title: Byla T-3/13: 2014 m. rugsėjo 29 d. Bendrojo Teismo nutartis byloje Ronja/Komisija (Ieškinys dėl panaikinimo — Galimybė susipažinti su dokumentais — Reglamentas (EB) Nr. 1049/2001 — Dokumentai, kuriais pasikeista dėl skundo, susijusio su Direktyvos 2001/37/EB perkėlimu — Valstybės narės dokumentai — Valstybės narės pateiktas prieštaravimas — Atsisakymas leisti iš dalies susipažinti — Sprendimas leisti visiškai susipažinti pritaikius proceso organizavimo priemonę — Poreikio priimti sprendimą nebuvimas — Komisijos dokumentai — Sprendimas leisti visiškai susipažinti — Komisijos procedūros dėl įsipareigojimų neįvykdymo nepradėjimas prieš Austriją — Nepriimtinumas)

text:
               17.11.2014

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 409/40

         2014 m. rugsėjo 29 d. Bendrojo Teismo nutartis byloje Ronja/Komisija

   (Byla T-3/13) (1)

   ((Ieškinys dėl panaikinimo - Galimybė susipažinti su dokumentais - Reglamentas (EB) Nr. 1049/2001 - Dokumentai, kuriais pasikeista dėl skundo, susijusio su Direktyvos 2001/37/EB perkėlimu - Valstybės narės dokumentai - Valstybės narės pateiktas prieštaravimas - Atsisakymas leisti iš dalies susipažinti - Sprendimas leisti visiškai susipažinti pritaikius proceso organizavimo priemonę - Poreikio priimti sprendimą nebuvimas - Komisijos dokumentai - Sprendimas leisti visiškai susipažinti - Komisijos procedūros dėl įsipareigojimų neįvykdymo nepradėjimas prieš Austriją - Nepriimtinumas))
   2014/C 409/57
   Proceso kalba: vokiečių

      Šalys

      Ieškovė: Ronja s.r.o. (Znoimas, Čekijos Respublika), atstovaujama advokato E. Engin-Deniz

      Atsakovė: Europos Komisija, atstovaujama M. Noll-Ehlers ir C. Zadra

      Dalykas

   Pirma, prašymas panaikinti 2012 m. rugsėjo 6 d. ir lapkričio 8 d. Komisijos sprendimus neleisti susipažinti su visais laiškais, kuriais pasikeitė Komisija ir Austrijos Respublika, dėl ieškovės pateikto skundo Nr. 2008/4340, susijusio su 2001 m. birželio 5 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2001/37/EB dėl valstybių narių įstatymų ir kitų teisės aktų, taikomų tabako gaminių gamybai, pateikimui ir pardavimui, suderinimo (OL L 194, p. 26; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 15 sk., 6 t., p. 147) perkėlimu į nacionalinę teisę ir, antra, prašymas pripažinti, kad Komisija neteisėtai nepradėjo procedūros dėl įsipareigojimų neįvykdymo prieš Austrijos Respubliką šiai pažeidus Direktyvos 2001/37 13 straipsnį ir SESV 34 straipsnį.

      Rezoliucinė dalis

               1.

               Nebereikia priimti sprendimo dėl Ronja s.r.o. antrojo reikalavimo panaikinti 2012 m. lapkričio 8 d. Europos Komisijos sprendimą neleisti susipažinti su visais 2009 m. vasario 19 d. ir gegužės 8 d. Austrijos Respublikos laiškais Komisijai dėl Ronja pateikto skundo Nr. 2008/4340, susijusio su 2001 m. birželio 5 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2001/37/EB dėl valstybių narių įstatymų ir kitų teisės aktų, taikomų tabako gaminių gamybai, pateikimui ir pardavimui, suderinimo (OL L 194, p. 26; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 15 sk., 6 t., p. 147) perkėlimu.

               2.

               Atmesti likusią ieškinio dalį kaip nepriimtiną.

               3.

               Įpareigoti Ronja padengti savo ir Komisijos patirtas bylinėjimosi išlaidas, kiek tai susiję su reikalavimais panaikinti 2012 m. rugsėjo 6 d. Komisijos sprendimą, kuriuo Komisija leido susipažinti su 2008 m. gruodžio 23 d. ir 2009 m. kovo 18 d. laiškais Austrijos Respublikai dėl skundo Nr. 2008/4340, reikalavimais leisti jai susipažinti su visais prašomais dokumentais ir reikalavimais pripažinti, kad Komisija neteisėtai nepradėjo procedūros dėl įsipareigojimų neįvykdymo prieš Austrijos Respubliką.

               4.

               Įpareigoti Komisiją padengti savo ir Ronja patirtas bylinėjimosi išlaidas, kiek tai susiję su reikalavimais panaikinti 2012 m. lapkričio 8 d. Komisijos sprendimą.

      (1)  OL C 79, 2013 3 16.


title: Byla T-452/11: 2012 m. rugsėjo 20 d. Bendrojo Teismo nutartis byloje Western Digital ir Western Digital Ireland prieš Komisiją

text:
               17.11.2012

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 355/37

         2012 m. rugsėjo 20 d. Bendrojo Teismo nutartis byloje Western Digital ir Western Digital Ireland prieš Komisiją

   (Byla T-452/11) (1)

   2012/C 355/79
   Proceso kalba: anglų
   Antrosios kolegijos pirmininkas nutartimi nurodė išbraukti bylą iš registro.

      (1)  OL C 305, 2011 10 15.


title: Byla T-532/13: 2013 m. rugsėjo 26 d. pareikštas ieškinys byloje Kicks Kosmetikkedjan prieš VRDT — Kik Textilien und Non-Food (KICKS)

text:
               7.12.2013

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 359/17

         2013 m. rugsėjo 26 d. pareikštas ieškinys byloje Kicks Kosmetikkedjan prieš VRDT — Kik Textilien und Non-Food (KICKS)

   (Byla T-532/13)
   2013/C 359/33
   Kalba, kuria surašytas ieškinys: anglų

      Šalys

      Ieškovė: Kicks Kosmetikkedjan AB (Stokholmas, Švedija), atstovaujama advokato K. Strömholm

      Atsakovė: Vidaus rinkos derinimo tarnyba (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui)

      Kita procedūros Apeliacinėje taryboje šalis: Kik Textilien und Non-Food GmbH (Bėnenas, Vokietija)

      Reikalavimai

   Ieškovė Bendrojo Teismo prašo:

               —

               panaikinti sprendimą,

               —

               priteisti iš VRDT arba, jei galima, iš įstojusios į bylą šalies bylinėjimosi išlaidas,

               —

               leisti visa apimtimi įregistruoti ginčijamą prekių ženklą Nr. 9245473.

      Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

      Bendrijos prekių ženklo paraišką pateikęs asmuo: Kicks Kosmetikkedjan AB.

      Prašomas įregistruoti Bendrijos prekių ženklas: žodinis prekių ženklas KICKS 3, 8, 14, 21 ir 35 klasių prekėms ir paslaugoms — paraiška Nr. 9245473.

      Prekių ženklo ar žymens, kuriuo remtasi per protesto procedūrą, savininkė: Kik Textilien und Non-Food GmbH.

      Prekių ženklas ar žymuo, kuriuo remiamasi: Vokietijos ir tarptautinis prekių ženklas „kik“ 35 klasės paslaugoms.

      Protestų skyriaus sprendimas: tenkinti protestą ginčijamų prekių ir paslaugų atžvilgiu.

      Apeliacinės tarybos sprendimas: atmesti apeliaciją.

      Ieškinio pagrindai: Reglamento Nr. 207/2009 8 straipsnio 1 dalies b punkto pažeidimas.


title: Byla F-121/13: 2016 m. rugpjūčio 1 d. Tarnautojų teismo (pirmoji kolegija) nutartis byloje Poniskaitis/Komisija (Viešoji tarnyba — Pareigūnai — Pensijos — Pareigūnų tarnybos nuostatų VIII priedo 11 straipsnio 2 dalis — Pensijos teisių, įgytų pagal kitas sistemas, perkėlimas į Sąjungos pensijų sistemą — Sprendimas pripažinti papildomą pensijų draudimo stažą, kuriuo taikomos naujos Pareigūnų tarnybos nuostatų VIII priedo 11 ir 12 straipsnių bendrosios įgyvendinimo nuostatos — Procedūros reglamento 81 straipsnis — Akivaizdžiai nepagrįstas ieškinys)

text:
               2016 10 3

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 364/48

      2016 m. rugpjūčio 1 d. Tarnautojų teismo (pirmoji kolegija) nutartis byloje Poniskaitis/Komisija

      (Byla F-121/13) (1)

      ((Viešoji tarnyba - Pareigūnai - Pensijos - Pareigūnų tarnybos nuostatų VIII priedo 11 straipsnio 2 dalis - Pensijos teisių, įgytų pagal kitas sistemas, perkėlimas į Sąjungos pensijų sistemą - Sprendimas pripažinti papildomą pensijų draudimo stažą, kuriuo taikomos naujos Pareigūnų tarnybos nuostatų VIII priedo 11 ir 12 straipsnių bendrosios įgyvendinimo nuostatos - Procedūros reglamento 81 straipsnis - Akivaizdžiai nepagrįstas ieškinys))
      (2016/C 364/61)
      Proceso kalba: prancūzų

         Šalys

         Ieškovas: Jonas Poniskaitis (Briuselis, Belgija), iš pradžių atstovaujamas advokatų D. de Abreu Caldas ir J.-N. Louis, vėliau – advokato J.-N. Louis

         Atsakovė: Europos Komisija, iš pradžių atstovaujama J. Currall ir G. Gattinara, vėliau – G. Gattinara

         Bylos dalykas

      Prašymas panaikinti sprendimus, susijusius su ieškovo teisių į pensiją perkėlimu į Sąjungos pensijų sistemą, kurioje taikomos naujos Pareigūnų tarnybos nuostatų VIII priedo 11 ir 12 straipsnių bendrosios įgyvendinimo nuostatos.

         Rezoliucinė dalis

                  1.

                  Atmesti ieškinį kaip akivaizdžiai nepagrįstą.

                  2.

                  Kiekviena šalis padengia savo bylinėjimosi išlaidas.

         (1)  OL C 52, 2014 2 22, p. 53.


title: Byla C-29/10: 2010 m. sausio 18 d. Cour d'appel (Liuksemburgas) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Heiko Koelzsch prieš Liuksemburgo Didžiosios Hercogystės valstybę

text:
               27.3.2010

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 80/16

         2010 m. sausio 18 d.Cour d'appel (Liuksemburgas) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Heiko Koelzsch prieš Liuksemburgo Didžiosios Hercogystės valstybę

   (Byla C-29/10)
   2010/C 80/30
   Proceso kalba: prancūzų

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Cour d'appel

      Šalys pagrindinėje byloje

      Apeliantas: Heiko Koelzsch

      Atsakovė: Liuksemburgo Didžiosios Hercogystės valstybė

      Prejudicinis klausimas

   Ar 1980 m. birželio 19 d. Romos konvencijos (1) dėl sutartinėms prievolėms taikytinos teisės 6 straipsnio 2 dalies a punkte apibrėžtą kolizinę normą, kurioje nurodyta, kad darbo sutarčiai taikoma valstybės, kurioje vykdydamas sutartį darbuotojas paprastai dirba, teisė, reikia aiškinti taip, kad tuo atveju, kai darbuotojas atlieka savo darbą keliose valstybėse, tačiau reguliariai grįžtą į vieną iš jų, tokia valstybė turi būti laikoma ta, kurioje darbuotojas paprastai dirba?

      (1)  Konvencija dėl sutartinėms prievolėms taikytinos teisės, pateikta pasirašyti 1980 m. birželio 19 d. Romoje (OL C 169, 2005 7 8, p. 10)


title: Byla T-270/04 Bic Deutschland GmbH & Co OHG 2004 m. liepos 1 d. pareikštas ieškinys Europos Bendrijų Komisijai

text:
               23.10.2004

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 262/30

         Bic Deutschland GmbH & Co OHG 2004 m. liepos 1 d. pareikštas ieškinys Europos Bendrijų Komisijai
   (Byla T-270/04)
   (2004/C 262/59)
   Bylos kalba: prancūzų
   2004 m. liepos 1 d. Europos Bendrijų Pirmosios instancijos teisme buvo pareikštas Bic Deutschland GmbH & Co OHG, įsteigtos Eschborn (Vokietija), atstovaujamos advokato Dominique Voillemot, ieškinys Europos Bendrijų Komisijai.
   Pareiškėjas Pirmosios instancijos teismo prašo:

               —

               Panaikinti 2004 m. gegužės 3 d. Europos Bendrijų Komisijos sprendimą, kuriuo jis įpareigojamas sumokėti piniginę baudą, kurią ji savo 1987 m. liepos 10 d. sprendimu paskyrė bendrovei Tipp-Ex, su 2004 m. gegužės 28 d. galutinai paskaičiuotomis palūkanomis ir nusprendžia įgyvendinti banko garantiją, suteiktą Deutschland Bank AG Frankfurt am Main;

               —

               Priteisti iš Europos Bendrijų Komisijos bylinėjimosi išlaidas.

