title: Byla T-434/11: 2011 m. rugpjūčio 3 d. pareikštas ieškinys byloje Europäisch-Iranische Handelsbank prieš Tarybą

text:
               24.9.2011

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 282/48

         2011 m. rugpjūčio 3 d. pareikštas ieškinys byloje Europäisch-Iranische Handelsbank prieš Tarybą

   (Byla T-434/11)
   2011/C 282/88
   Proceso kalba: anglų

      Šalys

      Ieškovė: Europäisch-Iranische Handelsbank AG (Hamburgas, Vokietija), atstovaujama solisitorių S. Gadhia ir S. Ashley, advokato H. Hohmann, Queen's Counsel D. Wyatt ir baristerio R. Blakeley

      Atsakovė: Europos Sąjungos Taryba

      Reikalavimai

   Ieškovė prašo:

               —

               panaikinti Tarybos sprendimo 2011/299/BUSP (1) I priedo B lentelės 1 dalį, kiek ji susijusi su ieškove,

               —

               panaikinti Tarybos įgyvendinimo reglamento (ES) Nr. 503/2011 (2) I priedo B lentelės 1 dalį, kiek ji susijusi su ieškove,

               —

               pripažinti Tarybos sprendimo 2010/413/BUSP (3) 20 straipsnio 1 dalies b punktą netaikytinu ieškovei,

               —

               pripažinti Tarybos reglamento (ES) Nr. 961/2010 (4) 16 straipsnio 2 dalį netaikytina ieškovei ir

               —

               priteisti iš atsakovės bylinėjimosi išlaidas.

      Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

   Grįsdama ieškinį ieškovė remiasi penkiais pagrindais.

               1.

               Kaip pirmasis ieškinio pagrindas nurodoma, kad atsakovė pažeidė procedūros reikalavimus, nes

                           —

                           nenurodė tinkamų, tikslių ir pakankamų motyvų ir

                           —

                           neužtikrino teisės į gynybą ir veiksmingą teisminę apsaugą.

               2.

               Pateikiant antrąjį ieškinio pagrindą teigiama, kad atsakovė padarė akivaizdžią vertinimo klaidą, nustatydama, ar ginčijamų priemonių taikymo ieškovei kriterijai įvykdyti, nes sandoriai, dėl kurių tikriausiai ieškovė buvo įtraukta į sąrašą, buvo sudaryti turint kompetentingos nacionalinės institucijos (Vokietijos Centrinis Bankas) leidimą arba atitiko jos nurodymus ir rekomendacijas.

               3.

               Trečiuoju ieškinio pagrindu ieškovė kaltina atsakovę pažeidus jos teisėtus lūkesčius, kad ji nebus baudžiama nustatant ribojančias priemones dėl kompetentingos nacionalinės institucijos sankcionuotų veiksmų. Kita vertus, ieškovės nubaudimas tokiomis aplinkybėmis pažeidė teisinio saugumo principą ir ieškovės teisę į gerą administravimą.

               4.

               Kaip ketvirtasis ieškinio pagrindas nurodoma, kad įtraukus ieškovę į sąrašą buvo pažeista jos nuosavybės teisė ir (arba) teisė užsiimti verslu ir akivaizdžiai pažeistas proporcingumo principas.

               5.

               Penktuoju ieškinio pagrindu teigiama, kad net jei atsakovės vykdyti įgaliojimai yra privalomi, jie yra neteisėti, nes prieštarauja proporcingumo principui.

      (1)  2011 m. gegužės 23 d. Tarybos sprendimas 2011/299/BUSP, kuriuo iš dalies keičiamas Sprendimas 2010/413/BUSP dėl ribojamųjų priemonių Iranui (OL L 136, 2011, p. 65).

      (2)  2011 m. gegužės 23 d. Tarybos įgyvendinimo reglamentas (ES) Nr. 503/2011, kuriuo įgyvendinamas Reglamentas (ES) Nr. 961/2010 dėl ribojamųjų priemonių Iranui (OL L 136, 2011, p. 26).

      (3)  2010 m. liepos 26 d. Tarybos sprendimas 2010/413/BUSP dėl ribojamųjų priemonių Iranui, kuriuo panaikinama Bendroji pozicija 2007/140/BUSP (OL L 195, 2010, p. 39).

      (4)  2010 m. spalio 25 d. Tarybos reglamentas (ES) Nr. 961/2010 dėl ribojamųjų priemonių Iranui, kuriuo panaikinamas Reglamentas (EB) Nr. 423/2007 (OL L 281, 2010, p. 1).


title: Byla C-38/06: 2010 m. kovo 4 d. Teisingumo Teismo (pirmoji kolegija) sprendimas byloje Europos Komisija prieš Portugalijos Respubliką (Valstybės įsipareigojimų neįvykdymas — Atleidžiamas nuo muitų išimtinai karinės įrangos importas)

text:
               1.5.2010

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 113/2

         2010 m. kovo 4 d. Teisingumo Teismo (pirmoji kolegija) sprendimas byloje Europos Komisija prieš Portugalijos Respubliką

   (Byla C-38/06) (1)

   (Valstybės įsipareigojimų neįvykdymas - Atleidžiamas nuo muitų išimtinai karinės įrangos importas)
   2010/C 113/02
   Proceso kalba: portugalų

      Šalys

      Ieškovė: Europos Komisija, atstovaujama G. Wilms ir M. Afonso

      Atsakovė: Portugalijos Respublika, atstovaujama L. Inez Fernandes, Â. Seiça Neves, J. Gomes ir C. Guerra Santos

      Atsakovės pusėje įstojusios į bylą šalys: Danijos Karalystė, atstovaujama J. Molde, Graikijos Respublika, atstovaujama E.-M. Mamouna ir M. K. Boskovits, Italijos Respublika, atstovaujama I. Bruni, ir avvocato dello Stato G. De Bellis,) Suomijos Respublika, atstovaujama A. Guimaraes-Purokoski)

      Dalykas

   Valstybės įsipareigojimų neįvykdymas — 1989 m. gegužės 29 d. Tarybos reglamento (EEB, Euratomas) Nr. 1552/89, įgyvendinančio Sprendimą 88/376/EEB, Euratomas dėl nuosavų Bendrijų išteklių sistemos (OL L 155, p. 1) 2, 9, 10 ir 11 straipsnių ir po 2000 m. gegužės 31 d. laikotarpiu, 2000 m. gegužės 22 d. Tarybos reglamento (EB, Euratomas), įgyvendinančio Sprendimą 94/728/EB, Euratomas dėl Bendrijų nuosavų išteklių sistemos (OL L 130, p. 1) pažeidimas — Karinės įrangos, naudojamos kariniais ir civiliniais tikslais, neapmokestinamas importas

      Rezoliucinė dalis

               1.

               Atsisakiusi apskaičiuoti ir perduoti Komisijai nuosavus išteklius už išimtinai karinės įrangos ir prekių importą nuo 1998 m. sausio 1 d. iki 2002 m. gruodžio 31 d. imtinai ir atsisakiusi sumokėti atitinkamus delspinigius, Portugalijos Respublika neįvykdė įsipareigojimų pagal 1989 m. gegužės 29 d. Tarybos reglamento (EEB, Euratomas) Nr. 1552/89, įgyvendinančio Sprendimą 88/376/EEB (Euratomas) dėl Bendrijų nuosavų išteklių sistemos, iš dalies pakeisto 1996 m. liepos 8 d. Tarybos reglamentu (EB, Euratomas) Nr. 1355/96, 2 ir 9–11 straipsnius laikotarpiu nuo 1998 m. sausio 1 d. iki 2000 m. gegužės 30 d. imtinai, o nuo 2000 m. gegužės 31 d. iki 2002 m. gruodžio 31 d. — pagal tuos pačius 2000 m. gegužės 22 d. Tarybos reglamento (EB, Euratomas) Nr. 1150/2000, įgyvendinančio Sprendimą 94/728/EB (Euratomas) dėl Bendrijų nuosavų išteklių sistemos, straipsnius.

               2.

               Portugalijos Respublika padengia bylinėjimosi išlaidas.

               3.

               Danijos Karalystė, Graikijos Respublika, Italijos Respublika ir Suomijos Respublika padengia savo bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 74, 2006 3 25.


title: Byla C-347/14: 2014 m. liepos 18 d. Verwaltungsgerichtshof (Austrija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje New Media Online GmbH/Bundeskommunikationssenat

text:
               22.9.2014

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 329/5

         2014 m. liepos 18 d.Verwaltungsgerichtshof (Austrija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje New Media Online GmbH/Bundeskommunikationssenat

   (Byla C-347/14)
   2014/C 329/07
   Proceso kalba: vokiečių

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Verwaltungsgerichtshof

      Šalys pagrindinėje byloje

      Pareiškėja: New Media Online GmbH

      Institucija atsakovė: Bundeskommunikationssenat

      Kita šalis: Der Bundeskanzler

      Prejudiciniai klausimai

               1.

               Ar 2010 m. kovo 10 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2010/13/ES (1) dėl valstybių narių įstatymuose ir kituose teisės aktuose išdėstytų tam tikrų nuostatų, susijusių su audiovizualinės žiniasklaidos paslaugų teikimu, derinimo (Audiovizualinės žiniasklaidos paslaugų direktyva) 1 straipsnio 1 dalies b punktą reikia aiškinti taip, kad galima manyti, jog tikrinamosios paslaugos forma bei turinys pagal reikalavimus prilygsta televizijos programoms tada, kai tokios paslaugos yra teikiamos taip pat ir televizijos programose, kurias galima laikyti masinio informavimo pobūdžio žiniasklaida, kuri yra skirta priimti didelei plačiosios visuomenės daliai ir kuri jai galėtų turėti akivaizdų poveikį?

               2.

               Ar 2010 m. kovo 10 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2010/13/ES dėl valstybių narių įstatymuose ir kituose teisės aktuose išdėstytų tam tikrų nuostatų, susijusių su audiovizualinės žiniasklaidos paslaugų teikimu, derinimo (Audiovizualinės žiniasklaidos paslaugų direktyva) 1 straipsnio 1 dalies a punkto i papunktį reikia aiškinti taip, kad elektroninėse laikraščių versijose tikrinant pagrindinį teikiamos paslaugos tikslą galima atsižvelgti į tą srities dalį, kurioje dažniausiai pateikiami trumpi surinkti videofilmai, kurie kitose šios elektroninės žiniasklaidos priemonės tinklalapio srityse naudojami tik internetinio dienraščio tekstiniams pranešimams papildyti?

      (1)  OL L 95, p. 1.


title: 2004 m. liepos 13 d. Teisingumo Teismo (plenarinė sesija) sprendimas, Byloje C-27/04, Europos Bendrijų Komisija prieš Europos Sąjungos Tarybą (Ieškinys dėl panaikinimo — EB sutarties 104 straipsnis — Reglamentas (EB) Nr. 1467/97 — Stabilumo ir augimo paktas — Perviršinis bendrasis valstybės biudžeto deficitas — Tarybos sprendimai pagal EB sutarties 104 straipsnio 8 ir 9 dalis — Reikalingos daugumos nebuvimas — Nepriimti sprendimai — Ieškinys dėl „Sprendimų nepriimti Komisijos rekomendacijose nurodytų oficialių dokumentų“ — Nepriimtinumas — Ieškinys dėl „Tarybos išvadų“)

text:
               11.9.2004

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 228/16

      TEISINGUMO TEISMO (plenarinė sesija)

      SPRENDIMAS

   2004 m. liepos 13 d.
   Byloje C-27/04, Europos Bendrijų Komisija prieš Europos Sąjungos Tarybą (1)

   (Ieškinys dėl panaikinimo - EB sutarties 104 straipsnis - Reglamentas (EB) Nr. 1467/97 - Stabilumo ir augimo paktas - Perviršinis bendrasis valstybės biudžeto deficitas - Tarybos sprendimai pagal EB sutarties 104 straipsnio 8 ir 9 dalis - Reikalingos daugumos nebuvimas - Nepriimti sprendimai - Ieškinys dėl „Sprendimų nepriimti Komisijos rekomendacijose nurodytų oficialių dokumentų“ - Nepriimtinumas - Ieškinys dėl „Tarybos išvadų“)
   (2004/C 228/31)
   Bylos kalba: prancūzų
   Byloje C-27/04, Europos Bendrijų Komisija, atstovaujama M. Petite, A. van Solinge ir P. Aalto, prieš Europos Sąjungos Tarybą, atstovaujamą J.-C. Piris, T. Middleton ir J. Monteiro, dėl prašymo panaikinti Tarybos 2003 m. lapkričio 25 d. aktus, tai yra:

               —

               sprendimus Prancūzijos Respublikos ir Vokietijos Federacinės Respublikos atžvilgiu nepriimti Komisijos rekomendacijose pagal EB sutarties 104 straipsnio 8 ir 9 dalis nurodytų oficialių aktų;

               —

               kiekvienos iš šių dviejų valstybių atžvilgiu priimtas „Tarybos išvadas dėl priemonių, kurių pagal Europos Bendrijų steigimo sutarties 104 straipsnio 7 dalį pagal Tarybos pateiktas rekomendacijas ėmėsi [atitinkamai, Prancūzijos Respublika ir Vokietijos Federacinė Respublika], įvertinimo ir naujų priemonių, kuriomis siekiama sumažinti deficitą tam, kad būtų ištaisytas perviršinis deficitas, išnagrinėjimo“ ta dalimi, kiek šiomis išvadomis yra sustabdoma perviršinio deficito procedūra, naudojamas Sutartyje nenumatytas aktas ir pakeičiamos Tarybos sprendimu pagal EB sutarties 104 straipsnio 7 dalį pateiktos rekomendacijos,

         Teisingumo Teismas (plenarinė sesija), susidedantis iš pirmininko V. Skouris, kolegijų pirmininkų P. Jann, C.W.A. Timmermans, A. Rosas, C. Gulmann (pranešėjas), J.-P. Puissochet ir J. N. Cunha Rodrigues, teisėjų R. Schintgen, F. Macken ir N. Colneric, S. von Bahr, R. Silva de Lapuerta ir K. Lenaerts; generalinis advokatas: A. Tizzano, sekretorė: vyriausioji administratorė M.-F. Contet, 2004 m. liepos 13 d. priėmė sprendimą, kurio rezoliucinėje dalyje nurodyta:

               1)

               Europos Bendrijų Komisijos ieškinys yra nepriimtinas ta dalimi, kiek jame prašoma panaikinti Europos Sąjungos Tarybos sprendimą nepriimti Komisijos rekomendacijose pagal EB sutarties 104 straipsnio 8 ir 9 dalis nurodytų oficialių aktų.

