title: Sujungtos bylos T-211/06, T-213/06, T-245/06, T-155/07 ir T-178/07: 2009 m. gegužės 19 d. Pirmosios instancijos teismo sprendimas byloje Euro-Information prieš VRDT (CYBERCREDIT, CYBERGESTION, CYBERGUICHET, CYBERBOURSE ir CYBERHOME) (Bendrijos prekių ženklas — Prašymai įregistruoti žodinius Bendrijos prekių ženklus CYBERCREDIT, CYBERGESTION, CYBERGUICHET, CYBERBOURSE ir CYBERHOME — Absoliutus atmetimo pagrindas — Skiriamojo požymio nebuvimas — Reglamento (EB) Nr. 40/94 7 straipsnio 1 dalies b punktas — Dėl naudojimo įgyto skiriamojo požymio nebuvimas — Reglamento Nr. 40/94 7 straipsnio 3 dalis)

text:
               4.7.2009

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 153/35

         2009 m. gegužės 19 d. Pirmosios instancijos teismo sprendimas byloje Euro-Information prieš VRDT (CYBERCREDIT, CYBERGESTION, CYBERGUICHET, CYBERBOURSE ir CYBERHOME)
   (Sujungtos bylos T-211/06, T-213/06, T-245/06, T-155/07 ir T-178/07) (1)

   (Bendrijos prekių ženklas - Prašymai įregistruoti žodinius Bendrijos prekių ženklus CYBERCREDIT, CYBERGESTION, CYBERGUICHET, CYBERBOURSE ir CYBERHOME - Absoliutus atmetimo pagrindas - Skiriamojo požymio nebuvimas - Reglamento (EB) Nr. 40/94 7 straipsnio 1 dalies b punktas - Dėl naudojimo įgyto skiriamojo požymio nebuvimas - Reglamento Nr. 40/94 7 straipsnio 3 dalis)
   2009/C 153/66
   Proceso kalba: prancūzų

      Šalys

      Ieškovė: Européenne de traitement de l'Information (Euro-Information) (Strasbūras, Prancūzija), atstovaujama advokatų P. Greffe, J. Schouman, A. Jacquet ir L. Paudrat

      Atsakovė: Vidaus rinkos derinimo tarnyba (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui), atstovaujama A. Folliard-Monguiral

      Dalykas

   Ieškiniai pareikšti dėl 2006 m. gegužės 24 d. (byla R 0068/2006-1), 2006 m. birželio 12 d. (byla R 0066/2006-1), 2006 m. liepos 5 d. (byla R 0067/2006-1), 2007 m. vasario 28 d. (byla R 1046/2006-1) ir 2007 m. kovo 15 d. (byla R 0067/2006-1) VRDT pirmosios apeliacinės tarybos sprendimų, susijusių su prašymu įregistruoti ženklus CYBERGESTION (byla T-213/06), CYBERCREDIT (byla T-211/06), CYBERGUICHET (byla T-245/06), CYBERBOURSE (byla T-155/07) ir CYBERHOME (byla T-178/07).

      Rezoliucinė dalis

               1.

               Atmesti ieškinius.

               2.

               Européenne de traitement de l'Information (Euro-Information) padengia bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 249, 2006 10 14.


title: Byla T-637/13: 2013 m. lapkričio 27 d. pareikštas ieškinys byloje Bimbo prieš VRDT — Cafe' do Brasil (Caffè KIMBO)

text:
               22.2.2014

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 52/37

         2013 m. lapkričio 27 d. pareikštas ieškinys byloje Bimbo prieš VRDT — Cafe' do Brasil (Caffè KIMBO)

   (Byla T-637/13)
   2014/C 52/72
   Kalba, kuria surašytas ieškinys: anglų

      Šalys

      Ieškovė: Bimbo, SA (Barselona, Ispanija), atstovaujama advokato N. Fernández Fernández-Pacheco

      Atsakovė: Vidaus rinkos derinimo tarnyba (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui)

      Kita procedūros Apeliacinėje taryboje šalis: Cafe' do Brasil SpA (Melito di Napoli, Italija)

      Reikalavimai

   Ieškovė Bendrojo Teismo prašo:

               —

               iš dalies panaikinti 2013 m. rugsėjo 25 d. Vidaus rinkos derinimo tarnybos (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui) ketvirtosios apeliacinės tarybos sprendimą byloje R 1434/2012-4;

               —

               jeigu kita procedūros Apeliacinėje taryboje šalis įstos į bylą, nurodyti jai padengti bylinėjimosi išlaidas.

      Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

      Bendrijos prekių ženklo paraišką pateikęs asmuo: kita procedūros Apeliacinėje taryboje šalis

      Prašomas įregistruoti Bendrijos prekių ženklas: juodos, raudonos, aukso, baltos, žydros, tamsiai mėlynos, geltonos ir šviesiai žalios spalvų vaizdinis prekių ženklas, kuriame yra žodiniai elementai „Caffè KIMBO“, skirtas 30, 32, ir 43 klasių prekėms — Bendrijos prekių ženklo paraiška Nr. 4 273 884

      Prekių ženklo ar žymens, kuriuo remtasi per protesto procedūrą, savininkė: ieškovė

      Prekių ženklas ar žymuo, kuriuo remtasi proteste: Ispanijoje numeriu 291 655 įregistruotas žodinis prekių ženklas BIMBO, skirtas 30 klasės prekėms, ir ankstesnis gerai žinomas ispaniškas ir portugališkas žodinis prekių ženklas BIMBO

      Protestų skyriaus sprendimas: iš dalies patenkinti protestą

      Apeliacinės tarybos sprendimas: atmesti apeliaciją

      Ieškinio pagrindai: Reglamento (EB) Nr. 207/2009 8 straipsnio 1, 2 ir 5 dalių pažeidimas.


title: Byla C-104/16 P: 2016 m. gruodžio 21 d. Teisingumo Teismo (didžioji kolegija) sprendimas byloje Europos Sąjungos Taryba/Front populaire pour la libération de la saguia-el-hamra et du rio de oro (Front Polisario), Europos Komisija (Apeliacinis skundas — Išorės santykiai — Europos Sąjungos ir Maroko Karalystės susitarimas dėl abipusių liberalizavimo priemonių žemės ūkio ir žuvininkystės srityje — Tarptautinio susitarimo sudarymą patvirtinantis sprendimas — Ieškinys dėl panaikinimo — Priimtinumas — „Locus standi“ — Teritorinis susitarimo taikymas — Susitarimo aiškinimas — Apsisprendimo principas — Tarptautinių sutarčių santykinio poveikio principas)

text:
               20.2.2017

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 53/19

         2016 m. gruodžio 21 d. Teisingumo Teismo (didžioji kolegija) sprendimas byloje Europos Sąjungos Taryba/Front populaire pour la libération de la saguia-el-hamra et du rio de oro (Front Polisario), Europos Komisija

   (Byla C-104/16 P) (1)

   ((Apeliacinis skundas - Išorės santykiai - Europos Sąjungos ir Maroko Karalystės susitarimas dėl abipusių liberalizavimo priemonių žemės ūkio ir žuvininkystės srityje - Tarptautinio susitarimo sudarymą patvirtinantis sprendimas - Ieškinys dėl panaikinimo - Priimtinumas - „Locus standi“ - Teritorinis susitarimo taikymas - Susitarimo aiškinimas - Apsisprendimo principas - Tarptautinių sutarčių santykinio poveikio principas))
   (2017/C 053/23)
   Proceso kalba: prancūzų

