title: Byla C-512/10: 2013 m. gegužės 30 d. Teisingumo Teismo (pirmoji kolegija) sprendimas byloje Europos Komisija prieš Lenkijos Respubliką (Valstybės įsipareigojimų neįvykdymas — Transportas — Direktyva 91/440/EEB — Bendrijos geležinkelių plėtra — Direktyva 2001/14/EB — Geležinkelių infrastruktūros pajėgumų paskirstymas — Direktyvos 2001/14 6 straipsnio 2 ir 3 dalys — Nuolatinis finansinės pusiausvyros nebuvimas — Direktyvos 91/440 6 straipsnio 1 dalis ir 7 straipsnio 3 ir 4 dalys — Infrastruktūros valdytojui skirtų skatinamųjų priemonių nebuvimas — Direktyvos 2001/14 7 straipsnio 3 dalis ir 8 straipsnio 1 dalis — Mokesčio už minimalų prieigos paketą apskaičiavimas)

text:
               3.8.2013

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 225/2

         2013 m. gegužės 30 d. Teisingumo Teismo (pirmoji kolegija) sprendimas byloje Europos Komisija prieš Lenkijos Respubliką

   (Byla C-512/10) (1)

   (Valstybės įsipareigojimų neįvykdymas - Transportas - Direktyva 91/440/EEB - Bendrijos geležinkelių plėtra - Direktyva 2001/14/EB - Geležinkelių infrastruktūros pajėgumų paskirstymas - Direktyvos 2001/14 6 straipsnio 2 ir 3 dalys - Nuolatinis finansinės pusiausvyros nebuvimas - Direktyvos 91/440 6 straipsnio 1 dalis ir 7 straipsnio 3 ir 4 dalys - Infrastruktūros valdytojui skirtų skatinamųjų priemonių nebuvimas - Direktyvos 2001/14 7 straipsnio 3 dalis ir 8 straipsnio 1 dalis - Mokesčio už minimalų prieigos paketą apskaičiavimas)
   2013/C 225/03
   Proceso kalba: lenkų

      Šalys

      Ieškovė: Europos Komisija, atstovaujama H. Støvlbæk ir K. Herrmann

      Atsakovė: Lenkijos Respublika, atstovaujama M. Szpunar, K. Bożekowska-Zawisza ir M. Laszuk

      Kitos proceso šalies pusėje įstojusios į bylą šalys: Čekijos Respublika, atstovaujama M. Smolek, T. Müller ir J. Očková, Italijos Respublika, atstovaujama G. Palmieri, padedamos avvocato dello Stato S. Fiorentino

      Dalykas

   Valstybės įsipareigojimų neįvykdymas — Nuostatų, reikalingų įvykdyti 1991 m. liepos 29 d. Tarybos direktyvos 91/440/EEB dėl Bendrijos geležinkelių plėtros (OL L 237, p. 25) 6 straipsnio 3 dalį ir jos II priedą bei 2001 m. vasario 26 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2001/14/EB dėl geležinkelių infrastruktūros pajėgumų paskirstymo, mokesčių už naudojimąsi geležinkelių infrastruktūra ėmimo ir saugos sertifikavimo (OL L 75, p. 29) 4 straipsnio 2 dalį, 6 straipsnio 2–3 dalis, 8 straipsnio 1 dalį ir 14 straipsnio 2 dalį, nepriėmimas per nustatytą terminą.

      Rezoliucinė dalis

               1.

               Nepriimdama priemonių, skirtų skatinti, kad geležinkelių infrastruktūros valdytojas mažintų infrastruktūros teikimo išlaidas ir prieigos mokesčių dydį, ir leisdama, kad apskaičiuojant mokesčius už minimalų prieigos paketą ir prieigą prie geležinkelių infrastruktūros objektų būtų įtrauktos išlaidos, kurios negali būti laikomos tiesiogiai turėtomis dėl tam tikros vežimo geležinkeliais paslaugos, Lenkijos Respublika neįvykdė įsipareigojimų pagal atitinkamai 2001 m. vasario 26 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2001/14/EB dėl geležinkelių infrastruktūros pajėgumų paskirstymo ir mokesčių už naudojimąsi geležinkelių infrastruktūra ėmimo su pakeitimais, padarytais 2004 m. balandžio 29 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2004/49/EB, 6 straipsnio 2 dalį ir 7 straipsnio 3 dalį.

               2.

               Atmesti likusią ieškinio dalį.

               3.

               Europos Komisija, Lenkijos Respublika, Čekijos Respublika ir Italijos Respublika padengia savo bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 30, 2011 1 29.


title: Byla T-227/07: 2010 m. spalio 28 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Ispanija prieš Komisiją (EŽŪOGF — Garantijų skyrius — Bendrijos nefinansuojamos išlaidos — Gamybai skirta pagalba pomidorų perdirbėjams — Netikėti patikrinimai per tinkamus laikotarpius — Proporcingumas)

text:
               18.12.2010

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 346/39

         2010 m. spalio 28 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Ispanija prieš Komisiją

   (Byla T-227/07) (1)

   (EŽŪOGF - Garantijų skyrius - Bendrijos nefinansuojamos išlaidos - Gamybai skirta pagalba pomidorų perdirbėjams - Netikėti patikrinimai per tinkamus laikotarpius - Proporcingumas)
   2010/C 346/76
   Proceso kalba: ispanų

      Šalys

      Ieškovė: Ispanijos Karalystė, atstovaujama advokato M. Muñoz Pérez

      Atsakovė: Europos Komisija, iš pradžių atstovaujama T. van Rijn, vėliau — F. Jimeno Fernández

      Dalykas

   Prašymas iš dalies panaikinti 2007 m. balandžio 18 d. Komisijos sprendimą 2007/243/EB dėl Bendrijos atsisakymo Europos žemės ūkio orientavimo ir garantijų fondo (EŽŪOGF) Garantijų skyriaus lėšomis finansuoti kai kurias valstybių narių patirtas išlaidas (OL L 106, p. 55).

      Sprendimo rezoliucinė dalis

               1)

               Atmesti ieškinį.

               2)

               Ispanijos Karalystė padengia bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 211, 2007 9 8.


title: Byla T-57/12: 2012 m. vasario 9 d. pareikštas ieškinys byloje Good Luck Shipping prieš Tarybą

text:
               14.4.2012

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 109/23

         2012 m. vasario 9 d. pareikštas ieškinys byloje Good Luck Shipping prieš Tarybą

   (Byla T-57/12)
   2012/C 109/49
   Proceso kalba: anglų

      Šalys

      Ieškovė: Good Luck Shipping LLC (Dubajus, Jungtiniai Arabų Emiratai), atstovaujama baristerių F. Randolph ir M. Lester, solisitoriaus M. Taher

      Atsakovė: Europos Sąjungos Taryba

      Reikalavimai

               —

               Panaikinti 2011 m. gruodžio 1 d. Tarybos sprendimą 2011/783/BUSP, kuriuo iš dalies keičiamas Sprendimas 2010/413/BUSP dėl ribojamųjų priemonių Iranui (OL L 319, 2011 12 2, p. 71) ir 2011 m. gruodžio 1 d. Tarybos įgyvendinimo reglamentą (ES) Nr. 1245/2011, kuriuo įgyvendinamas Reglamentas (ES) Nr. 961/2010 dėl ribojamųjų priemonių Iranui (OL L 319, 2011 12 2, p. 11) ta dalimi, kuri susijusi su ieškove,

               —

               priteisti iš atsakovės bylinėjimosi išlaidas.

      Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

   Grįsdama ieškinį ieškovė remiasi keturiais pagrindais ir nurodo, kad, įtraukdama jos pavadinimą į ginčijamo sprendimo ir ginčijamo reglamento priede pateiktus sąrašus, Taryba:

               —

               nenurodė tinkamų arba pakankamų pagrindų;

               —

               neatsižvelgė į įtraukimo į sąrašus kriterijus ir (arba) padarė akivaizdžią vertinimo klaidą nustatydama, kad jos atveju į šiuos kriterijus buvo atsižvelgta, ir (arba) įtraukė ieškovę neturėdama tam tinkamo teisinio pagrindo;

               —

               pažeidė ieškovės teisę į gynybą ir teisę į veiksmingą teisminę gynybą, ir

               —

               nepagrįstai ir neproporcingai pažeidė ieškovės pagrindines teises, būtent teisę į nuosavybės, verslo ir reputacijos apsaugą.


title: Byla C-465/05  2005 m. gruodžio 23 d.  Europos Bendrijų Komisijos pareikštas ieškinys Italijos Respublikai

text:
               11.3.2006

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 60/24

         2005 m. gruodžio 23 d. Europos Bendrijų Komisijos pareikštas ieškinys Italijos Respublikai
   (Byla C-465/05)
   (2006/C 60/46)
   Proceso kalba: italų
   2005 m. gruodžio 23 d. Europos Bendrijų Teisingumo Teisme buvo pareikštas Europos Bendrijų Komisijos, atstovaujamos E. Traversa ir E. Montaguti, ieškinys Italijos Respublikai.
   Ieškovė Teisingumo Teismo prašo:

               1)

               pripažinti, kad Italijos Respublika, nustatydama, jog:

                           —

                           užsiimti privataus apsaugos darbuotojo veikla galima tik prisiekus ištikimybę Italijos Respublikai,

                           —

                           užsiimti privačios saugos veikla galima tik gavus prefekto leidimą,

                           —

                           minėtas leidimas galioja tik apibrėžtoje teritorijoje ir yra išduodamas atsižvelgiant į toje pačioje teritorijoje jau veikiančių saugos įmonių skaičių ir dydį,

                           —

                           privačios saugos įmonės privalo turėti veiklos centrą kiekvienoje provincijoje, kurioje vykdo savo veiklą,

                           —

                           šių įmonių darbuotojai turi turėti asmeninį leidimą užsiimti saugos veikla,

                           —

                           saugos įmonės gali gauti leidimą tik jei turi ne mažesnį ir (arba) ne didesnį nei nustatytą darbuotojų skaičių,

                           —

                           privačios saugos įmonės privalo sumokėti garantiją vietinėje Cassa depositi e prestiti,

                           —

                           privačių saugos paslaugų kainas nustatytose ribose patvirtina prefektas,

                     neįvykdė įsipareigojimų pagal EB 43 ir EB 49 straipsnius;

               2)

               priteisti iš Italijos Respublikos bylinėjimosi išlaidas.

         Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai
   Privataus apsaugos darbuotojo veikla nėra tiesiogiai ir specifiškai susijusi su viešosios valdžios funkcijų vykdymu, todėl šiuo atveju negalima taikyti Sutarties 45 ir 55 straipsniuose numatytų įsisteigimo teisės ir laisvės teikti paslaugas išimčių.

               1.

               Pareiga duoti priesaiką yra nepateisinamas ir neproporcingas apribojimas, atsižvelgiant į privataus apsaugos darbuotojo veiklos pobūdį. Oficiali priesaika apsunkina Bendrijos subjektų steigimąsi Italijoje ir apskritai mažina galimybę patekti į Italijos privačių saugos paslaugų rinką bei atgraso galimus tokių paslaugų teikėjus nuo jų teikimo.

               2.

               Reikalavimas gauti leidimą, taikomas kiekvienam asmeniui, norinčiam Italijoje teikti privačias saugos paslaugas, neatsižvelgiant į tai, kad šių paslaugų teikėjui panašūs reikalavimai jau taikomi jo įsisteigimo valstybėje narėje, yra nepateisinamas laisvės teikti paslaugas apribojimas.

               3.

               Šios srities Bendrijos įmonė, norinti įsisteigti Italijoje ir veikti tam tikroje jos dalyje, turi gauti tiek leidimų, kiek provincijų patenka į jos veiklos teritoriją (Italijoje yra 104 provincijos). Kompetentinga valdžios institucija (prefektas) gali atsisakyti suteikti šiuos leidimus, atsižvelgdama į toje pačioje teritorijoje jau veikiančių saugos įmonių skaičių ir dydį.

               4.

               Norinti įsisteigti Italijoje įmonė privalo pasirūpinti, kad turės tiek būstinių, kiek gaus leidimų ir kiek provincijų apims jos veikla, net jei tiek patalpų nereikia jos veiklai vykdyti. Be to, numatyti pareigą turėti patalpas reiškia paneigti laisvę teikti paslaugas, nes reikalaujama, kad tokias paslaugas iš užsienio teikiantis asmuo turėtų įmonę Italijoje.

               5.

               Pagal Italijos įstatymą kiekvienas darbuotojas, teikiantis vienkartines saugos paslaugas, privalo turėti asmeninį leidimą užsiimti šia veikla Italijoje, neatsižvelgiant į jokias patikrinimo priemones, taikomas kiekvienam prisiekusiam privačiam apsaugos darbuotojui jo kilmės valstybėje narėje.

               6.

               Prefektų išduodamuose leidimuose gali būti nurodytas reikalavimas, susijęs su mažiausiu ir (arba) didžiausiu darbuotojų skaičiumi. Nesilaikant nustatytų ribų, leidimas atšaukiamas. Tokios nuostatos yra įsisteigimo laisvės ir laisvės teikti paslaugas apribojimas, kuris gali visiškai atimti galimybę mažoms įmonėms patekti į rinką.

               7.

               Italijos įstatymas numato pareigą privačios saugos įmonėms sumokėti garantiją Cassa depositi e prestiti, neatsižvelgdamas į savo tikslu panašius reikalavimus, paslaugų teikėjui jau taikomus jo įsisteigimo valstybėje narėje.

               8.

