title: Byla C-596/15 P: 2015 m. lapkričio 13 d. Bionorica SE pateiktas apeliacinis skundas dėl 2015 m. rugsėjo 16 d. Bendrojo Teismo (aštuntoji kolegija) priimtos nutarties byloje T-619/14 Bionorica SE/Europos Komisija

text:
               18.1.2016

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 16/24

         2015 m. lapkričio 13 d.Bionorica SE pateiktas apeliacinis skundas dėl 2015 m. rugsėjo 16 d. Bendrojo Teismo (aštuntoji kolegija) priimtos nutarties byloje T-619/14 Bionorica SE/Europos Komisija

   (Byla C-596/15 P)
   (2016/C 016/30)
   Proceso kalba: vokiečių

      Šalys

      Apeliantė: Bionorica SE, atstovaujama advokatų M. Weidner, T. Guttau, N. Hußmann

      Kita proceso šalis: Europos Komisija

      Apeliantės reikalavimai

               —

               surengti žodinę proceso dalį,

               —

               panaikinti 2015 m. rugsėjo 16 d. Bendrojo Teismo (aštuntoji kolegija) nutartį byloje T-619/14,

               —

               priteisti iš Europos Komisijos bylinėjimosi išlaidas.

      Apeliacinio skundo pagrindai ir pagrindiniai argumentai

   Grįsdama savo reikalavimus, apeliantė nurodo du apeliacinio skundo pagrindus.

               —

               Procedūros pažeidimas: Bendrasis Teismas iš dalies rėmėsi klaidingomis faktinėmis aplinkybėmis, todėl priėmė klaidingą sprendimą, nepalankų apeliantei. Bendrasis Teismas padarė klaidingą išvadą, kad apeliantė yra maisto produktų gamintoja, todėl su ja susiję tik tie teiginiai apie sveikumą, kurių vertinimas dar nebaigtas, kaip tai suprantama pagal Reglamentą (EB) Nr. 1924/2006 (1). Bendrasis Teismas taip pat iš dalies nepakankamai motyvavo savo sprendimą. Bendrasis Teismas detaliai neišnagrinėjo Komisijos rašto, kuriuo neva nutraukiamas šios institucijos neveikimas, turinio, todėl priėmė klaidingą sprendimą.

               —

               Sąjungos teisės pažeidimas: Bendrasis Teismas klaidingai manė, kad neįvykdytos SESV 265 straipsnyje nustatytos sąlygos – Komisijos neveikimas nebuvo nutrauktas. Be to, Bendrasis Teismas netinkamai vertino Reglamentą (EB) Nr. 1924/2006, ypač jo 17 ir 28 straipsnius. Dar neįvertinti teiginiai negali būti prilyginti teiginiams, kuriuos leista vartoti. Iš pereinamojo laikotarpio nuostatų kylančių teisinių pasekmių negalima pakankamai numatyti.

      (1)  2006 m. gruodžio 20 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (EB) Nr. 1924/2006 dėl teiginių apie maisto produktų maistingumą ir sveikatingumą (OL L 404, p. 9).


title: Byla T-161/07 2007 m. gegužės 9 d. pareikštas ieškinys byloje Group Lottuss prieš VRDT — Ugly (COYOTE UGLY)

text:
               7.7.2007

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 155/37

         2007 m. gegužės 9 d. pareikštas ieškinys byloje Group Lottuss prieš VRDT — Ugly (COYOTE UGLY)

   (Byla T-161/07)
   (2007/C 155/67)
   Kalba, kuria surašytas ieškinys: ispanų
   Šalys

      Ieškovė: Group Lottuss (Barselona, Ispanija), atstovaujama J. Grau Mora, A. Angulo Lafora, M. Ferrándiz Avendaño, J. Arribas García

      Atsakovė: Vidaus rinkos derinimo tarnyba (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui).

      Kita procedūros Apeliacinėje taryboje šalis: UGLY, INC.
   Ieškovės reikalavimai

               —

               Pripažinti negaliojančia dalį 2007 m. kovo 2 d. VRDT Antrosios apeliacinės tarybos sprendimo tiek, kiek jis atmeta GROUP LOTTUSS CORP. SL pateiktą Bendrijos prekių ženklo COYOTE UGLY paraišką Nr. 2.428.795.

               —

               Priteisti iš VRDT bylinėjimosi išlaidas.

         Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

      Bendrijos prekių ženklo paraišką pateikęs asmuo: Ieškovė.

      Prašomas įregistruoti Bendrijos prekių ženklas: Figūrinis prekių ženklas COYOTE UGLY 9, 41 ir 42 klasių prekėms ir paslaugoms — paraiška Nr. 2.428.795.
   Ženklo ar žymens, kuriuo remiamasi protesto procese, savininkas: Ugly, Inc.

      Ženklas ar žymuo, kuriuo remiamasi protesto procese: žodinis Bendrijos prekių ženklas COYOTE UGLY 14, 16, 21, 25, 32 ir 34 klasių prekėms ir ankstesni plačiai žinomi neužregistruoti žodiniai ir figūriniai prekių ženklai COYOTE UGLY 14, 16, 21, 25,32, 33, 34, 41 ir 42 klasių prekėms ir paslaugoms.

      Protestų skyriaus sprendimas: iš dalies patenkinti protestą ir atmesti Bendrijos prekių ženklo paraišką 42 klasės paslaugoms.

      Apeliacinės tarybos sprendimas: panaikinti ginčijamą sprendimą tiek, kiek jis nepatenkino protesto, pateikto dėl „pramogų paslaugų, diskotekų ir naktinių klubų“ (41 klasė), ir atmesti paraišką šioms paslaugoms.

      Ieškinio pagrindai: Reglamento (EB) Nr. 40/94 8 straipsnio 1 dalies b punkto netinkamas taikymas.


title: Byla F-79/07 2007 m. liepos 31 d. pareikštas ieškinys byloje Braun-Neumann prieš Parlamentą

text:
               6.10.2007

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 235/31

         2007 m. liepos 31 d. pareikštas ieškinys byloje Braun-Neumann prieš Parlamentą

   (Byla F-79/07)
   (2007/C 235/57)
   Proceso kalba: vokiečių
   Šalys

      Ieškovas: Kurt-Wolfgang Braun-Neumann (Mercigas, Vokietija), atstovaujamas advokato P. Ames

      Atsakovas: Europos Parlamentas
   Ieškovo reikalavimai

               —

               Priteisti iš atsakovo atgaline data nuo 2004 m. rugpjūčio 1 d. sumokėti kitą pusę našlio pensijos, į kurią jis įgijo teisę 2004 m. liepos 25 d. mirus jo žmonai Giselai Mandt, mergautine pavarde Neumann, ir kurią sudarytų 1 670,84 EUR per mėnesį su palūkanomis, atitinkančiomis Centrinio Europos banko naudojantis ribinio skolinimosi galimybe taikomą palūkanų normą, padidintą 3 %.

               —

               Priteisti iš atsakovo bylinėjimosi išlaidas.

         Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai
   Europos Parlamentas apsiėmė mokėti ieškovui, kaip Giselos Mandt, mergautine pavarde Neumann, našliui 50 % našlio pensijos. Ieškovas reikalauja mokėti visą našlio pensiją.
   Ieškinys pareikštas dėl Europos Parlamento sprendimo pripažinti mirusiosios antrąją santuoką, nors 1995 m. rugsėjo 6 d.Tribunal de première instance de Namur sprendimas dėl ištuokos, susijęs su pirmąja santuoka, 1999 m. spalio 11 d.Bayerisches Oberstes Landesgericht sprendimu buvo nepripažintas. Ieškovas tvirtina, kad jis yra „vienintelis našlys“, nes antroji mirusiosios santuoka su Wolfgang Mandt buvo teisiškai negaliojanti.


title: 2005 m. gruodžio 13 d.  Teisingumo Teismo sprendimas (didžioji kolegija), Byloje C-78/03 P  Europos Bendrijų Komisija prieš Aktionsgemeinschaft Recht und Eigentum e.V.  (Apeliacinis skundas — Vokietijos valdžios institucijų suteikta pagalba žemei įsigyti — Programa, kurios tikslas yra žemės privatizavimas ir žemės ūkio restruktūrizavimas naujosiose Vokietijos žemėse)

text:
               11.2.2006

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 36/2

      TEISINGUMO TEISMO SPRENDIMAS

   (didžioji kolegija)
   2005 m. gruodžio 13 d.
   Byloje C-78/03 P Europos Bendrijų Komisija prieš Aktionsgemeinschaft Recht und Eigentum e.V.
       (1)

   (Apeliacinis skundas - Vokietijos valdžios institucijų suteikta pagalba žemei įsigyti - Programa, kurios tikslas yra žemės privatizavimas ir žemės ūkio restruktūrizavimas naujosiose Vokietijos žemėse)
   (2006/C 36/03)
   Proceso kalba: vokiečių
   Byloje C-78/03 P dėl 2003 m. vasario 19 d. pateikto apeliacinio skundo pagal Teisingumo Teismo statuto 56 straipsnį, Europos Bendrijų Komisija, atstovaujama J. Flett ir V. Kreuschitz, dalyvaujant kitai proceso šaliai Vokietijos Federacinei Respublikai, atstovaujamai M. Lumma, pirmojoje instancijoje į bylą įstojusiai šaliai, prieš Aktionsgemeinschaft Recht und Eigentum e.V., įsteigtą Borken (Vokietija) atstovaujamai profesoriaus M. Pechstein, Teisingumo Teismas (didžioji kolegija), kurį sudaro pirmininkas V. Skouris, kolegijų pirmininkai P. Jann, C. W. A. Timmermans, A. Rosas, K. Schiemann ir J. Makarczyk, teisėjai C. Gulmann (pranešėjas), A. La Pergoa, J.-P. Puissochet, P. Kūris, E. Juhász, E. Levits ir A. Ó Caoimh, generalinis advokatas F. G. Jacobs, sekretorius R. Grass, 2005 m. gruodžio 13 d. priėmė sprendimą, kurio rezoliucinėje dalyje nurodyta:

               1.

               Panaikinti 2002 m. gruodžio 5 d. Europos Bendrijų Pirmosios instancijos teismo sprendimą Aktionsgemeinschaft Recht und Eigentum prieš Komisiją (T-114/00).

               2.

               Atmesti Aktionsgemeinschaft Recht und Eigentum e.V. Europos Bendrijų Pirmosios instancijos teisme pareikštą ieškinį dėl 1999 m. gruodžio 22 d. Komisijos sprendimo dėl pritarimo valstybės pagalbai pagal EB sutarties 87 ir 88 straipsnių (buvusiųjų 92 ir 93 straipsnių) nuostatas panaikinimo.

               3.

               Priteisti iš Aktionsgemeinschaft Recht und Eigentum e.V. bylinėjimosi abiejose instancijose išlaidas.

      (1)  OL C 101, 2003 4 26.


title: 2005 m. kovo 8 d. Pirmosios Instancijos Teismo sprendimas, Byloje T-277/03 Dionysia Vlachaki, Petros Eleftheriadis žmona, prieš Europos Bendrijų Komisiją (Buvę pagalbiniai tarnautojai — Pasibaigus sutarčiai nepagrįstai pervesto atlyginimo išieškojimas — Delspinigiai — Ieškinys dėl panaikinimo — Motyvavimas — Force majeure)

text:
               14.5.2005

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 115/21

      PIRMOSIOS INSTANCIJOS TEISMO SPRENDIMAS

   2005 m. kovo 8 d.
   Byloje T-277/03 Dionysia Vlachaki, Petros Eleftheriadis žmona, prieš Europos Bendrijų Komisiją
       (1)

   (Buvę pagalbiniai tarnautojai - Pasibaigus sutarčiai nepagrįstai pervesto atlyginimo išieškojimas - Delspinigiai - Ieškinys dėl panaikinimo - Motyvavimas - Force majeure)
   (2005/C 115/39)
   Proceso kalba: graikų
   Byloje T-277/03 Dionysia Vlachaki, Petros Eleftheriadis žmona, gyvenanti Polydroso Amarousiou (Graikija), atstovaujama advokato T. Sigalas, prieš Europos Bendrijų Komisiją, atstovaujamą I. Dimitriou ir G. Wilms, nurodžiusių adresą dokumentams įteikti Liuksemburge, dėl ieškinio, pareikšto dėl 2003 m. kovo 25 d. Komisijos sprendimo C (2003) 738 galut dėl ieškovei, buvusiai pagalbinei tarnautojai, nepagrįstai sumokėto atlyginimo išieškojimo, panaikinimo ar dalinio pakeitimo Pirmosios instancijos teismas (penktoji kolegija), kurį sudaro pirmininkas M. Vilaras, teisėjai F. Dehousse ir D. Šváby; sekretorius administratorius I. Natsinas, 2005 m. kovo 8 d. priėmė sprendimą, kurio rezoliucinėje dalyje nurodyta:

               1)

               Atmesti ieškinį.

               2)

               Kiekviena šalis padengia savo pačios bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 264, 2003 11 1.


title: Byla T-315/07 2007 m. rugpjūčio 22 d. pareikštas ieškinys byloje Grohe prieš VRDT — Compañia Roca Radiadores (ALIRA)

text:
               6.10.2007

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 235/26

         2007 m. rugpjūčio 22 d. pareikštas ieškinys byloje Grohe prieš VRDT — Compañia Roca Radiadores (ALIRA)

   (Byla T-315/07)
   (2007/C 235/48)
   Kalba, kuria surašytas ieškinys: vokiečių
   Šalys

      Ieškovė: Grohe AG (Hėmeris, Vokietija), atstovaujama advokatės A. Lensing-Kramer

      Atsakovė: Vidaus rinkos derinimo tarnyba (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui)
   Kita procedūros Apeliacinėje taryboje šalis: Compañía Roca Radiadores, S.A.
   Ieškovės reikalavimai

               —

               Panaikinti 2007 m. birželio 19 d. Ketvirtosios apeliacinės tarybos sprendimą byloje R 850/20069-4.

               —

               Papildomai, panaikinti arba pakeisti skundžiamą sprendimą tiek, kiek jis pripažįsta prekių „Küchenhähhen“ ir „gusseiserne Badewannen“ panašumo ir todėl galimybės supainioti žymenis, dėl kurių kilo ginčas, egzistavimą.

