title: Byla C-741/21: 2021 m. gruodžio 1 d. Landgericht Saarbrücken (Vokietija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje GP / juris GmbH

text:
               2022 3 14

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 119/19

      2021 m. gruodžio 1 d.Landgericht Saarbrücken (Vokietija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje GP / juris GmbH

      (Byla C-741/21)
      (2022/C 119/26)
      Proceso kalba: vokiečių

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

         Landgericht Saarbrücken

         Šalys pagrindinėje byloje

         Ieškovas: GP

         Atsakovė: juris GmbH

         Prejudiciniai klausimai

                  1.

                  Ar sąvoka „nematerialinė žala“ BDAR (1) 82 straipsnio 1 dalyje, atsižvelgiant į Reglamento (ES) 2016/679 85 konstatuojamąją dalį ir 146 konstatuojamosios dalies trečią sakinį, turi būti suprantama kaip apimanti bet kokį saugomos teisinės padėties pažeidimą, neatsižvelgiant į kitas jo pasekmes ir reikšmingumą?

                  2.

                  Ar atsakomybė už žalą pagal BDAR 82 straipsnio 3 dalį netaikoma, jei teisė konkrečiu atveju pažeidžiama dėl pavaldaus asmens, kaip jis suprantamas pagal BDAR 29 straipsnį, žmogiškosios klaidos?

                  3.

                  Ar apskaičiuojant nematerialinę žalą gali arba turi būti remiamasi BDAR 83 straipsnyje, visų pirma BDAR 83 straipsnio 2 ir 5 dalyse, nurodytais vertinimo kriterijais?

                  4.

                  Ar žala turi būti nustatoma už kiekvieną atskirą pažeidimą, ar už kelis (bent jau kelis panašius) pažeidimus skiriama sumokėti bendrą kompensaciją, kuri apskaičiuojama ne sudedant atskiras sumas, o remiantis bendru vertinimu?

         (1)  2016 m. balandžio 27 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (ES) 2016/679 dėl fizinių asmenų apsaugos tvarkant asmens duomenis ir dėl laisvo tokių duomenų judėjimo ir kuriuo panaikinama Direktyva 95/46/EB (Bendrasis duomenų apsaugos reglamentas) (OL L 119, 2016, p. 1).


title: Byla C-746/21 P: 2021 m. gruodžio 2 d. likviduojamos bendrovės Altice Group Lux Sàrl, buvusios New Altice Europe BV, pateiktas apeliacinis skundas dėl 2021 m. rugsėjo 22 d. Bendrojo Teismo (šeštoji kolegija) priimto sprendimo byloje T-425/18, Altice Europe / Komisija

text:
               2022 3 14

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 119/19

      2021 m. gruodžio 2 d. likviduojamos bendrovės Altice Group Lux Sàrl, buvusios New Altice Europe BV, pateiktas apeliacinis skundas dėl 2021 m. rugsėjo 22 d. Bendrojo Teismo (šeštoji kolegija) priimto sprendimo byloje T-425/18, Altice Europe / Komisija

      (Byla C-746/21 P)
      (2022/C 119/27)
      Proceso kalba: anglų

         Šalys

         Apeliantė: likviduojama bendrovė Altice Group Lux Sàrl, buvusi New Altice Europe BV, atstovaujama advokatų R. Allendesalazar Corcho, H. Brokelmann

         Kitos proceso šalys: Europos Komisija, Europos Sąjungos Taryba

         Apeliantės reikalavimai

      Apeliantė Teisingumo Teismo prašo:

                  —

                  panaikinti 2018 m. balandžio 24 d. Komisijos sprendimo C(2018) 2418, kuriuo skirta bauda už įvykdytą koncentraciją pažeidžiant Tarybos reglamento (EB) Nr. 139/2004 (1) 4 straipsnio 1 dalį ir 7 straipsnio 1 dalį (byla M.7993 – Altice / PT Portugal, Reglamento 14 straipsnio 2 dalis) (toliau – ginčijamas sprendimas) 1, 2, 3 ir 4 straipsnius;

                  —

                  nepatenkinus pirmojo reikalavimo, pasinaudojant neribota jurisdikcija iš esmės sumažinti baudas, skirtas minėto sprendimo 3 ir 4 straipsniuose, atsižvelgiant į tai, kaip ginčijamas sprendimas buvo pakeistas Bendrojo Teismo sprendimu;

                  —

                  nepatenkinus ir pastarojo reikalavimo, grąžinti bylą Bendrajam Teismui, kuriam Teisingumo Teismo sprendimas teisės klausimais yra privalomas, kad jis priimtų sprendimą;

                  —

                  priteisti iš Komisijos apeliantės patirtas bylinėjimosi išlaidas, patirtas tiek apeliaciniame procese, tiek procese Bendrajame Teisme.

         Apeliacinio skundo pagrindai ir pagrindiniai argumentai

      Pirmasis: skundžiamame sprendime buvo padaryta teisės klaida, nes atmestas Altice prieštaravimas dėl neteisėtumo
      Skundžiamame sprendime buvo padaryta teisės klaida ir pažeistas proporcingumo principas bei dvigubo nubaudimo draudimo principas, grindžiamas valstybių narių teisinėms sistemoms būdingais bendraisiais principais, nes buvo atmestas Altice prieštaravimas dėl neteisėtumo (SESV 277 straipsnis), kiek tai susiję su Reglamento 139/2004 (Susijungimų reglamentas) 14 straipsnio 2 dalies a punktu, siejamu su 4 straipsnio 1 dalimi. Susijungimų reglamento 4 straipsnio 1 dalyje nenustatyta „pareigos pranešti“, kuri būtų atskira nuo Susijungimų reglamento 7 straipsnio 1 dalyje nustatytos „pareigos nesiimti veiksmų“, nes pažeidus 4 straipsnio 1 dalį koncentracija turi būti būtinai „įvykdyta“. 4 straipsnio 1 dalis ir 7 straipsnio 1 dalis taikomos tam pačiam veiksmui ir siekiant to paties teisinio intereso. Taigi galimybė skirti dvi bendras baudas pagal Susijungimų reglamento 14 straipsnio 2 dalies a ir b punktus prieštarauja minėtiems bendriesiems Sąjungos teisės principams.
      Antrasis: Skundžiamame sprendime buvo padaryta teisės klaida, nes atmesta tai, kad ginčijamu sprendimu paskyrus dvi bendras baudas už tą patį elgesį buvo pažeisti proporcingumo ir dvigubo nubaudimo draudimo principai
      Pagal Teisingumo Teismo jurisprudenciją reikalaujama, kad tais atvejais, kai ne bis in idem principas nedraudžia įmonei vienu sprendimu už tas pačias faktines aplinkybes skirti dvi baudas, institucija „vis dėlto turi įsitikinti, kad baudos būtų proporcingos pažeidimo pobūdžiui“. Skundžiamas sprendimas neatitinka šio reikalavimo. Su proporcingumo reikalavimu gali būti suderinama tik viena bauda, skirta pagal Susijungimų reglamento 14 straipsnio 2 dalies b punktą už Susijungimų reglamento 7 straipsnio 1 dalies pažeidimą. Antroji bauda, skirta pagal Susijungimų reglamento 14 straipsnio 2 dalies a punktą, iš esmės yra per didelė ir todėl neproporcinga, taip pat prieštarauja dvigubo nubaudimo draudimo principui, grindžiamam valstybių narių teisinėms sistemoms būdingais bendraisiais principais.
      Trečiasis: Skundžiamame sprendime buvo padaryta teisės klaida aiškinant „įvykdymo“ sąvoką, vartojamą Susijungimų reglamento 4 straipsnio 1 dalyje ir 7 straipsnio 1 dalyje
      Nusprendus, kad „galimybė daryti lemiamą įtaką“ prilygsta koncentracijos vykdymui, skundžiamame sprendime buvo padaryta teisės klaida, nes jame supainiotos „koncentracijos“ ir „įvykdymo“ sąvokos ir remiamasi klaidingu 2018 m. gegužės 31 d. sprendimo byloje C-633/16, Ernst & Young išaiškinimu, kuriame buvo nurodyta, kad sandoriai, kurie nėra būtini tokiam kontrolės pokyčiui pasiekti, nepatenka į Susijungimų reglamento 7 straipsnio 1 dalies taikymo sritį, nes jie neturi funkcinio ryšio su jos įgyvendinimu.
      Ketvirtasis: Skundžiamame sprendime buvo padaryta teisės klaida, aiškinant „veto teisės“ sąvoką Susijungimų reglamento 3 straipsnio 2 dalies, 4 straipsnio 1 dalies ir 7 straipsnio 1 dalies taikymo tikslais arba, alternatyviai, iškraipyta SPA, nusprendus, kad ji suteikia „veto teises“
      Darant prielaidą, kad quod non„galimybė daryti lemiamą įtaką“ prilygsta koncentracijos „įvykdymui“, Susijungimų reglamento 3 straipsnio 2 dalyje reikalaujama, kad kontrolės pokytis būtų ilgalaikis, atsirandantis iš priemonių, suteikiančių „veto teisę priimant strateginius verslo sprendimus“, t. y. „teisę blokuoti“ strateginius įmonės veiksmus. Skundžiamame sprendime buvo padaryta teisės klaida, „veto teisių“ sąvoka išplečiant situacijoms, kurios nesuteikia teisės blokuoti strateginių sprendimų. Be to, skundžiamas sprendimas iškraipė SPA, nes jame buvo aiškinama, kad iki įsigijimo užbaigimo sudaryti susitarimai suteikė Altice„veto teises“.
      Penktasis: Bendrasis Teismas padarė teisės klaidą, nes padarė išvadą, kad keitimasis informacija yra koncentracijos „vykdymas“, kaip tai suprantama pagal Susijungimų reglamento 4 straipsnio 1 dalį ir 7 straipsnio 1 dalį
      Skundžiamame sprendime buvo padaryta teisės klaida, nes buvo nuspręsta, kad keitimasis informacija vykstant koncentracijai patenka į Susijungimų reglamento 4 straipsnio 1 dalies ir 7 straipsnio 1 dalies taikymo sritį, o SESV 101 straipsnis ir Reglamentas (EB) Nr. 1/2003 (2) suponuoja ex post mechanizmą. Tai yra nesuderinama su sprendimu byloje C-633/16, be to, sumažintų Reglamento (EB) Nr. 1/2003 taikymo sritį. Skundžiamame sprendime taip pat iškraipomas ginčijamas sprendimas, nes buvo nuspręsta, kad keitimasis informacija savaime nepažeidė Susijungimų reglamento 4 straipsnio 1 dalies ir 7 straipsnio 1 dalies, o tik „padėjo“ įrodyti pažeidimą.
      Šeštasis: Bendrasis Teismas padarė teisės klaidą, nes atmetė Altice argumentus dėl baudų neteisėtumo ir neproporcingumo
      Skundžiamame sprendime padaryta teisės klaida, nes buvo nuspręsta, kad Altice elgėsi aplaidžiai. Be to, skundžiamu sprendimu nustatytų baudų dydis yra ne tik netinkamas, bet ir per didelis bei neproporcingas. Taigi Bendrasis Teismas padarė teisės klaidą, nes naudodamasis savo neribota jurisdikcija nesumažino baudų dydžio iš esmės.