               2)

               2003 m. lapkričio 25 d. Tarybos išvados, priimtos, atitinkamai, Prancūzijos Respublikos ir Vokietijos Federacinės Respublikos atžvilgiu yra panaikinamos ta dalimi, kiek jomis yra sustabdoma perviršinio deficito procedūra ir pakeičiamos Tarybos sprendimu pagal EB sutarties 104 straipsnio 7 dalį anksčiau priimtos rekomendacijos.

               3)

               Kiekviena šalis padengia savo išlaidas.

      (1)  OL C 35, 2004 2 7.


title: Byla C-300/14: 2015 m. gruodžio 17 d. Teisingumo Teismo (ketvirtoji kolegija) sprendimas byloje (Hof van beroep te Antwerpen (Belgija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Imtech Marine Belgium NV/Radio Hellenic SA (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą — Teismų bendradarbiavimas civilinėse bylose — Reglamentas (EB) Nr. 805/2004 — Neginčytinų reikalavimų Europos vykdomasis raštas — Pripažinimui keliami reikalavimai — Skolininko teisės — Sprendimo peržiūra)

text:
               22.2.2016

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 68/9

         2015 m. gruodžio 17 d. Teisingumo Teismo (ketvirtoji kolegija) sprendimas byloje (Hof van beroep te Antwerpen (Belgija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Imtech Marine Belgium NV/Radio Hellenic SA

   (Byla C-300/14) (1)

   ((Prašymas priimti prejudicinį sprendimą - Teismų bendradarbiavimas civilinėse bylose - Reglamentas (EB) Nr. 805/2004 - Neginčytinų reikalavimų Europos vykdomasis raštas - Pripažinimui keliami reikalavimai - Skolininko teisės - Sprendimo peržiūra))
   (2016/C 068/12)
   Proceso kalba: nyderlandų

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Hof van beroep te Antwerpen

      Šalys pagrindinėje byloje

      Ieškovė: Imtech Marine Belgium NV

      Atsakovė: Radio Hellenic SA

      Rezoliucinė dalis

               1.

               2004 m. balandžio 21 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (EB) Nr. 805/2004, sukuriančio neginčytinų reikalavimų Europos vykdomąjį raštą, 19 straipsnis, siejamas su SESV 288 straipsniu, turi būti aiškinamas taip, kad pagal jį valstybės narės neįpareigojamos nacionalinėje teisėje nustatyti peržiūros procedūros, kaip numatyta minėtame 19 straipsnyje.

               2.

               Reglamento Nr. 805/2004 19 straipsnio 1 dalis turi būti aiškinama taip, kad, siekiant už akių priimtą sprendimą pripažinti Europos vykdomuoju raštu, tokį prašymą nagrinėjantis teismas privalo įsitikinti, kad nacionalinėje teisėje veiksmingai ir be išimties būtų leidžiama peržiūrėti visą sprendimą, kiek tai susiję su teise ir faktinėmis aplinkybėmis, abiem šioje nuostatoje numatytais atvejais, ir kad pagal šią teisę leidžiama pratęsti sprendimo, susijusio su neginčytinu reikalavimu, apskundimo terminus ne tik force majeure atveju, bet ir esant kitoms nepaprastoms aplinkybėms, susidariusioms ne dėl skolininko kaltės ir sukliudžiusioms pastarajam ginčyti nagrinėjamą reikalavimą.

               3.

               Reglamento Nr. 805/2004 6 straipsnis turi būti aiškinamas taip, kad pripažinti teismo sprendimą Europos vykdomuoju raštu – to galima prašyti bet kuriuo momentu – turi būti pavesta tik teisėjui.

      (1)  OL C 303, 2014 9 8.


title: Byla C-183/13: 2014 m. liepos 10 d. Teisingumo Teismo (ketvirtoji kolegija) sprendimas byloje ( Supremo Tribunal Administrativo (Portugalija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Fazenda Pública/Banco Mais SA (Apmokestinimas — PVM — Direktyva 77/388/EEB — 17 straipsnio 5 dalies trečios pastraipos c punktas — 19 straipsnis — Sumokėto pirkimo mokesčio atskaita — Finansinės nuomos sandoriai — Mišriai naudoti skirtos prekės ir paslaugos — Atskaitytino PVM sumos nustatymo taisyklė — Išimtis — Sąlygos)

text:
               15.9.2014

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 315/13

         2014 m. liepos 10 d. Teisingumo Teismo (ketvirtoji kolegija) sprendimas byloje (Supremo Tribunal Administrativo (Portugalija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Fazenda Pública/Banco Mais SA

   (Byla C-183/13) (1)

   ((Apmokestinimas - PVM - Direktyva 77/388/EEB - 17 straipsnio 5 dalies trečios pastraipos c punktas - 19 straipsnis - Sumokėto pirkimo mokesčio atskaita - Finansinės nuomos sandoriai - Mišriai naudoti skirtos prekės ir paslaugos - Atskaitytino PVM sumos nustatymo taisyklė - Išimtis - Sąlygos))
   2014/C 315/18
   Proceso kalba: portugalų

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Supremo Tribunal Administrativo

      Šalys pagrindinėje byloje

      Ieškovė: Fazenda Pública

      Atsakovė: Banco Mais SA

      Rezoliucinė dalis

   1977 m. gegužės 17 d. Šeštosios Tarybos direktyvos dėl valstybių narių apyvartos mokesčių įstatymų derinimo – Bendra pridėtinės vertės mokesčio sistema: vienodas vertinimo pagrindas 17 straipsnio 5 dalies trečios pastraipos c punktą reikia aiškinti taip, kad jis neprieštarauja tam, jog valstybė narė tokiomis aplinkybėmis, kokios nagrinėjamos pagrindinėje byloje, įpareigotų banką, kuris, be kita ko, vykdo finansinės nuomos veiklą, trupmenos, skirtos vienintelei ir tai pačiai visų mišriai naudoti skirtų prekių ir paslaugų atskaitos procentinei daliai nustatyti, skaitiklyje ir vardiklyje nurodyti vienintelę nuompinigių, kuriuos sumoka klientai pagal finansinės nuomos sutartis, dalį, kuri atitinka palūkanas, jei pirmiausia šių prekių ir paslaugų naudojimas reikalingas norint finansuoti ir administruoti šias sutartis, o tai turi patikrinti prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas.

      (1)  OL C 189, 2013 6 29.


title: Byla C-323/05 Europos Bendrijų Komisijos 2005 m. rugpjūčio 24 d. pareikštas ieškinys Jungtinei Karalystei

text:
               29.10.2005

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 271/15

         Europos Bendrijų Komisijos 2005 m. rugpjūčio 24 d. pareikštas ieškinys Jungtinei Karalystei
   (Byla C-323/05)
   (2005/C 271/28)
   Proceso kalba: anglų
   2005 m. rugpjūčio 24 d. Europos Bendrijų Teisingumo Teisme buvo pareikštas Europos Bendrijų Komisijos, atstovaujamos Antonio Aresu ir Nicola Yerrell, nurodžiusių adresą dokumentams įteikti Liuksemburge, ieškinys Jungtinei Karalystei.
   Ieškovė Teisingumo Teismo prašo:

               1)

               pripažinti, kad nepriėmusi įstatymų ir kitų teisės aktų, būtinų įgyvendinti 2001 m. gruodžio 3 d. Direktyvą 2001/95/EB dėl bendros gaminių saugos (1), ir (arba) nepranešusi apie tai Komisijai, Jungtinė Karalystė neįvykdė savo įsipareigojimų pagal EB sutartį;

               2)

               priteisti iš Jungtinės Karalystės bylinėjimosi išlaidas.

         Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai
   Direktyvos perkėlimo į nacionalinę teisę terminas baigėsi 2004 m. sausio 15 d.

      (1)  OL L 11, 2002 1 15, p. 4.


title: Byla C-1/13: 2014 m. vasario 27 d. Teisingumo Teismo (trečioji kolegija) sprendimas byloje ( Cour de cassation (Prancūzija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Cartier parfums – lunettes SAS, Axa Corporate Solutions Assurance SA prieš Ziegler France SA, Montgomery transports Sàrl, Inko Trade s.r.o., Jaroslav Matěja, Groupama transport (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą — Teismų bendradarbiavimas civilinėse bylose — Reglamentas (EB) Nr. 44/2001 — 27 straipsnio 2 dalis — „Lis pendens“  — 24 straipsnis — Susitarimas dėl jurisdikcijos — Teismo, į kurį kreiptasi pirmiausia, jurisdikcijos nustatymas remiantis tuo, kad šalys atvyko į teismą ir neužginčijo jo jurisdikcijos, arba priimant galutinį sprendimą)

text:
               14.4.2014

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 112/12

         2014 m. vasario 27 d. Teisingumo Teismo (trečioji kolegija) sprendimas byloje (Cour de cassation (Prancūzija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Cartier parfums – lunettes SAS, Axa Corporate Solutions Assurance SA prieš Ziegler France SA, Montgomery transports Sàrl, Inko Trade s.r.o., Jaroslav Matěja, Groupama transport

   (Byla C-1/13) (1)

   ((Prašymas priimti prejudicinį sprendimą - Teismų bendradarbiavimas civilinėse bylose - Reglamentas (EB) Nr. 44/2001 - 27 straipsnio 2 dalis - „Lis pendens“ - 24 straipsnis - Susitarimas dėl jurisdikcijos - Teismo, į kurį kreiptasi pirmiausia, jurisdikcijos nustatymas remiantis tuo, kad šalys atvyko į teismą ir neužginčijo jo jurisdikcijos, arba priimant galutinį sprendimą))
   2014/C 112/14
   Proceso kalba: prancūzų

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Cour de cassation

      Šalys pagrindinėje byloje

      Ieškovės: Cartier parfums – lunettes SAS, Axa Corporate Solutions Assurance SA

      Atsakovai: Ziegler France SA, Montgomery transports Sàrl, Inko Trade s.r.o., Jaroslav Matěja, Groupama transport

      Dalykas

   Prašymas priimti prejudicinį sprendimą – Cour de cassation (Prancūzija) – 2000 m. gruodžio 22 d. Tarybos reglamento (EB) Nr. 44/2001 dėl jurisdikcijos ir teismo sprendimų civilinėse ir komercinėse bylose pripažinimo ir vykdymo (OL L 12, 2001, p. 1; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 19 sk., 4 t., p. 42) 27 straipsnio 2 dalies išaiškinimas – Lis pendens – Teismo, kuriame buvo iškelta pirmoji byla, jurisdikcijos nustatymas remiantis tuo, kad šalys neužginčijo jo jurisdikcijos, arba tuo, kad šis teismas patvirtino savo jurisdikciją sprendimu, kuris tapo galutinis, nesvarbu, kokiu pagrindu.

      Rezoliucinė dalis

   2000 m. gruodžio 22 d. Tarybos reglamento (EB) Nr. 44/2001 dėl jurisdikcijos ir teismo sprendimų civilinėse ir komercinėse bylose pripažinimo ir vykdymo 27 straipsnio 2 dalį reikia aiškinti taip, kad, išskyrus tuos atvejus, kai kitas teismas nei tas, į kurį kreiptasi pirmiausia, turi išimtinę jurisdikciją, teismo, į kurį kreiptasi pirmiausia, jurisdikcija turi būti laikoma nustatyta, kaip tai suprantama pagal šią nuostatą, jeigu šis teismas savo iniciatyva neatsisakė jurisdikcijos ir nė viena šalis jos neužginčijo iki to momento, kai pateikiamos pastabos, kurios pagal nacionalinę proceso teisę laikytinos pirmaisiais minėtam teismui pateiktais gynybos argumentais dėl bylos esmės.

      (1)  OL C 63, 2013 3 2.


title: Byla C-200/10 P: 2010 m. balandžio 26 d. Evropaïki Dynamiki — Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE pateiktas apeliacinis skundas dėl 2010 m. vasario 9 d. Bendrojo Teismo (ketvirtoji kolegija) priimto sprendimo byloje T-340/07 Evropaïki Dynamiki — Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE prieš Europos Komisiją

text:
               3.7.2010

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 179/21

         2010 m. balandžio 26 d.Evropaïki Dynamiki — Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE pateiktas apeliacinis skundas dėl 2010 m. vasario 9 d. Bendrojo Teismo (ketvirtoji kolegija) priimto sprendimo byloje T-340/07 Evropaïki Dynamiki — Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE prieš Europos Komisiją

   (Byla C-200/10 P)
   2010/C 179/35
   Proceso kalba: anglų

      Šalys

      Apeliantė: Evropaïki Dynamiki — Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE, atstovaujama N. Korogiannakis

      Kita proceso šalis: Europos Komisija

      Apeliantės reikalavimai

      Apeliantė Teisingumo Teismo prašo:

   panaikinti Bendrojo Teismo sprendimą, priteisti iš Komisijos atlyginti apeliantės žalą, patirtą neįvykdžius sutartinių įsipareigojimų pagal EDC-53007 EEBO/27873 sutartį, susijusią su projektu „e-Content Exposure and business Opportunities“ ir priteisti iš Komisijos apeliantės teisinio atstovavimo bei kitas išlaidas, patirtas dėl pradinės procedūros, net jeigu šis apeliacinis skundas bus atmestas, o taip pat su šiuo apeliaciniu skundu susijusias bylinėjimosi išlaidas, jeigu šis apeliacinis skundas bus patenkintas.