         Teisiniai pagrindai ir pagrindiniai argumentai
   Įmonė pareiškėja yra įmonės Tipp-Ex teisių perėmėja po 1997 m. sausio 1 d. išpirkimo ir po paskesnio BIC grupės vidinio reorganizavimo. Tipp-Ex buvo 1987 m. liepos 10 d. sprendimo Nr. 87/406/EEB, kuriuo Komisija jai paskyrė 400 000 ekiu baudą dėl Bendrijos teisės aktų, reglamentuojančių konkurenciją, pažeidimo, adresatas.
   Tipp-Ex pateikė ieškinį dėl šio sprendimo ir Komisijai įteikė banko garantiją, pagal kurią bauda ir 8 procentų palūkanos sumokamos pareikalavus. Pagal nusistovėjusią praktiką ši garantija galėjo būti sumokėta tik pateikus raštišką Komisijos pareikalavimą ir patvirtintą Teisingumo Teismo sprendimo kopiją. 1990 m vasario 8 d. (1) Tipp-Ex ieškinys buvo atmestas ir patvirtintas 1987 m. liepos 10 d. sprendimas.
   Tik 2004 m. vasario 12 d. laišku Komisija pareikalavo iš BIC sumokėti 923 747,94 eurų sumą, kurią sudarė 400 000 eurų bauda ir papildomai palūkanos (523 747,94 eurai).
   Po pareiškėjo ir Komisijos susirašinėjimo, Komisija skundžiamu sprendimu atmetė BIC argumentus, pagrįstus senaties taisykle, nustatyta reglamento Nr. 2988/74 (2) 4 straipsnio 1 dalyje ir pareikalavo sumokėti nustatyto dydžio baudą (931 726,02 eurus).
   Pagrįsdamas savo reikalavimus pareiškėjas teigia, kad:

               —

               buvo pažeista minėto reglamento Nr. 2988/74 4 straipsnio 1 dalis, kuri neleidžia vykdyti baudą paskiriančio sprendimo praėjus penkerių metų laikotarpiui. Jis teigia, kad šiuo atveju senaties terminas nebuvo nei pertrauktas, net sustabdytas;

               —

               buvo akivaizdžiai suklysta vertinant banko garantijos, išmokamos pareikalavus, funkcionavimą. Šiuo klausimu pareiškėjas teigia, kad, pirma, tokios garantijos pateikimas nelaikytinas baudos sumokėjimu ir jos turėjimas savaime nesukuria pareigos sumokėti ir, antra, banko garantijos įgyvendinimas reikalauja vykdymo užtikrinimo priemonės, kaip numatyta reglamente Nr. 2988/74. Pagal ginčijamos garantijos tekstą ši vykdymo užtikrinimo priemonė apima Komisijos pareikalavimą Deutsche Bank kartu su patvirtinta Teisingumo Teismo sprendimo kopija, išsiųstus registruotu laišku.

         Be to, pareiškėjas teigia, kad buvo pažeistas teisėtų lūkesčių principas ir, subsidiariai, bendras protingo termino principas.

      (1)  Byla C-279/87 Tipp-Ex/Komisija (Rec., p. I-261).

      (2)  1974 m. lapkričio 26 d. Tarybos reglamentas (EEB) Nr. 2988/74 dėl teisinių procedūrų ir sankcijų, taikomų pagal Europos ekonominės bendrijos taisykles dėl transporto ir konkurencijos, taikymo terminų (EBOL L 319, 1974 11 29, p.1).


title: Byla C-494/13 P: 2013 m. rugsėjo 16 d. GRE Grand River Enterprises Deutschland GmbH pateiktas apeliacinis skundas dėl 2013 m. liepos 3 d. Bendrojo Teismo (trečioji kolegija) priimto sprendimo byloje T-205/12, GRE Grand River Enterprises Deutschland GmbH prieš Vidaus rinkos derinimo tarnybą (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui) (VRDT)

text:
               9.11.2013

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 325/16

         2013 m. rugsėjo 16 d.GRE Grand River Enterprises Deutschland GmbH pateiktas apeliacinis skundas dėl 2013 m. liepos 3 d. Bendrojo Teismo (trečioji kolegija) priimto sprendimo byloje T-205/12, GRE Grand River Enterprises Deutschland GmbH prieš Vidaus rinkos derinimo tarnybą (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui) (VRDT)

   (Byla C-494/13 P)
   2013/C 325/28
   Proceso kalba: vokiečių

      Šalys

      Apeliantė: GRE Grand River Enterprises Deutschland GmbH, atstovaujama advokačių I. Memmler ir S. Schulz

      Kita proceso šalis: Vidaus rinkos derinimo tarnyba (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui)

      Apeliantės reikalavimai

               —

               Panaikinti 2013 m. liepos 3 d. Bendrojo Teismo sprendimą byloje T-205/12 ir 2012 m. kovo 1 d. Vidaus rinkos derinimo tarnybos pirmosios apeliacinės tarybos sprendimą (byla Nr. R 387/2011-1).

               —

               Priteisti iš atsakovės bylinėjimosi išlaidas.

      Apeliacinio skundo pagrindai ir pagrindiniai argumentai

   Apeliantė nurodo vienintelį pagrindą, susijusį su klaidingu Reglamento Nr. 207/2009 (1) 8 straipsnio 1 dalies b punkto aiškinimu ir taikymu.
   Apeliantė nurodo:

               Bendrasis Teismas klaidingai aiškino „produktų panašumo“ sąvoką, „cigarus“ prilygindamas bendrai „tabako gaminių“ sąvokai. Taip Bendrasis Teismas nepagrįstai išplėtė proteste nurodyto prekių ženklo apsaugos sritį.

               Bendrasis Teismas klaidingai aiškino sąvoką „produktų panašumas“, kadangi, norint įvertinti produktų panašumą, nereikėjo „cigarų“ apskritai traktuoti kaip „prekės rūkantiesiems“.

               Lygindamas žymenis Bendrasis Teismas klaidingai taikė bendro įspūdžio taisyklę, nes jis bendrai palygino žodžius „LIBERTAD“ ir „LIBERTE“, neatsižvelgiant į kitus prekių ženklų elementus.

               Tam tikri kiti prekių ženklų, dėl kurių kilo ginčas, elementai yra dominuojantys, visų pirma ginčijamo prekių ženklo ir proteste nurodyto prekių ženklo spalvų derinys ir žymuo „LA“.

               Be to, Bendrasis Teismas klaidingai taikė Teisingumo Teismo nustatytus principus dėl koncepcinio panašumo, nepakankamai atsižvelgdamas į skirtingas prekių ženklų kalbas.

               Todėl Bendrasis Teismas padarė klaidingą išvadą.

      (1)  2009 m. vasario 26 d. Tarybos reglamentas (EB) Nr. 207/2009 dėl Bendrijos prekių ženklo (OL L 78, p. 1).


title: Byla C-324/09: 2011 m. liepos 12 d. Teisingumo Teismo (didžioji kolegija) sprendimas byloje ( High Court of Justice (Chancery Division) (Jungtinė Karalystė) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) L'Oréal SA ir kt. prieš eBay International AG ir kt. (Prekių ženklai — Internetas — Sąjungos vartotojams skirtoje elektroninėje prekyvietėje pateikiamas pasiūlymas pirkti prekių ženklu žymimas prekes, kurios, jo savininko sprendimu, skirtos parduoti trečiose valstybėse — Šių prekių išėmimas iš pakuočių — Direktyva 89/104/EEB — Reglamentas (EB) Nr. 40/94 — Elektroninės prekyvietės operatoriaus atsakomybė — Direktyva 2000/31/EB ( „Elektroninės komercijos direktyva“ ) — Teismo draudimai minėtam operatoriui — Direktyva 2004/48/EB ( „Direktyva dėl intelektinės nuosavybės teisių gynimo“ )

text:
               10.9.2011

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 269/3

         2011 m. liepos 12 d. Teisingumo Teismo (didžioji kolegija) sprendimas byloje (High Court of Justice (Chancery Division) (Jungtinė Karalystė) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) L'Oréal SA ir kt. prieš eBay International AG ir kt.

   (Byla C-324/09) (1)

   (Prekių ženklai - Internetas - Sąjungos vartotojams skirtoje elektroninėje prekyvietėje pateikiamas pasiūlymas pirkti prekių ženklu žymimas prekes, kurios, jo savininko sprendimu, skirtos parduoti trečiose valstybėse - Šių prekių išėmimas iš pakuočių - Direktyva 89/104/EEB - Reglamentas (EB) Nr. 40/94 - Elektroninės prekyvietės operatoriaus atsakomybė - Direktyva 2000/31/EB („Elektroninės komercijos direktyva“) - Teismo draudimai minėtam operatoriui - Direktyva 2004/48/EB („Direktyva dėl intelektinės nuosavybės teisių gynimo“)
   2011/C 269/05
   Proceso kalba: anglų

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      High Court of Justice (Chancery Division)

      Šalys pagrindinėje byloje

      Ieškovės: L'Oréal SA, Lancôme parfums et beauté & Cie, Laboratoire Garnier ir Cie, L'Oréal (UK) Limited

      Atsakovai: eBay International AG, eBay Europe SARL, eBay (UK) Limited, Stephan Potts, Tracy Ratchford, Marie Ormsby, James Clarke, Joanna Clarke, Glen Fox, Rukhsana Bi

      Dalykas

   Prašymas priimti prejudicinį sprendimą — 1988 m. gruodžio 21 d. Pirmosios Tarybos direktyvos 89/104/EEB valstybių narių įstatymams, susijusiems su prekių ženklais, suderinti (OL L 40, p. 1; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 17 sk., 1 t., p. 92) 5 straipsnio 1 dalies a punkto, 7 straipsnio 1 ir 2 dalių, 1993 m. gruodžio 20 d. Tarybos reglamento (EB) Nr. 40/94 dėl Bendrijos prekių ženklo (OL L 11, 1994, p. 1; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 17 sk., 1 t., p. 146) 9 straipsnio 1 dalies a punkto, 13 straipsnio 1 ir 2 dalių, 2000 m. birželio 8 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2000/31/EB dėl kai kurių informacinės visuomenės paslaugų, ypač elektroninės komercijos, teisinių aspektų vidaus rinkoje (Elektroninės komercijos direktyva) (OL L 178, p. 1; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 13 sk., 25 t., p. 399) 14 straipsnio 1 dalies ir 2004 m. balandžio 29 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2004/48/EB dėl intelektinės nuosavybės teisių gynimo (OL L 157, p. 45; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 17 sk., 2 t., p. 32) 11 straipsnio aiškinimas — Sąvoka „pateikti į rinką“ — Nemokamai vartotojams dalinami kvepalų ir kosmetikos gaminių mėginiai — Prekių ženklo „naudojimo“ sąvoka — Registruotam prekių ženklui tapataus žymens įrašymas, kurio ūkio subjektas imasi, kad, paslaugų teikėjo interneto paieškos sistemoje šį žymenį įvedus kaip paieškos žodį, automatiškai būtų išmetama nuoroda į jo tinklalapį, kuriame siūlomos prekės ir paslaugos, tapačios prekių ženklu žymimoms prekėms ir paslaugoms.

      Rezoliucinė dalis

               1.

               Kai ūkio subjektas elektroninėje prekyvietėje parduoda Sąjungos valstybėje narėje įregistruotu prekių ženklu arba Bendrijos prekių ženklu pažymėtas trečiosiose valstybėse esančias prekes, kuriomis anksčiau nebuvo prekiaujama Europos ekonominėje erdvėje arba — Bendrijos prekių ženklo atveju — Sąjungoje, be šio prekių ženklo savininko sutikimo teritorijoje, kur šis prekių ženklas registruotas, esančiam vartotojui arba jas siūlo pirkti ar reklamuoja tokioje šioje teritorijoje esantiems vartotojams skirtoje prekyvietėje, minėtas savininkas gali prieštarauti dėl tokio pardavimo, siūlymo pirkti arba reklamos pagal 1988 m. gruodžio 21 d. Pirmosios Tarybos direktyvos 89/104/EEB valstybių narių įstatymams, susijusiems su prekių ženklais, suderinti, iš dalies pakeistos 1992 m. gegužės 2 d. Europos ekonominės erdvės susitarimu, 5 straipsnyje ir 1993 m. gruodžio 20 d. Tarybos reglamento (EB) Nr. 40/94 dėl Bendrijos prekių ženklo 9 straipsnyje įtvirtintas normas. Nacionaliniai teismai kiekvienu konkrečiu atveju turi vertinti, ar egzistuoja svarbūs rodikliai, į kuriuos atsižvelgiant galima daryti išvadą, kad šioje teritorijoje prieinamoje elektroninėje prekyvietėje paskelbtas siūlymas pirkti arba reklama skirti joje esantiems vartotojams.

               2.

               Tai, kad prekių ženklo savininkas suteikė savo patvirtintiems platintojams šiuo prekių ženklu pažymėtus gaminius, skirtus pristatyti vartotojams patvirtintose prekyvietėse, ir šiuo prekių ženklu pažymėtus flakonus, iš kurių nedidelį kiekį galima paimti ir duoti vartotojams kaip nemokamą pavyzdį, nesant priešingų įrodymų, nėra išleidimas į rinką pagal Direktyvą 89/104 ir Reglamentą Nr. 40/94.

               3.

               Direktyvos 89/104 5 straipsnis ir Reglamento Nr. 40/94 9 straipsnis turi būti aiškinami taip, kad prekių ženklo savininkas, naudodamasis šio prekių ženklo suteikta išimtine teise, gali prieštarauti dėl tokių šiuo prekių ženklu pažymėtų gaminių, kaip nagrinėjamieji pagrindinėje byloje, perpardavimo, motyvuodamas tuo, kad perparduodantis asmuo išėmė šiuos gaminius iš išorinės pakuotės, kai taip išpakavus nebelieka esminės informacijos, kaip antai susijusios su kosmetikos gaminio gamintojo ar asmens, atsakingo už pateikimą į rinką, tapatybe. Jeigu nuėmus išorinę pakuotę informacija nedingo, prekių ženklo savininkas vis dėlto gali prieštarauti dėl jo prekių ženklu žymimų kvepalų arba kosmetikos gaminio pardavimo be pakuotės, jeigu įrodo, kad nuėmus pakuotę buvo pažeistas šio gaminio įvaizdis ir taip pakenkta prekių ženklo reputacijai.

               4.

               Direktyvos 89/104 5 straipsnio 1 dalies a punktas ir Reglamento Nr. 40/94 9 straipsnio 1 dalies a punktas turi būti aiškinami taip, kad prekių ženklo savininkas gali uždrausti elektroninės prekyvietės operatoriui naudojant šiam prekių ženklui tapatų raktinį žodį, kuris buvo pasirinktas šiam operatoriui pasinaudojus nuorodos teikimo paslauga internete, reklamuoti šioje prekyvietėje siūlomas šiuo prekių ženklu žymimas prekes, kai iš reklamos pakankamai informuotas ir protingai pastabus interneto naudotojas negali arba tik sunkiai gali suprasti, ar šios prekės pagamintos prekių ženklo savininko arba su juo ekonomiškai susijusios įmonės, ar, priešingai, trečiojo asmens.

               5.

               Elektroninės prekyvietės operatorius „nenaudoja“, kaip tai suprantama pagal Direktyvos 89/104 5 straipsnį ir Reglamento Nr. 40/94 9 straipsnį, prekių ženklams tapačių ar į juos panašių žymenų, kurie matyti jo svetainėje skelbiamuose pasiūlymuose pirkti.

               6.

