title: Byla C-750/21 P: 2021 m. gruodžio 6 d. Pilatus Bank plc pateiktas apeliacinis skundas dėl 2021 m. rugsėjo 24 d. Bendrojo Teismo (devintoji kolegija) priimtos nutarties byloje T-139/19 Pilatus Bank / ECB

text:
               2022 2 28

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 95/16

      2021 m. gruodžio 6 d.Pilatus Bank plc pateiktas apeliacinis skundas dėl 2021 m. rugsėjo 24 d. Bendrojo Teismo (devintoji kolegija) priimtos nutarties byloje T-139/19 Pilatus Bank / ECB

      (Byla C-750/21 P)
      (2022/C 95/20)
      Proceso kalba: anglų

         Šalys

         Apeliantė: Pilatus Bank plc, atstovaujama advokato O. Behrends

         Kita proceso šalis: Europos Centrinis Bankas

         Apeliantės reikalavimai

      Apeliantė Teisingumo Teismo prašo:

                  —

                  panaikinti skundžiamą nutartį,

                  —

                  remiantis SESV 264 straipsniu panaikinti 2018 m. gruodžio 21 d. ECB sprendimą, kuriuo apeliantei pranešta, kad ECB nebeturi įgaliojimų vykdyti jos tiesioginę rizikos ribojimu pagrįstą priežiūrą ir imtis priemonių jos atžvilgiu,

                  —

                  tuo atveju, jei Teisingumo Teismas negalėtų priimti sprendimo dėl esmės, – grąžinti bylą Bendrajam Teismui, kad šis nuspręstų dėl ieškinio dėl panaikinimo, ir

                  —

                  įpareigoti ECB padengti apeliantės ir su šiuo apeliaciniu procesu susijusias bylinėjimosi išlaidas.

         Apeliacinio skundo pagrindai ir pagrindiniai argumentai

      Grįsdama apeliacinį skundą apeliantė nurodo du pagrindus:
      Pirmasis pagrindas grindžiamas tuo, kad Bendrasis Teismas neteisingai išaiškino Tarybos reglamento (ES) Nr. 1024/2013 (1) nuostatas ir padarė klaidingą prielaidą, kad ECB nebeturi įgaliojimų apeliantės atžvilgiu, nes ši neteko licencijos.
      Antrasis pagrindas grindžiamas tuo, kad Bendrasis Teismas tinkamai neatsižvelgė į apeliantės apeliacinio skundo pagrindus, nesusijusius su tariamu ECB įgaliojimų nebuvimu.

         (1)  2013 m. spalio 15 d. Tarybos reglamentas (ES) Nr. 1024/2013, kuriuo Europos Centriniam Bankui pavedami specialūs uždaviniai, susiję su rizikos ribojimu pagrįstos kredito įstaigų priežiūros politika (OL L 287, 2013, p. 63).


title: Byla C-751/21: 2021 m. gruodžio 7 d. Landesgericht Salzburg (Austrija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje PJ / Eurowings GmbH

text:
               2022 2 28

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 95/17

      2021 m. gruodžio 7 d.Landesgericht Salzburg (Austrija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje PJ / Eurowings GmbH

      (Byla C-751/21)
      (2022/C 95/21)
      Proceso kalba: vokiečių

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

         Landesgericht Salzburg

         Šalys pagrindinėje byloje

         Ieškovas: PJ

         Atsakovė: Eurowings GmbH

         Prejudiciniai klausimai

                  1.

                  Ar „atsisakymas vežti“, kaip jis suprantamas pagal Reglamento Nr. 261/2004 (1) 4 straipsnį ir 2 straipsnio j punktą, yra ir tuo atveju, kai keleivius atsisakoma priimti skristi atitinkamu skrydžiu ne įsodinimo vietoje (prie išvykimo vartų), o dar registracijos vietoje ir dėl šios priežasties jie net nepasiekia įsodinimo vietos (išvykimo vartų)?

                  2.

                  Ar tam, kad būtų įvykdytos Reglamento Nr. 261/2004 3 straipsnio 2 dalies a punkto sąlygos, pakanka, kad tuo atveju, kai (atitinkamai įlaipinimo kortelėje nurodytas) išvykimo laikas yra 6:20 val., laipinimas prasideda 5:50 val., o vartai uždaromi 6:05 val., su taksi į oro uostą 5:14 val. atvykęs keleivis iš karto (taigi 5:16 val.) ateina prie atsakovės registracijos į skrydį langelio? Ar to pakanka, be kita ko, atsižvelgiant į aplinkybę, kad atsakovė išvykimo dieną 3:14 val. informavo keleivį, kad į skrydį yra labai daug rezervacijų ir kad rankinį bagažą reikia užregistruoti prie registracijos į skrydį langelio. Be to, atsižvelgiant į atsakovės suteiktą informaciją, kad registracijos į skrydį langelis Hamburge atidaromas likus 2 valandoms iki išvykimo ir uždaromas likus 40 minučių iki išvykimo.

                  3.

                  Ar tai yra „atsisakymas vežti“, kaip jis suprantamas pagal Reglamento Nr. 261/2004 4 straipsnį ir 2 straipsnio j punktą, kai tam, kad įregistruotų bagažą, ieškovas ir jo šeima nuo atsakovės registracijos į skrydį langelio 5.16 val. nukreipiami tiesiai prie labai užimtų Hamburgo oro uosto bagažo registracijos terminalų, kurie, net ir padedant atsakovės ar oro uosto darbuotojams, neveikia sklandžiai, po to nusiunčiami prie kitų bagažo registracijos terminalų, kur jiems ir vėl nepavyksta įregistruoti bagažo, ir pirmasis terminalas galiausiai suveikia 5:40 val., atpažindamas bagažo vienetą, tačiau 5:41 val. atsisako bagažą įregistruoti ir nurodo ieškovui vėl kreiptis į atsakovės registracijos į skrydį langelį, kur jam pranešama, kad į skrydį jis pavėlavo?

                  4.

                  Ar dėl to, kad kilus sunkumams su automatine bagažo registracija ieškovas tik klausė darbuotojų ir terminalo nurodymų ir nepastebėjo, kaip baigėsi registracijos ir išvykimo vartų pasiekimo laikas, dalis kaltės tenka ir ieškovui, taigi, ir jo bendrakeleiviams? Ar ieškovas ir jo bendrakeleiviai gali būti apkaltinti tuo, kad kilus sunkumams su registracija laiku nepagalvojo apie galimybę paprašyti bagažą atsiųsti vėliau? Ar iš keleivių grupės buvo galima pagrįstai tikėtis, kad jie išsiskirtų, vienas asmuo, pavyzdžiui, ieškovas, liktų su bagažu, o likę asmenys eitų prie išvykimo vartų? Ar to buvo galima pagrįstai tikėtis, be kita ko, atsižvelgiant į aplinkybę, kad ieškovo dukra po kelio operacijos buvo su ramentais, o ieškovo uošvė sunkiai judėjo dėl amžiaus ir artrozės.

                  5.

                  Jeigu į pirmąjį–trečiąjį klausimus būtų atsakyta neigiamai: ar Reglamento Nr. 261/2004 2 straipsnio j punktas turi būti aiškinamas taip, kad tuo atveju, kai keleiviai likus maždaug 1 valandai iki išvykimo stoja į eilę prie bagažo registracijos terminalo langelio, bet dėl prastos oro bendrovės organizacijos (pavyzdžiui, nepakankamas veikiančių registracijos vietų skaičius, darbuotojų trūkumas, keleivių neinformavimas per garsiakalbius) ir (arba) dėl nesklandumų oro uoste (nagrinėjamu atveju – sugedęs bagažo registracijos terminalas) jų eilė prie registracijos vietos ateina tada (kai registracijos į skrydį langelis uždaromas), kada keleiviai dėl šios priežasties nebeskraidinami, tai yra „atsisakymo vežti“, kaip jis suprantamas pagal Reglamento Nr. 261/2004 2 straipsnio j punktą, atvejis?

         (1)  2004 m. vasario 11 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (EB) Nr. 261/2004, nustatantis bendras kompensavimo ir pagalbos keleiviams taisykles atsisakymo vežti ir skrydžių atšaukimo arba atidėjimo ilgam laikui atveju, panaikinantis Reglamentą (EEB) Nr. 295/91 (OL L 46, 2004, p. 1; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 7 sk., 8 t., p. 10).


title: Byla C-753/21: 2021 m. gruodžio 8 d. Cour de cassation (Prancūzija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Instrubel NV / Montana Management Inc., BNP Paribas Securities Services

text:
               2022 2 28

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 95/18

      2021 m. gruodžio 8 d.Cour de cassation (Prancūzija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Instrubel NV / Montana Management Inc., BNP Paribas Securities Services

      (Byla C-753/21)
      (2022/C 95/22)
      Proceso kalba: prancūzų

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

         Cour de cassation

         Šalys pagrindinėje byloje

         Kasatorė: Instrubel NV

         Kitos kasacinio proceso šalys: Montana Management Inc., BNP Paribas Securities Services

         Prejudiciniai klausimai

                  1.

                  Ar iš dalies pakeisto Reglamento (EB) Nr. 1210/2003 (1) 4 straipsnio 2, 3 ir 4 dalys ir 6 straipsnis turi būti aiškinami taip, kad:

                              —

                              įšaldytos lėšos ir ekonominiai ištekliai, kol bus priimtas sprendimas juos perduoti Irako plėtros fondą pakeisiančiai priemonei, lieka su buvusio prezidento Sadamo Huseino režimu susijusių fizinių ir juridinių asmenų, įstaigų ir subjektų, kurių lėšos ir ekonominiai ištekliai yra įšaldyti, nuosavybė?

                              —

                              O gal šios įšaldytos lėšos yra Irako plėtros fondą pakeisiančios priemonės nuosavybė nuo reglamento, kurio III ir IV prieduose įvardyti su buvusio prezidento Sadamo Huseino režimu susiję fiziniai ir juridiniai asmenys, įstaigos ir subjektai, kuriems taikomas lėšų ir ekonominių išteklių įšaldymas, įsigaliojimo?

                  2.

                  Jeigu į pirmąjį klausimą būtų atsakyta taip, kad lėšos ir ekonominiai ištekliai yra Irako fondą pakeisiančios priemonės nuosavybė, ar iš dalies pakeisto Reglamento (EB) Nr. 1210/2003 4 ir 6 straipsniai turi būti aiškinami taip, kad įšaldyto turto areštas gali būti vykdomas tik iš anksto gavus kompetentingos nacionalinės institucijos leidimą? O gal šios nuostatos turi būti aiškinamos taip, jog pagal jas nacionalinės institucijos leidimo reikalaujama tik tuo metu, kai lėšų įšaldymas nutraukiamas?

         (1)  2003 m. liepos 7 d. Tarybos reglamentas (EB) Nr. 1210/2003 dėl tam tikrų konkrečių ekonominių ir finansinių santykių su Iraku apribojimo ir panaikinantis Reglamentą (EB) Nr. 2465/96 (OL L 169, 2003, p. 6; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 10 sk., 3 t., p. 260).


title: Byla C-754/21: 2021 m. gruodžio 8 d. Cour de cassation (Prancūzija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Montana Management Inc. / Heerema Zwijndrecht BV, BNP Paribas Securities Services

text:
               2022 2 28

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 95/19

      2021 m. gruodžio 8 d.Cour de cassation (Prancūzija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Montana Management Inc. / Heerema Zwijndrecht BV, BNP Paribas Securities Services

      (Byla C-754/21)
      (2022/C 95/23)
      Proceso kalba: prancūzų

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

         Cour de cassation

         Šalys pagrindinėje byloje

         Kasatorė: Montana Management Inc.

         Kitos kasacinio proceso šalys: Heerema Zwijndrecht BV, BNP Paribas Securities Services

         Prejudiciniai klausimai

                  1.

                  Ar iš dalies pakeisto Reglamento (EB) Nr. 1210/2003 (1) 4 straipsnio 2, 3 ir 4 dalys ir 6 straipsnis turi būti aiškinami taip, kad:

                              —

                              įšaldytos lėšos ir ekonominiai ištekliai, kol bus priimtas sprendimas juos perduoti Irako plėtros fondą pakeisiančiai priemonei, lieka su buvusio prezidento Sadamo Huseino režimu susijusių fizinių ir juridinių asmenų, įstaigų ir subjektų, kurių lėšos ir ekonominiai ištekliai yra įšaldyti, nuosavybė?

                              —

                              O gal šios įšaldytos lėšos yra Irako plėtros fondą pakeisiančios priemonės nuosavybė nuo reglamento, kurio III ir IV prieduose įvardyti su buvusio prezidento Sadamo Huseino režimu susiję fiziniai ir juridiniai asmenys, įstaigos ir subjektai, kuriems taikomas lėšų ir ekonominių išteklių įšaldymas, įsigaliojimo?

                  2.

                  Jeigu į pirmąjį klausimą būtų atsakyta taip, kad lėšos ir ekonominiai ištekliai yra Irako fondą pakeisiančios priemonės nuosavybė, ar iš dalies pakeisto Reglamento (EB) Nr. 1210/2003 4 ir 6 straipsniai turi būti aiškinami taip, kad įšaldyto turto areštas gali būti vykdomas tik iš anksto gavus kompetentingos nacionalinės institucijos leidimą? O gal šios nuostatos turi būti aiškinamos taip, jog pagal jas nacionalinės institucijos leidimo reikalaujama tik tuo metu, kai lėšų įšaldymas nutraukiamas?