               —

               Papildomai, panaikinti arba pakeisti skundžiamą sprendimą tiek, kiek jis pripažįsta registruoto prekių ženklo ir prekių ženklo, kuriuo grindžiamas protestas Ispanijoje, fonetinio panašumo ir todėl su tuo susijusios galimybės supainioti žymenis, dėl kurių kilo ginčas, egzistavimą.

               —

               Papildomai, panaikinti arba pakeisti skundžiamą sprendimą tiek, kiek jis patvirtina pavadinimo AKIRA žinomumo japoniškų komiksų atžvilgiu nebuvimą ir todėl pripažįsta su tuo susijusios galimybės supainioti žymenis, dėl kurių kilo ginčas, egzistavimą.

               —

               Priteisti iš VRDT bylinėjimosi išlaidas.

         Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

      Bendrijos prekių ženklo paraišką pateikęs asmuo: Grohe AG.

      Prašomas įregistruoti Bendrijos prekių ženklas: žodinis prekių ženklas ALIRA 11 klasės prekėms (paraiška Nr. 2766640).
   Ženklo ar žymens, kuriuo grindžiamas protestas, savininkas: Compañía Roca Radiadores, S.A.

      Ženklas ar žymuo, kuriuo grindžiamas protestas: žodinis prekių ženklas AKIRA 11 klasės prekėms (paraiška Nr. 2045604).

      Protestų skyriaus sprendimas: patenkinti protestą ir atsisakyti registruoti.

      Apeliacinės tarybos sprendimas: atmesti apeliaciją.

      Ieškinio pagrindai: Reglamento Nr. 40/94 (1) 8 straipsnio 1 dalies b punkto pažeidimas, nes nėra galimybės supainioti prekių ženklus, dėl kurių kilo ginčas.

      (1)  1993 m. gruodžio 20 d. Tarybos reglamentas (EB) Nr. 40/94 dėl Bendrijos prekių ženklo (OL L 11, 1994, p. 1).


title: Byla C-84/12: 2013 m. gruodžio 19 d. Teisingumo Teismo (didžioji kolegija) sprendimas byloje ( Verwaltungsgericht Berlin (Vokietija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Rahmanian Koushkaki prieš Vokietijos Federacinę Respubliką (Laisvės, saugumo ir teisingumo erdvė — Reglamentas (EB) Nr. 810/2009 — 21 straipsnio 1 dalis, 32 straipsnio 1 dalis ir 35 straipsnio 6 dalis — Vienodų vizų išdavimo procedūros ir sąlygos — Pareiga išduoti vizą — Nelegalios imigracijos rizikos įvertinimas — Prašymą išduoti vizą pateikiančio asmens ketinimas išvykti iš valstybių narių teritorijos iki prašomos išduoti vizos galiojimo laikotarpio pabaigos — Pagrįsta abejonė — Kompetentingų institucijų diskrecija)

text:
               22.2.2014

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 52/7

         2013 m. gruodžio 19 d. Teisingumo Teismo (didžioji kolegija) sprendimas byloje (Verwaltungsgericht Berlin (Vokietija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Rahmanian Koushkaki prieš Vokietijos Federacinę Respubliką

   (Byla C-84/12) (1)

   (Laisvės, saugumo ir teisingumo erdvė - Reglamentas (EB) Nr. 810/2009 - 21 straipsnio 1 dalis, 32 straipsnio 1 dalis ir 35 straipsnio 6 dalis - Vienodų vizų išdavimo procedūros ir sąlygos - Pareiga išduoti vizą - Nelegalios imigracijos rizikos įvertinimas - Prašymą išduoti vizą pateikiančio asmens ketinimas išvykti iš valstybių narių teritorijos iki prašomos išduoti vizos galiojimo laikotarpio pabaigos - Pagrįsta abejonė - Kompetentingų institucijų diskrecija)
   2014/C 52/11
   Proceso kalba: vokiečių

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Verwaltungsgericht Berlin

      Šalys pagrindinėje byloje

      Pareiškėjas: Rahmanian Koushkaki

      Atsakovė: Vokietijos Federacinė Respublika

      Dalykas

   Prašymas priimti prejudicinį sprendimą — Verwaltungsgericht Berlin — 2009 m. liepos 13 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (EB) Nr. 810/2009, nustatančio Bendrijos vizų kodeksą (OL L 243, p. 1), 21 straipsnio 1 dalies ir 32 straipsnio 1 dalies išaiškinimas — Vizų išdavimo procedūra ir sąlygos — Vizos prašančio asmens, tenkinančio atvykimo sąlygas, teisė gauti vizą — Nelegalios imigracijos rizikos vertinimas — Atitinkamų valstybių narių diskrecija

      Rezoliucinė dalis

               1.

               2009 m. liepos 13 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (EB) Nr. 810/2009, nustatančio Bendrijos vizų kodeksą (Vizų kodeksas), 23 straipsnio 4 dalį ir 32 straipsnio 1 dalį ir 35 straipsnio 6 dalį reikia aiškinti taip, kad valstybės narės kompetentingos institucijos, išnagrinėjusios prašymą išduoti vienodą vizą, gali atsisakyti išduoti tokią vizą prašymą pateikusiam asmeniui tik tuo atveju, kai yra vienas iš šiose nuostatose išvardytų pagrindų atsisakyti išduoti vizą. Nagrinėdamos tokį prašymą šios institucijos turi didelę diskreciją, kiek tai susiję su šių nuostatų taikymu ir reikšmingų faktinių aplinkybių vertinimu siekiant nustatyti, ar yra vienas iš šių pagrindų atsisakyti išduoti vizą prašymą ją išduoti pateikusiam asmeniui.

               2.

               Reglamento Nr. 810/2009 32 straipsnio 1 dalį, siejamą su jo 21 straipsnio 1 dalimi, reikia aiškinti taip, kad valstybių narių kompetentingų institucijų pareiga išduoti vienodą vizą siejama su sąlyga, kad, atsižvelgiant į bendrą situaciją prašymą išduoti vizą pateikusio asmens gyvenamosios vietos šalyje ir į su juo asmeniškai susijusias aplinkybes, nustatytas remiantis jo pateikta informacija, nekyla pagrįstų abejonių dėl prašymą išduoti vizą pateikusio asmens ketinimo išvykti iš valstybių narių teritorijos iki prašomos išduoti vizos galiojimo laikotarpio pabaigos.

               3.

               Reglamentą Nr. 810/2009 reikia aiškinti taip, kad juo nedraudžiama valstybės narės teisės akto nuostata, kaip antai nagrinėjama pagrindinėje byloje, kurioje numatyta, kad tuo atveju, kai įvykdytos šiame kodekse numatytos vizų išdavimo sąlygos, kompetentingos institucijos turi įgaliojimą išduoti vienodą vizą prašymą ją išduoti pateikusiam asmeniui, tačiau nepatikslinta, kad jos privalo išduoti tokią vizą, jeigu šią nuostatą galima aiškinti šio reglamento 23 straipsnio 4 dalį, 32 straipsnio 1 dalį ir 35 straipsnio 6 dalį atitinkančiu būdu.

      (1)  OL C 133, 2012 5 5.


title: Byla T-689/13: 2013 m. gruodžio 20 d. pareikštas ieškinys byloje Bilbaina de Alquitranes ir kt. prieš Komisiją

text:
               22.3.2014

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 85/21

         2013 m. gruodžio 20 d. pareikštas ieškinys byloje Bilbaina de Alquitranes ir kt. prieš Komisiją

   (Byla T-689/13)
   2014/C 85/37
   Proceso kalba: anglų

      Šalys

      Ieškovės: Bilbaína de Alquitranes, SA (Luchana-Baracaldo, Biskaja, Ispanija), Deza, a.s. (Valašske Meziržyčiai, Čekijos Respublika), Industrial Química del Nalón, SA (Ovjedas, Ispanija); Koppers Denmark A/S (Niborgas, Danija), Koppers UK Ltd (Skantorpas, Jungtinė Karalystė), Koppers Netherlands BV (Eithornas, Nyderlandai), Rütgers basic aromatics GmbH (Kastropas-Raukselis, Vokietija), Rütgers Belgium NV (Zelzatė, Belgija); Rütgers Poland Sp. z o.o. (Kendzežynas-Kozlis, Lenkija), Bawtry Carbon International Ltd (Donkasteris, Jungtinė Karalystė), Grupo Ferroatlántica, SA (Madridas, Ispanija), SGL Carbon GmbH (Meitingenas, Vokietija), SGL Carbon GmbH (Bad Goisern am Hallstättersee, Austrija), SGL Carbon (Passy, Prancūzija), SGL Carbon, SA (La Coruña, Ispanija), SGL Carbon Polska S.A. (Racibužas, Lenkija) ir ThyssenKrupp Steel Europe AG (Duisburgas, Vokietija), atstovaujamos advokatų K. Van Maldegem ir C. Mereu

      Atsakovė: Europos Komisija

      Reikalavimai

   Ieškovės Bendrojo Teismo prašo:

               —

               pripažinti ieškinį priimtinu ir pagrįstu,

               —

               panaikinti ginčijamą aktą, kiek medžiaga PAADA klasifikuojama kaip H400 ir H410,

               —

               priteisti iš Komisijos bylinėjimosi išlaidas.

      Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

   Ieškovės siekia, kad būtų iš dalies panaikintas 2013 m. spalio 2 d. Komisijos reglamentas (ES) Nr. 944/2013, kuriuo iš dalies keičiamas Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (EB) Nr. 1272/2008 dėl cheminių medžiagų ir mišinių klasifikavimo, ženklinimo ir pakavimo, siekiant jį priderinti prie technikos ir mokslo pažangos (toliau — CLP reglamentas) (OL L 261, p. 5), kiek juo medžiaga „pikis, akmens anglių deguto, aukštatemperatūris“ (CAS numeris 65996-93-2) (toliau — PAADA) klasifikuojama kaip Aquatic Acute 1 (H400) ir Aquatic Chronic 1 (H410) (toliau — ginčijamas aktas).
   Grįsdamos ieškinį ieškovės remiasi trimis pagrindais.

               1.

               Pirmasis ieškinio pagrindas, susijęs su tuo, kad ginčijamas aktas yra neteisėtas, nes juo pažeidžiamos REACH ir CLP nuostatos dėl medžiagų klasifikavimo kaip toksiškų vandens aplinkai ir tyrimų, kurie turi būti pripažinti šiuo tikslu, ir vienodo požiūrio principas dėl to, kad juo nepripažinti tyrimai, atlikti remiantis REACH ir EBPO gairėmis, ir juo reikalauta atlikti bandymus netaikant jokio standartizuoto metodo.

               2.

               Antrasis ieškinio pagrindas, susijęs su tuo, kad ginčijamas aktas yra neteisėtas, nes jis grindžiamas akivaizdžia vertinimo klaida dėl to, kad jame neatsižvelgta į inertiškas PAADA savybes, kurios aiškiai turi didelį poveikį ultravioletinės šviesos bandymams ir sumavimo metodo taikymui; juo nustatyti m faktoriai PAA sudedamosioms dalims tinkamai neįvertinus tyrimų, kuriais buvo remtasi, ir juo be pateisinamos priežasties atmesta ieškovių pateikta informacija.

               3.

               Trečiasis ieškinio pagrindas, susijęs su tuo, kad ginčijamas aktas yra neteisėtas, nes juo pažeisti ES teisės skaidrumo ir teisės į gynybą principai.


title: 2005 m. rugsėjo 23 d.  Teisingumo Teismo nutartis (penktoji kolegija), Byloje C-357/04 P Antonio Andolfi prieš Europos Bendrijų Komisiją (Apeliacinis skundas — JOP programa — Bendros Italijos-Rumunijos įmonės įsteigimo projektas — Iš pradžių suteiktos finansinės paramos panaikinimas — Iš dalies akivaizdžiai nepriimtinas ir iš dalies akivaizdžiai nepagrįstas apeliacinis skundas)

text:
               11.3.2006

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 60/12

      TEISINGUMO TEISMO NUTARTIS

   (penktoji kolegija)
   2005 m. rugsėjo 23 d.
   Byloje C-357/04 P Antonio Andolfi prieš Europos Bendrijų Komisiją (1)

   (Apeliacinis skundas - JOP programa - Bendros Italijos-Rumunijos įmonės įsteigimo projektas - Iš pradžių suteiktos finansinės paramos panaikinimas - Iš dalies akivaizdžiai nepriimtinas ir iš dalies akivaizdžiai nepagrįstas apeliacinis skundas)
   (2006/C 60/25)
   Proceso kalba: italų
   Byloje C-357/04 P dėl apeliacinio skundo pagal Teisingumo Teismo statuto 56 straipsnį, kurį Teisingumo Teismas gavo 2004 m. rugpjūčio 17 d., Antonio Andolfi, gyvenantis Romoje (Italija), atstovaujamas advokato S. Amato, dalyvaujant kitai proceso šaliai Europos Bendrijų Komisijai, atstovaujamai E. Montaguti, padedamo advokato A. Dal Ferro, Teisingumo Teismas (penktoji kolegija), kurį sudaro kolegijos pirmininkė R. Silva de Lapuerta, teisėjai C. Gulmann ir P. Kūris (pranešėjas); generalinis advokatas L. A. Geelhoed, kancleris R. Grass, 2005 m. rugsėjo 23 d. priėmė sprendimą, kurio rezoliucinėje dalyje nurodyta:

               1.

               Atmesti apeliacinį skundą.

               2.

               Priteisti iš A. Andolfi bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 284, 2004 11 20.


title: Byla T-296/11 R: 2011 m. liepos 29 d. Bendrojo Teismo pirmininko nutartis byloje Cementos Portland Valderrivas prieš Komisiją (Laikinųjų apsaugos priemonių taikymas — Konkurencija — Prašymas pateikti informaciją — Reglamento (EB) Nr. 1/2003 18 straipsnio 3 dalis — Prašymas sustabdyti vykdymą — Skubos nebuvimas)

text:
               24.9.2011

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 282/24

         2011 m. liepos 29 d. Bendrojo Teismo pirmininko nutartis byloje Cementos Portland Valderrivas prieš Komisiją

   (Byla T-296/11 R)
   (Laikinųjų apsaugos priemonių taikymas - Konkurencija - Prašymas pateikti informaciją - Reglamento (EB) Nr. 1/2003 18 straipsnio 3 dalis - Prašymas sustabdyti vykdymą - Skubos nebuvimas)
   2011/C 282/50
   Proceso kalba: ispanų

      Šalys

      Ieškovė: Cementos Portland Valderrivas, SA (Pamplona, Ispanija), atstovaujama advokato L. Ortiz Blanco

      Atsakovė: Europos Komisija, atstovaujama F. Castilla Contreras, C. Urraca Caviedes ir C. Hödlmayr, padedamų advokato J. Rivas

      Dalykas

   Prašymas sustabdyti 2011 m. kovo 30 d. Komisijos sprendimo C(2011) 2360 galutinis, susijusio su Tarybos reglamento (EB) Nr. 1/2003 18 straipsnio 3 dalies taikymu (byla 39520 — Cementas ir su juo susiję gaminiai) vykdymą.