               2000 m. birželio 8 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2000/31/EB dėl kai kurių informacinės visuomenės paslaugų, ypač elektroninės komercijos, teisinių aspektų vidaus rinkoje (Elektroninės komercijos direktyva) 14 straipsnio 1 dalis turi būti aiškinama taip, kad ji taikoma elektroninės prekyvietės operatoriui, jeigu jis neatliko aktyvaus vaidmens, leidžiančio jam turėti žinių apie saugomus duomenis ar juos kontroliuoti.
               Minėtas operatorius atlieka tokį vaidmenį, kai jis suteikia pagalbą, skirtą visų pirma patobulinti atitinkamų pasiūlymų pirkti prekes teikimą ar juos reklamuoti.
               Jeigu elektroninės prekyvietės operatorius neatliko pirmesniame punkte nurodyto aktyvaus vaidmens ir todėl jo paslaugų teikimas patenka į Direktyvos 2000/31 14 straipsnio 1 dalies taikymo sritį, vis dėlto tokioje byloje, kuri gali būti išspręsta priteisiant žalos atlyginimą, jis negali remtis šioje nuostatoje numatytu atleidimu nuo atsakomybės, jeigu žinojo apie faktus arba aplinkybes, kuriomis remdamasis rūpestingas ūkio subjektas būtų turėjęs konstatuoti, jog nagrinėjami pasiūlymai pirkti prekes neteisėti, ir tai žinodamas jis nedelsdamas nesiėmė veiksmų pagal minėto 14 straipsnio 1 dalies b punktą.

               7.

               2004 m. balandžio 29 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2004/48/EB dėl intelektinės nuosavybės teisių gynimo 11 straipsnio trečiasis sakinys turi būti aiškinamas taip, kad juo reikalaujama iš valstybių narių užtikrinti, kad intelektinės nuosavybės teisių apsaugos srityje kompetentingi nacionaliniai teismai galėtų įpareigoti elektroninės prekyvietės operatorių imtis priemonių, kuriomis būtų prisidedama ne tik prie šios prekyvietės naudotojų daromų šių teisių pažeidimų nutraukimo, bet ir prie naujų tokio pobūdžio pažeidimų prevencijos. Šie įpareigojimai turi būti veiksmingi, proporcingi, atgrasantys ir jais neturi būti sukuriamos teisėtos prekybos kliūtys.

      (1)  OL C 267, 2009 11 7.


title: 2005 m. sausio 13 d. Teisingumo Teismo sprendimas (pirmoji kolegija), Byloje C-145/02 (dėl Bundesverwaltungsgericht prašymo priimti prejudicinį sprendimą): Land Nordrhein-Westfalen prieš Denkavit Futtermittel GmbH (Laisvas prekių judėjimas — Direktyva 70/524/EEB — EB sutarties 28 ir 30 straipsniai — Priedai — Nacionalinių nuostatų, susijusių su vitamino D kiekiu pašaruose, suderinimas — Valstybės narės teisės aktai, draudžiantys importuoti pašarus, kuriuose esantis vitamino D3 kiekis viršija šioje valstybėje leistiną, nors jie teisėtai gaminami kitoje valstybėje narėje)

text:
               5.3.2005

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 57/3

      TEISINGUMO TEISMO SPRENDIMAS

   (pirmoji kolegija)
   2005 m. sausio 13 d.
   Byloje C-145/02 (dėl Bundesverwaltungsgericht prašymo priimti prejudicinį sprendimą): Land Nordrhein-Westfalen prieš Denkavit Futtermittel GmbH (1)

   (Laisvas prekių judėjimas - Direktyva 70/524/EEB - EB sutarties 28 ir 30 straipsniai - Priedai - Nacionalinių nuostatų, susijusių su vitamino D kiekiu pašaruose, suderinimas - Valstybės narės teisės aktai, draudžiantys importuoti pašarus, kuriuose esantis vitamino D3 kiekis viršija šioje valstybėje leistiną, nors jie teisėtai gaminami kitoje valstybėje narėje)
   (2005/C 57/04)
   Proceso kalba: vokiečių
   Byloje C-145/02 dėl Bundesverwaltungsgericht (Vokietija) 2002 m. sausio 31 d. sprendimu, kurį Teisingumo Teismas gavo 2002 m. balandžio 18 d., pagal EB sutarties 234 straipsnį Teisingumo Teismui pateikto prašymo priimti prejudicinį sprendimą šio teismo nagrinėjamoje byloje tarp Land Nordrhein-Westfalen prieš Denkavit Futtermittel GmbH, Teisingumo Teismas (pirmoji kolegija), kurį sudaro kolegijos pirmininkas P. Jann, teisėjai A. Rosas (pranešėjas) ir S. von Bahr, generalinis advokatas A. Tizzano, sekretorė vyriausioji administratorė M.-F. Contet, 2005 m. sausio 13 d. priėmė sprendimą, kurio rezoliucinėje dalyje nurodyta:
   1970 m. lapkričio 23 d. Tarybos direktyvos 70/524/EEB dėl pašarų priedų, iš dalies pakeistos 1984 m. lapkričio 29 d. Tarybos direktyva 84/587/EEB, 12 ir 19 straipsnių nuostatos kartu aiškinamos kaip draudžiančios priemonę, kuria valstybė narė draudžia savo teritorijoje realizuoti teisėtai kitoje valstybėje narėje gaminamus pašarų papildus dėl jų sudėtyje pagal šios direktyvos 12 straipsnio 1 dalį esančio vitamino D3 kiekio.

      (1)  OL C 144, 2002 6 15.


title: Byla C-470/06 2006 m. lapkričio 21 d. Efeteio Athinon (Graikija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje KONSTANTINOS XIDIAS & C. O.E. prieš GLAXOSMITHKLINE Anonimi Emporiki Viomichaniki Etairia Farmakeftikon Proiondon

text:
               27.1.2007

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 20/4

         2006 m. lapkričio 21 d.Efeteio Athinon (Graikija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje KONSTANTINOS XIDIAS & C. O.E. prieš GLAXOSMITHKLINE Anonimi Emporiki Viomichaniki Etairia Farmakeftikon Proiondon

   (Byla C-470/06)
   (2007/C 20/05)
   Proceso kalba: graikų
   Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas
   Efeteio Athinon
   Šalys pagrindinėje byloje

      Ieškovė: KONSTANTINOS XIDIAS & C. O.E.
   Atsakovė: GLAXOSMITHKLINE Anonimi Emporiki Viomichaniki Etairia Farmakeftikon Proiondon
   Prejudiciniai klausimai

               1)

               Ar įmonės, užimančios dominuojančią padėtį, atsisakymas įvykdyti visus jai pateiktus didmenininkių užsakymus, siekiant suvaržyti farmacijos produktų didmenininkių eksportą ir apriboti lygiagrečia prekyba daromą žalą, ipso facto yra piktnaudžiavimas EB 82 straipsnio prasme? Ar atsakymas į šį klausimą priklauso nuo to, kad dėl kainų skirtumų Europos Sąjungoje, atsirandančių dėl valstybės kišimosi arba, kitaip tariant, dėl to, kad farmacijos produktų rinkoje nėra tikros konkurencijos sąlygų, o, atvirkščiai, ši rinka pasižymi dideliu valstybės kišimusi, lygiagreti prekyba yra ypač pelninga didmenininkams? Galiausiai, ar nacionalinis teismas privalo vienodai taikyti Bendrijos konkurencijos teisės normas rinkose, veikiančiose konkurencijos sąlygomis, ir rinkose, kuriose konkurencija iškraipoma dėl valstybės kišimosi?

               2)

               Jei Teisingumo Teismas nustatytų, kad dėl pirmiau minėtų priežasčių lygiagrečios prekybos ribojimai, kurių imasi dominuojanti įmonė, ne visada yra piktnaudžiavimas, tuomet kaip turėtų būti nustatytas galimas piktnaudžiavimas?

         Konkrečiai kalbant:

               2.1)

               Ar vidutinio nacionalinio suvartojimo procentinės dalies viršijimas ir (arba) dominuojančią padėtį užimančios įmonės patirti nuostoliai, palyginti su bendrąja apyvarta ir bendruoju pelnu, yra tinkami kriterijai? Jei atsakymas būtų teigiamas, tuomet kaip reikėtų nustatyti viršytą procentinę dalį ir nuostolius, pastaruosius išreiškiant procentu nuo apyvartos ir bendrojo pelno, kuriuos viršijus nagrinėjami veiksmai būtų laikomi piktnaudžiavimu?

               2.2)

               Ar galima laikytis požiūrio, pagrįsto interesų palyginimu, ir, jei taip, kokie interesai turi būti palyginti?
               Dar konkrečiau kalbant:

                           a)

                           Ar atsakymas priklauso nuo to, kad galutinis vartotojas pacientas gauna ribotos finansinės naudos iš lygiagrečios prekybos? ir

                           b)

                           Ar reikia atsižvelgti į tai ir, jei taip, — kiek, kad socialinio draudimo institucijos suinteresuotos gauti pigesnius vaistus?

               2.3)

               Į kokius dar kriterijus ar požiūrius būtų galima atsižvelgti pagrindinėje byloje?


title: Byla C-472/12: 2014 m. liepos 17 d. Teisingumo Teismo (dešimtoji kolegija) sprendimas byloje ( Corte suprema di cassazione (Italija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Panasonic Italia SpA, Panasonic Marketing Europe GmbH, Scerni Logistics S.r.l./Agenzia delle Dogane di Milano (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą — Reglamentas (EEB) Nr. 2658/87 — Bendrasis muitų tarifas — Tarifinis klasifikavimas — Kombinuotoji nomenklatūra — 8471 ir 8528 pozicijos — Plazminiai ekranai — Kompiuterio ekrano funkcija — Galima funkcija kaip televizoriaus ekrano įstačius vaizdo plokštę)

text:
               15.9.2014

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 315/5

         2014 m. liepos 17 d. Teisingumo Teismo (dešimtoji kolegija) sprendimas byloje (Corte suprema di cassazione (Italija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Panasonic Italia SpA, Panasonic Marketing Europe GmbH, Scerni Logistics S.r.l./Agenzia delle Dogane di Milano

   (Byla C-472/12) (1)

   ((Prašymas priimti prejudicinį sprendimą - Reglamentas (EEB) Nr. 2658/87 - Bendrasis muitų tarifas - Tarifinis klasifikavimas - Kombinuotoji nomenklatūra - 8471 ir 8528 pozicijos - Plazminiai ekranai - Kompiuterio ekrano funkcija - Galima funkcija kaip televizoriaus ekrano įstačius vaizdo plokštę))
   2014/C 315/07
   Proceso kalba: italų

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Corte suprema di cassazione

      Šalys pagrindinėje byloje

      Ieškovės: Panasonic Italia SpA, Panasonic Marketing Europe GmbH, Scerni Logistics S.r.l.

      Atsakovė: Agenzia delle Dogane di Milano

      Rezoliucinė dalis

               1.

               Atliekant ekranų, kurių objektyvūs požymiai yra tokie kaip nagrinėjami pagrindinėje byloje, tarifinę klasifikaciją pagal 1987 m. liepos 23 d. Tarybos reglamento (EEB) Nr. 2658/87 dėl tarifų ir statistinės nomenklatūros bei dėl Bendrojo muitų tarifo, kurio redakcijos išplaukia iš 2000 m. spalio 13 d. Komisijos reglamento (EB) Nr. 2388/2000, 2001 m. rugpjūčio 6 d. Komisijos reglamento (EB) Nr. 2031/2001, 2002 m. rugpjūčio 1 d. Komisijos reglamento (EB) Nr. 1832/2002 ir 2003 m. rugsėjo 11 d. Komisijos reglamento (EB) Nr. 1789/2003, I priede pateiktą Kombinuotąją nomenklatūrą, reikia atsižvelgti į jiems būdingą paskirtį atkurti, pirma, automatinės duomenų apdorojimo mašinos pateikiamus duomenis ir, antra, sudėtinius vaizdo signalus. Tokie ekranai turi būti priskiriami prie Kombinuotosios nomenklatūros 8471 60 90 subpozicijos, jeigu naudojami vien arba daugiausia automatinėse duomenų apdorojimo sistemose, kaip tai suprantama pagal Kombinuotosios nomenklatūros 84 skirsnio 5 pastabos B dalies a punktą, arba, jeigu taip nėra, prie šios nomenklatūros 8528 21 90 subpozicijos, o tai turi nustatyti prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas remdamasis objektyviais pagrindinėje byloje nagrinėjamų ekranų požymiais, visų pirma nurodytaisiais paaiškinimuose dėl suderintos sistemos, įtvirtintos 1983 m. birželio 14 d. Briuselyje sudaryta Tarptautine konvencija dėl suderintos prekių aprašymo ir kodavimo sistemos ir jos 1986 m. birželio 24 d. pakeitimo protokolu, 8471 pozicijos, ypač šios suderintos sistemos I skirsnio D dalies 1–5 punktuose, esančiuose dalyje, skirtoje automatinių duomenų apdorojimo mašinų vaizdavimo įtaisams.

               2.

               2004 m. balandžio 21 d. Komisijos reglamentas (EB) Nr. 754/2004 dėl tam tikrų prekių klasifikavimo kombinuotoje nomenklatūroje negali būti taikomas atgaline data.

      (1)  OL C 399, 2012 12 22.


title: Byla C-443/05 P  2005 m. gruodžio 14 d. Common Market Fertilizers SA (CMF)  pateiktas apeliacinis skundas dėl  2005 m. rugsėjo 27 d.  Europos Bendrijų Pirmosios instancijos teismo (pirmoji išplėstinė kolegija) sprendimo sujungtose bylose T-134/03 ir T-135/03  Common Market Fertilizers prieš Europos Bendrijų Komisiją

text:
               11.2.2006

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 36/26

         2005 m. gruodžio 14 d.Common Market Fertilizers SA (CMF) pateiktas apeliacinis skundas dėl 2005 m. rugsėjo 27 d. Europos Bendrijų Pirmosios instancijos teismo (pirmoji išplėstinė kolegija) sprendimo sujungtose bylose T-134/03 ir T-135/03 Common Market Fertilizers prieš Europos Bendrijų Komisiją

   (Byla C-443/05 P)
   (2006/C 36/52)
   Proceso kalba: prancūzų
   2005 m. gruodžio 14 d. Europos Bendrijų Teisingumo Teisme buvo gautas Common Market Fertilizers SA (CMF), atstovaujamos advokatų A. Sutton ir N. Flandin, apeliacinis skundas dėl Europos Bendrijų Pirmosios instancijos teismo (pirmoji išplėstinė kolegija) 2005 m. rugsėjo 27 d. sprendimo sujungtose bylose T-134/03 ir T-135/03 Common Market Fertilizers SA (CMF) prieš Europos Bendrijų Komisiją.
   Apeliantė Teisingumo Teismo prašo:

               —

               panaikinti visą skundžiamą sprendimą;

               —

               patenkinti visus pirmoje instancijoje ieškovės pareikštus reikalavimus;

               —

               nurodyti Komisijai padengti bylinėjimosi išlaidas, patirtas tiek apeliaciniame procese, tiek pirmoje instancijoje.