               Laisvės nustatyti kainas suvaržymas yra kitas įsisteigimo laisvės ir laisvės teikti paslaugas apribojimas. Iš tiesų naujas paslaugų teikėjas, norintis patekti į nurodytą rinką, turi stengtis išsiskirti iš savo konkurentų, o paslaugų kaina yra esminis klientų pritraukimo veiksnys.


title: Byla C-126/05 Europos Bendrijų Komisijos 2005 m. kovo 21 d. pareikštas ieškinys Jungtinei Didžiosios Britanijos ir Šiaurės Airijos Karalystei

text:
               28.5.2005

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 132/13

         Europos Bendrijų Komisijos 2005 m. kovo 21 d. pareikštas ieškinys Jungtinei Didžiosios Britanijos ir Šiaurės Airijos Karalystei
   (Byla C-126/05)
   (2005/C 132/26)
   Proceso kalba: anglų
   2005 m. kovo 21 d. Europos Bendrijų Teisingumo Teisme buvo pareikštas Europos Bendrijų Komisijos, atstovaujamos N. Yerrell, nurodžiusios adresą dokumentams įteikti Liuksemburge, ieškinys Jungtinei Didžiosios Britanijos ir Šiaurės Airijos Karalystei.
   Ieškovė Teisingumo Teismo prašo:

               1)

               pripažinti, kad nepriimdama visų 2000 m. birželio 22 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvą 2000/34/EB (1), iš dalies keičiančią Tarybos direktyvą 93/104/EB (2) dėl tam tikrų darbo laiko organizavimo aspektų, kad ji apimtų sektorius ir veiklą, kuriai ji anksčiau nebuvo taikoma, įgyvendinančių įstatymų ir kitų teisės aktų, arba bent jau apie juos nepranešdama Komisijai, Jungtinė Karalystė neįvykdė savo įsipareigojimų pagal EB sutartį;

               2)

               priteisti iš Jungtinės Karalystės bylinėjimosi išlaidas.

         Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai
   Direktyvos perkėlimo į nacionalinę teisę terminas baigėsi 2003 m. rugpjūčio 1 d.

      (1)  OL L 195, 2000 8 1, p. 41.

      (2)  OL L 307, 1993 12 13, p. 18.


title: Byla C-352/12: 2013 m. birželio 20 d. Teisingumo Teismo nutartis byloje ( Tribunale Amministrativo Regionale per l’Abruzzo (Italija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Consiglio Nazionale degli Ingegneri prieš Comune di Castelvecchio Subequo, Comune di Barisciano (Procedūros reglamento 99 straipsnis — Viešieji pirkimai — Direktyva 2004/18/EB — 1 straipsnio 2 dalies a ir d punktai — Paslaugos — Pagalbinė veikla, susijusi su tam tikrų teritorijos, nukentėjusios nuo žemės drebėjimo, dalių rekonstrukcijos plano parengimu — Sutartis, sudaryta tarp dviejų viešųjų įstaigų, įskaitant universitetą — Viešasis subjektas, kuris gali būti laikomas ūkio subjektu — Ypatingos aplinkybės)

text:
               3.8.2013

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 225/47

         2013 m. birželio 20 d. Teisingumo Teismo nutartis byloje (Tribunale Amministrativo Regionale per l’Abruzzo (Italija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Consiglio Nazionale degli Ingegneri prieš Comune di Castelvecchio Subequo, Comune di Barisciano

   (Byla C-352/12) (1)

   (Procedūros reglamento 99 straipsnis - Viešieji pirkimai - Direktyva 2004/18/EB - 1 straipsnio 2 dalies a ir d punktai - Paslaugos - Pagalbinė veikla, susijusi su tam tikrų teritorijos, nukentėjusios nuo žemės drebėjimo, dalių rekonstrukcijos plano parengimu - Sutartis, sudaryta tarp dviejų viešųjų įstaigų, įskaitant universitetą - Viešasis subjektas, kuris gali būti laikomas ūkio subjektu - Ypatingos aplinkybės)
   2013/C 225/81
   Proceso kalba: italų

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

   Tribunale Amministrativo Regionale per l’Abruzzo

      Šalys

      Pareiškėja: Consiglio Nazionale degli Ingegneri

      Atsakovė: Comune di Castelvecchio Subequo, Comune di Barisciano

      dalyvaujant: Università degli Studi Chieti Pescara — Dipartirnento Scienze e Storia den' Architettura et Scuola di Architettura e Design Vittoria (SAD) dell'Università degli Studi di Camerino

      Dalykas

   Prašymas priimti prejudicinį sprendimą — Tribunale Amministrativo Regionale per l’Abruzzo — 2004 m. kovo 31 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2004/18/EB dėl viešojo darbų, prekių ir paslaugų pirkimo sutarčių sudarymo tvarkos derinimo (OL L 134, p. 114; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 6 sk., 7 t., p. 132) 1 straipsnio 2 dalies a ir d punktų ir 2 ir 28 straipsnių bei II priedo 8 ir 12 kategorijų išaiškinimas — Sutarties sudarymas, nesilaikant direktyvoje numatytų sutarties sudarymo procedūrų –Dviejų viešosios administracijos institucijų sudaryta sutartis, pagal kurią paslaugų teikėjas yra universitetas ir kurioje numatytas atlygis nėra akivaizdžiai nepelningas — Paslaugos, apimančios tyrimą, analizę ir planavimą, skirtą dviejų nuo žemės drebėjimo nukentėjusių komunų istoriniam centrui rekonstruoti, teikimas — Sutarties sudarymo sąlygos, pagrįstos specifiniais viešaisiais interesais, susijusiais su žemės drebėjimu.

      Rezoliucinė dalis

   2004 m. kovo 31 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2004/18/EB dėl viešojo darbų, prekių ir paslaugų pirkimo sutarčių sudarymo tvarkos derinimo, iš dalies pakeista 2009 m. lapkričio 30 d. Komisijos reglamentu (EB) Nr. 1177/2009, draudžiami nacionalinės teisės aktai, pagal kuriuos leidžiama be konkurso sudaryti sutartį, kuria viešosios įstaigos įsipareigoja bendradarbiauti, jei, o tai turi patikrinti prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas, tokia sutartimi nesiekiama užtikrinti šioms įstaigoms bendros viešosios paslaugos užduoties įgyvendinimo, ji nėra sudaryta vadovaujantis tik su viešojo intereso tikslų siekimu susijusiais vertinimais ir reikalavimais arba pagal ją privatus paslaugų teikėjas gali atsidurti palankesnėje padėtyje, palyginti su savo konkurentais. Į tai, kad tokia sutartis sudaryta ypatingomis aplinkybėmis, galima atsižvelgti, tik jeigu perkančioji organizacija nustato, jog tenkinamos šios direktyvos 31 straipsnio 1 dalies c punkto taikymo sąlygos.

      (1)  OL C 295, 2012 9 29.


title: Byla T-246/09 R: 2009 m. liepos 2 d. Pirmosios instancijos teismo pirmininko nutartis byloje Insula prieš Komisiją ( Laikinųjų apsaugos priemonių taikymas — Debeto avizos — Prašymas sustabdyti vykdymą — Formos reikalavimų pažeidimas — Nepriimtinumas )

text:
               29.8.2009

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 205/39

         2009 m. liepos 2 d. Pirmosios instancijos teismo pirmininko nutartis byloje Insula prieš Komisiją

   (Byla T-246/09 R)
   („Laikinųjų apsaugos priemonių taikymas - Debeto avizos - Prašymas sustabdyti vykdymą - Formos reikalavimų pažeidimas - Nepriimtinumas“)
   2009/C 205/72
   Proceso kalba: prancūzų

      Šalys

      Ieškovė: Conseil scientifique international pour le développment des îles (Insula) (Paryžius, Prancūzija), atstovaujama advokatų P. Marsal ir J.-D. Simonet

      Atsakovė: Europos Bendrijų Komisija

      Dalykas

   Prašymas sustabdyti dviejų debeto avizų, kuriose nurodyta sugrąžinti ieškovei pinigų sumas, sumokėtas pagal subsidijų sutartis, vykdymą.

      Rezoliucinė dalis

               1.

               Atmesti prašymą taikyti laikinąsias apsaugos priemones.

               2.

               Atidėti bylinėjimosi išlaidų klausimo nagrinėjimą.


title: Byla C-477/04  2006 m. sausio 12 d.  Teisingumo Teismo pirmininko nutartis  Europos Bendrijų Komisija prieš Italijos Respubliką

text:
               1.7.2006

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 154/13

         2006 m. sausio 12 d. Teisingumo Teismo pirmininko nutartis Europos Bendrijų Komisija prieš Italijos Respubliką

   (Byla C-477/04) (1)

   (2006/C 154/30)

      Proceso kalba: italų

   Teisingumo Teismo pirmininkas nutartimi nurodė išbraukti bylą iš registro.

      (1)  OL C 31, 2005 2 5.


title: Byla T-81/09: 2011 m. liepos 13 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Graikija prieš Komisiją (ERPF — Finansinės paramos sumažinimas — Veiklos programa, priskiriama tikslui Nr. 1 (1994-1999 m.), „Prieigos keliai ir kelių infrastruktūros ašys“ Graikijoje — Komisijos perduodamos pagalbinės užduotys trečiosioms šalims — Profesinė paslaptis — Finansinių pataisų dydis — Komisijos diskrecija — Teisminė kontrolė)

text:
               10.9.2011

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 269/46

         2011 m. liepos 13 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Graikija prieš Komisiją

   (Byla T-81/09) (1)

   (ERPF - Finansinės paramos sumažinimas - Veiklos programa, priskiriama tikslui Nr. 1 (1994-1999 m.), „Prieigos keliai ir kelių infrastruktūros ašys“ Graikijoje - Komisijos perduodamos pagalbinės užduotys trečiosioms šalims - Profesinė paslaptis - Finansinių pataisų dydis - Komisijos diskrecija - Teisminė kontrolė)
   2011/C 269/101
   Proceso kalba: graikų

      Šalys

      Ieškovė: Graikijos Respublika, atstovaujama iš pradžių M. Tassopoulou, padedamo advokatų C. Meïdanis ir E. Lampadarios, po to — P. Mylonopoulos ir K. Boskovits, padedamų advokato G. Michailopoulos

      Atsakovė: Europos Komisija, atstovaujama A. Steiblytės ir D. Triantafyllou

      Dalykas

   Prašymas panaikinti 2008 m. gruodžio 15 d. Komisijos sprendimą C(2008) 8573, kuriuo sumažinama 30 104 470,47 eurų Europos regioninės plėtros fondo (ERPF) finansinė parama, suteikta Graikijai pagal veiklos programą „Prieigos keliai ir kelių infrastruktūros ašys“1994 m. gruodžio 16 d. Komisijos sprendimu C(94) 3579 patvirtinti ERPF paramą

      Rezoliucinė dalis

               1.

               Panaikinti 2008 m. gruodžio 15 d. Komisijos sprendimą C(2008) 8573, kuriuo sumažinama Europos regioninės plėtros fondo (ERPF) finansinė parama, suteikta Graikijai, tiek, kiek jame numatyta, pirma, 506 303 eurų pataisa projektui „Isthmos — Galota“, ir, antra, 684 343 eurų pataisa projektui „Carrefour de Polymylos (sutartis 928)“.

               2.

               Atmesti likusią ieškinio dalį.

               3.

               Graikijos Respublika padengia savo ir 80 % Europos Komisijos bylinėjimosi išlaidų.

               4.

               Komisija padengia 20 % savo bylinėjimosi išlaidų.

      (1)  OL C 129, 2009 6 6.


title: Byla T-480/07 2007 m. gruodžio 17 d. pareikštas ieškinys byloje SIMSA prieš Komisiją

text:
               8.3.2008

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 64/43

         2007 m. gruodžio 17 d. pareikštas ieškinys byloje SIMSA prieš Komisiją

   (Byla T-480/07)
   (2008/C 64/71)
   Proceso kalba: italų
   Šalys

      Ieškovė: Società imballaggi metallici Salerno Srl (SIMSA) (Salernas, Italija), atstovaujama advokato M. A. Calabrese

      Atsakovė: Europos Bendrijų Komisija
   Ieškovės reikalavimai

               —

               Panaikinti 2007 m. spalio 17 d. Komisijos sprendimą SG/E/3/MIB/mpb D(2007) 8992;

               —

               priteisti iš Komisijos bylinėjimosi išlaidas.

         Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai
   Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai yra identiški išdėstytiems byloje Lodato Gennaro & Co, T-417/07.


title: Byla C-127/13 P: 2013 m. kovo 15 d. Guido Strack pateiktas apeliacinis skundas dėl 2013 m. sausio 15 d. Bendrojo Teismo (ketvirtoji kolegija) priimto sprendimo byloje T-392/07, Guido Strack prieš Europos Komisiją

text:
               25.5.2013

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 147/14

         2013 m. kovo 15 d.Guido Strack pateiktas apeliacinis skundas dėl 2013 m. sausio 15 d. Bendrojo Teismo (ketvirtoji kolegija) priimto sprendimo byloje T-392/07, Guido Strack prieš Europos Komisiją

   (Byla C-127/13 P)
   2013/C 147/24
   Proceso kalba: vokiečių

      Šalys

      Apeliantas: Guido Strack, atstovaujamas advokato H. Tettenborn

      Kita proceso šalis: Europos Komisija

      Apelianto reikalavimai

               1.

               Panaikinti 2013 m. sausio 15 d. Europos Sąjungos Bendrojo Teismo (ketvirtoji kolegija) sprendimą byloje T-392/07, kiek juo nepatenkinti arba nevisiškai patenkinti ieškovo reikalavimai.

               2.

               Priimti sprendimą dėl ieškovo byloje T-392/07 pateiktų reikalavimų.

               3.

               Priteisti iš Komisijos visas bylinėjimosi išlaidas.

               4.

               Nepatenkinus šių reikalavimų, panaikinti ir Europos Sąjungos Bendrojo Teismo pirmininko sprendimą, kuriuo jis bylą T-392/07 paskyrė Bendrojo Teismo ketvirtajai kolegijai.

      Apeliacinio skundo pagrindai ir pagrindiniai argumentai

   Apeliantas savo apeliaciją grindžia devyniais pagrindais:

               1.

               Sprendimą priėmusios teismo kolegijos nekompetentingumu ir su tuo susijusiomis procedūros ir motyvavimo klaidomis bei EŽTK 6 straipsnio 1 dalies, ES Pagrindinių teisių chartijos 47 straipsnio 2 dalies, ES Teisingumo Teismo statuto 50 straipsnio antros pastraipos, Teisingumo Teismo procedūros reglamento 12 straipsnio, 13 straipsnio 1 dalies ir kitų teisės normų pažeidimais dėl vadinamojo naujo paskyrimo kolegijai vykstant procesui.

               2.