         (1)  2004 m. sausio 20 d. Tarybos reglamentas (EB) Nr. 139/2004 dėl koncentracijų tarp įmonių kontrolės (EB Susijungimų reglamentas) (OL L 24, 2004, p. 1; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 8 sk., 3 t., p. 40).

         (2)  2002 m. gruodžio 16 d. Tarybos reglamentas (EB) Nr. 1/2003 dėl konkurencijos taisyklių, nustatytų Sutarties 81 ir 82 straipsniuose, įgyvendinimo (OL L 1, 2003, p. 1; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 8 sk., 2 t., p. 205).


title: Byla C-766/21 P: 2021 m. gruodžio 8 d. Europos Parlamento pateiktas apeliacinis skundas dėl 2021 m. rugsėjo 29 d. Bendrojo Teismo (aštuntoji kolegija) priimto sprendimo byloje T-384/19 Parlamentas / Axa Assurances Luxembourg SA ir kt.

text:
               2022 3 14

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 119/21

      2021 m. gruodžio 8 d. Europos Parlamento pateiktas apeliacinis skundas dėl 2021 m. rugsėjo 29 d. Bendrojo Teismo (aštuntoji kolegija) priimto sprendimo byloje T-384/19 Parlamentas / Axa Assurances Luxembourg SA ir kt.

      (Byla C-766/21 P)
      (2022/C 119/28)
      Proceso kalba: prancūzų

         Šalys

         Apeliantas: Europos Parlamentas, atstovaujamas E. Paladini ir B. Schäfer

         Kitos proceso šalys: Axa Assurances Luxembourg SA, Bâloise Assurances Luxembourg SA, La Luxembourgeoise SA, Nationale-Nederlanden Schadeverzekering Maatschappij NV

         Apelianto reikalavimai

                  —

                  Panaikinti skundžiamo sprendimo rezoliucinės dalies 2 ir 4 punktus,

                  —

                  grąžinti bylą Bendrajam Teismui,

                  —

                  atidėti klausimo dėl bylinėjimosi išlaidų nagrinėjimą, išskyrus tas, kurios susijusios su skundžiamo sprendimo rezoliucinės dalies 3 punktu.

            Subsidiariai:

                  —

                  panaikinti skundžiamo sprendimo rezoliucinės dalies 2 ir 4 punktus,

                  —

                  patenkinti Europos Parlamento pirmojoje instancijoje pateiktus reikalavimus, kiek jie susiję su Axa Assurances Luxembourg SA, Bâloise Assurances Luxembourg SA ir La Luxembourgeoise SA.

         Apeliacinio skundo pagrindai ir pagrindiniai argumentai

      Grįsdamas savo apeliacinį skundą Europos Parlamentas remiasi trimis pagrindais.
      Apeliacinio skundo pirmasis pagrindas grindžiamas teisės klaida, nes pažeisti Europos Sąjungos teisės aiškinimo principai. Parlamentas mano, kad Bendrasis Teismas visų pirma nesilaikė aiškinimo taisyklės, pagal kurią reikia atsižvelgti į sutarties tikslą ir aplinkybes, kuriomis vartojamos jos sąvokos, konkrečiai – sąvoka „potvynis“. Parlamentas papildomai pažymi, kad Bendrasis Teismas iškraipė neapdraudimo išlygą dėl potvynio.
      Apeliacinio skundo antrasis pagrindas grindžiamas skundžiamo sprendimo motyvavimo klaida, kurią, Parlamento nuomone, Bendrasis Teismas padarė pateikdamas prieštaringus motyvus dėl sąvokos „potvynis“ aiškinimo.
      Kaip trečiąjį pagrindą Europos Parlamentas nurodo, kad skundžiamame sprendime iškraipytos faktinės aplinkybės ir įrodymai: Bendrasis Teismas iškraipė Parlamento poziciją dėl sąvokos „potvynis“ aiškinimo, akivaizdžiai klaidingai įvertino statybvietės padėtį įvykio metu, be to, iškraipė ekspertų ataskaitos išvadas dėl įvykio priežasčių.


title: Byla C-778/21 P: 2021 m. gruodžio 14 d. Europos Komisijos pateiktas apeliacinis skundas dėl 2021 m. rugsėjo 29 d. Bendrojo Teismo (devintoji išplėstinė kolegija) priimto sprendimo sujungtose bylose T-344/19 ir T-356/19, Polisario frontas / Taryba

text:
               2022 3 14

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 119/22

      2021 m. gruodžio 14 d. Europos Komisijos pateiktas apeliacinis skundas dėl 2021 m. rugsėjo 29 d. Bendrojo Teismo (devintoji išplėstinė kolegija) priimto sprendimo sujungtose bylose T-344/19 ir T-356/19, Polisario frontas / Taryba

      (Byla C-778/21 P)
      (2022/C 119/29)
      Proceso kalba: prancūzų

         Šalys

         Apeliantė: Europos Komisija, atstovaujama A. Bouquet, F. Castillo de la Torre, A. Stobiecka-Kuik

         Kitos proceso šalys: Saguia el-Hamra ir du Rio de Oro išlaisvinimo liaudies frontas (Polisario frontas), Europos Sąjungos Taryba, Ispanijos Karalystė, Prancūzijos Respublika, Chambre des pêches maritimes de la Méditerranée, Chambre des pêches maritimes de l’Atlantique Nord, Chambre des pêches maritimes de l’Atlantique Centre, Chambre des pêches maritimes de l’Atlantique Sud

         Apeliantės reikalavimai

                  —

                  Panaikinti skundžiamo sprendimo rezoliucinės dalies 1 ir 2 punktus ir atitinkamai:

                  —

                  atmesti Polisario fronto pirmojoje instancijoje pareikštą ieškinį arba, jeigu Teisingumo Teismas nuspręstų, kad šioje bylos stadijoje negalima priimti sprendimo, grąžinti bylą Bendrajam Teismui,

                  —

                  priteisti iš Polisario fronto visas bylinėjimosi abiejose instancijose išlaidas.

         Apeliacinio skundo pagrindai ir pagrindiniai argumentai

                  —

                  Pirmasis pagrindas: teisės klaidos, susijusios su tuo, kad Polisario frontas neturi procesinio veiksnumo.

                  —

                  Antrasis pagrindas: teisės klaidos, susijusios su Polisario fronto tiesioginės sąsajos nebuvimu.

                  —

                  Trečiasis pagrindas: teisės klaidos, susijusios su Polisario fronto konkrečios sąsajos nebuvimu.

                  —

                  Ketvirtasis pagrindas: teisės klaidos, susijusios su teisminės kontrolės apimtimi, institucijų diskrecija ir būtinybe pripažinti, kad padaryta akivaizdi klaida; su reikalavimo, kad Vakarų Sacharos tauta duotų pritarimą, nebuvimu; su tuo, kad pasirinkta pritarimo sąvoka yra per griežta ir teorinė, kad atmestas konsultacijų, per kurias gauta teigiama nuomonė, pakankamumas ir kad neišnagrinėta nauda; su tuo, kad Polisario frontas pripažintas subjektu, kuris turi duoti tokį pritarimą, atsižvelgiant į jo ribotą statusą ir ribotus atstovavimo įgaliojimus.

                  —

                  Penktasis pagrindas: teisės klaidos, susijusios su rėmimusi tarptautine paprotine teise nagrinėjant Sąjungos teisės akto galiojimą.


title: Byla C-779/21 P: 2021 m. gruodžio 14 d. Europos Komisijos pateiktas apeliacinis skundas dėl 2021 m. rugsėjo 29 d. Bendrojo Teismo (devintoji išplėstinė kolegija) priimto sprendimo byloje T-279/19, Polisario frontas / Taryba

text:
               2022 3 14

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 119/23

      2021 m. gruodžio 14 d. Europos Komisijos pateiktas apeliacinis skundas dėl 2021 m. rugsėjo 29 d. Bendrojo Teismo (devintoji išplėstinė kolegija) priimto sprendimo byloje T-279/19, Polisario frontas / Taryba

      (Byla C-779/21 P)
      (2022/C 119/30)
      Proceso kalba: prancūzų

         Šalys

         Apeliantė: Europos Komisija, atstovaujama A. Bouquet, F. Castillo de la Torre, F. Clotuche-Duvieusart, B. Eggers

         Kitos proceso šalys: Saguia el-Hamra ir du Rio de Oro išlaisvinimo liaudies frontas (Polisario frontas), Europos Sąjungos Taryba, Prancūzijos Respublika, Confédération marocaine de l’agriculture et du développement rural (Comader)

         Apeliantės reikalavimai

                  —

                  Panaikinti skundžiamą sprendimą ir atitinkamai:

                  —

                  atmesti Polisario fronto pirmojoje instancijoje pareikštą ieškinį arba, jeigu Teisingumo Teismas nuspręstų, kad šioje bylos stadijoje negalima priimti sprendimo, grąžinti bylą Bendrajam Teismui,

                  —

                  priteisti iš Polisario fronto visas bylinėjimosi abiejose instancijose išlaidas.

         Apeliacinio skundo pagrindai ir pagrindiniai argumentai

                  —

                  Pirmasis pagrindas: teisės klaidos, susijusios su tuo, kad Polisario frontas neturi procesinio veiksnumo.

                  —

                  Antrasis pagrindas: teisės klaidos, susijusios su Polisario fronto tiesioginės sąsajos nebuvimu.

                  —

                  Trečiasis pagrindas: teisės klaidos, susijusios su Polisario fronto konkrečios sąsajos nebuvimu.