         Apeliacinio skundo pagrindai ir pagrindiniai argumentai
   Ieškovė, grįsdama savo prašymą dėl panaikinimo, nurodo keturias Pirmosios instancijos teismo padarytas teisės klaidas, kurios yra:

               —

               pateiktas nepilnas teisinis pagrindas, dėl ko buvo klaidingai išaiškintas Reglamentas Nr. 3319/94 (1) tiek, kiek jis susijęs su sąlygomis, reikalingomis nustatyti specialų muitą ir klaidingas konsultavimo komiteto pobūdžio teisinis aiškinimas;

               —

               nepilnai pateiktos faktinės aplinkybės, dėl ko jos buvo iškraipytos ir klaidingai pritaikytas Reglamentas Nr. 3319/94 tiek, kiek jis susijęs su netiesioginiu sąskaitų pateikimu;

               —

               pateiktas klaidingas Bendrijos muitų kodekso (2) 239 straipsnio taikymo sąlygų, o konkrečiai, akivaizdaus aplaidumo nebuvimo sąlygos taikymo, teisinis aiškinimas.

      (1)  1994 m. gruodžio 22 d. Tarybos reglamentas (EB) Nr. 3319/94 dėl galutinio antidempingo muito karbamido ir amonio nitrato tirpalams iš Bulgarijos ir Lenkijos, kuriuos eksportuoja privalančios mokėti muito mokestį įmonės, nustatymo ir dėl laikino muito galutinio surinkimo (OL L 350, p. 20).

      (2)  1992 m. spalio 12 d. Tarybos reglamentas (EEB) Nr. 2913/92, nustatantis Bendrijos muitinės kodeksą (OL L 302, p. 1).


title: Byla C-321/12: 2012 m. liepos 2 d. Centrale Raad van Beroep (Nyderlandai) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje F. van der Helder & D. Farrington prieš College voor zorgverzekeringen (Cvz)

text:
               22.9.2012

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 287/21

         2012 m. liepos 2 d.Centrale Raad van Beroep (Nyderlandai) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje F. van der Helder & D. Farrington prieš College voor zorgverzekeringen (Cvz)

   (Byla C-321/12)
   2012/C 287/39
   Proceso kalba: olandų

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Centrale Raad van Beroep

      Šalys pagrindinėje byloje

      Apeliantai: F. van der Helder, D. Farrington

      Kita apeliacinio proceso šalis: College voor zorgverzekeringen (Cvz)

      Prejudicinis klausimas

   Ar Reglamento (EEB) Nr. 1408/71 (1) 28 straipsnio 2 dalies b punkte nurodyti „teisės aktai[, kurie] pensininkui buvo taikomi ilgiausią laiką“ reiškia teisės aktus dėl ligos ir motinystės išmokų, teisės aktus dėl senatvės išmokų ar visus šio reglamento 4 straipsnyje nurodytų socialinės apsaugos sričių teisės aktus, kurie buvo taikomi pagal reglamento II antraštinę dalį?

      (1)  1971 m. birželio 14 d. Tarybos Reglamentas (EEB) Nr. 1408/71 dėl socialinės apsaugos sistemų taikymo pagal darbo sutartį dirbantiems asmenims ir jų šeimos nariams, judantiems Bendrijoje (OL L 149, p. 2; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 5 sk., 1 t., p. 35).


title: Byla C-363/15 P: 2015 m. liepos 13 d. Louis Vuitton Malletier pateiktas apeliacinis skundas dėl 2015 m. balandžio 21 d. Bendrojo Teismo (antroji kolegija) priimto sprendimo byloje T-359/12, Louis Vuitton Malletier/Vidaus rinkos derinimo tarnyba (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui), Nanu-Nana Handelsgesellschaft mbH für Geschenkartikel & Co. KG

text:
               14.12.2015

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 414/13

         2015 m. liepos 13 d.Louis Vuitton Malletier pateiktas apeliacinis skundas dėl 2015 m. balandžio 21 d. Bendrojo Teismo (antroji kolegija) priimto sprendimo byloje T-359/12, Louis Vuitton Malletier/Vidaus rinkos derinimo tarnyba (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui), Nanu-Nana Handelsgesellschaft mbH für Geschenkartikel & Co. KG

   (Byla C-363/15 P)
   (2015/C 414/16)
   Proceso kalba: anglų

      Šalys

      Apeliantė: Louis Vuitton Malletier, atstovaujama advokatų P. Roncaglia, G. Lazzeretti, F. Rossi, N. Parrotta

      Kitos proceso šalys: Vidaus rinkos derinimo tarnyba (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui), Nanu-Nana Handelsgesellschaft mbH für Geschenkartikel & Co. KG

      Apeliantės reikalavimai

   Apeliantė Teisingumo Teismo prašo:

               —

               panaikinti 2015 m. balandžio 21 d. Europos Sąjungos Bendrojo Teismo (antroji kolegija) sprendimą byloje T-359/12, apie kurį apeliantei buvo pranešta 2015 m. balandžio 29 d.;

               —

               priteisti iš VRDT bylinėjimosi išlaidas, kurias apeliantė pratyrė per šiuos procesus;

               —

               priteisti iš Nanu-Nana bylinėjimosi išlaidas, kurias apeliantė pratyrė per šiuos procesus.

      Apeliacinio skundo pagrindai ir pagrindiniai argumentai

               1.

               Šiuo apeliaciniu skundu Louis Vuitton Malletier (toliau – Louis Vuitton arba apeliantė) prašo Teisingumo Teismo panaikinti 2015 m. balandžio 21 d. Europos Sąjungos Bendrojo Teismo (antroji kolegija) sprendimą byloje T-359/12 (toliau – skundžiamas sprendimas), kuriuo Bendrasis Teismas atmetė Luis Vuitton ieškinį dėl 2012 m. gegužės 4 d. VRDT pirmosios apeliacinės tarybos sprendimo byloje R 1855/2011-1, kuriuo Bendrijos vaizdinio prekių registracija Nr. 370445 buvo pripažinta negaliojančia dėl skiriamojo požymio nebuvimo.

               2.

               Šiuo apeliaciniu skundu siekiama įrodyti, kad Bendrasis Teismas padarė klaidą, kai nusprendė, jog ginčijamam prekių ženklui taikomas Reglamento Nr. 207/2009 (1) 7 straipsnio 1 dalies b punktas ir jog šioje byloje netaikomos Reglamento Nr. 207/2009 7 straipsnio 3 dalies ir 52 straipsnio 2 dalies nuostatos.

               3.

               Pirma, patvirtindamas Apeliacinės tarybos sprendimą panaikinti ginčijamą prekių ženklą dėl to, kad jis savaime nėra skiriamasis, Bendrasis Teismas pažeidė taisykles, susijusias su įrodinėjimo pareiga per registracijos pripažinimo negaliojančia procedūrą.

               4.

               Konkrečiai kalbant, reikia nurodyti, kad, apeliantės teigimu, tam, kad būtų laikomasi galiojimo prezumpcijos, kuri taikoma Bendrijos prekių ženklams, ir įrodinėjimo pareigos paskirstymo per registracijos pripažinimo negaliojančia procedūrą principų, Bendrasis Teismas turėjo panaikinti ginčijamą sprendimą dėl to, kad Nanu-Nana neįvykdė jai tenkančios pareigos, nes negalėjo įrodyti, kokie standartai ir įpročiai buvo būdingi atitinkamam sektoriui ginčijamo prekių ženklo registracijos paraiškos pateikimo dieną ir kad ginčijamas prekių ženklas nebuvo reikšmingai nuo jų atitolęs.

               5.

               Antra, reikalaudamas pateikti skiriamojo požymio, įgyto dėl naudojimo, įrodymą dėl kiekvienos Europos Sąjungos valstybės narės, Bendrasis Teismas aiškiai nesilaikė Sprendimo Chocoladefabriken Lindt & Sprüngli/VRDT (C-98/11 P, EU:C:2012:307), pagal kurį „net jei tiesa, kad <…> turi būti įrodyta, kad prekių ženklas dėl naudojimo įgijo skiriamąjį požymį toje Sąjungos dalyje, kurioje ab initio jis neturėjo tokio požymio, būtų nepagrįsta reikalauti pateikti tokio įgijimo įrodymų atskirai dėl kiekvienos valstybės narės“ (62 punktas).

               6.

               Konkrečiai kalbant, reikia nurodyti, kad apeliantė pabrėžė, jog, jei Bendrasis Teismas būtų teisingai taikęs sprendimą Chocoladefabriken Lindt & Sprüngli/VRDT, jis būtų padaręs išvadą, kad ginčijamas prekių ženklas įgijo skiriamąjį požymį dėl naudojimo, todėl jis būtų panaikinęs Apeliacinės tarybos sprendimą.

               7.

               Atsižvelgiant į pirmiau nurodytus argumentus, apeliantė prašo Teisingumo Teismo panaikinti skundžiamą sprendimą ir priteisti iš VRDT ir Nanu Nana bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  2009 m. vasario 26 d. Tarybos reglamentas (EB) Nr. 207/2009 dėl Bendrijos prekių ženklo (OL L 78, p. 1).


title: Byla C-431/04 Bundesgerichtshof (Vokietija) 2004 m. birželio 29 d. nutartimi pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje pagal Massachusetts Institute of Technology kasacinį skundą

text:
               4.12.2004

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 300/33

         Bundesgerichtshof (Vokietija) 2004 m. birželio 29 d. nutartimi pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje pagal Massachusetts Institute of Technology kasacinį skundą
   (Byla C-431/04)
   (2004/C 300/63)
   Bundesgerichtshof (Vokietija) 2004 m. birželio 29 d. nutartimi kreipėsi į Europos Bendrijų Teisingumo Teismą su prašymu, kurį Teisingumo Teismo sekretoriatas gavo 2004 m. spalio 7 d., priimti prejudicinį sprendimą byloje pagal Massachusetts Institute of Technology kasacinį skundą.
   Bundesgerichtshof prašo Teisingumo Teismo atsakyti į šiuos klausimus:

               1)

               Ar 1992 m. birželio 18 d. Tarybos reglamento (EEB) Nr. 1768/92 dėl medicinos produktų papildomos apsaugos liudijimo sukūrimo (1) 1 straipsnio b punkto sąvoka „medicinos produkto veikliųjų sudedamųjų dalių derinys“ reiškia, kad kiekviena šio derinio dalis atskirai yra veiklioji medžiaga, turinti gydomąjį poveikį?

               2)

               Ar derinys, kurį sudaro du komponentai, iš kurių vienas yra žinoma medžiaga, turinti gydomąjį poveikį tam tikroms nustatytoms indikacijoms, o kitas gali suteikti medicinos produktui tam tikrą farmacinę formą, kuri pakeičia jo gydomąjį poveikį toms indikacijoms (implantavimas in vivo su kontroliuojamu veikliosios medžiagos išskyrimu, siekiant išvengti toksinio poveikio), yra „medicinos produkto veikliųjų sudedamųjų dalių derinys“?

      (1)  OL L 182, p. 1.


title: Byla T-484/14: 2014 m. birželio 25 d. pareikštas ieškinys byloje Monthisa Residencial/Komisija

text:
               11.8.2014

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 261/52

         2014 m. birželio 25 d. pareikštas ieškinys byloje Monthisa Residencial/Komisija

   (Byla T-484/14)
   2014/C 261/82
   Proceso kalba: ispanų

      Šalys

      Ieškovė: Monthisa Residencial, SA (Madridas, Ispanija), atstovaujama advokatų F. de Artíñano Rodríguez de Torres ir J. Martínez Muro

      Atsakovė: Europos Komisija

      Reikalavimai

   Ieškovė Bendrojo Teismo prašo:

               —

               panaikinti skundžiamą sprendimą tiek, kiek Komisija visas priemonės, kurios, jos teigimu, sudaro Ispanijos mokesčių lizingo sistemą, kvalifikuoja kaip su vidaus rinka nesuderinamą naują valstybės pagalbą,

               —

               subsidiariai, panaikinti skundžiamo sprendimo 1 ir 4 straipsnius, kuriuose Agrupación de interés económico (AIE) investuotojai identifikuojami kaip nurodomos pagalbos gavėjai ir kaip vieninteliai nurodymo susigrąžinti adresatai,

               —

               subsidiariai, panaikinti skundžiamo sprendimo 4 straipsnį tiek, kiek jame nurodžius susigrąžinti tariamą pagalbą pažeidžiami Europos Sąjungos bendrieji principai,

               —

               priteisti iš Komisijos bylinėjimosi išlaidas.

      Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

   Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai yra tie patys, kaip ir nurodytieji byloje T-700/13, Bankia/Komisija.
   Konkrečiai nurodomas SESV 107 straipsnio 1 dalies ir bendrojo Europos Sąjungos teisėtų lūkesčių principo pažeidimas.


title: Byla C-57/08 P 2008 m. gruodžio 11 d. Teisingumo Teismo (penktoji kolegija) sprendimas byloje Gateway, Inc. prieš Vidaus rinkos derinimo tarnybą (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui), Fujitsu Siemens Computers GmbH (Apeliacinis skundas — Bendrijos prekių ženklas — Reglamentas (EB) Nr. 40/94 — 8 straipsnio 1 dalies b punktas ir 5 dalis — Ankstesni ženklai, kuriuose yra žodinis prekių ženklas GATEWAY — Žymenų panašumo nebuvimas — Galimybės supainioti nebuvimas — Atsižvelgimas į ankstesnių prekių ženklų žinomumą visapusiškai vertinant žymenis, dėl kurių kilo ginčas)

text:
               7.2.2009

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 32/10

         2008 m. gruodžio 11 d. Teisingumo Teismo (penktoji kolegija) sprendimas byloje Gateway, Inc. prieš Vidaus rinkos derinimo tarnybą (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui), Fujitsu Siemens Computers GmbH

   (Byla C-57/08 P) (1)

   (Apeliacinis skundas - Bendrijos prekių ženklas - Reglamentas (EB) Nr. 40/94 - 8 straipsnio 1 dalies b punktas ir 5 dalis - Ankstesni ženklai, kuriuose yra žodinis prekių ženklas „GATEWAY“ - Žymenų panašumo nebuvimas - Galimybės supainioti nebuvimas - Atsižvelgimas į ankstesnių prekių ženklų žinomumą visapusiškai vertinant žymenis, dėl kurių kilo ginčas)
   (2009/C 32/16)
   Proceso kalba: anglų
   Šalys

      Apeliantė: Gateway, Inc., atstovaujama solisitoriaus C. R. Jones

      Kitos proceso šalys: Vidaus rinkos derinimo tarnyba, atstovaujama A. Folliard-Monguiral, Fujitsu Siemens Computers GmbH

   Dalykas
   Apeliacinis skundas, pateiktas dėl 2007 m. lapkričio 27 d. Pirmosios instancijos teismo (penktoji kolegija) sprendimo byloje T-434/05 Gateway, Inc. prieš Vidaus rinkos derinimo tarnybą (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui) (VRDT), kuriuo Pirmosios instancijos teismas atmėtė ieškinį dėl panaikinimo, pareikštą 9, 16, 35, 36, 37 ir 38 klasių prekėms skirtų žodinių ir nacionalinių prekių ženklų, turinčių žodinį elementą „GATEWAY“, savininko dėl 2005 m. rugsėjo 14 d. Vidaus rinkos derinimo tarnybos (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui) (VRDT) pirmosios apeliacinės tarybos sprendimo R 1068/2004-1, atmetančio ieškovo pareikštą skundą dėl Protestų skyriaus sprendimo atmesti jo pareikštą protestą dėl prašymo įregistruoti žodinį prekių ženklą „ACTIVY Media Gateway“ 9, 35, 38 ir 42 klasių prekėms
   Rezoliucinė dalis

               1.