      Šalys

      Apeliantė: Europos Sąjungos Taryba, atstovaujama H. Legal, A. de Elera-San Miguel Hurtado ir A. Westerhof Löfflerová

      Kitos proceso šalys: Front populaire pour la libération de la saguia-el-hamra et du rio de oro (Front Polisario), atstovaujamas advokato G. Devers; Europos Komisija, atstovaujama F. Castillo de la Torre, E. Paasivirta ir B. Eggers

      Apeliantės pusėje įstojusios į bylą šalys: Belgijos Karalystė, atstovaujama C. Pochet ir J.-C. Halleux; Vokietijos Federacinė Respublika, atstovaujama T. Henze; Ispanijos Karalystė, atstovaujama M. Sampol Pucurull ir S. Centeno Huerta; Prancūzijos Respublika, atstovaujama F. Alabrune, G. de Bergues, D. Colas, F. Fize ir B. Fodda; Portugalijos Respublika, atstovaujama L. Inez Fernandes ir M. Figueiredo; Confédération marocaine de l’agriculture et du développement rural (Comader), atstovaujama advokatų J.-F. Bellis, M. Struys, A. Bailleux, L. Eskenazi ir R. Hicheri

      Rezoliucinė dalis

               1.

               Panaikinti 2015 m. gruodžio 10 d. Europos Sąjungos Bendrojo Teismo sprendimą Front Polisario/Taryba (T-512/12, EU:T:2015:953).

               2.

               Atmesti Front populaire pour la libération de la saguia-el-hamra et du rio de oro (Front Polisario) ieškinį kaip nepriimtiną.

               3.

               Front populaire pour la libération de la saguia-el-hamra et du rio de oro (Front Polisario) padengia savo bylinėjimosi išlaidas ir Europos Sąjungos Tarybos patirtas bylinėjimosi išlaidos.

               4.

               Belgijos Karalystė, Vokietijos Federacinė Respublika, Ispanijos Karalystė, Prancūzijos Respublika, Portugalijos Respublika, Europos Komisija ir Confédération marocaine de l’agriculture et du développement rural (Comader) padengia savo bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 111, 2016 3 29.


title: Byla T-184/11 P: 2012 m. gegužės 15 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Nijs prieš Audito rūmus (Apeliacinis skundas — Viešoji tarnyba — Pareigūnai — Drausminės priemonės — Drausminė procedūra — Pašalinimas iš pareigų paliekant teisę į senatvės pensiją — Pareigūnų tarnybos nuostatų 22 a ir 22 b straipsniai — Reikalavimas patikslinti ieškinį — Naujas pagrindas — Veiksminga teisminė gynyba — Pagrindinių teisių chartijos 47 straipsnis — Pareigos ex officio nurodyti pagrindą dėl pagrįsto termino pažeidimo nebuvimas)

text:
               30.6.2012

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 194/20

         2012 m. gegužės 15 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Nijs prieš Audito rūmus

   (Byla T-184/11 P) (1)

   (Apeliacinis skundas - Viešoji tarnyba - Pareigūnai - Drausminės priemonės - Drausminė procedūra - Pašalinimas iš pareigų paliekant teisę į senatvės pensiją - Pareigūnų tarnybos nuostatų 22 a ir 22 b straipsniai - Reikalavimas patikslinti ieškinį - Naujas pagrindas - Veiksminga teisminė gynyba - Pagrindinių teisių chartijos 47 straipsnis - Pareigos ex officio nurodyti pagrindą dėl pagrįsto termino pažeidimo nebuvimas)
   2012/C 194/32
   Proceso kalba: prancūzų

      Šalys

      Apeliantas: Bart Nijs (Bereldange, Liuksemburgas), atstovaujamas advokatų F. Rollinger ir P.-F. Onimus

      Kita proceso šalis: Europos Sąjungos Audito rūmai, atstovaujami T. Kennedy, J. Vermer ir K. Zavřelová

      Dalykas

   Apeliacinis skundas, kuriuo prašoma panaikinti 2011 m. sausio 13 d. Europos Sąjungos Tarnautojų teismo (antroji kolegija) sprendimą Nijs prieš Auditor rūmus (F-77/09, dar nepaskelbtas Rinkinyje).

      Rezoliucinė dalis

               1.

               Atmesti apeliacinį skundą.

               2.

               Bart Nijs padengia savo bei Europos Sąjungos Audito rūmų bylinėjimosi išlaidas šioje instancijoje.

      (1)  OL C 179, 2011 6 18.


title: Byla C-454/06 2008 m. birželio 19 d. Teisingumo Teismo (trečioji kolegija) sprendimas byloje ( Bundesvergabeamt — (Austrija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) pressetext Nachrichtenagentur GmbH prieš Austrijos Respubliką, APA-OTS Originaltext-Service GmbH, APA AUSTRIA PRESSE AGENTUR registrierte Genossenschaft mit beschränkter Haftung (Viešieji pirkimai — Direktyva 92/50/EEB — Viešojo paslaugų pirkimo sutarčių sudarymo tvarka — Sąvoka sutarties sudarymas)

text:
               15.8.2008

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 209/8

         2008 m. birželio 19 d. Teisingumo Teismo (trečioji kolegija) sprendimas byloje (Bundesvergabeamt — (Austrija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) pressetext Nachrichtenagentur GmbH prieš Austrijos Respubliką, APA-OTS Originaltext-Service GmbH, APA AUSTRIA PRESSE AGENTUR registrierte Genossenschaft mit beschränkter Haftung

   (Byla C-454/06) (1)

   (Viešieji pirkimai - Direktyva 92/50/EEB - Viešojo paslaugų pirkimo sutarčių sudarymo tvarka - Sąvoka sutarties sudarymas)
   (2008/C 209/10)
   Proceso kalba: vokiečių
   Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas
   Bundesvergabeamt
   Šalys pagrindinėje byloje
   Ieškovė: pressetext Nachrichtenagentur GmbH

      Atsakovai: Austrijos Respublika; APA-OTS Originaltext-Service GmbH, APA AUSTRIA PRESSE AGENTUR registrierte Genossenschaft mit beschränkter Haftung

   Dalykas
   Prašymas priimti prejudicinį sprendimą — Bundesvergabeamt (Austrija) — EB 82 straipsnio, 1992 m. birželio 18 d. Tarybos direktyvos 92/50/EEB dėl viešojo paslaugų pirkimo sutarčių sudarymo tvarkos derinimo (OL L 209, 1992 7 24, p. 1) 3 straipsnio 1 dalies, 8 straipsnio, 9 straipsnių ir 11 straipsnio 3 dalies, 1989 m. gruodžio 21 d. Tarybos direktyvos 89/665/EEB dėl įstatymų ir kitų teisės aktų, susijusių su peržiūros procedūrų taikymu sudarant viešojo prekių pirkimo ir viešojo darbų pirkimo sutartis, derinimo (OL L 395, 1989 12 30, p. 33) 1 straipsnio 3 dalies ir 2 straipsnio 1 dalies c punkto bei bendrųjų Bendrijos teisės principų išaiškinimas — Paslaugų teikimo sutartis, neorganizuojant viešojo pirkimo procedūros neterminuotam laikotarpiui valstybės vardu sudaryta su naujienų agentūra, laikoma vienintele nacionaline spaudos agentūra — Įvairių sutarties dalių vykdymo perleidimas iš esmės paslaugų teikėjo kontroliuojamai bendrovei pritarus perkančiajai organizacijai bei kiti sutarties pakeitimai, susiję su perkančiosios organizacijos teisės nutraukti sutartį atsisakymu, užmokesčiu už suteiktas paslaugas ir perkančiajai organizacijai suteikiama nuolaida — Galimas tokių vėlesnių pakeitimų kvalifikavimas kaip „sutarties sudarymo“, reikalaujantis paskelbti išankstinį pranešimą apie sutartį
   Rezoliucinė dalis

               1.