                  —

                  Ketvirtasis pagrindas: teisės klaidos, susijusios su teisminės kontrolės apimtimi, institucijų diskrecija ir būtinybe pripažinti, kad padaryta akivaizdi klaida; su reikalavimo, kad Vakarų Sacharos tauta duotų pritarimą, nebuvimu; su tuo, kad pasirinkta pritarimo sąvoka yra per griežta ir teorinė, kad atmestas konsultacijų, per kurias gauta teigiama nuomonė, pakankamumas ir kad neišnagrinėta nauda; su tuo, kad Polisario frontas pripažintas subjektu, kuris turi duoti tokį pritarimą, atsižvelgiant į jo ribotą statusą ir ribotus atstovavimo įgaliojimus.

                  —

                  Penktasis pagrindas: teisės klaidos, susijusios su rėmimusi tarptautine paprotine teise nagrinėjant Sąjungos teisės akto galiojimą.


title: Byla C-798/21 P: 2021 m. gruodžio 16 d. Europos Sąjungos Tarybos pateiktas apeliacinis skundas dėl 2021 m. rugsėjo 29 d. Bendrojo Teismo (devintoji išplėstinė kolegija) priimto sprendimo sujungtose bylose T-344/19 ir T-356/19, Polisario frontas / Taryba

text:
               2022 3 14

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 119/23

      2021 m. gruodžio 16 d. Europos Sąjungos Tarybos pateiktas apeliacinis skundas dėl 2021 m. rugsėjo 29 d. Bendrojo Teismo (devintoji išplėstinė kolegija) priimto sprendimo sujungtose bylose T-344/19 ir T-356/19, Polisario frontas / Taryba

      (Byla C-798/21 P)
      (2022/C 119/31)
      Proceso kalba: prancūzų

         Šalys

         Apeliantė: Europos Sąjungos Taryba, atstovaujama F. Naert, V. Piessevaux

         Kitos proceso šalys: Saguia el-Hamra ir du Rio de Oro išlaisvinimo liaudies frontas (Polisario frontas), Ispanijos Karalystė, Prancūzijos Respublika, Europos Komisija, Chambre des pêches maritimes de la Méditerranée, Chambre des pêches maritimes de l’Atlantique Nord, Chambre des pêches maritimes de l’Atlantique Centre, Chambre des pêches maritimes de l’Atlantique Sud

         Apeliantės reikalavimai

                  —

                  Panaikinti skundžiamą sprendimą, kiek juo panaikinamas Sprendimas 2019/441 (1).

                  —

                  Priimti galutinį sprendimą dėl apeliaciniame skunde keliamų klausimų ir atmesti Polisario fronto pareikštą ieškinį byloje T-344/19.

                  —

                  Priteisti iš Polisario fronto šiame apeliaciniame procese patirtas bylinėjimosi išlaidas ir nagrinėjant bylą T-344/19 patirtas bylinėjimosi išlaidas.

                  —

                  Susbsidiariai palikti galioti Sprendimo 2019/441 padarinius dvylika mėnesių nuo teismo sprendimo, kuris bus priimtas, paskelbimo dienos.

         Apeliacinio skundo pagrindai ir pagrindiniai argumentai

      Pirmasis apeliacinio skundo pagrindas grindžiamas SESV 263 straipsnio ketvirtos pastraipos pažeidimu ir susijęs su skundžiamu sprendimu, kiek jame nuspręsta, kad Polisario frontas gali kreiptis į Sąjungos teismą.
      Antrasis apeliacinio skundo pagrindas grindžiamas SESV 263 straipsnio ketvirtos pastraipos pažeidimu bei reikalavimo aiškinti dokumentus griežtai laikantis jų teksto pažeidimu ir susijęs su skundžiamu sprendimu, kiek jame nuspręsta, kad ginčijamas sprendimas tiesiogiai ir individualiai susijęs su Polisario frontu.
      Trečiasis apeliacinio skundo pagrindas grindžiamas teisės klaida dėl rėmimosi tarptautinės teisės normomis ir susijęs su skundžiamu sprendimu, kiek jame nuspręsta, kad Polisario frontas gali remtis apsisprendimo ir sutarčių santykinio poveikio principais.
      Ketvirtasis apeliacinio skundo pagrindas grindžiamas bendrojo sutarčių santykinio poveikio principo ir teisės į apsisprendimą klaidingu aiškinimu ir taikymu, reikalavimo aiškinti dokumentus griežtai laikantis jų teksto pažeidimu, Tarybos argumentų iškraipymu ir Teisingumo Teismo statuto 36 straipsnio, siejamo su 53 straipsnio pirma pastraipa, pažeidimu. Jis susijęs su skundžiamu sprendimu, kiek jame nuspręsta, kad Vakarų Sacharos tauta nedavė pritarimo susitarimams, su kuriais susijęs Sprendimas 2019/441.

         (1)  2019 m. kovo 4 d. Tarybos sprendimas (ES) 2019/441 dėl Europos Sąjungos ir Maroko Karalystės tausios žvejybos partnerystės susitarimo, jo įgyvendinimo protokolo ir prie susitarimo pridedamų laiškų, kuriais pasikeista, sudarymo (OL L 77, 2019, p. 4).


title: Byla C-799/21 P: 2021 m. gruodžio 16 d. Europos Sąjungos Tarybos pateiktas apeliacinis skundas dėl 2021 m. rugsėjo 29 d. Bendrojo Teismo (devintoji išplėstinė kolegija) priimto sprendimo byloje T-279/19, Polisario frontas / Taryba

text:
               2022 3 14

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 119/24

      2021 m. gruodžio 16 d. Europos Sąjungos Tarybos pateiktas apeliacinis skundas dėl 2021 m. rugsėjo 29 d. Bendrojo Teismo (devintoji išplėstinė kolegija) priimto sprendimo byloje T-279/19, Polisario frontas / Taryba

      (Byla C-799/21 P)
      (2022/C 119/32)
      Proceso kalba: prancūzų

         Šalys

         Apeliantė: Europos Sąjungos Taryba, atstovaujama F. Naert, V. Piessevaux

         Kitos proceso šalys: Saguia el-Hamra ir du Rio de Oro išlaisvinimo liaudies frontas (Polisario frontas), Prancūzijos Respublika, Europos Komisija, Confédération marocaine de l’agriculture et du développement rural (Comader)

         Apeliantės reikalavimai

                  —

                  Panaikinti skundžiamą sprendimą.

                  —

                  Priimti galutinį sprendimą dėl apeliaciniame skunde keliamų klausimų ir atmesti Polisario fronto pareikštą ieškinį.

                  —

                  Priteisti iš Polisario fronto šiame apeliaciniame procese patirtas bylinėjimosi išlaidas ir nagrinėjant bylą T-279/19 patirtas bylinėjimosi išlaidas.

                  —

                  Susbsidiariai palikti galioti Sprendimo 2019/217 (1) padarinius dvylika mėnesių nuo teismo sprendimo, kuris bus priimtas, paskelbimo dienos.

         Apeliacinio skundo pagrindai ir pagrindiniai argumentai

      Pirmasis apeliacinio skundo pagrindas grindžiamas SESV 263 straipsnio ketvirtos pastraipos pažeidimu ir susijęs su skundžiamu sprendimu, kiek jame nuspręsta, kad Polisario frontas gali kreiptis į Sąjungos teismą.
      Antrasis apeliacinio skundo pagrindas grindžiamas SESV 263 straipsnio ketvirtos pastraipos pažeidimu bei reikalavimo aiškinti dokumentus griežtai laikantis jų teksto pažeidimu ir susijęs su skundžiamu sprendimu, kiek jame nuspręsta, kad ginčijamas sprendimas tiesiogiai ir individualiai susijęs su Polisario frontu.
      Trečiasis apeliacinio skundo pagrindas grindžiamas teisės klaida dėl rėmimosi tarptautinės teisės normomis ir susijęs su skundžiamu sprendimu, kiek jame nuspręsta, kad Polisario frontas gali remtis apsisprendimo ir sutarčių santykinio poveikio principais.
      Ketvirtasis apeliacinio skundo pagrindas grindžiamas bendrojo sutarčių santykinio poveikio principo ir teisės į apsisprendimą klaidingu aiškinimu ir taikymu, reikalavimo aiškinti dokumentus griežtai laikantis jų teksto pažeidimu, Tarybos argumentų iškraipymu ir Teisingumo Teismo statuto 36 straipsnio, siejamo su 53 straipsnio pirma pastraipa, pažeidimu. Jis susijęs su skundžiamu sprendimu, kiek jame nuspręsta, kad Vakarų Sacharos tauta nedavė pritarimo susitarimui, su kuriuo susijęs Sprendimas 2019/217.

         (1)  2019 m. sausio 28 d. Tarybos sprendimas (ES) 2019/217 dėl Europos Sąjungos ir Maroko Karalystės susitarimo pasikeičiant laiškais dėl Europos ir Viduržemio jūros regiono šalių susitarimo, steigiančio Europos Bendrijų bei jų valstybių narių ir Maroko Karalystės asociaciją, 1 ir 4 protokolų pakeitimo sudarymo (OL L 34, 2019, p. 1).


title: Byla C-822/21: 2021 m. gruodžio 30 d. pareikštas ieškinys byloje Latvijos Respublika / Švedijos Karalystė

text:
               2022 3 14

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 119/25

      2021 m. gruodžio 30 d. pareikštas ieškinys byloje Latvijos Respublika / Švedijos Karalystė

      (Byla C-822/21)
      (2022/C 119/33)
      Proceso kalba: švedų

         Šalys

         Ieškovė: Latvijos Respublika, atstovaujama K. Pommere, J. Davidoviča ir I. Romanovska

         Atsakovė: Švedijos Karalystė

         Ieškovės reikalavimai

      Latvijos Respublika Teisingumo Teismo prašo:

                  —

                  pripažinti, kad Švedijos Karalystė neįvykdė įsipareigojimų pagal:

                              —

                              Direktyvos 2014/49/ES (1) 14 straipsnio 3 dalį, nes atsisakydama pervesti Latvijos IGF (Indėlių garantijų fondas) Nordea Bank AB Latvijos filialo sumokėtas įmokas, apskaičiuotas už įmokų mokėjimo laikotarpį pagal Direktyvos 2014/49/ES 14 straipsnio 3 dalį, Švedijos Karalystė veikė priešingai Direktyvos 2014/49/ES tikslui ir neužtikrino šios direktyvos nuostatų veiksmingumo,

                              —

                              ESS 4 straipsnio 3 dalį, nes atsisakydama pervesti Latvijos IGF Nordea Bank AB Latvijos filialo sumokėtas įmokas, apskaičiuotas už įmokų mokėjimo laikotarpį pagal Direktyvos 2014/49/ES 14 straipsnio 3 dalį, Švedijos Karalystė daro neigiamą poveikį bendrosios rinkos integracijai ir taip kenkia valstybių narių tarpusavio pasitikėjimui, o šis yra būtina tarpvalstybinės integracijos sąlyga.