               Atmesti apeliacinį skundą.

               2.

               Priteisti iš Gateway Inc. bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 171, 2007 7 5.


title: Byla C-660/11: 2011 m. gruodžio 27 d. Tribunale Amministrativo Regionale per la Toscana (Italija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Daniele Biasci ir kt. prieš Ministero dell’Interno e Questura di Livorno

text:
               10.3.2012

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 73/18

         2011 m. gruodžio 27 d.Tribunale Amministrativo Regionale per la Toscana (Italija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Daniele Biasci ir kt. prieš Ministero dell’Interno e Questura di Livorno

   (Byla C-660/11)
   2012/C 73/32
   Proceso kalba: italų

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Tribunale Amministrativo Regionale per la Toscana (Italija)

      Šalys pagrindinėje byloje

      Ieškovai: Daniele Biasci, Alessandro Pasquini, Andrea Milianti, Gabriele Maggini, Elena Secenti, Gabriele Livi

      Atsakovės: Ministero dell’Interno, Questura di Livorno

      Prejudiciniai klausimai

               1.

               Ar EB 43 ir EB 49 straipsniai turi būti aiškinami taip, kad jais iš esmės draudžiamas toks valstybės narės reguliavimas, koks įtvirtintas Italijos teisės normose, kaip antai T.U.L.P.S. 88 straipsnyje, pagal kurį „licencija organizuoti lažybas suteikiama tik tiems asmenims, kurie turi koncesiją arba ministerijos ar kitos įstaigos, kuriai pagal įstatymą suteikiama teisė organizuoti arba administruoti lažybas, leidimą, taip pat koncesininko arba leidimo turėtojo pagal tokią koncesiją arba leidimą įgaliotiems asmenims“, ir 2010 m. kovo 25 d. Dekreto įstatymo Nr. 40, pertvarkyto į Įstatymą Nr. 73/2010, 2 straipsnio 2-ter dalyje, pagal kurią „Testo unico delle leggi di pubblica sicurezza 88 straipsnis, kaip įtvirtinta 1931 m. birželio 18 d. Regiono dekrete Nr. 773 ir vėlesniuose pakeitimuose, aiškintinas taip, kad jame numatyta licencija, išduota komercinėms įstaigoms, kurios vykdo lošimus ir renka viešųjų lošimų įmokas su galimybe laimėti pinigų, laikoma galiojančia tik tuomet, kai tokių įstaigų savininkai gauna atitinkamą Ekonomikos ir finansų ministerijos Amministrazione autonoma dei monopoli di Stato išduotą koncesiją vykdyti tokius lošimus ir rinkti tokių lošimų įmokas“?

               2.

               Ar EB sutarties 43 ir 49 straipsniai turi būti aiškinami taip, kad jais iš esmės taip pat draudžiamas toks valstybės narės reguliavimas, koks įtvirtintas 2006 m. liepos 4 d. Dekreto įstatymo Nr. 223, pertvarkyto į Įstatymą Nr. 248/2006, 38 straipsnio 2 dalyje … (1)?
               Klausimas dėl minėtos 38 straipsnio 2 dalies atitikties minėtiems Bendrijos teisės principams yra susijęs tik su tomis šios nuostatos dalimis, kuriose: a) bendrai užtikrinama iki teisės aktų pakeitimo suteiktų koncesijų apsauga; b) nustatytas reikalavimas naujus lažybų punktus įrengti ne arčiau nei per nustatytą atstumą nuo tų, kuriems jau išduota koncesija, o dėl to faktiškai galėtų būti garantuota, kad bus išsaugotos įgytos komercinės pozicijos. Be to, klausimas susijęs su bendru minėtos 38 straipsnio 2 dalies aiškinimu, kurį pateikė Amministrazione autonoma dei monopoli di Stato, į koncesijų suteikimo sutartis įtraukusi (23 straipsnio 3 dalis) minėtą laikinojo koncesijos galiojimo (vėlesnio panaikinimo galimybės) sąlygą tuo atveju, jei koncesininkas tiesiogiai ar netiesiogiai vykdo panašią tarpvalstybinę lošimų veiklą;

               3.

               jeigu atsakymas būtų teigiamas, t. y. kad ankstesniuose punktuose nurodytos nacionalinės teisės normos atitinka Bendrijos teisės normas, ar EB 49 straipsnis aiškintinas taip, kad paslaugų teikimo laisvės apribojimo dėl bendrojo intereso atveju reikia iš anksto patikrinti, ar šio bendrojo intereso nėra pakankamai paisoma jau vien atsižvelgiant į tas teisės normas, kontrolę ir patikrinimus, kurie paslaugų teikėjui taikomi jo įsisteigimo valstybėje?

               4.

               jeigu atsakymas būtų teigiamas, kaip nurodyta ankstesniame punkte, ar prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas, tikrindamas tokio apribojimo proporcingumą, turi atsižvelgti į tai, kad valstybėje, kurioje įsisteigęs paslaugų teikėjas, atitinkamos nuostatos yra vienodos ar netgi griežtesnės nei toje valstybėje, kurioje teikiamos paslaugos?

      (1)  Nepateikiama dalis klausimo, kuriame išdėstytas visas šio straipsnio tekstas, paskelbtas 2006 m. liepos 4 d.Gazzetta Ufficiale Nr. 153.


title: Byla C-470/08: 2010 m. sausio 21 d. Teisingumo Teismo (penktoji kolegija) sprendimas byloje ( Gerechtshof te Arnhem (Nyderlandai) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) K. van Dijk prieš Gemeente Kampen (Bendra žemės ūkio politika — Integruota tam tikrų pagalbos schemų administravimo ir kontrolės sistema — Reglamentas (EB) Nr. 1782/2003 — Bendrosios išmokos schema — Teisių į išmokas perdavimas — Nuomos sutarties pabaiga — Nuomotojo ir nuomininko įsipareigojimai)

text:
               13.3.2010

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 63/13

         2010 m. sausio 21 d. Teisingumo Teismo (penktoji kolegija) sprendimas byloje (Gerechtshof te Arnhem (Nyderlandai) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) K. van Dijk prieš Gemeente Kampen

   (Byla C-470/08) (1)

   (Bendra žemės ūkio politika - Integruota tam tikrų pagalbos schemų administravimo ir kontrolės sistema - Reglamentas (EB) Nr. 1782/2003 - Bendrosios išmokos schema - Teisių į išmokas perdavimas - Nuomos sutarties pabaiga - Nuomotojo ir nuomininko įsipareigojimai)
   2010/C 63/20
   Proceso kalba: olandų

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Gerechtshof te Arnhem

      Šalys pagrindinėje byloje

      Ieškovas: K. van Dijk

      Atsakovė: Gemeente Kampen

      Dalykas

   Prašymas priimti prejudicinį sprendimą — Gerechtshof te Amsterdam — 2003 m. rugsėjo 29 d. Tarybos reglamento (EB) Nr. 1782/2003, nustatančio bendrąsias tiesioginės paramos schemų pagal bendrą žemės ūkio politiką taisykles ir nustatančio tam tikras paramos schemas ūkininkams bei iš dalies keičiančio Reglamentus (EEB) Nr. 2019/93, (EB) Nr. 1452/2001, (EB) Nr. 1453/2001, (EB) Nr. 1454/2001, (EB) Nr. 1868/94, (EB) Nr. 1251/1999, (EB) Nr. 1254/1999, (EB) Nr. 1673/2000, (EEB) Nr. 2358/71 ir (EB) Nr. 2529/2001 (OL L 270, p. 1; 2004 m.. specialusis leidimas lietuvių k., 3 sk., 40 t., p. 269), bei 2004 m. balandžio 21 d. Komisijos reglamento (EB) Nr. 795/2004, nustatančio išsamias bendrosios išmokos schemos, pateiktos Tarybos reglamente (EB) Nr. 1782/2003, nustatančiame bendrąsias tiesioginės paramos schemų pagal bendrą žemės ūkio politiką taisykles ir nustatančiame tam tikras paramos schemas ūkininkams, įgyvendinimo taisykles (OL L 141, p. 1; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 3 sk., 44 t., p. 226), išaiškinimas — Integruota administravimo ir kontrolės sistema, susijusi su tam tikromis pagalbos schemomis — Bendrosios išmokos schema — Teisių į išmokas perdavimas — Nuomininko ir nuomotojo pareigos

      Rezoliucinė dalis

   Bendrijos teisė neįpareigoja nuomininko pasibaigus nuomos santykiams nei perduoti nuomotojui išsinuomotą žemę kartu su šiai žemei nustatytomis arba su ja susijusiomis teisėmis į išmokas, nei sumokėti kompensaciją.

      (1)  OL C 6, 2009 1 10.


title: Byla T-402/06 2006 m. gruodžio 27 d. pareikštas ieškinys byloje Ispanija prieš Komisiją

text:
               24.2.2007

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 42/35

         2006 m. gruodžio 27 d. pareikštas ieškinys byloje Ispanija prieš Komisiją

   (Byla T-402/06)
   (2007/C 42/62)
   Proceso kalba: ispanų
   Šalys

      Ieškovė: Ispanijos Karalystė, atstovaujama J. M. Rodríguez Cárcamo

      Atsakovė: Europos Bendrijų Komisija
   Ieškovės reikalavimai

               —

               Panaikinti 2006 m. spalio 20 d. Komisijos sprendimą C (2006) 5105, kuriuo sumažinama Sanglaudos fondo suteikta pagalba aštuoniems Katalonijos autonominės bendruomenės teritorijoje įgyvendinamiems projektams;

               —

               Priteisti iš Komisijos bylinėjimosi išlaidas.

         Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai
   Šiuo ieškiniu ginčijamas 2006 m. spalio 20 d. Komisijos sprendimas C (2006) 5105, kuriuo sumažinama Sanglaudos fondo suteikta pagalba aštuoniems Katalonijos autonominės bendruomenės teritorijoje įgyvendinamiems projektams (toliau — ginčijamas sprendimas), kurie nurodyti toliau:

               —

               Nr. 2001.ES.16.C.PE.058 (projektas dėl biologinio valymo plėtros Besos valymo stotyje)

               —

               Nr. 2003.ES.16.C.PE.005 (projektas dėl nuotekų šalinimo infrastruktūrų mažuose Katalonijos miestuose)

               —

               Nr. 2001.ES.16.C.PE.054 (projektas dėl miesto nuotekų dumblo valymo ir jų pakartotinio naudojimo Katalonijoje)

               —

               Nr. 2000.ES.16.C.PE.112 (projektas dėl drenažo ir vandens valymo Ebro baseine: Monzón, Caspe ir Katalonijos upių baseinai)

               —

               Nr. 2002.ES.16.C.PE.006 (projektas dėl (jūros vandens) gėlinimo įrenginių Tordera deltoje)

               —

               Nr. 2001.ES.16.C.PE.055 (projektas dėl miesto kietųjų atliekų tvarkymo infrastruktūrų statybos ir gerinimo Katalonijoje)

               —

               Nr. 2001.ES.16.C.PE.057 (projektas dėl miesto atliekų tvarkymo įrenginių Urgell, Pallars Jussa ir Conca de Barberá rajonuose)

               —

               Nr. 2002.ES.16.C.PE.041 (projektas dėl Katalonijos miestų atliekų tvarkymo infrastruktūrų tinklo sukūrimo ir gerinimo).

         Ginčijamame sprendime atsakovė taikė 2 % Bendrijos pagalbos (85 %), suteiktos projektui 2001.ES.16.C.PE.058, koregavimą, nes valdymo bendrovė įtraukė neteisėtas išlaidas.
   Kitų projektų atžvilgiu Komisija, atsižvelgusi į „vidutinių kainų“ sistemos naudą ir „ankstesnių darbų patirties“ kriterijų, nusprendė taikyti finansinį koregavimą 100 % Bendrijos įnašo skirtumui tarp atrinktų pasiūlymų ir perskaičiuoto pagal kiekvieną sutartį.
   Grįsdama savo reikalavimus, valstybė ieškovė iš esmės teigia, jog buvo klaidingai aiškinamos Direktyvos 93/37/EEB (1) 30 straipsnio 1 dalis ir Direktyvos 92/50/EEB (2) 36 straipsnio 1 ir 2 dalys, nes ginčijamame sprendime padaryta išvada, kad naudojamas vidutinių kainų sistemos taikymas nagrinėjant „ekonomiškai naudingiausią pasiūlymą“ pateiktuose projektuose pažeidžia vienodo požiūrio principą, nes diskriminuojami pasiūlymai, kurių kaina per maža palyginti su kitais brangesniais pasiūlymais.
   Be to, ieškovė taip pat nurodo Reglamento (EB) Nr. 1164/94 (3) II priedo H straipsnio 2 dalies pažeidimą, nes buvo pažeisti proporcingumo ir gero administravimo principai.
   Konkrečiai dėl projekto, susijusio su Besos valymo stotimi, ieškovė taip pat nurodo Reglamento (EB) Nr. 1386/2002 (4) pažeidimą, nes realių pažeidimų nebuvo, ir papildomai — šiame akte įtvirtinto subsidiarumo principo pažeidimą.