      Rezoliucinė dalis

               1.

               Atmesti prašymą taikyti laikinąsias apsaugos priemones.

               2.

               Atidėti bylinėjimosi išlaidų klausimo nagrinėjimą.


title: Byla C-249/17: 2017 m. gegužės 12 d. Supreme Court (Airija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Ryanair Ltd/The Revenue Commissioners

text:
               10.7.2017

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 221/15

         2017 m. gegužės 12 d.Supreme Court (Airija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Ryanair Ltd/The Revenue Commissioners

   (Byla C-249/17)
   (2017/C 221/19)
   Proceso kalba: anglų

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Supreme Court

      Šalys pagrindinėje byloje

      Apeliantė: Ryanair Ltd

      Kita apeliacinio proceso šalis: The Revenue Commissioners

      Prejudiciniai klausimai

               1.

               Ar ketinimo ateityje teikti valdymo paslaugas įmonei, kurią norima perimti – jei perėmimas būtų sėkmingas – pakanka padaryti išvadai, kad pagal Šeštosios PVM direktyvos (1) 4 straipsnį potencialus įgijėjas vykdo ekonominę veiklą ir kad PVM, kurį potencialus įgijėjas turėjo sumokėti už prekes arba paslaugas, suteiktas ruošiantis atitinkamam įsigijimui, galima laikyti PVM, sumokėtu už pirkimo sandorį, susijusį su ketinamai vykdyti ekonominei veikla, t. y. valdymo paslaugų teikimu, ir

               2.

               Ar tarp profesionalių paslaugų, kurios suteiktos rengiantis potencialiam perėmimui, ir pardavimo, tai yra potencialaus valdymo paslaugų teikimo norimai įsigyti įmonei – jeigu įsigijimas būtų sėkmingas, gali egzistuoti „tiesioginis ir nedelsiant atsirandantis ryšys“, kaip nustatyta ESTT [2001 m. rugsėjo 27 d. Sprendime Cibo Participations, C-16/00, EU:C:2001:495] (2), kad už tas profesionalias paslaugas mokėtiną PVM būtų leista atskaityti?

      (1)  1977 m. gegužės 17 d. Šeštoji Tarybos direktyva 77/388/EEB dėl valstybių narių apyvartos mokesčių įstatymų derinimo – Bendra pridėtinės vertės mokesčio sistema: vienodas vertinimo pagrindas (OL L 145, 1977, p. 1; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 9 sk., 1 t., p. 23).

      (2)  2001 m. rugsėjo 27 d. Sprendimas, Cibo Participations SA/Directeur régional des impôts du Nord-Pas-de-Calais, C-16/00, EU:C:2001:495.


title: Byla T-561/11: 2011 m. spalio 31 d. pareikštas ieškinys byloje Nycomed prieš VRDT — Bayer Consumer Care (ALEVIAN DUO)

text:
               7.1.2012

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 6/22

         2011 m. spalio 31 d. pareikštas ieškinys byloje Nycomed prieš VRDT — Bayer Consumer Care (ALEVIAN DUO)

   (Byla T-561/11)
   2012/C 6/40
   Kalba, kuria surašytas ieškinys: anglų

      Šalys

      Ieškovė: Nycomed GmbH (Konstancas, Vokietija), atstovaujama advokato A. Ferchland

      Atsakovė: Vidaus rinkos derinimo tarnyba (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui)

      Kita procedūros Apeliacinėje taryboje šalis: Bayer Consumer Care AG (Bazelis, Šveicarija)

      Reikalavimai

               —

               Panaikinti 2011 m. liepos 21 d. Vidaus rinkos derinimo tarnybos (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui) pirmosios apeliacinės tarybos sprendimą byloje R 1953/2010-1 ir atmesti protestą; ir

               —

               Nurodyti atsakovei padengti tiek per protesto procedūrą, tiek per apeliacijos procedūrą patirtas bylinėjimosi išlaidas.

      Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

      Bendrijos prekių ženklo paraišką pateikęs asmuo: ieškovė.

      Prašomas įregistruoti Bendrijos prekių ženklas: žodinis prekių ženklas ALEVIAN DUO 5 klasės prekėms — Bendrijos prekių ženklo paraiška Nr. 6303201.

      Prekių ženklo ar žymens, kuriuo remtasi per protesto procedūrą, savininkas: kita procedūros Apeliacinėje taryboje šalis.

      Prekių ženklas ar žymuo, kuriuo remiamasi per protesto procedūrą: žodinis Bendrijos prekių ženklas (Registracijos Nr. 786863) ALEVE 5 klasės prekėms.

      Protestų skyriaus sprendimas: atmesti protestą.

      Apeliacinės tarybos sprendimas: panaikinti Protestų skyriaus sprendimą.

      Ieškinio pagrindai: Tarybos reglamento Nr. 207/2009 8 straipsnio 1 dalies b punkto pažeidimas, nes Apeliacinė taryba klaidingai įvertino galimybės supainioti prekių ženklus, dėl kurių kilo ginčas, egzistavimą.


title: Byla T-460/07: 2010 m. sausio 20 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Nokia prieš VRDT — Medion (LIFE BLOG) (Bendrijos prekių ženklas — Protesto procedūra — Žodinio Bendrijos prekių ženklo LIFE BLOG paraiška — Ankstesnis žodinis nacionalinis prekių ženklas LIFE — Santykinis atmetimo pagrindas — Galimybė supainioti — Reglamento (EB) Nr. 40/94 8 straipsnio 1 dalies b punktas (dabar — Reglamento (EB) Nr. 207/2009 8 straipsnio 1 dalies b punktas) — Dalinis atsisakymas įregistruoti)

text:
               27.2.2010

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 51/31

         2010 m. sausio 20 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Nokia prieš VRDT — Medion (LIFE BLOG)

   (Byla T-460/07) (1)

   (Bendrijos prekių ženklas - Protesto procedūra - Žodinio Bendrijos prekių ženklo LIFE BLOG paraiška - Ankstesnis žodinis nacionalinis prekių ženklas LIFE - Santykinis atmetimo pagrindas - Galimybė supainioti - Reglamento (EB) Nr. 40/94 8 straipsnio 1 dalies b punktas (dabar - Reglamento (EB) Nr. 207/2009 8 straipsnio 1 dalies b punktas) - Dalinis atsisakymas įregistruoti)
   2010/C 51/59
   Proceso kalba: suomių

      Šalys

      Ieškovė: Nokia Oyj (Helsinkis, Suomija), atstovaujama advokato J. Tanhuanpää

      Atsakovė: Vidaus rinkos derinimo tarnyba (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui), atstovaujama A. Folliard-Monguiral

      Kita procedūros VRDT Apeliacinėje taryboje šalis, įstojusi į bylą Bendrajame Teisme: Medion AG (Esenas, Vokietija), atstovaujama advokato P.-M. Weisse

      Dalykas

   Ieškinys, pareikštas dėl 2007 m. spalio 2 d. VRDT antrosios apeliacinės tarybos sprendimo (byla R 141/2007-2), susijusio su protesto procedūra tarp Medion AG ir Nokia Oyj.

      Rezoliucinė dalis

               1.

               Atmesti ieškinį.

               2.

               Priteisti iš Nokia Oyj bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 51, 2008 2 23.


title: Byla T-226/09: 2009 m. birželio 9 d. pareikštas ieškinys byloje British Telecommunications prieš Komisiją

text:
               15.8.2009

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 193/24

         2009 m. birželio 9 d. pareikštas ieškinys byloje British Telecommunications prieš Komisiją
   (Byla T-226/09)
   2009/C 193/39
   Proceso kalba: anglų

      Šalys

      Ieškovė: British Telecommunications plc (Londonas, Jungtinė Karalystė), atstovaujama solisitorių G. Robert ir M. M. Newhouse

      Atsakovė: Europos Bendrijų Komisija

      Ieškovės reikalavimai

               —

               Panaikinti ginčijamą sprendimą.

               —

               Priteisti iš Komisijos bylinėjimosi išlaidas.

      Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

   Ieškovė prašo panaikinti 2009 m. vasario 11 d. Komisijos sprendimą C (2009) 685, galutinis, pripažinti su bendrąja rinka nesuderinama Britanijos valdžios institucijų valstybės garantijos BT Pension Fund forma suteiktą pagalbą ieškovei (Valstybės pagalba Nr. C 55/07 (ex NN 63/07, CP 106/2006)).
   Grįsdama savo reikalavimus ieškovė nurodo septynis pagrindus.
   Pirma, ieškovė teigia, kad Komisija, nuspręsdama, jog ieškovė turi selektyvų ekonominį pranašumą, padarė teisės ir akivaizdžią vertinimo klaidas, nes neteisingai taikė EB 87 straipsnio 1 dalį ir valstybės pagalbos sąvoką. Ieškovė nurodo, kad Komisija neatsižvelgė į visas ekonomines ir faktines aplinkybes, kuriose ji veikia.
   Antra, ieškovė tvirtina, kad Komisija, nuspręsdama, jog ieškovas naudojasi selektyviu ekonominiu pranašumu, nes BT Pension Scheme (toliau — BTPS) patikėtiniai nemoka įmokų į Pension Protection Fund (toliau — PPF) už BTPS narius, kuriems taikoma valstybės garantija, padarė akivaizdžią vertinimo klaidą ir pažeidė vienodo požiūrio principą, nepalyginusi panašaus su panašiu. Ieškovės nuomone, Komisija neatsižvelgė į PPF privataus sektoriaus pensijų sistemų ir valstybės tarnybos sistemos, kurią ieškovė perėmė privatizavimo metu, skirtumus.
   Trečia, ieškovė teigia, kad Komisija padarė teisės klaidą ir pažeidė teisėtų lūkesčių principą, nes perkvalifikavo priemonę, kuri ją suteikiant nebuvo pagalba, ir nurodė, kad ji turėtų būti laikoma pagalba praėjus 20 metų, nes per šį laikotarpį buvo priimta įstatyminė priemonė.
   Ketvirta, ieškovė nurodo, kad Komisija, reikalaudama iš BTPS patikėtinių mokėti įnašus PPF, pažeidė vienodo požiūrio ir proporcingumo principus.
   Penkta, ji tvirtina, kad Komisija padarė akivaizdžią vertinimo klaidą, nes neištyrė, ar Komisijos įtariamas selektyvus ekonominis pranašumas iškraipo konkurenciją ir daro įtaką valstybių narių tarpusavio prekybai pagal EB 87 straipsnio 1 dalį.
   Šešta, Komisija, nusprendusi, jog buvo pervestos valstybės lėšos, padarė akivaizdžią faktinę ir teisės klaidą.
   Septinta, Komisija pažeidė EB 253 straipsnį, nes nenurodė ginčijamo sprendimo motyvų.


title: Byla T-223/16: 2016 m. gegužės 5 d. pareikštas ieškinys byloje Massive Bionics/EUIPO – Apple (DriCloud)

text:
               11.7.2016

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 251/39

         2016 m. gegužės 5 d. pareikštas ieškinys byloje Massive Bionics/EUIPO – Apple (DriCloud)

   (Byla T-223/16)
   (2016/C 251/45)
   Kalba, kuria surašytas ieškinys: ispanų

      Šalys

      Ieškovė: Massive Bionics, SL (Madridas, Ispanija), atstovaujama advokato M. Galindo Martens

      Atsakovė: Europos Sąjungos intelektinės nuosavybės tarnyba (EUIPO)

      Kita procedūros Apeliacinėje taryboje šalis: Apple, Inc (Kupertinas, Kalifornija, Jungtinės Amerikos Valstijos)

      Su procedūra EUIPO susijusi informacija

      Prekių ženklo, dėl kurio kilo ginčas, savininkė: ieškovė

      Prekių ženklas, dėl kurio kilo ginčas: vaizdinis Europos Sąjungos prekių ženklas, kuriame yra žodinis elementas „DriCloud“ – Registracijos paraiška Nr. 11 723 509

      Procedūra EUIPO: protesto procedūra

      Ginčijamas sprendimas: 2016 m. kovo 3 d. EUIPO penktosios apeliacinės tarybos sprendimas byloje R 339/2015-5

      Reikalavimai

   Ieškovė Bendrojo Teismo prašo:

               —

               panaikinti ginčijamą sprendimą,

               —

               priteisti iš atsakovės bylinėjimosi išlaidas.

      Pagrindas, kuriuo remiamasi

               —

               Reglamento Nr. 207/2009 8 straipsnio 1 dalies b punkto pažeidimas.


title: Byla T-221/10: 2010 m. gegužės 18 d. pareikštas ieškinys byloje Iberdrola prieš Komisiją

text:
               3.7.2010

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 179/55

         2010 m. gegužės 18 d. pareikštas ieškinys byloje Iberdrola prieš Komisiją

   (Byla T-221/10)
   2010/C 179/94
   Proceso kalba: ispanų

      Šalys

      Ieškovė: Iberdrola, SA (Bilbao, Ispanija), atstovaujama advokatų J. Ruiz Calzado, M. Núñez Müller ir J. Domínguez Pérez

      Atsakovė: Europos Komisija

      Ieškovės reikalavimai

               —

               Panaikinti ginčijamo sprendimo 1 straipsnį,

               —

               Priteisti iš Komisijos bylinėjimosi išlaidas.

      Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

   Šiuo ieškiniu ginčijamas sprendimas yra tas pats, kaip byloje Autogrill España prieš Komisiją, T-219/10.
   Motyvai ir argumentai yra panašūs į pateikiamus toje byloje. Konkrečiai tariant, ieškovė teigia, kad:

               —

               Komisija padarė akivaizdžią vertinimo klaidą, nuspręsdama, kad TRLIS 12 straipsnio 5 dalyje numatyta priemonė yra su vidaus rinka nesuderinama valstybės pagalba. Iš tikrųjų Komisija neatsižvelgė į nagrinėjamos priemonės teigiamą poveikį, ignoruodama jos naudingą įtaką kitais Sutarties straipsniais siekiamų tikslų įgyvendinimui;

               —

               Komisija pažeidė teisėtų lūkesčių ir vienodo požiūrio principus, neatsižvelgdama į rekomendacijas, įtvirtintas komunikate dėl tiesioginių mokesčių, ir pagal šį komunikatą taikomą administracinę praktiką;

               —

               Komisija pažeidė gero administravimo principą, kuris ją įpareigoja rūpestingai, išsamiai ir nešališkai išnagrinėti visus svarbius bylos elementus netęsiant procedūros (kaip ji tai darė įsigijimų už Bendrijos teritorijos ribų atveju) siekiant įrodyti tariamą priemonės atrankinį pobūdį ir patikrinti, prieš baigiant, komercinio susijungimo Bendrijos viduje praktinių kliūčių tikslų turinį.

               —

               Komisija pažeidė savo pareigą laikytis Sutarties struktūros ir užtikrinti darnų taisyklių dėl valstybės pagalbos kontrolės ir taisyklių dėl kitų Sutarties principų ir laisvių, kaip antai laisvas kapitalo judėjimas ir vidaus rinkos sukūrimas, taikymą;

               —

               ginčijamas sprendimas nepakankamai motyvuotas, kiek jis susijęs su Komisijos atlikto vertinimo, susijusio su priemonės atrankiniu pobūdžiu, svarbiais aspektais ir jo poveikiu konkurencijai ir valstybių narių tarpusavio prekybai.


title: Byla T-502/13: 2013 m. rugsėjo 18 d. pareikštas ieškinys byloje ASPA prieš VRDT — Banco Bilbao Vizcaya Argentaria (ARGENTARIA)

text:
               30.11.2013

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 352/16

         2013 m. rugsėjo 18 d. pareikštas ieškinys byloje ASPA prieš VRDT — Banco Bilbao Vizcaya Argentaria (ARGENTARIA)

   (Byla T-502/13)
   2013/C 352/31
   Kalba, kuria surašytas ieškinys: anglų

      Šalys

      Ieškovė: Argenta Spaarbank NV (ASPA) (Antverpenas, Belgija), atstovaujama advokatų K. De Winter ir M. De Vroey)

      Atsakovė: Vidaus rinkos derinimo tarnyba (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui)

      Kita procedūros Apeliacinėje taryboje šalis: Banco Bilbao Vizcaya Argentaria, SA (Madridas, Ispanija)

      Reikalavimai

   Ieškovė Bendrojo Teismo prašo:

               —

               panaikinti 2013 m. liepos 15 d. Vidaus rinkos derinimo tarnybos (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui) ketvirtosios apeliacinės tarybos sprendimą byloje R 1581/2011-4.

      Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

      Įregistruotas Bendrijos prekių ženklas, dėl kurio pateiktas prašymas panaikinti jo registraciją: žodinis prekių ženklas ARGENTARIA 1–42 klasės prekėms ir paslaugoms — Bendrijos prekių ženklo paraiška Nr. 159 707

      Bendrijos prekių ženklo savininkė: kita procedūros Apeliacinėje taryboje šalis

      Šalis, prašanti panaikinti Bendrijos prekių ženklo registraciją: ieškovė

      Anuliavimo skyriaus sprendimas: nutraukti panaikinimo procedūrą, nes Bendrijos prekių ženklo savininkas atsisakė ginčijamų paslaugų

      Apeliacinės tarybos sprendimas: atmesti apeliaciją kaip nepriimtiną

      Ieškinio pagrindai: Reglamento (EB) Nr. 207/2009 51 straipsnio 1 dalies a punkto ir 80 straipsnio pažeidimas.


title: Byla T-62/09: 2011 m. gruodžio 16 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Rintisch prieš VRDT — Bariatrix Europe (PROTI SNACK) (Bendrijos prekių ženklas — Protesto procedūra — Žodinio Bendrijos prekių ženklo PROTI SNACK paraiška — Ankstesni nacionaliniai žodiniai ir vaizdiniai prekių ženklai PROTIPLUS, PROTI ir PROTIPOWER — Pavėluotas dokumentų pateikimas — Reglamento (EB) Nr. 40/94 74 straipsnio 2 dalimi (dabar — Reglamento (EB) Nr. 207/2009 76 straipsnio 2 dalis) suteikta diskrecija — „Nenurodyta kitaip“ sąvoka — Reglamento (EB) Nr. 2868/95 20 taisyklės 1 dalis — Reglamento (EB) Nr. 2868/95 50 taisyklės 1 dalis)

text:
               4.2.2012

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 32/20

         2011 m. gruodžio 16 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Rintisch prieš VRDT — Bariatrix Europe (PROTI SNACK)

   (Byla T-62/09) (1)

   (Bendrijos prekių ženklas - Protesto procedūra - Žodinio Bendrijos prekių ženklo PROTI SNACK paraiška - Ankstesni nacionaliniai žodiniai ir vaizdiniai prekių ženklai PROTIPLUS, PROTI ir PROTIPOWER - Pavėluotas dokumentų pateikimas - Reglamento (EB) Nr. 40/94 74 straipsnio 2 dalimi (dabar — Reglamento (EB) Nr. 207/2009 76 straipsnio 2 dalis) suteikta diskrecija - „Nenurodyta kitaip“ sąvoka - Reglamento (EB) Nr. 2868/95 20 taisyklės 1 dalis - Reglamento (EB) Nr. 2868/95 50 taisyklės 1 dalis)
   2012/C 32/37
   Proceso kalba: anglų

      Šalys

      Ieškovas: Bernhard Rintisch (Botropas, Vokietija), atstovaujamas advokato A. Dreyer

      Atsakovė: Vidaus rinkos derinimo tarnyba (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui), atstovaujama G. Schneider

      Kita procedūros VRDT Apeliacinėje taryboje šalis, įstojusi į bylą Bendrajame Teisme: Bariatrix Europe Inc. SAS (Gijeran Granžas, Prancūzija)

      Dalykas

   Ieškinys dėl 2008 m. gruodžio 15 d. VRDT ketvirtosios apeliacinės tarybos sprendimo (Byla R 740/2008-4) dėl protesto procedūros tarp Bernhard Rintisch ir Bariatrix Europe Inc. SAS.

      Rezoliucinė dalis

               1.

               Atmesti ieškinį.

               2.

               Priteisti iš Bernhard Rintisch bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 102, 2009 5 1.


title: Byla T-280/07: 2010 m. spalio 7 d. Bendrojo Teismo nutartis byloje Sepracor prieš VRDT — Laboratorios Ern (LEVENIA)

text:
               4.12.2010

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 328/57

         2010 m. spalio 7 d. Bendrojo Teismo nutartis byloje Sepracor prieš VRDT — Laboratorios Ern (LEVENIA)

   (Byla T-280/07) (1)

   ()
   2010/C 328/88
   Proceso kalba: anglų
   Antrosios kolegijos pirmininkas nutartimi nurodė išbraukti bylą iš registro.

      (1)  OL C 235, 2007 10 6.


title: Byla C-278/09: 2009 m. liepos 16 d. Tribunal de grande instance de Paris (Prancūzija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Olivier Martinez, Robert Martinez prieš Société MGN Limited

text:
               12.9.2009

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 220/29

         2009 m. liepos 16 d. Tribunal de grande instance de Paris (Prancūzija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Olivier Martinez, Robert Martinez prieš Société MGN Limited
   (Byla C-278/09)
   2009/C 220/56
   Proceso kalba: prancūzų

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

   Tribunal de grande instance de Paris

      Šalys pagrindinėje byloje

      Ieškovai: Olivier Martinez, Robert Martinez
   Atsakovė: Société MGN Limited

      Prejudicinis klausimas

   Ar 2000 m. gruodžio 22 d. Tarybos reglamento (EB) Nr. 44/2001 dėl jurisdikcijos ir teismo sprendimų civilinėse ir komercinėse bylose pripažinimo ir vykdymo (1) 2 straipsnį ir 5 straipsnio 3 dalį reikia aiškinti kaip suteikiančius valstybės narės teismui kompetenciją nagrinėti ieškinį dėl asmeninių teisių pažeidimo, tikėtina padaryto patalpinus informaciją ir (ar) nuotraukas kitoje valstybėje narėje interneto svetainėje, sukurtoje įmonės, kuri turi buveinę pastarojoje valstybėje arba tai padarius bet kurioje kitoje valstybėje narėje, bet kuriuo atveju, kitoje nei pirmoji valstybė narė:

               —

               tik su sąlyga, kad ši interneto svetainė prieinama šioje pirmojoje valstybėje,

               —

               tik tokiu atveju, kai tarp žalą sukėlusio įvykio ir šios pirmosios valstybės teritorijos egzistuoja pakankamas, esminis ar reikšmingas ryšys ir šiuo antruoju atveju, jei šis ryšys gali atsirasti dėl:

                           —

                           prisijungimų prie ginčijamo puslapio šioje pirmojoje valstybėje narėje skaičiaus absoliučiais dydžiais ar kaip santykio, palyginti su visais prisijungimais prie minėto puslapio,

                           —

                           asmens, kuris skundžiasi dėl savo asmeninių teisių pažeidimo, ar apskritai suinteresuotųjų asmenų gyvenamosios vietos ar pilietybės,

                           —

                           kalbos, kuria skelbiama ginčijama informacija, ar bet kurio kito dalyko, kuris galėtų įrodyti svetainės redaktoriaus norą kreiptis būtent į pirmosios valstybės visuomenę,

                           —

                           vietos, kur įvyko nurodyti faktai ir (ar) kur padarytos nuotraukos, kurios vėliau buvo patalpinti interneto svetainėje,

                           —

                           kitų kriterijų?

      (1)  OL L 12, 2001, p. 1.


title: Byla T-38/12: 2013 m. lapkričio 26 d. Bendrojo Teismo nutartis byloje Pips prieš VRDT — s.Oliver Bernd Freier (ISABELLA OLIVER) (Bendrijos prekių ženklas — Protestas — Protesto atsiėmimas — Poreikio priimti sprendimą nebuvimas)

text:
               15.2.2014

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 45/31

         2013 m. lapkričio 26 d. Bendrojo Teismo nutartis byloje Pips prieš VRDT — s.Oliver Bernd Freier (ISABELLA OLIVER)

   (Byla T-38/12) (1)

   (Bendrijos prekių ženklas - Protestas - Protesto atsiėmimas - Poreikio priimti sprendimą nebuvimas)
   2014/C 45/51
   Proceso kalba: anglų

      Šalys

      Ieškovė: Pips BV (Amsterdamas, Nyderlandai), atstovaujama advokato J. van den Berg

      Atsakovė: Vidaus rinkos derinimo tarnyba (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui), atstovaujama P. Geroulakos

      Kita procedūros VRDT Apeliacinėje taryboje šalis, įstojusi į bylą Bendrajame Teisme: s.Oliver Bernd Freier GmbH & Co. KG (Rotendorfas, Vokietija), atstovaujama advokatų S. Körber ir D. Kämper

      Dalykas

   Ieškinys dėl 2011 m. spalio 20 d. VRDT pirmosios apeliacinės tarybos sprendimo (byla R 2420/2010-1), susijusio su protesto procedūra tarp s.Oliver Bernd Freier GmbH & Co. KG ir Pips BV.

      Rezoliucinė dalis

               1.

               Nebereikia priimti sprendimo dėl ieškinio.

               2.

               Ieškovė padengia savo ir atsakovės bylinėjimosi išlaidas. Į bylą įstojusi šalis padengia savo bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 89, 2012 3 24.


title: Byla T-224/17: 2017 m. balandžio 19 d. pareikštas ieškinys byloje Adapta Color/EUIPO – Coatings Foreign IP (Bio proof ADAPTA)

text:
               26.6.2017

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 202/22

         2017 m. balandžio 19 d. pareikštas ieškinys byloje Adapta Color/EUIPO – Coatings Foreign IP (Bio proof ADAPTA)

   (Byla T-224/17)
   (2017/C 202/37)
   Kalba, kuria surašytas ieškinys: ispanų

      Šalys

      Ieškovė: Adapta Color, SL (Peñiscola, Ispanija), atstovaujama advokatų G. Macías Bonilla, G. Marín Raigal ir E. Armero Lavie

      Atsakovė: Europos Sąjungos intelektinės nuosavybės tarnyba (EUIPO)

      Kita procedūros Apeliacinėje taryboje šalis: Coatings Foreign IP Co. LLC (Vilmingtonas, Delaveras, Jungtinės Amerikos Valstijos)

      Su procedūra EUIPO susijusi informacija

      Prekių ženklo, dėl kurio kilo ginčas, savininkė: ieškovė

      Prekių ženklas, dėl kurio kilo ginčas: vaizdinis Europos Sąjungos prekių ženklas, kuriame yra žodiniai elementai „Bio proof ADAPTA“ – Europos Sąjungos prekių ženklas Nr. 4 368 239

      Procedūra EUIPO: registracijos pripažinimo negaliojančia procedūra

      Ginčijamas sprendimas: 2017 m. vasario 6 d. EUIPO penktosios apeliacinės tarybos sprendimas byloje R 2521/2015-5

      Reikalavimai

   Ieškovė Bendrojo Teismo prašo:

               —

               patenkinti šį ieškinį,

               —

               panaikinti ginčijamą sprendimą;

               —

               nurodyti atsakovei ir, prireikus, įstojusiai į bylą šaliai padengti bylinėjimosi išlaidas, patirtas šiame procese ir per registracijos pripažinimo negaliojančia procedūrą bei apeliacinę procedūrą EUIPO.