            Jei Teisingumo Teismas pripažintų, kad Švedijos Karalystė neįvykdė įsipareigojimų pagal Direktyvos 2014/49/ES 14 straipsnio 3 dalį ir ESS 4 straipsnio 3 dalį:

                  —

                  įpareigoti Švedijos Karalystę ištaisyti pažeidimą ir pervesti Latvijos IGF visą Nordea Bank AB Latvijos filialo sumokėtų įmokų sumą, apskaičiuotą už įmokų mokėjimo laikotarpį pagal Direktyvos 2014/49/ES 14 straipsnio 3 dalį,

                  —

                  jei Direktyvos 2014/49/ES 14 straipsnio 3 dalį reikėtų aiškinti siaurai, pripažinti, kad ji yra suderinama su Direktyva 2014/49/ES siekiamu tikslu ir Švedijos IGF pareiga Latvijos IGF pervesti Nordea Bank AB Latvijos filialo sumokėtas įmokas,

                  —

                  priteisti iš Švedijos Karalystės bylinėjimosi išlaidas.

         Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

      Grįsdama ieškinį ieškovė remiasi pagrindais, grindžiamais Direktyvos 2014/49/ES 14 straipsnio 3 dalies ir ES sutarties (lojalaus bendradarbiavimo principo) pažeidimu.

                  1.

                  Atsisakydama pervesti Latvijos IGF Nordea Bank AB Latvijos filialo sumokėtas įmokas, apskaičiuotas už įmokų mokėjimo laikotarpį pagal Direktyvos 2014/49/ES 14 straipsnio 3 dalį, Švedijos Karalystė veikė priešingai Direktyvos 2014/49/ES tikslui.

                  2.

                  Atsisakydama pervesti Latvijos IGF Nordea Bank AB Latvijos filialo sumokėtas įmokas, apskaičiuotas už įmokų mokėjimo laikotarpį pagal Direktyvos 2014/49/ES 14 straipsnio 3 dalį, Švedijos Karalystė daro neigiamą poveikį bendrosios rinkos integracijai ir taip kenkia valstybių narių tarpusavio pasitikėjimui, o šis yra būtina tarpvalstybinės integracijos sąlyga. Tokiu būdu Švedijos Karalystė pažeidžia ESS 4 straipsnio 3 dalį.

                  3.

                  Latvijos Respublika teigia, kad Švedijos Karalystė, atsisakydama pervesti sumokėtas įmokas ir savo atsisakymą formaliai pagrįsdama faktinio įmokų sumokėjimo data, pažeidė Direktyvą 2014/49/ES, o tokiu pažeidimu buvo pakenkta Europos Sąjungos tikslams ir iš Latvijos atimta teisė gauti įnašus, kompensuojančius jai tenkančią riziką už jos atsakomybe pervestus apdraustus kredito įstaigos indėlius, ir taip pažeidė ESS 4 straipsnio 3 dalyje įtvirtintą lojalaus bendradarbiavimo principą ir Direktyvos 2014/49/ES tikslus.

         (1)  2014 m. balandžio 16 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2014/49/ES dėl indėlių garantijų sistemų (OL L 173, 2014, p. 149).


title: Byla C-832/21: 2021 m. gruodžio 27 d. Oberlandesgericht Düsseldorf (Vokietija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Beverage City & Lifestyle GmbH ir kt. / Advance Magazine Publishers, Inc.

text:
               2022 3 14

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 119/26

      2021 m. gruodžio 27 d.Oberlandesgericht Düsseldorf (Vokietija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Beverage City & Lifestyle GmbH ir kt. / Advance Magazine Publishers, Inc.

      (Byla C-832/21)
      (2022/C 119/34)
      Proceso kalba: vokiečių

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

         Oberlandesgericht Düsseldorf

         Šalys pagrindinėje byloje

         Apeliantai: Beverage City & Lifestyle GmbH, MJ, Beverage City Polska Sp.z.o.o., FE

         Kita apeliacinio proceso šalis: Advance Magazine Publishers, Inc.

         Prejudicinis klausimas

         Oberlandesgericht Düsseldorf teikia Europos Sąjungos Teisingumo Teismui šį prejudicinį klausimą dėl Reglamento (ES) 2017/1001 (1) 122 straipsnio, siejamo su Reglamento (ES) Nr. 1215/2012 (2) 8 straipsnio 1 punktu, išaiškinimo:
      Ar reikalavimai yra „taip glaudžiai susiję“, kad tikslinga juos nagrinėti ir spręsti kartu, siekiant išvengti sprendimų nesuderinamumo rizikos, kaip tai suprantama pagal Reglamento (ES) Nr. 1215/2012 8 straipsnio 1 punktą, jei nagrinėjamo ieškinio dėl teisių į Europos Sąjungos prekių ženklą pažeidimo reikalavimų sąsaja pasireiškia tuo, kad vienoje valstybėje narėje (šiuo atveju – Lenkijoje) įsteigta atsakovė tiekė teises į Europos Sąjungos prekių ženklą pažeidžiančias prekes kitoje valstybėje narėje (šiuo atveju – Vokietijoje) įsteigtai atsakovei, kurios atstovas pagal įstatymą, kuriam taip pat pareikšti reikalavimai kaip pažeidėjui, yra atsakovas, pagal kurį nustatytas jurisdikciją turintis teismas, o šalys tarpusavyje susijusios vien tiekimo ryšiais ir nėra jokio kito teisiniu ar faktiniu požiūriu gilesnio ryšio?

         (1)  2017 m. birželio 14 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (ES) 2017/1001 dėl Europos Sąjungos prekių ženklo (OL L 154, 2017, p. 1).

         (2)  2012 m. gruodžio 12 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (ES) Nr. 1215/2012 dėl jurisdikcijos ir teismo sprendimų civilinėse ir komercinėse bylose pripažinimo ir vykdymo (OL L 351, 2012, p. 1).


title: Byla C-337/19 P: 2021 m. rugsėjo 16 d. Teisingumo Teismo (ketvirtoji kolegija) sprendimas byloje Europos Komisija / Belgijos Karalystė, Magnetrol International, Airija (Apeliacinis skundas – Valstybės pagalba – Belgijos Karalystės įgyvendinta pagalbos schema – Pelno perviršio neapmokestinimas – Išankstinis sprendimas dėl mokesčių (tax ruling) – Suformuota administracinė praktika – Reglamentas (ES) 2015/1589 – 1 straipsnio d punktas – „Pagalbos schemos“ sąvoka – „Teisės akto“ sąvoka – „Kitų įgyvendinimo priemonių“ sąvoka – „Bendras ir abstraktus“ pagalbos gavėjų apibrėžimas – Priešpriešinis apeliacinis skundas – Priimtinumas – Valstybių narių autonomija mokesčių srityje)

text:
               2021 11 22

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 471/3

      2021 m. rugsėjo 16 d. Teisingumo Teismo (ketvirtoji kolegija) sprendimas byloje Europos Komisija / Belgijos Karalystė, Magnetrol International, Airija

      (Byla C-337/19 P) (1)

      (Apeliacinis skundas - Valstybės pagalba - Belgijos Karalystės įgyvendinta pagalbos schema - Pelno perviršio neapmokestinimas - Išankstinis sprendimas dėl mokesčių (tax ruling) - Suformuota administracinė praktika - Reglamentas (ES) 2015/1589 - 1 straipsnio d punktas - „Pagalbos schemos“ sąvoka - „Teisės akto“ sąvoka - „Kitų įgyvendinimo priemonių“ sąvoka - „Bendras ir abstraktus“ pagalbos gavėjų apibrėžimas - Priešpriešinis apeliacinis skundas - Priimtinumas - Valstybių narių autonomija mokesčių srityje)
      (2021/C 471/03)
      Proceso kalba: anglų

         Šalys

         Apeliantė: Europos Komisija, atstovaujama P.-J. Loewenthal ir F. Tomat

         Kitos proceso šalys: Belgijos Karalystė, atstovaujama J.-C. Halleux, C. Pochet ir M. Jacobs, padedamų advokačių M. Segura ir M. Clayton, Magnetrol International (Zele, Belgija), atstovaujama advocaten H. Gilliams ir L. Goossens, Airija

         Kitų proceso šalių pusėje įstojusios į bylą šalys: Soudal NV (Tiurnhautas, Belgija), Esko-Graphics BVBA (Gentas, Blgija), atstovaujamos advokato H. Viaene, Flir Systems Trading Belgium BVBA (Meer, Belgija), atstovaujama advokatų T. Verstraeten ir C. Docclo, advocaat N. Reypens, Anheuser-Busch InBev SA/NV (Briuselis, Belgija), Ampar BVBA (Levenas, Belgija)), Atlas Copco Airpower NV (Antverpenas, Belgija), Atlas Copco AB (Nacka, Švedija), atstovaujamos Rechtsanwalt A. von Bonin, advocaten W. O. Brouwer ir A. Pliego Selie, taip pat advokato A. Haelterman, Wabco Europe BVBA (Briuselis), atstovaujama avvocati E. Righini ir L. Villani, Rechtsanwalt S. Völcker ir advokato A. Papadimitriou, Celio International NV (Briuselis), atstovaujama advocaten H. Gilliams ir L. Goossens

         Rezoliucinė dalis

                  1.

                  Panaikinti 2019 m. vasario 14 d. Europos Sąjungos Bendrojo Teismo sprendimą Belgija ir Magnetrol International / Komisija (T-131/16 ir T-263/16, EU:T:2019:91).

                  2.

                  Atmesti ieškinio pirmąjį ir antrąjį pagrindus byloje T-131/16 ir ieškinio pirmąjį pagrindą ir trečiojo pagrindo pirmą dalį byloje T-263/16.

                  3.

                  Grąžinti bylą Europos Sąjungos Bendrajam Teismui, kad jis priimtų sprendimą dėl ieškinio trečiojo–penktojo pagrindų byloje T-131/16 ir ieškinio antrojo pagrindo, trečiojo pagrindo antros ir trečios dalies ir ketvirtojo pagrindo byloje T-263/16.

                  4.

                  Atidėti bylinėjimosi išlaidų klausimo nagrinėjimą.