      (1)  1993 m. birželio 14 d. Tarybos direktyva 93/37/EEB dėl viešojo darbų pirkimo sutarčių sudarymo tvarkos derinimo (OL L 199, 1993 8 9, p. 54).

      (2)  1992 m. birželio 18 d. Tarybos direktyva 92/50/EEB dėl viešojo paslaugų pirkimo sutarčių sudarymo tvarkos derinimo (OL L 209, 1992 7 24, p. 1).

      (3)  1994 m. gegužės 16 d. Tarybos reglamentas (EB) Nr. 1164/94 įsteigiantis Sanglaudos fondą (OL 1994, L 130, p. 1).

      (4)  2002 m. liepos 29 d. Komisijos reglamentas (EB) Nr. 1386/2002 nustatantis išsamias Tarybos reglamento (EB) Nr. 1164/94 įgyvendinimo taisykles dėl Sanglaudos fondo paramos valdymo ir kontrolės sistemų bei finansinių koregavimų atlikimo tvarkos (OL 2002, L 201, p. 5).


title: Byla C-330/09: 2009 m. rugpjūčio 17 d. pareikštas ieškinys byloje Europos Bendrijų Komisija prieš Austrijos Respubliką

text:
               26.9.2009

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 233/13

         2009 m. rugpjūčio 17 d. pareikštas ieškinys byloje Europos Bendrijų Komisija prieš Austrijos Respubliką

   (Byla C-330/09)
   2009/C 233/22
   Proceso kalba: vokiečių

      Šalys

      Ieškovė: Europos Bendrijų Komisija, atstovaujama G. Braun ir M. Adam

      Atsakovė: Austrijos Respublika

      Ieškovės reikalavimai

               —

               Pripažinti, kad nepriėmusi arba nepateikusi Komisijai visų 2006 m. gegužės 17 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvą 2006/43/EB dėl teisės aktų nustatyto metinės finansinės atskaitomybės ir konsoliduotos finansinės atskaitomybės audito, iš dalies keičiančią Tarybos direktyvas 78/660/EEB ir 83/349/EEB bei panaikinančią Tarybos direktyvą 84/253/EEB (1), įgyvendinančių įstatymų ir kitų teisės aktų, Austrijos Respublika neįvykdė įsipareigojimų pagal šią direktyvą.

               —

               Priteisti iš Austrijos Respublikos bylinėjimosi išlaidas.

      Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

   Terminas perkelti direktyvą baigėsi 2008 m. birželio 29 dieną. Šio ieškinio pareiškimo momentu atsakovė dar nebuvo priėmusi būtinų įgyvendinimo nuostatų arba bet kokiu atveju nepateikusi jų Komisijai.

      (1)  OL L 157, p. 87.


title: Byla T-615/13: 2013 m. lapkričio 20 d. pareikštas ieškinys byloje AIC prieš VRDT — ACV Manufacturing (Šilumokaičiai)

text:
               25.1.2014

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 24/34

         2013 m. lapkričio 20 d. pareikštas ieškinys byloje AIC prieš VRDT — ACV Manufacturing (Šilumokaičiai)
   (Byla T-615/13)
   2014/C 24/64
   Kalba, kuria surašytas ieškinys: anglų

      Šalys

      Ieškovė: AIC S.A. (Gdynė, Lenkija), atstovaujama advokato J. Radłowski

      Atsakovė: Vidaus rinkos derinimo tarnyba (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui)

      Kita procedūros Apeliacinėje taryboje šalis: ACV Manufacturing (Senefas, Belgija)

      Reikalavimai

   Ieškovė Bendrojo Teismo prašo:

               —

               panaikinti 2013 m. rugsėjo 10 d. Vidaus rinkos derinimo tarnybos (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui) trečiosios apeliacinės tarybos sprendimą byloje R 291/2012-3;

               —

               priteisti iš atsakovės bylinėjimosi išlaidas, patirtas šiame procese ir Apeliacinėje taryboje.

      Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

      Registruotas Bendrijos dizainas, dėl kurio pateiktas prašymas pripažinti jo registraciją negaliojančia: produkto, apibūdinto kaip „šilumokaičiai“, dizainas — Registruotas Bendrijos dizainas Nr. 1 618 703-0001.

      Bendrijos dizaino savininkė: ieškovė.

      Šalis, prašanti pripažinti Bendrijos dizaino registraciją negaliojančia: kita procedūros Apeliacinėje taryboje šalis.

      Prašymo pripažinti registraciją negaliojančia motyvai: dizainas tariamai neatitinka Reglamento dėl Bendrijos dizaino 4 straipsnio 1 ir 2 dalyse bei 5 ir 6 straipsniuose, o ypač 8 straipsnio 1 ir 2 dalyse, nustatytų reikalavimų.

      Anuliavimo skyriaus sprendimas: pripažinti ginčijamą Bendrijos dizaino registraciją negaliojančia.

      Apeliacinės tarybos sprendimas: atmesti apeliaciją.

      Ieškinio pagrindai: Reglamento dėl Bendrijos dizaino 25 straipsnio 1 dalies b punkto ir 4 straipsnio 2 dalies pažeidimas.


title: Byla C-204/14: 2014 m. balandžio 23 d. Tatabányai Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság (Vengrija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Szabó István Tivadar/Nemzeti Adó- és Vámhivatal Közép-dunántúli Regionális Adó Főigazgatósága

text:
               28.7.2014

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 245/4

         2014 m. balandžio 23 d.Tatabányai Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság (Vengrija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Szabó István Tivadar/Nemzeti Adó- és Vámhivatal Közép-dunántúli Regionális Adó Főigazgatósága

   (Byla C-204/14)
   2014/C 245/06
   Proceso kalba: vengrų

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Tatabányai Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság

      Šalys pagrindinėje byloje

      Pareiškėjas: Szabó István Tivadar

      Atsakovė: Nemzeti Adó- és Vámhivatal Közép-dunántúli Regionális Adó Főigazgatósága

      Prejudiciniai klausimai

               1.

               Ar pagal suinteresuotojo asmens skundą pradėtoje administracinėje byloje, susijusioje su valstybės narės viešojo administravimo institucijos priimto sprendimo teismine kontrole, nacionalinis teismas privalo patikrinti, ar nacionalinės teisės nuostatos, kuriomis pagrįstas administracinis sprendimas, prieštarauja kuriai nors tiesiogiai taikytinai ir nagrinėjamai bylai reikšmingai Sąjungos teisės nuostatai?

               2.

               Jeigu į pirmąjį klausimą būtų atsakyta teigiamai, ar nacionalinis teismas privalo tai daryti savo iniciatyva, ar tik tuo atveju, jeigu kuri nors iš šalių aiškiai nurodo Sąjungos teisės pažeidimą?

               3.

               Ar SESV 26 straipsnio 2 dalį, 35 ir 56 straipsnius galima aiškinti taip, kad jie draudžia tokį valstybės narės teisinį reguliavimą, koks įtvirtintas Mokesčių administravimo įstatymo 24/C ir 24/D straipsniuose, pagal kurį Vengrijos bendrovė, kuri dalį savo veiklos vykdo kitose Europos Sąjungos valstybėse narėse, negali vadovu samdyti Vengrijos piliečio, kuris anksčiau užėmė vadovaujamas pareigas kitoje vidaus rinkoje veiklą vykdančioje Vengrijos bendrovėje, vien dėl to, kad ta kita bendrovė turėjo mokestinę skolą, jeigu tokia skola susidarė ne dėl šio Vengrijos piliečio kaltės einant ankstesnes vadovaujamas pareigas?


title: Byla C-187/11: 2011 m. liepos 6 d. Teisingumo Teismo pirmininko nutartis byloje ( Tribunale di Treviso (Italija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) — Procura della Repubblica prieš Elena Vermisheva

text:
               10.9.2011

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 269/39

         2011 m. liepos 6 d. Teisingumo Teismo pirmininko nutartis byloje (Tribunale di Treviso (Italija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) — Procura della Repubblica prieš Elena Vermisheva

   (Byla C-187/11) (1)

   2011/C 269/85
   Proceso kalba: italų
   Teisingumo Teismo pirmininkas nutartimi nurodė išbraukti bylą iš registro.

      (1)  OL C 211, 2011 7 16.


title: Byla C-394/05 2007 m. gegužės 24 d. Teisingumo Teismo (penktoji kolegija) sprendimas Europos Bendrijų Komisija prieš Italijos Respubliką (Valstybės įsipareigojimų neįvykdymas — Direktyva 2000/53/EB — Eksploatuoti netinkamos transporto priemonės — 3 straipsnio 5 dalis, 5 straipsnio 1 dalis, 7 straipsnio 2 dalis ir 8 straipsnio 3 ir 4 dalys — Netinkamas perkėlimas)

text:
               7.7.2007

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 155/4

         2007 m. gegužės 24 d. Teisingumo Teismo (penktoji kolegija) sprendimas Europos Bendrijų Komisija prieš Italijos Respubliką

   (Byla C-394/05) (1)

   (Valstybės įsipareigojimų neįvykdymas - Direktyva 2000/53/EB - Eksploatuoti netinkamos transporto priemonės - 3 straipsnio 5 dalis, 5 straipsnio 1 dalis, 7 straipsnio 2 dalis ir 8 straipsnio 3 ir 4 dalys - Netinkamas perkėlimas)
   (2007/C 155/05)
   Proceso kalba: italų
   Šalys

      Ieškovė: Europos Bendrijų Komisija, atstovaujama D. Recchia ir M. Konstantinidis

      Atsakovė: Italijos Respublika, atstovaujama I. M. Braguglia ir P. Gentili
   Dalykas
   Valstybės įsipareigojimų neįvykdymas — 2000 m. rugsėjo 18 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2000/53/EB dėl eksploatuoti netinkamų transporto priemonių (OL L 269, p. 34) 2, 3, 4, 5, 6, 7, 8, 10 ir 12 straipsnių pažeidimas
   Rezoliucinė dalis

               1.

               Priėmusi 2003 m. birželio 24 d. Įstatyminį dekretą Nr. 209, kuriuo į nacionalinę teisę netinkamai perkeliamos 2000 m. rugsėjo 18 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2000/53/EB dėl eksploatuoti netinkamų transporto priemonių nuostatos, Italijos Respublika neįvykdė įsipareigojimų pagal šios direktyvos 3 straipsnio 5 dalį, 5 straipsnio 1 dalį, 7 straipsnio 2 dalies a punkto antrąją pastraipą ir 8 straipsnio 3 ir 4 dalis.

               2.

               Priteisti iš Italijos Respublikos bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 22, 2006 1 28.


title: Byla F-17/14: 2014 m. kovo 4 d. pareikštas ieškinys byloje ZZ/Parlamentas

text:
               16.6.2014

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 184/41

         2014 m. kovo 4 d. pareikštas ieškinys byloje ZZ/Parlamentas

   (Byla F-17/14)
   2014/C 184/67
   Proceso kalba: prancūzų

      Šalys

      Ieškovas: ZZ, atstovaujamas advokato M. Casado García-Hirschfeld

      Atsakovas: Europos Parlamentas

      Ginčo dalykas bei aprašymas

   Sprendimo neskirti trijų nuopelnų balų ieškovui per 2012 m. pareigų paaukštinimo procedūrą panaikinimas.

      Ieškovo reikalavimai

               —

               Panaikinti 2013 m. liepos 3 d. paskyrimų tarnybos sprendimą dėl nuopelnų balų už 2012 m.

               —

               Prireikus, panaikinti 2013 m. gruodžio 6 d. sprendimą atmesti skundą.

               —

               Priteisti iš atsakovo visas bylinėjimosi išlaidas.


title: Byla T-701/14: 2014 m. rugsėjo 22 d. pareikštas ieškinys byloje Niche Generics/Komisija

text:
               1.12.2014

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 431/38

         2014 m. rugsėjo 22 d. pareikštas ieškinys byloje Niche Generics/Komisija

   (Byla T-701/14)
   (2014/C 431/61)
   Proceso kalba: anglų

      Šalys

      Ieškovė: Niche Generics Ltd (Hitchin, Jungtinė Karalystė), atstovaujama solisitorių E. Batchelor, M. Healy ir baristerio F. Carlin

      Atsakovė: Europos Komisija

      Reikalavimai

   Ieškovė Bendrojo Teismo prašo:

               —

               panaikinti sprendimą,

               —

               panaikinti arba bet kokiu atveju sumažinti skirtą baudą ir

               —

               nurodyti Komisijai padengti jos pačios ir ieškovės bylinėjimosi išlaidas.

      Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

   Šiuo ieškiniu ieškovė prašo iš dalies panaikinti 2014 m. liepos 9 d. Komisijos sprendimą C(2014) 4955 galutinis byloje AT.39612 – Perindoprilis (Servier).
   Grįsdama ieškinį ieškovė remiasi vienuolika pagrindų.

               1.

               Pirmasis ieškinio pagrindas susijęs su tuo, kad nustatydama, ar ieškovės ir Servier sudarytas susitarimas dėl draugiško ginčų sprendimo patentų srityje patenka į SESV 101 straipsnio 1 dalies taikymo sritį, Komisija netaikė teisingo „objektyvios būtinybės“ teisinio kriterijaus.

               2.

               Antrasis ieškinio pagrindas susijęs su tuo, kad Komisija, netaikydama Technologijų perdavimo bendrosios išimties reglamento gairių, pažeidė vienodo požiūrio principą.

               3.

               Trečiasis ieškinio pagrindas susijęs su tuo, kad, kvalifikuodama susitarimą kaip „tikslingą“ SESV 101 straipsnio 1 dalies pažeidimą, Komisija padarė teisės klaidą.

               4.

               Ketvirtasis ieškinio pagrindas susijęs su tuo, kad Komisija netinkamai taikė „tikslingo pažeidimo“ teisinį kriterijų konkretiems faktams, susijusiems su ieškove.

               5.

               Penktasis ieškinio pagrindas susijęs su tuo, kad nuspręsdama, jog susitarimas dėl draugiško ginčų sprendimo turi antikonkurencinį poveikį, Komisija padarė teisės klaidą.

               6.

               Šeštasis ieškinio pagrindas, pateiktas kaip papildomas, susijęs su tuo, kad nepripažindama, jog susitarimas dėl draugiško ginčų sprendimo atitinka SESV 101 straipsnio 3 dalyje numatytus išimčių kriterijus, Komisija padarė teisės klaidą.