         (1)  2003 m. liepos 7 d. Tarybos reglamentas (EB) Nr. 1210/2003 dėl tam tikrų konkrečių ekonominių ir finansinių santykių su Iraku apribojimo ir panaikinantis Reglamentą (EB) Nr. 2465/96 (OL L 169, 2003, p. 6; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 10 sk., 3 t., p. 260).


title: Byla C-772/21: 2021 m. gruodžio 14 d. Lietuvos vyriausiojo administracinio teismo (Lietuva) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje UAB „Brink's Lithuania“ prieš Lietuvos banką

text:
               2022 2 28

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 95/19

      2021 m. gruodžio 14 d. Lietuvos vyriausiojo administracinio teismo (Lietuva) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje UAB „Brink's Lithuania“ prieš Lietuvos banką

      (Byla C-772/21)
      (2022/C 95/24)
      Proceso kalba: lietuvių

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Lietuvos vyriausiasis administracinis teismas

         Šalys pagrindinėje byloje

         Apeliantė: UAB „Brink's Lithuania“

         Kita apeliacinio proceso šalis: Lietuvos bankas

         Prejudiciniai klausimai

                  1.

                  Ar Sprendimo ECB/2010/14 (1) 6 straipsnio 2 dalis turėtų būti aiškinama taip, jog šioje teisės normoje minimų minimalių standartų privalo laikytis grynųjų pinigų tvarkytojas, kuris automatizuotai tikrina eurų banknotų tinkamumą apyvartai?

                  2.

                  Jei pagal Sprendimo ECB/2010/14 6 straipsnio 2 dalį joje minimi minimalūs standartai yra taikomi tik banknotų tvarkymo aparatų gamintojams (tačiau ne grynųjų pinigų tvarkytojams), ar Sprendimo ECB/2010/14 6 straipsnio 2 dalis, skaitant ją kartu su Sprendimo ECB/2010/14 3 straipsnio 5 dalimi, turėtų būti aiškinama taip, kad pagal ją yra draudžiama nacionalinės teisės nuostata, pagal kurią pareiga laikytis šių minimalių standartų yra taikoma grynųjų pinigų tvarkytojui?

                  3.

                  Ar Eurų banknotų tinkamumo apyvartai automatizuoto tikrinimo banknotų tvarkymo aparatais minimalūs standartai, atsižvelgiant į tai, kad jie yra paskelbti Europos Centrinio Banko svetainėje, neprieštarauja teisinio saugumo principui, SESV 297 straipsnio 2 daliai ir yra privalomi bei jais gali būti remiamasi grynųjų pinigų tvarkytojų atžvilgiu?

                  4.

                  Ar Sprendimo ECB/2010/14 6 straipsnio 2 dalis tiek, kiek joje yra nurodyta, kad automatizuoto eurų banknotų tinkamumo apyvartai tikrinimo minimalūs standartai yra skelbiami Europos Centrinio Banko svetainėje ir kartkartėmis iš dalies pakeičiami, prieštarauja teisinio saugumo principui, SESV 297 straipsnio 2 daliai, ir todėl negalioja?

         (1)  2010 m. rugsėjo 16 d. Europos centrinio banko sprendimas 2010/597/ES dėl eurų banknotų autentiškumo ir tinkamumo apyvartai tikrinimo bei pakartotinio išleidimo į apyvartą (ECB/2010/14); OL 2010, L 267, p. 1.


title: Byla C-804/21: 2021 m. gruodžio 20 d. Korkein oikeus (Suomija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje C ir CD

text:
               2022 2 28

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 95/20

      2021 m. gruodžio 20 d.Korkein oikeus (Suomija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje C ir CD

      (Byla C-804/21)
      (2022/C 95/25)
      Proceso kalba: suomių

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

         Korkein oikeus

         Šalys pagrindinėje byloje

         Apeliantai: C ir CD

         Kita apeliacinio proceso šalis: Syyttäjä

         Prejudiciniai klausimai

                  1.

                  Ar pagal Pagrindų sprendimo 2002/584/TVR (1) 23 straipsnio 3 dalį, siejamą su šio sprendimo 23 straipsnio 5 dalimi, reikalaujama, kad, jeigu suimtas asmuo nebuvo perduotas laiku, vykdančioji teisminė institucija, numatyta pagrindų sprendimo 6 straipsnio 2 dalyje, turi nuspręsti dėl naujos perdavimo datos ir patikrinti, ar yra nuo valstybių narių nepriklausančios aplinkybės ir ar yra laikomasi suėmimui keliamų sąlygų, o gal procedūra, per kurią teismas nagrinėja šias aplinkybes tik šalių prašymu, taip pat yra suderinama su pagrindų sprendimu? Jeigu tam, kad būtų pratęstas terminas, būtinas teisminės institucijos įsikišimas, ar tokio įsikišimo nebuvimas būtinai reiškia, kad pagrindų sprendime nustatyti terminai yra pasibaigę, ir tokiu atveju pagal to paties pagrindų sprendimo 23 straipsnio 5 dalį suimtas asmuo turi būti paleistas į laisvę?

                  2.

                  Ar Pagrindų sprendimo 2002/584/TVR 23 straipsnio 3 dalis turi būti aiškinama taip, kad nuo valstybių narių nepriklausančių aplinkybių sąvoka apima ir teisines perdavimo kliūtis, grindžiamas vykdančiosios valstybės narės nacionalinės teisės aktais, kaip antai draudimą vykdyti, kuris galioja, kol trunka teismo procesas, arba prieglobsčio prašytojo teisę likti vykdančiojoje valstybėje, kol bus priimtas sprendimas dėl jo prieglobsčio prašymo?

         (1)  2002 m. birželio 13 d. Tarybos pagrindų sprendimas dėl Europos arešto orderio ir perdavimo tarp valstybių narių tvarkos (OL L 190, 2002, p. 1; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 19 sk., 6 t., p. 34).


title: Byla T-209/15: 2021 m. gruodžio 21 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Gmina Kosakowo / Komisija (Valstybės pagalba – Oro uostų infrastruktūra – Gdynės ir Kosakovo savivaldybių Gdynės-Kosakovo oro uosto pertvarkymui suteiktas viešasis finansavimas – Sprendimas pripažinti pagalbą nesuderinama su vidaus rinka ir nurodyti ją grąžinti – Nauda – Rinkos ekonomikos sąlygomis veikiančio privataus ūkio subjekto principas – Poveikis valstybių narių tarpusavio prekybai – Konkurencijos pažeidimas – Susigrąžinimas – Pareiga motyvuoti)

text:
               2022 2 28

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 95/21

      2021 m. gruodžio 21 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Gmina Kosakowo / Komisija

      (Byla T-209/15) (1)

      (Valstybės pagalba - Oro uostų infrastruktūra - Gdynės ir Kosakovo savivaldybių Gdynės-Kosakovo oro uosto pertvarkymui suteiktas viešasis finansavimas - Sprendimas pripažinti pagalbą nesuderinama su vidaus rinka ir nurodyti ją grąžinti - Nauda - Rinkos ekonomikos sąlygomis veikiančio privataus ūkio subjekto principas - Poveikis valstybių narių tarpusavio prekybai - Konkurencijos pažeidimas - Susigrąžinimas - Pareiga motyvuoti)
      (2022/C 95/26)
      Proceso kalba: lenkų

         Šalys

         Ieškovė: Gmina Kosakowo (Lenkija), atstovaujama advokato M. Leśny

         Atsakovė: Europos Komisija, atstovaujama S. Noë, K. Herrmann ir A. Stobiecka-Kuik

         Dalykas

      SESV 263 straipsniu grindžiamas prašymas panaikinti 2015 m. vasario 26 d. Komisijos sprendimą (ES) 2015/1586 dėl priemonės SA.35388 (13/C) (ex 13/NN ir ex 12/N) – Lenkija – Gdynės-Kosakovo oro uosto steigimas (OL L 250, 2015, p. 165).

         Rezoliucinė dalis

                  1.

                  Atmesti ieškinį.

                  2.

                  Gmina Kosakowo padengia savo ir Europos Komisijos patirtas bylinėjimosi išlaidas.

         (1)  OL C 205, 2015 6 22.


title: 2022 m. sausio 10 d. bendrovių „G. Modiano Limited“ ir „Standard Wool (UK) Limited“ ieškinys ELPA priežiūros institucijai (Byla E-1/22) 2022/C 103/11

text:
               2022 3 3

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 103/14

      2022 m. sausio 10 d. bendrovių „G. Modiano Limited“ ir „Standard Wool (UK) Limited“ ieškinys ELPA priežiūros institucijai
      (Byla E-1/22)
      (2022/C 103/11)
      2022 m. sausio 10 d. bendrovės „G. Modiano Limited“ ir „Standard Wool (UK) Limited“, kurioms atstovauja advokatai Karlas O. Wallevikas (Advokatfirmaet Wallevik, Klostergaten 36, 5005 Bergenas, Norvegija) ir Charlesas Whiddingtonas bei Zanda Romata (Steptoe & Johnson L.L.P., 489 Avenue Louise, 1050 Briuselis, Belgija), ELPA teisme pareiškė ieškinį ELPA priežiūros institucijai.
      Bendrovės „G. Modiano Limited“ ir „Standard Wool (UK) Limited“ prašo ELPA Teismo:

                  1.

                  Pripažinti šį apeliacinį skundą priimtinu ir pagrįstu.

                  2.

                  2021 m. lapkričio 9 d. ELPA priežiūros institucijos sprendimą dėl bylos Nr. 84045 pripažinti negaliojančiu.

                  3.

                  Pripažinti, kad subsidijavimo schema yra nauja pagalba ir kad surinkimo centrai gavo neteisėtą pagalbą bent jau nuo 2002 m., ir paprašyti ELPA priežiūros institucijos įvertinti neteisėtos pagalbos sumą.

                  4.

                  Nurodyti ELPA priežiūros institucijai padengti bendrovių „G. Modiano Limited“ ir „Standard Wool (UK) Limited“ patirtas išlaidas.

                  5.

                  Imtis visų kitų reikalingų priemonių teisingumui užtikrinti.

            Teisinės ir faktinės aplinkybės ir pagrindai, kuriais grindžiamas ieškinys:

                  —

                  „G. Modiano Limited“ yra Anglijoje ir Velse įsteigta uždaroji akcinė bendrovė. Pagrindinė jos veikla – avių vilnos importas, eksportas, apdorojimas ir prekyba.

                  —

                  „Standard Wool (UK) Limited“ yra Anglijoje ir Velse įsteigta uždaroji akcinė bendrovė. Tai tarptautinė vilnos apdorojimo ir prekybos bendrovė, ypatingą dėmesį skirianti pirminiam vilnos apdorojimui ir prekybai.

                  —

                  2019 m. rugsėjo 6 d. bendrovės „G. Modiano Limited“ ir „Standard Wool (UK) Limited“ (toliau – ieškovės) pateikė ELPA priežiūros institucijai skundą dėl Norvegijos vilnos subsidijavimo schemos (toliau – subsidijavimo schema).

                  —

                  Šis prašymas yra ieškinys dėl 2021 m. lapkričio 9 d. ELPA priežiūros sprendimo užbaigti skundo nagrinėjimą (toliau – ginčijamas sprendimas) panaikinimo.

                  —

                  Ieškovės prašo panaikinti ginčijamą sprendimą remdamosi tuo, kad ELPA priežiūros institucija:

                              —

                              padarė teisės klaidą ir klaidą atlikdama vertinimą, kuriuo remdamasi priėjo prie išvados, kad subsidijavimo schema buvo greičiau esama, o ne nauja pagalba;

                              —

                              neatsižvelgė į visą svarbią informaciją, kurią ieškovės pateikė savo susirašinėjime su Institucija, ir pažeidė savo pareigą nurodyti priežastis pagal ELPA valstybių susitarimo dėl Priežiūros institucijos ir Teisingumo Teismo įsteigimo 16 straipsnį;

                              —

                              neišnagrinėjo ir neįvertino, kokio dydžio neteisėtą paramą gavo surinkimo centrai;

                              —

                              neišnagrinėjo ir neįvertino subsidijavimo schemos neigiamo poveikio konkurencijai.


title: 2022 m. sausio 28 d. ELPA priežiūros institucijos ieškinys Islandijai (Byla E-3/22) 2022/C 114/05

text:
               2022 3 10

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 114/6

      2022 m. sausio 28 d. ELPA priežiūros institucijos ieškinys Islandijai
      (Byla E-3/22)
      (2022/C 114/05)
      ELPA priežiūros institucija, kuriai atstovauja Ingibjörg-Ólöf Vilhjálmsdóttir, Ewa Gromnicka ir Catherine Howdle, byloje veikiančios kaip ELPA priežiūros institucijos (Avenue de Arts 19H, B-1000 Briuselis, Belgija) atstovės, 2022 m. sausio 28 d. ELPA teisme pareiškė ieškinį Islandijai.
      ELPA priežiūros institucija prašo ELPA Teismo:
      Pripažinti, kad neužkirtusi kelio:

                  a)

                  tiesioginiam kritusių gyvulių, 3 kategorijos skerdyklų atliekų ir naminės skerdienos atliekų šalinimui patvirtintuose Islandijos sąvartynuose be išankstinio perdirbimo, priešingai, nei nurodyta 2009 m. spalio 21 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamento Nr. 1069/2009, kuriuo nustatomos žmonėms vartoti neskirtų šalutinių gyvūninių produktų ir jų gaminių sveikumo taisyklės ir panaikinamas Reglamentas (EB) Nr. 1774/2002, iš dalies pakeisto ir suderinto su EEE susitarimu to susitarimo I priede nurodytomis konkrečiomis ir sektorinėmis adaptacijomis, 12 straipsnio c punkte, 13 straipsnio c punkte ir 14 straipsnio c punkte,
                  ir

                  b)

                  kritusių gyvulių ir naminės skerdienos atliekų (įskaitant 1 kategorijos nurodytą pavojingą medžiagą) užkasimui vietoje nesilaikant Reglamento Nr. 1069/2009 19 arba 20 straipsnyje nustatytų sąlygų, priešingai, nei nurodyta Reglamento Nr. 1069/2009 12, 13 ir 14 straipsniuose,

            Islandija neįvykdė savo įsipareigojimų:

                  a)

                  pagal Reglamento Nr. 1069/2009 4 straipsnio 3 dalį – taikyti oficialios kontrolės sistemą, kad tikrintų, ar atitinkami veiklos vykdytojai vykdo Reglamento Nr. 1069/2009 reikalavimus dėl šalutinių gyvūninių produktų šalinimo;

                  b)

                  pagal Reglamento Nr. 1069/2009 4 straipsnio 4 dalies b punktą – užtikrinti, kad jos teritorijoje veiktų tinkama sistema, padedanti užtikrinti, kad šalutiniai gyvūniniai produktai būtų šalinami pagal Reglamentą Nr. 1069/2009, ir

                  c)

                  pagal 2011 m. vasario 25 d. Komisijos reglamento (ES) Nr. 142/2011, kuriuo įgyvendinami Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (EB) Nr. 1069/2009, kuriuo nustatomos žmonėms vartoti neskirtų šalutinių gyvūninių produktų ir jų gaminių sveikumo taisyklės, ir Tarybos direktyva 97/78/EB dėl tam tikrų mėginių ir priemonių, kuriems netaikomi veterinariniai tikrinimai pasienyje pagal tą direktyvą, iš dalies pakeisto ir suderinto su EEE susitarimu to susitarimo I priede nurodytomis konkrečiomis ir sektorinėmis adaptacijomis, 32 straipsnio 1 dalį – imtis būtinų priemonių kontroliuoti, ar atitinkami veiklos vykdytojai laikosi savo įsipareigojimų dėl šalutinių gyvūninių produktų šalinimo.