               1992 m. birželio 18 d. Tarybos direktyvos 92/50/EEB dėl viešojo paslaugų pirkimo sutarčių sudarymo tvarkos derinimo 3 straipsnio 1 dalyje ir tos pačios direktyvos 8 ir 9 straipsniuose žodis „sudaryti“ turi būti suprantamas kaip neapimantis tokių aplinkybių, kokios susiklostė pagrindinėje byloje, kai perkančiajai organizacijai pirminio paslaugų teikėjo teikiamų paslaugų teikimas perduodamas kitam paslaugų teikėjui, kapitalo bendrovei, kurios vienintelis akcininkas yra pirminis paslaugų teikėjas, kontroliuojantis naująjį paslaugų teikėją ir duodantis jam nurodymus, jeigu tas pirminis paslaugų teikėjas ir toliau prisiima atsakomybę už sutartinių įsipareigojimų vykdymą.

               2.

               Direktyvos 92/50/EEB 3 straipsnio 1 dalyje ir tos pačios direktyvos 8 ir 9 straipsniuose žodis „sudaryti“ turi būti suprantamas kaip neapimantis pirminės sutarties pritaikymo prie pasikeitusių išorinių sąlygų, pavyzdžiui, kainų, iš pradžių išreikštų nacionaline valiuta, konvertavimo į eurus, nedidelio šių kainų sumažinimo, siekiant jas suapvalinti, ir nuorodos į naują kainų indeksą, kuris pagal pirminės sutarties nuostatas turėjo pakeisti anksčiau nustatytąjį.

               3.

               Direktyvos 92/50/EEB 3 straipsnio 1 dalyje ir tos pačios direktyvos 8 ir 9 straipsniuose žodis „sudaryti“ turi būti suprantamas kaip neapimantis tokios situacijos, kokia susiklostė pagrindinėje byloje, kai perkančioji organizacija, sudarydama sutarties priedą su asmeniu, su kuriuo sudaryta sutartis, susitaria, kad trejiems metams atnaujins teisės nutraukti galiojančią neterminuotą viešojo paslaugų pirkimo sutartį atsisakymą, kuris jau nebegalioja šio naujo susitarimo sudarymo metu, ir susitaria su juo dėl didesnio tam tikrų nuo kiekio priklausančių kainų sumažinimo.

      (1)  OL C 326, 2006 12 30.


title: Byla T-61/13: 2013 m. vasario 6 d. pareikštas ieškinys byloje Melt Water prieš VRDT (NUEVA)

text:
               13.4.2013

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 108/29

         2013 m. vasario 6 d. pareikštas ieškinys byloje Melt Water prieš VRDT (NUEVA)

   (Byla T-61/13)
   2013/C 108/74
   Proceso kalba: lietuvių

      Šalys

      Ieškovė: Research and Production Company „MELT WATER“, UAB (Klaipėda, Lietuva), atstovaujama advokatės V. Viešiūnaitės

      Atsakovė: Vidaus rinkos derinimo tarnyba (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui) (VRDT)

      Reikalavimai

   Ieškovė Bendrojo Teismo prašo:

               —

               panaikinti 2012 m. gruodžio 3 d. VRDT ketvirtosios apeliacinės tarybos sprendimą byloje R 1794/2012-4 ir ieškovės apeliaciją dėl prekių ženklo NUEVA (paraiškos Nr. 010573541) laikyti paduota,

               —

               priteisti ieškovės naudai bylinėjimosi išlaidas.

      Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

      Bendrijos prekių ženklo paraišką pateikęs asmuo: ieškovė.

      Prašomas įregistruoti Bendrijos prekių ženklas: vaizdinis prekių ženklas NUEVA 32 klasės prekėms — Bendrijos prekių ženklo paraiškos Nr. 010573541.

      Eksperto sprendimas: atmesti paraišką.

      Apeliacinės tarybos sprendimas: laikyti apeliaciją nepaduota.

      Ieškinio pagrindai: skundžiamame 2012 m. gruodžio 3 d. sprendime atsakovė klaidingai konstatavo, kad ieškovės pateiktą apeliaciją reikia laikyti nepaduota pagal Reglamento Nr. 207/2009 (1) 60 straipsnį ir Reglamento Nr. 2868/95 (2) 49 taisyklės 3 punktą, nes praleistas terminas apeliacijos mokesčiui sumokėti. Ieškovė ginčija atsakovės poziciją, pagal kurią šis mokestis turėjo būti sumokėtas per dviejų mėnesių terminą, skirtą pateikti pranešimui apie apeliaciją. Ji teigia, kad tiek iš eksperto sprendimo atmesti prekių ženklo paraišką, tiek iš Reglamento Nr. 207/2009 60 straipsnio oficialaus vertimo į lietuvių kalbą matyti, kad apeliacijos mokestis turi būti siejamas su prašymo, kuriame nurodomi apeliacijos pagrindai, o ne su pranešimo apie apeliaciją pateikimu. Todėl ieškovė apeliacijos mokesčio mokėjimą pagrįstai siejo su prašymo, kuriame nurodomi apeliacijos pagrindai, pateikimo terminu ir per šį terminą tokį mokestį sumokėjo.
   Ieškovės teigimu, Reglamento Nr. 207/2009 vertimas į lietuvių kalbą laikytinas autentišku ir vertinant, ar ieškovės atsakovei sumokėtas apeliacijos mokestis buvo gautas laiku, turi būti vadovaujamasi šio reglamento tekstu lietuvių kalba. Ieškovė taip pat nurodo, kad tuo atveju, jei autentiškas tekstas konkrečios valstybės narės kalba, šiuo atveju lietuvių, yra dviprasmiškas, jo vertimas neatitinka tekstų kitomis kalbomis, siekiant teisinio tikrumo bei apibrėžtumo aktas turi būti aiškinamas taip, kad labiausiai atitiktų asmens, kuriam jis skirtas, interesus, ypač jei priešingas interpretavimas asmeniui galėtų sukelti neigiamų pasekmių.

      (1)  2009 m. vasario 26 d. Tarybos reglamentas (EB) Nr. 207/2009 dėl Bendrijos prekių ženklo (OL L 78, p. 1).