               7.

               Septintasis ieškinio pagrindas susijęs su tuo, kad Komisija, neteisėtai veikdama su dokumentais, kuriems taikomas profesinės paslapties reikalavimas, susijusiame savo tyrime, pažeidė ieškovės teisę į gynybą ir gero administravimo principą.

               8.

               Aštuntasis ieškinio pagrindas susijęs su tuo, kad Komisija, apskaičiuodama baudą, pažeidė vienodo požiūrio principą, nes be objektyvaus pateisinimo skirtingai vertino ieškovę ir Servier.

               9.

               Devintasis ieškinio pagrindas susijęs su tuo, kad Komisija, skirdama baudą ieškovei, pažeidė proporcingumo principą, jos pačios baudų nustatymo gaires ir ankstesnę nusistovėjusią praktiką.

               10.

               Dešimtasis ieškinio pagrindas susijęs su tuo, kad Komisija, viršydama didžiausią 10 % baudų ribą, pažeidė Reglamento Nr. 1/2003 (1) 23 straipsnio 2 dalį.

               11.

               Vienuoliktasis ieškinio pagrindas susijęs su tuo, kad, apskaičiuodama baudą ir vertindama ieškovės pažeidimo sunkumą, Komisija pažeidė SESV 296 straipsnyje nustatytą pareigą motyvuoti.

      (1)  2002 m. gruodžio 16 d. Tarybos reglamentas (EB) Nr. 1/2003 dėl konkurencijos taisyklių, nustatytų [SESV 101] ir [SESV 102] straipsniuose, įgyvendinimo (OL L 1, 2003, p. 1; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 8 sk., 2 t., p. 205).


title: Byla C-180/15: 2016 m. rugsėjo 8 d. Teisingumo Teismo (šeštoji kolegija) sprendimas byloje (Nacka tingsrätt – Mark- och miljödomstolen (Švedija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Borealis AB ir kt./Naturvårdsverket (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą — Šiltnamio efektą sukeliančių dujų emisijos leidimų sistema Europos Sąjungoje — Direktyva 2003/87/EB — 10a straipsnis — Nemokamo apyvartinių taršos leidimų suteikimo metodas — Bendro, įvairius sektorius apimančio pataisos koeficiento apskaičiavimas — Sprendimas 2013/448/ES — 4 straipsnis — II priedas — Galiojimas — Produkto santykinio taršos rodiklio išlydytam metalui nustatymas — Sprendimas 2011/278/ES — I priedas — Galiojimas — 3 straipsnio c punktas — 7 straipsnis — 10 straipsnio 1–3 dalys ir 8 dalis — IV priedas — Nemokamas leidimų suteikimas šilumos vartojimui ir eksportui — Išmatuojama šiluma, eksportuota privatiems namų ūkiams — Dvigubo emisijos skaičiavimo ir dvigubo leidimų suteikimo draudimas)

text:
               31.10.2016

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 402/7

         2016 m. rugsėjo 8 d. Teisingumo Teismo (šeštoji kolegija) sprendimas byloje (Nacka tingsrätt – Mark- och miljödomstolen (Švedija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Borealis AB ir kt./Naturvårdsverket

   (Byla C-180/15) (1)

   ((Prašymas priimti prejudicinį sprendimą - Šiltnamio efektą sukeliančių dujų emisijos leidimų sistema Europos Sąjungoje - Direktyva 2003/87/EB - 10a straipsnis - Nemokamo apyvartinių taršos leidimų suteikimo metodas - Bendro, įvairius sektorius apimančio pataisos koeficiento apskaičiavimas - Sprendimas 2013/448/ES - 4 straipsnis - II priedas - Galiojimas - Produkto santykinio taršos rodiklio išlydytam metalui nustatymas - Sprendimas 2011/278/ES - I priedas - Galiojimas - 3 straipsnio c punktas - 7 straipsnis - 10 straipsnio 1–3 dalys ir 8 dalis - IV priedas - Nemokamas leidimų suteikimas šilumos vartojimui ir eksportui - Išmatuojama šiluma, eksportuota privatiems namų ūkiams - Dvigubo emisijos skaičiavimo ir dvigubo leidimų suteikimo draudimas))
   (2016/C 402/09)
   Proceso kalba: švedų

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Nacka tingsrätt – Mark- och miljödomstolen

      Šalys pagrindinėje byloje

      Ieškovės: Borealis AB, Kubikenborg Aluminium AB, Yara AB, SSAB EMEA AB, Lulekraft AB, Värmevärden i Nynäshamn AB, Cementa AB, Höganäs Sweden AB

      Atsakovė: Naturvårdsverket

      Rezoliucinė dalis

               1.

               Išnagrinėjus pirmąjį, antrąjį ir tryliktąjį klausimus nebuvo nustatyta jokia aplinkybė, galinti turėti įtakos 2011 m. balandžio 27 d. Komisijos sprendimo 2011/278/ES, kuriuo nustatomos suderinto nemokamo apyvartinių taršos leidimų suteikimo pagal Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2003/87/EB 10a straipsnį pereinamojo laikotarpio Sąjungos taisyklės, 15 straipsnio 3 dalies galiojimui.

               2.

               Išnagrinėjus penktąjį klausimą nebuvo nustatyta nieko, kas turėtų įtakos Sprendimo 2011/278 I priedo galiojimui.

               3.

               2013 m. rugsėjo 5 d. Komisijos sprendimo 2013/448/ES dėl nacionalinių įgyvendinimo priemonių, susijusių su nemokamų šiltnamio efektą sukeliančių dujų apyvartinių taršos leidimų suteikimu pereinamuoju laikotarpiu laikantis Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2003/87/EB 11 straipsnio 3 dalies, 4 straipsnis ir II priedas yra negaliojantys.

               4.

               Sprendimo 2013/448 4 straipsnio ir II priedo pripažinimo negaliojančiais veikimas laiko atžvilgiu ribojamas taip, kad, pirma, tai turėtų poveikį tik po 10 mėnesių nuo 2016 m. balandžio 28 d. Sprendimo Borealis Polyolefine ir kt. (C-191/14, C-192/14, C-295/14, C-389/14 ir C-391/14–C-393/14, EU:C:2016:311) paskelbimo dienos, siekiant Europos Komisijai leisti priimti reikiamas priemones, ir, antra, iki šio termino pagal negaliojančias nuostatas priimtos priemonės negalėtų būti ginčijamos.

               5.

               2003 m. spalio 13 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2003/87/EB, nustatančios šiltnamio efektą sukeliančių dujų emisijos leidimų sistemą Bendrijoje ir iš dalies keičiančios Tarybos direktyvą 96/61/EB, iš dalies pakeistos 2009 m. balandžio 23 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2009/29/EB, 10a straipsnis ir Sprendimo 2011/278 10 straipsnio 1–3 ir 8 dalys turi būti aiškinami taip, kad pagal juos leidžiama, siekiant išvengti dvigubo leidimų suteikimo, nesuteikti šiltnamio efektą sukeliančių dujų emisijos leidimų su šilumos santykiniu taršos rodikliu susijusiai įrenginio technologinio proceso daliai, kai ji privatiems namų ūkiams eksportuoja šilumą, kurią išgavo iš su kuro santykiniu taršos rodikliu susijusios įrenginio technologinio proceso dalies.

               6.

               Sprendimo 2011/278 10 straipsnio 8 dalį reikia aiškinti taip, kad pagal ją draudžiama nemokamus šiltnamio efektą sukeliančių dujų emisijos leidimus suteikti ūkio subjektui už šilumos, į kurią buvo atsižvelgta dėl su kuro santykiniu taršos rodikliu susijusios įrenginio technologinio proceso dalies, vartojimą su šilumos santykiniu taršos rodikliu susijusioje įrenginio technologinio proceso dalyje.

               7.

               Sprendimo 2011/278 7 straipsnis ir IV priedas turi būti aiškinami taip, kad pagal juos valstybei narei leidžiama surenkant šiose nuostatose numatytus duomenis neatsižvelgti į visą emisiją, susijusią su šilumos, privatiems namų ūkiams eksportuotos su šilumos santykiniu taršos rodikliu susijusios įrenginio technologinio proceso dalies, gamyba siekiant išvengti dvigubo apskaičiavimo.

               8.

               Direktyvos 2003/87, iš dalies pakeistos Direktyva 2009/29, 10a straipsnio 1 ir 4 dalys, taip pat Sprendimo 2011/278 10 straipsnio 3 dalis turi būti aiškinamos taip, kad pagal jas leidžiama nesuteikti papildomų nemokamų šiltnamio efektą sukeliančių dujų emisijos leidimų emisijai, susijusiai su išmatuojamos šilumos gamyba deginant dujų atliekas, kurios atsirado dėl su išlydyto metalo santykiniu taršos rodikliu susijusio įrenginio, jei šiltnamio efektą sukeliančių dujų emisijos leidimų skaičius, nustatytas remiantis šilumos santykiniu taršos rodikliu, yra mažesnis už ankstesnio laikotarpio emisijos, susijusios su šios šilumos gamyba, kiekio medianą.

               9.

               Sprendimo 2011/278 7 straipsnis ir IV priedas turi būti aiškinami taip, kad pagal juos nedraudžiama valstybei narei surenkant duomenis, numatytus šiose nuostatose, pakoreguoti šios valstybės gautus skaičius taip, kad šiltnamio efektą sukeliančių dujų emisija, gauta deginant dujų atliekas su šilumos santykiniu taršos rodikliu susijusios įrenginio technologinio proceso dalyje, atitiktų emisiją deginant gamtines dujas, jei produkto santykiniu taršos rodikliu atsižvelgiama į emisiją, susijusią su dujų atliekų gamyba.

               10.

               Sprendimo 2011/278 3 straipsnio c punktas turi būti aiškinamas taip, kad sąvoka „su šilumos santykiniu taršos rodikliu susijusi įrenginio technologinio proceso dalis“ apima išmatuojamos šilumos iš įrenginio, kuriam taikoma šiltnamio efektą sukeliančių dujų emisijos leidimų sistema, eksporto į garų tinklą veiklą, jei pastarasis gali būti kvalifikuojamas kaip „įrenginys arba kitas vienetas, kuriam Sąjungos sistema netaikoma“.

      (1)  OL C 205, 2015 6 22.


title: 2005 m. birželio 16 d. Teisingumo Teismo sprendimas (trečioji kolegija), Byloje C-125/02 Europos Parlamentas prieš HDI International (Arbitražinė išlyga — Draudimo politika — Galiojimo nutraukimas dėl draudimo rizikos padidėjimo — Pažeidimas — Sutartinė atsakomybė — Žalos atlyginimas ir palūkanos)

text:
               6.8.2005

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 193/2

      TEISINGUMO TEISMO SPRENDIMAS

   (trečioji kolegija)
   2005 m. birželio 16 d.
   Byloje C-125/02 Europos Parlamentas prieš HDI International (1)

   (Arbitražinė išlyga - Draudimo politika - Galiojimo nutraukimas dėl draudimo rizikos padidėjimo - Pažeidimas - Sutartinė atsakomybė - Žalos atlyginimas ir palūkanos)
   (2005/C 193/03)
   Proceso kalba: prancūzų
   Byloje C-125/02 dėl 2002 m. balandžio 5 d. pareikšto ieškinio pagal EB 238 straipsnį Europos Parlamentas, atstovaujamas D. Petersheim, O. Caisou-Rousseau ir M. Ecker, prieš HDI International, atstovaujamą advokatų J.-L. Fagnart ir L. Vael, Teisingumo Teismas (trečioji kolegija), kurį sudaro kolegijos pirmininkas A. Rosas ir teisėjai R. Schintgen (pranešėjas) ir K. Schiemann; generalinis advokatas P. Léger, sekretorė M. Múgica Arzamendi, vyriausioji administratorė, 2005 m. birželio 16 d. priėmė sprendimą, kurio rezoliucinėje dalyje nurodyta:

               1.

               Garantijų pagal sutartį Nr. 5.013.347 galiojimo nutraukimas, apie kurį HDI International pranešė Europos Parlamentui 2001 m. spalio 30 d. ir lapkričio 13 ir 20 d., yra neteisėtas šios sutarties nutraukimas.

               2.

               Priteisti iš HDI International Europos Parlamentui dėl neteisėto sutarties Nr. 5.013.347 nutraukimo patirtos žalos atlyginimą.

               3.

                  HDI International Europos Parlamentui padarytos žalos atlyginimo suma apskaičiuojama 389 291,73 EUR sumą padauginus iš procentinio visų Europos Parlamento keturiems bendradraudikams mokėtinų už 2002 m. garantijas įmokų dalies, kurią būtų gavusi HDI International, skaičiaus ir iš taip gautos sandaugos atėmus sumą, kurią ši institucija turėjo sumokėti HDI International už viso savo turto Prancūzijoje draudimą nuo visų materialinių nuostolių 2002 m.

               4.

                  HDI International Europos Parlamentui mokėtinoms sumoms nuo 2002 m. balandžio 4 d. skaičiuojamos palūkanos pagal Prancūzijoje taikomą palūkanų normą.

               5.

               Priteisti iš HDI International bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 144, 2002 6 15.


title: 2014 m. spalio 17 d. Teismo sprendimas, byloje E-28/13 – LBI hf. prieš Merrill Lynch International Ltd (Direktyvos 2001/24/EB 30 straipsnio 1 dalis – Kredito įstaigų likvidavimas – Taikytina teisė – Teisinio akto pripažinimas niekiniu, nuginčijamu ar nevykdytinu – Aktai, kuriuos reglamentuoja kitos EEE valstybės teisė)

text:
               7.5.2015

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 150/10

         TEISMO SPRENDIMAS
   2014 m. spalio 17 d.
   byloje E-28/13
   LBI hf. prieš Merrill Lynch International Ltd
   (Direktyvos 2001/24/EB 30 straipsnio 1 dalis – Kredito įstaigų likvidavimas – Taikytina teisė – Teisinio akto pripažinimas niekiniu, nuginčijamu ar nevykdytinu – Aktai, kuriuos reglamentuoja kitos EEE valstybės teisė)
   (2015/C 150/10)
   Byloje E-28/13 LBI hf. prieš Merrill Lynch International Ltd – Reikjaviko apylinkės teismo (Héraðsdómur Reykjavíkur) PRAŠYMAS Teismui pagal ELPA valstybių susitarimo dėl Priežiūros institucijos ir Teisingumo Teismo įsteigimo 34 straipsnį išaiškinti Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2001/24/EB dėl kredito įstaigų reorganizavimo ir likvidavimo 30 straipsnio 1 dalį – Teismas, kurį sudaro pirmininkas Carlas Baudenbacheris ir teisėjai Peras Christiansenas (teisėjas pranešėjas) bei Pállis Hreinssonas, 2014 m. spalio 17 d. priėmė sprendimą, kurio rezoliucinė dalis yra tokia:

               1.

               Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2001/24/EB dėl kredito įstaigų reorganizavimo ir likvidavimo 30 straipsnio 1 dalyje esanti formuluotė „teisės aktų užginčijimu, panaikinimu ar nevykdymu“ [teisinio akto pripažinimu niekiniu, nuginčijamu ar nevykdytinu] reiškia ir bankroto teisėje taikomą sandorio pripažinimą negaliojančiu remiantis tokiomis normomis dėl panaikinimo, kaip Islandijos bankroto įstatymo Nr. 21/1991 XX skyriaus normos dėl panaikinimo.

               2.

               Remiantis Direktyvos 2001/24/EB 30 straipsnio 1 dalies antra įtrauka, naudos gavėjas turi įrodyti, kad – nesvarbu, ar dėl materialinių ar procesinių priežasčių – galimybės pagal visiems kreditoriams žalingam aktui taikytiną teisę ginčyti atitinkamą aktą nėra arba daugiau nebėra.
               Šis atitinkamas aktas turi būti konkrečiai išnagrinėtas. Todėl, net jei aktą iš esmės galima ginčyti pagal jį reglamentuojančią EEE valstybės teisę, pakanka, kad naudos gavėjas įrodytų, jog konkrečiu atveju netenkinami tokiam aktui nuginčyti keliami reikalavimai.
               Įvertinti, ar naudos gavėjas įrodė, kad pagal aktui taikytiną teisę nėra jokių priemonių, kuriomis būtų galima jį ginčyti, reikia pagal buveinės EEE valstybės teisės normas.


title: Byla C-386/09: 2010 m. rugsėjo 15 d. Teisingumo Teismo (septintoji kolegija) nutartis byloje ( Cour du travail de Bruxelles (Belgija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Jhonny Briot prieš Randstad Interim, Sodexho SA, Europos Sąjungos Tarybą (Procedūros reglamento 104 straipsnio 3 dalies antra pastraipa — Direktyva 2001/23/EB — Įmonių perdavimas — Darbuotojų teisių apsauga — Laikinojo darbuotojo terminuotos darbo sutarties nepratęsimas)

text:
               18.12.2010

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 346/22

         2010 m. rugsėjo 15 d. Teisingumo Teismo (septintoji kolegija) nutartis byloje (Cour du travail de Bruxelles (Belgija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Jhonny Briot prieš Randstad Interim, Sodexho SA, Europos Sąjungos Tarybą

   (Byla C-386/09) (1)

   (Procedūros reglamento 104 straipsnio 3 dalies antra pastraipa - Direktyva 2001/23/EB - Įmonių perdavimas - Darbuotojų teisių apsauga - Laikinojo darbuotojo terminuotos darbo sutarties nepratęsimas)
   2010/C 346/36
   Proceso kalba: prancūzų

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Cour du travail de Bruxelles

      Šalys pagrindinėje byloje

      Ieškovas: Jhonny Briot

      Atsakovės: Randstad Interim, Sodexho SA, Europos Sąjungos Taryba

      Dalykas

   Prašymas priimti prejudicinį sprendimą — Cour du travail de Bruxelles — 2001 m. kovo 12 d. Tarybos Direktyvos 2001/23/EB dėl valstybių narių įstatymų, skirtų darbuotojų teisių apsaugai įmonių, verslo arba įmonių ar verslo dalių perdavimo atveju, suderinimo (OL L 82, p. 16; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 5 sk., 4 t., p. 98) 1 straipsnio 1 dalies, 2 straipsnio 1 dalies a punkto ir 2 dalies c punkto, 3 straipsnio 1 dalies bei 4 straipsnio 1 dalies išaiškinimas — Laikinojo darbuotojo terminuotos darbo sutarties nepratęsimas dėl įmonės perdavimo — Galimybė laikinojo įdarbinimo įmonę arba Bendrijos instituciją, besinaudojančią laikinųjų darbuotojų paslaugomis, prilyginti „darbdavei perdavėjai“ — Laikinųjų darbuotojų negalėjimas naudotis šios direktyvos teikiamomis garantijomis — Perėmėjo pareiga ar galimybė išlaikyti darbo santykius

      Rezoliucinė dalis

   Tokiomis aplinkybėmis, kokios nagrinėjamos pagrindinėje byloje, kai laikinojo darbuotojo terminuota darbo sutartis pasibaigė dėl to, kad suėjo sutartas terminas, iki veiklos, kuriai vykdyti toks laikinasis darbuotojas buvo įdarbintas, perdavimo dienos nepratęsus šios sutarties dėl tokio perdavimo nepažeidžiamas 2001 m. kovo 12 d. Tarybos direktyvos 2001/23/EB dėl valstybių narių įstatymų, skirtų darbuotojų teisių apsaugai įmonių, verslo arba įmonių ar verslo dalių perdavimo atveju, suderinimo 4 straipsnio 1 dalyje numatytas draudimas. Todėl tokio perdavimo dieną šis laikinasis darbuotojas negali būti toliau laikomas paskirtu dirbti įmonei laikinojo darbo naudotojai.

      (1)  OL C 312, 2009 12 19.


title: Byla T-449/10: 2011 m. lapkričio 9 d. Bendrojo Teismo nutartis byloje ClientEarth ir kt. prieš Komisiją (Galimybė susipažinti su institucijų dokumentais — Reglamentas (EB) Nr. 1049/2001 — Implicitinis atsisakymas leisti susipažinti su dokumentais — Suinteresuotumas pareikšti ieškinį — Eksplicitinis sprendimas, priimtas po ieškinio pateikimo — Nereikalingumas priimti sprendimą)

text:
               7.1.2012

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 6/17

         2011 m. lapkričio 9 d. Bendrojo Teismo nutartis byloje ClientEarth ir kt. prieš Komisiją

   (Byla T-449/10) (1)

   (Galimybė susipažinti su institucijų dokumentais - Reglamentas (EB) Nr. 1049/2001 - Implicitinis atsisakymas leisti susipažinti su dokumentais - Suinteresuotumas pareikšti ieškinį - Eksplicitinis sprendimas, priimtas po ieškinio pateikimo - Nereikalingumas priimti sprendimą)
   2012/C 6/31
   Proceso kalba: anglų

      Šalys

      Ieškovai: ClientEarth (Londonas, Jungtinė Karalystė); European Federation for Transport and Environment (T&E) (Briuselis, Belgija); Europos Aplinkos Agentūra (EAA) (Briuselis); BirdLife International (Briuselis), atstovaujami QC S. Hockman ir advokato P. Kirch

      Atsakovė: Europos Komisija, atstovaujama K. Herrmann ir C. ten Dam

      Dalykas

   Prašymas panaikinti implicitinį 2010 m. liepos 20 d. Komisijos sprendimą, kuriuo atsisakoma leisti susipažinti su tam tikrais dokumentais, susijusiais su ataskaitų, nagrinėjančių Europos Sąjungos tikslų biodegalų srityje poveikį aplinkai ir pasaulinei prekybai, projektais.

      Rezoliucinė dalis

               1.

               Nebereikia priimti sprendimo dėl ieškinio.

               2.

               Nurodyti Europos Komisijai padengti savo bylinėjimosi išlaidas bei ClientEarth, de l'European Federation for Transport and Environment (T&E), Europos Aplinkos Agentūros (EAA) ir BirdLife International patirtas bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 346, 2010 12 18.


title: Byla C-10/11: 2011 m. sausio 10 d. Finanzgericht Hamburg (Vokietija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje WEGO Landwirtschaftliche Schlachtstellen GmbH prieš Hauptzollamt Hamburg-Jonas

text:
               16.4.2011

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 120/4

         2011 m. sausio 10 d.Finanzgericht Hamburg (Vokietija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje WEGO Landwirtschaftliche Schlachtstellen GmbH prieš Hauptzollamt Hamburg-Jonas

   (Byla C-10/11)
   2011/C 120/06
   Proceso kalba: vokiečių

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Finanzgericht Hamburg

      Šalys pagrindinėje byloje

      Ieškovė: WEGO Landwirtschaftliche Schlachtstellen GmbH

      Atsakovė: Hauptzollamt Hamburg-Jonas

      Prejudicinis klausimas

   Ar už grąžinamosios išmokos mokėjimą atsakinga centrinė muitinė privalo atsižvelgti į eksporto muitinės atliktus vėlesnius eksporto deklaracijos 2 laukelio arba T-5 kontrolinio egzemplioriaus pataisymus (1)?

      (1)  1992 m. spalio 12 d. Tarybos reglamentas (EEB) Nr. 2913/92, nustatantis Bendrijos muitinės kodeksą (OL L 302, p. 1; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 2 sk., 4 t., p. 307).


title: Byla T-587/08 2008 m. gruodžio 31 d. pareikštas ieškinys byloje Fresh Del Monte Produce prieš Komisiją

text:
               21.2.2009

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 44/66

         2008 m. gruodžio 31 d. pareikštas ieškinys byloje Fresh Del Monte Produce prieš Komisiją

   (Byla T-587/08)
   (2009/C 44/113)
   Proceso kalba: anglų
   Šalys

      Ieškovė: Fresh Del Monte Produce Inc. (Džordž Taunas, Kaimanų salos), atstovaujama advokato B. Meyring ir solisitoriaus E. Verghese

      Atsakovė: Europos Bendrijų Komisija
   Ieškovės reikalavimai

               —

               Panaikinti 2008 m. spalio 15 d. Komisijos sprendimą C(2008) 5955, galutinis, byloje COMP/39.188 — Bananai tiek, kiek jis susijęs su ieškove.

               —

               Nepatenkinus šio reikalavimo, gerokai sumažinti pagal šio sprendimo 2 straipsnio c punktą ieškovei paskirtą baudą.

               —

               Nepatenkinus šių reikalavimų, panaikinti šio sprendimo 1 ir 3 straipsnius tiek, kiek jie susiję su ieškove.

               —

               Priteisti iš Komisijos bylinėjimosi išlaidas.

         Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai
   Šiuo ieškiniu ieškovė pagal EB 230 straipsnį prašo panaikinti 2008 m. spalio 15 d. Komisijos sprendimą C(2008) 5955, galutinis (byla COMP/39.188 — Bananai), kuris susijęs su procedūra pagal EB 81 straipsnio 1 dalį ir kuriuo ieškovė pripažinta solidariai atsakinga už Internationale Fruchtimport Gesellscaft Weichert & Co veiksmus. Komisija nusprendė, kad, derindama į aštuonias Bendrijos Šiaurės Europos regiono valstybes nares importuojamų bananų referencines kainas, Weichert pažeidė EB 81 straipsnį. Nepatenkinus šio reikalavimo, ji prašo iš dalies pakeisti sprendimo 2 straipsnio c punktą tiek, kiek jis nustato baudą ieškovei.
   Grįsdama savo reikalavimus, ieškovė nurodo aštuonis pagrindus, pateiktus keturiose dalyse.
   Pirmoje dalyje ieškovė nurodo savo reikalavimo panaikinti sprendimą pripažinti ją solidariai atsakinga už Weichert veiksmus pagrindus.
   Pirma, ji teigia, kad Komisija neteisingai pritaikė EB 81 straipsnio 1 dalį ir Reglamento Nr. 1/2003 (1) 23 straipsnio 2 dalies a punktą, pripažinusi ieškovę solidariai atsakinga už Weichert veiksmus platinimo sutarties ir jos netiesioginio suinteresuotumo Weichert, kaip komanditoriumi (Kommanditist), pagrindais, iš kurių nei vienas (atskirai ar kartu) nesuteikė ieškovei lemiamos įtakos Weichert atžvilgiu.
   Antra, ieškovė tvirtina, kad, nenurodžiusi atsakomybės priskyrimo atsakovei — jokių tiesioginių santykių su Weichert neturėjusiai bendrovei — motyvų, Komisija pažeidė EB 253 straipsnį.
   Trečia, ji teigia, kad, atsisakiusi atskleisti susijusius įrodymus, Komisija pažeidė ieškovės teisę į gynybą.
   Savo ieškinį panaikinti ginčijamą sprendimą tiek, kiek jis susijęs su ieškove ir Weichert, ieškovė toliau grindžia antraeilės svarbos ir alternatyviais pagrindais. Šioje ieškinio dalyje ieškovė nurodo ketvirtą ir penktą pagrindus.
   Ketvirtas pagrindas susijęs su EB 81 straipsnio neteisingu pritaikymu Komisijai nusprendus, jog Weichert derino veiksmus, turėdama tikslą riboti konkurenciją.
   Penktas pagrindas susijęs su ieškovės teisės į gynybą pažeidimu, nes jai nebuvo suteikta teisė būti išklausytai dėl esminių pasikeitimų Komisijos byloje nuo prieštaravimų išdėstymo iki sprendimo priėmimo.
   Trečioje (taip pat alternatyvioje) ieškinio dalyje ieškovė nurodo savo ieškinio, kuriuo prašo sumažinti ieškovei ir Weichert solidariai paskirtą baudą, prevencinius pagrindus. Šią dalį sudaro šeštasis ir septintasis pagrindai.
   Šeštuoju pagrindu ieškovė tvirtina, kad Komisija padarė akivaizdžią vertinimo klaidą, nustatydama baudos dydį tinkamai neįvertinusi pažeidimo sunkumo.
   Septintasis pagrindas yra susijęs Reglamento Nr. 1/2003 23 straipsnio ir teisėtų lūkesčių pažeidimu, nes Komisija neatsižvelgė į Weichert bendradarbiavimą vykdant tyrimą.
   Ieškinio ketvirtoje dalyje prašoma ieškovės atžvilgiu panaikinti sprendimo 1 ir 3 straipsnį remiantis aštuoniais pagrindais, kuriais teigiama, kad šiuose straipsniuose buvo neteisingai pritaikytas EB 81 straipsnis ir pažeisti Reglamento Nr. 1/2003 7 straipsnis ir EB 253 straipsnis.

      (1)  2002 m. gruodžio 16 d. Tarybos reglamentas (EB) Nr. 1/2003 dėl konkurencijos taisyklių, nustatytų Sutarties 81 ir 82 straipsniuose, įgyvendinimo (OL L 1, p. 1; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 8 sk., 2 t., p. 205).