               Procedūros klaidomis ir Reglamento Nr. 1049/2001 (1), EŽTK 6 ir 13 straipsnių, ES Pagrindinių teisių chartijos 47 straipsnio, veiksmingos teisinės apsaugos, teisės būti išklausytam teisme ir teisingo teismo proceso principų pažeidimais dėl motyvavimo stokos ir bylos aplinkybių iškraipymo dėl: bylos nenagrinėjimo taikant pagreitintą procedūrą; neleistinų ieškovo nuomonės išreiškimo apribojimų ir neleidimo pateikti prašymą pataisyti protokolą; nepakankamos dokumentų teisminės kontrolės ir atitinkamų ieškovo reikalavimų atmetimo patikrinus visus dokumentus in camera; bylos aplinkybių falsifikavimo, nepakankamos teisminės kontrolės ir įrodymų naštos paskirstymo bei teisingo teismo proceso principų pažeidimų atsižvelgiant į klausimus dėl viso dokumentų kieko ir kartotinių paraiškų pagal Reglamentą Nr. 1049/2001 skaičiaus; per ilgos proceso trukmės ir neteisėto atitinkamų reikalavimų dėl žalos atlyginimo nagrinėjimo.

               3.

               Teisės klaidomis, tikslumo trūkumu ir motyvavimo stoka atsižvelgiant į pirmosios rezoliucinės dalies ir ją pagrindžiančių sprendimo pastraipų formuluotę ir apimtį kartu su bylos aplinkybių falsifikavimu, be kita ko, neįvertinant ieškovo teisinės apsaugos intereso egzistavimo.

               4.

               Bylos aplinkybių falsifikavimu, motyvavimo stoka ir aiškinimo principų pažeidimu atsižvelgiant į ieškovo paraiškos dėl galimybės susipažinti su bylos T-110/04 dokumentais apimtį.

               5.

               Teisės klaida, bylos aplinkybių falsifikavimu ir motyvavimo stoka taikant ir aiškinant Reglamento Nr. 1049/2001 4 straipsnio 1 dalies b punktą ir 4 dalį dėl teisės nuostatų, susijusių su duomenų apsauga.

               6.

               Teisės klaida, bylos aplinkybių falsifikavimu ir motyvavimo stoka taikant ir aiškinant Reglamento Nr. 1049/2001 4 straipsnio 2 dalį.

               7.

               Teisės klaida ir motyvavimo stoka atmetant ieškinyje pateiktą reikalavimą atlyginti žalą, ypač įrodinėjimo ir veiksmingos teisinės apsaugos principų pažeidimu.

               8.

               Veiksmingos teisinės apsaugos pažeidimu atmetant ieškovo reikalavimą sprendimo byloje T-392/07 90 punkte.

               9.

               Teisės klaida ir motyvavimo stoka priimant sprendimą dėl išlaidų.

      (1)  2001 m. gegužės 30 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (EB) Nr. 1049/2001 dėl galimybės visuomenei susipažinti su Europos Parlamento, Tarybos ir Komisijos dokumentais (OL L 145, p. 43; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 1 sk., 3 t., p. 331).


title: Bylos T-178/10, T-263/10 ir T-265/10: 2012 m. birželio 21 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Ispanija prieš Komisiją (Ispanijos valdomos Sanglaudos fondo ir Europos regioninės plėtros fondo (ERPF) veiksmų programos — Tarpinio mokėjimo paraiška — Įrodymų, jog esama rimtų valdymo ir kontrolės sistemų veikimo trūkumų, buvimas — Mokėjimo termino nutraukimo priemonės — Ieškinys dėl panaikinimo — Priimtinumas — Audito strategija — Teisinis saugumas — Teisėti lūkesčiai — Proporcingumas)

text:
               28.7.2012

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 227/17

         2012 m. birželio 21 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Ispanija prieš Komisiją

   (Bylos T-178/10, T-263/10 ir T-265/10) (1)

   (Ispanijos valdomos Sanglaudos fondo ir Europos regioninės plėtros fondo (ERPF) veiksmų programos - Tarpinio mokėjimo paraiška - Įrodymų, jog esama rimtų valdymo ir kontrolės sistemų veikimo trūkumų, buvimas - Mokėjimo termino nutraukimo priemonės - Ieškinys dėl panaikinimo - Priimtinumas - Audito strategija - Teisinis saugumas - Teisėti lūkesčiai - Proporcingumas)
   2012/C 227/25
   Proceso kalba: ispanų

      Šalys

      Ieškovė: Ispanijos Karalystė, atstovaujama N. Díaz Abad

      Atsakovė: Europos Komisija, atstovaujama C. Urraca Caviedes ir B. Conte, o byloje T-178/10 — A. Steiblytės

      Dalykas

   Ieškiniai dėl 2010 m. vasario 12 d. (T-178/10), 2010 m. balandžio 8 d. (T-263/10) ir 2010 m. balandžio 15 d. (T-265/10) Komisijos sprendimų, kuriais Ispanijos valdžios institucijoms pranešama apie tai, kad nutraukiamas mokėjimo terminas pagal tam tikras Ispanijos Karalystės pateiktas tarpinio mokėjimo paraiškas.

      Rezoliucinė dalis

               1.

               Sujungti bylas T-178/10, T-263/10 ir T-265/10, kad būtų bendrai priimtas galutinis sprendimas.

               2.

               Atmesti ieškinius.

               3.

               Priteisti iš Ispanijos Karalystės bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 161, 2010 6 19.


title: Byla C-173/12 P: 2013 m. sausio 17 d. Teisingumo Teismo nutartis byloje Verenigde Douaneagenten BV prieš Europos Komisiją (Apeliacinis skundas — Muitinės kodekso 220 straipsnio 2 dalis — Importo muitų išieškojimas išleidus prekes — Neteisingas faktų išdėstymas — žaliavinio cukranendrių cukraus importas)

text:
               13.4.2013

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 108/10

         2013 m. sausio 17 d. Teisingumo Teismo nutartis byloje Verenigde Douaneagenten BV prieš Europos Komisiją

   (Byla C-173/12 P) (1)

   (Apeliacinis skundas - Muitinės kodekso 220 straipsnio 2 dalis - Importo muitų išieškojimas išleidus prekes - Neteisingas faktų išdėstymas - žaliavinio cukranendrių cukraus importas)
   2013/C 108/20
   Proceso kalba: nyderlandų

      Šalys

      Apeliantė: Verenigde Douaneagenten BV, atstovaujama advocaat S. Moolenaar

      Kita proceso šalis: Europos Komisija, atstovaujama B. Burggraaf ir L. Keppenne

      Dalykas

   Apeliacinis skundas dėl Bendrojo Teismo sprendimo — Apeliacinis skundas dėl 2012 m. vasario 10 d. Bendrojo Teismo (septintoji kolegija) sprendimo Verenigde Douaneagenten prieš Komisiją (T-32/11), kuriuo Bendrasis Teismas iš dalies atmetė prašymą panaikinti 2010 m. spalio 1 d. Komisijos sprendimą C(2010) 6754 galutinis, kuriame konstatuota, pirma, kad paskesnis importo muitų įtraukimas į apskaitą yra pateisinamas ir, antra, kad konkrečiu atveju atsisakymas išreikalauti šiuos muitus nėra pateisinamas (REC 02/09).

      Rezoliucinė dalis

               1.

               Atmesti apeliacinį skundą.

               2.

               Priteisti iš Verenigde Douaneagenten BV bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 184, 2012 6 23.


title: Byla C-38/10: 2010 m. sausio 22 d. pareikštas ieškinys byloje Europos Komisija prieš Portugalijos Respubliką

text:
               27.3.2010

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 80/18

         2010 m. sausio 22 d. pareikštas ieškinys byloje Europos Komisija prieš Portugalijos Respubliką

   (Byla C-38/10)
   2010/C 80/33
   Proceso kalba: portugalų

      Šalys

      Ieškovė: Europos Bendrijų Komisija, atstovaujama R. Lyal ir G. Braga da Cruz

      Atsakovė: Portugalijos Respublika

      Ieškovės reikalavimai

               —

               Pripažinti, kad Portugalijos Respublika neįvykdė įsipareigojimų pagal Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo 49 straipsnį ir EEE sutarties 31 straipsnį priimdama ir palikusi galioti Portugalijos įmonių pelno mokesčio kodekso (CIRC) 76a, 76b ir 76c straipsniuose išdėstytas nuostatas, kuriomis remiantis, jei Portugalijos įmonės buveinė ir faktinė vadovybė perkeliama į kitą valstybę narę arba jei Portugalijoje veiklą nutraukia nuolatinė buveinė, arba Portugalijoje esantis jos turtas perkeliamas į kitą valstybę narę:

                           —

                           į mokesčio apskaičiavimo pagrindą už finansinius metus, kuriais tas įvykis įvyko, įtraukiamos visos negautos pajamos, susijusios su aptariamu turtu, nors negautos pajamos dėl išskirtinai nacionalinių sandorių į mokesčio apskaičiavimo pagrindą neįtraukiamos,

                           —

                           bendrovės, kuri už Portugalijos ribų perkelia savo buveinę ir faktinę vadovybę, partneriai apmokestinami mokesčiu, kurį sudaro skirtumas tarp bendrovės grynojo turto vertės (apskaičiuojama pagal perkėlimo dieną esančią rinkos kainą) ir jų akcijų įsigijimo kainos.

               —

               Priteisti iš Portugalijos Respublikos bylinėjimosi išlaidas.

      Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

   Komisija mano, kad minėti įmonių pelno mokesčio kodekso straipsniai gali būti kliūtis steigimosi laisvei, kuri įtvirtinta SESV 49 straipsnyje.
   Pagal minėtus Portugalijos teisės aktus negautos pajamos apmokestinamos tik tuo atveju, kai bendrovė perkelia savo buveinę ir faktinę vadovybę už Portugalijos teritorijos ribų, arba jei ji perkelia atskirus turto elementus į kitoje valstybėje narėje esančią nuolatinę buveinę, nors panašus buveinės perkėlimas Portugalijos teritorijoje arba buveinės turto perkėlimas į filialą toje pačioje valstybėje narėje nesukelia jokių tiesioginių mokestinių pasekmių.
   Komisija neginčija valstybių narių mokestinių teisių, susijusių asmens gautomis pajamomis, kai tas asmuo, kaip reziduojantis mokesčių mokėtojas, apmokestinamas už gautas pajamas. Tačiau Komisija mano, kad pagal Portugalijos teisės aktus ta pati taisyklė turi būti taikoma ir kad faktai, dėl kurių atsiranda mokestinės pareigos, turi būti tie patys (t. y. turto realizavimas ar bet koks faktas, dėl kurio reikia perskaičiuoti amortizaciją) neatsižvelgiant į tai, ar buveinė, faktinė vadovybė ar turto elementai perkeliami už Portugalijos teritorijos ribų, ar lieka joje.
   Komisija mano, kad bendrovė privalo turėti teisę perkelti buveinę ar atskiras turto dalis į kitą valstybę narę netaikydama pernelyg sudėtingų ir brangių procedūrų; pasak Komisijos, niekaip negalima pagrįsti tiesioginio mokesčio taikymo už negautas pajamas, jei Portugalijos bendrovės buveinė ar faktinė vadovybė perkeliama į kitą valstybę narę arba jei nuolatinės buveinė veikla nutraukiama Portugalijos teritorijoje, arba jos turtas Portugalijoje perkeliamas į kitą valstybę narę, jei toks apmokestinimas netaikomas panašiais atvejais nacionaliniu lygmeniu.
   Turi būti užtikrinta būtinybė užtikrinti specialią tam tikrų interesų, t. y., kreditorių, smulkiųjų akcininkų ir mokesčių administracijos, apsaugą, tačiau būtina laikytis proporcingumo principo remiantis Teisingumo Teismo išaiškinimu.
   Tokiomis aplinkybėmis Portugalijos Respublika galėtų, pavyzdžiui, nustatyti negautų pajamų dydį, kuriam ji taikytų savo mokestinę kompetenciją, nes tokiu atveju nereiktų iš karto sumokėti mokesčio ir nebūtų taikomos kitos su atidėtu jo mokėjimu susijusios sąlygos.
   Teisėto tikslo užtikrinti veiksmingą mokestinę kontrolę ir kovoti su mokesčių vengimu taip pat galima pasiekti pasinaudojant mažiau ribojančiais metodais, t. y. 1977 m. gruodžio 19 d. Tarybos direktyvoje 77/799/EEB dėl valstybių narių kompetentingų institucijų tarpusavio pagalbos tiesioginio apmokestinimo srityje (1) arba 2008 m. gegužės 26 d. Tarybos direktyvoje 2008/55/EB dėl tarpusavio pagalbos vykdant reikalavimus, susijusius su tam tikromis rinkliavomis, muitais, mokesčiais ir kitomis priemonėmis (2) nustatytais mechanizmais.
   Komisija mano, kad Portugalijos teisės aktais siekiama daugiau nei reikia siekiamiems tikslams įgyvendinti, t. y. užtikrinti mokestinės sistemos veiksmingumą. Todėl Komisija mano, kad pagal Portugalijos teisės aktus turi būti taikomos tos pačios taisyklės neatsižvelgiant į tai, ar buveinė, faktinė vadovybė ar turto dalys perkeliami už Portugalijos teritorijos ribų, ar lieka joje: mokestis turi būti renkamas tik tuo atveju, kai padidėja turto vertė.

      (1)  OL L 336, p. 15; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 9 sk., 1 t., p. 63.