      (2)  1995 m. gruodžio 13 d. Komisijos reglamentas (EB) Nr. 2868/95, skirtas įgyvendinti Tarybos reglamentą (EB) Nr. 40/94 dėl Bendrijos prekių ženklo (OL L 303, p. 1; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 17 sk., 1 t., p. 189).


title: Byla T-326/05 2007 m. liepos 9 d. Pirmosios instancijos teismo nutartis Rath prieš OHMI — AstraZeneca (VIXACOR)

text:
               22.9.2007

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 223/17

         2007 m. liepos 9 d. Pirmosios instancijos teismo nutartis Rath prieš OHMI — AstraZeneca (VIXACOR)

   (Byla T-326/05) (1)

   (2007/C 223/30)

      Proceso kalba: prancūzų

   Pirmosios kolegijos pirmininkas nutartimi nurodė išbraukti bylą iš registro.

      (1)  OL C 281, 2005 11 12.


title: Byla T-13/10: 2011 m. liepos 14 d. Bendrojo Teismo nutartis byloje Goutier prieš VRDT — Rauch (ARANTAX) (Bendrijos prekių ženklas — Protestas — Protesto atsiėmimas — Nereikalingumas priimti sprendimą)

text:
               24.9.2011

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 282/19

         2011 m. liepos 14 d. Bendrojo Teismo nutartis byloje Goutier prieš VRDT — Rauch (ARANTAX)

   (Byla T-13/10) (1)

   (Bendrijos prekių ženklas - Protestas - Protesto atsiėmimas - Nereikalingumas priimti sprendimą)
   2011/C 282/37
   Proceso kalba: vokiečių

      Šalys

      Ieškovas: Klaus Goutier (Frankfurtas prie Maino, Vokietija), atstovaujamas advokato E.E. Happe

      Atsakovė: Vidaus rinkos derinimo tarnyba (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui), iš pradžių atstovaujama B. Schmidt, vėliau B. Schmidt ir R. Pethke

      Kita procedūros VRDT Apeliacinėje taryboje šalis, įstojusi į bylą Bendrajame Teisme: Norbert Rauch (Hercogenaurachas, Vokietija), atstovaujamas advokatų A. Fottner ir M. Müller

      Dalykas

   Ieškinys dėl 2009 m. lapkričio 10 d. VRDT ketvirtosios apeliacinės tarybos sprendimo (byla R 1769/2008-4), susijusio su protesto procedūra tarp Norbert Rauch ir Klaus Goutier.

      Rezoliucinė dalis

               1.

               Nebereikia priimti sprendimo dėl ieškinio.

               2.

               Ieškovas padengia savo ir atsakovės bylinėjimosi išlaidas. Į bylą įstojusi šalis padengia savo bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 80, 2010 3 27.


title: Sujungtos bylos C-51/12 – C-54/12: 2013 m. vasario 6 d. Teisingumo Teismo pirmininko nutartis byloje ( Giudice di Pace di Revere (Italija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Procura della Repubblica prieš Xiaomie Zhu ir kt. (C-51/12), Beregovoi Ion (C-52/12), Sun Hai Feng (C-53/12), Yang Liung Hong (C-54/12)

text:
               13.4.2013

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 108/19

         2013 m. vasario 6 d. Teisingumo Teismo pirmininko nutartis byloje (Giudice di Pace di Revere (Italija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Procura della Repubblica prieš Xiaomie Zhu ir kt. (C-51/12), Beregovoi Ion (C-52/12), Sun Hai Feng (C-53/12), Yang Liung Hong (C-54/12)

   (Sujungtos bylos C-51/12 – C-54/12) (1)

   2013/C 108/45
   Proceso kalba: italų
   Teisingumo Teismo pirmininkas nutartimi nurodė išbraukti bylą iš registro.

      (1)  OL C 98, 2012 3 31.


title: Byla T-345/04 Italijos Respublikos 2004 m. rugpjūčio 20 d. pareikštas ieškinys Europos Bendrijų Komisijai

text:
               23.10.2004

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 262/55

         Italijos Respublikos 2004 m. rugpjūčio 20 d. pareikštas ieškinys Europos Bendrijų Komisijai
   (Byla T-345/04)
   (2004/C 262/102)
   Bylos kalba: italų
   2004 m. rugpjūčio 20 d. Europos Bendrijų Pirmosios instancijos teisme buvo pareikštas Italijos Respublikos, atstovaujamos avvocato dello Stato Antonio Cingolo, ieškinys Europos Bendrijų Komisijai.
   Pareiškėjas Pirmosios instancijos teismo prašo:

               —

               panaikinti 2004 m. birželio 17 d. Europos Bendrijų Komisijos pranešimą Nr. D(2004) 4074, gautą tą pačią dieną, dėl DOCUP (Bendro programavimo dokumento) Ob 2 – Lombardijos regionas 2000–2006 (Nr. CCI 2000 IT 16 2 DO 014) – Tarpinių mokėjimų deklaracijų ir mokėjimo reikalavimų patvirtinimas, kuriuo Europos Bendrijų Komisija, GD Regioninė politika – Pagalba regionams Prancūzijoje, Graikijoje, Italijoje, pranešė apie tokį sprendimą: „Todėl Komisija reikalauja, kad atitinkama tarpinių mokėjimų deklaracija ir mokėjimo reikalavimas būtų papildyti tokia informacija kiekvienai pagalbos schemas numatančiai priemonei:

                           —

                           bendra atliktų išankstinių mokėjimų suma;

                           —

                           atliktų išankstinių mokėjimų suma, pagal ankstesnius susitarimus kompensuotina iš Struktūrinių fondų.

                     Negavusi šios informacijos Komisija negalės atlikti mokėjimų pagal pagalbos schemą DOCUP Lombardija 2000–2006 Ob 2“, bei visus susijusius ir ankstesnius aktus;

               —

               panaikinti 2004 m. liepos 14 d. Europos Bendrijų Komisijos pranešimą Nr. JE/OA D(2004) 5446, gautą 2004 m. liepos 15 d., dėl DOCUP Ob 2 – Friuli regionas – Venecija Giulia 2000–2006 (Nr. CCI 2000 IT 16 2 DO 013) – Tarpinių mokėjimų deklaracijų ir mokėjimo reikalavimų patvirtinimas, kuriuo Europos Bendrijų Komisija, GD Regioninė politika – Pagalba regionams Prancūzijoje, Graikijoje, Italijoje, pranešė apie tokį sprendimą: „Todėl Komisija reikalauja, kad atitinkama tarpinių mokėjimų deklaracija ir mokėjimo reikalavimas būtų papildyti tokia informacija kiekvienai pagalbos schemas numatančiai priemonei:

                           —

                           bendra atliktų išankstinių mokėjimų suma;

                           —

                           išankstinių mokėjimų suma, pagal ankstesnius susitarimus kompensuotina iš Struktūrinių fondų.

                     Negavusi šios informacijos Komisija negalės atlikti mokėjimų pagal pagalbos schemą DOCUP Friuli regionas – Venecija Giulia 2000–2006 Ob 2“, bei visus susijusius ir ankstesnius aktus;

               —

               priteisti iš Europos Bendrijų Komisijos bylinėjimosi išlaidas.