         Teisinės ir faktinės aplinkybės ir pagrindai, kuriais grindžiamas ieškinys:

                  —

                  Šiuo prašymu ELPA priežiūros institucija prašo pripažinti, kad Islandija pažeidė savo įsipareigojimus pagal EEE teisę, susijusius su šalutinių gyvūninių produktų, visų pirma, kritusių gyvulių, trečios kategorijos skerdyklų atliekų ir naminės skerdienos atliekų, šalinimu.

                  —

                  Pažeidimai, dėl kurių teikiamas šis prašymas, buvo nustatyti per 2013 m. rugsėjo mėn. ELPA priežiūros institucijos organizuotą faktų nustatymo misiją. Nors Islandijos valdžios institucijos pripažino trūkumus, 2018 m. birželio mėn. įvyko kita ELPA priežiūros institucijos misija ir daugiau kaip devynerius metus truko išsamus susirašinėjimas dėl Islandijos ketinimo laikytis reikalavimų, šie pažeidimai dar nebuvo pašalinti.

                  —

                  ELPA priežiūros institucija prašo pripažinti, kad neužkirtusi kelio tiesioginiam kritusių gyvulių, 3 kategorijos skerdyklų atliekų ir naminės skerdienos atliekų šalinimui patvirtintuose sąvartynuose be išankstinio perdirbimo, taip pat kritusių gyvulių ir naminės skerdienos atliekų (įskaitant 1 kategorijos nurodytą pavojingą medžiagą) užkasimui vietoje nesilaikant teisės aktuose nustatytų tokio šalinimo metodo sąlygų, Islandija neįvykdė savo įsipareigojimų pagal Reglamentą (EB) Nr. 1069/2009 ir Komisijos reglamentą (ES) Nr. 142/2011.


title: Byla C-678/21 P: 2021 m. lapkričio 10 d. Sony Interactive Entertainment Europe Ltd pateiktas apeliacinis skundas dėl 2021 m. rugsėjo 1 d. Bendrojo Teismo (devintoji kolegija) priimto sprendimo byloje T-463/20, Sony Interactive Entertainment Europe / EUIPO

text:
               2022 4 4

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 148/10

      2021 m. lapkričio 10 d.Sony Interactive Entertainment Europe Ltd pateiktas apeliacinis skundas dėl 2021 m. rugsėjo 1 d. Bendrojo Teismo (devintoji kolegija) priimto sprendimo byloje T-463/20, Sony Interactive Entertainment Europe / EUIPO

      (Byla C-678/21 P)
      (2022/C 148/14)
      Proceso kalba: anglų

         Šalys

         Apeliantė: Sony Interactive Entertainment Europe Ltd, atstovaujama BL S. Malyniczir ir Rechtsanwalt M. Maier

         Kita proceso šalis: Europos Sąjungos intelektinės nuosavybės tarnyba
      2022 m. vasario 24 d. nutartimi Teisingumo Teismas (prašymus priimti apeliacinį skundą nagrinėjanti kolegija) nusprendė nepriimti apeliacinio skundo ir nurodyti Sony Interactive Entertainment Europe Ltd padengti savo bylinėjimosi išlaidas.


title: Byla C-679/21 P: 2021 m. lapkričio 10 d. Sony Interactive Entertainment Europe Ltd pateiktas apeliacinis skundas dėl 2021 m. rugsėjo 1 d. Bendrojo Teismo (trečioji kolegija) priimto sprendimo byloje T-561/20, Sony Interactive Entertainment Europe / EUIPO

text:
               2022 4 4

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 148/10

      2021 m. lapkričio 10 d.Sony Interactive Entertainment Europe Ltd pateiktas apeliacinis skundas dėl 2021 m. rugsėjo 1 d. Bendrojo Teismo (trečioji kolegija) priimto sprendimo byloje T-561/20, Sony Interactive Entertainment Europe / EUIPO

      (Byla C-679/21 P)
      (2022/C 148/15)
      Proceso kalba: anglų

         Šalys

         Apeliantė: Sony Interactive Entertainment Europe Ltd, atstovaujama BL S. Malynicz

         Kita proceso šalis: Europos Sąjungos intelektinės nuosavybės tarnyba
      2022 m. vasario 22 d. nutartimi Teisingumo Teismas (prašymus priimti apeliacinį skundą nagrinėjanti kolegija) nusprendė nepriimti apeliacinio skundo ir nurodyti Sony Interactive Entertainment Europe Ltd padengti savo bylinėjimosi išlaidas.


title: Byla C-777/21: 2021 m. gruodžio 15 d. Tribunale di Napoli (Italija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje VB / Comune di Portici

text:
               2022 4 4

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 148/11

      2021 m. gruodžio 15 d.Tribunale di Napoli (Italija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje VB / Comune di Portici

      (Byla C-777/21)
      (2022/C 148/16)
      Proceso kalba: italų

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

         Tribunale di Napoli

         Šalys pagrindinėje byloje

         Apeliantas: VB

         Kita apeliacinio proceso šalis: Comune di Portici

         Prejudicinis klausimas

      Ar pagal Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo 49 ir 56 straipsnius draudžiamos Italijos teisės nuostatos (konkrečiu atveju – 1992 m. Įstatyminio dekreto Nr. 285 93 straipsnio 1-bis ir 7-bis dalys), pagal kurias ilgiau nei 60 dienų Italijoje gyvenančiam savarankiškai dirbančiam asmeniui draudžiama šioje valstybėje vairuoti kitoje valstybėje narėje registruotą ir jo paprastai keliauti ir judėti dviejose valstybėse narėse (gyvenamosios vietos valstybėje narėje ir transporto priemonės registravimo valstybėje narėje) naudojamą transporto priemonę, kad galėtų vykdyti savo veiklą (taip pat dėl su jo privačiu gyvenimu susijusių priežasčių)?


title: Byla C-2/22: 2022 m. sausio 3 d. pateiktas Landgericht Erfurt (Vokietija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje HK / Allianz Lebensversicherungs AG

text:
               2022 4 4

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 148/11

      2022 m. sausio 3 d. pateiktas Landgericht Erfurt (Vokietija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje HK / Allianz Lebensversicherungs AG

      (Byla C-2/22)
      (2022/C 148/17)
      Proceso kalba: vokiečių

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

         Landgericht Erfurt

         Šalys pagrindinėje byloje

         Ieškovas: HK

         Atsakovė: Allianz Lebensversicherungs AG

         Prejudiciniai klausimai

                  1.

                  Ar Sąjungos teisę, visų pirma Trečiosios gyvybės draudimo direktyvos (1) 31 straipsnį ir Antrosios gyvybės draudimo direktyvos (2) 15 straipsnio 1 dalį, prireikus siejamus su Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijos 38 straipsniu, pažeidžia nacionalinės teisės nuostata, pagal kurią išsami vartotojams skirta informacija pateikiama tik po to, kai gaunamas vartotojo prašymas, t. y. kartu su draudimo polisu („poliso įteikimo“ modelis)?
                  Jei į šį klausimą bus atsakyta teigiamai: ar vien tik tai gali būti pagrindas vartotojui reikšti prieštaravimą, t. y. pagrindas atsirasti teisei į draudimo sutarties gražinimą į ankstesnę padėtį?
                  Ar tokią teisę galima užginčyti reiškiant teisės praradimu arba piktnaudžiavimu teise grindžiamą prieštaravimą, ar taikomi kiti apribojimai, pavyzdžiui, tam tikri terminai, per kuriuos galima pasinaudoti šia teise?

                  2.

                  Ar draudikui, kuris vartotojui nesuteikė informacijos apie jo teisę pareikšti prieštaravimą arba suteikė informaciją netinkamai, draudžiama užginčyti iš to kylančias vartotojo teises, visų pirma teisę pareikšti prieštaravimą, remiantis teisės praradimu, piktnaudžiavimu teise arba praėjusiu terminu?

                  3.

                  Ar draudikui, kuris vartotojui nesuteikė vartotojams skirtos informacijos arba suteikė neišsamią arba netinkamą informaciją, draudžiama užginčyti iš to kylančias vartotojo teises, visų pirma teisę pareikšti prieštaravimą, remiantis teisės praradimu, piktnaudžiavimu teise arba praėjusiu terminu?

         (1)  1992 m. lapkričio 10 d. Tarybos direktyva 92/96/EEB dėl įstatymų ir kitų teisės aktų, susijusių su tiesioginiu gyvybės draudimu, derinimo ir iš dalies keičianti direktyvas 79/267/EEB ir 90/619/EEB (trečioji gyvybės draudimo direktyva) (OL L 360, 1992, p. 1).

         (2)  1990 m. lapkričio 8 d. antroji Tarybos direktyva 90/619/EEB dėl įstatymų ir kitų teisės aktų, susijusių su tiesioginiu gyvybės draudimu, derinimo, apibrėžianti nuostatas, padedančias veiksmingai naudotis laisve teikti paslaugas, ir iš dalies keičianti Direktyvą 79/267/EEB (OL L 330, 1990, p. 50).


title: Byla C-8/22: 2022 m. sausio 5 d. Conseil d'État (Belgija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje XXX / Commissaire général aux réfugiés et aux apatrides

text:
               2022 4 4

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 148/12

      2022 m. sausio 5 d.Conseil d'État (Belgija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje XXX / Commissaire général aux réfugiés et aux apatrides

      (Byla C-8/22)
      (2022/C 148/18)
      Proceso kalba: prancūzų

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

         Conseil d'État

         Šalys pagrindinėje byloje

         Apeliantas: XXX

         Kita apeliacinio proceso šalis: Commissaire général aux réfugiés et aux apatrides

         Prejudiciniai klausimai

                  1.

                  Ar 2011 m. gruodžio 13 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2011/95/ES dėl trečiųjų šalių piliečių ar asmenų be pilietybės priskyrimo prie tarptautinės apsaugos gavėjų, vienodo statuso pabėgėliams arba papildomą apsaugą galintiems gauti asmenims ir suteikiamos apsaugos pobūdžio reikalavimų (1) 14 straipsnio 4 dalies b punktas turi būti aiškinamas taip, kad pavojus visuomenei konstatuojamas vien dėl to, jog pabėgėlio statusą turintis asmuo paskutinėje instancijoje buvo nuteistas už itin sunkų nusikaltimą, ar taip, kad, norint konstatuoti pavojų visuomenei, nepakanka vien fakto, jog tas asmuo paskutinėje instancijoje buvo nuteistas už itin sunkų nusikaltimą?

                  2.

                  Jeigu vien nuteisimo paskutinėje instancijoje už itin sunkų nusikaltimą nepakanka pavojui visuomenei nustatyti, ar Direktyvos 2011/95/ES 14 straipsnio 4 dalies b punktą reikia aiškinti taip, jog pagal jį reikalaujama, kad valstybė narė įrodytų, jog apeliantas ir po to, kai buvo priimtas apkaltinamasis nuosprendis, toliau kelia pavojų visuomenei? Ar valstybė narė turi įrodyti, kad šis pavojus yra tikras ir esamas, ar pakanka potencialaus pavojaus buvimo? Ar Direktyvos 2011/95/ES 14 straipsnio 4 dalies b punktas, vertinamas atskirai arba siejamas su proporcingumo principu, turi būti aiškinamas taip, kad pagal jį pabėgėlio statusas gali būti panaikintas tik tuo atveju, jeigu jo panaikinimas yra proporcingas, o pavojus, kurį kelia šio statuso turėtojas, yra pakankamai rimtas, kad juo būtų galima pateisinti šio statuso panaikinimą?

                  3.

                  Jeigu valstybė narė neprivalo įrodyti, kad ir po to, kai buvo priimtas apkaltinamasis nuosprendis, apeliantas toliau kelia pavojų visuomenei ir kad šis pavojus yra realus, esamas ir pakankamai rimtas, kad juo būtų galima pateisinti pabėgėlio statuso panaikinimą, ar Direktyvos 2011/95/ES 14 straipsnio 4 dalies b punktą reikia aiškinti taip, jog pagal jį pavojus visuomenei iš principo konstatuojamas dėl to, kad asmuo, kuriam suteiktas pabėgėlio statusas, paskutinėje instancijoje buvo nuteistas už labai sunkų nusikaltimą, bet tas asmuo gali įrodyti, kad nekelia arba nebekelia pavojaus visuomenei?