      (2)  OL L 150, p. 28.


title: Byla C-223/12 P: 2012 m. gegužės 14 d. Austrijos Respublikos pateiktas apeliacinis skundas dėl 2012 m. vasario 28 d. Bendrojo Teismo (šeštoji kolegija) priimto sprendimo sujungtose bylose T-268/08 ir T-281/08 Land Burgenland ir Austrijos Respublika prieš Europos Komisiją

text:
               30.6.2012

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 194/17

         2012 m. gegužės 14 d. Austrijos Respublikos pateiktas apeliacinis skundas dėl 2012 m. vasario 28 d. Bendrojo Teismo (šeštoji kolegija) priimto sprendimo sujungtose bylose T-268/08 ir T-281/08 Land Burgenland ir Austrijos Respublika prieš Europos Komisiją

   (Byla C-223/12 P)
   2012/C 194/26
   Proceso kalba: vokiečių

      Šalys

      Apeliantė: Austrijos Respublika, atstovaujama C. Pesendorfer

      Kitos proceso šalys: Europos Komisija, Land Burgenland

      Apeliantės reikalavimai

   Apeliantė Teisingumo Teismo prašo:

               —

               panaikinti 2012 m. vasario 28 d. Bendrojo Teismo sprendimą sujungtose bylose T-268/08 ir T-281/08;

               —

               priimti galutinį sprendimą ir panaikinti 2008 m. balandžio 30 d. Komisijos sprendimą 2008/719/EB dėl valstybės pagalbos C 56/06 (ex NN 77/06), kurią Austrija suteikė Bank Burgenland privatizavimui (OL L 239, p. 32), bei nurodyti Europos Komisijai padengti bylinėjimosi išlaidas, patirtas Bendrajame Teisme ir Teisingumo Teisme;

               —

               jeigu nebūtų patenkintas antrasis prašymas, subsidiariai grąžinti bylą Bendrajam Teismui, kad jis ją išnagrinėtų atsižvelgdamas į Teisingumo Teismo sprendime padarytus teisinius vertinimus, ir atidėti bylinėjimosi išlaidų klausimo nagrinėjimą.

      Apeliacinio skundo pagrindai ir pagrindiniai argumentai

   Savo apeliaciniu skundu apeliantė ginčija 2012 m. vasario 28 d. Bendrojo Teismo (šeštoji kolegija) sprendimą sujungtose bylose T-268/08 ir T-281/08, kuriuo Bendrasis Teismas atmetė apeliantės skundą dėl 2008 m. balandžio 30 d. Komisijos sprendimo 2008/719/EB dėl valstybės pagalbos C 56/06 (ex NN 77/06), kurią Austrija suteikė Bank Burgenland privatizavimui.
   Apeliantė nurodo du apeliacinius pagrindus:
   1.   SESV 107 straipsnio 1 dalies pažeidimas tiek, kiek buvo nustatyta, kad Komisija vertindama pasiūlymus nepadarė teisės klaidos, kai neatsižvelgė į Land Burgenland kylantį pavojų dėl Ausfallhaftung (valstybės garantija)

   Bendrasis Teismas klaidingai remiasi teismo praktika, kuri šioje byloje netaikytina, arba, jei, bent iš principo, taikytina, neatitinka Bendrojo Teismo svarstymų.
   Be to, Bendrasis Teismas neatsižvelgė į kitą teismo praktiką, kuri neatitinka jo svarstymų.
   Galiausiai Bendrasis Teismas suklydo manydamas, kad galima neatsižvelgti į kylantį pavojų dėl Ausfallhaftung, nors Ausfallhaftung sudaro esamą ir teisėtą pagalbą.
   2.   SESV 107 straipsnio 1 dalies pažeidimas tiek, kiek buvo nustatyta, kad Komisija nepadarė teisės klaidos konstatuodama, jog nei procedūros Finanzmarktaufsichtsbehörde (Austrijos finansų rinkų priežiūros institucija, toliau — FMA) baigtis, nei trukmė nepateisino Bank Burgenland pardavimo Grazer Wechselseitige Versicherung.

   Bendrasis Teismas nusprendė, kad Komisijos išvada, kad nebuvo požymių, jog FMA draus konsorciumui įsigyti, yra teisinga, tačiau suklydo darydamas prielaidą, jog apeliantės pateikta informacija nebuvo svarbi FMA jai vykdant leidimų išdavimo procedūrą ir į ją FMA neatsižvelgė.
   Bendrasis Teismas taip pat neatsižvelgė į apeliantės pateiktus konkrečius įrodymus, kai jis konstatavo, jog nebuvo požymių, jog FMA procedūros trukmė labai sumažino galimybes privatizuoti Bank Burgenland.
   Galiausiai Bendrasis Teismas pritaikė klaidingą vertinimo ir peržiūros kriterijų.


title: Byla T-293/07 P 2008 m. gruodžio 18 d. Pirmosios instancijos teismo sprendimas byloje Lofaro prieš Komisiją (Apeliacinis skundas — Viešoji tarnyba — Laikinieji tarnautojai — Skundo pateikimo terminas — Skundo pateikimo data — Priėmimas administracijoje — Teisinio saugumo principas)

text:
               21.2.2009

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 44/46

         2008 m. gruodžio 18 d. Pirmosios instancijos teismo sprendimas byloje Lofaro prieš Komisiją

   (Byla T-293/07 P) (1)

   (Apeliacinis skundas - Viešoji tarnyba - Laikinieji tarnautojai - Skundo pateikimo terminas - Skundo pateikimo data - Priėmimas administracijoje - Teisinio saugumo principas)
   (2009/C 44/79)
   Proceso kalba: prancūzų
   Šalys

      Ieškovas: Alessandro Lofaro (Briuselis, Belgija), atstovaujamas advokato J.-L. Laffineur

      Kita proceso šalis: Europos Bendrijų Komisija, atstovaujama J. Currall ir K. Herrmann
   Dalykas
   Apeliacinis skundas dėl 2007 m. gegužės 24 d. Europos Sąjungos Tarnautojų teismo (trečioji kolegija) nutarties Lofaro prieš Komisiją (bylose F-27/06 ir F-75/06, dar nepaskelbta Rinkinyje) panaikinimo.
   Sprendimo rezoliucinė dalis

               1.

               Atmesti apeliacinį skundą.

               2.

               Alessandro Lofaro padengia savo ir Komisijos šioje instancijoje patirtas bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 223, 2007 9 22.


title: Byla C-531/12 P: 2012 m. lapkričio 23 d. Commune de Millau ir Société d'économie mixte d'équipement de l'Aveyron (SEMEA) pateiktas apeliacinis skundas dėl 2012 m. rugsėjo 19 d. Bendrojo Teismo (trečioji kolegija) priimto sprendimo sujungtose bylose T-168/10 ir T-572/10 Europos Komisija prieš SEMEA ir Commune de Millau

text:
               2.2.2013

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 32/6

         2012 m. lapkričio 23 d.Commune de Millau ir Société d'économie mixte d'équipement de l'Aveyron (SEMEA) pateiktas apeliacinis skundas dėl 2012 m. rugsėjo 19 d. Bendrojo Teismo (trečioji kolegija) priimto sprendimo sujungtose bylose T-168/10 ir T-572/10 Europos Komisija prieš SEMEA ir Commune de Millau

   (Byla C-531/12 P)
   2013/C 32/08
   Proceso kalba: prancūzų

      Šalys

      Apeliantės: Commune de Millau ir Société d'économie mixte d'équipement de l'Aveyron (SEMEA), atstovaujamos advokato F. Bleykasten

      Kita proceso šalis: Europos Komisija

      Apeliančių reikalavimai

               —

               Panaikinti 2012 m. rugsėjo 19 d. Europos Sąjungos Bendrojo Teismo sprendimą,

         Naujame sprendime:

               —

               pripažinti, kad Bendrasis Teismas neturi jurisdikcijos nagrinėti ieškinio, kurį byloje T-572/10 Komisija pareiškė Mijo komunai,

               —

               nurodyti Komisijai kreiptis į kompetentingus Prancūzijos teismus,

               —

               pripažinti, kad ieškinys, kurį byloje T-168/10 Komisija pareiškė SEMEA, yra nepriimtinas.

         Kiek tai susiję su bylos esme:

               —

               konstatuoti, kad pagal Prancūzijos teisę suėjo pareigos, kuria grindžiamas Komisijos reikalavimas, senaties terminas,

               —

               atmesti Mijo komunai ir SEMEA pareikštus Komisijos reikalavimus.

         Nepatenkinus šių reikalavimų:

               —

               pripažinti, kad Komisija pažeidė teisinio saugumo ir gero administravimo principus,

               —

               pripažinti, kad tai Mijo komunos ir SEMEA atžvilgiu lėmė Sąjungos deliktinės atsakomybės atsiradimą,

               —

               nurodyti Komisijai sumokėti Mijo komunai ir SEMEA pagrindinę 41 012 eurų sumą ir pagal Prancūzijos teisę apskaičiuotas palūkanas bei papildomas sumas, susidariusias iki sprendimo, kuris bus priimtas, paskelbimo dienos.

         Bet kuriuo atveju:

               —

               pripažinti ir nuspręsti, kad bylinėjimosi išlaidas turi padengti Komisija.

      Apeliacinio skundo pagrindai ir pagrindiniai argumentai

   Apeliantės pateikia keturis prieš Bendrojo Teismo sprendimą nukreipto apeliacinio skundo pagrindus.
   Pirma, Mijo komuna teigia, kad Bendrasis Teismas neturi jurisdikcijos nagrinėti šiai komunai pareikšto ieškinio. Apeliantės teigimu, arbitražinės išlygos nustatymas pasinaudojant sąlyga trečiojo asmens naudai negalimas, kai kalbama apie pagal Prancūzijos viešąją teisę įsteigtą juridinį asmenį. Apeliantės nuomone, nėra susitarimo, kuriuo remdamasi Mijo komuna galėtų numatyti arbitražinę išlygą Komisijos naudai.
   Antra, SEMEA teigia, kad perleidusi savo turtą akcininkui, kuris yra vis dar likvidus pagal viešąją teisę įsteigtas juridinis asmuo (Mijo komuna), nors pati bankrutavo, ji tinkamai pasinaudojo turimomis socialinio pobūdžio teisėmis ir tinkamai įvykdė jai tenkančias socialinio pobūdžio pareigas.
   Trečia, apeliantės nurodo, kad Bendrasis Teismas padarė teisės klaidą, nes nepritaikė senatį reglamentuojančios teisės nuostatos. Iš tiesų ginčijama skola atsirado dėl SEMEA ir Komisijos tarpusavio komercinės veiklos. Nepaisant tarp SEMEA ir Komisijos sudarytos sutarties administracinio pobūdžio, šiuo atveju taikytina su senaties terminu susijusi taisyklė, apeliančių teigimu, įtvirtinta Prancūzijos prekybos kodekso 189 bis straipsnyje (dabar 110-4 straipsnis). Taigi apeliantės mano, kad baigėsi Komisijai grąžintinos skolos išieškojimo senaties terminas.
   Ketvirta, apeliantės nurodo, kad Bendrasis Teismas nepripažino Komisijos atsakomybės, nors per 12 metų ji nesiėmė veiksmų, kad išieškotų jai grąžintiną skolą, taigi Komisija padarė klaidą ir pažeidė Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijos 41 straipsnio 3 dalį. Palūkanų, kurių reikalauja Komisija, dydis taip pat susijęs su tuo, kad ji nesiėmė veiksmų, kad išieškotų jai grąžintiną skolą, taigi iš tiesų tarp nurodytos žalos ir Komisijos elgesio yra priežastinis ryšys. Galiausiai apeliantės teigia, kad žala susijusi su jų galimybės tinkamu laiku imtis priemonių, kad įvykdytų Komisijos reikalavimą, nebuvimu.


title: Byla C-371/10: 2011 m. lapkričio 29 d. Teisingumo Teismo (didžioji kolegija) sprendimas byloje ( Gerechtshof te Amsterdam (Nyderlandai) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) National Grid Indus BV prieš Inspecteur van de Belastingdienst Rijnmond/kantoor Rotterdam (Bendrovės faktinės administracijos buveinės perkėlimas į kitą nei bendrovės įsteigimo valstybę narę — Įsisteigimo laisvė — SESV 49 straipsnis — Bendrovės, kuri perkelia buveinę iš vienos valstybės narės į kitą, turto dalių latentinio vertės padidėjimo apmokestinimas — Mokesčio sumos nustatymas buveinės perkėlimo momentu — Mokesčio sumokėjimas nedelsiant — Proporcingumas)

text:
               4.2.2012

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 32/9

         2011 m. lapkričio 29 d. Teisingumo Teismo (didžioji kolegija) sprendimas byloje (Gerechtshof te Amsterdam (Nyderlandai) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) National Grid Indus BV prieš Inspecteur van de Belastingdienst Rijnmond/kantoor Rotterdam

   (Byla C-371/10) (1)

   (Bendrovės faktinės administracijos buveinės perkėlimas į kitą nei bendrovės įsteigimo valstybę narę - Įsisteigimo laisvė - SESV 49 straipsnis - Bendrovės, kuri perkelia buveinę iš vienos valstybės narės į kitą, turto dalių latentinio vertės padidėjimo apmokestinimas - Mokesčio sumos nustatymas buveinės perkėlimo momentu - Mokesčio sumokėjimas nedelsiant - Proporcingumas)
   2012/C 32/14
   Proceso kalba: olandų

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Gerechtshof te Amsterdam

      Šalys pagrindinėje byloje

      Ieškovė: National Grid Indus BV

      Atsakovas: Inspecteur van de Belastingdienst Rijnmond/kantoor Rotterdam

      Dalykas

   Prašymas priimti prejudicinį sprendimą — Gerechtshof te Amsterdam — EB 43 straipsnio (dabar SESV 49 straipsnis) išaiškinimas — Nacionalinės mokesčių teisės nuostatos, kuriose numatytas mokestis bendrovėms, kurios savo buveines arba turtą perkelia į kitą valstybę, mokėtinas perkėlimo momentu.

      Rezoliucinė dalis

               1.

               Pagal valstybės narės teisę įsteigta bendrovė, kuri perkelia savo faktinę administracijos buveinę į kitą valstybę narę ir kurios, kaip pagal pirmosios valstybės narės teisę įsteigtos bendrovės, statusui šis buveinės perkėlimas neturi įtakos, gali remtis SESV 49 straipsniu, siekdama ginčyti jai pirmosios valstybės narės dėl šio buveinės perkėlimo nustatyto apmokestinimo teisėtumą.

               2.

               SESV 49 straipsnį reikia aiškinti taip, kad:

                           —

                           jis nedraudžia valstybės narės teisės aktų, pagal kuriuos mokesčio už bendrovės turto latentinį vertės padidėjimą suma nustatoma galutinai — neatsižvelgiant į turto vertės sumažėjimą ar padidėjimą, kurie gali atsirasti vėliau — tuomet, kai bendrovė dėl savo faktinės administracijos buveinės perkėlimo į kitą valstybę narę nustoja gauti apmokestinamojo pelno pirmojoje valstybėje narėje; šiuo atžvilgiu neturi reikšmės tai, kad apmokestintas latentinis turto vertės padidėjimas, susijęs su pelnu dėl valiutos kurso, negali būti parodytas priimančiojoje valstybėje narėje, atsižvelgiant į jos galiojančią mokesčių sistemą,

                           —

                           jis draudžia valstybės narės teisės aktus, kuriais reikalaujama mokestį už bendrovės, perkeliančios savo faktinę administracijos buveinę į kitą valstybę narę, turto dalių latentinį vertės padidėjimą sumokėti nedelsiant šio perkėlimo momentu.