         (1)  OL C 213, 2019 6 24.


title: Byla C-410/19: 2021 m. rugsėjo 16 d. Teisingumo Teismo (ketvirtoji kolegija) sprendimas byloje (Supreme Court of the United Kingdom (Jungtinė Karalystė) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) The Software Incubator Ltd / Computer Associates (UK) Ltd (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą – Savarankiškai dirbantys prekybos agentai – Direktyva 86/653/EEB – 1 straipsnio 2 dalis – Sąvoka „prekybos agentas“ – Kompiuterių programinės įrangos tiekimas klientams elektroniniu būdu – Nuolatinės naudojimo licencijos koncesija – Sąvokos „pardavimas“ ir „prekės“)

text:
               2021 11 22

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 471/4

      2021 m. rugsėjo 16 d. Teisingumo Teismo (ketvirtoji kolegija) sprendimas byloje (Supreme Court of the United Kingdom (Jungtinė Karalystė) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) The Software Incubator Ltd / Computer Associates (UK) Ltd

      (Byla C-410/19) (1)

      (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą - Savarankiškai dirbantys prekybos agentai - Direktyva 86/653/EEB - 1 straipsnio 2 dalis - Sąvoka „prekybos agentas“ - Kompiuterių programinės įrangos tiekimas klientams elektroniniu būdu - Nuolatinės naudojimo licencijos koncesija - Sąvokos „pardavimas“ ir „prekės“)
      (2021/C 471/04)
      Proceso kalba: anglų

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

         Supreme Court of the United Kingdom

         Šalys pagrindinėje byloje

         Apeliantė: The Software Incubator Ltd

         Kita apeliacinio proceso šalis: Computer Associates (UK) Ltd

         Rezoliucinė dalis

      1986 m. gruodžio 18 d. Tarybos direktyvos 86/653/EEB dėl valstybių narių įstatymų, susijusių su savarankiškai dirbančiais prekybos agentais, derinimo 1 straipsnio 2 dalyje vartojama sąvoka „prekių pardavimas“ turi būti aiškinama taip, kad ji gali apimti kompiuterių programinės įrangos tiekimą klientui elektroniniu būdu ir už tam tikrą kainą, kai kartu su šiuo tiekimu suteikiama nuolatinė šios programinės įrangos naudojimo licencija.

         (1)  OL C 255, 2019 7 29.


title: Byla C-21/20: 2021 m. rugsėjo 16 d. Teisingumo Teismo (ketvirtoji kolegija) sprendimas byloje (Administrativen sad Sofia-grad (Bulgarija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Balgarska natsionalna televizia / Direktor na Direktsia „Obzhalvane i danachno-osiguritelna praktika“ – Sofia pri Tsentralno upravlenie na NAP (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą – Bendra pridėtinės vertės mokesčio sistema (PVM) – Direktyva 2006/112/EB – Taikymo sritis – 2 straipsnio 1 dalies c punktas – Paslaugų teikimas už atlygį – Audiovizualinės žiniasklaidos paslaugų teikimo žiūrovams, finansuojamo valstybės subsidijų forma, už kurį žiūrovai nemoka jokio atlygio, neįtraukimas – 168 straipsnis – Teisė į atskaitą – Apmokestinamasis asmuo, kuris vykdo tiek apmokestinamuosius sandorius, tiek į PVM taikymo sritį nepatenkančius sandorius)

text:
               2021 11 22

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 471/5

      2021 m. rugsėjo 16 d. Teisingumo Teismo (ketvirtoji kolegija) sprendimas byloje (Administrativen sad Sofia-grad (Bulgarija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Balgarska natsionalna televizia / Direktor na Direktsia „Obzhalvane i danachno-osiguritelna praktika“ – Sofia pri Tsentralno upravlenie na NAP

      (Byla C-21/20) (1)

      (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą - Bendra pridėtinės vertės mokesčio sistema (PVM) - Direktyva 2006/112/EB - Taikymo sritis - 2 straipsnio 1 dalies c punktas - Paslaugų teikimas už atlygį - Audiovizualinės žiniasklaidos paslaugų teikimo žiūrovams, finansuojamo valstybės subsidijų forma, už kurį žiūrovai nemoka jokio atlygio, neįtraukimas - 168 straipsnis - Teisė į atskaitą - Apmokestinamasis asmuo, kuris vykdo tiek apmokestinamuosius sandorius, tiek į PVM taikymo sritį nepatenkančius sandorius)
      (2021/C 471/06)
      Proceso kalba: bulgarų

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

         Administrativen sad Sofia-grad

         Šalys pagrindinėje byloje

         Pareiškėja: Balgarska natsionalna televizia

         Atsakovas: Direktor na Direktsia „Obzhalvane i danachno-osiguritelna praktika“ – Sofia pri Tsentralno upravlenie na NAP

         Rezoliucinė dalis

                  1.

                  2006 m. lapkričio 28 d. Tarybos direktyvos 2006/112/EB dėl pridėtinės vertės mokesčio bendros sistemos 2 straipsnio 1 dalies c punktas turi būti aiškinamas taip, kad viešojo nacionalinio televizijos paslaugų teikėjo veikla, kurią sudaro audiovizualinės žiniasklaidos paslaugų teikimas žiūrovams, finansuojama valstybės subsidija, o žiūrovai nemoka jokios rinkliavos už transliavimą, nėra paslaugų teikimas už atlygį, kaip tai suprantama pagal šią nuostatą.

                  2.

                  PVM direktyvos 168 straipsnį reikia aiškinti taip, kad viešasis nacionalinis televizijos paslaugų teikėjas turi teisę atskaityti pirkimo pridėtinės vertės mokestį (PVM), sumokėtą perkant prekes ir paslaugas, naudojamas jo veiklai, suteikiančiai teisę į atskaitą, ir kad jis neturi teisės atskaityti pirkimo PVM, sumokėto perkant prekes ir paslaugas, naudojamas jo veiklai, kuri nepatenka į PVM taikymo sritį. Valstybės narės, laikydamosi proporcingumo principo, turi nustatyti sumokėto pirkimo PVM sumų paskirstymo apmokestinamiesiems sandoriams ir sandoriams, nepatenkantiems į PVM taikymo sritį, metodus ir kriterijus, atsižvelgdamos į šios direktyvos tikslą ir struktūrą.

         (1)  OL C 95, 2020 3 23.


title: Byla C-850/19 P: 2021 m. rugsėjo 16 d. Teisingumo Teismo (pirmoji kolegija) sprendimas byloje FVE Holýšov I s. r. o. ir kt. / Europos Komisija, Čekijos Respublika, Ispanijos KAralystė, Kipto Respublika, Slovakijos Respublika (Apeliacinis skundas – Valstybės pagalba – Atsinaujinančiosios energijos rėmimo schema – Sprendimas, kuriuo pagalbos schema skelbiama suderinama su vidaus rinka – Ieškinys dėl panaikinimo)

text:
               2021 11 22

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 471/4

      2021 m. rugsėjo 16 d. Teisingumo Teismo (pirmoji kolegija) sprendimas byloje FVE Holýšov I s. r. o. ir kt. / Europos Komisija, Čekijos Respublika, Ispanijos KAralystė, Kipto Respublika, Slovakijos Respublika

      (Byla C-850/19 P) (1)

      (Apeliacinis skundas - Valstybės pagalba - Atsinaujinančiosios energijos rėmimo schema - Sprendimas, kuriuo pagalbos schema skelbiama suderinama su vidaus rinka - Ieškinys dėl panaikinimo)
      (2021/C 471/05)
      Proceso kalba: anglų

         Šalys

         Apeliantės: FVE Holýšov I s. r. o., FVE Stříbro s. r. o., FVE Úsilné s. r. o., FVE Mozolov s. r. o., FVE Osečná s. r. o., Solarpark Rybníček s. r. o., FVE Kněžmost s. r. o., Hutira FVE – Omice a.s., Exit 90 SPV s.r.o., Onyx Energy s.r.o., Onyx Energy projekt II s.r.o., Photon SPV 1 s.r.o., Photon SPV 3 s.r.o., Photon SPV 4 s.r.o., Photon SPV 6 s.r.o., Photon SPV 8 s.r.o., Photon SPV 10 s.r.o., Photon SPV 11 s.r.o., Antaris GmbH, Michael Göde, NGL Business Europe Ltd, NIG NV, GIHG Ltd, Radiance Energy Holding Sàrl, ICW Europe Investments Ltd, Photovoltaik Knopf Betriebs-GmbH, Voltaic Network GmbH, WA Investments-Europa Nova Ltd., atstovaujamos Rechtsanwälte A. Reuter, H. Wendt, C. Bürger, T. Christner, A. Compes, T. Herbold ir W. Schumacher,

         Kitos proceso šalys: Europos Komisija, atstovaujama L. Armati, P. Němečková ir T. Maxian Rusche; Čekijos Respublika, atstovaujama M. Smolek, J. Vláčil, T. Müller ir I. Gavrilova; Ispanijos Karalystė, atstovaujama S. Centeno Huerta; Kipro Respublika, Slovakijos Respublika, atstovaujamos B. Ricziová

         Apeliančių pusėje įstojusi į bylą šalis: Vokietijos Federacinė Respublika, atstovaujama J. Möller ir D. Klebs

         Europos Komisijos pusėje įstojusi į bylą šalis: Lenkijos Respublika, atstovaujama B. Majczyna

         Rezoliucinė dalis

                  1.

                  Atmesti pagrindinį apeliacinį skundą.

                  2.

                  Nereikia priimti sprendimo dėl Europos Komisijos priešpriešinio apeliacinio skundo.

                  3.

                  Priteisti iš FVE Holýšov I s. r. o., FVE Stříbro s. r. o., FVE Úsilné s. r. o., FVE Mozolov s. r. o., FVE Osečná s. r. o., Solarpark Rybníček s. r. o., FVE Kněžmost s. r. o.,Hutira FVE – Omice a.s., Exit 90 SPV s. r. o., Onyx Energy s. r. o., Onyx Energy projekt II s. r. o., Photon SPV 1 s. r. o., Photon SPV 3 s. r. o., Photon SPV 4 s. r. o., Photon SPV 6 s. r. o., Photon SPV 8 s. r. o., Photon SPV 10 s. r. o., Photon SPV 11 s. r. o., Antaris GmbH, M. Michael Göde, NGL Business Europe Ltd, NIG NV, GIHG Ltd, Radiance Energy Holding Sàrl, ICW Europe Investments Ltd, Photovoltaik Knopf Betriebs-GmbH, Voltaic Network GmbHet WA Investments-Europa Nova Ltd bylinėjimosi išlaidas, susijusias su pagrindiniu apeliaciniu skundu.

                  4.