      Apeliacinio skundo pagrindai ir pagrindiniai argumentai

   Apeliantė teigia, kad Bendrasis Teismas nepakankamai aiškiai pateikė motyvus, dėl kurių atmetė apeliantės argumentus.
   Ji tvirtina, kad Bendrasis Teismas padarė teisės klaidą netinkamai aiškindamas sutarties 7 straipsnio 6 punktą, kuriame minima sutarties šalių pareiga imtis tinkamų veiksmų sustabdyti ar sumažinti skiriamas lėšas gavus Komisijos laišką, kuriuo joms pranešama apie sutarties pasibaigimą.


title: 2004 m. lapkričio 10 d. Pirmosios Instancijos Teismo sprendimas, Byloje T-402/02 August Storck KG prieš Vidaus rinkos derinimo tarnybą (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui) (VRDT) (Bendrijos prekių ženklas — Figūrinis prekių ženklas, vaizduojantis susukto saldainių įpakavimo formą (suvynioto saldainio forma) — Paraiškos objektas — Absoliutus atmetimo pagrindas — Reglamento (EB) Nr. 40/94 7 straipsnio 1 dalies b punktas — Dėl naudojimo įgytas skiriamasis požymis — Reglamento (EB) Nr. 40/94 7 straipsnio 3 dalis — Teisė būti išklausytam — Reglamento (EB) Nr. 40/94 73 straispnio 1 dalis — Faktų nagrinėjimas savo iniciatyva — Reglamento (EB) Nr. 40/94 74 straipsnio 1 dalis)

text:
               22.1.2005

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 19/22

      PIRMOSIOS INSTANCIJOS TEISMO SPRENDIMAS

   2004 m. lapkričio 10 d.
   Byloje T-402/02 August Storck KG prieš Vidaus rinkos derinimo tarnybą (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui) (VRDT) (1)

   (Bendrijos prekių ženklas - Figūrinis prekių ženklas, vaizduojantis susukto saldainių įpakavimo formą (suvynioto saldainio forma) - Paraiškos objektas - Absoliutus atmetimo pagrindas - Reglamento (EB) Nr. 40/94 7 straipsnio 1 dalies b punktas - Dėl naudojimo įgytas skiriamasis požymis - Reglamento (EB) Nr. 40/94 7 straipsnio 3 dalis - Teisė būti išklausytam - Reglamento (EB) Nr. 40/94 73 straispnio 1 dalis - Faktų nagrinėjimas savo iniciatyva - Reglamento (EB) Nr. 40/94 74 straipsnio 1 dalis)
   (2005/C 19/48)
   Proceso kalba: vokiečių
   Byloje T-402/02 August Storck KG, įsteigta Berlyne (Vokietija), atstovaujama advokatų H. Wrage-Molkenthin, T. Reher, A. Heise ir I. Rohr, nurodžiusių adresą dokumentams įteikti Liuksemburge, prieš Vidaus rinkos derinimo tarnybą (prekių ženklams ir pramoniniams dizainui) (VRDT), atstovaujamą B. Müller ir G. Schneider, dėl prašymo panaikinti 2002 m. spalio 18 d. VRDT antrosios apeliacinės tarybos sprendimą (byla R 0256/2001-2), kuriuo buvo atsisakyta įregistruoti prekių ženklą, vaizduojantį susukto saldainių įpakavimo formą (suvynioto saldainio forma), Pirmosios instancijos teismas (ketvirtoji kolegija), susidedantis iš kolegijos pirmininko H. Legal, teisėjų V. Tiili ir M. Vilaras; sekretorė: sekretoriaus pavaduotoja B. Pastor, 2004 m. lapkričio 10 d. priėmė sprendimą, kurio rezoliucinėje dalyje nurodyta:

               1)

               Atmesti ieškinį.

               2)

               Priteisti iš ieškovo bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 55, 2003 3 8.


title: Byla C-527/07 2007 m. lapkričio 28 d. High Court of Justice (England & Wales), Queen's Bench Division (Administrative Court) (Jungtinė Karalystė) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Generics (UK) Ltd, Regina prieš Licensing Authority (acting via the Medicines and Healthcare products Regulatory Agency)

text:
               26.1.2008

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 22/36

         2007 m. lapkričio 28 d.High Court of Justice (England & Wales), Queen's Bench Division (Administrative Court) (Jungtinė Karalystė) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Generics (UK) Ltd, Regina prieš Licensing Authority (acting via the Medicines and Healthcare products Regulatory Agency)

   (Byla C-527/07)
   (2008/C 22/64)
   Proceso kalba: anglų
   Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas
   High Court of Justice (England & Wales), Queen's Bench Division (Administrative Court)
   Šalys pagrindinėje byloje

      Ieškovė: Generics (UK) Ltd, Regina

      Atsakovė: Licensing Authority (acting via the Medicines and Healthcare products Regulatory Agency)

   Prejudiciniai klausimai

               1.

               Kai vaistai, kuriems netaikomas Reglamento Nr. 2309/93 (1) priedas, buvo pateikti į valstybės narės (Austrijos) rinką pagal nacionalinę leidimo suteikimo procedūrą prieš šiai valstybei narei įstojant į EEE arba EB ir:

                           a)

                           vėliau ši valstybė narė įstojo į EEE, o paskui į EB ir laikydamasi savo stojimo sąlygų į nacionalinę teisę perkėlė Direktyvos 65/65 (dabar — Direktyva 2001/83 (2)) nuostatas dėl leidimo, šiuo atžvilgiu netaikydama jokių pereinamojo laikotarpio nuostatų;

                           b)

                           nagrinėjamu vaistu šios valstybės narės rinkoje dar keletą metų buvo prekiaujama po jos įstojimo į EEE ir EB;

                           c)

                           po šios valstybės narės įstojimo į EEE ir EB leidimas prekiauti nagrinėjamu vaistu buvo pakeistas, papildant nauja indikacija, ir šios valstybės narės valdžios institucijos šį pakeitimą laikė suderintu su Bendrijos teisės reikalavimais;

                           d)

                           po šios valstybės narės įstojimo į EEE ir EB nagrinėjamo vaisto byla nebuvo atnaujinta pagal Direktyvą 65/65 (dabar — Direktyva 2001/83); ir

                           e)

                           vėliau vaistui, turinčiam tą pačią veikliąją medžiagą, pagal Direktyvos 2001/83 6 straipsnį buvo išduotas leidimas ir jis buvo pateiktas į EB rinką;

                     ar vaistą reikia laikyti „referenciniu vaistu, kuriam išduodamas arba buvo išduotas leidimas pagal 6 straipsnį <…> valstybėje narėje“ Direktyvos 2001/83 10 straipsnio 1 dalies prasme, ir jei taip, kuri (kurios) iš minėtų sąlygų šiuo atžvilgiu turi lemiamą reikšmę?

               2.

               Tokiu atveju, kai referencinės valstybės narės kompetentinga valdžios institucija neteisingai atmeta pagal Direktyvos 2001/83 10 straipsnio 1 dalį, taikant šioje direktyvoje numatytą decentralizuotą procedūrą, pateiktą paraišką dėl leidimo prekiauti motyvuodama tuo, kad pirmajame klausime minėtas vaistas nėra „referencinis vaistas“ 10 straipsnio 1 dalies prasme, kokias gaires, jei tokių yra, Teisingumo Teismas gali pateikti, kalbant apie aplinkybes, į kurias nacionalinis teismas turėtų atsižvelgti, turėdamas nustatyti, ar Bendrijos teisės pažeidimas yra pakankamai akivaizdus teismo praktikos Brasserie du Pêcheur ir Factortame bylose prasme?

      (1)  OL L 214, p. 1.

      (2)  OL L 311, p. 67.


title: Byla C-19/09: 2010 m. kovo 11 d. Teisingumo Teismo (trečioji kolegija) sprendimas byloje ( Oberlandesgericht Wien (Austrija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Wood Floor Solutions Andreas Domberger GmbH prieš Silva Trade, SA (Jurisdikcija, teismo sprendimų civilinėse ir komercinėse bylose pripažinimas ir vykdymas — Reglamentas (EB) Nr. 44/2001 — Specialioji jurisdikcija — 5 straipsnio 1 punkto a papunktis ir b papunkčio antra įtrauka — Paslaugų teikimas — Prekybos agento sutartis — Sutarties vykdymas keliose valstybėse narėse)

text:
               1.5.2010

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 113/14

         2010 m. kovo 11 d. Teisingumo Teismo (trečioji kolegija) sprendimas byloje (Oberlandesgericht Wien (Austrija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Wood Floor Solutions Andreas Domberger GmbH prieš Silva Trade, SA

   (Byla C-19/09) (1)

   (Jurisdikcija, teismo sprendimų civilinėse ir komercinėse bylose pripažinimas ir vykdymas - Reglamentas (EB) Nr. 44/2001 - Specialioji jurisdikcija - 5 straipsnio 1 punkto a papunktis ir b papunkčio antra įtrauka - Paslaugų teikimas - Prekybos agento sutartis - Sutarties vykdymas keliose valstybėse narėse)
   2010/C 113/19
   Proceso kalba: vokiečių

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Oberlandesgericht Wien

      Šalys pagrindinėje byloje

      Ieškovė: Wood Floor Solutions Andreas Domberger GmbH

      Atsakovė: Silva Trade, SA

      Dalykas

   Prašymas priimti prejudicinį sprendimą — Oberlandesgericht Wien (Austrija) — 2000 m. gruodžio 22 d. Tarybos reglamento (EB) Nr. 44/2001 dėl jurisdikcijos ir teismo sprendimų civilinėse ir komercinėse bylose pripažinimo ir vykdymo (OL L 12, p. 1; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 19 sk., 4 t., p. 42) 5 straipsnio 1 punkto a papunkčio ir b papunkčio antros įtraukos išaiškinimas — Specialioji jurisdikcija — Taikymo sritis — Ieškinys dėl kompensacijos už paslaugų teikimo sutarties nutraukimą — Paslaugos, remiantis sutartimi, teikiamos skirtingose valstybėse narėse

      Rezoliucinė dalis

               1.

               2000 m. gruodžio 22 d. Tarybos reglamento (EB) Nr. 44/2001 dėl jurisdikcijos ir teismo sprendimų civilinėse ir komercinėse bylose pripažinimo ir vykdymo 5 straipsnio 1 punkto b papunkčio antra įtrauka turi būti aiškinama taip, kad ši nuostata taikytina, kai paslaugos teikiamos keliose valstybėse narėse.

               2.

               Reglamento Nr. 44/2001 5 straipsnio 1 punkto b papunkčio antra įtrauka turi būti aiškinama taip, kad paslaugų teikimo keliose valstybėse narėse atveju jurisdikciją nagrinėti visus sutartimi pagrįstus ieškinius turi teismas, kurio jurisdikcijoje buvo teikiama pagrindinė paslauga. Komercinio atstovavimo sutarties atveju tai yra vieta, kur agentas teikė pagrindines paslaugas, kaip matyti iš sutarties nuostatų, o jei tokių nuostatų nėra, — iš realaus sutarties vykdymo, ir jei ieškomos vietos šiuo pagrindu nustatyti neįmanoma, ši vieta yra agento gyvenamoji vieta.

      (1)  OL C 82, 2009 04 04.


title: Byla C-346/07 2007 m. gruodžio 13 d. Teisingumo Teismo pirmininko nutartis Europos Bendrijų Komisija prieš Graikijos Respubliką

text:
               8.3.2008

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 64/32

         2007 m. gruodžio 13 d. Teisingumo Teismo pirmininko nutartis Europos Bendrijų Komisija prieš Graikijos Respubliką

   (Byla C-346/07) (1)

   (2008/C 64/50)

      Proceso kalba: graikų

   Teisingumo Teismo pirmininkas nutartimi nurodė išbraukti bylą iš registro.

      (1)  OL C 211, 2007 9 8.


title: Byla T-134/15: 2015 m. kovo 23 d. pareikštas ieškinys byloje salesforce.com/VRDT (SOCIAL.COM)

text:
               26.5.2015

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 171/32

         2015 m. kovo 23 d. pareikštas ieškinys byloje salesforce.com/VRDT (SOCIAL.COM)

   (Byla T-134/15)
   (2015/C 171/38)
   Proceso kalba: anglų

      Šalys

      Ieškovė: salesforce.com, Inc. (San Fransiskas, Jungtinės Amerikos Valstijos), atstovaujama advokatų A. Nordemann, M. Maier

      Atsakovė: Vidaus rinkos derinimo tarnyba (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui) (VRDT)

      Su procedūra VRDT susijusi informacija

      Prekių ženklas, dėl kurio kilo ginčas: žodinis Bendrijos prekių ženklas „SOCIAL.COM“ – Registracijos paraiška Nr. 12 245 411

      Ginčijamas sprendimas: 2015 m. sausio 20 d. VRDT ketvirtosios apeliacinės tarybos sprendimas byloje R 1752/2014–4

      Reikalavimai

   Ieškovė Bendrojo Teismo prašo:

               —

               panaikinti ginčijamą sprendimą,

               —

               priteisti iš VRDT bylinėjimosi išlaidas.

      Pagrindai, kuriais remiamasi

               —

               Reglamento Nr. 207/2009 7 straipsnio 1 dalies b punkto, skaitomo kartu su 7 straipsnio 2 dalimi, pažeidimas;

               —

               Reglamento Nr. 207/2009 7 straipsnio 1 dalies c punkto, skaitomo kartu su 7 straipsnio 2 dalimi, pažeidimas.


title: Byla T-255/11: 2011 m. gegužės 20 d. pareikštas ieškinys byloje Fellah prieš Tarybą

text:
               16.7.2011

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 211/28

         2011 m. gegužės 20 d. pareikštas ieškinys byloje Fellah prieš Tarybą

   (Byla T-255/11)
   2011/C 211/61
   Proceso kalba: prancūzų

      Šalys

      Ieškovas: Zakaria Fellah (Niujorkas, Jungtinės Amerikos Valstijos), atstovaujamas advokato G. Collard

      Atsakovė: Europos Sąjungos Taryba

      Ieškovo reikalavimai

               —

               Pripažinti, kad 2011 m. balandžio 6 d. Tarybos reglamentas Nr. 330/2011 ir 2011 m. balandžio 6 d. Tarybos sprendimas 2011/221/BUSP, 2011 m. balandžio 7 d. paskelbti Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje, tiek, kiek jie susiję su ieškovu Zakaria FELLAH, nėra pagrįsti faktais.