      Pagrindai, kuriais remiamasi

   Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai yra tokie patys, kaip pateikti byloje T-223/17.


title: Pranešimo apie bylą T-309/13 Oficialiajame leidinyje pataisymas ( OL C 226, 2013 8 3, p. 23 )

text:
               9.11.2013

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 325/53

         Pranešimo apie bylą T-309/13 Oficialiajame leidinyje pataisymas
   (
         Europos Sąjungos oficialusis leidinys C 226, 2013 m. rugpjūčio 3 d., p. 23
      )
   2013/C 325/86
   Pataisytas pranešimas apie bylą T-309/13 Enosi Mastichoparagogon prieš VRDT — Gaba International (ELMA) Oficialiajame leidinyje išdėstomas taip:

         „2013 m. birželio 7 d. pareikštas ieškinys byloje Enosi Mastichoparagogon prieš VRDT — Gaba International (ELMA)

         (Byla T-309/13)
         2013/C 325/86
         Kalba, kuria surašytas ieškinys: anglų

            Šalys

            Ieškovė: Enosi Mastichoparagogon Chiou (Chijas, Graikija), atstovaujama advokato A. Malamis

            Atsakovė: Vidaus rinkos derinimo tarnyba (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui)

            Kita procedūros Apeliacinėje taryboje šalis: Gaba International Holding AG (Therwil, Šveicarija)

            Reikalavimai

         Ieškovė Bendrojo Teismo prašo:

                     —

                     panaikinti 2013 m. kovo 26 d. Ketvirtosios apeliacinės tarybos sprendimą byloje R 1539/2012-4,

                     —

                     nurodyti VRDT ir kitai šaliai (Protestų skyriui protestą pateikusiai šaliai ir atsakovei VRDT apeliacinėje taryboje) padengti savo ir Bendrijos prekių ženklo paraišką pateikusio asmens (ieškovės) bylinėjimosi išlaidas.

            Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

            Bendrijos prekių ženklo paraišką pateikęs asmuo: ieškovė.

            Prašomas įregistruoti Bendrijos prekių ženklas: žodinis prekių ženklas „ELMA“ 5 klasės prekėms — Tarptautinė registracija nurodant Europos bendriją 900 845.

            Prekių ženklo ar žymens, kuriuo remtasi per protesto procedūrą, savininkė: kita procedūros Apeliacinėje taryboje šalis.

            Prekių ženklas ar žymuo, kuriuo remiamasi: žodinis Bendrijos prekių ženklas „ELMEX“ 3, 5 ir 21 klasių prekėms.

            Protestų skyriaus sprendimas: patenkinti protestą.

            Apeliacinės tarybos sprendimas: atmesti apeliaciją.

            Ieškinio pagrindai: Tarybos reglamento Nr. 207/2009 8 straipsnio 1 dalies b punkto pažeidimas.“


title: Byla F-16/09: 2009 m. vasario 24 d. pareikštas ieškinys byloje De Britto Patricio-Dias prieš Europos Bendrijų Komisiją

text:
               18.4.2009

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 90/41

         2009 m. vasario 24 d. pareikštas ieškinys byloje De Britto Patricio-Dias prieš Europos Bendrijų Komisiją
   (Byla F-16/09)
   2009/C 90/67
   Proceso kalba: prancūzų

      Šalys

      Ieškovas: Jorge de Britto Patricio-Dias (Briuselis, Belgija), atstovaujamas advokato L. Massaux

      Atsakovė: Europos Bendrijų Komisija

      Ginčo dalykas bei aprašymas

   Sprendimo atmesti ieškovo skundą dėl sprendimo, susijusio su jo vertinimu už 2007 m., panaikinimas.

      Ieškovo reikalavimai

               —

               Panaikinti 2008 m. lapkričio 21 d. Paskyrimų tarnybos sprendimą ir, tiek, kiek reikia, tarnybinės veiklos vertinimo ataskaitą už laikotarpį nuo 2007 m. sausio 1 d. iki 2007 m. gruodžio 31 dienos.

               —

               Priteisti iš Europos Bendrijų Komisijos bylinėjimosi išlaidas.


title: Byla C-280/13: 2014 m. balandžio 30 d. Teisingumo Teismo (šeštoji kolegija) sprendimas byloje ( Juzgado de Primera Instancia n ° 4 de Palma de Mallorca (Ispanija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Barclays Bank SA/Sara Sánchez García, Alejandro Chacón Barrera (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą — Direktyva 93/13/EEB — 13 konstatuojamoji dalis — 1 straipsnio 2 dalis — Sutartys su vartotojais — Hipoteka užtikrintos paskolos sutartis — Išieškojimo iš hipoteka įkeisto turto vykdymo procedūra — Nacionalinės įstatymų ir kitų teisės aktų nuostatos — Sutarties pusiausvyra)

text:
               24.6.2014

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 194/8

         2014 m. balandžio 30 d. Teisingumo Teismo (šeštoji kolegija) sprendimas byloje (Juzgado de Primera Instancia no 4 de Palma de Mallorca (Ispanija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Barclays Bank SA/Sara Sánchez García, Alejandro Chacón Barrera

   (Byla C-280/13) (1)

   ((Prašymas priimti prejudicinį sprendimą - Direktyva 93/13/EEB - 13 konstatuojamoji dalis - 1 straipsnio 2 dalis - Sutartys su vartotojais - Hipoteka užtikrintos paskolos sutartis - Išieškojimo iš hipoteka įkeisto turto vykdymo procedūra - Nacionalinės įstatymų ir kitų teisės aktų nuostatos - Sutarties pusiausvyra))
   2014/C 194/09
   Proceso kalba: ispanų

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Juzgado de Primera Instancia no 4 de Palma de Mallorca

      Šalys pagrindinėje byloje

      Ieškovė: Barclays Bank SA

      Atsakovai: Sara Sánchez García, Alejandro Chacón Barrera

      Dalykas

   Prašymas priimti prejudicinį sprendimą – Juzgado de Primera Instancia de Palma de Mallorca – 1993 m. balandžio 5 d. Tarybos direktyvos 93/13/EEB dėl nesąžiningų sąlygų sutartyse su vartotojais (OL L 95, p. 29; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 15 sk., 2 t., p. 288) išaiškinimas – Vartotojų apsauga paskolos nekilnojamajam turtui atveju– Sutarties pusiausvyra – Vartotojų apsaugos principas – Išieškojimo iš hipoteka įkeisto turto vykdymo procedūrą reglamentuojančios nacionalinės civilinio proceso normos.

      Rezoliucinė dalis

   1993 m. balandžio 5 d. Tarybos direktyva 93/13/EEB dėl nesąžiningų sąlygų sutartyse su vartotojais ir Sąjungos teisės principai, susiję su vartotojų apsauga ir sutarties pusiausvyra, aiškintini taip, kad į jų taikymo sritį nepatenka valstybės narės įstatymų ir kitų teisės aktų nuostatos, kaip antai nagrinėjamos pagrindinėje byloje, nesant sutarties sąlygos, kuria būtų iš dalies pakeista šių nuostatų apimtis ar taikymo sritis.

      (1)  OL C 226, 2013 8 3.


title: Byla C-542/10: 2012 m. kovo 7 d. Teisingumo Teismo penktosios kolegijos pirmininko nutartis byloje Europos Komisija prieš Lenkijos Respubliką

text:
               4.8.2012

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 235/11

         2012 m. kovo 7 d. Teisingumo Teismo penktosios kolegijos pirmininko nutartis byloje Europos Komisija prieš Lenkijos Respubliką

   (Byla C-542/10) (1)

   2012/C 235/22
   Proceso kalba: lenkų
   Teisingumo Teismo penktosios kolegijos pirmininkas nutartimi nurodė išbraukti bylą iš registro.

      (1)  OL C 30, 2011 1 29.


title: Byla C-181/04: Symvoulio tis Epikrateias (Graikija) 2004 m. kovo 3 d. nutartimi pateiktas prašymas priimti preliminarų nutarimą byloje ELMEKA N.E. prieš Ypourgos Oikonomikon

text:
               26.6.2004

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 168/2

         Symvoulio tis Epikrateias (Graikija) 2004 m. kovo 3 d. nutartimi pateiktas prašymas priimti preliminarų nutarimą byloje ELMEKA N.E. prieš Ypourgos Oikonomikon
   (Byla C-181/04)
   (2004/C 168/03)
   Symvoulio tis Epikrateias 2004 m. kovo 3 d. kreipėsi į Teisingumo Teismą su prašymu, kurį Teisingumo Teismo sekretoriatas gavo 2004 m. balandžio 19 d., priimti preliminarų nutarimą byloje ELMEKA N.E. prieš Ypourgos Oikonomikon.
   Symvoulio tis Epikrateias prašo Teisingumo Teismo atsakyti į šiuos klausimus:

               1)

               Ar 1977 m. gegužės 17 d. Šeštosios Tarybos direktyvos 77/388/EEB dėl valstybių narių apyvartos mokesčių įstatymų derinimo - Bendra pridėtinės vertės mokesčio sistema: vienodas apskaičiavimo pagrindas (1) 15 straipsnio 4 dalies a punkto nuostatos, į kurias nukreipia šios direktyvos 15 straipsnio 5 dalis, apima frachtavimą tiek laivų, naudojamų laivybai atviroje jūroje ir gabenančių keleivius už atlygį tiek naudojamų komercinėje, pramonės ar žvejybos veikloje, ar apima tik laivų, naudojamų laivybai atviroje jūroje frachtavimą taip, kad antru atveju įstatymo Nr. 1642/1986 22 straipsnio 1 dalies d punkto taikymo sritis nuomojamų laivų rūšių atžvilgiu būtų platesnė nei šios direktyvos.

               2)

               Ar pagal Šeštosios direktyvos 15 straipsnio 8 dalį atleidimo nuo mokesčių tikslais paslaugų gavėjas turi būti pats laivo savininkas, ar toks atleidimas yra taikomas, net jei paslaugos yra teikiamos tretiesiems asmenims, su sąlyga jei tai yra daroma tiesioginiam 15 straipsnio 5 dalyje nurodytų poreikių, kurie yra įvardyti ir šio straipsnio 4 dalies a ir b punktuose, tenkinimui?

               3)

               Ar Bendrijos teisės normos ir principai, susiję su pridėtinės vertės mokesčiu, leidžia, jei taip – naudojant kokį mechanizmą – reikalauti a posteriori sumokėti mokestį, kurio mokėjimo prievolės mokesčio mokėtojas per tam tikrą laikotarpį neperleido kitai sutarties šaliai ir kuris nebuvo sumokėtas mokesčių administratoriui, nes pastarojo elgesys jį įtikino, jog jis neturi perleisti mokesčio mokėjimo prievolės?

      (1)  OL L 145, p. 1.


title: Byla C-43/14: 2015 m. vasario 26 d. Teisingumo Teismo (antroji kolegija) sprendimas byloje (Nejvyšší správní soud (Čekijos Respublika) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) ŠKO–ENERGO s. r. o./Odvolací finanční ředitelství (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą — Ozono sluoksnio apsauga — Europos Sąjungos šiltnamio efektą sukeliančių dujų apyvartinių taršos leidimų prekybos sistema — Apyvartinių taršos leidimų suteikimo metodas — Apyvartinių taršos leidimų suteikimas nemokamai — Dovanojamo turto mokesčio taikymas tokiam suteikimui)

text:
               27.4.2015

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 138/19

         2015 m. vasario 26 d. Teisingumo Teismo (antroji kolegija) sprendimas byloje (Nejvyšší správní soud (Čekijos Respublika) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) ŠKO–ENERGO s. r. o./Odvolací finanční ředitelství

   (Byla C-43/14) (1)

   ((Prašymas priimti prejudicinį sprendimą - Ozono sluoksnio apsauga - Europos Sąjungos šiltnamio efektą sukeliančių dujų apyvartinių taršos leidimų prekybos sistema - Apyvartinių taršos leidimų suteikimo metodas - Apyvartinių taršos leidimų suteikimas nemokamai - Dovanojamo turto mokesčio taikymas tokiam suteikimui))
   (2015/C 138/25)
   Proceso kalba: čekų

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Nejvyšší správní soud

      Šalys pagrindinėje byloje

      Pareiškėja: ŠKO–ENERGO s. r. o.

      Atsakovė: Odvolací finanční ředitelství

      Rezoliucinė dalis

   2003 m. spalio 13 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2003/87/EB, nustatančios šiltnamio efektą sukeliančių dujų emisijos leidimų sistemą Bendrijoje ir iš dalies keičiančios Tarybos direktyvą 96/61/EB, 10 straipsnis turi būti aiškinamas taip, kad pagal jį draudžiama taikyti dovanojamo turto mokestį, kaip antai nagrinėjamą pagrindinėje byloje, jeigu šiuo mokesčiu nesilaikoma šiame straipsnyje numatytos 10 % maksimalios apyvartinių taršos leidimų suteikimo už atlygį ribos, o tai turi patikrinti prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas.

      (1)  OL C 142, 2014 5 12.


title: Byla T-102/10: 2010 m. kovo 3 d. pareikštas ieškinys byloje Südzucker ir kt. prieš Komisiją

text:
               1.5.2010

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 113/69

         2010 m. kovo 3 d. pareikštas ieškinys byloje Südzucker ir kt. prieš Komisiją

   (Byla T-102/10)
   2010/C 113/102
   Proceso kalba: vokiečių

      Šalys

      Ieškovės: Südzucker AG Mannheim/Ochsenfurt (Manheimas, Vokietija), AGRANA Zucker GmbH (Viena, Austrija), Südzucker Polska S.A. (Vroclavas, Lenkija), Raffinerie Tirlemontoise SA (Briuselis, Belgija), Saint Louis Sucre SA (Paryžius, Prancūzija), atstovaujamos advokatų H.-J. Prieß ir B. Sachs

      Atsakovė: Europos Komisija

      Ieškovių reikalavimai

               —

               Panaikinti 2009 m. lapkričio 3 d. Komisijos reglamentą (EB) Nr. 1193/2009, kuriuo ištaisomi reglamentai (EB) Nr. 1762/2003, (EB) Nr. 1775/2004, (EB) Nr. 1686/2005 ir (EB) Nr. 164/2007 ir nustatomos 2002–2003, 2003–2004, 2004–2005 ir 2005–2006 prekybos metais cukraus sektoriuje taikomos gamybos mokesčių sumos.

               —

               Priteisti iš atsakovės bylinėjimosi išlaidas.

      Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

   Grįsdamos savo ieškinį, ieškovės nurodo kelis ieškinio pagrindus.
   Pirmuoju pagrindu ieškovės teigia, kad buvo pažeistas EB 233 straipsnis (atitinkamai SESV 266 straipsnis), nes Komisija neatsižvelgė į 2008 m. gegužės 8 d. Teisingumo Teismo sprendime Zuckerfabrik Jülich ir kt. (C-5/06 ir C-23/06–C-36/06, Rink. p. I-3231) išdėstytus nurodymus. Šiame sprendime Teisingumo Teismas nustatė, kaip reikia apibrėžti parametrus „eksportuotinas perteklius“ ir „visi eksporto įsipareigojimai“ apskaičiuojant gamybos mokesčius 2002/2003–2005/2006 prekybos metais cukraus sektoriuje. Ieškovės tvirtina, kad ginčijamame reglamente Komisija taip pat pakeitė trečiąjį parametrą — „bendrą grąžinamųjų išmokų sumą“, nors jos apskaičiavimas nebuvo bylos Zuckerfabrik Jülich dalykas.
   Antruoju pagrindu ieškovės tvirtina, kad Komisija pažeidė Reglamento (EB) Nr. 1260/2001 (1) 15 straipsnio 1 dalies d punktą bei šio reglamento prasmę ir tikslą. Šiuo atžvilgiu jos, be kita ko, nurodo, kad Komisija prie bendros grąžinamųjų išmokų sumos priskaičiavo eksporto grąžinamąsias išmokas, kurios nebuvo suteiktos ir sumokėtos. Be to, viso mėnesio eksporto kiekio susumavimas sukelia netikslumus skaičiavimuose. Šiuo atžvilgiu ieškovės tvirtina, kad byloje Zuckerfabrik Jülich Teisingumo Teismas uždraudė nustatyti bendrą nuostolį, kuris yra didesnis nei išlaidos grąžinamosioms išmokoms.
   Trečia, ieškovės nurodo, kad Komisija pažeidė netaikymo atgal principą, nes ginčijamu reglamentu atgaline data pakeitė bendrą grąžinamųjų išmokų sumą.
   Ketvirtuoju pagrindu ieškovės nurodo pareigos motyvuoti pagal EB 253 straipsnį (SESV 296 straipsnio 2 dalis) pažeidimą, nes ginčijamą reglamentą Komisija grindžia tuo, kad ji įgyvendina sprendimą byloje Zuckerfabrik Jülich, tačiau, ieškovių nuomone, neatsižvelgia į šiame sprendime išdėstytus nurodymus.
   Galiausiai ieškinio dalyje „Kitos teisės klaidos“ ieškovės tvirtina, kad 2009 m. lapkričio 3 d. Komisija jau nebeturėjo įgaliojimų priimti reglamento dėl gamybos mokesčių 2002/2003–2005/2006 prekybos metais cukraus sektoriuje, nes Reglamentas Nr. 1260/2001, kurį Komisija nurodo kaip teisinį pagrindą, ginčijamo reglamento priėmimo momentu jau buvo panaikintas. Be to, ieškovės teigia, kad Komisija pažeidė EB 37 straipsnio 2 dalį, nes šios nuostatos pagrindu turėjo būti pasirinkta kita ginčijamo reglamento priėmimo procedūra.

      (1)  2001 m. birželio 19 d. Tarybos reglamentas (EB) Nr. 1260/2001 dėl bendro cukraus sektoriaus rinkų organizavimo (OL L 178, p. 1; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 3 sk., 33 t., p. 17)


title: Byla C-585/16: 2016 m. lakpričio 18 d. Administrativen sad Sofia-grad (Bulgarija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Serin Alheto/Zamestnik-predsedatel na Darzhavna agentsia za bezhantsite

text:
               13.2.2017

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 46/14

         2016 m. lakpričio 18 d. Administrativen sad Sofia-grad (Bulgarija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Serin Alheto/Zamestnik-predsedatel na Darzhavna agentsia za bezhantsite

   (Byla C-585/16)
   (2017/C 046/17)
   Proceso kalba: bulgarų

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Administrativen sad Sofia-grad (Bulgarija)

      Šalys pagrindinėje byloje

      Pareiškėja: Serin Alheto

      Atsakovas: Zamestnik-predsedatel na Darzhavna agentsia za bezhantsite

      Prejudiciniai klausimai

               1.

               Ar Direktyvos 2011/95 (1) 12 straipsnio 1 dalies a punktas, siejamas su Direktyvos 2013/32 (2) 10 straipsnio 2 dalimi ir SESV 78 straipsnio 2 dalies а punktu, turi būti aiškinamas taip, kad:

                           A)

                           tarptautinės apsaugos prašymas, pateiktas iš Palestinos kilusio asmens be pilietybės, Jungtinių Tautų paramos ir darbo Palestinos pabėgėliams agentūros (UNRWA) įregistruoto kaip pabėgėlis ir iki prašymo pateikimo nuolat gyvenusio šios agentūros veiklos teritorijoje (Gazos Ruože), gali būti nagrinėjamas kaip prašymas pagal 1951 m. Ženevos konvencijos dėl pabėgėlių statuso 1 straipsnio A skirsnį, o ne kaip tarptautinės apsaugos prašymas pagal šios konvencijos 1 straipsnio D skirsnio antrą sakinį su sąlyga, kad kompetencija nagrinėti prašymą atsiranda ne dėl užuojautos ar humanitarinių priežasčių, o kitais pagrindais, todėl prašymo nagrinėjimas patenka į Direktyvos 2011/95 taikymo sritį?

                           B)

                           nagrinėjant tokį prašymą galima neatsižvelgti į Direktyvos 2011/95 12 straipsnio 1 dalies a punkto reikalavimus, todėl netaikytinas Teisingumo Teismo pateiktas šios nuostatos išaiškinimas?

               2.

               Ar Direktyvos 2011/95 12 straipsnio 1 dalies a punktas, siejamas su šios direktyvos 5 straipsniu, turi būti aiškinamas taip, kad juo draudžiama nacionalinės teisės nuostata, kaip antai pagrindinėje byloje nagrinėjamas Prieglobsčio ir pabėgėlių įstatymo (Zakon za ubezhishteto i bezhantsite) 12 straipsnio 1 dalies 4 punktas, kurios atitinkamoje redakcijoje aiškiai nenumatyta apsaugos išlyga dėl Palestinos pabėgėlių ir sąlyga, kad pagalba būtų sustabdyta kokiu nors pagrindu, ir ar Direktyvos 2011/95 12 straipsnio 1 dalies a punktas yra besąlyginė, pakankamai aiški ir todėl tiesiogiai veikianti nuostata, kuri turi būti taikoma net jei ja aiškiai nesiremia tarptautinės apsaugos prašymą pateikęs asmuo, jeigu šis prašymas turi būti nagrinėjamas pagal 1951 m. Ženevos konvencijos 1 straipsnio D skirsnio antrą sakinį?

               3.

               Ar Direktyvos 2013/32 46 straipsnio 3 dalis, siejama su Direktyvos 2011/95 12 straipsnio 1 dalies a punktu, turi būti aiškinama taip, kad apskundus teismui sprendimą atsisakyti suteikti tarptautinę apsaugą, priimtą remiantis Direktyvos 2013/32 10 straipsnio 2 dalimi, ir atsižvelgiant į pagrindinės bylos aplinkybes, pirmos instancijos teismas gali nagrinėti tarptautinės apsaugos prašymą kaip pateiktą remiantis 1951 m. Ženevos konvencijos 1 straipsnio D skirsnio antru sakiniu ir vertinti jį pagal Direktyvos 2011/95 12 straipsnio 1 dalies a punktą, jeigu tarptautinės apsaugos prašymą pateikė iš Palestinos kilęs asmuo be pilietybės, UNRWA įregistruotas kaip pabėgėlis ir iki prašymo pateikimo nuolat gyvenęs šios agentūros veiklos teritorijoje (Gazos Ruože) ir jeigu sprendime atsisakyti suteikti tarptautinę apsaugą šis prašymas nebuvo nagrinėtas atsižvelgiant į nurodytas nuostatas?

               4.

               Ar Direktyvos 2013/32 46 straipsnio 3 dalis nuostatos dėl teisės į veiksmingą teisių gynimo priemonę kartu su reikalavimu dėl „išsamaus ir ex nunc faktinio ir teisinio <…> nagrinėjimo“, aiškinamu atsižvelgiant į šios direktyvos 33, 34 straipsnius ir 35 straipsnio antrą pastraipą ir Direktyvos 2011/95 21 straipsnio 1 dalį, siejamus su ES pagrindinių teisių chartijos 18, 19 ir 47 straipsniais, reiškia, kad teismui nagrinėjant skundą dėl sprendimo atsisakyti suteikti tarptautinę apsaugą, priimto remiantis Direktyvos 2013/32 10 straipsnio 2 dalimi:

                           A)

                           pirmos instancijos teismas gali priimti sprendimą dėl tarptautinės apsaugos prašymo priimtinumo ir asmens be pilietybės grąžinimo į šalį, kurioje jis gyveno iki šio prašymo pateikimo, po to, kai įpareigojo sprendimą priėmusią instituciją pateikti būtinus įrodymus ir suteikė suinteresuotajam asmeniui galimybę pareikšti nuomonę dėl prašymo priimtinumo, arba

                           B)

                           pirmos instancijos teismas, nustatęs esminį procedūros pažeidimą, turi panaikinti skundžiamą sprendimą ir įpareigoti jį priėmusią instituciją iš naujo išnagrinėti tarptautinės apsaugos prašymą, atsižvelgiant į teismo nurodymus dėl įstatymo aiškinimo ir taikymo, įskaitant Direktyvos 2013/32 34 straipsnyje numatyto pokalbio dėl priimtinumo surengimą, ir išnagrinėti klausimą dėl galimybės grąžinti asmenį be pilietybės į šalį, kurioje jis gyveno iki tarptautinės apsaugos prašymo pateikimo?

                           C)

                           pirmos instancijos teismas vertina saugumą šalies, kurioje asmuo buvo žodinio bylos nagrinėjimo pradžios momentu arba sprendimo priėmimo momentu, jeigu iš esmės pasikeitė aplinkybės, lemiančios asmeniui palankaus sprendimo priėmimą?

               5.

               Ar Jungtinių Tautų paramos ir darbo Palestinos pabėgėliams agentūros (UNRWA) teikiama pagalba gali būti laikoma kitokia apsauga, kaip tai suprantama pagal Direktyvos 2013/32 35 straipsnio pirmos pastraipos b punktą, atitinkamoje šalyje, kurioje veikia ši agentūra, su sąlyga, kad ši šalis laikosi 1951 m. Ženevos konvencijoje įtvirtinto negrąžinimo principo agentūros pagalbą gaunančių asmenų atžvilgiu?

               6.

               Ar Direktyvos 2013/32 46 straipsnio 3 dalis, siejama su ES pagrindinių teisių chartijos 47 straipsniu, turi būti aiškinama taip, kad teisė į veiksmingą teisių gynimo priemonę, kiek tai susiję su „tarptautinės apsaugos poreikių nagrinėjimu <…> atitinkamais atvejais <…> pagal Direktyvą 2011/95“, reiškia, jog apskundus teismui sprendimą, kuriuo, išnagrinėjus tarptautinės apsaugos prašymą iš esmės, atsisakyta suteikti tokią apsaugą, pirmos instancijos teismas turi priimti sprendimą:

                           A)

                           kuris turės res judicata galią ne tik atsisakymo teisėtumo klausimu, bet ir kiek tai susiję su tarptautinės apsaugos poreikiu pagal Direktyvą 2011/95 prašymą dėl šios pasaugos pateikusiam asmeniui, įskaitant atvejus, kai pagal atitinkamos valstybės narės nacionalinę teisę tarptautinė apsauga suteikiama tik administracinės institucijos sprendimu;

                           B)

                           dėl būtinumo suteikti tarptautinę apsaugą tinkamai išnagrinėjus prašymą dėl šios apsaugos, neatsižvelgiant į jį nagrinėjant sprendimo priėmusios administracinės institucijos padarytus procedūros pažeidimus?

      (1)  2011 m. gruodžio 13 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2011/95/ES dėl trečiųjų šalių piliečių ar asmenų be pilietybės priskyrimo prie tarptautinės apsaugos gavėjų, vienodo statuso pabėgėliams arba papildomą apsaugą galintiems gauti asmenims ir suteikiamos apsaugos pobūdžio reikalavimų (OL L 337, 2011, p. 9).

      (2)  2013 m. birželio 26 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2013/32/ES dėl tarptautinės apsaugos suteikimo ir panaikinimo bendros tvarkos (OL L 180, 2013, p. 60).


title: Byla C-58/07 2008 m. vasario 14 d. Teisingumo Teismo (aštuntoji kolegija) sprendimas Europos Bendrijų Komisija prieš Ispanijos Karalystę (Valstybės įsipareigojimų neįvykdymas — Direktyva 2003/110/EB — Pagalba tranzito, susijusio su išsiuntimu oro transportu, atvejais — Neperkėlimas per nustatytą terminą)

text:
               29.3.2008

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 79/7

         2008 m. vasario 14 d. Teisingumo Teismo (aštuntoji kolegija) sprendimas Europos Bendrijų Komisija prieš Ispanijos Karalystę

   (Byla C-58/07) (1)

   (Valstybės įsipareigojimų neįvykdymas - Direktyva 2003/110/EB - Pagalba tranzito, susijusio su išsiuntimu oro transportu, atvejais - Neperkėlimas per nustatytą terminą)
   (2008/C 79/11)
   Proceso kalba: ispanų
   Šalys

      Ieškovė: Europos Bendrijų Komisija, atstovaujama M. Condou-Durande ir A. Alcover San Pedro

      Atsakovė: Ispanijos Karalystė, atstovaujama M. Muñoz Pérez
   Dalykas
   Valstybės įsipareigojimų neįvykdymas — Nuostatų, būtinų įgyvendinti 2003 m. lapkričio 25 d. Tarybos direktyvą 2003/110/EB dėl pagalbos tranzito, susijusio su išsiuntimu oro transportu, atvejais (OL L 321, p. 44) nepriėmimas per nustatytą terminą
   Rezoliucinė dalis

               1.

               Nepriėmusi 2003 m. lapkričio 25 d. Tarybos direktyvą 2003/110/EB dėl pagalbos tranzito, susijusio su išsiuntimu oro transportu, atvejais įgyvendinančių įstatymų ir kitų teisės aktų, Ispanijos Karalystė neįvykdė įsipareigojimų pagal šią direktyvą.

               2.

               Priteisti iš Ispanijos Karalystės bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 69, 2006 3 24.


title: Byla C-671/13: 2013 gruodžio 17 d. Lietuvos Aukščiausiojo Teismo (Lietuva) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje VĮ „Indėlių ir investicijų draudimas“ ir Nemaniūnas

text:
               8.3.2014

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 71/9

      2013 gruodžio 17 d. Lietuvos Aukščiausiojo Teismo (Lietuva) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje VĮ „Indėlių ir investicijų draudimas“ ir Nemaniūnas

      (Byla C-671/13)
      (2014/C 71/16)
      Proceso kalba: lietuvių

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Lietuvos Aukščiausiasis Teismas

         Šalys pagrindinėje byloje

         Kasatoriai: VĮ „Indėlių ir investicijų draudimas“ ir Virgilijus Vidutis Nemaniūnas

         Kitos šalys: Vitoldas Guliavičius ir bankrutuojanti AB bankas „Snoras“

         Prejudiciniai klausimai

                  1.