                  FVE Holýšov I s. r. o., FVE Stříbro s. r. o., FVE Úsilné s. r. o., FVE Mozolov s. r. o., FVE Osečná s. r. o., Solarpark Rybníček s. r. o., FVE Kněžmost s. r. o., Hutira FVE – Omice a.s., Exit 90 SPV s. r. o., Onyx Energy s. r. o., Onyx Energy projekt II s. r. o., Photon SPV 1 s. r. o., Photon SPV 3 s. r. o., Photon SPV 4 s. r. o., Photon SPV 6 s. r. o., Photon SPV 8 s. r. o., Photon SPV 10 s. r. o., Photon SPV 11 s. r. o., Antaris GmbH, M. Michael Göde, NGL Business Europe Ltd, NIG NV, GIHG Ltd, Radiance Energy Holding Sàrl, ICW Europe Investments Ltd, Photovoltaik Knopf Betriebs-GmbH, Voltaic Network GmbH et WA Investments-Europa Nova Ltd ir Europos Komisija padengia savo bylinėjimosi išlaidas, susijusias su priešpriešiniu apeliaciniu skundu.

                  5.

                  Vokietijos Federacinė Respublika, Lenkijos Respublika, Čekijos Respublika, Ispanijos Karalystė ir Slovakijos Respublika padengia savo bylinėjimosi išlaidas.

         (1)  OL C 68, 2020 3 2.


title: Byla C-144/20: 2021 m. rugsėjo 9 d. Teisingumo Teismo (penktoji kolegija) sprendimas byloje (Administratīvā rajona tiesa (Latvija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) AS „LatRailNet“, VAS „Latvijas dzelzceļš“ / Valsts dzelzceļa administrācija (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą – Geležinkelių transportas – Direktyva 2012/34/ES – 32 ir 56 straipsniai – Geležinkelių infrastruktūros apmokestinimas – Infrastruktūros valdytojo nepriklausomumas – Reguliavimo institucijos funkcijos – Formuluotė „optimalus geležinkelių rinkos segmentų konkurencingumas“ – Išimtinė teisė geležinkelio segmente – Viešųjų paslaugų teikėjas)

text:
               2021 11 22

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 471/6

      2021 m. rugsėjo 9 d. Teisingumo Teismo (penktoji kolegija) sprendimas byloje (Administratīvā rajona tiesa (Latvija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) AS „LatRailNet“, VAS „Latvijas dzelzceļš“ / Valsts dzelzceļa administrācija

      (Byla C-144/20) (1)

      (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą - Geležinkelių transportas - Direktyva 2012/34/ES - 32 ir 56 straipsniai - Geležinkelių infrastruktūros apmokestinimas - Infrastruktūros valdytojo nepriklausomumas - Reguliavimo institucijos funkcijos - Formuluotė „optimalus geležinkelių rinkos segmentų konkurencingumas“ - Išimtinė teisė geležinkelio segmente - Viešųjų paslaugų teikėjas)
      (2021/C 471/07)
      Proceso kalba: latvių

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

         Administratīvā rajona tiesa

         Šalys pagrindinėje byloje

         Ieškovės: AS „LatRailNet“, VAS „Latvijas dzelzceļš“

         Atsakovė: Valsts dzelzceļa administrācija

         Rezoliucinė dalis

                  1.

                  2012 m. lapkričio 21 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2012/34/ES, kuria sukuriama bendra Europos geležinkelių erdvė, 56 straipsnį reikia aiškinti taip, kad pagal jį reguliavimo institucijai suteikiamas įgaliojimas savo iniciatyva priimti sprendimą, įpareigojantį įmonę, vykdančią pagrindines geležinkelių infrastruktūros valdytojo funkcijas, nurodytas šios direktyvos 7 straipsnio 1 dalyje, atlikti tam tikrus apmokestinimo sistemos pakeitimus, nors dėl to nekyla diskriminacijos pareiškėjų atžvilgiu grėsmės.

                  2.

                  Direktyvos 2012/34 56 straipsnis turi būti aiškinamas taip, kad į apmokestinimo sistemą įtrauktini reikalavimai, kuriuos reguliavimo institucija turi teisę nustatyti įmonei, vykdančiai pagrindines geležinkelio infrastruktūros valdytojo funkcijas, privalo būti pagrįsti Direktyvos 2012/34 pažeidimu ir apsiriboti tikslu pašalinti nesuderinamumo atvejus, taip pat juose negali būti pateikti šios institucijos tikslingumo vertinimai, pažeidžiant šio valdytojo veiksmų laisvę.

                  3.

                  Direktyvos 2012/34 32 straipsnio 1 dalis turi būti aiškinama taip, kad ji taikoma, kiek tai visų pirma susiję su optimaliu geležinkelių rinkos segmentų konkurencingumo kriterijumi, geležinkelių rinkos segmentams, kuriuose nevyksta konkurencija, pavyzdžiui, tais atvejais, kai juos eksploatuoja viešųjų paslaugų teikėjas, kuriam pagal viešųjų paslaugų sutartį buvo suteikta išimtinė teisė, kaip tai suprantama pagal 2007 m. spalio 23 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (EB) Nr. 1370/2007 dėl keleivinio geležinkelių ir kelių transporto viešųjų paslaugų ir panaikinančio Tarybos reglamentus (EEB) Nr. 1191/69 ir Nr. 1107/70 2 straipsnio f punktą.

         (1)  OL C 201, 2020 6 15.


title: Sujungtos bylos C-208/20 ir C-256/20: 2021 m. rugsėjo 9 d. Teisingumo Teismo (šeštoji kolegija) sprendimas byloje (Sofiyski Rayonen sad (Bulgarija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) „Toplofikatsia Sofia“ EAD, „CHEZ Elektro Bulgaria“ AD, „Agentsia za control na prosrocheni zadalzhenia“ EOOD (C-208/20), ir „Toplofikatsia Sofia“ EAD (C-256/20) (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą – SESV 20 straipsnio 2 dalies a punktas – Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijos 47 straipsnio antra pastraipa – Reglamentas (EB) Nr. 1206/2001 – Valstybių narių teismų tarpusavio bendradarbiavimas renkant įrodymus civilinėse ar komercinėse bylose – 1 straipsnio 1 dalies a punktas – Reglamentas (ES) Nr. 1215/2012 – Jurisdikcija, teismo sprendimų civilinėse ir komercinėse bylose pripažinimas ir vykdymas – 5 straipsnio 1 dalis – Nesumokėtos skolos – Teismo sprendimai – Mokėjimo įsakymai – Įteikimas – Skolininkas, nuolat gyvenantis nežinomu adresu kitoje valstybėje narėje nei ta, kurioje yra teismas, į kurį kreiptasi)

text:
               2021 11 22

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 471/7

      2021 m. rugsėjo 9 d. Teisingumo Teismo (šeštoji kolegija) sprendimas byloje (Sofiyski Rayonen sad (Bulgarija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) „Toplofikatsia Sofia“ EAD, „CHEZ Elektro Bulgaria“ AD, „Agentsia za control na prosrocheni zadalzhenia“ EOOD (C-208/20), ir „Toplofikatsia Sofia“ EAD (C-256/20)

      (Sujungtos bylos C-208/20 ir C-256/20) (1)

      (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą - SESV 20 straipsnio 2 dalies a punktas - Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijos 47 straipsnio antra pastraipa - Reglamentas (EB) Nr. 1206/2001 - Valstybių narių teismų tarpusavio bendradarbiavimas renkant įrodymus civilinėse ar komercinėse bylose - 1 straipsnio 1 dalies a punktas - Reglamentas (ES) Nr. 1215/2012 - Jurisdikcija, teismo sprendimų civilinėse ir komercinėse bylose pripažinimas ir vykdymas - 5 straipsnio 1 dalis - Nesumokėtos skolos - Teismo sprendimai - Mokėjimo įsakymai - Įteikimas - Skolininkas, nuolat gyvenantis nežinomu adresu kitoje valstybėje narėje nei ta, kurioje yra teismas, į kurį kreiptasi)
      (2021/C 471/08)
      Proceso kalba: bulgarų

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

         Sofiyski Rayonen sad

         Šalys pagrindinėje byloje

         Ieškovės: „Toplofikatsia Sofia“ EAD, „CHEZ Elektro Bulgaria“ AD, „Agentsia za control na prosrocheni zadalzhenia“ EOOD (C-208/20), ir „Toplofikatsia Sofia“ EAD (C-256/20)

         Rezoliucinė dalis

                  1.

                  2001 m. gegužės 28 d. Tarybos reglamento (EB) Nr. 1206/2001 dėl valstybių narių teismų tarpusavio bendradarbiavimo renkant įrodymus civilinėse ar komercinėse bylose 1 straipsnio 1 dalies a punktas turi būti aiškinamas taip, kad jis netaikomas situacijai, kai valstybės narės teismas renka informaciją apie asmens, kuriam turi būti įteiktas teismo sprendimas, adresą kitoje valstybėje narėje.

                  2.

                  2012 m. gruodžio 12 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (ES) Nr. 1215/2012 dėl jurisdikcijos ir teismo sprendimų civilinėse ir komercinėse bylose pripažinimo ir vykdymo 5 straipsnio 1 dalis turi būti aiškinama taip, kad pagal ją dėl skolininko išduotas mokėjimo įsakymas gali įgyti res judicata galią, o teismas neprivalo panaikinti tokio įsakymo.

         (1)  OL C 255, 2020 8 3

         OL C 271, 2020 8 17


title: Byla C-277/20: 2021 m. rugsėjo 9 d. Teisingumo Teismo (pirmoji kolegija) sprendimas (Oberster Gerichtshof (Austrija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) byloje, kurią inicijavo UM (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą – Teismų bendradarbiavimas civilinėse bylose – Paveldėjimas – Reglamentas (ES) Nr. 650/2012 – 3 straipsnio 1 dalies b punktas – Sąvoka „paveldėjimo susitarimas“ – Taikymo sritis – Sutartis dėl nuosavybės teisių perdavimo mirties atveju – 83 straipsnio 2 dalis – Taikytinos teisės pasirinkimas – Pereinamojo laikotarpio nuostatos)

text:
               2021 11 22

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 471/8

      2021 m. rugsėjo 9 d. Teisingumo Teismo (pirmoji kolegija) sprendimas (Oberster Gerichtshof (Austrija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) byloje, kurią inicijavo UM
      (Byla C-277/20) (1)

      (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą - Teismų bendradarbiavimas civilinėse bylose - Paveldėjimas - Reglamentas (ES) Nr. 650/2012 - 3 straipsnio 1 dalies b punktas - Sąvoka „paveldėjimo susitarimas“ - Taikymo sritis - Sutartis dėl nuosavybės teisių perdavimo mirties atveju - 83 straipsnio 2 dalis - Taikytinos teisės pasirinkimas - Pereinamojo laikotarpio nuostatos)
      (2021/C 471/09)
      Proceso kalba: vokiečių

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

         Oberster Gerichtshof

         Šalys pagrindinėje byloje

         Pareiškėjas: UM

         dalyvaujant: HW, ZL paveldėjimo administratorius, Marktgemeinde Kötschach-Mauthen, Finanzamt Spittal Villach

         Rezoliucinė dalis

                  1.