               —

               Todėl:

                           —

                           panaikinti 2011 m. balandžio 6 d. Tarybos reglamentą Nr. 330/2011 ir 2011 m. balandžio 6 d. Tarybos sprendimą 2011/221/BUSP,

                           —

                           nepatenkinus pirmesniojo reikalavimo, nurodyti išbraukti Zakaria FELLAH pavardę iš sąrašų, pridėtų prie šio reglamento ir šio sprendimo.

      Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

   Grįsdamas ieškinį ieškovas remiasi dviem pagrindais.

               1.

               Pirmasis ieškinio pagrindas susijęs su pareigos motyvuoti pažeidimu, nes ieškovo pavardės įtraukimas į asmenų ir subjektų, kuriems taikomos ribojančios priemonės, sąrašą motyvuojamas stereotipais, nenurodant jokio aiškaus faktinio pagrindo, kuriuo remiantis būtų galima įvertinti, ar ieškovas pagrįstai įtrauktas į minėtą sąrašą.

               2.

               Antrasis ieškinio pagrindas susijęs su akivaizdžia vertinimo klaida, nes

                           —

                           ieškovas kaltinamas prisidėjęs prie L. Gbagbo administracijos finansavimo, nors, pirma, ieškovas iš esmės vykdė savo pareigas L. Gbagbo, kai pastarasis tarptautinės bendruomenės buvo pripažintas teisėtu valstybės vadovu, ir, antra, ieškovas neturėjo tokių lėšų, kad galėtų finansuoti L. Gbagbo administraciją,

                           —

                           ginčijami aktai netenka dalyko nuo 2011 m. balandžio 11 d., šią dieną sulaikius L. Gbagbo.


title: Byla F-73/11: 2011 m. liepos 25 d. pareikštas ieškinys byloje ZZ prieš Komisiją

text:
               24.9.2011

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 282/53

         2011 m. liepos 25 d. pareikštas ieškinys byloje ZZ prieš Komisiją

   (Byla F-73/11)
   2011/C 282/101
   Proceso kalba: anglų

      Šalys

      Ieškovė: ZZ, atstovaujama advokatų S. Rodrigues, C. Bernard-Glanz ir A. Blot

      Atsakovė: Europos Komisija

      Ginčo dalykas bei aprašymas

   Sprendimo nekviesti ieškovės į vertinimo centro organizuojamus viešojo konkurso EPSO/AD/181/10 egzaminus panaikinimas.

      Ieškovės reikalavimai

   Apeliantė prašo Europos Sąjungos Tarnautojų Teismą:

               —

               Panaikinti 2010 m. rugpjūčio 20 d. ir 2010 m. rugsėjo 15 d. Europos personalo atrankos komisijos (toliau — EPSO) sprendimus, kuriais ji informuojama apie atsisakymą kviesti ją į vertinimo centro organizuojamus viešojo konkurso EPSO/AD/181/10 egzaminus (toliau — ginčijamas sprendimas);

               —

               Prireikus panaikinti 2011 m. balandžio 15 d. EPSO sprendimą atmesti jos 2010 m. lapkričio 10 d. skundą dėl nurodyto sprendimo (toliau — sprendimas atmesti);

               —

               Nurodyti grąžinti ją į atrankos procedūrą, prireikus organizuojant naujus egzaminus;

               —

               Priteisti iš Komisijos bylinėjimosi išlaidas.


title: Byla C-485/04 Europos Bendrijų Komisijos 2004 m. lapkričio 25 d. pareikštas ieškinys Italijos Respublikai

text:
               5.2.2005

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 31/8

         Europos Bendrijų Komisijos 2004 m. lapkričio 25 d. pareikštas ieškinys Italijos Respublikai
   (Byla C-485/04)
   (2005/C 31/17)
   Proceso kalba: italų
   2004 m. lapkričio 25 d. Europos Bendrijų Teisingumo Teisme buvo pareikštas Europos Bendrijų Komisijos, atstovaujamos G. Valero Jordana ir D. Recchia, ieškinys Italijos Respublikai.
   Ieškovas Teisingumo Teismo prašo:

               —

               Nuspręsti, kad nepriimdama įstatymų ir kitų teisės aktų nuostatų, būtinų įgyvendinti 2003 m. kovo 3 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvą 2003/17/EB (1) iš dalies keičiančią Direktyvą 98/70/EB (2) dėl benzino ir dyzelinių degalų (dyzelino) kokybės, arba bent apie juos nepranešdama Komisijai, Italijos Respublika neįvykdė savo įsipareigojimų pagal šios Direktyvos 2 straipsnį;

               —

               Priteisti iš Italijos Respublikos bylinėjimosi išlaidas.

         Teisiniai pagrindai ir pagrindiniai argumentai
   Direktyvos perkėlimo į nacionalinę teisę terminas baigėsi 2003 m. birželio 30 d..

      (1)  OL L 76, 2003 3 22, p. 10

      (2)  OL L 350, 1998 12 28, p. 58


title: Byla T-903/16: 2016 m. gruodžio 19 d. pareikštas ieškinys byloje RE/Komisija

text:
               20.2.2017

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 53/41

         2016 m. gruodžio 19 d. pareikštas ieškinys byloje RE/Komisija

   (Byla T-903/16)
   (2017/C 053/50)
   Proceso kalba: anglų

      Šalys

      Ieškovas: RE (Abu Dabis, Jungtiniai Arabų Emyratai), atstovaujama advokato S. Pappas

      Atsakovė: Europos Komisija

      Reikalavimai

   Ieškovas Bendrojo Teismo prašo:

               —

               panaikinti 2016 m. spalio 12 d. Europos Komisijos sprendimą SEC 10.20/06/15, kiek jis susijęs su Reglamentu Nr. 45/2001, ir priteisti iš atsakovės ieškovui dešimt tūkstančių eurų (10 000 EUR) sumą kaip tinkamą ir teisingą neturtinės žalos, padarytos dėl neteisėto atsisakymo leisti jam susipažinti su jo asmens duomenimis, atlyginimą;

               —

               nurodyti atsakovei pateikti dokumentą, susijusį su ieškovo įdarbinimu, pagal Bendrojo Teismo procedūros reglamento 91 straipsnio c punktą arba pateikti šį dokumentą Bendrajam Teismui pagal Procedūros reglamento 104 straipsnį ir priteisti iš atsakovės ieškovui trisdešimt tūkstančių eurų (30 000 EUR) sumą kaip neturtinės žalos, kilusios dėl neteisėto ir etikai prieštaraujančio jo asmens duomenų tvarkymo per tyrimą, atlyginimą;

               —

               nurodyti atsakovei padengti jos ir ieškovo šioje byloje patirtas bylinėjimosi išlaidas.

      Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

   Grįsdamas ieškinį dėl panaikinimo ieškovas teigia, kad ginčijamas sprendimas yra visiškai nemotyvuotas, nes nesiremiama jokia išimtimi, kuri pateisintų atsisakymą leisti ieškovui susipažinti su nagrinėjamais asmens duomenimis.
   Be to, ieškovas tvirtina, kad kadangi atsisakymas suteikti galimybę susipažinti su asmens duomenimis grindžiamas išimtimi, susijusia su tyrimų apsauga, numatyta Reglamento 45/2001 (1) 20 straipsnio 1 dalies a punkte, ginčijamas sprendimas turi būti laikomas neteisėtu, nes neaišku, kaip tokia išimtis gali būti toliau taikoma po to, kai buvo baigtas su ieškovu susijęs tyrimas.
   Ieškovas taip pat teigia, kad jo specialaus prašymo leisti susipažinti su sutrumpintais/redaguotais duomenimis, kuris buvo pateiktas pirmą kartą su 2016 m. rugsėjo 21 d. reikalavimu, atmetimas ginčijamame sprendime turi būti laikomas neteisėtu, nes sprendimas nemotyvuotas dėl galimybės atskleisti ieškovui prašomus asmens duomenis juos sutrumpinus, nebuvimo, būtent pasibaigus tyrimui.
   Grįsdamas savo prašymą dėl žalos atlyginimo ieškovas teigia, kad jis patyrė neturtinę žalą dėl Žmogiškųjų išteklių ir saugumo generalinio direktorato neteisėto atsisakymo leisti jam susipažinti su prašomais asmens duomenimis, kad patyrė didelės žalos savo karjerai, kilusios dėl šio generalinio direktorato veiksmų, ir konkrečiau kalbant, žalos, susijusios su neteisėtu informacijos dėl tyrimo atskleidimu siekiant sudaryti kliūčių jo karjerai, o ši žala gali būti ištaisyta tik panaikinus ginčijamą sprendimą. Šiomis aplinkybėmis ieškovas prašo Bendrojo Teismo atsižvelgti į du dokumentus siekiant išnagrinėti jo prašymą atlyginti neturtinę žalą, atsiradusią dėl administracijos veiksmų, ir priteisti iš atsakovės atlyginti minėtą žalą.

      (1)  2000 m. gruodžio 18 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (EB) Nr. 45/2001 dėl asmenų apsaugos Bendrijos institucijoms ir įstaigoms tvarkant asmens duomenis ir laisvo tokių duomenų judėjimo (OL L 8, 2001, p. 1; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 13 sk., 26 t., p. 102).


title: Byla T-636/11: 2013 m. birželio 13 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Hostel drap prieš VRDT — Aznar Textil (MY drap) (Bendrijos prekių ženklas — Protesto procedūra — Vaizdinio Bendrijos prekių ženklo „MY drap“ paraiška — Ankstesnis vaizdinis Bendrijos prekių ženklas BON DRAP — Santykiniai atmetimo pagrindai — Galimybė supainioti — Reglamento (EB) Nr. 207/2009 8 straipsnio 1 dalies b punktas)

text:
               3.8.2013

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 225/74

         2013 m. birželio 13 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Hostel drap prieš VRDT — Aznar Textil (MY drap)

   (Byla T-636/11) (1)

   (Bendrijos prekių ženklas - Protesto procedūra - Vaizdinio Bendrijos prekių ženklo „MY drap“ paraiška - Ankstesnis vaizdinis Bendrijos prekių ženklas BON DRAP - Santykiniai atmetimo pagrindai - Galimybė supainioti - Reglamento (EB) Nr. 207/2009 8 straipsnio 1 dalies b punktas)
   2013/C 225/164
   Proceso kalba: ispanų

      Šalys

      Ieškovė: Hostel drap, SL (Monistrol de Montserrat, Ispanija), atstovaujama advokato C. Prat

      Atsakovė: Vidaus rinkos derinimo tarnyba (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui), atstovaujama O. Mondéjar Ortuño

      Kita procedūros VRDT Apeliacinėje taryboje šalis: Aznar Textil, SL (Paterna, Ispanija)

      Dalykas

   Ieškinys dėl 2011 m. rugsėjo 26 d. Vidaus rinkos derinimo tarnybos (VRDT) antrosios apeliacinės tarybos sprendimo (byla R 2127/2010-2), susijusio su protesto procedūra tarp Aznar Textil, SL ir Hostel drap, SL.

      Rezoliucinė dalis

               1.

               Atmesti ieškinį.

               2.

               Priteisti iš Hostel drap, SL bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 65, 2012 3 3.


title: Byla T-53/08 2008 m. sausio 31 d. pareikštas ieškinys byloje Italija prieš Komisiją

text:
               29.3.2008

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 79/33

         2008 m. sausio 31 d. pareikštas ieškinys byloje Italija prieš Komisiją

   (Byla T-53/08)
   (2008/C 79/64)
   Proceso kalba: italų
   Šalys

      Ieškovė: Italijos Respublika, atstovaujama avvocato dello Stato S. Fiorentino,

      Atsakovė: Europos Bendrijų Komisija
   Ieškovės reikalavimai

               —

               Panaikinti 2007 m. lapkričio 20 d. Komisijos sprendimą Nr. K(2007) 5400, galutinis, apie kurį buvo pranešta 2007 m. lapkričio 21 d., dėl Italijos Thyseenkrupp, Cementir ir Nuova Terni Industrie Chimiche įgyvendintos valstybės pagalbos Nr. C 36/A/2006 (buvęs NN 38/2006).

         Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai
   Ginčijamu spendimu Italijos Thyseenkrupp, Cementir ir Nuova Terni Industrie Chimiche įgyvendinta valstybės pagalba ir tiems patiems gavėjams suteikta, bet dar neįgyvendinta valstybės pagalba, taikant lengvatinius elektros energijos tarifus, buvo pripažintos nesuderinamos su Bendrąja rinka.
   Ieškovės savo reikalavimus grindžia tokiais ieškinio pagrindais:

               1.

               EB 87 straipsnio 1 dalies ir 88 straipsnio 3 dalies pažeidimas ir neteisingas faktinių aplinkybių nustatymas. Komisija savo sprendime neatsižvelgė į tai, kad Italijos valstybės priimta ginčijama priemonė nėra valstybės pagalba, nes neįvykdytas ekonominės naudos suteikimo reikalavimas. Specialių elektros energijos tarifų taikymas suinteresuotoms bendrovėms, kurios yra Terni S.p.A. teisių perėmėjos, iš tiesų buvo pratęstas kaip tuo metu joms suteikto žalos dėl nuosavybės atėmimo atlyginimo priedas, nes vėliau priimti teisės aktai nustatė, kad pratęsiamas elektros energijos gamybos koncesijos, kuri buvo nusavinta, laikotarpis.

               2.

               EB 87 straipsnio ir 88 straipsnio 3 dalies pažeidimas ir neteisingas faktinių aplinkybių nustatymas. Komisija savo sprendime neatsižvelgė į tai, kad Italijos valstybės priimta ginčijama priemonė nėra valstybės pagalba, nes neįvykdytas pagalbos gavimo iš valstybės lėšų reikalavimas. Iš tikrųjų priemonės išlaidos buvo paskirstytos kitiems elektros energijos gavėjams.

               3.