      (1)  OL C 328, 2010 12 4.


title: Byla F-123/07 2008 m. sausio 23 d. Tarnautojų teismo (pirmoji kolegija) nutartis De Fays prieš Komisiją

text:
               8.3.2008

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 64/71

         2008 m. sausio 23 d. Tarnautojų teismo (pirmoji kolegija) nutartis De Fays prieš Komisiją

   (Byla F-123/07)
   (2008/C 64/119)

      Proceso kalba: prancūzų

   Draugiškai išsprendus ginčą Pirmosios kolegijos pirmininkas nutartimi nurodė išbraukti bylą iš registro.


title: Byla T-479/14: 2017 m. vasario 1 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Kendrion/Europos Sąjunga (Deliktinė atsakomybė — Ieškinio tikslumas — Priimtinumas — Pagrindinių teisių chartijos 47 straipsnis — Protingas bylos išnagrinėjimo terminas — Turtinė žala — Palūkanos nuo nesumokėtos baudos sumos — Su banko garantija susijusios išlaidos — Neturtinė žala — Priežastinis ryšys)

text:
               13.3.2017

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 78/18

         2017 m. vasario 1 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Kendrion/Europos Sąjunga

   (Byla T-479/14) (1)

   ((Deliktinė atsakomybė - Ieškinio tikslumas - Priimtinumas - Pagrindinių teisių chartijos 47 straipsnis - Protingas bylos išnagrinėjimo terminas - Turtinė žala - Palūkanos nuo nesumokėtos baudos sumos - Su banko garantija susijusios išlaidos - Neturtinė žala - Priežastinis ryšys))
   (2017/C 078/24)
   Proceso kalba: nyderlandų

      Šalys

      Ieškovė: Kendrion NV (Zeistas, Nyderlandai), iš pradžių atstovaujama advokatų P. Glazener ir T. Ottervanger, vėliau – advokato T. Ottervanger

      Atsakovė: Europos Sąjunga, , atstovaujama Europos Sąjungos Teisingumo Teismo, iš pradžių atstovaujamo A. Placco, vėliau – J. Inghelram ir E. Beysen

      Atsakovės pusėje į bylą įstojusi šalis: Europos Komisija, atstovaujama T. Christoforou, S. Noë ir P. Van Nuffel

      Dalykas

   SESV 268 straipsniu grindžiamas prašymas atlyginti žalą, kurią ieškovė tariamai patyrė dėl proceso Bendrajame Teisme trukmės nagrinėjant bylą, kurioje priimtas 2011 m. lapkričio 16 d. Sprendimas Kendrion/Komisija (T-54/06, nepaskelbtas Rink., EU:T:2011:667).

      Rezoliucinė dalis

               1.

               Priteisti iš Europos Sąjungos, atstovaujamos Europos Sąjungos Teisingumo Teismo, sumokėti Kendrion NV 588 769,18 EUR dydžio turtinės žalos, kurią ši bendrovė patyrė dėl protingo bylos išnagrinėjimo termino pažeidimo byloje, kurioje priimtas 2011 m. lapkričio 16 d. Sprendimas Kendrion/Komisija (T-54/06, nepaskelbtas Rink., EU:T:2011:667), atlyginimą.

               2.

               Priteisti iš Sąjungos, atstovaujamos Europos Sąjungos Teisingumo Teismo, sumokėti Kendrion 6 000 EUR neturtinės žalos, kurią ši bendrovė patyrė dėl protingo bylos išnagrinėjimo termino pažeidimo byloje T-54/06, atlyginimą.

               3.

               Prie 1 ir 2 punktuose nurodytų sumų pridedamos palūkanos už praleistą terminą, skaičiuojamos nuo šio sprendimo paskelbimo dienos iki visiško jų sumokėjimo, taikant palūkanų normą, kurią Europos Centrinis Bankas (ECB) taiko savo pagrindinėms perfinansavimo operacijoms, padidintą trimis su puse procentinio punkto.

               4.

               Atmesti likusią ieškinio dalį.

               5.

               Sąjunga, atstovaujama Europos Sąjungos Teisingumo Teismo, be savo bylinėjimosi išlaidų, padengia bylinėjimosi išlaidas, kurias patyrė Kendrion ir kurios susijusios su nepriimtinumu grindžiamu prieštaravimu, dėl kurio priimta 2015 m. sausio 6 d. Nutartis Kendrion/Europos Sąjunga (T-479/14, nepaskelbta Rink., EU:T:2015:2).

               6.

               Kendrion ir Sąjunga, atstovaujama Europos Sąjungos Teisingumo Teismo, padengia savo bylinėjimosi išlaidas, susijusias su ieškiniu, dėl kurio priimtas šis sprendimas.

               7.

               Europos Komisija padengia savo bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 253, 2014 8 4.


title: Byla C-304/10: 2011 m. sausio 18 d. Teisingumo Teismo pirmininko nutartis byloje Europos Komisija prieš Lenkijos Respubliką

text:
               16.4.2011

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 120/10

         2011 m. sausio 18 d. Teisingumo Teismo pirmininko nutartis byloje Europos Komisija prieš Lenkijos Respubliką

   (Byla C-304/10) (1)

   2011/C 120/24
   Proceso kalba: lenkų
   Teisingumo Teismo pirmininkas nutartimi nurodė išbraukti bylą iš registro.

      (1)  OL C 246, 2010 9 11.


title: Byla T-654/16: 2016 m. rugsėjo 13 d. pareikštas ieškinys byloje Foshan Lihua Ceramic/Komisija

text:
               21.11.2016

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 428/19

         2016 m. rugsėjo 13 d. pareikštas ieškinys byloje Foshan Lihua Ceramic/Komisija

   (Byla T-654/16)
   (2016/C 428/21)
   Proceso kalba: anglų

      Šalys

      Ieškovė: Foshan Lihua Ceramic Co. Ltd (Fošanas, Kinija), atstovaujama advokatų B. Spinoit ir D. Philippe

      Atsakovė: Europos Komisija

      Reikalavimai

   Ieškovė Bendrojo Teismo prašo:

               —

               panaikinti 2016 m. liepos 11 d. Komisijos įgyvendinimo sprendimą C(2016) 2136, kuriuo atmestas prašymas atlikti dalinę tarpinę peržiūrą tik dėl dempingo aspektų atsižvelgiant į galutines antidempingo priemones, nustatytas Tarybos įgyvendinimo reglamentu (ES) Nr. 917/2011 importuojamoms Kinijos Liaudies Respublikos kilmės keraminėms plytelėms,

               —

               priteisti iš Komisijos ieškovės bylinėjimosi išlaidas.

      Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

   Grįsdama ieškinį ieškovė nurodo vienintelį ieškinio pagrindą, grindžiamą tuo, kad atsakovė pažeidė 2009 m. lapkričio 30 d. Tarybos reglamento (EB) Nr. 1225/2009 dėl apsaugos nuo importo dempingo kaina iš Europos bendrijos narėmis nesančių valstybių (1) 17 straipsnio 3 dalį, siejamą su 11 straipsnio 3 ir 5 dalimis.

      (1)  OL L 343, 2009, p. 51.


title: Byla C-62/14: 2015 m. birželio 16 d. Teisingumo Teismo (didžioji kolegija) sprendimas byloje (Bundesverfassungsgericht (Vokietija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Peter Gauweiler ir kt./Deutscher Bundestag (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą — Ekonominė ir pinigų politika — Europos Centrinio Banko (ECB) valdančiosios tarybos sprendimai dėl tam tikrų Eurosistemos piniginių sandorių antrinėse vyriausybės vertybinių popierių rinkose techninių kriterijų — SESV 119 ir 127 straipsniai — ECB ir Europos centrinių bankų sistemos įgaliojimai — Pinigų politikos perdavimo mechanizmas — Kainų stabilumo palaikymas — Proporcingumas — SESV 123 straipsnis — Euro zonos valstybių narių piniginio finansavimo draudimas)

text:
               24.8.2015

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 279/12

         2015 m. birželio 16 d. Teisingumo Teismo (didžioji kolegija) sprendimas byloje (Bundesverfassungsgericht (Vokietija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Peter Gauweiler ir kt./Deutscher Bundestag

   (Byla C-62/14) (1)

   ((Prašymas priimti prejudicinį sprendimą - Ekonominė ir pinigų politika - Europos Centrinio Banko (ECB) valdančiosios tarybos sprendimai dėl tam tikrų Eurosistemos piniginių sandorių antrinėse vyriausybės vertybinių popierių rinkose techninių kriterijų - SESV 119 ir 127 straipsniai - ECB ir Europos centrinių bankų sistemos įgaliojimai - Pinigų politikos perdavimo mechanizmas - Kainų stabilumo palaikymas - Proporcingumas - SESV 123 straipsnis - Euro zonos valstybių narių piniginio finansavimo draudimas))
   (2015/C 279/14)
   Proceso kalba: vokiečių

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Bundesverfassungsgericht

      Šalys pagrindinėje byloje

      Ieškovai: Peter Gauweiler, Bruno Bandulet, Wilhelm Hankel, Wilhelm Nölling, Karl Albrecht Schachtschneider, Joachim Starbatty, Roman Huber ir kt., Johann Heinrich von Stein ir kt., Fraktion DIE LINKE im Deutschen Bundestag

      Atsakovas: Deutscher Bundestag

      Dalyvaujant: Bundesregierung

      Rezoliucinė dalis

   SESV 119 straipsnį, 123 straipsnio 1 dalį ir 27 straipsnio 1 ir 2 dalis bei Protokolo Nr. 4 dėl Europos centrinių bankų sistemos ir Europos Centrinio Banko statuto 17–24 straipsnius reikia aiškinti taip, kad jais leidžiama Europos centrinių bankų sistemai (ECBS) priimti tokią vyriausybės obligacijų pirkimo antrinėse rinkose programą, kaip paskelbta pranešime spaudai, kuris nurodytas 2012 m. rugsėjo 5 ir 6 d. Europos Centrinio Banko (ECB) valdančiosios tarybos 340-tojo posėdžio protokole.

      (1)  OL C 129, 2014 4 28.


title: Byla C-146/08 P: 2009 m. kovo 26 d. Teisingumo Teismo nutartis byloje Efkon AG prieš Europos Parlamentą, Europos Sąjungos Tarybą, Europos Bendrijų Komisiją (Apeliacinis skundas — Direktyva 2004/52/EB — Elektroninių kelių mokesčio surinkimo sistemų tarpusavio sąveika Bendrijoje — Akivaizdžiai nepriimtinas arba nepagrįstas apeliacinis skundas)

text:
               29.8.2009

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 205/14

         2009 m. kovo 26 d. Teisingumo Teismo nutartis byloje Efkon AG prieš Europos Parlamentą, Europos Sąjungos Tarybą, Europos Bendrijų Komisiją

   (Byla C-146/08 P) (1)

   (Apeliacinis skundas - Direktyva 2004/52/EB - Elektroninių kelių mokesčio surinkimo sistemų tarpusavio sąveika Bendrijoje - Akivaizdžiai nepriimtinas arba nepagrįstas apeliacinis skundas)
   2009/C 205/25
   Proceso kalba: vokiečių

      Šalys

      Apeliantė: Efkon AG, atstovaujama advokato M. Novak,

      Kitos proceso šalys: Europos Parlamentas, atstovaujamas U. Rösslein ir A. Neergaard, Europos Sąjungos Taryba, atstovaujama M. Bauer ir E. Karlsson, Europos Bendrijų Komisija, atstovaujama N. Yerrell ir G. Braun

      Dalykas

   Apeliacinis skundas dėl 2008 m. sausio 22 d. Pirmosios instancijos teismo (penktoji kolegija) nutarties byloje Efkon prieš Parlamentą ir Tarybą, T-298/04, kuria Pirmosios instancijos teismas kaip nepriimtiną atmetė ieškinį dėl 2004 m. balandžio 29 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2004/52/EB dėl elektroninių kelių mokesčio surinkimo sistemų tarpusavio sąveikos Bendrijoje OL L 166, p. 124; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 13 s., 34 t. p. 856) panaikinimo — Reikalavimas būti konkrečiai susijusiam su ginčijamu aktu — Teisė būti išklausytam teisme — Proceso Pirmosios instancijos teisme trukmė

      Rezoliucinė dalis

               1.

               Atmesti apeliacinį skundą.

               2.

               Efkon AG padengia bylinėjimosi išlaidas

      (1)  OL C 171, 2008 7 5.


title: Byla C-104/10: 2010 m. vasario 24 d. High Court of Ireland pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Patrick Kelly prieš National University of Ireland

text:
               22.5.2010

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 134/19

         2010 m. vasario 24 d.High Court of Ireland pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Patrick Kelly prieš National University of Ireland

   (Byla C-104/10)
   2010/C 134/29
   Proceso kalba: anglų

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      High Court of Ireland

      Šalys pagrindinėje byloje

      Ieškovė: Patrick Kelly

      Atsakovė: National University of Ireland

      Prejudiciniai klausimai

               1.

               Ar Tarybos direktyvos 97/80/EB (1) 4 straipsnio 1 dalis suteikia teisę pareiškėjui, pateikusiam paraišką dėl profesinio mokymo ir manančiam, kad jo paraiška dėl profesinio mokymo buvo atmesta todėl, kad jo atžvilgiu nebuvo taikytas vienodo požiūrio principas, susipažinti su informacija apie kitų paraiškas dėl nagrinėjamų kursų pateikusių pareiškėjų, ypač tų, kurių paraiškos nebuvo atmestos, atitinkamą kvalifikaciją taip, kad ieškovas galėtų „nurodyti teismui ar kitai kompetentingai institucijai aplinkybes, kuriomis remiantis galima daryti prielaidą dėl tiesioginės ar netiesioginės diskriminacijos“?

               2.