         (1)  OL L 337, 2011, p. 9.


title: Byla T-724/21: 2021 m. lapkričio 11 d. pareikštas ieškinys byloje IL ir kt. / Parlamentas

text:
               2022 4 4

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 148/29

      2021 m. lapkričio 11 d. pareikštas ieškinys byloje IL ir kt. / Parlamentas

      (Byla T-724/21)
      (2022/C 148/40)
      Proceso kalba: prancūzų

         Šalys

         Ieškovai: IL ir 81 kitas ieškovas, atstovaujami advokatų P. de Bandt, M. Gherghinaru ir L. Panepinto

         Atsakovas: Europos Parlamentas

         Reikalavimai

      Ieškovai Bendrojo Teismo prašo:

                  —

                  panaikinti 2021 m. spalio 27 d. Europos Parlamento biuro sprendimą dėl išimtinių taisyklių sveikatos ir saugumo srityje, reglamentuojančių patekimą į Europos Parlamento pastatus trijose jų darbo vietose;

                  —

                  priteisti iš atsakovo visas bylinėjimosi išlaidas, įskaitant tas, kurios buvo patirtos nagrinėjant prašymą sustabdyti ginčijamo sprendimo taikymą.

         Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

      Grįsdami ieškinį ieškovai remiasi trimis pagrindais.

                  1.

                  Pirmasis ieškinio pagrindas grindžiamas tuo, kad ginčijamas sprendimas neturi tinkamo teisinio pagrindo, leidžiančio tvarkyti ieškovų medicininius duomenis. Ieškovai teigia, kad Pareigūnų tarnybos nuostatų 1e straipsnio 2 dalis ir Kitų Europos Sąjungos tarnautojų įdarbinimo sąlygų 10 straipsnio 1 dalis, 80 straipsnio 4 dalis ir 126 straipsnio 2 dalis sudaro tinkamą teisinį pagrindą, leidžiantį pagrįsti ginčijamo sprendimo priėmimą ir, taigi, nustatyti ginčijamą priemonę jų atžvilgiu. Be to, jie teigia, kad Biuro sprendimas, kaip ginčijamas sprendimas, negalėjo pagrįsti priemonių, susijusių su neskelbtinų duomenų tvarkymu, nes pagal Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijos (toliau – Chartija) 8 straipsnį tokio duomenų tvarkymo esminės sąlygos turi būti numatytos „įstatyme“, o Parlamento biuro sprendimas toks nėra.

                  2.

                  Antrasis ieškinio pagrindas grindžiamas bendrųjų principų, susijusių su kompetentingų institucijų tvarkomais asmens duomenimis, pažeidimu. Šie pagrindai padalyti į dvi dalis.

                              —

                              Pirmoji dalis susijusi su duomenų tvarkymo tikslų ribojimo principo ir teisėtumo principo pažeidimu. Iš tiesų tam, kad ieškovų ES skaitmeniniame COVID pažymėjime nurodyti asmens duomenys galėtų būti naudojami siekiant jiems duoti leidimą patekti į Parlamento pastatus, teisiškai reikia, kad jie būtų surinkti šiuo tikslu. Nesant teisinio pagrindo, aiškiai leidžiančio tvarkyti asmens medicininius duomenis, susijusius su skiepais, testais arba pasveikimu, siekiant susieti patekimą į darbo vietą ir į parlamentines asamblėjas, Parlamento biuras jokiu atveju neturi teisės leisti tvarkyti asmens duomenis, a fortiori priimant normą, kuri nėra įstatymas formaliąja šio žodžio prasme.

                              —

                              Antroji dalis, susijusi su lojalumo, skaidrumo ir duomenų kiekio mažinimo principų pažeidimu, nes, surenkant jų asmens duomenis, ieškovai nebuvo informuoti, kad jų duomenys bus naudojami duodant (arba ne) leidimą patekti į jų darbo vietą.

                  3.

                  Trečiasis ieškinio pagrindas grindžiamas tuo, kad ginčijamas sprendimas pažeidžia, nepagrįstai, teisę į privatų gyvenimą ir asmens duomenis, teisę į fizinį neliečiamumą, teisę į laisvę ir saugumą ir teisę į lygybę ir nediskriminavimą. Šis pagrindas padalytas į dvi dalis.

                              —

                              Pirmoji dalis susijusi su ieškovų teise į fizinį neliečiamumą, teise į laisvę ir saugumą, teise į lygybę ir nediskriminavimą ir teise į privatų gyvenimą ir asmens duomenis.

                              —

                              Antroji dalyje teigiama, kad ginčijamu sprendimu nustatyti pirmoje dalyje nurodytas teisių ir principų apribojimai prieštarauja proporcingumo principui, numatytam Chartijos 52 straipsnio 1 dalyje, nes ginčijama priemonė nėra būtina, tinkama ir proporcinga siekiant joje užsibrėžtų tikslų.


title: Byla C-12/22: 2022 m. sausio 6 d. Okresný súd Prešov (Slovakija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje UR / 365.bank a.s.

text:
               2022 4 4

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 148/13

      2022 m. sausio 6 d.Okresný súd Prešov (Slovakija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje UR / 365.bank a.s.

      (Byla C-12/22)
      (2022/C 148/19)
      Proceso kalba: slovakų

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

         Okresný súd Prešov

         Šalys pagrindinėje byloje

         Ieškovas: UR

         Atsakovas: 365.bank a.s.

         Prejudiciniai klausimai

                  1.

                  Ar 2016 m. gruodžio 21 d. sudarytoje vartojimo kredito sutartyje esantys duomenys, pateikti šioje nutartyje, aiškiai ir glaustai nurodo kredito rūšį, kaip reikalaujama pagal Direktyvos 2008/48/EB (1) 10 straipsnio 2 dalies a punktą?

                  2.

                  Ar 2016 m. gruodžio 21 d. sudarytoje vartojimo kredito sutartyje esantys duomenys, pateikti šioje nutartyje, aiškiai ir glaustai nurodo kredito sutarties trukmę, kaip reikalaujama pagal Direktyvos 2008/48/EB 10 straipsnio 2 dalies c punktą?

                  3.

                  Ar 2016 m. gruodžio 21 d. sudarytoje vartojimo kredito sutartyje esantys duomenys, pateikti šioje nutartyje, aiškiai ir glaustai nurodo kredito rūšį, kaip reikalaujama pagal Direktyvos 2008/48/EB 10 straipsnio 2 dalies g punktą, ir ar

                              —

                              vartojimo kredito sutartyje turi būti nurodyta BKKMN apskaičiavimo matematinė formulė, taip pat naudojami kintamieji ir pats skaičiavimas,

                              —

                              pakanka, kad vartojimo kredito sutartyje būtų nurodyti kintamieji, būtini BKKMN apskaičiuoti, ar šie kintamieji turi būti dar kartą nurodyti aiškiai pažymint, kad jie yra BKKMN apskaičiavimo prielaidos?

                  4.

                  Ar Direktyva 93/13/EEB (2) gali būti aiškinama kaip reikalaujančią, kad pagal nacionalinės teisės aktus ar jurisprudenciją teismas privalėtų pripažinti sutarties sąlygą nesąžininga net ir pasibaigus sutartiniams santykiams, kaip šiuo atveju?

                  5.

                  Ar visai Tarybos direktyvai 93/13/EEB ir ypač jos penktai konstatuojamajai daliai (kadangi, apskritai kalbant, vartotojai nežino kitų valstybių narių teisės normų, kurios reglamentuoja prekių ar paslaugų pardavimo sutartis; kadangi šis žinių trūkumas gali sulaikyti juos nuo prekių ar paslaugų pirkimo kitoje valstybėje narėje tiesioginių sandorių sudarymo) prieštarauja jurisprudencija, pagal kurią, nesant vartojimo kredito sutarties privalomo elemento, daroma prielaida, kad ši aplinkybė vartotojui buvo žinoma jau pasirašant kredito sutartį, ypač kai vartotojas atskirai patvirtino, kad susipažino su kredito sutartimi, pasirašydamas kitus susijusius kredito dokumentus (pvz., tipinės informacijos apie vartojimo kreditą formą, gautų dokumentų sąrašą ir t. t.)?

                  6.

                  Ar vartotojų apsaugos ir veiksmingumo principams prieštarauja tai, kad nacionalinės teisės aktuose ieškiniui dėl restitucijos, grindžiamos tiekėjo nepagrįstu praturtėjimu vartotojo sąskaita, numatytas ne tik subjektyvusis, bet ir objektyvusis senaties terminas, grindžiamas neutraliu kriterijumi (nepagrįsto praturtėjimo buvimas), todėl senaties termino pradžios nustatymas nėra paliktas išimtinai vartotojo nuožiūrai, o pardavėjas ar tiekėjas neturi realios galimybės gintis remdamasis senaties termino reikalavimu?

                  7.

                  Ar su vartotojų apsaugos ir veiksmingumo principais suderinama tai, kad bet koks pardavėjo ar tiekėjo parengtos vartojimo kredito sutarties trūkumas besąlygiškai laikomas pardavėjo ar tiekėjo tyčinių veiksmų rezultatu?

                  8.

                  Ar toliau nurodytuose Europos Sąjungos Teisingumo Teismo sprendimuose įtvirtintas veiksmingumo principas turi būti aiškinamas taip, kad ieškinio dėl nepagrįsto praturtėjimo dėl beprocentės ir neatlygintinos paskolos senaties terminas turi būti pradedamas skaičiuoti dėl trūkumo tik nuo tada, kai teismas priima sprendimą dėl šio trūkumo (pavyzdžiui, pripažindamas paskolą beprocente ir neatlygintina)?

                  9.

                  Nuo kurio momento pagal toliau nurodytuose Teisingumo Teismo sprendimuose taikomą veiksmingumo principą reikia pradėti skaičiuoti senaties terminą?

         (1)  2008 m. balandžio 23 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2008/48/EB dėl vartojimo kredito sutarčių ir panaikinanti Tarybos direktyvą 87/102/EEB (OL L 133, 2008, p. 66).

         (2)  1993 m. balandžio 5 d. Tarybos direktyva 93/13/EEB dėl nesąžiningų sąlygų sutartyse su vartotojais (OL L 95, 1993, p. 29; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 15 sk., 2 t., p. 288).


title: Byla T-41/22: 2022 m. sausio 21 d. pareikštas ieškinys byloje Fundacja Instytut na rzecz Kultury Prawnej Ordo Iuris / Parlamentas

text:
               2022 4 4

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 148/30

      2022 m. sausio 21 d. pareikštas ieškinys byloje Fundacja Instytut na rzecz Kultury Prawnej Ordo Iuris / Parlamentas

      (Byla T-41/22)
      (2022/C 148/41)
      Proceso kalba: lenkų

         Šalys

         Ieškovas: Fundacja Instytut na rzecz Kultury Prawnej Ordo Iuris (Varšuva, Lenkija), atstovaujamas teisininko K. Koźmiński ir advokato T. Siemiński

         Atsakovas: Europos Parlamentas

         Reikalavimai

      Ieškovas Bendrojo Teismo prašo:

                  —

                  panaikinti visą 2021 m. lapkričio 11 d. Europos Parlamento rezoliuciją dėl pirmųjų de facto abortų uždraudimo Lenkijoje metinių (2021/2925(RSP));

                  —

                  subsidiariai – tuo atveju, jeigu bus neatsižvelgta į prašymą panaikinti visą ginčijamą rezoliuciją – panaikinti ją iš dalies, t. y. Y punktą, kuriame nurodyta: „kadangi fundamentalistinė organizacija „Ordo Iuris“, glaudžiai susijusi su valdančiąja koalicija, vadovauja visoms kampanijoms, kuriomis pažeidžiamos žmogaus teisės ir lyčių lygybė Lenkijoje, įskaitant bandymus uždrausti abortus, raginimus Lenkijai pasitraukti iš Stambulo konvencijos ir raginimus kurti vadinamąsias zonas be LGBTI asmenų; kadangi dėl to Lenkijos kultūrinėmis ir religinėmis vertybėmis piktnaudžiaujama kaip pagrindu sudaryti kliūtis moterims naudotis visomis savo teisėmis, moterų lygybei ir jų teisei priimti sprendimus dėl savo kūnų“;

                  —

                  priteisti iš Europos Parlamento bylinėjimosi išlaidas.

         Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

      Grįsdamas ieškinį ieškovas remiasi dviem pagrindais.

                  1.

                  Pirmasis ieškinio pagrindas grindžiamas tuo, kad Europos Parlamentas neturi kompetencijos priimti ginčijamą rezoliuciją, atsižvelgiant į tai, kad rezoliucijos dalykas nepriklauso Europos Sąjungos kompetencijai, kurią valstybės narės suteikė Sutartimis, ir kad piktnaudžiavo suteiktais įgaliojimais, nes pasinaudojo teisine rezoliucijos forma siekdamas apeiti reikalavimą pakeisti Sutartis tam, kad Europos Sąjungai būtų priskirta kompetencija, kurios ji pagal Sutartis neturi.

                  2.