         Teisiniai pagrindai ir pagrindiniai argumentai
   Šiuo ieškiniu ginčijamas 2004 m. birželio 17 d. Europos Komisijos pranešimas Nr. D(2004) 4074 (DOCUP Lombardijos regionas) ir 2004 m. liepos 14 d. pranešimas Nr. JE/OA D(2004) 5446 (DOCUP Friuli – Venecija Giulia), kuriais išankstinių mokėjimų pagal pagalbos schemas procedūros pradžiai nustatomos galiojančiuose teisės aktuose nenurodytos pareigos ir taip nepagrįstai ribojamas išlaidų, susijusių su atitinkamais Struktūriniais fondais, pripažinimas.
   Savo reikalavimus Italijos Respublika grindžia:

               —

               procedūros reikalavimų pažeidimu dėl tinkamos teisinės bazės nebuvimo, visiško motyvų nebuvimo ir akto priėmimo tvarkos nesilaikymo. Šiuo atžvilgiu ji tvirtina, kad ginčijamuose aktuose nėra jokios nuorodos į taisyklę, pagal kurią jie priimami.

         Be pareigos motyvuoti pažeidimo pareiškėjas taip pat nurodo, kad ginčijami pranešimai buvo priimti nesilaikant Komisijos darbo reglamente numatytos procedūros ir ji remiasi:

               —

               pagrindinio reglamento (Tarybos reglamento Nr. 1260/99) 32 straipsnio ir Komisijos reglamento Nr. 448/04, pagal kuriuos išankstinių mokėjimų atlikimui pakanka įrodyti, kad valstybė „galutinė gavėja“ atitinkamas sumas sumokėjo galutiniams investicijos gavėjams, pažeidimu;

               —

               pagrindiniame reglamente nustatytų išlaidų pripažinimo taisyklių pažeidimu. Pareiškėjo teigimu, atitinkamos taisyklės šiuo atveju prieštarauja Komisijos požiūriui pagal kurį jos aiškintinos taip, kad išlaidos pripažįstamos tik įrodžius, kad finansavimas realiai panaudotas projektams, kurių tikslas atitinka tą tikslą, kuriam suteikta pagalba;

               —

               finansų kontrolės taisyklių (pagrindinio reglamento 38 straipsnis ir įgyvendinančios priemonės), kuriose nenumatomos Komisijos nurodytos pareigos, pažeidimu;

               —

               proporcingumo principo pažeidimu, nes Komisija reikalauja daugiau įrodymų, nei numatyta ir būtina;

               —

               Reglamento Nr. 448/04 pažeidimu dėl lygybės ir teisinio saugumo principų pažeidimo bei skundžiamų sprendimų prieštaringumo;

               —

               Komisijos reglamento (EB) Nr. 438/2001 9 straipsnio pažeidimu dėl jame numatytų apskaitos taisyklių nesilaikymo;

               —

               procedūrų supaprastinimo principo pažeidimu.


title: Byla T-145/14: 2014 m. kovo 3 d. pareikštas ieškinys byloje adidas prieš VRDT – Shoe Branding Europe (dvi lygiagrečios juostelės)

text:
               28.4.2014

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 129/35

         2014 m. kovo 3 d. pareikštas ieškinys byloje adidas prieš VRDT – Shoe Branding Europe (dvi lygiagrečios juostelės)

   (Byla T-145/14)
   2014/C 129/42
   Kalba, kuria surašytas ieškinys: anglų

      Šalys

      Ieškovė: adidas (Hercogenaurachas, Vokietija), atstovaujama advokatų V. von Bomhard ir J. Fuhrmann

      Atsakovė: Vidaus rinkos derinimo tarnyba (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui)

      Kita procedūros apeliacinėje taryboje šalis: Shoe Branding Europe BVBA (Audenardė, Belgija)

      Reikalavimai

   Ieškovė Bendrojo Teismo prašo:

               —

               panaikinti 2013 m. lapkričio 28 d. Vidaus rinkos derinimo tarnybos (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui) antrosios apeliacinės tarybos sprendimą byloje R 1208/2012-2,

               —

               priteisti iš atsakovės bylinėjimosi abiejose instancijose išlaidas.

      Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

      Bendrijos prekių ženklo paraišką pateikęs asmuo: kita procedūros apeliacinėje taryboje šalis

      Prašomas įregistruoti Bendrijos prekių ženklas: prekių ženklas (kitas prekių ženklas) avalynei, priskiriamai prie 25 klasės prekių – Bendrijos prekių ženklo paraiška Nr. 8 398 141

      Prekių ženklo ar žymens, kuriuo remtasi per protesto procedūrą, savininkė: ieškovė

      Prekių ženklas ar žymuo, kuriuo remiamasi: Bendrijos prekių ženklų registracijos Nr. 3 517 646, Nr. 3 517 612, Nr. 3 517 588, Nr. 3 517 661, Nr. 4 269 072, Nr. 6 081 889; Vokietijos prekių ženklų registracijos Nr. 944 624, Nr. 944 623, Nr. 399 50 559, Nr. 897 134; tarptautinio prekių ženklo registracijos Nr. 391 692 18, 25 ir 28 klasių prekėms ir neregistruotas prekių ženklas ar žymuo, naudojamas prekyboje Vokietijoje

      Protestų skyriaus sprendimas: atmesti protestą

      Apeliacinės tarybos sprendimas: atmesti apeliaciją

      Ieškinio pagrindai: Reglamento dėl Bendrijos prekių ženklo 8 straipsnio 1 dalies b punkto ir 4 dalies pažeidimas.


               15.7.2010

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 191/11

         2010 m. gegužės 21 d. Lichtenšteino Kunigaikštystės pateiktas ieškinys ELPA priežiūros institucijai
   (Byla E-4/10)
   2010/C 191/09
   Lichtenšteino Kunigaikštystė, atstovaujama dr. Andrea Entner-Koch, atliekančios Lichtenšteino Kunigaikštystės (EEE koordinavimo skyrius, Austrasse 79/Europark, FL-9490 Vaduz) įgaliotinio funkcijas, 2010 m. gegužės 21 d. pateikė ieškinį ELPA priežiūros institucijai ELPA teisme.
   Lichtenšteino Kunigaikštystė prašo ELPA teismo:

               1.

               Panaikinti 2010 m. kovo 24 d. ELPA priežiūros institucijos sprendimą Nr. 97/10/COL dėl savidraudos bendrovių apmokestinimo pagal Lichtenšteino mokesčių įstatymą;

               2.

               Arba 2010 m. kovo 24 d. ELPA priežiūros institucijos sprendimo Nr. 97/10/COL 3 ir 4 straipsnius pripažinti negaliojančiais ta apimtimi, kiek jais numatomas sprendimo 1 straipsnyje minimas pagalbos susigrąžinimas;
               taip pat

               3.

               Nurodyti ELPA priežiūros institucijai padengti bylinėjimosi išlaidas.

      Teisinės bei faktinės aplinkybės ir teismui pateikti ieškinio pagrindai:

               —

               2010 m. kovo 24 d. ELPA priežiūros institucijos sprendimu Nr. 97/10/COL nustatyta, kad apmokestinimo taisyklės, pagal Lichtenšteino mokesčių įstatymo 82 straipsnio a punktą ir 88 straipsnio d punkto 3 papunktį taikomos Lichtenšteino savidraudos bendrovėms, sudaro valstybės pagalbą pagal EEE susitarimo 61 straipsnio 1 dalį, kadangi savidraudos bendrovėms taikomi mokesčiai buvo palankesni nei įprastoms draudimo bendrovėms. Be to, ELPA priežiūros institucija nusprendė, kad tariama pagalba sudarė neteisėtą pagalbą, kurią reikėjo susigrąžinti iš savidraudos bendrovių nuo 2001 m. lapkričio 6 d.