               Ar Tarybos direktyvos 76/207/EB (2) 4 straipsnis suteikia teisę pareiškėjui, pateikusiam paraišką dėl profesinio mokymo ir manančiam, kad jo paraiška dėl profesinio mokymo buvo atmesta „remiantis tais pačiais kriterijais“ ir jis buvo diskriminuojamas „dėl lyties“ vertinant paraišką dėl profesinio mokymo, susipažinti su kursus organizuojančios institucijos turima informacija apie kitų paraiškas dėl nagrinėjamų kursų pateikusių pareiškėjų, ypač tų, kurių paraiškos nebuvo atmestos, atitinkamą kvalifikaciją?

               3.

               Ar Tarybos direktyvos 2002/73/EB (3) 3 straipsnis, draudžiantis „tiesioginę ar netiesioginę diskriminaciją dėl lyties“ dėl „priėjimo“ prie profesinio mokymo, suteikia teisę pareiškėjui, pateikusiam paraišką dėl profesinio mokymo ir manančiam, kad jis buvo diskriminuojamas „dėl lyties“ vertinant paraišką dėl profesinio mokymo, susipažinti su kursus organizuojančios institucijos turima informacija apie kitų paraiškas dėl nagrinėjamų kursų pateikusių pareiškėjų, ypač tų, kurių paraiškos nebuvo atmestos, atitinkamą kvalifikaciją?

               4.

               Ar pareigos pagal SESV 267 straipsnio 3 dalį pobūdis skiriasi valstybėje narėje, kurioje galioja rungtyniškumo principu grindžiamas teismo procesas, (priešingas inkviziciniam teismo procesui), ir, jei taip, kokia apimtimi?

               5.

               Ar teisei į informaciją pagal minėtas direktyvas gali turėti įtakos konfidencialumą reglamentuojančios nacionalinės ar Europos teisės aktų nuostatos?

      (1)  1997 m. gruodžio 15 d. Tarybos direktyva 97/80/EB dėl įrodinėjimo pareigos diskriminacijos dėl lyties bylose (OL L 14, p. 6; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 5 sk., 4 t., p. 264).

      (2)  1976 m. vasario 9 d. Tarybos Direktyva dėl vienodo požiūrio į vyrus ir moteris principo taikymo įsidarbinimo, profesinio mokymo, pareigų paaukštinimo ir darbo sąlygų atžvilgiu (OL L 39, p. 40; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 5 sk., 1 t., p. 187).

      (3)  2002 m. rugsėjo 23 d. Europos Parlamento Ir Tarybos Direktyva 2002/73/EB iš dalies keičianti Tarybos direktyvą 76/207/EEB dėl vienodo požiūrio į vyrus ir moteris principo taikymo įsidarbinimo, profesinio mokymo, pareigų paaukštinimo ir darbo sąlygų atžvilgiu (Tekstas svarbus EEE) (OL L 269, p. 15; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 5 sk., 4 t., p. 255).


title: Byla F-47/11: 2011 m. balandžio 15 d. pareikštas ieškinys byloje ZZ prieš Komisiją

text:
               27.8.2011

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 252/56

         2011 m. balandžio 15 d. pareikštas ieškinys byloje ZZ prieš Komisiją

   (Byla F-47/11)
   2011/C 252/123
   Proceso kalba: vokiečių

      Šalys

      Ieškovė: ZZ, atstovaujama advokato W. Bode

      Atsakovė: Europos Komisija

      Ginčo dalykas bei aprašymas

   Sprendimo pašalinti ieškovę iš atviro konkurso EPSO AST/100/09 panaikinimas ir prašymas leisti susipažinti su atrankos procedūros duomenimis.

      Ieškovės reikalavimai

   Ieškovė prašo:

               —

               Įpareigoti atsakovę suteikti ieškovei visą informaciją apie iki šiol vykstančią atrankos procedūrą ir atskirus egzaminus, įskaitant jų vertinimo procesą, visų pirma, bet ne tik

                           —

                           užtikrinant galimybę susipažinti su visais dokumentais, kuriuos, susijusius su ieškovės dalyvavimu atrankos procedūroje, turi atsakovė, įskaitant dokumentus, susijusius su ieškovės egzaminų įvertinimu;

                           —

                           teikiant pilną informaciją apie tai, kaip sudaryti 12 balų, kuriuos ieškovė gavo už praktinį egzaminą a);

                           —

                           teikiant informaciją apie visą atrankos procedūros eigą, įskaitant pranešimą apie kandidatų, kurie dalyvavo egzamine žodžiu ir praktiniame egzamine, skaičių; kandidatų, kurie išlaikė praktinį egzaminą a), skaičių; nurodymus, kuriuos atrankos komisija nustatė įvertinimui, pavyzdžiui, vertinimo lentelę, nurodymus, kuriais remiantis tam tikra balų dalis skiriama už atskiras egzaminų dalis arba pagal tam tikrus vertinimo kriterijus; balų skaičių, kurį kiti kandidatai gavo už praktinius egzaminus a) ir b) ir informaciją, kaip šie balai sudaryti.

               —

               Panaikinti 2010 m. rugpjūčio 28 d. atsakovės sprendimą ir 2011 m. balandžio 5 d. patvirtinantį sprendimą taip, kad ieškovė galėtų toliau dalyvauti atrankos procedūroje, ypač pirmiausia ištaisant ieškovės praktinį egzaminą b).

               —

               Įpareigoti atsakovę padengti ieškovės neteismines išlaidas, kurias ji patyrė pateikusi tris administracinius skundus ir šį ieškinį.


title: Byla T-488/08 2008 m. lapkričio 14 d. pareikštas ieškinys byloje Galileo International Technology prieš VRDT — GALILEO SISTEMAS Y SERVICIOS (GSS GALILEO SISTEMAS Y SERVICIOS)

text:
               24.1.2009

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 19/32

         2008 m. lapkričio 14 d. pareikštas ieškinys byloje Galileo International Technology prieš VRDT — GALILEO SISTEMAS Y SERVICIOS (GSS GALILEO SISTEMAS Y SERVICIOS)

   (Byla T-488/08)
   (2009/C 19/61)
   Kalba, kuria surašytas ieškinys: anglų
   Šalys

      Ieškovė: Galileo International Technology LLC (Bridžtaunas, Barbadosas), atstovaujama baristerio S. Malynicz ir solisitorių K. Gilbert bei M. Blair

      Atsakovė: Vidaus rinkos derinimo tarnyba (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui)

      Kita procedūros Apeliacinėje taryboje šalis: Galileo Sistemas y Servicios, SL (Tres Cantos, Ispanija)
   Ieškovės reikalavimai

               —

               Panaikinti 2008 m. rugpjūčio 28 d. Vidaus rinkos derinimo tarnybos (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui) ketvirtosios apeliacinės tarybos sprendimą byloje R 403/2006-4.

               —

               Priteisti iš atsakovės ir iš kitos procedūros Apeliacinėje taryboje šalies jų pačių ir ieškovės patirtas bylinėjimosi išlaidas.

         Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

      Bendrijos prekių ženklo paraišką pateikęs asmuo: kita procedūros Apeliacinėje taryboje šalis

      Prašomas įregistruoti Bendrijos prekių ženklas: vaizdinis prekių ženklas „GSS GALILEO SISTEMAS Y SERVICIOS“ 9 ir 38 klasių prekėms ir paslaugoms

      Prekių ženklo ar žymens, kuriuo grindžiamas protestas, savininkas: ieškovė

      Prekių ženklas ar žymuo, kuriuo grindžiamas protestas: Bendrijos žodinis prekių ženklas „GALILEO“ 9, 39, 41 ir 42 klasių prekėms ir paslaugoms (Paraiškos Nr. 170 167); Bendrijos žodinis prekių ženklas „GALILEO“ 9, 16, 35, 38, 39, 41 ir 42 klasių prekėms ir paslaugoms (Registracijos Nr. 2 157 501); Bendrijos vaizdinis prekių ženklas „powered by Galileo“ 9, 16, 35, 38, 39, 41 ir 42 klasių prekėms ir paslaugoms (Registracijos Nr. 516 799); Bendrijos vaizdinis prekių ženklas „GALILEO INTERNATIONAL“ 9, 39, 41 ir 42 klasių prekėms ir paslaugoms (Registracijos Nr. 330 084); Bendrijos vaizdinis prekių ženklas „GALILEO INTERNATIONAL“ 9, 16, 35, 38, 39, 41 ir 42 klasių prekėms ir paslaugoms (Registracijos Nr. 2 159 069); Ankstesni žymenys, saugomi įvairiose valstybėse narėse, t. y. neregistruotas prekių ženklas, komercinis pavadinimas ir žymuo, kurie visi naudojami prekiaujant nurodytomis prekėmis ir paslaugomis.

      Protestų skyriaus sprendimas: patenkinti protestą dėl ginčijamų prekių ir paslaugų

      Apeliacinės tarybos sprendimas: panaikinti Protestų skyriaus sprendimą

      Ieškinio pagrindai: Tarybos reglamento Nr. 40/94 8 straipsnio 1 dalies b punkto pažeidimas, nes i) Apeliacinė Taryba neatliko atitinkamo Bendrijos prekių ženklo bendro įvertinimo, susijusio su vien žodiniais prekių ženklais „GALILEO“; ii) Apeliacinė taryba padarė klaidą vertindama atitinkamą Bendrijos prekių ženklą ankstesnių sudėtinių prekių ženklų, kuriuose yra žodis „GALILEO“, atžvilgiu; ir iii) Apeliacinė taryba padarė klaidą vertindama prekių panašumą; Tarybos reglamento Nr. 40/94 63 straipsnio 2 dalies pažeidimas, nes Apeliacinė Taryba negrąžino bylos Protestų skyriui, kad šis priimtų sprendimą pagal Tarybos reglamento Nr. 40/94 8 straipsnio 4 ir 5 dalis.


title: Byla T-366/08: 2012 m. vasario 14 d. Bendrojo Teismo nutartis byloje Federcoopesca ir kt. prieš Komisiją (Ieškinys dėl panaikinimo — Reglamentas (EB) Nr. 530/2008 — Paprastųjų tunų išteklių atkūrimas — BLSK nustatymas 2008 m. — Visuotinai taikomas aktas — Konkrečios sąsajos nebuvimas — Nepriimtinumas)

text:
               14.4.2012

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 109/12

         2012 m. vasario 14 d. Bendrojo Teismo nutartis byloje Federcoopesca ir kt. prieš Komisiją

   (Byla T-366/08) (1)

   (Ieškinys dėl panaikinimo - Reglamentas (EB) Nr. 530/2008 - Paprastųjų tunų išteklių atkūrimas - BLSK nustatymas 2008 m. - Visuotinai taikomas aktas - Konkrečios sąsajos nebuvimas - Nepriimtinumas)
   2012/C 109/27
   Proceso kalba: italų

      Šalys

      Ieškovės: Federazione Nazionale delle Cooperative della Pesca (Federcoopesca) (Roma, Italija) ir kitos aštuonios ieškovės, kurių pavadinimai nurodyti nutarties priede, atstovaujamos advokatų P. Cavasola, V. Cannizzaro, G. Micucci

      Atsakovė: Europos Komisija, atstovaujama K. Banks ir D. Nardi

      Dalykas

   Prašymas panaikinti 2008 m. birželio 12 d. Komisijos reglamentą (EB) Nr. 530/2008, kuriuo nustatomos nepaprastosios priemonės Atlanto vandenyne ryčiau 45° vakarų ilgumos ir Viduržemio jūroje paprastuosius tunus gaubiamaisiais tinklais žvejojantiems laivams (OL L 155, p. 9).

      Rezoliucinė dalis

               1.

               Atmesti ieškinį kaip nepriimtiną.

               2.

               Federazione Nazionale delle Cooperative della Pesca (Federcoopesca) ir kitos aštuonios ieškovės, kurių pavadinimai nurodyti nutarties priede, padengia savo ir Europos Komisijos patirtas bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 301, 2008 11 22.


title: Byla T-577/14: 2017 m. sausio 10 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Gascogne Sack Deutschland GmbH ir Gascogne/Europos Sąjunga (Deliktinė atsakomybė — Ieškinio tikslumas — Senatis — Priimtinumas — Pagrindinių teisių chartijos 47 straipsnis — Protingas bylos išnagrinėjimo terminas — Turtinė žala — Patirti nuostoliai — Palūkanos nuo nesumokėtos baudos sumos — Su banko garantija susijusios išlaidos — Prarasta galimybė — Neturtinė žala — Priežastinis ryšys)

text:
               20.2.2017

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 53/27

         2017 m. sausio 10 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Gascogne Sack Deutschland GmbH ir Gascogne/Europos Sąjunga

   (Byla T-577/14) (1)

   ((Deliktinė atsakomybė - Ieškinio tikslumas - Senatis - Priimtinumas - Pagrindinių teisių chartijos 47 straipsnis - Protingas bylos išnagrinėjimo terminas - Turtinė žala - Patirti nuostoliai - Palūkanos nuo nesumokėtos baudos sumos - Su banko garantija susijusios išlaidos - Prarasta galimybė - Neturtinė žala - Priežastinis ryšys))
   (2017/C 053/33)
   Proceso kalba: prancūzų

      Šalys

      Ieškovės: Gascogne Sack Deutschland GmbH (Vyda, Vokietija) ir Gascogne (Sen Polis prie Dakso, Prancūzija), atstovaujamos advokatų F. Puel, E. Durand ir L. Marchal

      Atsakovė: Europos Sąjunga, atstovaujama Europos Sąjungos Teisingumo Teismo, iš pradžių atstovaujamo A. Placco, vėliau – J. Inghelram ir S. Chantre

      Atsakovės pusėje į bylą įstojusi šalis: Europos Komisija, atstovaujama N. Khan, V. Bottka ir P. van Nuffel

      Dalykas

   SESV 268 straipsniu grindžiamas prašymas dėl žalos, kurią ieškovės tariamai patyrė dėl proceso Bendrajame Teisme trukmės nagrinėjant bylas, kuriose priimtas 2011 m. lapkričio 16 d. Sprendimas Groupe Gascogne/Komisija (T-72/06, nepaskelbtas Rink., EU:T:2011:671) ir 2011 m. lapkričio 16 d. Sprendimas Sachsa Verpackung/Komisija (T-79/06, nepaskelbtas Rink., EU:T:2011:674), atlyginimo.