                  Antrasis ieškinio pagrindas grindžiamas tuo, kad rezoliucija pažeidžia Sutartis arba su jų taikymu susijusias teisės normas, būtent ESS 2 straipsnį, ESS 4 straipsnio 2 dalį, ESS 6 straipsnio 3 dalį ir SESV 10 straipsnį, nes rezoliucija:

                              —

                              pažeidžia ieškovo asmenines teises ir interesus,

                              —

                              grindžiama nepatikrinta ir neteisinga informacija apie faktinę ir teisinę situaciją Lenkijoje,

                              —

                              pateikia nepatikimą tarptautinės viešosios teisės analizę ir aiškinimą abortų klausimu,

                              —

                              nepagrįstai tvirtina, kad draudimas nutraukti nėštumą ir žmogaus gyvybės apsauga iki gimimo tariamai prieštarauja ESS 2 straipsnyje nurodytoms vertybėms, neatsižvelgdama į tai, kad aborto leistinumo klausimas nėra valstybių narių bendros konstitucinės tradicijos dalis, o tai vėlgi:

                              —

                              lemia asmenų, pasisakančių už draudimą nutraukti nėštumą ir žmogaus gyvybės apsaugą iki gimimo, diskriminaciją socialiniame, politiniame ir teisiniame gyvenime Europos Sąjungoje;

                              —

                              pažeidžia valstybių narių tautinės ir konstitucinės tapatybės gerbimo principą.


title: Byla T-195/19: 2022 m. vasario 9 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje GEA Group AG / Komisija (Konkurencija – Karteliai – Europos alavo stabilizatorių ir ESPA/esterių šilumos stabilizatorių rinkos – Sprendimas, kuriuo konstatuojamas EB 81 straipsnio pažeidimas – Sprendimo, kuriuo iš dalies keičiamas pirminis sprendimas, panaikinimas – Sprendimas, kuriuo atmetamas prašymas grąžinti sumokėtą baudą – Ieškinys dėl panaikinimo – Aktas, dėl kurio galima pareikšti ieškinį – Suinteresuotumas pareikšti ieškinį – Priimtinumas – SESV 266 straipsnio 1 dalis)

text:
               2022 4 4

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 148/21

      2022 m. vasario 9 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje GEA Group AG / Komisija

      (Byla T-195/19) (1)

      (Konkurencija - Karteliai - Europos alavo stabilizatorių ir ESPA/esterių šilumos stabilizatorių rinkos - Sprendimas, kuriuo konstatuojamas EB 81 straipsnio pažeidimas - Sprendimo, kuriuo iš dalies keičiamas pirminis sprendimas, panaikinimas - Sprendimas, kuriuo atmetamas prašymas grąžinti sumokėtą baudą - Ieškinys dėl panaikinimo - Aktas, dėl kurio galima pareikšti ieškinį - Suinteresuotumas pareikšti ieškinį - Priimtinumas - SESV 266 straipsnio 1 dalis)
      (2022/C 148/27)
      Proceso kalba: anglų

         Šalys

         Ieškovė: GEA Group AG (Diuseldorfas, Vokietija), atstovaujama advokatų I. du Mont, R. van der Hout ir C. Wagner

         Atsakovė: Europos Komisija, atstovaujama P. Rossi, V. Bottka ir T. Baumé

         Dalykas

      SESV 263 straipsniu grindžiamas prašymas panaikinti 2019 m. sausio 24 d. Komisijos sprendimą Ares(2019) 283284, kuriuo atmetamas ieškovės prašymas grąžinti baudą, kurią ši sumokėjo pagal 2009 m. lapkričio 11 d. Komisijos sprendimą C(2009) 8682 final dėl EB 81 straipsnio ir EEE susitarimo 53 straipsnio taikymo procedūros (byla COMP/38.589 – Šilumos stabilizatoriai).

         Rezoliucinė dalis

                  1.

                  Atmesti ieškinį.

                  2.

                  GEA Group AG padengia savo ir Europos Komisijos bylinėjimosi išlaidas.

         (1)  OL C 206, 2019 6 17.


title: Byla C-9/20: 2022 m. vasario 10 d. Teisingumo Teismo (penktoji kolegija) sprendimas byloje (Finanzgericht Hamburg (Vokietija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Grundstücksgemeinschaft Kollaustraße 136 / Finanzamt Hamburg-Oberalster (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą – Apmokestinimas – Pridėtinės vertės mokestis (TVA) – Direktyva 2006/112/EB – 66 straipsnio b punktas – Prievolė apskaičiuoti PVM – Apmokėjimo gavimas – 167 straipsnis – Teisės į pirkimo PVM atskaitą atsiradimas ir taikymo sritis – 167a straipsnis – Leidžianti nukrypti nuostata – Pinigų apskaita – Pramoniniais ir komerciniais tikslais naudojamo nekilnojamojo turto nuoma ir subnuoma)

text:
               2022 4 4

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 148/2

      2022 m. vasario 10 d. Teisingumo Teismo (penktoji kolegija) sprendimas byloje (Finanzgericht Hamburg (Vokietija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Grundstücksgemeinschaft Kollaustraße 136 / Finanzamt Hamburg-Oberalster

      (Byla C-9/20) (1)

      (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą - Apmokestinimas - Pridėtinės vertės mokestis (TVA) - Direktyva 2006/112/EB - 66 straipsnio b punktas - Prievolė apskaičiuoti PVM - Apmokėjimo gavimas - 167 straipsnis - Teisės į pirkimo PVM atskaitą atsiradimas ir taikymo sritis - 167a straipsnis - Leidžianti nukrypti nuostata - Pinigų apskaita - Pramoniniais ir komerciniais tikslais naudojamo nekilnojamojo turto nuoma ir subnuoma)
      (2022/C 148/02)
      Proceso kalba: vokiečių

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

         Finanzgericht Hamburg

         Šalys pagrindinėje byloje

         Pareiškėja: Grundstücksgemeinschaft Kollaustraße 136

         Atsakovė: Finanzamt Hamburg-Oberalster

         Rezoliucinė dalis

      2006 m. lapkričio 28 d. Direktyvos 2006/112/EB dėl pridėtinės vertės mokesčio bendros sistemos, iš dalies pakeistos 2010 m. liepos 13 d. Tarybos direktyva 2010/45/ES, 167 straipsnis turi būti aiškinamas taip, kad pagal jį draudžiama nacionalinės teisės norma, kurioje numatyta, kad teisė į pirkimo mokesčio atskaitą atsiranda sudarius sandorį, kai pagal nacionalinę leidžiančią nukrypti nuostatą pagal Direktyvos 2006/112, iš dalies pakeistos Direktyva 2010/45, 66 straipsnio b punktą prekių tiekėjo ar paslaugų teikėjo prievolė apskaičiuoti mokestį atsiranda tik gavus atlygį, o jis dar nebuvo sumokėtas.

         (1)  OL C 137, 2020 4 27.


title: Byla T-59/22: 2022 m. sausio 31 d. pareikštas ieškinys byloje Conserve Italia ir Conserves France / Komisija

text:
               2022 4 4

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 148/31

      2022 m. sausio 31 d. pareikštas ieškinys byloje Conserve Italia ir Conserves France / Komisija

      (Byla T-59/22)
      (2022/C 148/42)
      Proceso kalba: italų

         Šalys

         Ieškovės: Conserve Italia – Consorzio Italiano fra cooperative agricole Soc. coop. agr. (San Ladzaro di Savena, Italija), Conserves France (Taraskonas, Prancūzija), atstovaujami avvocati L. Di Via, M. Petite, L. Tresoldi ir E. Belli

         Atsakovė: Europos Komisija

         Reikalavimai

      Ieškovė Bendrojo Teismo prašo:

                  —

                  pripažinti ieškinį priimtinu;

                  —

                  panaikinti 2021 m. lapkričio 19 d. Europos Komisijos sprendimo C (2021) 8259 (byla AT.40127 – Konservuotos daržovės), susijusio su procedūra pagal SESV 101 straipsnį ir EEE susitarimo 53 straipsnį, dalį dėl baudos apskaičiavimo;

                  —

                  sumažinti baudos dydį ir imtis kitų, Bendrojo Teismo nuomone, tinkamų priemonių; ir

                  —

                  priteisti iš Europos Komisijos padengti Conserve Italia ir Conserves France šiame procese patirtas bylinėjimosi išlaidas.

         Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

      Grįsdamos ieškinį ieškovės remiasi dviem pagrindais.

                  1.

                  Pirmasis ieškinio pagrindas grindžiamas SESV 101 straipsnio 1 dalies, Reglamento Nr. 1/2003 (1) 23 straipsnio 3 dalies ir Pagal Reglamento Nr. 1/2003 23 straipsnio 2 dalies a punktą skirtų baudų apskaičiavimo gairių 33 punkto pažeidimu, padarius fakto ir teisės klaidą, kai Conserve Italia buvo pripažinta įmone, o ne įmonių asociacija, ir klaidingai nustačius maksimalų baudos dydį.

                              —

                              Ieškovės tvirtina, kad Conserve Italia klaidingai pripažinta „įmone“, o ne „įmonių asociacija“, taikant SESV 101 straipsnio 1 dalies ir Europos ekonominės erdvės (EEE) susitarimo 53 straipsnio nuostatas. Tai, kad sprendime nepripažinta, jog Conserve Italia yra „įmonių asociacija“ pagal Europos antimonopolinėje teisėje suformuotą specialią savarankišką sąvoką, lėmė didelę klaidą apskaičiuojant maksimalų baudos dydį.

                  2.

                  Antrasis ieškinio pagrindas grindžiamas SESV 101 straipsnio 1 dalies, Reglamento 1/2003 23 straipsnio ir Gairių 14, 19, 20, 22, 24 ir 25 punktų pažeidimu dėl bazinio baudos dydžio nustatymo klaidos.

                              —

                              Ieškovės tvirtina, kad, pirma, nustatydama pardavimų vertę, kuria reikia remtis apskaičiuojant joms skirtos baudos bazinį dydį, Europos Komisija padarė klaidą, nes atsižvelgė į pardavimų vertę visoje EEE. Antra, ieškovės mano, kad Europos Komisijos taikyta 18 % pardavimo vertės dalis šiuo atveju yra nepagrįsta. Be to, Europos Komisija nurodė Conserve Italia dalyvavimo laikotarpį, atitinkantį visą pažeidimo trukmę, neįvertinusi, kad kiekviename susitarime ji dalyvavo daug trumpiau ir tikrai ne nuolat, nes susitarimai buvo įgyvendinami su įvairiomis pertraukomis.

         (1)  2002 m. gruodžio 16 d. Tarybos reglamentas (EB) Nr. 1/2003 dėl konkurencijos taisyklių, nustatytų Sutarties 81 ir 82 straipsniuose, įgyvendinimo (OL L 1, 2003, p. 1; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 8 sk., 2 t., p. 205).


title: Byla C-26/22: 2022 m. sausio 11 d. Verwaltungsgericht Wiesbaden (Vokietija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje UF / Land Hessen

text:
               2022 4 4

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 148/14

      2022 m. sausio 11 d.Verwaltungsgericht Wiesbaden (Vokietija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje UF / Land Hessen

      (Byla C-26/22)
      (2022/C 148/20)
      Proceso kalba: vokiečių

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

         Verwaltungsgericht Wiesbaden

         Šalys pagrindinėje byloje

         Pareiškėjas: UF

         Atsakovė: Land Hessen

         dalyvaujant: SCHUFA Holding AG

         Prejudiciniai klausimai

                  1.

                  Ar Reglamento (ES) 2016/679 (1) (BDAR) 77 straipsnio 1 dalį, siejamą su 78 straipsnio 1 dalimi, reikia suprasti taip, kad priežiūros institucijos išvada, kurią pastaroji praneša duomenų subjektui,

                              a)

                              yra sprendimo dėl peticijos pobūdžio? Tai reikštų, kad priežiūros institucijos sprendimo dėl skundo teisminė kontrolė pagal BDAR 78 straipsnio 1 dalį iš principo apsiriboja patikrinimu, ar institucija skundą išnagrinėjo, tinkamai ištyrė skundo dalyką ir pranešė patikrinimo išvadą,
                              ar

                              b)

                              laikytina institucijos sprendimu iš esmės? Tai reikštų, kad priežiūros institucijos sprendimo dėl skundo teisminė kontrolė pagal BDAR 78 straipsnio 1 dalį lemia tai, jog teismas turi peržiūrėti sprendimo iš esmės visą turinį, konkrečiu atveju – pavyzdžiui, kai diskrecija sumažėja iki nulio – teismas priežiūros instituciją gali taip pat įpareigoti imtis konkrečios priemonės, kaip tai suprantama pagal BDAR 58 straipsnį.

                  2.

                  Ar duomenų saugojimas privačioje kreditingumo vertinimo agentūroje, kurioje asmens duomenys iš tokių viešų registrų, kaip „nacionalinių duomenų bazių“, kaip jos suprantamos pagal Reglamento (ES) 2015/848 (2) 79 straipsnio 4 ir 5 dalis, saugomi be konkretaus pagrindo tam, kad gavus užklausą būtų galima suteikti informaciją, yra suderinamas su Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijos 7 ir 8 straipsniais?

                  3.

                              a)

                              Ar privačios paralelinės duomenų bazės (visų pirma informacinių agentūrų duomenų bazės), kurios yra sukuriamos greta valstybinių duomenų bazių ir kuriose duomenys iš valstybinių duomenų bazių (nagrinėjamu atveju – skelbimai apie nemokumą) saugomi ilgiau, nei nustatyta Reglamente (ES) 2015/848 ir nacionalinėje teisėje, yra iš principo yra leidžiamos?

                              b)

                              Jeigu į trečiojo klausimo a punktą būtų atsakyta teigiamai: ar teisė būti pamirštam pagal BDAR 17 straipsnio 1 dalies d punktą reiškia, kad šiuos duomenis privaloma ištrinti, kai pasibaigia tvarkymo viešame registre terminas?

                  4.

                  Tiek, kiek BDAR 6 straipsnio 1 dalies pirmos pastraipos f punktas laikytinas vieninteliu teisiniu pagrindu, kuriuo remiantis duomenys, kurie taip pat saugomi viešuose registruose, yra saugomi privačiose kreditingumo vertinimo agentūrose, ar kreditingumo vertinimo agentūra turi teisėtą interesą jau tuomet, kai ši agentūra be konkretaus pagrindo perima duomenis iš viešo registro tam, kad gavusi užklausą galėtų juos pateikti?