                  Ar Direktyvos 94/19 (1) 7 straipsnio 2 dalies, taikomos kartu su šios direktyvos I priedo 12 punktu, nuostatos turi būti suprantamos ir aiškinamos taip, kad kai valstybė narė nustato išimtį netaikyti garantijos kredito įstaigos indėlininkams, turintiems jos išleistų skolos vertybinių popierių (indėlių sertifikatų), tokia išimtis gali būti taikoma tik tokiu atveju, jei pirmiau nurodyti indėlių sertifikatai visiškai atitinka (turi) visus jiems kaip finansinėms priemonėms Direktyvos 2004/39 (2) prasme (tai pat atsižvelgiant į kitus Europos Sąjungos teisės aktus, pavyzdžiui, ECB reglamentą 25/2009) būdingus požymius, inter alia jų perleidžiamumą antrinėje finansų rinkoje?

                  2.

                  Jei atitinkama valstybė narė pasirenka tokį Direktyvų 94/19 ir 97/9 (3) inkorporavimo į nacionalinę teisę būdą, kai indėlininkų ir investuotojų apsaugos sistemos įtvirtinamos viename teisės akte (įstatyme), ar Direktyvos 94/19 7 straipsnio 2 dalis, taikoma kartu su šios direktyvos I priedo 12 punktu, ir Direktyvos 97/9 2 straipsnio 2 dalis, atsižvelgiant į Direktyvos 97/9 2 straipsnio 3 dalį, turi būti suprantamos ir aiškinamos taip, kad indėlių sertifikatų ir obligacijų turėtojams negali būti netaikoma nė vienos apsaugos (garantijų) sistemos pirmiau nurodytų direktyvų taikymo prasme?

                  3.

                  Ar, atsižvelgiant į tai, kad pagal nacionalinį reguliavimą kredito įstaigos išleistų indėlių sertifikatų ir obligacijų turėtojams netaikoma nė viena iš galimų Direktyvose 94/19 ir 97/9 nustatytų apsaugos sistemų:

                              a)

                              Direktyvos 94/19 3 straipsnio 1 dalies, 7 straipsnio 1 dalies (kartu su jos vėlesniais pakeitimais Direktyva 2009/14), 10 straipsnio 1 dalies nuostatos kartu su šios Direktyvos 1 straipsnio 1 dalimi, kurioje įtvirtinta indėlio sąvoka, pasižymi aiškumo, detalumo, besąlygiškumo ir subjektinių teisių įtvirtinimo reikalavimais tam, kad privatūs asmenys, remdamiesi šiomis nuostatomis, nacionaliniame teisme galėtų grįsti savo reikalavimus išmokėti kompensaciją prieš valstybės įsteigtą draudiką, atsakingą už jų mokėjimą?

                              b)

                              Direktyvos 97/9 2 straipsnio 2 dalies, 4 straipsnio 1 dalies nuostatos pasižymi aiškumo, detalumo, besąlygiškumo ir subjektinių teisių įtvirtinimo reikalavimais tam, kad privatūs asmenys, remdamiesi šiomis nuostatomis, nacionaliniame teisme galėtų grįsti savo reikalavimus išmokėti kompensaciją prieš valstybės įsteigtą draudiką, atsakingą už jų mokėjimą?

                              c)

                              jei atsakymai į pirmiau nurodytus klausimus („3 a“ ir „3 b“) būtų teigiami, kurią iš dviejų galimų apsaugos sistemų nacionaliniam teismui pasirinkti taikyti sprendžiant privataus asmens ir kredito įstaigos ginčą, į kurį įtrauktas valstybės įsteigtas draudikas, atsakingas už indėlininkų ir investuotojų apsaugos sistemų administravimą?

                  4.

                  Ar Direktyvos 97/9 2 straipsnio 2 dalies ir 4 straipsnio 2 dalies (kartu su šios direktyvos I priedu) nuostatos turi būti suprantamos ir aiškinamos taip, kad joms prieštarauja toks nacionalinis reguliavimas, pagal kurį investuotojams, kredito įstaigos išleistų skolos vertybinių popierių turėtojams, netaikoma investuotojų kompensavimo sistema dėl finansinių priemonių rūšies (skolos vertybinių popierių) ir atsižvelgiant į tai, jog draudėjas (kredito įstaiga) investuotojų pinigų ar vertybinių popierių neperleido ar nepanaudojo be investuotojo valios? Ar pirmiau nurodytų Direktyvos 97/9 nuostatų aiškinimui investuotojų apsaugos prasme reikšminga tai, kad skolos vertybinius popierius išleidusi kredito įstaiga-emitentas kartu yra ir šių finansinių priemonių saugotojas (tarpininkas) bei kad investuotojų lėšos nėra atskirtos nuo kitų kredito įstaigos disponuojamų lėšų?

         (1)  1994 m. gegužės 30 d. Europos Parlamento ir Tarybos Direktyva 94/19/EB dėl indėlių garantijų sistemų (OL L 135, p. 5; Specialusis leidimas lietuvių k.: sk. 6, t. 2, p. 252).

         (2)  2004 m. balandžio 21 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2004/39/EB dėl finansinių priemonių rinkų, iš dalies keičianti Tarybos direktyvas 85/611/EEB, 93/6/EEB ir Europos Parlamento ir Tarybos direktyvą 2000/12/EB bei panaikinanti Tarybos direktyvą 93/22/EEB (OL L 145, p. 1; Specialusis leidimas lietuvių k.: sk. 6, t. 7, p. 263).

         (3)  1997 m. kovo 3 d. Europos Parlamento ir Tarybos Direktyva 97/9/EB dėl investuotojų kompensavimo sistemų (OL L 84, p. 22; Specialusis leidimas lietuvių k.: sk. 6, t. 2, p. 311)


title: Byla T-292/12 RENV: 2016 m. birželio 1 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Mega Brands/EUIPO – Diset (MAGNEXT) (Europos Sąjungos prekių ženklas — Protesto procedūra — Žodinio Europos Sąjungos prekių ženklo MAGNEXT paraiška — Ankstesnis žodinis nacionalinis prekių ženklas MAGNET 4 — Santykinis atmetimo pagrindas — Galimybė supainioti — Žymenų panašumas — Reglamento (EB) Nr. 207/2009 8 straipsnio 1 dalies b punktas)

text:
               11.7.2016

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 251/21

         2016 m. birželio 1 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Mega Brands/EUIPO – Diset (MAGNEXT)

   (Byla T-292/12 RENV) (1)

   ((Europos Sąjungos prekių ženklas - Protesto procedūra - Žodinio Europos Sąjungos prekių ženklo MAGNEXT paraiška - Ankstesnis žodinis nacionalinis prekių ženklas MAGNET 4 - Santykinis atmetimo pagrindas - Galimybė supainioti - Žymenų panašumas - Reglamento (EB) Nr. 207/2009 8 straipsnio 1 dalies b punktas))
   (2016/C 251/21)
   Proceso kalba: anglų

      Šalys

      Ieškovė: Mega Brands International, Luxembourg, Zweigniederlassung Zug (Cugas, Šveicarija), atstovaujama advokatų A. Nordemann ir M. Maier

      Atsakovė: Europos Sąjungos intelektinės nuosavybės tarnyba, iš pradžių atstovaujama V. Melgar, vėliau H. O’Neill

      Kita procedūros EUIPO apeliacinėje taryboje šalis: Diset, SA (Barselona, Ispanija)

      Dalykas

   Ieškinys dėl 2012 m. balandžio 24 d. EUIPO ketvirtosios apeliacinės tarybos sprendimo (byla R 1722/2011-4), susijusio su protesto procedūra tarp Diset ir Mega Brands International, Luxembourg, Zweigniederlassung Zug.

      Rezoliucinė dalis

               1.

               Panaikinti 2012 m. balandžio 24 d. Europos Sąjungos intelektinės nuosavybės tarnybos (EUIPO) ketvirtosios apeliacinės tarybos sprendimą byloje R 1722/2011-4.

               2.

               EUIPO padengia savo ir Mega Brands International, Luxembourg, Zweigniederlassung Zug patirtas bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 273, 2012 9 8.


title: Byla T-26/12: 2015 m. birželio 25 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje PT Musim Mas/Taryba (Dempingas — Tam tikrų rūšių Indijos, Indonezijos ir Malaizijos kilmės riebalų alkoholio ir jo mišinių importas — Koregavimas — Reglamento (EB) Nr. 1225/2009 2 straipsnio 9 dalis ir 10 dalies i punktas — Funkcijos, panašios į komisinių pagrindu dirbančio agento funkcijas — Vienas ekonominis vienetas — Akivaizdi vertinimo klaida — Gero administravimo principas — Lygybė ir nediskriminavimas)

text:
               10.8.2015

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 262/16

         2015 m. birželio 25 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje PT Musim Mas/Taryba

   (Byla T-26/12) (1)

   ((Dempingas - Tam tikrų rūšių Indijos, Indonezijos ir Malaizijos kilmės riebalų alkoholio ir jo mišinių importas - Koregavimas - Reglamento (EB) Nr. 1225/2009 2 straipsnio 9 dalis ir 10 dalies i punktas - Funkcijos, panašios į komisinių pagrindu dirbančio agento funkcijas - Vienas ekonominis vienetas - Akivaizdi vertinimo klaida - Gero administravimo principas - Lygybė ir nediskriminavimas))
   (2015/C 262/20)
   Proceso kalba: anglų

      Šalys

      Ieškovė: PT Perindustrian dan Perdagangan Musim Semi Mas (PT Musim Mas) (Medanas, Indonezija), atstovaujama advokato D. Luff

      Atsakovė: Europos Sąjungos Taryba, atstovaujama J.-P. Hix, iš pradžių padedamo advokato G. Berrisch ir baristerio N. Chesaites, vėliau – advokato D. Geradin ir galiausiai – baristerio E. McGovern

      Atsakovės pusėje į bylą įstojusios šalys: Europos Komisija, atstovaujama M. França ir A. Stobiecka-Kuik; Sasol Olefins & Surfactants GmbH (Hamburgas, Vokietija) ir Sasol Germany GmbH (Hamburgas), iš pradžių atstovaujamos advokato V. Akritidis ir solisitoriaus J. Beck, vėliau – V. Akritidis

      Dalykas

   Prašymas panaikinti 2011 m. lapkričio 8 d. Tarybos įgyvendinimo reglamentą (ES) Nr. 1138/2011, kuriuo tam tikrų rūšių importuojamam Indijos, Indonezijos ir Malaizijos kilmės riebalų alkoholiui ir jo mišiniams nustatomas galutinis antidempingo muitas ir laikinojo muito galutinis surinkimas (OL L 293, p. 1), ir 2012 m. gruodžio 11 d. Tarybos įgyvendinimo reglamentą (ES) Nr. 1241/2012, kuriuo iš dalies keičiamas Įgyvendinimo reglamentas Nr. 1138/2011 (OL L 352, p. 1).

      Rezoliucinė dalis

               1.

               Atmesti ieškinį.

               2.

               PT Perindustrian dan Perdagangan Musim Semi Mas (PT Musim Mas) padengia savo ir Europos Sąjungos Tarybos bylinėjimosi išlaidas.

               3.

               Europos Komisija padengia savo bylinėjimosi išlaidas.

               4.

               Sasol Olefins & Surfactants GmbH et Sasol Germany GmbH padengia savo bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 80, 2012 3 17.


title: Byla C-158/13: 2013 m. birželio 25 d. Teisingumo Teismo nutartis byloje ( Rechtbank Den Haag (Nyderlandai) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Hamidullah Rajaby prieš Staatssecretaris van Veiligheid en Justitie

text:
               3.8.2013

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 225/59

         2013 m. birželio 25 d. Teisingumo Teismo nutartis byloje (Rechtbank Den Haag (Nyderlandai) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Hamidullah Rajaby prieš Staatssecretaris van Veiligheid en Justitie

   (Byla C-158/13) (1)

   2013/C 225/132
   Proceso kalba: olandų
   Teisingumo Teismo pirmininkas nutartimi nurodė išbraukti bylą iš registro.

      (1)  OL C 164, 2013 6 8.


title: Byla T-407/16: 2016 m. liepos 26 d. pareikštas ieškinys byloje Banco Popular Español/EUIPO – Pledgeling (p)

text:
               19.9.2016

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 343/43

         2016 m. liepos 26 d. pareikštas ieškinys byloje Banco Popular Español/EUIPO – Pledgeling (p)

   (Byla T-407/16)
   (2016/C 343/57)
   Kalba, kuria surašytas ieškinys: anglų

      Šalys

      Ieškovė: Banco Popular Español, SA (Madridas, Ispanija), atstovaujama advokato M. de Justo Bailey

      Atsakovė: Europos Sąjungos intelektinės nuosavybės tarnyba (EUIPO)

      Kita procedūros Apeliacinėje taryboje šalis: Pledgeling LLC (Hjustonas, Teksasas, Jungtinės Amerikos Valstijos)

      Su procedūra EUIPO susijusi informacija

      Pareiškėja: kita procedūros Apeliacinėje taryboje šalis

      Prekių ženklas, dėl kurio kilo ginčas: vaizdinis prekių ženklas, kuriame yra raidė „p“ – Registracijos paraiška Nr. 12 123 147

      Procedūra EUIPO: protesto procedūra

      Ginčijamas sprendimas: 2016 m. balandžio 29 d. EUIPO antrosios apeliacinės tarybos sprendimas byloje R 1693/2015-2

      Reikalavimai

   Ieškovė Bendrojo Teismo prašo:

               —

               panaikinti ginčijamą sprendimą,

               —

               priteisti iš EUIPO ir kitos šalies, jeigu ji įstotų į bylą, bylinėjimosi išlaidas.