               Esminių procedūrinių reikalavimų pažeidimas dėl tyrimų stokos ir rungtyninio proceso principo pažeidimas. Komisija savo sprendime pripažino ekonominės studijos, kuria buvo siekiama įvertinti Terni S.p.A. dėl nusavinimo patirtą žalą ir naudą, rezultatus nesvarbiais, nes žalos atlyginimo mechanizmo tinkamumas gali būti vertinamas tik ex ante, t. y. nusavinimo laikotarpiu. Studija buvo atlikta pagal anksčiau nurodytus Komisijos reikalavimus. Jeigu Komisija būtų laikiusi jos prieš tai reikalautą studiją apskritai nesvarbia, ji būtų turėjusi atlikusi tolesnius tyrimus ir dėl to atnaujinti rungtyninį procesą dėl tyrimo atlikimo būdų.


title: Byla C-285/10: 2011 m. birželio 9 d. Teisingumo Teismo (aštuntoji kolegija) sprendimas byloje ( Tribunal Supremo (Ispanija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Campsa Estaciones de Servicio SA prieš Administración del Estado (Šeštoji PVM direktyva — 11 straipsnio A skirsnio 1 dalis ir 27 straipsnis — Apmokestinamoji vertė — Su prekių panaudojimu susijusių nuostatų taikymo išplėtimas sandoriams tarp susijusių šalių, kai kainos yra akivaizdžiai mažesnės už atviros rinkos kainas)

text:
               30.7.2011

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 226/7

         2011 m. birželio 9 d. Teisingumo Teismo (aštuntoji kolegija) sprendimas byloje (Tribunal Supremo (Ispanija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Campsa Estaciones de Servicio SA prieš Administración del Estado

   (Byla C-285/10) (1)

   (Šeštoji PVM direktyva - 11 straipsnio A skirsnio 1 dalis ir 27 straipsnis - Apmokestinamoji vertė - Su prekių panaudojimu susijusių nuostatų taikymo išplėtimas sandoriams tarp susijusių šalių, kai kainos yra akivaizdžiai mažesnės už atviros rinkos kainas)
   2011/C 226/11
   Proceso kalba: ispanų

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Tribunal Supremo

      Šalys pagrindinėje byloje

      Ieškovė: Campsa Estaciones de Servicio SA

      Atsakovė: Administración del Estado

      Dalykas

   Prašymas priimti prejudicinį sprendimą — Tribunal Supremo — 1977 m. gegužės 17 d. Šeštosios Tarybos direktyvos 77/388/EEB dėl valstybių narių apyvartos mokesčių įstatymų derinimo — Bendra pridėtinės vertės mokesčio sistema: vienodas vertinimo pagrindas (OL L 145, p. 1; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 9 sk., 1 t., p. 23) 6, 11 ir 27 straipsnių aiškinimas — Asmeniniam poreikiui tenkinti skirto naudojimo taisyklių išplėtimas sandoriams tarp susijusių subjektų, kurių kaina yra daug mažesnė nei atviros rinkos kaina

      Rezoliucinė dalis

   1977 m. gegužės 17 d. Šeštąją Tarybos direktyvą 77/388/EEB dėl valstybių narių apyvartos mokesčių įstatymų derinimo — Bendra pridėtinės vertės mokesčio sistema: vienodas vertinimo pagrindas reikia aiškinti kaip draudžiančią valstybei narei sandoriams, kaip antai nagrinėjamiems pagrindinėje byloje, sudarytiems tarp susijusių šalių, kurių sutarta kaina yra akivaizdžiai mažesnė nei atviros rinkos kaina, taikyti kitokią apmokestinamosios vertės nustatymo taisyklę nei šios direktyvos 11 straipsnio A skirsnio 1 dalies a punkte numatyta bendroji nuostata, ir taip jiems išplėsti apmokestinamosios vertės nustatymo taisyklių, susijusių su apmokestinamojo asmens privatiems poreikiams tenkinti skirtų prekių ir paslaugų naudojimu minėtos direktyvos 5 straipsnio 6 dalyje ir 6 straipsnio 2 dalyje vartojama prasme, taikymą, kai ši valstybė narė nesilaikė šios direktyvos 27 straipsnyje įtvirtintos procedūros, skirtos gauti leidimą nustatyti tokią priemonę, kuria įtvirtinama minėtos bendrosios nuostatos išimtis.

      (1)  OL C 246, 2010 9 11.


title: Byla C-485/06 2008 m. vasario 13 d. Teisingumo Teismo pirmininko nutartis byloje Europos Bendrijų Komisija prieš Vokietijos Federacinę Respubliką

text:
               24.5.2008

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 128/27

         2008 m. vasario 13 d. Teisingumo Teismo pirmininko nutartis byloje Europos Bendrijų Komisija prieš Vokietijos Federacinę Respubliką

   (Byla C-485/06) (1)

   (2008/C 128/50)

      Proceso kalba: vokiečių

   Teisingumo Teismo pirmininkas nutartimi nurodė išbraukti bylą iš registro.

      (1)  OL C 326, 2006 12 30.


title: 2004 m. lapkričio 23 d. Pirmosios Instancijos Teismo sprendimas, Byloje T-360/03: Frischpack GmbH&Co. KG prieš Vidaus rinkos derinimo tarnybą (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui) (VRDT) (Bendrijos prekių ženklas — Trimatis prekių ženklas — Sūrio dėžutės forma — Absoliutus atmetimo pagrindas — Reglamento (EB) Nr. 40/94 7 straipsnio 1 dalies b punktas — Skiriamasis požymis)

text:
               5.2.2005

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 31/21

      PIRMOSIOS INSTANCIJOS TEISMO SPRENDIMAS

   2004 m. lapkričio 23 d.
   Byloje T-360/03: Frischpack GmbH&Co. KG prieš Vidaus rinkos derinimo tarnybą (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui) (VRDT) (1)

   (Bendrijos prekių ženklas - Trimatis prekių ženklas - Sūrio dėžutės forma - Absoliutus atmetimo pagrindas - Reglamento (EB) Nr. 40/94 7 straipsnio 1 dalies b punktas - Skiriamasis požymis)
   (2005/C 31/41)
   Proceso kalba: vokiečių
   Byloje T-360/03: Frischpack GmbH & Co. KG, įsteigta Mailing bei Schönau (Vokietija), atstovaujama advokato P. Bornemann, prieš Vidaus rinkos derinimo tarnybą (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui) (VRDT), atstovaujamą U. Pfleghar ir G. Schneider, dėl ieškinio, pareikšto dėl 2003 m. rugsėjo 8 d. VRDT antrosios apeliacinės kolegijos sprendimo (byla R 236/2003-2) dėl trimačio prekių ženklo įregistravimo (sūrio dėžutė), Pirmosios instancijos teismas (penktoji kolegija), susidedantis iš kolegijos pirmininkės P. Lindh, teisėjų R. García-Valdecasas ir D. Šváby; sekretorius: administratorius I. Natsinas, 2004 m. lapkričio 23 d. priėmė sprendimą, kurio rezoliucinėje dalyje nurodyta:

               1)

               Atmesti ieškinį.

               2)

               Priteisti iš ieškovo bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 304, 2003 12 13.


title: 2004 m. liepos 8 d. Pirmosios Instancijos teismo sprendimas, Byloje T-50/00 Dalmine SpA prieš Europos Bendrijų Komisiją (Konkurencija — Karteliniai susitarimai — Besiūlių plieno vamzdžių rinkos — Pažeidimo terminas — Baudos)

text:
               25.9.2004

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 239/13

      PIRMOSIOS INSTANCIJOS TEISMO SPRENDIMAS

   2004 m. liepos 8 d.
   Byloje T-50/00 Dalmine SpA prieš Europos Bendrijų Komisiją (1)

   (Konkurencija - Karteliniai susitarimai - Besiūlių plieno vamzdžių rinkos - Pažeidimo terminas - Baudos)
   (2004/C 239/26)
   Bylos kalba: italų
   Byloje T-50/00 Dalmine SpA, įsteigta Dalmine (Italija), atstovaujama M. Siragusa ir F. Moretti, nurodžiusių adresą dokumentams įteikti Liuksemburge, prieš Europos Bendrijų Komisiją (atstovai: M. Erhart ir A. Whelan, padedami advokato A. Dal Ferro, nurodę adresą dokumentams įteikti Liuksemburge), dėl ieškinio, kuriuo prašoma panaikinti 1999 m. gruodžio 8 d. Komisijos sprendimą 2003/382/EB, priimtą taikant EB sutarties 81 straipsnį (Byla IV/E-1/35.860-B – Besiūliai plieno vamzdžiai) (OL 2003, L 140, p. 1), arba alternatyviai prašoma sumažinti pareiškėjui paskirtą baudą, Pirmosios instancijos teismas (antroji kolegija), susidedantis iš pirmininko N. J. Forwood, teisėjų J. Pirrung ir A. W. H. Meij; sekretorius: administratorius J. Plingers, 2004 m. liepos 8 d. priėmė sprendimą, kurio rezoliucinėje dalyje nurodyta:

               1)

               1999 m. gruodžio 8 d. Komisijos sprendimo 2003/382/EB, priimto taikant EB sutarties 81 straipsnį (Byla IV/E-1/35.860-B – Besiūliai plieno vamzdžiai) 1 straipsnio 2 dalis panaikinama ta apimtimi, kuria joje konstatuojama, kad pareiškėjas šiame straipsnyje nurodytą pažeidimą vykdė iki 1991 m. sausio 1 d.

               2)

               Nustatyti 10 080 000 eurų pagal Sprendimo 2003/382 4 straipsnį pareiškėjui paskirtos baudos dydį.

               3)

               Atmesti likusią ieškinio dalį.

               4)

               Pareiškėjas ir Komisija padengia savo pačių išlaidas.

      (1)  OL C 149, 2000 5 27.


title: Byla T-353/06: 2012 m. rugsėjo 27 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Vermeer Infrastructuur prieš Komisiją (Konkurencija — Karteliai — Nyderlandų kelių dangos bitumo rinka — Sprendimas, kuriuo konstatuojamas EB 81 straipsnio pažeidimas — Susitarimo buvimas ir kvalifikavimas — Konkurencijos ribojimas — Rekomendacijos dėl EB 81 straipsnio taikymo horizontalaus bendradarbiavimo susitarimams — Baudų dydžio apskaičiavimas — Pažeidimo sunkumas ir trukmė — Pareiga motyvuoti — Teisė į gynybą)

text:
               17.11.2012

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 355/16

         2012 m. rugsėjo 27 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Vermeer Infrastructuur prieš Komisiją

   (Byla T-353/06) (1)

   (Konkurencija - Karteliai - Nyderlandų kelių dangos bitumo rinka - Sprendimas, kuriuo konstatuojamas EB 81 straipsnio pažeidimas - Susitarimo buvimas ir kvalifikavimas - Konkurencijos ribojimas - Rekomendacijos dėl EB 81 straipsnio taikymo horizontalaus bendradarbiavimo susitarimams - Baudų dydžio apskaičiavimas - Pažeidimo sunkumas ir trukmė - Pareiga motyvuoti - Teisė į gynybą)
   2012/C 355/29
   Proceso kalba: olandų

      Šalys

      Ieškovė: Vermeer Infrastructuur BV (Hofdorpas, Nyderlandai), atstovaujama advokato M. Slotboom

      Atsakovė: Europos Komisija, iš pradžių atstovaujama A. Bouquet ir A. Nijenhuis, padedamų advokatų F. Wijckmans, F. Tuytschaever ir L. Gyselen, vėliau –A. Bouquet, A. Nijenhuis ir F. Ronkes Agerbeek, padedamų F. Wijckmans ir F. Tuytschaever

      Dalykas

   Prašymas panaikinti 2006 m. rugsėjo 13 d. Komisijos sprendimą C(2006) 4090 galutinis, susijusio su EB 81 straipsnio taikymo procedūra [byla Nr. COMP/38.456 — Bitumas (Nyderlandai)], kiek jis susijęs su ieškove arba sumažinti ieškovei skirtą baudą.

      Rezoliucinė dalis

               1.

               Atmesti ieškinį.

               2.

               Priteisti iš Vermeer Infrastructuur BV bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 20, 2007 1 27.


title: Byla C-547/15: 2016 m. gruodžio 21 d. Teisingumo Teismo (ketvirtoji kolegija) sprendimas byloje (Kúria (Vengrija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Interservice d.o.o. Koper/Sándor Horváth (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą — Bendrijos muitinės kodeksas — Reglamentas (EEB) Nr. 2913/92 — 96 straipsnis — Išorinio tranzito procedūra — Sąvoka „vežėjas“ — Prekių nepateikimas paskirties muitinės įstaigai — Atsakomybė — Subvežėjas, perdavęs prekes pagrindiniam vežėjui paskirties muitinės įstaigos stovėjimo aikštelėje ir vėl perėmęs šių prekių kontrolę, nes turėjo jas vežti toliau)

text:
               20.2.2017

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 53/17

         2016 m. gruodžio 21 d. Teisingumo Teismo (ketvirtoji kolegija) sprendimas byloje (Kúria (Vengrija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Interservice d.o.o. Koper/Sándor Horváth

   (Byla C-547/15) (1)

   ((Prašymas priimti prejudicinį sprendimą - Bendrijos muitinės kodeksas - Reglamentas (EEB) Nr. 2913/92 - 96 straipsnis - Išorinio tranzito procedūra - Sąvoka „vežėjas“ - Prekių nepateikimas paskirties muitinės įstaigai - Atsakomybė - Subvežėjas, perdavęs prekes pagrindiniam vežėjui paskirties muitinės įstaigos stovėjimo aikštelėje ir vėl perėmęs šių prekių kontrolę, nes turėjo jas vežti toliau))
   (2017/C 053/20)
   Proceso kalba: vengrų

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Kúria

      Šalys pagrindinėje byloje

      Ieškovė: Interservice d.o.o. Koper

      Atsakovė: Sándor Horváth

      Rezoliucinė dalis

               1.

               Sąvoka „vežėjas“, kuriam tenka 1992 m. spalio 12 d. Tarybos reglamento (EEB) Nr. 2913/92, nustatančio Bendrijos muitinės kodeksą, iš dalies pakeisto 2005 m. balandžio 13 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentu (EB) Nr. 648/2005, 96 straipsnio 2 dalyje numatyta prievolė pateikti nesugadintas prekes paskirties muitinės įstaigai, turi būti aiškinama kaip reiškianti asmenį, įskaitant subvežėją, kuris faktiškai veža prekes, kurioms taikoma išorinio Bendrijos tranzito procedūra, ir sutiko jas vežti žinodamas, jog joms taikoma ši procedūra.