                  2012 m. liepos 4 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) Nr. 650/2012 dėl jurisdikcijos, taikytinos teisės, teismo sprendimų paveldėjimo klausimais pripažinimo ir vykdymo bei autentiškų dokumentų paveldėjimo klausimais priėmimo ir vykdymo bei dėl Europos paveldėjimo pažymėjimo sukūrimo 3 straipsnio 1 dalies b punktas turi būti aiškinamas taip, kad sutartis, pagal kurią asmuo numato būsimą nuosavybės teisės į jam priklausantį nekilnojamąjį turtą perleidimą savo mirties atveju kitoms sutarties šalims, yra paveldėjimo susitarimas, kaip jis suprantamas pagal šią nuostatą.

                  2.

                  Reglamento Nr. 650/2012 83 straipsnio 2 dalis turi būti aiškinama taip, kad ji netaikoma iki 2015 m. rugpjūčio 17 d. atliktam taikytinos teisės, reglamentuojančios tik paveldėjimo susitarimą, kaip jis suprantamas pagal šio reglamento 3 straipsnio 1 dalies b punktą, kuris susijęs su konkrečiu palikėjo turtu, o ne su visu palikėjo paveldėjimu, pasirinkimo galiojimo vertinimui.

         (1)  OL C 313, 2020 9 21.


title: Byla C-406/20: 2021 m. rugsėjo 9 d. Teisingumo Teismo (septintoji kolegija) sprendimas byloje (Finanzgericht Köln (Vokietija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Phantasialand / Finanzamt Brühl (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą – Mokesčiai – Pridėtinės vertės mokestis (PVM) – Direktyva 2006/112/EB – 98 straipsnis – Valstybių narių galimybė taikyti lengvatinį PVM tarifą tam tikrų prekių tiekimui ir tam tikrų paslaugų teikimui – III priedo 7 punktas – Teisė įeiti į pramogų parkus ir muges – Mokesčių neutralumo principas – Nuolatinėse mugėse ir keliaujančiose mugėse suteiktos paslaugos – Panašumas – Kontekstas – Vidutinio vartotojo požiūris – Teisminė ekspertizė)

text:
               2021 11 22

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 471/10

      2021 m. rugsėjo 9 d. Teisingumo Teismo (septintoji kolegija) sprendimas byloje (Finanzgericht Köln (Vokietija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Phantasialand / Finanzamt Brühl

      (Byla C-406/20) (1)

      (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą - Mokesčiai - Pridėtinės vertės mokestis (PVM) - Direktyva 2006/112/EB - 98 straipsnis - Valstybių narių galimybė taikyti lengvatinį PVM tarifą tam tikrų prekių tiekimui ir tam tikrų paslaugų teikimui - III priedo 7 punktas - Teisė įeiti į pramogų parkus ir muges - Mokesčių neutralumo principas - Nuolatinėse mugėse ir keliaujančiose mugėse suteiktos paslaugos - Panašumas - Kontekstas - Vidutinio vartotojo požiūris - Teisminė ekspertizė)
      (2021/C 471/12)
      Proceso kalba: vokiečių

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

         Finanzgericht Köln

         Šalys pagrindinėje byloje

         Pareiškėja: Phantasialand

         Atsakovė: Finanzamt Brühl

         Rezoliucinė dalis

      2006 m. lapkričio 28 d. Tarybos direktyvos 2006/112/EB dėl pridėtinės vertės mokesčio bendros sistemos 98 straipsnis, siejamas su šios direktyvos III priedo 7 punktu, turi būti aiškinamas taip, kad pagal jį nedraudžiami nacionalinės teisės aktai, pagal kuriuos, viena vertus, keliaujančių mugių ir, kita vertus, nuolatinių mugių, veikiančių kaip laisvalaikio parkai, teikiamos paslaugos apmokestinamos taikant skirtingus pridėtinės vertės mokesčio tarifus – vienos lengvatiniu tarifu, kitos standartiniu – su sąlyga, kad laikomasi mokesčių neutralumo principo. Pagal Sąjungos teisę nedraudžiama, kad prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas, kai susiduria su ypatingais sunkumais, tikrindamas, ar laikomasi mokesčių neutralumo principo, nacionalinėje teisėje nustatytomis sąlygomis galėtų prašyti ekspertizės, reikalingos jo sprendimui pagrįsti.

         (1)  OL C 423, 2020 12 7.


title: Byla C-422/20: 2021 m. rugsėjo 9 d. Teisingumo Teismo (šeštoji kolegija) sprendimas byloje (Oberlandesgericht Köln (Vokietija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) RK / CR (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą – Teismų bendradarbiavimas civilinėse bylose – Paveldėjimas – Reglamentas (ES) Nr. 650/2012 – 6 straipsnio a punktas – Jurisdikcijos atsisakymas – 7 straipsnio a punktas – Jurisdikcija – Teismo, į kurį kreiptasi vėliau, atliekama kontrolė – 22 straipsnis – Taikytinos teisės pasirinkimas – 39 straipsnis – Tarpusavio pripažinimas – 83 straipsnio 4 dalis – Pereinamojo laikotarpio priemonės)

text:
               2021 11 22

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 471/10

      2021 m. rugsėjo 9 d. Teisingumo Teismo (šeštoji kolegija) sprendimas byloje (Oberlandesgericht Köln (Vokietija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) RK / CR

      (Byla C-422/20) (1)

      (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą - Teismų bendradarbiavimas civilinėse bylose - Paveldėjimas - Reglamentas (ES) Nr. 650/2012 - 6 straipsnio a punktas - Jurisdikcijos atsisakymas - 7 straipsnio a punktas - Jurisdikcija - Teismo, į kurį kreiptasi vėliau, atliekama kontrolė - 22 straipsnis - Taikytinos teisės pasirinkimas - 39 straipsnis - Tarpusavio pripažinimas - 83 straipsnio 4 dalis - Pereinamojo laikotarpio priemonės)
      (2021/C 471/13)
      Proceso kalba: vokiečių

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

         Oberlandesgericht Köln

         Šalys pagrindinėje byloje

         Atsakovas ir apeliantas: RK

         Pareiškėja ir atsakovė apeliaciniame procese: CR

         Rezoliucinė dalis

                  1.

                  2012 m. liepos 4 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) Nr. 650/2012 dėl jurisdikcijos, taikytinos teisės, teismo sprendimų paveldėjimo klausimais pripažinimo ir vykdymo bei autentiškų dokumentų paveldėjimo klausimais priėmimo ir vykdymo bei dėl Europos paveldėjimo pažymėjimo sukūrimo 7 straipsnio a punktas turi būti aiškinamas taip, kad, siekiant nustatyti, ar buvo atsisakyta jurisdikcijos, kaip tai suprantama pagal to paties reglamento 6 straipsnio a punktą, valstybės narės, kurios teisę buvo pasirinkęs palikėjas, teismų naudai, nebūtina, kad teismas, į kurį buvo kreiptasi anksčiau, aiškiai atsisakytų jurisdikcijos, tačiau šis ketinimas turi būti aiškiai matomas iš jo priimto sprendimo šiuo klausimu.

                  2.

                  Reglamento Nr. 650/2012 6 straipsnio a punktas, 7 straipsnio a punktas ir 39 straipsnis turi būti aiškinami taip, kad valstybės narės teismas, į kurį kreiptasi po jurisdikcijos atsisakymo, neturi teisės tikrinti, ar buvo įvykdytos šiose nuostatose numatytos sąlygos, kad teismas, į kurį buvo kreiptasi anksčiau, galėtų atsisakyti savo jurisdikcijos.

                  3.

                  Reglamento Nr. 650/2012 6 straipsnio a punktas ir 7 straipsnio a punktas turi būti aiškinami taip, kad šiose nuostatose numatytos jurisdikcijos taisyklės taikomos ir tuo atveju, kai iki 2015 m. rugpjūčio 17 d. sudarytame testamente palikėjas nepasirinko paveldėjimui taikytinos teisės, o ši teisė nustatoma tik pagal šio reglamento 83 straipsnio 4 dalį.

         (1)  OL C 443, 2020 12 21.


title: Byla C-449/20: 2021 m. rugsėjo 9 d. Teisingumo Teismo (septintoji kolegija) sprendimas byloje (Supremo Tribunal Administrativo (Portugalija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Real Vida Seguros SA / Autoridade Tributária e Aduaneira (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą – Apmokestinimas – SESV 63 straipsnis – Laisvas kapitalo judėjimas – Pajamų mokestis – Dividendai už biržines akcijas – Mokesčių lengvata, taikoma dividendams už akcijas, kuriomis prekiaujama nacionalinėje vertybinių popierių rinkoje – Skirtingas vertinimas – Objektyvus diferencijavimo kriterijus – Apribojimas – SESV 65 straipsnis – Objektyviai panašios situacijos – Pateisinimas – Vien ekonominis tikslas)

text:
               2021 11 22

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 471/11

      2021 m. rugsėjo 9 d. Teisingumo Teismo (septintoji kolegija) sprendimas byloje (Supremo Tribunal Administrativo (Portugalija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Real Vida Seguros SA / Autoridade Tributária e Aduaneira

      (Byla C-449/20) (1)

      (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą - Apmokestinimas - SESV 63 straipsnis - Laisvas kapitalo judėjimas - Pajamų mokestis - Dividendai už biržines akcijas - Mokesčių lengvata, taikoma dividendams už akcijas, kuriomis prekiaujama nacionalinėje vertybinių popierių rinkoje - Skirtingas vertinimas - Objektyvus diferencijavimo kriterijus - Apribojimas - SESV 65 straipsnis - Objektyviai panašios situacijos - Pateisinimas - Vien ekonominis tikslas)
      (2021/C 471/14)
      Proceso kalba: portugalų

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

         Supremo Tribunal Administrativo

         Šalys pagrindinėje byloje

         Kasatorė: Real Vida Seguros SA

         Kita kasacinio proceso šalis: Autoridade Tributária e Aduaneira

         Rezoliucinė dalis

      SESV 63 ir 65 straipsniai turi būti aiškinami taip, kad pagal juos draudžiama valstybės narės mokesčių praktika, pagal kurią, nustatant mokesčių mokėtojo pajamų mokesčio bazę, atsižvelgiama tik į 50 % dividendų už akcijas, kuriomis prekiaujama šios valstybės narės vertybinių popierių rinkoje, o į dividendus už akcijas, kuriomis prekiaujama kitų valstybių narių vertybinių popierių rinkose, atsižvelgiama visa apimtimi.