      Rezoliucinė dalis

               1.

               Įpareigoti Europos Sąjungą, atstovaujamą Europos Sąjungos Teisingumo Teismo, sumokėti Gascogne 47 064,33 EUR dydžio turtinės žalos, kurią ši bendrovė patyrė dėl protingo bylos išnagrinėjimo termino pažeidimo bylose, kuriose priimtas 2011 m. lapkričio 16 d. Sprendimas Groupe Gascogne/Komisija (T-72/06, nepaskelbtas Rink., EU:T:2011:671) ir 2011 m. lapkričio 16 d. Sprendimas Sachsa Verpackung/Komisija (T-79/06, nepaskelbtas Rink., EU:T:2011:674), atlyginimą. Prie šio žalos atlyginimo pridedamos kompensacinės palūkanos, skaičiuojamos nuo 2014 m. rugpjūčio 4 d. iki šio sprendimo paskelbimo dienos pagal Eurostato (Europos Sąjungos statistikos tarnybos) šios bendrovės įsteigimo valstybėje narėje atitinkamu laikotarpiu nustatytą metinės infliacijos normą.

               2.

               Įpareigoti Sąjungą, atstovaujamą Europos Sąjungos Teisingumo Teismo, sumokėti Gascogne Sack Deutschland GmbH ir Gascogne po 5 000 EUR neturtinės žalos, kurią šios bendrovės atitinkamai patyrė dėl protingo bylos išnagrinėjimo termino pažeidimo bylose T-72/06 ir T-79/06, atlyginimą.

               3.

               Prie kiekvienos iš 1 ir 2 punktuose nurodytų žalos atlyginimo sumų pridedamos palūkanos už praleistą terminą, skaičiuojamos nuo šio sprendimo paskelbimo iki visiško jų sumokėjimo, taikant palūkanų normą, kurią Europos Centrinis Bankas (ECB) taiko savo pagrindinėms perfinansavimo operacijoms, padidintą dviem procentiniais punktais.

               4.

               Atmesti likusią ieškinio dalį.

               5.

               Sąjunga, atstovaujama Europos Sąjungos Teisingumo Teismo, be savo bylinėjimosi išlaidų, padengia bylinėjimosi išlaidas, kurias patyrė Gascogne Sack Deutschland ir Gascogne ir kurios susijusios su nepriimtinumu grindžiamu prieštaravimu, dėl kurio priimta 2015 m. vasario 2 d. Nutartis Gascogne Sack Deutschland ir Gascogne/Europos Sąjunga (T-577/14, nepaskelbta Rink., EU:T:2015:80).

               6.

               Gascogne Sack Deutschland, Gascogne ir Sąjunga, atstovaujama Europos Sąjungos Teisingumo Teismo, padengia savo bylinėjimosi išlaidas, susijusias su ieškiniu, dėl kurio priimtas šis sprendimas.

               7.

               Europos Komisija padengia savo bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 351, 2014 10 6.


title: Byla C-585/12 P: 2012 m. gruodžio 12 d. Shell Petroleum NV, The Shell Transport and Trading Company Ltd, Shell Nederland Verkoopmaatschappij BV pateiktas apeliacinis skundas dėl 2012 m. rugsėjo 27 d. Bendrojo Teismo (šeštoji kolegija) priimto sprendimo byloje T-343/06 Shell Petroleum NV, The Shell Transport and Trading Company Ltd, Shell Nederland BV prieš Europos Komisiją

text:
               23.2.2013

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 55/6

         2012 m. gruodžio 12 d.Shell Petroleum NV, The Shell Transport and Trading Company Ltd, Shell Nederland Verkoopmaatschappij BV pateiktas apeliacinis skundas dėl 2012 m. rugsėjo 27 d. Bendrojo Teismo (šeštoji kolegija) priimto sprendimo byloje T-343/06 Shell Petroleum NV, The Shell Transport and Trading Company Ltd, Shell Nederland BV prieš Europos Komisiją

   (Byla C-585/12 P)
   2013/C 55/08
   Proceso kalba: anglų

      Šalys

      Apeliantės: Shell Petroleum NV, The Shell Transport and Trading Company Ltd, Shell Nederland BV, atstovaujamos advocaten W. Brouwer, W. Knibbeler, A. A. J. Pliego Selie, P. D. van den Berg

      Kita proceso šalis: Europos Komisija

      Apeliančių reikalavimai

               —

               Atmesti Bendrojo Teismo pateiktus motyvus kaip nurodyta apeliaciniame skunde.

               —

               Priimti galutinį sprendimą panaikinant skundžiamą sprendimą arba sumažinant baudą kaip nurodyta apeliaciniame skunde, arba grąžinti bylą Bendrajam Teismui, kad šis suderintų savo sprendimą su Teisingumo Teismo sprendimu.

               —

               Priteisti iš Europos Komisijos bylinėjimosi išlaidas.

      Apeliacinio skundo pagrindai ir pagrindiniai argumentai

   Apeliantės skundą grindžia dviem pagrindais. Skundžiamu sprendimu Bendrasis Teismas iš dalies atmetė jų ieškinius dėl 2006 m. rugsėjo 13 d. Komisijos sprendimo (C(2006) 4090 galutinis), dėl proceso pagal EB 81 straipsnį (byla Nr. COMP/38.456 — Bitumas) panaikinimo iš dalies.
   Nurodydamos pirmąjį apeliacinio skundo pagrindą apeliantės tvirtina, kad Bendrasis Teismas padarė teisės klaidą ir nesirėmė pakankamais ir tinkamais motyvais nuspręsdamas, kad ginčijamame sprendime pakankamai įrodytas tos pačios įmonės recidyvas. Bendrasis Teismas taip pat padarė klaidą ir nesirėmė pakankamais ir tinkamais motyvais nuspręsdamas, kad buvo įvykdytos Sprendime Michelin prieš Komisiją (T-203/01) nustatytos sąlygos. Galiausiai Bendrasis Teismas padarė klaidą įrodinėjimo pareigą priskirdamas apeliantams.
   Nurodydamos antrąjį apeliacinio skundo pagrindą apeliantės tvirtina, kad Bendrasis Teismas padarė teisės klaidą ir nesirėmė pakankamais ir tinkamais motyvais nuspręsdamas, kad Komisija apskaičiuodama baudą galėjo atsižvelgti į apyvartą iš Mexphalte C. Bendrasis Teismas taip pat padarė procesinę klaidą neatsakydamas į tam tikrus ieškovių pateiktus argumentus. Jis nesirėmė pakankamais ir tinkamais motyvais nepriimdamas sprendimo dėl nekoherentiško sprendimo neatsižvelgti į pramoninio naudojimo bitumus apskaičiuojant baudą. Bendrasis Teismas remdamasis neteisingu lemiamo dokumento aiškinimo, kad prieitų išvados, kurios akivaizdžiai negalėjo prieiti dėl Mexphalte C, iškraipė esminio įrodymo prasmę. Jis taip pat padarė teisės klaidą ir nesirėmė pakankamais ir tinkamais motyvais, kai pasinaudodamas savo neribota jurisdikcija atliko baudos dydžio kontrolę. Galiausiai jis padarė procesinę klaidą ir pažeidė taisykles dėl įrodinėjimo pareigos, nes nenagrinėjo, ar Komisija nepažeidė vienodo požiūrio principo apskaičiuojant apeliantėms baudą atsižvelgdama į Mexphalte C pardavimą.


title: Byla C-343/04 Oberster Gerichtshof (Austrija) 2004 m. liepos 21 d. nutartimi pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Sachen Land Oberösterreich prieš ČEZ, a.s.

text:
               9.10.2004

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 251/8

         Oberster Gerichtshof (Austrija) 2004 m. liepos 21 d. nutartimi pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Sachen Land Oberösterreich prieš ČEZ, a.s.
   (Byla C-343/04)
   (2004/C 251/14)
   Oberster Gerichtshof (Austrija) 2004 m. liepos 21 d. nutartimi kreipėsi į Europos Bendrijų Teisingumo Teismą su prašymu, kurį Teisingumo Teismo sekretoriatas gavo 2004 m. rugpjūčio 10 d., priimti prejudicinį sprendimą byloje Sachen Land Oberösterreich prieš ČEZ, a.s..
   Oberster Gerichtshof prašo Teisingumo Teismo atsakyti į šį klausimą:
   Ar 1968 m. rugsėjo 27 d. Konvencijos dėl jurisdikcijos ir teismų sprendimų civilinėse ir komercinėse bylose vykdymo 16 straipsnio 1 punkto a papunktyje įtvirtinta formuluotė „Ieškiniai, kurių objektas yra daiktinės teisės į nekilnojamąjį turtą...“ aiškintina taip, kad ji taikoma (prevenciniams) ieškiniams, kuriais pagal Allgemeines bürgerliches Gesetzbuch (ABGB) (Austrijos civilinis kodeksas) 364 straipsnio 2 dalį siekiama uždrausti kenksmingų medžiagų poveikį iš kaimyninėje valstybėje – kuri nėra Europos Sąjungos narė – esančio žemės sklypo (in casu: Čekijos Respublikoje esančios atominės jėgainės skleidžiamas jonizuojantis spinduliavimas) nekilnojamam turtui, kurio savininkas yra ieškovas?


title: Byla C-395/05 2007 m. kovo 6 d. Teisingumo Teismo (šeštoji kolegija) nutartis ( Tribunale di Viterbo (Italija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) baudžiamojoje byloje prieš Antonello D'Antonio, Alessandro D'Antoni, Rodolfo Ramieri (Procedūros reglamento 104 straipsnio 3 dalies pirmoji pastraipa — Įsisteigimo laisvė — Laisvė teikti paslaugas — Įmonėms taikomos konkurencijos taisyklės — EB 31, 43, 49 ir 81-86 straipsnių išaiškinimas — Azartiniai lošimai — Su sporto renginiais susijusių lažybų įmokų rinkimas — Reikalavimas turėti licenciją — Ūkio subjektų, kurie įsteigti kaip tam tikros kapitalo bendrovės, pašalinimas — Policijos leidimo reikalavimas — Baudžiamosios sankcijos)

text:
               28.4.2007

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 96/20

         2007 m. kovo 6 d. Teisingumo Teismo (šeštoji kolegija) nutartis (Tribunale di Viterbo (Italija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) baudžiamojoje byloje prieš Antonello D'Antonio, Alessandro D'Antoni, Rodolfo Ramieri
   (Byla C-395/05) (1)

   (Procedūros reglamento 104 straipsnio 3 dalies pirmoji pastraipa - Įsisteigimo laisvė - Laisvė teikti paslaugas - Įmonėms taikomos konkurencijos taisyklės - EB 31, 43, 49 ir 81-86 straipsnių išaiškinimas - Azartiniai lošimai - Su sporto renginiais susijusių lažybų įmokų rinkimas - Reikalavimas turėti licenciją - Ūkio subjektų, kurie įsteigti kaip tam tikros kapitalo bendrovės, pašalinimas - Policijos leidimo reikalavimas - Baudžiamosios sankcijos)
   (2007/C 96/34)
   Proceso kalba: italų
   Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas
   Tribunale di Viterbo
   Šalys pagrindinėje baudžiamojoje byloje
   Antonello D'Antonio, Alessandro D'Antoni, Rodolfo Ramieri
   Dalykas
   Prašymas priimti prejudicinį sprendimą — Tribunale di Viterbo — EB 31, 43, 49 ir 81-86 straipsnių išaiškinimas — Nacionalinis įstatymas, reikalaujantis norint verstis lažybų surinkimo veikla gauti leidimą
   Rezoliucinė dalis

               1.

               Nacionalinės teisės aktas, draudžiantis verstis lažybų pasiūlymų, visų pirma susijusių su sporto renginiais, surinkimo, priėmimo, įregistravimo ir perdavimo veikla neturint atitinkamos valstybės narės suteiktos licencijos arba policijos leidimo, yra atitinkamai EB 43 ir EB 49 straipsniuose numatytos steigimo laisvės ir laisvės teikti paslaugas apribojimas.

               2.

               Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas turi patikrinti, ar nacionalinės teisės aktas, apribojantis azartinių lošimų sektoriuje veikiančių ūkio subjektų skaičių, iš tikrųjų atitinka tikslą išvengti šios veiklos vykdymo nusikalstamais arba sukčiavimo tikslais.

               3.

               EB 43 ir EB 49 straipsniai turi būti aiškinami taip, kad jie draudžia tokį, kaip nagrinėjamas pagrindinėje byloje, nacionalinės teisės aktą, kuris iš azartinių lošimų sektoriaus pašalino ir toliau pašalina subjektus, įsteigtus kaip kapitalo bendrovės, kurių akcijos kotiruojamos reguliuojamose rinkose.

               4.

               EB 43 ir EB 49 straipsniai turi būti aiškinami taip, kad jie draudžia tokį kaip nagrinėjamas pagrindinėje byloje, nacionalinės teisės aktą, kuris tokiems, kaip pagrindinėje byloje nurodytiems, asmenims nustato baudžiamąją sankciją už tai, kad jie, neturėdami nacionalinių įstatymų reikalaujamos licencijos arba policijos leidimo, vertėsi organizuota lažybų įmokų surinkimo veikla, kai šie asmenys negalėjo gauti šių licencijų arba leidimų dėl to, kad ši valstybė narė, pažeisdama Bendrijos teisę, atsisakė jiems juos suteikti.

      (1)  OL C 10, 2006 1 14.


title: Byla C-203/10: 2010 m. balandžio 26 d. Varhoven administrativen sad (Bulgarija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Varnos miesto Skundų ir vykdymo administravimo direkcijos prie nacionalinės pajamų agentūros centrinės valdybos direktorius prieš Auto Nikolovi OOD

text:
               17.7.2010

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 195/5

         2010 m. balandžio 26 d.Varhoven administrativen sad (Bulgarija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Varnos miesto Skundų ir vykdymo administravimo direkcijos prie nacionalinės pajamų agentūros centrinės valdybos direktorius prieš Auto Nikolovi OOD

   (Byla C-203/10)
   2010/C 195/09
   Proceso kalba: bulgarų

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Varhoven administrativen sad

      Šalys pagrindinėje byloje

      Kasatorius: Skundų ir vykdymo administravimo direkcijos prie nacionalinės pajamų agentūros centrinės valdybos direktoriaus pavaduotojas

      Kita proceso šalis: Auto Nikolovi OOD

      Prejudiciniai klausimai

               1.