               2.

               Reglamento Nr. 2913/92, iš dalies pakeisto Reglamentu Nr. 648/2005, 96 straipsnio 2 dalis turi būti aiškinama taip, jog subvežėjas, kaip antai nagrinėjamas pagrindinėje byloje, kuris, viena vertus, paskirties muitinės įstaigos stovėjimo aikštelėje perdavė pagrindiniam vežėjui prekes ir tranzito dokumentą ir, kita vertus, vėl perėmė šių prekių kontrolę, nes turėjo jas vežti toliau, neprivalėjo įsitikinti, kad jos buvo pateiktos paskirties muitinės įstaigai, ir gali būti pripažintas atsakingu už jų nepateikimą tik jei vėl perimdamas minėtų prekių kontrolę žinojo, jog tranzito procedūra nebuvo tinkamai užbaigta, o tai turi patikrinti prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas.

      (1)  OL C 27, 2016 1 25.


title: 2005 m. liepos 14 d. Teisingumo Teismo sprendimas (pirmoji kolegija), Byloje C-114/04 Europos Bendrijų Komisija prieš Vokietijos Federacinę Respubliką (Valstybės įsipareigojimų neįvykdymas — EB 28 straipsnis — Lygiaverčio poveikio priemonės — Leidimo tiekti į rinką nurodytus augalų apsaugos produktus panaikinimas — Siekiant išparduoti paralelinių importuotojų turimas atsargas pereinamojo laikotarpio nebuvimas)

text:
               3.9.2005

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 217/17

      TEISINGUMO TEISMO SPRENDIMAS

   (pirmoji kolegija)
   2005 m. liepos 14 d.
   Byloje C-114/04 Europos Bendrijų Komisija prieš Vokietijos Federacinę Respubliką
       (1)

   (Valstybės įsipareigojimų neįvykdymas - EB 28 straipsnis - Lygiaverčio poveikio priemonės - Leidimo tiekti į rinką nurodytus augalų apsaugos produktus panaikinimas - Siekiant išparduoti paralelinių importuotojų turimas atsargas pereinamojo laikotarpio nebuvimas)
   (2005/C 217/32)
   Proceso kalba: vokiečių
   Byloje C-114/04 dėl 2004 m. kovo 3 d. pareikšto ieškinio dėl įsipareigojimų neįvykdymo pagal EB 226 straipsnį, Europos Bendrijų Komisija, atstovaujama B. Schima, prieš Vokietijos Federacinę Respubliką, atstovaujamą W.-D. Plessing ir M. Lumma, Teisingumo Teismas (pirmoji kolegija), kurį sudaro kolegijos pirmininkas P. Jann, teisėjai N. Colneric, J. N. Cunha Rodrigues, M. Ilešič ir E. Levits (pranešėjas); generalinis advokatas P. Léger, sekretorius R. Grass, 2005 m. liepos 14 d. priėmė sprendimą, kurio rezoliucinėje dalyje nurodyta:

               1.

               Panaikindama leidimą tiekti į rinką nurodytus augalų apsaugos produktus nenustačiusi paraleliniams importuotojams protingo termino, kad jie galėtų išparduoti turimas atsargas, Vokietijos Federacinė Respublika neįvykdė įsipareigojimų pagal EB 28 straipsnį.

               2.

               Priteisti iš Vokietijos Federacinės Respublikos bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 106, 2004 4 30.


               22.9.2016

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 347/34

         2016 m. vasario 23 d. dr. Gerhardo Spitzerio ieškinys ELPA priežiūros institucijai
   (Byla E-2/16)
   (2016/C 347/06)
   2016 m. vasario 23 d. dr. Gerhardas Spitzeris, kuriam atstovauja advokatas Antonius Falkneris (Lettstrasse 18, FL-9490 Vaducas), ELPA Teisme pareiškė ieškinį ELPA priežiūros institucijai.
   Ieškovas prašo ELPA Teismo:

               1.

               panaikinti 2015 m. lapkričio 25 d. ELPA priežiūros institucijos sprendimą Nr. 425/15/COL ir

               2.

               nurodyti ELPA priežiūros institucijai padengti bylinėjimosi išlaidas.

      Teisinės bei faktinės aplinkybės ir pagrindai, kuriais grindžiamas ieškinys:

               —

               Ieškovas dr. Gerhardas Spitzeris yra Austrijos pilietis, kurio nuolatinė gyvenamoji vieta yra Pietų Afrikoje ir kuris nuo praėjusio amžiaus dešimtojo dešimtmečio pradžios yra įmonės „LLB AG“, kurios kontrolinį akcijų paketą valdo Lichtenšteino Kunigaikštystė, klientas.

               —

               Byla yra susijusi su prašymu panaikinti ELPA priežiūros institucijos sprendimą baigti bylą dėl skundo dėl to, kad Lichtenšteinas nesilaikė ir tinkamai netaikė Direktyvos 2002/47/EB.

               —

               Ieškovas tvirtina, kad ELPA priežiūros institucija privalėjo pradėti oficialią tyrimo procedūrą dėl to, kad Lichtenšteinas nesilaikė ir tinkamai netaikė Direktyvos 2002/47/EB, o to nepadariusi, ji pažeidė ieškovo teises.


title: Byla T-227/14: 2015 m. spalio 7 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje CBM/VRDT – Aeronautica Militare (Trecolore) (Bendrijos prekių ženklas — Protesto procedūra — Žodinio Bendrijos prekių ženklo „Trecolore“ paraiška — Ankstesni vaizdiniai ir žodiniai nacionaliniai ir Bendrijos prekių ženklai FRECCE TRICOLORI — Santykinis atmetimo pagrindas — Galimybė supainioti — Reglamento (EB) Nr. 207/2009 8 straipsnio 1 dalies b punktas)

text:
               30.11.2015

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 398/47

         2015 m. spalio 7 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje CBM/VRDT – Aeronautica Militare (Trecolore)

   (Byla T-227/14) (1)

   ((Bendrijos prekių ženklas - Protesto procedūra - Žodinio Bendrijos prekių ženklo „Trecolore“ paraiška - Ankstesni vaizdiniai ir žodiniai nacionaliniai ir Bendrijos prekių ženklai FRECCE TRICOLORI - Santykinis atmetimo pagrindas - Galimybė supainioti - Reglamento (EB) Nr. 207/2009 8 straipsnio 1 dalies b punktas))
   (2015/C 398/59)
   Proceso kalba: anglų

      Šalys

      Ieškovė: CBM Creative Brands Marken GmbH (Ciurichas, Šveicarija), atstovaujama advokatų U. Lüken, M. Grundmann ir N. Kerger

      Atsakovė: Vidaus rinkos derinimo tarnyba (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui), atstovaujama A. Folliard-Monguiral

      Kita procedūros VRDT Apeliacinėje taryboje šalis, įstojusi į bylą Bendrajame Teisme: Aeronautica Militare – Stato Maggiore (Roma, Italija)

      Dalykas

   Ieškinys dėl 2014 m. sausio 29 d. VRDT pirmosios apeliacinės tarybos sprendimo (byla R 253/2013-1), susijusio su protesto procedūra tarp Aeronautica Militare – Stato Maggiore ir CBM Creative Brands Marken GmbH.

      Rezoliucinė dalis

               1.

               Atmesti ieškinį.

               2.

               Priteisti iš „CBM Creative Brands Marken GmbH“ bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 245, 2014 7 28.


title: Byla C-498/06 2008 m. vasario 21 d. Teisingumo Teismo (ketvirtoji kolegija) sprendimas byloje ( Juzgado de lo Social Únicode Algeciras (Ispanija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Maira María Robledillo Núñez prieš Fondo de Garantía Salarial (Fogasa) (Socialinė politika — Darbuotojų apsauga jų darbdaviui tapus nemokiam — Direktyva 80/987/EEB, iš dalies pakeista Direktyva 2002/74/EB — 3 straipsnio pirmoji pastraipa ir 10 straipsnio a punktas — Per neteisminę taikinimo procedūrą sutarta kompensacija dėl neteisėto atleidimo iš darbo — Garantijų institucijos užtikrinamas mokėjimas — Su teismo sprendimo priėmimu siejamas mokėjimas — Lygybės ir nediskriminavimo principai)

text:
               12.4.2008

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 92/6

         2008 m. vasario 21 d. Teisingumo Teismo (ketvirtoji kolegija) sprendimas byloje (Juzgado de lo Social Únicode Algeciras (Ispanija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Maira María Robledillo Núñez prieš Fondo de Garantía Salarial (Fogasa)

   (Byla C-498/06) (1)

   (Socialinė politika - Darbuotojų apsauga jų darbdaviui tapus nemokiam - Direktyva 80/987/EEB, iš dalies pakeista Direktyva 2002/74/EB - 3 straipsnio pirmoji pastraipa ir 10 straipsnio a punktas - Per neteisminę taikinimo procedūrą sutarta kompensacija dėl neteisėto atleidimo iš darbo - Garantijų institucijos užtikrinamas mokėjimas - Su teismo sprendimo priėmimu siejamas mokėjimas - Lygybės ir nediskriminavimo principai)
   (2008/C 92/10)
   Proceso kalba: ispanų
   Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas
   Juzgado de lo Social Único de Algeciras
   Šalys pagrindinėje byloje

      Ieškovė: Maira María Robledillo Núñez
   Atsakovė: Fondo de Garantía Salarial (Fogasa)
   Dalykas
   Prašymas priimti prejudicinį sprendimą — Juzgado de lo Social Único de Algeciras — 1980 m. spalio 20 d. Tarybos direktyvos 80/987/EEB dėl valstybių narių įstatymų, susijusių su darbuotojų apsauga jų darbdaviui tapus nemokiam, suderinimo (OL L 270, p. 10), iš dalies pakeistos 2002 m. rugsėjo 23 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2002/74/EB (OL L 270, p. 10), 3 straipsnio aiškinimas — Garantijų institucijos suteikiamos garantijos apimtis — Kompensacija nutraukus darbo santykius — Nacionalinės teisės aktas, tokios kompensacijos atžvilgiu reikalaujantis teismo arba administracinės institucijos sprendimo — Lygybės ir nediskriminavimo principai
   Rezoliucinė dalis
   1980 m. spalio 20 d. Tarybos direktyvos 80/987/EEB dėl valstybių narių įstatymų, susijusių su darbuotojų apsauga jų darbdaviui tapus nemokiam, suderinimo, iš dalies pakeistos 2002 m. rugsėjo 23 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2002/74/EB, 3 straipsnio pirmoji pastraipa turi būti aiškinama taip, kad valstybė narė turi teisę kompensacijų, suteiktų dėl neteisėto atleidimo iš darbo, nepriskirti mokėjimo garantijai, kurią pagal šią nuostatą užtikrina garantijų institucija, kai pastarosios yra pripažįstamos neteisminio taikinimo aktu ir kai toks objektyviai pateisinamas nepriskyrimas yra būtina priemonė siekiant išvengti piktnaudžiavimų tos pačios direktyvos 10 straipsnio a punkto prasme.

      (1)  OL C 56, 2007 3 10.


title: Byla C-235/09: 2011 m. balandžio 12 d. Teisingumo Teismo (didžioji kolegija) sprendimas byloje ( Cour de cassation (Prancūzija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) DHL Express France SAS, anksčiau DHL International SA prieš Chronopost SA (Intelektinė nuosavybė — Bendrijos prekių ženklas — Reglamentas (EB) Nr. 40/94 — 98 straipsnio 1 dalis — Bendrijos prekių ženklų teismo nustatytas teises į prekių ženklą pažeidžiančių veiksmų draudimas — Teritorinė apimtis — Su tokiu draudimu numatytos prievartos priemonės — Taikymas kitose valstybėse narėse nei ta, kuriai priklauso teismas, į kurį kreiptasi)

text:
               18.6.2011

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 179/2

         2011 m. balandžio 12 d. Teisingumo Teismo (didžioji kolegija) sprendimas byloje (Cour de cassation (Prancūzija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) DHL Express France SAS, anksčiau DHL International SA prieš Chronopost SA

   (Byla C-235/09) (1)

   (Intelektinė nuosavybė - Bendrijos prekių ženklas - Reglamentas (EB) Nr. 40/94 - 98 straipsnio 1 dalis - Bendrijos prekių ženklų teismo nustatytas teises į prekių ženklą pažeidžiančių veiksmų draudimas - Teritorinė apimtis - Su tokiu draudimu numatytos prievartos priemonės - Taikymas kitose valstybėse narėse nei ta, kuriai priklauso teismas, į kurį kreiptasi)
   2011/C 179/02
   Proceso kalba: prancūzų

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Cour de cassation

      Šalys pagrindinėje byloje

      Ieškovė: DHL Express France SAS, anksčiau DHL International SA

      Atsakovė: Chronopost SA

      Dalykas

   Prašymas priimti prejudicinį sprendimą — Cour de cassation — 1993 m. gruodžio 20 d. Tarybos reglamento (EB) Nr. 40/94 dėl Bendrijos prekių ženklo (OL L 11, 1994, p. 1; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 17 sk., 1 t., p. 146), 98 straipsnio aiškinimas kartu su šio reglamento 1, 14 ir 94 straipsniais — Ieškinys dėl teisių į prekių ženklus pažeidimo — Bendrijos prekių ženklų teismo nustatyto draudimo teritorinė taikymo sritis — Tokio teismo galimybė kartu su šiuo draudimu nustatyti prievartos priemones, taikytinas visų valstybių narių, kuriose galioja draudimas tęsti teises į prekių ženklą pažeidžiančius veiksmus, teritorijoje

      Rezoliucinė dalis

               1.