               —

               Ieškovė tvirtina, kad aptariamos mokesčių įstatymo nuostatos nesudaro valstybės pagalbos pagal EEE susitarimo 61 straipsnio 1 dalį.

               —

               Ieškovė tvirtina, kad ELPA priežiūros institucija:

                           —

                           suklydo taikydama EEE susitarimo 61 straipsnio 1 dalį savidraudos bendrovėms, kurioms buvo taikomas Lichtenšteino mokesčių įstatymas, ir nurodydama joms grąžinti tariamą neteisėtą pagalbą nuo 2001 m. lapkričio 6 d.;

                           —

                           klaidingai taikė EEE susitarimo 61 straipsnio 1 dalį savidraudos bendrovėms, atsižvelgiant į jų ypatingą pobūdį ir ribotą veiklos sritį;

                           —

                           tinkamai nepagrindė ginčijamo sprendimo, kaip numatyta Institucijos ir Teismo susitarimo 16 straipsnyje.


title: Byla C-177/10: 2011 m. rugsėjo 8 d. Teisingumo Teismo (antroji kolegija) sprendimas byloje ( Juzgado de lo Contencioso-Administrativo n o 12 de Sevilla (Ispanija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Francisco Javier Rosado Santana prieš Consejería de Justicia y Administración Pública de la Junta de Andalucía (Socialinė politika — Direktyva 1999/70/EB — Bendrasis ETUC, UNICE ir CEEP susitarimas dėl darbo pagal terminuotas darbo sutartis — 4 punktas — Bendrojo susitarimo taikymas viešojoje tarnyboje — Nediskriminavimo principas)

text:
               22.10.2011

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 311/11

         2011 m. rugsėjo 8 d. Teisingumo Teismo (antroji kolegija) sprendimas byloje (Juzgado de lo Contencioso-Administrativo no 12 de Sevilla (Ispanija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Francisco Javier Rosado Santana prieš Consejería de Justicia y Administración Pública de la Junta de Andalucía

   (Byla C-177/10) (1)

   (Socialinė politika - Direktyva 1999/70/EB - Bendrasis ETUC, UNICE ir CEEP susitarimas dėl darbo pagal terminuotas darbo sutartis - 4 punktas - Bendrojo susitarimo taikymas viešojoje tarnyboje - Nediskriminavimo principas)
   2011/C 311/15
   Proceso kalba: ispanų

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Juzgado de lo Contencioso-Administrativo no 12 de Sevilla

      Šalys pagrindinėje byloje

      Ieškovas: Francisco Javier Rosado Santana

      Atsakovė: Consejería de Justicia y Administración Pública de la Junta de Andalucía

      Dalykas

   Prašymas priimti prejudicinį sprendimą — Juzgado de lo Contencioso-Administrativo no 12 de Sevilla — 1999 m. birželio 28 d. Tarybos direktyvos 1999/70/EB dėl Europos profesinių sąjungų konfederacijos (ETUC), Europos pramonės ir darbdavių konfederacijų sąjungos (UNICE) ir Europos įmonių, kuriose dalyvauja valstybė, centro (CEEP) bendrojo susitarimo dėl darbo pagal terminuotas sutartis (OL L 175, p. 43; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 5 sk., 3 t., p. 368) aiškinimas — Priedo 4 punktas (nediskriminavimo principas) — Taikymo sritis — Diskriminacija, kurią Konstitucinis teismas pripažino leistina — Nacionalinio teismo pareigos

      Rezoliucinė dalis

               1.

               1999 m. birželio 28 d. Tarybos direktyvą 1999/70/EB dėl Europos profesinių sąjungų konfederacijos (ETUC), Europos pramonės ir darbdavių konfederacijų sąjungos (UNICE) ir Europos įmonių, kuriose dalyvauja valstybė, centro (CEEP) bendrojo susitarimo dėl darbo pagal terminuotas sutartis ir jos priede pateiktą Bendrąjį susitarimą dėl darbo pagal terminuotas sutartis reikia aiškinti taip, kad, pirma, jie taikomi su administracija ir kitomis viešojo sektoriaus institucijomis sudarytoms terminuotoms darbo sutartims ir nustatytiems terminuotiems darbo santykiams ir, antra, jais reikalaujama panaikinti nevienodą požiūrį į valstybės narės statutinius pareigūnus ir panašius laikinuosius tarnautojus, pagrįstą tik tuo, kad pastarieji dirba terminuotai, nebent nevienodas požiūris būtų objektyviai pateisintas, kaip tai suprantama pagal šio Bendrojo susitarimo 4 punkto 1 papunktį.

               2.

               Šio Bendrojo susitarimo dėl darbo pagal terminuotas sutartis 4 punktą reikia aiškinti taip, kad juo draudžiama neįskaičiuoti viešosios administracinės valdžios tarnyboje laikinojo tarnautojo išdirbtus laikotarpius tam, kad šis asmuo, kuris vėliau tapo statutiniu pareigūnu, galėtų dalyvauti vidinėje paaukštinimo procedūroje, kurioje gali dalyvauti tik statutiniai pareigūnai, nebent toks neįskaičiavimas būtų objektyviai pateisinamas, kaip tai suprantama pagal šio punkto 1 dalį. Vien tai, kad laikinasis tarnautojas išdirbo šiuos laikotarpius tarnyboje pagal terminuotą darbo sutartį ar terminuotus darbo santykius, negali būti tokia objektyvi priežastis.

               3.

               Pirminę Sąjungos teisę, Direktyvą 1999/70 ir Bendrąjį susitarimą dėl darbo pagal terminuotas sutartis reikia aiškinti taip, kad jais iš esmės nedraudžiami nacionalinės teisės aktai, kuriuose numatyta, kad statutinio pareigūno ieškinys dėl sprendimo atmesti jo kandidatūrą atrankos procedūroje, grindžiamo tuo, kad ši procedūra prieštaravo Bendrojo susitarimo 4 punktui, turi būti pateiktas per dviejų mėnesių naikinamąjį terminą, skaičiuojamą nuo skelbimo apie konkursą paskelbimo dienos. Tačiau toks terminas neturėtų būti taikomas statutiniam pareigūnui, pateikusiam kandidatūrą šiame konkurse, kuriam buvo leista laikyti testus ir kurio pavardė įtraukta į galutinį šio konkurso laimėtojų sąrašą, jeigu dėl jo tampa praktiškai neįmanoma ar pernelyg sudėtinga įgyvendinti pagal Bendrąjį susitarimą suteiktas teises. Tokiomis aplinkybėmis dviejų mėnesių terminą galima skaičiuoti tik nuo sprendimo dėl leidimo jam dalyvauti šiame konkurse ir jo paskyrimo pareigūnu panaikinimo pranešimo.

