėl dujų, išmetamų iš motorinių transporto priemonių oro kondicionavimo sistemų, ir iš dalies keičiančią Tarybos direktyvą 70/156/EEB, įgyvendinančių įstatymų ir kitų teisės aktų ir bet kuriuo atveju nepateikusi visų jų Komisijai, Jungtinė Didžiosios Britanijos ir Šiaurės Airijos Karalystė neįvykdė savo įsipareigojimų pagal šią direktyvą ir pagal Sutartį.

               —

               Priteisti iš Jungtinės Didžiosios Britanijos ir Šiaurės Airijos Karalystės bylinėjimosi išlaidas.

      Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

   Terminas perkelti direktyvą baigėsi 2008 m. sausio 4 dieną.

      (1)  OL L 161, p. 12