               1993 m. gruodžio 20 d. Tarybos reglamento (EB) Nr. 40/94 dėl Bendrijos prekių ženklo, iš dalies pakeisto 1994 m. gruodžio 22 d. Tarybos reglamentu (EB) Nr. 3288/94, 98 straipsnio 1 dalis turi būti aiškinama taip, kad Bendrijos prekių ženklų teismo, kurio jurisdikcija grindžiama šio reglamento 93 straipsnio 1–4 dalimis ir 94 straipsnio 1 dalimi, nustatytas draudimas tęsti teises į Bendrijos prekių ženklą pažeidžiančius ar galinčius pažeisti veiksmus paprastai apima visą Europos Sąjungos teritoriją.

               2.

               Reglamento Nr. 40/94, iš dalies pakeisto Reglamentu Nr. 3288/94, 98 straipsnio 1 dalies antrasis sakinys turi būti aiškinamas taip, kad prievartos priemonė, kaip antai periodinė bauda, kurią Bendrijos prekių ženklų teismas paskyrė taikydamas savo nacionalinę teisę siekdamas užtikrinti, kad būtų laikomasi jo nustatyto draudimo tęsti teises į prekių ženklą pažeidžiančius ar galinčius pažeisti veiksmus, taikoma kitose valstybėse narėse nei valstybė, kuriai priklauso toks teismas, ir kurių teritoriją apima minėtas draudimas, 2000 m. gruodžio 22 d. Tarybos reglamento (EB) Nr. 44/2001 dėl jurisdikcijos ir teismo sprendimų civilinėse ir komercinėse bylose pripažinimo ir vykdymo III skyriuje numatytomis teismo sprendimų pripažinimo ir vykdymo sąlygomis. Jeigu vienos iš tokių kitų valstybių narių nacionalinėje teisėje nenumatyta jokia prievartos priemonė, kuri būtų analogiška Bendrijos prekių ženklų teismo numatytai priemonei, šia priemone siekiamą tikslą privalės įgyvendinti šios valstybės narės kompetentingas teismas, remdamasis atitinkamomis savo valstybės vidaus teisės nuostatomis, kuriomis siekiama lygiavertiškai užtikrinti tokio draudimo laikymąsi.

      (1)  OL C 205, 2009 8 29.


title: Byla F-38/12: 2013 m. rugsėjo 30 d. Tarnautojų teismo (antroji kolegija) sprendimas byloje BP prieš FRA (Viešoji tarnyba — Europos Sąjungos pagrindinių teisių agentūros darbuotojai — Sutartininkas — Terminuotos sutarties nepratęsimas neterminuotam terminui — Paskyrimas į kitą skyrių, kol pasibaigs sutarties galiojimo terminas — Ieškinys dėl panaikinimo — Ieškinys dėl žalos atlyginimo)

text:
               8.3.2014

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 71/32

      2013 m. rugsėjo 30 d. Tarnautojų teismo (antroji kolegija) sprendimas byloje BP prieš FRA

      (Byla F-38/12) (1)

      (Viešoji tarnyba - Europos Sąjungos pagrindinių teisių agentūros darbuotojai - Sutartininkas - Terminuotos sutarties nepratęsimas neterminuotam terminui - Paskyrimas į kitą skyrių, kol pasibaigs sutarties galiojimo terminas - Ieškinys dėl panaikinimo - Ieškinys dėl žalos atlyginimo)
      (2014/C 71/60)
      Proceso kalba: anglų

         Šalys

         Ieškovas: BP (Barselona, Ispanija), atstovaujamas advokatų L. Levi ir M. Vandenbussche

         Atsakovė: Europos Sąjungos pagrindinių teisių agentūra (FRA), atstovaujama M. Kjærum, padedamo advokato B. Wägenbaur

         Dalykas

      Prašymas panaikinti Europos Sąjungos pagrindinių teisių agentūros sprendimą nepratęsti ieškovo sutartininko sutarties ir sprendimą perkelti ieškovą į kitą agentūros skyrių bei prašymas priteisti tariamai patirtą turtinę ir neturtinę žalą su palūkanomis.

         Sprendimo rezoliucinė dalis

                  1.

                  Atmesti ieškinį.

                  2.

                  BP padengia savo ir Europos Sąjungos pagrindinių teisių agentūros patirtas bylinėjimosi išlaidas.

         (1)  OL C 138, 2012 5 12, p. 37.


title: Byla T-190/12: 2015 m. balandžio 22 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Tomana ir kt./Taryba ir Komisija (Bendra užsienio ir saugumo politika — Ribojamosios priemonės, taikomos tam tikriems asmenims ir subjektams atsižvelgiant į padėtį Zimbabvėje — Atvykimo į Sąjungos teritoriją ir keliavimo per ją tranzitu apribojimai — Lėšų įšaldymas — Teisinis pagrindas — Akivaizdi vertinimo klaida — Pareiga motyvuoti — Teisė į gynybą — Pagrindinės teisės — Proporcingumas)

text:
               8.6.2015

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 190/10

         2015 m. balandžio 22 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Tomana ir kt./Taryba ir Komisija

   (Byla T-190/12) (1)

   ((Bendra užsienio ir saugumo politika - Ribojamosios priemonės, taikomos tam tikriems asmenims ir subjektams atsižvelgiant į padėtį Zimbabvėje - Atvykimo į Sąjungos teritoriją ir keliavimo per ją tranzitu apribojimai - Lėšų įšaldymas - Teisinis pagrindas - Akivaizdi vertinimo klaida - Pareiga motyvuoti - Teisė į gynybą - Pagrindinės teisės - Proporcingumas))
   (2015/C 190/11)
   Proceso kalba: anglų

      Šalys

      Ieškovai: Johannes Tomana (Hararėje (Zimbabvė) ir kiti 120 ieškovų, kurių pavardės nurodytos sprendimo priede, iš pradžių atstovaujami QC D. Vaughan, baristerių M. Lester, R. Lööf ir solisitoriaus M. O’Kane, vėliau – QC D. Vaughan, baristerių M. Lester ir R. Lööf

      Atsakovės: Europos Sąjungos Taryba, atstovaujama B. Driessen, M. Veiga ir A. Vitro, ir Europos Komisija, atstovaujama M. Konstantinidis, T. Scharf ir E. Georgieva

      Atsakovės pusėje į bylą įstojusi šalis: Jungtinė Didžiosios Britanijos ir Šiaurės Airijos Karalystė, atstovaujama E. Jenkinson, C. Murrell ir M. Holt, padedamų baristerės S. Lee

      Dalykas

   Prašymas panaikinti 2012 m. vasario 17 d. Tarybos sprendimą 2012/97/BUSP, kuriuo iš dalies keičiamas Sprendimas 2011/101/BUSP dėl ribojamųjų priemonių Zimbabvei (OL L 47, p. 50), 2012 m. vasario 21 d. Komisijos įgyvendinimo reglamentą (ES) Nr. 151/2012, kuriuo iš dalies keičiamas Tarybos reglamentas (EB) Nr. 314/2004 dėl tam tikrų ribojančių priemonių Zimbabvei (OL L 49, p. 2), ir 2012 m. vasario 27 d. Tarybos įgyvendinimo sprendimą 2012/124/BUSP, kuriuo įgyvendinamas Sprendimas 2011/101/BUSP dėl ribojamųjų priemonių Zimbabvei (OL L 54, p. 20), kiek jie susiję su ieškovais.

      Rezoliucinė dalis

               1.

               Atmesti ieškinį.

               2.

               Johannes Tomana ir 120 kitų ieškovų, kurių pavardės nurodytos priede, padengia savo ir Europos Sąjungos Tarybos bei Europos Komisijos bylinėjimosi išlaidas.

               3.

               Jungtinė Didžiosios Britanijos ir Šiaurės Airijos Karalystė padengia savo bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 194, 2012 6 30.


title: Byla C-522/10: 2012 m. liepos 19 d. Teisingumo Teismo (trečioji kolegija) sprendimas byloje ( Sozialgericht Würzburg (Vokietija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Doris Reichel-Albert prieš Deutsche Rentenversicherung Nordbayern (Darbuotojų migrantų socialinė apsauga — Reglamentas (EB) Nr. 987/2009 — 44 straipsnio 2 dalis — Teisės į senatvės pensiją nagrinėjimas — Vaiko auginimo kitoje valstybėje narėje laikotarpių įskaitymas — Taikymas — SESV 21 straipsnis — Laisvas piliečių judėjimas)

text:
               29.9.2012

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 295/3

         2012 m. liepos 19 d. Teisingumo Teismo (trečioji kolegija) sprendimas byloje (Sozialgericht Würzburg (Vokietija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Doris Reichel-Albert prieš Deutsche Rentenversicherung Nordbayern

   (Byla C-522/10) (1)

   (Darbuotojų migrantų socialinė apsauga - Reglamentas (EB) Nr. 987/2009 - 44 straipsnio 2 dalis - Teisės į senatvės pensiją nagrinėjimas - Vaiko auginimo kitoje valstybėje narėje laikotarpių įskaitymas - Taikymas - SESV 21 straipsnis - Laisvas piliečių judėjimas)
   2012/C 295/05
   Proceso kalba: vokiečių

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Sozialgericht Würzburg

      Šalys pagrindinėje byloje

      Ieškovė: Doris Reichel-Albert

      Atsakovė: Deutsche Rentenversicherung Nordbayern

      Dalykas

   Prašymas priimti prejudicinį sprendimą — Sozialgericht Würzburg — 2009 m. rugsėjo 16 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (EB) Nr. 987/2009, nustatančio Reglamento (EB) Nr. 883/2004 dėl socialinės apsaugos sistemų koordinavimo įgyvendinimo tvarką (OL L 284, p. 1, 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 5 sk., 5 t., p. 72), 44 straipsnio 2 dalies aiškinimas — Kitoje valstybėje narėje įgytų vaikų auginimo laikotarpių įskaitymo, nagrinėjant teisę į senatvės pensiją, sąlygos — Nacionalinės teisės aktai, pagal kuriuos tokie laikotarpiai įskaitomi su sąlyga, jei atitinkamas asmuo augindamas vaiką arba prieš pat vaiko gimimą vykdė veiklą pagal darbo sutartį arba kaip savarankiškai dirbantis asmuo ir mokėjo privalomas socialinio draudimo įmokas, ir dėl kurių vaikų auginimo laikotarpiai gali būti neįskaitomi nei valstybėje narėje, kurioje buvo gyvenama auginant vaiką, nei kompetentingoje valstybėje narėje

      Rezoliucinė dalis

   Tokioje situacijoje, kaip nagrinėjama pagrindinėje byloje, SESV 21 straipsnį reikia aiškinti taip, jog skirdama senatvės pensiją vienos valstybės narės kompetentinga įstaiga turi įskaityti asmens, kuris profesinę veiklą vykdė tik šioje valstybėje narėje ir tuo metu, kai gimė vaikai, laikinai buvo nustojęs dirbti bei tik dėl šeiminių priežasčių buvo persikėlęs gyventi į kitos valstybės narės teritoriją, pastarojoje valstybėje narėje įgytus vaikams auginti skirtus laikotarpius, tarsi jie būtų buvę įgyti pirmosios valstybės nacionalinėje teritorijoje.

      (1)  OL C 30, 2011 1 29.


title: Byla C-355/11: 2012 m. birželio 14 d. Teisingumo Teismo (šeštoji kolegija) sprendimas byloje ( College van Beroep voor het Bedrijfsleven (Nyderlandai) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) G. Brouwer prieš Staatssecretaris van Economische Zaken, Landbouw en Innovatie (Direktyva 91/629/EEB — Būtiniausi veršelių apsaugos standartai — Reglamentas (EB) Nr. 1782/2003 — Bendrosios tiesioginės paramos schemų pagal bendrą žemės ūkio politiką taisyklės — Nacionalinės teisės aktai, kuriais perkeliama Direktyva 91/629/EEB ir joje numatyti ūkio valdymo reikalavimai pripažįstami taikytinais taip pat veršeliams laikomiems pieno gamybos tikslais)

text:
               28.7.2012

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 227/6

         2012 m. birželio 14 d. Teisingumo Teismo (šeštoji kolegija) sprendimas byloje (College van Beroep voor het Bedrijfsleven (Nyderlandai) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) G. Brouwer prieš Staatssecretaris van Economische Zaken, Landbouw en Innovatie

   (Byla C-355/11) (1)

   (Direktyva 91/629/EEB - Būtiniausi veršelių apsaugos standartai - Reglamentas (EB) Nr. 1782/2003 - Bendrosios tiesioginės paramos schemų pagal bendrą žemės ūkio politiką taisyklės - Nacionalinės teisės aktai, kuriais perkeliama Direktyva 91/629/EEB ir joje numatyti ūkio valdymo reikalavimai pripažįstami taikytinais taip pat veršeliams laikomiems pieno gamybos tikslais)
   2012/C 227/08
   Proceso kalba: olandų

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      College van Beroep voor het Bedrijfsleven

      Šalys pagrindinėje byloje

      Ieškovas: G. Brouwer

      Atsakovė: Staatssecretaris van Economische Zaken, Landbouw en Innovatie

      Dalykas

   Prašymas priimti prejudicinį sprendimą — College van Beroep voor het Bedrijfsleven — 1991 m. lapkričio 19 d. Tarybos direktyvos 91/629/EEB, nustatančios būtiniausius veršelių apsaugos standartus (OL L 340, p. 28; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 3 sk., 12 t., p. 144) ir 2003 m. rugsėjo 29 d. Tarybos reglamento (EB) Nr. 1782/2003, nustatančio bendrąsias tiesioginės paramos schemų pagal bendrą žemės ūkio politiką taisykles ir nustatančio tam tikras paramos schemas ūkininkams bei iš dalies keičiančio Reglamentus (EEB) Nr. 2019/93, (EB) Nr. 1452/2001, (EB) Nr. 1453/2001, (EB) Nr. 1454/2001, (EB) Nr. 1868/94, (EB) Nr. 1251/1999, (EB) Nr. 1254/1999, (EB) Nr. 1673/2000, (EEB) Nr. 2358/71 ir (EB) Nr. 2529/2001 (OL L 270, p. 1; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 3 sk., 40 t., p. 269) 4 ir 6 straipsnių išaiškinimas — Direktyvą perkeliančios nacionalinės teisės nuostatos, kuriomis ūkio valdymo reikalavimai pripažinti taikytinais ne tik auginimui ir penėjimui, bet ir pieno gamybos tikslais laikomiems veršeliams

      Rezoliucinė dalis

   1991 m. lapkričio 19 d. Tarybos direktyva 91/629/EEB, nustatanti būtiniausius veršelių apsaugos standartus, iš dalies pakeista 2003 m. balandžio 14 d, Tarybos reglamentu (EB) Nr. 806/2003, turi būti aiškinama taip, kad šios direktyvos 4 straipsnyje numatytas reikalavimas, kad veršelių auginimo sąlygos atitiktų direktyvos priede nustatytas bendrąsias nuostatas, įskaitant šio priedo 8 punktą, kuriuo su tam tikromis išimtimis draudžiama pririšti veršelius, taikomas veršeliams, kuriuos ūkininkas laiko pieno gamybos tikslais.