                  5.

                  Ar priežiūros institucijų pagal BDAR 40 straipsnį patvirtintuose elgesio kodeksuose, kuriuose numatyti patikrinimo ir ištrynimo terminai, ilgesni nei saugojimo viešuose registruose terminai, leidžiama numatyti, kad nereikia atlikti BDAR 6 straipsnio 1 dalies pirmos pastraipos f punkte nustatyto palyginimo?

         (1)  2016 m. balandžio 27 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas dėl fizinių asmenų apsaugos tvarkant asmens duomenis ir dėl laisvo tokių duomenų judėjimo ir kuriuo panaikinama Direktyva 95/46/EB (Bendrasis duomenų apsaugos reglamentas – BDAR) (OL L 119, 2016 5 4, p. 1).

         (2)  2015 m. gegužės 20 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas dėl nemokumo bylų (OL L 141, 2015 6 5, p. 19).


title: Byla T-62/22: 2022 m. sausio 28 d. pareikštas ieškinys byloje Estija / Komisija

text:
               2022 4 4

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 148/32

      2022 m. sausio 28 d. pareikštas ieškinys byloje Estija / Komisija

      (Byla T-62/22)
      (2022/C 148/43)
      Proceso kalba: estų

         Šalys

         Ieškovė: Estijos Respublika, atstovaujama M. Kriisa

         Atsakovė: Europos Komisija

         Reikalavimai

      Ieškovė Bendrojo Teismo prašo:

                  —

                  panaikinti 2021 m. lapkričio 17 d. Komisijos įgyvendinimo sprendimą, kiek juo Estijos Respublikai nustatyta 634 057,30 EUR suma;

                  —

                  priteisti iš atsakovės bylinėjimosi išlaidas.

         Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

      Grįsdama ieškinį ieškovė remiasi šiais pagrindais.

                  1.

                  Pirmasis ieškinio pagrindas – Europos Komisija neteisingai aiškino ir taikė Įgyvendinimo reglamento (ES) Nr. 809/2014 (1) 21 straipsnį, siejamą su Deleguotojo reglamento (ES) Nr. 640/2014 (2) 30 straipsniu, ir padarė klaidingą išvadą, kad paramos prašymų pateikimo sistema Estijoje neatitinka šių nuostatų.

                  2.

                  Antrasis ieškinio pagrindas – Europos Komisija savavališkai aiškino ir neteisingai taikė Reglamento Nr. 640/2014 30 straipsnio 2 dalį.

                  3.

                  Trečiasis ieškinio pagrindas – Europos Komisija nepaisė pareigos motyvuoti ir pažeidė gero administravimo principą, nes ji negalėjo pakankamai aiškiai paaiškinti, kodėl gyvulių pakeitimas Estijoje leidžiamu būdu neatitinka Sąjungos teisės.

         (1)  2014 m. liepos 17 d. Komisijos įgyvendinimo reglamentas (ES) Nr. 809/2014, kuriuo nustatomos Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) Nr. 1306/2013 nuostatų dėl integruotos administravimo ir kontrolės sistemos, kaimo plėtros priemonių ir kompleksinės paramos taikymo taisyklės (OL L 227, 2014, p. 69).

         (2)  2014 m. kovo 11 d. Komisijos deleguotasis reglamentas (ES) Nr. 640/2014, kuriuo papildomos Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) Nr. 1306/2013 nuostatos dėl integruotos administravimo ir kontrolės sistemos ir dėl išmokų neskyrimo arba atšaukimo sąlygų bei administracinių nuobaudų, taikomų tiesioginėms išmokoms, paramai kaimo plėtrai ir kompleksinei paramai (OL L 181, 2014, p. 48).


title: Byla T-89/22: 2022 m. vasario 18 d. pareikštas ieškinys byloje Homy Casa / EUIPO – Albatros International (Kėdės)

text:
               2022 4 4

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 148/40

      2022 m. vasario 18 d. pareikštas ieškinys byloje Homy Casa / EUIPO – Albatros International (Kėdės)

      (Byla T-89/22)
      (2022/C 148/53)
      Kalba, kuria surašytas ieškinys: vokiečių

         Šalys

         Ieškovė: Homy Casa Ltd (Guangdžou, Kinija), atstovaujama Rechtsanwältin J. Vogtmeier

         Atsakovė: Europos Sąjungos intelektinės nuosavybės tarnyba (EUIPO)

         Kita procedūros Apeliacinėje taryboje šalis: Albatros International GmbH (Nerdlen, Vokietija)

         Su procedūra EUIPO susijusi informacija

         Dizaino, dėl kurio kilo ginčas, savininkas: ieškovė

         Dizainas, dėl kurio kilo ginčas: Europos Sąjungos dizainas (Kėdės) – Europos Sąjungos dizainas Nr. 2745 554-0002

         Procedūra EUIPO: registracijos panaikinimo procedūra

         Ginčijamas sprendimas: 2021 m. lapkričio 30 d. EUIPO trečiosios apeliacinės tarybos sprendimas byloje R 837/2020-3

         Reikalavimai

      Ieškovė Bendrojo Teismo prašo:

                  —

                  panaikinti ginčijamą sprendimą,

                  —

                  priteisti iš EUIPO bylinėjimosi išlaidas, įskaitant patirtąsias nagrinėjant bylą apeliacinėje taryboje.

         Pagrindas, kuriuo remiamasi

                  —

                  neteisingas Tarybos reglamento Nr. 6/2002 25 straipsnio 1 dalies b punkto, siejamo su 4–7 straipsniais, taikymas ir aiškinimas.


title: Byla C-219/20: 2022 m. vasario 10 d. Teisingumo Teismo (šeštoji kolegija) sprendimas byloje (Landesverwaltungsgericht Steiermark (Austrija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) LM / Bezirkshauptmannschaft Hartberg-Fürstenfeld (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą – Laisvė teikti paslaugas – Darbuotojų komandiravimas – Direktyva 96/71/EB – 3 straipsnio 1 dalies c punktas – Darbo ir įdarbinimo sąlygos – Darbo užmokestis – 5 straipsnis – Nuobaudos – Senaties terminas – Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartija – 41 straipsnis – Teisė į gerą administravimą – 47 straipsnis – Veiksminga teisminė gynyba)

text:
               2022 4 4

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 148/3

      2022 m. vasario 10 d. Teisingumo Teismo (šeštoji kolegija) sprendimas byloje (Landesverwaltungsgericht Steiermark (Austrija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) LM / Bezirkshauptmannschaft Hartberg-Fürstenfeld

      (Byla C-219/20) (1)

      (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą - Laisvė teikti paslaugas - Darbuotojų komandiravimas - Direktyva 96/71/EB - 3 straipsnio 1 dalies c punktas - Darbo ir įdarbinimo sąlygos - Darbo užmokestis - 5 straipsnis - Nuobaudos - Senaties terminas - Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartija - 41 straipsnis - Teisė į gerą administravimą - 47 straipsnis - Veiksminga teisminė gynyba)
      (2022/C 148/03)
      Proceso kalba: vokiečių

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

         Landesverwaltungsgericht Steiermark

         Šalys pagrindinėje byloje

         Pareiškėjas: LM

         Atsakovė: Bezirkshauptmannschaft Hartberg-Fürstenfeld

         dalyvaujant: Österreichische Gesundheitskasse

         Rezoliucinė dalis

      1996 m. gruodžio 16 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 96/71/EB dėl darbuotojų komandiravimo paslaugų teikimo sistemoje 5 straipsnis, siejamas su Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijos 47 straipsniu, atsižvelgiant į bendrąjį Sąjungos teisės principą dėl teisės į gerą administravimą, turi būti aiškinamas taip, kad pagal jį nedraudžiamos nacionalinės teisės normos, pagal kurias pareigų, susijusių su darbo užmokesčio komandiruotiems darbuotojams mokėjimu, pažeidimams nustatomas penkerių metų senaties terminas.

         (1)  OL C 304, 2020 9 14.


title: Byla C-53/22: 2022 m. sausio 26 d. Tribunale Amministrativo Regionale per la Lombardia (Italija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje VZ / CA

text:
               2022 4 4

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 148/15

      2022 m. sausio 26 d.Tribunale Amministrativo Regionale per la Lombardia (Italija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje VZ / CA

      (Byla C-53/22)
      (2022/C 148/21)
      Proceso kalba: italų

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

         Tribunale Amministrativo Regionale per la Lombardia

         Šalys pagrindinėje byloje

         Pareiškėja: VZ

         Atsakovė: CA

         Prejudiciniai klausimai

                  1)

                  Ar pagal Direktyvos 89/665 (1) 1 straipsnio 3 dalį draudžiama, kad galutinai iš atrankos procedūros pašalintam konkurentui nebūtų suteikta galimybė apskųsti atsisakymą panaikinti sprendimą sudaryti sutartį, kai jis siekia įrodyti, kad konkursą laimėjęs dalyvis ir visi kiti tinkamai į sąrašą įtraukti konkurentai, sudarydami antikonkurencinius susitarimus, kuriuos teismas nustatė tik po jo pašalinimo, padarė sunkų profesinį nusižengimą, ir tai daro tam, kad galėtų sudalyvauti pakartotinai surengtoje procedūroje?

                  2)

                  Ar pagal Direktyvos 89/665 1 straipsnio 3 dalį ir [Europos Sąjungos teisės] principus, susijusius su konkurencijos apsauga, draudžiama, kad administraciniam teismui nebūtų leidžiama išnagrinėti galutinai iš atrankos procedūros pašalinto konkurento pateikto skundo dėl perkančiosios organizacijos atsisakymo panaikinti konkurentams, kurie sudarė teismo nustatytus antikonkurencinius susitarimus tame pačiame sektoriuje, su kuriuo yra susijusi procedūra, palankius leidimo dalyvauti procedūroje aktus ir sprendimą sudaryti sutartį?

         (1)  1989 m. gruodžio 21 d. Tarybos direktyva 89/665/EEB dėl įstatymų ir kitų teisės aktų, susijusių su peržiūros procedūrų taikymu sudarant viešojo prekių pirkimo ir viešojo darbų pirkimo sutartis, derinimo (OL L 395, 1989, p. 33; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 6 sk., 1 t., p. 246).


title: Byla T-520/19: 2022 m. vasario 9 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Heitec / EUIPO – Hetec Datensysteme (HEITEC) (Europos Sąjungos prekių ženklas – Registracijos panaikinimo procedūra – Žodinis Europos Sąjungos prekių ženklas HEITEC – Neatsižvelgimas į Anuliavimo skyriui ir Apeliacinei tarybai pateiktus įrodymus – Reglamento (ES) 2017/1001 95 straipsnio 2 dalis – Prekių ženklo naudojimo iš tikrųjų nebuvimas – Reglamento (EB) Nr. 207/2009 51 straipsnio 1 dalies a punktas (dabar – Reglamento 2017/1001 58 straipsnio 1 dalies a punktas) – Reglamento (EB) Nr. 2868/95 40 taisyklės 5 dalis (dabar – Deleguotojo reglamento (ES) 2018/625 19 straipsnio 1 dalis))

text:
               2022 4 4

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 148/21

      2022 m. vasario 9 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Heitec / EUIPO – Hetec Datensysteme (HEITEC)

      (Byla T-520/19) (1)

      (Europos Sąjungos prekių ženklas - Registracijos panaikinimo procedūra - Žodinis Europos Sąjungos prekių ženklas HEITEC - Neatsižvelgimas į Anuliavimo skyriui ir Apeliacinei tarybai pateiktus įrodymus - Reglamento (ES) 2017/1001 95 straipsnio 2 dalis - Prekių ženklo naudojimo iš tikrųjų nebuvimas - Reglamento (EB) Nr. 207/2009 51 straipsnio 1 dalies a punktas (dabar – Reglamento 2017/1001 58 straipsnio 1 dalies a punktas) - Reglamento (EB) Nr. 2868/95 40 taisyklės 5 dalis (dabar – Deleguotojo reglamento (ES) 2018/625 19 straipsnio 1 dalis))
      (2022/C 148/28)
      Proceso kalba: vokiečių

         Šalys

         Ieškovė: Heitec AG (Erlangenas, Vokietija), atstovaujama advokato G. Wagner

         Atsakovė: Europos Sąjungos intelektinės nuosavybės tarnyba (EUIPO), atstovaujama D. Hanf

         Kita procedūros EUIPO apeliacinėje taryboje šalis, įstojusi į bylą Bendrajame Teisme: Hetec Datensysteme GmbH (Miunchenas, Vokietija), atstovaujama advokatų A. Kockläuner ir O. Nilgen

         Dalykas

      Ieškinys dėl 2019 m. balandžio 23 d. EUIPO antrosios apeliacinės tarybos sprendimo (byla R 1171/2018-2), susijusio su registracijos panaikinimo procedūra tarp Hetec Datensysteme ir Heitec.

         Rezoliucinė dalis

                  1.

                  Atmesti ieškinį.

                  2.

                  Priteisti iš Heitec AG bylinėjimosi išlaidas.

         (1)  OL C 312, 2019 9 16.


title: Byla T-90/22: 2022 m. vasario 18 d. pareikštas ieškinys byloje Kande Mupompa / Taryba

text:
               2022 4 4

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 148/41

      2022 m. vasario 18 d. pareikštas ieškinys byloje Kande Mupompa / Taryba

      (Byla T-90/22)
      (2022/C 148/54)
      Proceso kalba: prancūzų

         Šalys

         Ieškovas: Alex Kande Mupompa (Kinšasa, Demokratinė Kongo Respublika), atstovaujamas avocats T. Bontinck, P. De Wolf, A. Guillerme ir T. Payan

         Atsakovė: Europos Sąjungos Taryba

         Reikalavimai

      Ieškovas Bendrojo Teismo prašo:

                  —

                  Panaikinti 2021 m. gruodžio 9 d. Tarybos sprendimą (BUSP) 2021/2181 (1), kiek juo ieškovas paliktas šio sprendimo priedo sąrašo 7 eilutėje;

                  —

                  Panaikinti 2021 m. gruodžio 9 d. Tarybos įgyvendinimo reglamentą (ES) 2021/2177 (2), kiek juo ieškovas paliktas šio reglamento I priedo 7 eilutėje;

                  —

                  priteisti iš Tarybos bylinėjimosi išlaidas.

         Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

      Grįsdamas ieškinį ieškovas remiasi dviem pagrindais.

                  1.

                  Pirmasis ieškinio pagrindas grindžiamas teisės į gynybą pažeidimu. Šiuo klausimu ieškovas pateikė kelis kaltinimus dėl jo teisių pažeidimo per procedūrą, kurios metu Taryba priėmė ir pratęsė jam taikomas ribojamąsias priemones, ir ypač dėl jo teisės būti išklausytam priimtinomis sąlygomis pažeidimo.

                  2.

                  Antrasis ieškinio pagrindas grindžiamas Tarybos padaryta akivaizdžia vertinimo klaida dėl ieškovo dalyvavimo veiksmuose, kurie yra sunkūs žmogaus teisių pažeidimai Kongo Demokratinėje Respublikoje. Ieškovas kritikuoja peržiūros, atliktos prieš atnaujinant ginčijamas ribojamąsias priemones, aplinkybes ir ginčija bet kokį dabartinį dalyvavimą įvykiuose, kuriais buvo pagrįstas sprendimas įtraukti jį į asmenų, kuriems taikomas Sprendimas 2010/788/BUSP, sąrašą.

         (1)  2021 m. gruodžio 9 d. Tarybos sprendimas (BUSP) 2021/2181, kuriuo iš dalies keičiamas Sprendimas 2010/788/BUSP dėl ribojamųjų priemonių Kongo Demokratinei Respublikai (OL L 443, 2021, p. 75).

         (2)  2021 m. gruodžio 9 d. Tarybos įgyvendinimo reglamentas (ES) 2021/2177, kuriuo įgyvendinamas Reglamento (EB) Nr. 1183/2005, nustatančio tam tikras konkrečias ribojančias priemones asmenims, kurie savo veiksmais pažeidžia ginklų embargą Kongo Demokratinei Respublikai, 9 straipsnis (OL L 443, 2021, p. 3).


title: Byla T-63/22: 2022 m. vasario 1 d. pareikštas ieškinys byloje Brooks England / EUIPO – Brooks Sports (BROOKS ENGLAND)

text:
               2022 4 4

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 148/33

      2022 m. vasario 1 d. pareikštas ieškinys byloje Brooks England / EUIPO – Brooks Sports (BROOKS ENGLAND)

      (Byla T-63/22)
      (2022/C 148/44)
      Kalba, kuria surašytas ieškinys: anglų

         Šalys

         Ieškovė: Brooks England Ltd (Smedikas, Jungtinė Karalystė), atstovaujama advokato S. Feltrinelli

         Atsakovė: Europos Sąjungos intelektinės nuosavybės tarnyba (EUIPO)

         Kita procedūros Apeliacinėje taryboje šalis: Brooks Sports, Inc. (Siatlas, Vašingtonas, Jungtinės Valstijos)

         Su procedūra EUIPO susijusi informacija

         Prekių ženklo, dėl kurio kilo ginčas, paraišką pateikęs asmuo: ieškovė

         Prekių ženklas, dėl kurio kilo ginčas: vaizdinio Europos Sąjungos prekių ženklo BROOKS ENGLAND paraiška – Registracijos paraiška Nr. 3 298 321

         Procedūra EUIPO: protesto procedūra

         Ginčijamas sprendimas: 2021 m. lapkričio 22 d. EUIPO ketvirtosios apeliacinės tarybos sprendimas byloje R 2432/2020-4

         Reikalavimai

      Ieškovė Bendrojo Teismo prašo:

                  —

                  patenkinti ieškovės pareikštą ieškinį,

                  —

                  panaikinti visą ginčijamą sprendimą ir pripažinti, kad ginčijamas žymuo turi būti įregistruotas visoms ginčijamoms prekėms,

                  —

                  subsidiariai, iš dalies panaikinti ginčijamą sprendimą ir pripažinti, kad ginčijamas žymuo turi būti įregistruotas bent 18 klasei priklausančioms ginčijamoms prekėms,

                  —

                  priteisti iš EUIPO bylinėjimosi išlaidas, ieškovės patirtas šiame procese ir vykstant ankstesnėms procedūroms.

         Pagrindai, kuriais remiamasi

                  —

                  Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) 2017/1001 8 straipsnio 1 dalies b punkto pažeidimas, nes buvo klaidingai įvertinta ginčijamo žymens ir ankstesnio prekių ženklo supainiojimo galimybė.

                  —

                  Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) 2017/1001 8 straipsnio 1 dalies b punkto pažeidimas, nes buvo klaidingai įvertinti ankstesnio prekių ženklo naudojimo įrodymai.

                  —

                  Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) 2017/1001 8 straipsnio 1 dalies b punkto pažeidimas, nes buvo klaidingai įvertintas prekių palyginimas.

                  —

                  Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) 2017/1001 8 straipsnio 1 dalies b punkto pažeidimas, nes buvo klaidingai įvertintas žymenų palyginimas ir galimybė susieti.


title: Byla C-56/22: 2022 m. sausio 28 d. Tribunal de première instance de Liège (Belgija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje PL / Belgija

text:
               2022 4 4

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 148/16

      2022 m. sausio 28 d.Tribunal de première instance de Liège (Belgija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje PL / Belgija

      (Byla C-56/22)
      (2022/C 148/22)
      Proceso kalba: prancūzų

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

         Tribunal de première instance de Liège

         Šalys pagrindinėje byloje

         Pareiškėja: PL

         Atsakovė: Belgija

         Prejudicinis klausimas

      Ar Sąjungos teisė, visų pirma Sąjungos pagrindinių teisių chartijos ir Direktyvos 2008/115/EB (1) nuostatos taikomos valstybės narės praktikai, pagal kurią ji gali įteisinti neteisėtai šalyje gyvenančio užsieniečio statusą vietoje? Jei taip, ar Direktyvos 2008/115/EB 5, 6 ir 13 straipsniai, juos aiškinant kartu su jos [6 ir 24 konstatuojamosiomis dalimis] ir Sąjungos pagrindinių teisių chartijos 1, 7, 14, 20, 21, 24 ir 47 straipsniais, turi būti aiškinami taip, kad kai valstybė narė, atsižvelgdama į asmenines, humanitarines ar kitas priežastis ketina suteikti atskirą leidimą gyventi šalyje ar kitokį leidimą, suteikiantį teisę pasilikti neteisėtai jų teritorijoje esančiam trečiosios šalies piliečiui, ji gali, pirma, reikalauti, kad minėtas pilietis pirmiau įrodytų negalįs prašymo pateikti savo kilmės šalyje, ir, antra, savo teisės aktuose nenustatyti a fortiori objektyvių sąlygų ir kriterijų, kuriais remiantis būtų galima pagrįsti šias asmeninės, humanitarinės ar kitas priežastis (arba svarstant prašymo priimtinumą reikalaujant įrodyti išimtines aplinkybes jų neapibrėžiant, arba nagrinėjant prašymą iš dėl esmės, nenumatant jokių objektyvių kriterijų, kuriais remiantis būtų galima nustatyti priežastis, be kita ko, humanitarines, pateisinančias leidimo gyventi šalyje išdavimą) – dėl to atsakymas dėl tokio prašymo tampa nenumatomas ar net savavališkas? Ar tais atvejais, kai šie kriterijai gali nebūti nustatyti teisės aktuose, neigiamo atsakymo atveju nepažeidžiama teisė į veiksmingą teisinę gynybą dėl to, kad skundą galima pateikti tik dėl teisėtumo ir nėra jokios galimybės vertinti tinkamumo?

         (1)  2008 m. gruodžio 16 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2008/115/EB dėl bendrų nelegaliai esančių trečiųjų šalių piliečių grąžinimo standartų ir tvarkos valstybėse narėse (OL L 348, 2008, p. 98).


title: Byla T-672/19: 2022 m. vasario 9 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Companhia de Seguros Índico / Komisija (Viešieji pirkimai – Finansinis reglamentas – Trejų metų trukmės draudimas dalyvauti viešojo pirkimo sutarties sudarymo procedūrose ir skirti dotacijas, finansuojamas iš Sąjungos bendrojo biudžeto ir EPF – Sąžiningumo principas – Piktnaudžiavimas teise – Akivaizdi vertinimo klaida – Proporcingumas)

text:
               2022 4 4

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 148/22

      2022 m. vasario 9 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Companhia de Seguros Índico / Komisija

      (Byla T-672/19) (1)

      (Viešieji pirkimai - Finansinis reglamentas - Trejų metų trukmės draudimas dalyvauti viešojo pirkimo sutarties sudarymo procedūrose ir skirti dotacijas, finansuojamas iš Sąjungos bendrojo biudžeto ir EPF - Sąžiningumo principas - Piktnaudžiavimas teise - Akivaizdi vertinimo klaida - Proporcingumas)
      (2022/C 148/29)
      Proceso kalba: portugalų

         Šalys

         Ieškovė: Companhia de Seguros Índico SA (Maputas, Mozambikas), atstovaujama advokato R. Oliveira

         Atsakovė: Europos Komisija, atstovaujama I. Melo Sampaio

         Dalykas

      SESV 263 straipsniu grindžiamas prašymas panaikinti 2019 m. liepos 18 d. Europos Komisijos priimtą ginčijamą sprendimą dėl trejų metų trukmės draudimo ieškovei dalyvauti viešojo pirkimo sutarties sudarymo procedūrose ir jai skirti dotacijas, finansuojamas iš Europos Sąjungos bendrojo biudžeto ir Europos plėtros fondo (EPF), taip pat draudimo būti atrinktai, kai vykdomos procedūros siekiant gauti Sąjungos lėšų, ir dėl informacijos apie šį draudimą paskelbimo.

         Rezoliucinė dalis

                  1.

                  Atmesti ieškinį.

                  2.

                  Priteisti iš Companhia de Seguros Índico SA bylinėjimosi išlaidas.

         (1)  OL C 399, 2019 11 25.


title: Byla T-69/22: 2022 m. vasario 4 d. pareikštas ieškinys byloje Eurecna / Komisija

text:
               2022 4 4

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 148/34

      2022 m. vasario 4 d. pareikštas ieškinys byloje Eurecna / Komisija

      (Byla T-69/22)
      (2022/C 148/45)
      Proceso kalba: italų

         Šalys

         Ieškovė: Eurecna SpA (Venecija, Italija), atstovaujama avvocato R. Sciaudone

         Atsakovė: Europos Komisija

         Reikalavimai

      Ieškovė Bendrojo Teismo prašo:

                  —

                  panaikinti ginčijamą sprendimą dėl skolos įskaitymo, išdėstytą 2021 m. lapkričio 25 d. Komisijos rašte, kuriuo Komisija numatė susigrąžinti 22 139,05 euro sumą iš 417 234,68 euro sumos, išmokėtos vykdant Europos Sąjungos finansuojamą projektą, kaip susigrąžintiną sumą dėl ataskaitų teikimo etape tariamai padarytų pažeidimų; ir

                  —

                  priteisti iš Komisijos bylinėjimosi šioje byloje išlaidas.

         Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

      Grįsdama ieškinį ieškovė remiasi vienu pagrindu, kurį sudaro keturi argumentai.

                  1.

                  Vienintelis pagrindas, grindžiamas ginčijamo reikalavimo neegzistavimu.

                              —

                              Šiuo klausimu ieškovė nurodo gero administravimo ir rūpestingumo principo pažeidimą administraciniuose veiksmuose, susijusiuose su Ernst & Young (EY) atliktu auditu, teisės į gynybą pažeidimą, kiek tai susiję su EY atliktu auditu, gero administravimo principo pažeidimą dėl nešališkumo pareigos nesilaikymo administraciniuose veiksmuose ir klaidingą sutarties aiškinimą EY ataskaitoje.


title: Byla C-64/22: 2022 m. vasario 2 d. Verwaltungsgericht Wiesbaden (Vokietija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje AB / Land Hessen

text:
               2022 4 4

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 148/16

      2022 m. vasario 2 d.Verwaltungsgericht Wiesbaden (Vokietija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje AB / Land Hessen

      (Byla C-64/22)
      (2022/C 148/23)
      Proceso kalba: vokiečių

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

         Verwaltungsgericht Wiesbaden

         Šalys pagrindinėje byloje

         Pareiškėjas: AB

         Kita šalis: Land Hessen

         dalyvaujant: SCHUFA Holding AG

         Prejudiciniai klausimai

                  1.

                  Ar Reglamento (ES) 2016/679 (1) (BDAR) 77 straipsnio 1 dalį, siejamą su 78 straipsnio 1 dalimi, reikia suprasti taip, kad priežiūros institucijos išvada, kurią pastaroji praneša duomenų subjektui,

                              a)

                              yra sprendimo dėl peticijos pobūdžio? Tai reikštų, kad priežiūros institucijos sprendimo dėl skundo teisminė kontrolė pagal BDAR 78 straipsnio 1 dalį iš principo apsiriboja patikrinimu, ar institucija skundą išnagrinėjo, tinkamai ištyrė skundo dalyką ir pranešė patikrinimo išvadą,
                              ar

                              b)

                              laikytina institucijos sprendimu iš esmės? Tai reikštų, kad priežiūros institucijos sprendimo dėl skundo teisminė kontrolė pagal BDAR 78 straipsnio 1 dalį lemia tai, jog teismas turi peržiūrėti sprendimo iš esmės visą turinį, konkrečiu atveju – pavyzdžiui, kai diskrecija sumažėja iki nulio – teismas priežiūros instituciją gali taip pat įpareigoti imtis konkrečios priemonės, kaip tai suprantama pagal BDAR 58 straipsnį.