         (1)  OL C 433, 2020 12 14.


title: Byla C-173/19 P: 2021 m. rugsėjo 3 d. Teisingumo Teismo (pirmoji kolegija) nutartis byloje Scandlines Danmark ApS, Scandlines Deutschland GmbH / Europos Komisija, Danijos Karalystė (Apeliacinis skundas – Teisingumo Teismo procedūros reglamento 181 straipsnis – Ieškinys dėl panaikinimo – Valstybės pagalba – Fėmarno juostos fiksuotos geležinkelio ir kelio jungties viešasis finansavimas – Individuali pagalba – Aktas, dėl kurio negalima pareikšti ieškinio – Tik patvirtinantis aktas – Parengiamasis aktas)

text:
               2021 11 22

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 471/12

      2021 m. rugsėjo 3 d. Teisingumo Teismo (pirmoji kolegija) nutartis byloje Scandlines Danmark ApS, Scandlines Deutschland GmbH / Europos Komisija, Danijos Karalystė

      (Byla C-173/19 P) (1)

      (Apeliacinis skundas - Teisingumo Teismo procedūros reglamento 181 straipsnis - Ieškinys dėl panaikinimo - Valstybės pagalba - Fėmarno juostos fiksuotos geležinkelio ir kelio jungties viešasis finansavimas - Individuali pagalba - Aktas, dėl kurio negalima pareikšti ieškinio - Tik patvirtinantis aktas - Parengiamasis aktas)
      (2021/C 471/15)
      Proceso kalba: anglų

         Šalys

         Apeliantės: Scandlines Danmark ApS, Scandlines Deutschland GmbH, atstovaujamos advokat L. Sandberg-Mørch

         Kitos proceso šalys: Europos Komisija, atstovaujama S. Noë, V. Bottka ir L. Armati, Danijos Karalystė, atstovaujama J. Nymann-Lindegren, padedamo advokat R. Holdgaard

         Rezoliucinė dalis

                  1.

                  Atmesti apeliacinį skundą kaip akivaizdžiai nepagrįstą.

                  2.

                  Scandlines Danmark ApS ir Scandlines Deutschland GmbH padengia savo ir Europos Komisijos patirtas bylinėjimosi išlaidas.

                  3.

                  Danijos Karalystė padengia savo bylinėjimosi išlaidas.

         (1)  OL C 148, 2019 4 29.


title: Byla C-341/20: 2021 m. rugsėjo 16 d. Teisingumo Teismo (aštuntoji kolegija) sprendimas byloje Europos Komisija / Italijos Respublika (Valstybės įsipareigojimų neįvykdymas – SESV 258 straipsnis – Direktyva 2003/96/EB – Energetikos produktų ir elektros energijos apmokestinimas – 14 straipsnio 1 dalies c punktas – Energetikos produktų, naudojamų kaip laivų degalai navigacijos Europos Sąjungos vandenyse tikslais, atleidimas nuo mokesčio – Atleidimas nuo mokesčio tik privačių pramoginių laivų, dėl kurių sudaryta frachtavimo sutartis)

text:
               2021 11 22

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 471/9

      2021 m. rugsėjo 16 d. Teisingumo Teismo (aštuntoji kolegija) sprendimas byloje Europos Komisija / Italijos Respublika

      (Byla C-341/20) (1)

      (Valstybės įsipareigojimų neįvykdymas - SESV 258 straipsnis - Direktyva 2003/96/EB - Energetikos produktų ir elektros energijos apmokestinimas - 14 straipsnio 1 dalies c punktas - Energetikos produktų, naudojamų kaip laivų degalai navigacijos Europos Sąjungos vandenyse tikslais, atleidimas nuo mokesčio - Atleidimas nuo mokesčio tik privačių pramoginių laivų, dėl kurių sudaryta frachtavimo sutartis)
      (2021/C 471/11)
      Proceso kalba: italų

         Šalys

         Ieškovė: Europos Komisija, atstovaujama F. Moro ir A. Armenia

         Atsakovė: Italijos Respublika, atstovaujama G. Palmieri, padedamos avvocato dello Stato A. Maddalo

         Rezoliucinė dalis

                  1.

                  Atleidusi nuo akcizų degalus, kuriuos privatūs pramoginiai laivai naudoja tik tuomet, kai dėl šių laivų sudaryta frachtavimo sutartis, neatsižvelgiant į tai, kam šie laivai faktiškai naudojami, Italijos Respublika neįvykdė įsipareigojimų pagal 2003 m. spalio 27 d. Tarybos direktyvos 2003/96/EB, pakeičiančios Bendrijos energetikos produktų ir elektros energijos mokesčių struktūrą, 14 straipsnio 1 dalies c punktą.

                  2.

                  Priteisti iš Italijos Respublikos bylinėjimosi išlaidas.

         (1)  OL C 339, 2020 10 12.


title: Byla C-387/20: 2021 m. rugsėjo 1 d. Teisingumo Teismo (šeštoji kolegija) nutartis byloje (Zastępca notarialny w Krapkowicach Marcin Margoński, veikiančio Notariusz w Krapkowicach Justyna Gawlica vardu - Krapkovicės (Lenkija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą), kurią inicijavo OKR (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą – Teisingumo Teismo procedūros reglamento 53 straipsnio 2 dalis – SESV 267 straipsnis – Notaro padėjėjas – Sąvoka „teismas“ – Kriterijai – Prašymo priimti prejudicinį sprendimą nepriimtinumas)

text:
               2021 11 22

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 471/12

      2021 m. rugsėjo 1 d. Teisingumo Teismo (šeštoji kolegija) nutartis byloje (Zastępca notarialny w Krapkowicach Marcin Margoński, veikiančio Notariusz w Krapkowicach Justyna Gawlica vardu - Krapkovicės (Lenkija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą), kurią inicijavo OKR

      (Byla C-387/20) (1)

      (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą - Teisingumo Teismo procedūros reglamento 53 straipsnio 2 dalis - SESV 267 straipsnis - Notaro padėjėjas - Sąvoka „teismas“ - Kriterijai - Prašymo priimti prejudicinį sprendimą nepriimtinumas)
      (2021/C 471/16)
      Proceso kalba: lenkų

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikusi institucija

         Zastępca notarialny w Krapkowicach Marcin Margoński, veikiantis Notariusz w Krapkowicach Justyna Gawlic vardu

         Šalys

         Pareiškėja: OKR

         Rezoliucinė dalis

      Zastępca notarialny w Krapkowicach (notaro padėjėjas, veikiantis Krapkovicėse, Lenkija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą yra akivaizdžiai nepriimtinas.

         (1)  OL C 53, 2021 2 15.


1998 m. sausio 15 d. Teisingumo Teismo (pirmoji kolegija) sprendimas. # Quelle Schickedanz AG und Co. prieš Oberfinanzdirektion Frankfurt am Main. # Prašymas priimti prejudicinį sprendimą: Hessisches Finanzgericht, Kassel - Vokietija. # Bendrasis muitų tarifas. # Byla C-80/96.


title: 2009 m. birželio 4 d. Teisingumo Teismo (penktoji kolegija) sprendimas. # Europos Bendrijų Komisija prieš Graikijos Respubliką. # Valstybės įsipareigojimų neįvykdymas - Direktyva 2006/100/EB - Neperkėlimas per nustatytą terminą. # Byla C-427/08.

text:
      2009 m. birželio 4 d. Teisingumo Teismo (penktoji kolegija) sprendimas Komisija prieš Graikiją
      (Byla C‑427/08)
      „Valstybės įsipareigojimų neįvykdymas – Direktyva 2006/100/EB – Neperkėlimas per nustatytą terminą“
      1.                     Ieškinys dėl įsipareigojimų neįvykdymo – Teisingumo Teismo atliekamas pagrįstumo nagrinėjimas – Padėtis, į kurią reikia atsižvelgti
            – Padėtis pagrįstoje nuomonėje nustatyto termino pabaigoje (EB 226 straipsnis) (žr. 9 straipsnį)
      2.                     Laisvas asmenų judėjimas – Antrinės teisės adaptacija dėl Bulgarijos ir Rumunijos įstojimo – Neperkėlimas per nustatytą terminą
            – Nepriimtinumas (EB 226 straipsnis; Tarybos direktyvos 2006/100 2 straipsnis) (žr.10–11 straipsnius ir rezoliucinę dalį)
      Dalykas

               Valstybės įsipareigojimų neįvykdymas – Nuostatų, būtinų įgyvendinti 2006 m. lapkričio 20 d. Tarybos direktyvą 2006/100/EB,
                  dėl Bulgarijos ir Rumunijos stojimo adaptuojančią tam tikras direktyvas laisvo asmenų judėjimo srityje (OL L 363, p. 141),
                  nepriėmimas per nustatytą terminą.

            Rezoliucinė dalis

                  1.

                  	Nepriėmusi per nustatytą terminą 2006 m. lapkričio 20 d. Tarybos direktyvą 2006/100/EB, dėl Bulgarijos ir Rumunijos stojimo
                     adaptuojančią tam tikras direktyvas laisvo asmenų judėjimo srityje, įgyvendinančių įstatymų ir kitų teisės aktų Graikijos
                     Respublika neįvykdė įsipareigojimų pagal šios direktyvos 2 straipsnį.

                  2.

                  	Priteisti iš Graikijos Respublikos bylinėjimosi išlaidas.


2013 m. sausio 31 d. Bendrojo Teismo (penktoji kolegija) sprendimas. # K2 Sports Europe GmbH prieš Vidaus rinkos derinimo tarnybą (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui) (VRDT). # Bendrijos prekių ženklas - Protesto procedūra - Vaizdinio Bendrijos prekių ženklo SPORT paraiška - Ankstesni nacionalinis ir tarptautinis žodiniai prekių ženklai K2 SPORTS - Santykinis atmetimo pagrindas - Žymenų panašumo nebuvimas- Reglamento (EB) Nr. 207/2009 8 straipsnio 1 dalies b punktas. # Byla T-54/12.


2000 m. gegužės 16 d. Teisingumo Teismo sprendimas. # Belgijos Karalystė prieš Ispanijos Karalystę. # Byla C-388/95.