               Ar Tarybos direktyvos 2006/112/ЕB dėl pridėtinės vertės mokesčio bendros sistemos (1) 311 straipsnio 1 dalies 1 punkte įtvirtinta sąvoka „naudotos prekės“ taip pat apima naudotus kilnojamuosius daiktus, kurie nėra individualizuoti (pagal markę, modelį, serijos numerį, gamybos metus ir t. t.) taip, kad skirtųsi nuo kitų tos pačios rūšies daiktų, tačiau apibūdinami pagal rūšinius požymius?

               2.

               Ar Direktyvos 2006/112/EB 311 straipsnio 1 dalies 1 punkte esančia formuluote „kaip apibrėžia valstybės narės“ valstybėms narėms suteikiama galimybė pačioms apibrėžti „naudotų prekių“ sąvoką, arba nacionaliniame įstatyme turi būti tiksliai atkartota direktyvoje įtvirtinta sąvoka?

               3.

               Ar nacionalinėje nuostatoje įtvirtintas reikalavimas, kad naudotos prekės turi būti individualiai apibrėžtos, atitinka Bendrijos teisėje įtvirtintos „naudotų prekių“ sąvokos turinį ir prasmę?

               4.

               Ar atsižvelgiant į Direktyvos 2006/112/EB 51 konstatuojamojoje dalyje nurodytus tikslus galima daryti prielaidą, kad Direktyvos 2006/112/EB 314 straipsnio 1 dalyje esanti formuluotė „kai tas prekes jam Bendrijos viduje tiekė <…>“ taip pat apima paties apmokestinamojo prekybininko atliekamą naudotų prekių importą.

               5.

               Jei maržos apmokestinimo schema taip pat taikoma apmokestinamojo asmens atliekamam jo paties importuotų naudotų prekių tiekimui, ar asmuo, iš kurio apmokestinamasis asmuo įsigijo šias prekes, turi priklausyti vienai iš 314 straipsnio a–d punktuose įvardytų asmenų grupių?

               6.

               Ar Direktyvos 2006/112/EB 320 straipsnio 1 dalyje nurodytas prekių sąrašas yra išsamus?

               7.

               Ar Direktyvos 2006/112/EB 320 straipsnio 1 dalies pirmą pastraipą ir 2 dalį reikia aiškinti taip, kad joms prieštarauja nacionalinė nuostata, pagal kurią apmokestinamojo prekybininko teisė į importuojant naudotas prekes sumokėto PVM atskaitą atsiranda ir įgyvendinama laikotarpiu, kuriuo atliekamas tolesnis šių prekių apmokestinamasis tiekimas, kuriam apmokestinamasis prekybininkas taiko bendrą apmokestinimo tvarką?

               8.

               Ar Direktyvos 2006/112/EB 314 straipsnio a–d punktai ir 320 straipsnio 1 dalies pirma pastraipa ir 2 dalis yra tiesiogiai veikiančios nuostatos ir ar tokiu atveju kaip nagrinėjamu nacionalinis teismas gali tiesiogiai jomis remtis?

      (1)  2006 m. lapkričio 28 d. Tarybos direktyva 2006/112/EB dėl pridėtinės vertės mokesčio bendros sistemos (OL L 347, p. 1 ir klaidų ištaisymas OL L 335, p. 60).


title: Byla T-740/16: 2016 m. spalio 25 d. pareikštas ieškinys byloje Stips/Komisija

text:
               19.12.2016

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 475/21

         2016 m. spalio 25 d. pareikštas ieškinys byloje Stips/Komisija

   (Byla T-740/16)
   (2016/C 475/32)
   Proceso kalba: prancūzų

      Šalys

      Ieškovas: Adolf Stips (Bezocas, Italija), atstovaujamas advokatų S. Orlandi ir T. Martin

      Atsakovė: Europos Komisija

      Reikalavimai

   Ieškovas Bendrojo Teismo prašo:

               —

               nurodyti Europos Komisijai visiškai atlyginti žalą, ieškovo patirtą dėl vėlavimo organizuojant 2013 m. priskyrimo prie kito lygio procedūrą;

               —

               bet kuriuo atveju priteisti iš Europos Komisijos bylinėjimosi išlaidas.

      Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

   Grįsdamas ieškinį ieškovas nurodo vienintelį pagrindą, grindžiamą jo tariamai patirta žala, atsiradusia vien dėl to, kad Komisija pažeidė gero administravimo pareigą, įtvirtintą Pagrindinių teisių chartijos 41 straipsnyje. Ieškovas teigia, pirma, kad Komisija per protingą terminą, t. y. iki 2013 m. gruodžio 31 d. neparengė prie kito lygio priskirtų tarnautojų sąrašo. Antra, jis priduria, kad jo tariamai patirta turinė žala yra tikra ir ją galima įvertinti. Trečia, tarp Komisijos padaryto tarnybinio nusižengimo ir jo patirtos žalos yra priežastinis ryšys.


title: Byla C-252/06  2006 m. birželio 6 d.  pareikštas ieškinys byloje  Europos Bendrijų Komisija prieš Vokietijos Federacinę Respubliką

text:
               29.7.2006

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 178/27

         2006 m. birželio 6 d. pareikštas ieškinys byloje Europos Bendrijų Komisija prieš Vokietijos Federacinę Respubliką

   (Byla C-252/06)
   (2006/C 178/44)
   Proceso kalba: vokiečių
   Šalys

      Ieškovė: Europos Bendrijų Komisija, atstovaujama G. Braun, N. Yerrell

      Atsakovė: Vokietijos Federacinė Respublika
   Ieškovės reikalavimai

               —

               pripažinti, kad nepriėmusi 2002 m. gruodžio 9 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvą 2002/92/EB (1) dėl draudimo tarpininkavimo įgyvendinančių įstatymų ir kitų teisės aktų arba nepranešusi apie juos Komisijai, Vokietijos Federacinė Respublika neįvykdė įsipareigojimų pagal šią direktyvą;

               —

               priteisti iš Vokietijos Federacinės Respublikos bylinėjimosi išlaidas.

         Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai
   Direktyvos perkėlimo terminas baigėsi 2005 m. sausio 15 dieną.

      (1)  OL L 9, p. 3.


title: Byla T-315/14: 2014 m. gegužės 5 d. pareikštas ieškinys byloje Hipp/VRDT – Nestlé Nutrition (Praebiotik)

text:
               7.7.2014

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 212/37

         2014 m. gegužės 5 d. pareikštas ieškinys byloje Hipp/VRDT – Nestlé Nutrition (Praebiotik)

   (Byla T-315/14)
   2014/C 212/48
   Kalba, kuria surašytas ieškinys: vokiečių

      Šalys

      Ieškovė: Hipp & Co. (Sachseln, Šveicarija), atstovaujama advokatų M. Kinkeldey, A. Wagner ir S. Brandstätter

      Atsakovė: Vidaus rinkos derinimo tarnyba (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui)

      Kita procedūros Apeliacinėje taryboje šalis: Nestlé Nutrition GmbH (Frankfurtas prie Maino, Vokietija)

      Reikalavimai

   Ieškovė Bendrojo Teismo prašo:

               —

               panaikinti 2014 m. vasario 26 d. Vidaus rinkos derinimo tarnybos (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui) ketvirtosios apeliacinės tarybos sprendimą bylose R 1171/2012-4 ir R 1326/2012-4,

               —

               priteisti iš atsakovės bylinėjimosi išlaidas.

      Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

      Įregistruotas Bendrijos prekių ženklas, dėl kurio pateiktas prašymas dėl teisių panaikinimo: žodinis prekių ženklas „Praebiotik“ 5, 29 ir 32 klasių prekėms – Bendrijos prekių ženklo registracija Nr. 3 83  919.

      Bendrijos prekių ženklo savininkas: ieškovė.

      Šalis, prašanti panaikinti teises į prekių ženklą: Nestlé Nutrition GmbH.

      Anuliavimo skyriaus sprendimas: iš dalies patenkinti prašymą dėl anuliavimo.

      Apeliacinės tarybos sprendimas: iš dalies panaikinti skundžiamą sprendimą ir visiškai panaikinti teises į ginčijamą prekių ženklą. Atmesti Hipp & Co. apeliaciją.

      Ieškinio pagrindai:

               —

               Reglamento Nr. 207/2009 75 straipsnio pažeidimas,

               —

               Reglamento Nr. 207/2009 51 straipsnio 1 dalies b punkto pažeidimas,

               —

               Reglamento Nr. 207/2009 78 straipsnio pažeidimas.


title: Byla C-131/15 P: 2015 m. kovo 16 d. Club Hotel Loutraki AE, Vivere Entertainment AE, Theros International Gaming, Inc., Elliniko Casino Kerkyras, Casino Rodos, Porto Carras AE ir Kazino Aigaiou AE pateiktas apeliacinis skundas dėl 2015 m. sausio 8 d. Bendrojo Teismo (septintoji kolegija) priimto sprendimo byloje T-58/13 Club Hotel Loutraki AE, Vivere Entertainment AE, Theros International Gaming, Inc., Elliniko Casino Kerkyras, Casino Rodos, Porto Carras AE and Kazino Aigaiou AE/Europos Komisija

text:
               15.6.2015

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 198/19

         2015 m. kovo 16 d.Club Hotel Loutraki AE, Vivere Entertainment AE, Theros International Gaming, Inc., Elliniko Casino Kerkyras, Casino Rodos, Porto Carras AE ir Kazino Aigaiou AE pateiktas apeliacinis skundas dėl 2015 m. sausio 8 d. Bendrojo Teismo (septintoji kolegija) priimto sprendimo byloje T-58/13 Club Hotel Loutraki AE, Vivere Entertainment AE, Theros International Gaming, Inc., Elliniko Casino Kerkyras, Casino Rodos, Porto Carras AE and Kazino Aigaiou AE/Europos Komisija

   (Byla C-131/15 P)
   (2015/C 198/25)
   Proceso kalba: anglų

      Šalys

      Apeliantės: Club Hotel Loutraki AE, Vivere Entertainment AE, Theros International Gaming, Inc., Elliniko Casino Kerkyras, Casino Rodos, Porto Carras AE ir Kazino Aigaiou AE, atstovaujamos advokato S. Pappas

      Kitos proceso šalys: Europos Komisija, Graikijos Respublika ir Organismos Prognostikon Agonon Podosfairou AE (OPAP)

      Apeliančių reikalavimai

   Apeliantės Teisingumo Teismo prašo:

               —

               panaikinti 2015 m. sausio 8 d. Europos Sąjungos Bendrojo Teismo sprendimą byloje T-58/13, Club Hotel Loutraki ir kiti/Komisija,

               —

               panaikinti 2012 m. spalio 3 d. Komisijos sprendimą C(2012) 6777 final dėl valstybės pagalbos SA 33 988 (2011/N) – Graikija – Viešojo žaidimų operatoriaus (OPAP) išimtinių teisių eksploatuoti 13 azartinių žaidimų galiojimo pratęsimo tvarka ir išimtinė licencija eksploatuoti 35  000 video loterijos terminalų dešimties metų laikotarpiu,

               —

               priteisti iš atsakovių bylinėjimosi išlaidas.

      Apeliacinio skundo pagrindai ir pagrindiniai argumentai

               1.

               Apeliacinis skundas pateiktas dėl 2015 m. sausio 8 d. Europos Sąjungos Bendrojo Teismo sprendimo byloje T-58/13, Club Hotel Loutraki ir kiti/Komisija, kuriuo atmesti apeliančių pagrindai dėl 2012 m. spalio 3 d. Komisijos sprendimo C(2012) 6777 final dėl valstybės pagalbos SA 33 988 (2011/N) – Graikija – Viešojo žaidimų operatoriaus (OPAP) išimtinių teisių eksploatuoti 13 azartinių žaidimų galiojimo pratęsimo tvarka ir išimtinė licencija eksploatuoti 35  000 video loterijos terminalų dešimties metų laikotarpiu panaikinimo.

               2.

               Tame sprendime Komisija nepateikė prieštaravimų dėl dviejų OPAP naudai priimtų priemonių, apie kurias pranešta: a) OPAP išimtinės teisės eksploatuoti 35  000 video loterijos terminalų dešimties metų laikotarpiu, kuris baigiasi 2022 m., suteikimo; b) OPAP jau suteiktos išimtinės teisės eksploatuoti 13 azartinių žaidimų pratęsimo 10 metų, t. y. nuo 2020 m. iki 2030 m.

               3.

               Apeliaciniame skunde apeliantės nurodo tris pagrindus, kuriais siekiama skundžiamo sprendimo panaikinimo:

                           a)

                           SESV 108 straipsnio 3 dalies ir Reglamento Nr. 659/1999 (1) 4 straipsnio 4 dalies, 7 straipsnio 2 ir 3 dalių ir 13 straipsnio 1 dalies pažeidimas, nes Bendrasis Teismas skundžiamo sprendimo 33–64 punktuose padarė išvadą, kad Komisija neprivalėjo inicijuoti formalaus tyrimo procedūros ir kad ji teisėtai užbaigė tyrimą per preliminarią procedūrą.

                           b)

                           SESV 296 straipsnio ir Chartijos 41 ir 47 straipsnių pažeidimas, nes Bendrasis Teismas skundžiamo sprendimo 65–78 punktuose padarė išvadą, kad Komisijos sprendimas buvo pakankamai motyvuotas, neatsižvelgiant į ekonominių duomenų trūkumą, kuris neleido nustatyti, ar Komisijos skaičiavimai buvo teisingi.

                           c)

                           SESV 107 straipsnio 1 dalies pažeidimas, nes Bendrasis Teismas padarė išvadą, kad Komisijos atliktas bendras priemonių, apie kurias pranešta, vertinimas buvo teisėtas, neatsižvelgiant į tai, kad rinka nebuvo apibrėžta, ir atsižvelgiant į klaidingą sąvokų „panašumas“ ir „ekonominis kontekstas“ vartojimą.

      (1)  1999 m. kovo 22 d. Tarybos reglamentas (EB) Nr. 659/1999, nustatantis išsamias EB Sutarties 93 straipsnio taikymo taisykles (OL L 83, p. 1; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 8 sk., 1 t., p. 339).