      (1)  OL C 282, 2011 9 24.


title: Byla T-90/15: 2016 m. kovo 16 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Schoeller Corporation/VRDT – Sqope (SCOPE) (Bendrijos prekių ženklas — Registracijos pripažinimo negaliojančia procedūra — Žodinis Bendrijos prekių ženklas SCOPE — Absoliutūs atmetimo pagrindai — Aprašomasis pobūdis — Skiriamasis požymis — Reglamento (EB) Nr. 207/2009 7 straipsnio 1 dalies b ir c punktai — Reglamento Nr. 207/2009 52 straipsnio 1 dalies a punktas)

text:
               2.5.2016

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 156/40

         2016 m. kovo 16 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Schoeller Corporation/VRDT – Sqope (SCOPE)

   (Byla T-90/15) (1)

   ((Bendrijos prekių ženklas - Registracijos pripažinimo negaliojančia procedūra - Žodinis Bendrijos prekių ženklas SCOPE - Absoliutūs atmetimo pagrindai - Aprašomasis pobūdis - Skiriamasis požymis - Reglamento (EB) Nr. 207/2009 7 straipsnio 1 dalies b ir c punktai - Reglamento Nr. 207/2009 52 straipsnio 1 dalies a punktas))
   (2016/C 156/53)
   Proceso kalba: vokiečių

      Šalys

      Ieškovė: Schoeller Corporation GmbH (Berlynas, Vokietija), atstovaujama advokato D. van Ackeren

      Atsakovė: Vidaus rinkos derinimo tarnyba (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui), atstovaujama S. Hanne

      Kita procedūros VRDT apeliacinėje taryboje šalis, įstojusi į bylą Bendrajame Teisme: Sqope SA (Liuksemburgas, Liuksemburgas), atstovaujama advokato M.-C. Simon

      Dalykas

   Ieškinys dėl 2014 m. lapkričio 21 d. VRDT pirmosios apeliacinės tarybos sprendimo (byla R 2381/2013-1), susijusio su registracijos pripažinimo negaliojančia procedūra tarp Sqope SA ir Schoeller Corporation GmbH.

      Rezoliucinė dalis

               1.

               Panaikinti 2014 m. lapkričio 21 d. Vidaus rinkos derinimo tarnybos (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui) (VRDT) pirmosios apeliacinės tarybos sprendimą (byla R 2381/2013-1).

               2.

               VRDT ir Sqope SA padengia savo ir Schoeller Corporation GmbH patirtas bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 118, 2015 4 13.


title: Byla T-751/14: 2015 m. gruodžio 11 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Hikari Miso/VRDT – Nishimoto Trading (Hikari) (Bendrijos prekių ženklas — Protesto procedūra — Žodinio Bendrijos prekių ženklo „Hikari“ paraiška — Ankstesnis nacionalinis žodinis prekių ženklas HIKARI — Santykinis atmetimo pagrindas — Galimybė supainioti — Reglamento (EB) Nr. 207/2009 8 straipsnio 1 dalies b punktas)

text:
               1.2.2016

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 38/51

         2015 m. gruodžio 11 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Hikari Miso/VRDT – Nishimoto Trading (Hikari)

   (Byla T-751/14) (1)

   ((Bendrijos prekių ženklas - Protesto procedūra - Žodinio Bendrijos prekių ženklo „Hikari“ paraiška - Ankstesnis nacionalinis žodinis prekių ženklas HIKARI - Santykinis atmetimo pagrindas - Galimybė supainioti - Reglamento (EB) Nr. 207/2009 8 straipsnio 1 dalies b punktas))
   (2016/C 038/67)
   Proceso kalba: anglų

      Šalys

      Ieškovė: Hikari Miso Co. Ltd (Simosuwa-machi, Japonija), atstovaujama baristerio D. McFarland

      Atsakovė: Vidaus rinkos derinimo tarnyba (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui), atstovaujama H. O’Neill

      Kita procedūros VRDT apeliacinėje taryboje šalis, įstojusi į bylą Bendrajame Teisme: Nishimoto Trading Co. Ltd (Santa Fe Springsas, Kalifornija, Jungtinės Valstijos), atstovaujama baristerio G. Pritchard

      Dalykas

   Ieškinys dėl 2014 m. rugsėjo 8 d. VRDT ketvirtosios apeliacinės tarybos sprendimo (byla R 2394/2013-4), susijusio su protesto procedūra tarp Nishimoto Trading Co. Ltd ir Hikari Miso Co. Ltd.

      Rezoliucinė dalis

               1.

               Atmesti ieškinį.

               2.

               Priteisti iš Hikari Miso Co. Ltd bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 7, 2015 1 12.


title: Byla C-133/12: 2012 m. kovo 9 d. Stichting Woonlinie ir kt. pateiktas apeliacinis skundas dėl 2011 m. gruodžio 16 d. Bendrojo Teismo (septintoji kolegija) priimtos nutarties byloje T-202/10 Stiching Woonlinie ir kt. prieš Europos Komisiją

text:
               12.5.2012

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 138/8

         2012 m. kovo 9 d.Stichting Woonlinie ir kt. pateiktas apeliacinis skundas dėl 2011 m. gruodžio 16 d. Bendrojo Teismo (septintoji kolegija) priimtos nutarties byloje T-202/10 Stiching Woonlinie ir kt. prieš Europos Komisiją

   (Byla C-133/12)
   2012/C 138/13
   Proceso kalba: olandų

      Šalys

      Apeliantės: Stichting Woonlinie, Stichting Allee Wonen, Woningstichting Volksbelang, Stichting WoonInvest, Stichting Woonstede, atstovaujamos advokatų P. Glazener ir E. Henny bei profesorės L. Hancher

      Kita proceso šalis: Europos Komisija

      Apeliančių reikalavimai

   Apeliantės Teisingumo Teismo prašo

               —

               panaikinti visą 2011 m. gruodžio 16 d. Bendrojo Teismo (septintoji kolegija) nutartį byloje T-202/10 ar jos dalį, atsižvelgiant į šiame apeliaciniame skunde nurodytus pagrindus;

               —

               grąžinti bylą Bendrajam Teismui su Teisingumo Teismo nuomone;

               —

               priteisti iš Komisijos bylinėjimosi išlaidas šiame procese ir procese Bendrajame Teisme.

      Apeliacinio skundo pagrindai ir pagrindiniai argumentai

               1.

               Pagal pirmąjį pagrindą Bendrasis Teismas pažeidė Europos Sąjungos teisę, nes suklydo vertindamas svarbias aplinkybes ir pateikė nepakankamai nutarties motyvų, kadangi apeliantės kvalifikuojamos tik kaip potencialios Komisijos patvirtintos pagalbos schemos gavėjos. Bendrasis Teismas ignoravo faktą, kad apeliantės, prieš priimant skundžiamą sprendimą (1), buvo esamos pagalbos gavėjos, kuri šiuo sprendimu turėjo būti pakeista. Todėl apeliantės buvo ne tik potencialios pakeistos pagalbos gavėjos, bet taip pat esamos pagalbos realios gavėjos. Dėl pastarosios ypatybės skundžiamas sprendimas yra labai individualiai su jomis susijęs.

               2.

               Antrame apeliaciniame pagrinde tvirtinama, kad Bendrasis Teismas pažeidė Sąjungos teisę, nes suklydo vertindamas svarbias aplinkybes ir pateikė nepakankamai nutarties motyvų, kadangi, kaip buvo nustatyta, apeliantės nepriklausė uždaram socialinio būsto statybos bendrovių ratui. Vien teorinės galimybės, kad atitinkama pagalbos gavėjų grupė ateityje dar plėsis, nepakanka tam, kad ši grupė nebūtų laikoma uždara. Be to, egzistuojančios statybos bendrovės sudaro uždarą grupę, nes sprendimas jas veikia labiau nei hipotetinę įstaigą, kuri po sprendimo gali būti patvirtinta esanti statybos bendrove.

      (1)  2009 m. gruodžio 15 d. Komisijos sprendimas C(2009) 9963 galutinis, susijęs su valstybės pagalba Nr. E 2/2005 ir Nr. 642/2009 — Nyderlandai — Esama pagalba ir speciali pagalba projektams, skirta gyvenamųjų namų statybos bendrovėms


title: Byla F-38/08 2008 m. kovo 31 d. pareikštas ieškinys byloje Liotti prieš Komisiją

text:
               21.6.2008

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 158/26

         2008 m. kovo 31 d. pareikštas ieškinys byloje Liotti prieš Komisiją

   (Byla F-38/08)
   (2008/C 158/48)
   Proceso kalba: prancūzų
   Šalys

      Ieškovas: Amerigo Liotti (Senningeberg, Liuksemburgas), atstovaujamas advokato F. Frabetti

      Atsakovė: Europos Bendrijų Komisija
   Ginčo dalykas bei aprašymas
   Ieškovo tarnybinės veiklos vertinimo ataskaitos už laikotarpį nuo 2006 m. sausio 1 d. iki 2006 m. gruodžio 31 d. panaikinimas
   Ieškovo reikalavimai

               —

               panaikinti ieškovo tarnybinės veiklos vertinimo ataskaitą (REC/CDR) už 2006.1.1–2006.12.31 laikotarpį,

               —

               priteisti iš Europos Bendrijų Komisijos bylinėjimosi išlaidas.


title: Byla C-72/11: 2011 m. vasario 18 d. Oberlandesgericht Düsseldorf (Vokietija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Der Generalbundesanwalt beim Bundesgerichtshof prieš Mohsen Afrasiabi, Behzad Sahabi ir Heinz Ulrich Kessel

text:
               27.8.2011

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 252/12

         2011 m. vasario 18 d.Oberlandesgericht Düsseldorf (Vokietija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Der Generalbundesanwalt beim Bundesgerichtshof prieš Mohsen Afrasiabi, Behzad Sahabi ir Heinz Ulrich Kessel

   (Byla C-72/11)
   2011/C 252/23
   Proceso kalba: vokiečių

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Oberlandesgericht Düsseldorf

      Šalys pagrindinėje byloje

      Ieškovas: Der Generalbundesanwalt beim Bundesgerichtshof

      Atsakovai: Mohsen Afrasiabi, Behzad Sahabi, Heinz Ulrich Kessel

      Prejudiciniai klausimai

               1.

               Ar tam, kad būtų suteikta galimybė naudotis, kaip tai suprantama pagal Reglamento (EB) Nr. 423/2007 (1) 7 straipsnio 3 dalį, reikia, kad ekonominius išteklius sąraše nurodyti asmenys ir (arba) subjektai laikinai galėtų tiesiogiai panaudoti lėšoms arba paslaugoms įsigyti? Arba ar Reglamento (EB) Nr. 423/2007 7 straipsnio 3 dalį reikia aiškinti taip, kad netiesioginio galimybės naudotis suteikimo draudimas apima veikiančių, tačiau dar neparuoštų eksploatacijai ekonominių išteklių (šiuo atveju — vakuuminės krosnies) tiekimą ir pastatymą trečiajam asmeniui Irane, kuriais pasinaudodamas tretysis asmuo ketina vėliau gaminti produktus reglamento IV ir V prieduose nurodytam juridiniam asmeniui, subjektui ar organizacijai?

               2.

               Ar Reglamento (EB) Nr. 423/2007 7 straipsnio 4 dalį reikia aiškinti taip, kad apeinama tik tada, kai kaltininkas savo veiksmus formaliai — tačiau tik dirbtinai — taip suderina su Reglamento (EB) Nr. 423/2007 7 straipsnio 1-3 dalyse nustatytais draudimais, kad net ir plačiai aiškinant jie nebepatenka į draudimus įtvirtinančių normų taikymo sritį? Ar apėjimo draudimo taikymas yra nesuderinamas su galimybės naudotis suteikimo draudimo taikymu? Jeigu į klausimą būtų atsakyta teigiamai: ar elgesys, kuris (dar) nepatenka į (netiesioginio) galimybės naudotis suteikimo draudimo taikymo sritį, gali būti laikomas apėjimu, kaip tai suprantama pagal Reglamento (EB) Nr. 423/2007 7 straipsnio 4 dalį?
               Arba ar Reglamento (EB) Nr. 423/2007 7 straipsnio 4 dalis yra bendroji nuostata, kuri gali būti taikoma visiems veiksmams, dėl kurių sąraše nurodytam asmeniui ar subjektui būtų suteikta galimybė naudotis ekonominiais ištekliais?

               3.

               Ar tam, kad būtų įvykdyta Reglamento (EB) Nr. 423/2007 7 straipsnio 4 dalyje numatyta subjektyvioji taikymo sąlyga „sąmoningai ir apgalvotai“, reikalingas žinojimas apie veiksmus, kurių tikslas arba poveikis yra apeiti galimybės naudotis suteikimo draudimą ir, be to, valios elementas bent jau ta prasme, kad bet kuriuo atveju kaltininkas pritarė draudimo apėjimui? Arba ar tai, ar kaltininkas apėjo draudimą, turi priklausyti nuo to, kad jis veikė tyčia?
               Arba, jeigu sąmoningas apėjimas nebūtinas, ar pakanka, kad kaltininkas tik manytų, jog draudimo apėjimas įmanomas ir jam pritartų?

      (1)  2007 m. balandžio 19 d. Tarybos reglamentas (EB) Nr. 423/2007 dėl ribojančių priemonių Iranui (OL L 103, p. 1)