      (1)  OL C 179, 2010 7 3.


title: Byla T-539/12: 2012 m. gruodžio 12 d. pareikštas ieškinys byloje Ziegler prieš Komisiją

text:
               23.2.2013

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 55/16

         2012 m. gruodžio 12 d. pareikštas ieškinys byloje Ziegler prieš Komisiją

   (Byla T-539/12)
   2013/C 55/29
   Proceso kalba: prancūzų

      Šalys

      Ieškovė: Ziegler SA (Briuselis, Belgija), atstovaujama advokatų J. Bellis, M. Favart ir A. Bailleux

      Atsakovė: Europos Komisija

      Reikalavimai

   Ieškovė Bendrojo Teismo prašo:

               —

               pripažinti šį ieškinį priimtinu ir pagrįstu,

               —

               konstatuoti, kad Europos Komisija yra atsakinga už tai, kad ieškovės atžvilgiu kilo deliktinė Europos Sąjungos atsakomybė,

               —

               priteisti iš Europos Sąjungos sumokėti ieškovei 1 472 000 eurų ir palūkanas už laikotarpį nuo 2008 m. kovo 11d. iki visos sumos sumokėjimo, taip pat po 112 872,50 euro už kiekvienus metus nuo 2008 m. kovo 11 d. ir palūkanas iki visos sumos sumokėjimo,

               —

               priteisti iš Europos Sąjungos bylinėjimosi išlaidas.

      Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

   Žalą, kurios atlyginimo ieškovė siekia iš Europos Sąjungos, sudaro dvi atskiros dalys.
   Pirma, ieškovė tvirtina, kad patyrė žalą dėl 9 200 000 eurų baudos ir 7,60 % metinių palūkanų, kuri jai buvo skirta 2008 m. kovo 11 d. Komisijos sprendimu byloje COMP/38.543 — Tarptautinio perkraustymo paslaugos, už pažeidimą, už kurį iš dalies atsakinga Sąjunga. Ieškovės tvirtinimu, patirta žala padaryta dviem atžvilgiais neteisėtais Europos Sąjungos veiksmais:

               —

               Pirma, nustačiusi, kad pareigūnų kraustymosi išlaidos gali būti padengiamos tik gavus tris skirtingas perkraustymo paslaugų sąmatas ir visiškai nekontroliavusi, kaip ši pareiga vykdoma, nors gerai žinojo, kokias ydas tokia praktika sukėlė, Sąjunga sukūrė reglamentavimo pagrindus, palankius SESV 101 straipsnio pažeidimui, už kurį galiausiai buvo nubaustos perkraustymo įmonės. Tokiais veiksmais Sąjunga neįvykdė rūpestingumo pareigos ir pažeidė ieškovės pagrindinę teisę į gerą administravimą.

               —

               Antra, prašydami iš ieškovės tariamų sąmatų Europos Sąjungos pareigūnai, kaip tarnautojai, tiesiogiai kurstė ieškovę padaryti pažeidimą, už kurį ji buvo nubausta. Taigi per savo pareigūnus Europos Sąjunga prisidėjo prie SESV 101 straipsnio pažeidimo, už kurį ji vėliau skyrė sankcijas, ir, be to, nepaisė ieškovės teisės į teisingą bylos nagrinėjimą.

         Antra, nuo 2008 m. kovo 11 d. sprendimo priėmimo ieškovė neteko daug pajamų todėl, kad tariamų sąmatų praktika buvo tebetęsiama ir ieškovei atsisakius tenkinti tokius prašymus ji buvo pašalinta iš atitinkamos rinkos, todėl Europos institucijų pareigūnams ji teikia tik labai nedaug perkraustymo paslaugų. Ieškovė žalą patyrė dėl to, kad Sąjunga neįvykdė rūpestingumo pareigos.


title: Byla C-600/16 P: 2016 m. lapkričio 24 d. National Iranian Tanker Company pateiktas apeliacinis skundas dėl 2016 m. rugsėjo 14 d. Bendrojo Teismo (septintoji kolegija) sprendimo byloje T-207/15 National Iranian Tanker Company/Europos Sąjungos Taryba

text:
               30.1.2017

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 30/28

         2016 m. lapkričio 24 d.National Iranian Tanker Company pateiktas apeliacinis skundas dėl 2016 m. rugsėjo 14 d. Bendrojo Teismo (septintoji kolegija) sprendimo byloje T-207/15 National Iranian Tanker Company/Europos Sąjungos Taryba

   (Byla C-600/16 P)
   (2017/C 030/33)
   Proceso kalba: anglų

      Šalys

      Apeliantė: National Iranian Tanker Company, atstovaujama baristerių QC T. de la Mare, QC M. Lester ir J. Pobjoy bei solisitorių R. Chandrasekera, S. Ashley ir C. Murphy

      Kita proceso šalis: Europos Sąjungos Taryba

      Apeliantės reikalavimai

   Apeliantė Teisingumo Teismo prašo:

               —

               panaikinti 2016 m. rugsėjo 14 d. Bendrojo Teismo sprendimą National Iranian Tanker Company/Europos Sąjungos Taryba (byla T-207/15),

               —

               priimti sprendimą byloje, o būtent:

                           —

                           panaikinti 2015 m. vasario 12 d. Tarybos sprendimą (BUSP) 2015/236 (1) ir 2015 m. vasario 12 d. Tarybos įgyvendinimo reglamentą (ES) 2015/230 (2), kiek jie taikomi apeliantei,

                           —

                           nepatenkinus pirmojo reikalavimo, pripažinti, kad 2010 m. liepos 26 d. Tarybos sprendimo 2010/413/BUSP (3) (iš dalies pakeistas) 20 straipsnio 1 dalies c punktas ir 2012 m. kovo 23 d. Tarybos reglamento (ES) Nr. 267/2012 (4) (iš dalies pakeistas) 23 straipsnio 2 dalies d punktas netaikomi apeliantei dėl jų neteisėtumo, ir

               —

               priteisti iš kitos proceso šalies bylinėjimosi apeliacinėje instancijoje ir Bendrajame Teisme išlaidas.

      Apeliacinio skundo pagrindai ir pagrindiniai argumentai

   Grįsdama apeliacinį skundą, apeliantė remiasi keturiais pagrindais.

               1.

               Pirmasis pagrindas grindžiamas tuo, jog Bendrasis Teismas klaidingai nusprendė, kad 2015 m. vasario 12 d. Tarybos sprendimu (BUSP) 2015/236 ir 2015 m. vasario 12 d. Tarybos įgyvendinimo reglamentu (ES) 2015/230 nepažeidžiami galutinio teismo sprendimo galios, teisinio saugumo, teisėtų lūkesčių apsaugos ir įsiteisėjusio teismo sprendimo galios principai arba teisė į veiksmingą teisinę gynybą pagal Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijos 47 straipsnį.

               2.

               Antrasis pagrindas grindžiamas tuo, jog Bendrasis Teismas klaidingai nusprendė, kad apeliantės atveju buvo tenkinami įtraukimo į sąrašą kriterijai.

               3.

               Trečiasis pagrindas grindžiamas tuo, jog Bendrasis Teismas klaidingai nusprendė, kad apeliantės pagrindinių teisių ribojimas buvo proporcingas.

               4.

               Ketvirtasis pagrindas grindžiamas tuo, jog Bendrasis Teismas klaidingai atmetė apeliantės alternatyvų argumentą, kad plačiai aiškinant įtraukimo į sąrašą kriterijų šis taps neproporcingu.

      (1)  2015 m. vasario 12 d. Tarybos sprendimas (BUSP) 2015/236, kuriuo iš dalies keičiamas Sprendimas 2010/413/BUSP dėl ribojamųjų priemonių Iranui (OL L 39, p. 18).