                  2.

                  Ar duomenų saugojimas privačioje kreditingumo vertinimo agentūroje, kurioje asmens duomenys iš tokių viešų registrų, kaip „nacionalinių duomenų bazių“, kaip jos suprantamos pagal Reglamento (ES) 2015/848 (2) 79 straipsnio 4 ir 5 dalis, saugomi be konkretaus pagrindo tam, kad gavus užklausą būtų galima suteikti informaciją, yra suderinamas su Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijos 7 ir 8 straipsniais?

                  3

                              a.

                              Ar privačios paralelinės duomenų bazės (visų pirma informacinių agentūrų duomenų bazės), kurios yra sukuriamos greta valstybinių duomenų bazių ir kuriose duomenys iš valstybinių duomenų bazių (nagrinėjamu atveju – skelbimai apie nemokumą) saugomi ilgiau, nei nustatyta Reglamente (ES) 2015/848 ir nacionalinėje teisėje, yra iš principo yra leidžiamos?

                              3b.

                              Jeigu į trečiojo klausimo a punktą būtų atsakyta teigiamai: ar teisė būti pamirštam pagal BDAR 17 straipsnio 1 dalies d punktą reiškia, kad šiuos duomenis privaloma ištrinti, kai pasibaigia tvarkymo viešame registre terminas?

                  4.

                  Tiek, kiek BDAR 6 straipsnio 1 dalies pirmos pastraipos f punktas laikytinas vieninteliu teisiniu pagrindu, kuriuo remiantis duomenys, kurie taip pat saugomi viešuose registruose, yra saugomi privačiose kreditingumo vertinimo agentūrose, ar kreditingumo vertinimo agentūra turi teisėtą interesą jau tuomet, kai ši agentūra be konkretaus pagrindo perima duomenis iš viešo registro tam, kad gavusi užklausą galėtų juos pateikti?

                  5.

                  Ar priežiūros institucijų pagal BDAR 40 straipsnį patvirtintuose elgesio kodeksuose, kuriuose numatyti patikrinimo ir ištrynimo terminai, ilgesni nei saugojimo viešuose registruose terminai, leidžiama numatyti, kad nereikia atlikti BDAR 6 straipsnio 1 dalies pirmos pastraipos f punkte nustatyto palyginimo?

         (1)  2016 m. balandžio 27 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas dėl fizinių asmenų apsaugos tvarkant asmens duomenis ir dėl laisvo tokių duomenų judėjimo ir kuriuo panaikinama Direktyva 95/46/EB (Bendrasis duomenų apsaugos reglamentas) (OL L 119, 2016 5 4, p. 1).

         (2)  2015 m. gegužės 20 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas dėl nemokumo bylų (OL L 141, 2015 6 5, p. 19).


title: Byla C-485/20: 2022 m. vasario 10 d. Teisingumo Teismo (trečioji kolegija) sprendimas byloje (Conseil d'État (Belgija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) XXXX / HR Rail SA (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą – Socialinė politika – Direktyva 2000/78/EB – Vienodas požiūris užimtumo ir profesinėje srityje – Draudimas diskriminuoti dėl negalios – Darbuotojo, visiškai negalinčio vykdyti esminių su jo darbo vieta siejamų funkcijų, atleidimas iš darbo – Asmuo, kuris įdarbintas atlieka praktiką – 5 straipsnis – Neįgaliesiems tinkamų sąlygų sudarymas – Pareiga perkelti į kitą darbo vietą – Priimtinumas su sąlyga, kad tai nebus neproporcinga našta darbdaviui)

text:
               2022 4 4

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 148/3

      2022 m. vasario 10 d. Teisingumo Teismo (trečioji kolegija) sprendimas byloje (Conseil d'État (Belgija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) XXXX / HR Rail SA

      (Byla C-485/20) (1)

      (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą - Socialinė politika - Direktyva 2000/78/EB - Vienodas požiūris užimtumo ir profesinėje srityje - Draudimas diskriminuoti dėl negalios - Darbuotojo, visiškai negalinčio vykdyti esminių su jo darbo vieta siejamų funkcijų, atleidimas iš darbo - Asmuo, kuris įdarbintas atlieka praktiką - 5 straipsnis - Neįgaliesiems tinkamų sąlygų sudarymas - Pareiga perkelti į kitą darbo vietą - Priimtinumas su sąlyga, kad tai nebus neproporcinga našta darbdaviui)
      (2022/C 148/04)
      Proceso kalba: prancūzų

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

         Conseil d'État

         Šalys pagrindinėje byloje

         Pareiškėjas: XXXX

         Kita proceso šalis: HR Rail SA

         Rezoliucinė dalis

      2000 m. lapkričio 27 d. Tarybos direktyvos 2000/78/EB, nustatančios vienodo požiūrio užimtumo ir profesinėje srityje bendruosius pagrindus, 5 straipsnis turi būti aiškinamas taip, kad sąvoka „neįgaliesiems tinkamų sąlygų sudarymas“, kaip ji suprantama pagal šį straipsnį, reiškia, kad kai darbuotojas, įskaitant praktiką atliekantį darbuotoją, dėl negalios pripažįstamas visiškai netinkamu vykdyti esmines su jo darbo vieta siejamas funkcijas, jis turi būti perkeliamas į kitą darbo vietą, kurioje dirbti reikalingą kompetenciją, gebėjimų ir galimybių jis turi, jei dėl tokios priemonės darbdaviui nekyla neproporcinga našta.

         (1)  OL C 9, 2021 1 11.


title: Byla T-791/19: 2022 m. vasario 9 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Sped-Pro / Komisija (Konkurencija – Piktnaudžiavimas dominuojančia padėtimi – Prekių vežimo geležinkeliais paslaugų rinka – Sprendimas atmesti skundą – Reglamento (EB) Nr. 773/2004 7 straipsnis – Protingas terminas – Sąjungos interesas tęsti skundo nagrinėjimą – Ginčui nagrinėti tinkamiausios institucijos nustatymas – Kriterijai – Akivaizdi vertinimo klaida – Sisteminiai ar bendri trūkumai, susiję su teisinės valstybės principo laikymusi – Dėl skundo atmetimo kylantis pareiškėjo teisių pažeidimo pavojus – Pareiga motyvuoti)

text:
               2022 4 4

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 148/23

      2022 m. vasario 9 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Sped-Pro / Komisija

      (Byla T-791/19) (1)

      (Konkurencija - Piktnaudžiavimas dominuojančia padėtimi - Prekių vežimo geležinkeliais paslaugų rinka - Sprendimas atmesti skundą - Reglamento (EB) Nr. 773/2004 7 straipsnis - Protingas terminas - Sąjungos interesas tęsti skundo nagrinėjimą - Ginčui nagrinėti tinkamiausios institucijos nustatymas - Kriterijai - Akivaizdi vertinimo klaida - Sisteminiai ar bendri trūkumai, susiję su teisinės valstybės principo laikymusi - Dėl skundo atmetimo kylantis pareiškėjo teisių pažeidimo pavojus - Pareiga motyvuoti)
      (2022/C 148/30)
      Proceso kalba: lenkų

         Šalys

         Ieškovė: Sped-Pro S.A. (Varšuva, Lenkija), atstovaujama advokatės M. Kozak

         Atsakovė: Europos Komisija, atstovaujama J. Szczodrowski, L. Wildpanner ir P. van Nuffel

         Atsakovės pusėje į bylą įstojusi šalis: Lenkijos Respublika, atstovaujama B. Majczyna

         Dalykas

      SESV 263 straipsniu grindžiamas prašymas panaikinti 2019 m. rugpjūčio 12 d. Komisijos sprendimą C(2019) 6099 final (byla AT.40459 – Krovinių siuntimas geležinkeliais Lenkijoje – PKP Cargo), kuriuo atmestas ieškovės skundas dėl tariamų SESV 102 straipsnio pažeidimų prekių vežimo geležinkeliais paslaugų rinkoje Lenkijoje.

         Rezoliucinė dalis

                  1.

                  Panaikinti 2019 m. rugpjūčio 12 d. Komisijos sprendimą C(2019) 6099 final (byla AT.40459 – Krovinių siuntimas geležinkeliais Lenkijoje – PKP Cargo).

                  2.

                  Nurodyti Komisijai padengti savo ir Sped-Pro S.A. patirtas bylinėjimosi išlaidas.

                  3.

                  Lenkijos Respublika padengia savo bylinėjimosi išlaidas.

         (1)  OL C 27, 2020 1 27.


title: Byla T-91/22: 2022 m. vasario 21 d. pareikštas ieškinys byloje Ruhorimbere / Taryba

text:
               2022 4 4

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 148/42

      2022 m. vasario 21 d. pareikštas ieškinys byloje Ruhorimbere / Taryba

      (Byla T-91/22)
      (2022/C 148/55)
      Proceso kalba: prancūzų

         Šalys

         Ieškovas: Éric Ruhorimbere (Mbužis Majis, Demokratinė Kongo Respublika), atstovaujamas avocats T. Bontinck, P. De Wolf, A. Guillerme ir T. Payan

         Atsakovė: Europos Sąjungos Taryba

         Reikalavimai

      Ieškovas Bendrojo Teismo prašo:

                  —

                  Panaikinti 2021 m. gruodžio 9 d. Tarybos sprendimą (BUSP) 2021/2181 (1), kiek juo ieškovas paliktas šio sprendimo priedo sąrašo 8 eilutėje;

                  —

                  Panaikinti 2021 m. gruodžio 9 d. Tarybos įgyvendinimo reglamentą (ES) 2021/2177 (2), kiek juo ieškovas paliktas šio reglamento I priedo 8 eilutėje;

                  —

                  priteisti iš Tarybos bylinėjimosi išlaidas.

         Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

      Grįsdamas ieškinį ieškovas remiasi dviem pagrindais, kurie iš esmės yra tokie patys arba panašūs į tuos, kuriais remiamasi byloje T-90/22, Kande Mupompa / Taryba.

         (1)  2021 m. gruodžio 9 d. Tarybos sprendimas (BUSP) 2021/2181, kuriuo iš dalies keičiamas Sprendimas 2010/788/BUSP dėl ribojamųjų priemonių Kongo Demokratinei Respublikai (OL L 443, 2021, p. 75).

         (2)  2021 m. gruodžio 9 d. Tarybos įgyvendinimo reglamentas (ES) 2021/2177, kuriuo įgyvendinamas Reglamento (EB) Nr. 1183/2005, nustatančio tam tikras konkrečias ribojančias priemones asmenims, kurie savo veiksmais pažeidžia ginklų embargą Kongo Demokratinei Respublikai, 9 straipsnis (OL L 443, 2021, p. 3).


title: Byla T-73/22: 2022 m. vasario 8 d. pareikštas ieškinys byloje Walsall Conduits / EUIPO – Liberty Engineering (Willenhall) (WALSALL CONDUITS)

text:
               2022 4 4

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 148/34

      2022 m. vasario 8 d. pareikštas ieškinys byloje Walsall Conduits / EUIPO – Liberty Engineering (Willenhall) (WALSALL CONDUITS)

      (Byla T-73/22)
      (2022/C 148/46)
      Kalba, kuria surašytas ieškinys: anglų

         Šalys

         Ieškovė: Walsall Conduits Ltd (Liverpulis, Jungtinė Karalystė), atstovaujama advokatės C. Bey

         Atsakovė: Europos Sąjungos intelektinės nuosavybės tarnyba (EUIPO)

         Kita procedūros Apeliacinėje taryboje šalis: Liberty Engineering (Willenhall) Ltd (Londonas, Jungtinė Karalystė)

         Su procedūra EUIPO susijusi informacija

         Prekių ženklo, dėl kurio kilo ginčas, paraišką pateikęs asmuo: kita procedūros Apeliacinėje taryboje šalis

         Prekių ženklas, dėl kurio kilo ginčas: žodinio Europos Sąjungos prekių ženklo WALSALL CONDUITS paraiška – Registracijos paraiška Nr. 16 369 944

         Procedūra EUIPO: protesto procedūra

         Ginčijamas sprendimas: 2021 m. lapkričio 22 d. EUIPO pirmosios apeliacinės tarybos sprendimas byloje R 575/2021-1

         Reikalavimai

      Ieškovė Bendrojo Teismo prašo:

                  —

                  patenkinti ieškinį,

                  —

                  panaikinti ginčijamą sprendimą,

                  —

                  pripažinti protestą pagrįstu ir atmesti visą ginčijamo prekių ženklo paraišką, alternatyviai: grąžinti bylą EUIPO Protestų skyriui,

                  —

                  priteisti iš EUIPO ir Shifter (Willenhall) Limited bylinėjimosi išlaidas, įskaitant ieškovės patirtas vykstant procedūrai EUIPO pirmojoje apeliacinėje taryboje.

         Pagrindai, kuriais remiamasi

                  —

                  Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) 2017/1001 8 straipsnio 1 dalies ir Tarybos reglamento (EB) Nr. 207/2009 8 straipsnio 1 dalies pažeidimas.

                  —

                  Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) 2017/1001 11 straipsnio 1 ir 2 dalių ir Tarybos reglamento (EB) Nr. 207/2009 9 straipsnio 3 dalies pažeidimas.

                  —

                  Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijos 41 straipsnio 1 dalies ir 47 straipsnio 1 ir 2 dalių pažeidimas.

                  —

                  Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) 2017/1001 8 straipsnio 1 dalies b punkto ir Tarybos reglamento (EB) Nr. 207/2009 8 straipsnio 1 dalies b punkto pažeidimas.