      Pagrindai, kuriais remiamasi

               —

               Reglamento Nr. 207/2009 8 straipsnio 1 dalies b punkto ir 8 straipsnio 5 dalies pažeidimas,

               —

               Reglamento Nr. 207/2009 73 ir 76 straipsnių pažeidimas.


title: Byla T-560/12: 2016 m. birželio 6 d. Bendrojo Teismo nutartis byloje Miejskie Przedsiębiorstwo Energetyki Cieplnej/ECHA

text:
               25.7.2016

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 270/67

         2016 m. birželio 6 d. Bendrojo Teismo nutartis byloje Miejskie Przedsiębiorstwo Energetyki Cieplnej/ECHA

   (Byla T-560/12) (1)

   (2016/C 270/72)
   Proceso kalba: lenkų
   Šeštosios kolegijos pirmininkas nutartimi nurodė išbraukti bylą iš registro.

      (1)  OL C 79, 2013 3 16.


title: Byla C-379/13 P: 2013 m. liepos 3 d. Associação de Empresas de Construção e Obras Públicas e Serviços (Aecops) pateiktas apeliacinis skundas dėl 2013 m. balandžio 19 d. Bendrojo Teismo (septintoji kolegija) priimto sprendimo byloje T-51/11, Associação de Empresas de Construção e Obras Públicas e Serviços (Aecops) prieš Europso Komisiją

text:
               7.9.2013

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 260/32

         2013 m. liepos 3 d.Associação de Empresas de Construção e Obras Públicas e Serviços (Aecops) pateiktas apeliacinis skundas dėl 2013 m. balandžio 19 d. Bendrojo Teismo (septintoji kolegija) priimto sprendimo byloje T-51/11, Associação de Empresas de Construção e Obras Públicas e Serviços (Aecops) prieš Europso Komisiją

   (Byla C-379/13 P)
   2013/C 260/59
   Proceso kalba: portugalų

      Šalys

      Apeliantė: Associação de Empresas de Construção e Obras Públicas e Serviços (Aecops), atstovaujama advokatų N. Morais Sarmento ir L. Pinto Monteiro

      Kita proceso šalis: Europos Komisija

      Apeliantės reikalavimai

               —

               Panaikinti visą Bendrojo Teismo priimtą sprendimą.

               —

               Panaikinti visą ginčijamą sprendimą.

               —

               Priteisti iš Komisijos visas bylinėjimosi išlaidas.

      Apeliacinio skundo pagrindai ir pagrindiniai argumentai

      Sprendimui priimti skirto protingo termino pažeidimas

   i.   Patraukimo atsakomybėn senatis
   Apeliantė teigia, kad ginčijamas sprendimas buvo priimtas pasibaigus Tarybos reglamento (EB, Euratomas) Nr. 2988/95 (1) 3 straipsnyje nustatytam ketverių metų patraukimo atsakomybėn senaties terminui. Be to, net jei būtų reikėję nutraukti patraukimo atsakomybėn senaties terminą, buvo praleistas dvigubai ilgesnis senaties terminas ir nebuvo priimtas joks sprendimas, kaip nustatyta minėto reglamento 3 straipsnio 1 dalies ketvirtoje pastraipoje. Kadangi naudojimusi atitinkama teise suėjo senaties terminas, ginčijamas sprendimas turi būti laikomas neteisėtu ir negalimu vykdyti.
   ii.   Teisinio saugumo principo pažeidimas
   Apeliantė teigia, kad leisdama prabėgti ilgesniam nei 20 metų laikotarpiui nuo tariamų pažeidimų iki ginčijamo sprendimo priėmimo, Komisija pažeidė teisinio saugumo principą. Šis pagrindinis Europos Sąjungos teisės sistemos principas numato, kad visi asmenys turi teisę į tai, kad jų bylas Sąjungos institucijos išnagrinėtų per protingą laiką.
   iii.   Teisės į gynybą pažeidimas
   Apeliantė mano, kad jos teisė į gynybą buvo pažeista, nes praėjus daugiau nei 20 metų nuo tariamų pažeidimų iki galutinio sprendimo priėmimo, ji nebeteko galimybės laiku pateikti pastabas, t. y. tuo metu, kai ji dar turėjo dokumentus, kuriais galėjo pagrįsti išlaidas, kurias Komisija laiko neatitinkančiomis reikalavimų.

      (1)  1995 m. gruodžio 18 d. Tarybos reglamentas (EB, Euratomas) Nr. 2988/95 dėl Europos Bendrijų finansinių interesų apsaugos (OL L 312, p. 1; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 1 sk., 1 t., p. 340).


title: Byla T-14/09: 2012 m. spalio 23 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Vanhecke prieš Parlamentą (Privilegijos ir imunitetai — Parlamento narys — Imuniteto atšaukimas — Ieškinys dėl panaikinimo — Suinteresuotumo pareikšti ieškinį teisme išnykimas — Nereikalingumas priimti sprendimą)

text:
               1.12.2012

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 373/4

         2012 m. spalio 23 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Vanhecke prieš Parlamentą

   (Byla T-14/09) (1)

   (Privilegijos ir imunitetai - Parlamento narys - Imuniteto atšaukimas - Ieškinys dėl panaikinimo - Suinteresuotumo pareikšti ieškinį teisme išnykimas - Nereikalingumas priimti sprendimą)
   2012/C 373/04
   Proceso kalba: olandų

      Šalys

      Ieškovas: Frank Vanhecke (Briugė, Belgija), atstovaujamas advokatų R. Tournicourt, B. Siffert ir S. Lippens

      Atsakovas: Europos Parlamentas, iš pradžių atstovaujamas H. Krück, A. Baas ir E. Waldherr, vėliau — H. Krück, E. Waldherr ir G. Corstens

      Dalykas

   Prašymas panaikinti 2008 m. lapkričio 18 d. Europos Parlamento sprendimą, kuriuo atšaukiamas ieškovo imunitetas.

      Rezoliucinė dalis

               1.

               Nebereikia priimti sprendimo dėl šio ieškinio.

               2.

               Kiekviena šalis padengia savo bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 69, 2009 3 21.


title: Byla C-148/08 2009 m. sausio 7 d. Teisingumo Teismo nutartis byloje ( Juzgado de lo Mercantil n o 1 de Málaga (Ispanija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Finn Mejnertsen prieš Betina Mandal Barsoe

text:
               21.3.2009

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 69/32

         2009 m. sausio 7 d. Teisingumo Teismo nutartis byloje (Juzgado de lo Mercantil no 1 de Málaga (Ispanija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Finn Mejnertsen prieš Betina Mandal Barsoe

   (Byla C-148/08) (1)

   (2009/C 69/70)

      Proceso kalba: ispanų

   Teisingumo Teismo pirmininkas nutartimi nurodė išbraukti bylą iš registro.

      (1)  OL C 142, 2008 6 7.


title: Byla C-213/07 2008 m. gruodžio 16 d. Teisingumo Teismo (didžioji kolegija) sprendimas byloje ( Symvoulio tis Epikrateias (Graikija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Michaniki AE prieš Ethniko Symvoulio Radiotileorasis, Ypoyrgos Epikrateias (Viešieji darbų pirkimai — Direktyva 93/37/EEB — 24 straipsnis — Neleidimo dalyvauti viešajame pirkime pagrindai — Nacionalinės priemonės, nustatančios viešųjų darbų ir žiniasklaidos sektorių nesuderinamumą)

text:
               21.2.2009

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 44/11

         2008 m. gruodžio 16 d. Teisingumo Teismo (didžioji kolegija) sprendimas byloje (Symvoulio tis Epikrateias (Graikija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Michaniki AE prieš Ethniko Symvoulio Radiotileorasis, Ypoyrgos Epikrateias

   (Byla C-213/07) (1)

   (Viešieji darbų pirkimai - Direktyva 93/37/EEB - 24 straipsnis - Neleidimo dalyvauti viešajame pirkime pagrindai - Nacionalinės priemonės, nustatančios viešųjų darbų ir žiniasklaidos sektorių nesuderinamumą)
   (2009/C 44/18)
   Proceso kalba: graikų
   Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas
   Symvoulio tis Epikrateias
   Šalys pagrindinėje byloje
   Ieškovė: Michaniki AE

      Atsakovės: Ethniko Symvoulio Radiotileorasis, Ypoyrgos Epikrateias

      dalyvaujant: Elliniki Technodomiki Techniki Ependytiki Viomichaniki AE, Pantechniki AE teisių perėmėjai, Syndesmos Epicheiriseon Periodikou Typou

   Dalykas
   Prašymas priimti prejudicinį sprendimą — Symvoulio tis Epikrateias — 1993 m. birželio 14 d. Tarybos direktyvos 97/37/EEB dėl viešojo darbų pirkimo sutarčių sudarymo tvarkos derinimo (OL L 199, 1993, p. 54; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 6 sk., 2 t., p. 163) 24 straipsnio aiškinimas — Galutinis ar negalutinis priežasčių, dėl kurių rangovams neleidžiama dalyvauti viešojo darbų pirkimo konkurse, sąrašas
   Rezoliucinė dalis

               1.

               1993 m. birželio 14 d. Tarybos Direktyvos 93/37/EEB dėl viešojo darbų pirkimo sutarčių sudarymo tvarkos derinimo su pakeitimais, padarytais 1997 m. spalio 13 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 97/52/EB, 24 straipsnio pirmoji pastraipa turi būti aiškinama taip, kad ji išsamiai išvardija pagrindus, galinčius pateisinti rangovo nepriėmimą dalyvauti viešajame darbų pirkime dėl objektyviai pagrįstų priežasčių, susijusių su profesine padėtimi. Vis dėlto ši direktyva nekliudo valstybei narei numatyti kitų neleidimo dalyvauti priemonių, skirtų užtikrinti, kad vykdant viešojo prikimo procedūras būtų laikomasi dalyvių vienodo vertinimo ir skaidrumo principų su sąlyga, kad tokios priemonės neviršija to, kas būtina šiam tikslui pasiekti.

               2.

               Bendrijos teisė turi būti aiškinama kaip draudžianti nacionalinę nuostatą, kuria, nors ir siekiama teisėtų vienodo dalyvių vertinimo ir skaidrumo vykdant viešojo pirkimo procedūras tikslų, vis dėlto įtvirtinama nepaneigiama prezumpcija, jog žiniasklaidos sektoriuje veikiančios įmonės savininko, dalininko, pagrindinio akcininko ar vadovo statusas yra nesuderinamas su įmonės, kuriai valstybė ar viešajame sektoriuje plačiąja prasme veikiantis juridinis asmuo pavedė vykdyti viešojo darbų, prekių ar paslaugų pirkimo sutartis, savininko, dalininko, pagrindinio akcininko ar vadovo statusu.

      (1)  OL C 140, 2007 6 23.


title: Byla C-438/08 2008 m. spalio 3 d. pareikštas ieškinys byloje Europos Bendrijų Komisija prieš Portugalijos Respubliką

text:
               6.12.2008

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 313/18

         2008 m. spalio 3 d. pareikštas ieškinys byloje Europos Bendrijų Komisija prieš Portugalijos Respubliką

   (Byla C-438/08)
   (2008/C 313/27)
   Proceso kalba: portugalų
   Šalys

      Ieškovė: Europos Bendrijų Komisija, atstovaujama E. Traversa ir M. Teles Romão,

      Atsakovė: Portugalijos Respublika
   Ieškovės reikalavimai

               —

               Pripažinti, kad pagal 1999 m. gruodžio 15 d.Dekreto-Lei Nr. 550/99 3 straipsnio 2 dalį, 6 straipsnio 1 dalį ir 7 straipsnį bei 2000 m. gruodžio 9 d.Portaria Nr. 1165/2000 1 straipsnio e punktą nustačiusi ribojimus kitų valstybių narių įmonėms, ketinančioms Portugalijoje vykdyti automobilių apžiūros veiklą, laisvai steigtis, įskaitant, visų pirma, tai, kad leidimai suteikiami atsižvelgiant į visuomenės interesą, reikalaujama turėti ne mažesnį kaip 100 000 EUR įstatinį kapitalą, ribojamas bendrovių tikslas ir nustatytos narių, valdytojų ir administratorių veiklos nesuderinamumo su kita veikla taisyklės, Portugalijos Respublika neįvykdė įsipareigojimų pagal EB sutarties 43 straipsnį.

               —

               Priteisti iš Portugalijos Respublikos bylinėjimosi išlaidas.

         Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai
   Naujų leidimų suteikimas atsižvelgiant į visuomenės interesą yra steigimosi laisvės ribojimas, nes kitų valstybių narių juridiniams asmenims, ketinantiems vykdyti automobilių apžiūros veiklą Portugalijoje, taikoma kompetentingų nacionalinių valdžios institucijų diskrecija, kuri lemia didelį teisinį nesaugumą dėl jų teisių apimties.
   Reikalavimas turėti ne mažesnį kaip 100 000 EUR įstatinį kapitalą turi būti laikomas steigimosi laisvės ribojimu, nes Bendrijos ekonominės veiklos vykdytojas negali turėti mažesnio akcinio kapitalo, nei Portugalijos teisės aktais reikalaujama minimali suma steigiant dukterines įmones ar filialus Portugalijos teritorijoje.
   Bendrovės tikslų ribojimas veikla, susijusia su automobilių apžiūra, yra steigimosi laisvės ribojimas, nes Bendrijos ekonominių operacijų vykdytojai, teisėtai tuo pačiu metu teikiantys kitas paslaugas (automobilių apžiūra, remontas ir aptarnavimas) įsisteigimo valstybėje narėje, būtų priversti pakeisti bendrovės tikslą ir, tikriausiai, net pačią vidinę sandarą, kad automobilių priežiūros veiklą galėtų išplėsti į Portugaliją; be to, ši sąlyga negali būti laikoma privaloma, kad būtų užtikrintas šios paslaugos teikėjų nepriklausomumas ir nešališkumas.
   Bendrovės nariams, valdytojams ir administratoriams, kurie užsiima automobilių, jų dalių ir priedų gamyba, remontu, nuoma, importu ar pardavimu arba vykdo su transportu susijusią veiklą, nustatytos nesuderinamumo taisyklės gali turėti ribojantį poveikį, panašų į tą, kurį daro bendrovės tikslų ribojimas, ir sudaryti rimtus ribojimus laisvei steigtis kitų valstybių narių bendrovėms, ketinančioms vykdyti automobilių apžiūros veiklą Portugalijoje, nes kitoje valstybėje teisėtai įsisteigę automobilių apžiūros paslaugų teikėjai, turintys narių, valdytojų ar administratorių, steigimosi valstybėje narėje vykdančių kitą veiklą, turėtų keisti vidinę sandarą, atleisti tuos narius arba priversti nutraukti nesuderinamą veiklą.