      (2)  2015 m. vasario 12 d. Tarybos įgyvendinimo reglamentas (ES) 2015/230, kuriuo įgyvendinamas Reglamentas (ES) Nr. 267/2012 dėl ribojamųjų priemonių Iranui (OL L 39, p. 3).

      (3)  2010 m. liepos 26 d. Tarybos sprendimas 2010/413/BUSP dėl ribojamųjų priemonių Iranui, kuriuo panaikinama Bendroji pozicija 2007/140/BUSP (OL L 195, p. 39).

      (4)  2012 m. kovo 23 d. Tarybos reglamentas (ES) Nr. 267/2012 dėl ribojamųjų priemonių Iranui, kuriuo panaikinamas Reglamentas (ES) Nr. 961/2010 (OL L 88, p. 1).


title: 2004 m. lapkričio 18 d. Teisingumo Teismo nutartis (ketvirtoji kolegija) Sujungtose bylose C-261/03 ir C-262/03 (dėl Tribunale amministrativo regionale per l'Emilia-Romagna prašymo priimti prejudicinį sprendimą): Allevamenti Associati Srl prieš Regione Emilia-Romagna ir Latteria Sociale Moderna Soc. Coop. Arl prieš Azienda di Stato per gli interventi nel mercato agricolo (AIMA) ir kt. (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą — Darbo reglamento 104 straipsnio 3 dalis — Pienas ir pieno produktai — Papildomo mokesčio schema — Apdorojimas ir perdirbimas, kurį vykdo pieninė pagal rangos sutartį tarp įmonių — Sąvokos „pristatymas“ ir „pardavimas“ tiesiogiai vartoti)

text:
               19.3.2005

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 69/3

      TEISINGUMO TEISMO NUTARTIS

   (ketvirtoji kolegija)
   2004 m. lapkričio 18 d.
   Sujungtose bylose C-261/03 ir C-262/03 (dėl Tribunale amministrativo regionale per l'Emilia-Romagna prašymo priimti prejudicinį sprendimą): Allevamenti Associati Srl prieš Regione Emilia-Romagna ir Latteria Sociale Moderna Soc. Coop. Arl prieš Azienda di Stato per gli interventi nel mercato agricolo (AIMA) ir kt. (1)

   (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą - Darbo reglamento 104 straipsnio 3 dalis - Pienas ir pieno produktai - Papildomo mokesčio schema - Apdorojimas ir perdirbimas, kurį vykdo pieninė pagal rangos sutartį tarp įmonių - Sąvokos „pristatymas“ ir „pardavimas“ tiesiogiai vartoti)
   (2005/C 69/06)
   Proceso kalba: italų
   Sujungtose bylose C-261/03 ir C-262/03 dėl Tribunale amministrativo regionale per l'Emilia-Romagna (Italija) 2003 m. gegužės 6 d. sprendimais, kuriuos Teisingumo Teismas gavo 2003 m. birželio 17 d., pagal EB sutarties 234 straipsnį pateikto prašymo priimti prejudicinį sprendimą bylose Allevamenti Associati Srl prieš Regione Emilia-Romagna, dalyvaujant Agenzia per le Erogazioni in Agricoltura (AGEA) ir Latteria Sociale Moderna Soc. Coop. arl (C-261/03), ir Latteria Sociale Moderna Soc. Coop. Arl prieš Azienda di Stato per gli interventi nel mercato agricolo (AIMA), Servizio Provinciale Agricoltura di Reggio Emilia, Regione Emilia-Romagna, ir Agenzia per le Erogazioni in Agricoltura (AGEA), dalyvaujant Allevamenti Associati Srl (C-262/03), Teisingumo Teismas (ketvirtoji kolegija), kurį sudaro ketvirtosios kolegijos pirmininkės pareigas einanti N. Colneric (pranešėja), teisėjai J. N. Cunha Rodrigues ir E. Juhász, generalinis advokatas L. A. Geelhoed; sekretorė: vyriausioji administratorė María Múgica Arzamendi, 2004 m. lapkričio 18 d. priėmė nutartį, kurios rezoliucinėje dalyje nurodyta:
   1992 m. gruodžio 28 d. Tarybos reglamento (EEB) Nr. 3950/92 nustatančio papildomą mokestį pieno ir pieno produktų sektoriuje 1 ir 2 straipsnis ir 9 straipsnio g punktas ir 1993 m. kovo 9 d. Komisijos reglamento Nr. 536/93/EEB nustatančio papildomo mokesčio už pieną ir pieno produktus taikymo taisykles 1 straipsnis turi būti aiškinamas taip, kad nustatant pieno kvotas ir taikant papildomą mokestį tam tikrų pieno kiekių, kuriuos pieną gaminanti įmonė perduoda neperleisdama nuosavybės teisės į juos, perdavimas tretiesiems asmenims pagal rangos sutartį dėl pieno perdirbimo į sūrį, sviestą ir išrūgas už užmokestį turi būti laikomas tiekimu.

      (1)  OL C 200, 2003 8 23.


title: Pirmojo generalinio advokato paskyrimas

text:
               10.11.2007

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 269/3

         Pirmojo generalinio advokato paskyrimas
   (2007/C 269/05)
   Pagal Procedūros reglamento 10 straipsnio 1 dalies trečiąją pastraipą Teisingumo Teismas paskyrė L. M. Poiares Maduro pirmuoju generaliniu advokatu vienerių metų laikotarpiui iki 2008 m. spalio 6 dienos.


title: Byla T-11/06  2006 m. sausio 19 d.  pareikštas ieškinys byloje Romana Tabacchi prieš Komisiją

text:
               11.3.2006

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 60/48

         2006 m. sausio 19 d. pareikštas ieškinys byloje Romana Tabacchi prieš Komisiją
   (Byla T-11/06)
   (2006/C 60/90)
   Proceso kalba: italų
   Šalys

      Ieškovė: Romana Tabacchi Spa (Roma, Italija), atstovaujama advokatų Mario Siragusa ir G. Cesare Rizza

      Atsakovė: Europos Bendrijų Komisija
   Ieškovės reikalavimai

               —

               Iš esmės sumažinti Romana Tabacchi paskirtą baudą.

               —

               Priteisti iš Komisijos šioje instancijoje ieškovės patirtas bylinėjimosi išlaidas.

               —

               Nustatyti bet kokią kitą priemonę, taip pat tyrimo, kuri būtų tinkama.

         Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai
   Šio ieškinio dalykas yra 2005 m. spalio 20 d. Komisijos sprendimo dėl EB sutarties 81 straipsnio taikymo procedūros (byla COMP/C–38.281/B.2 — žaliavinis tabakas — Italija) dalies, susijusios su ieškovei paskirtos baudos apskaičiavimu, panaikinimas ir dėl to — minėtos baudos sumažinimas.
   Šiame sprendime atsakovė nurodė, kad šešios Italijoje žaliavinio tabako perdirbimo sektoriuje veikiančios įmonės pažeidė EB 81 straipsnio 1 dalį, nuo 1995 m. iki 2002 m. pradžios sudarydamos susitarimus ar suderintais veiksmais koordinuodamos savo individualią pajamų strategiją, taip pat reguliariai pasikeisdamos informacija ir viena kitą konsultuodamos. Be to, Komisijos manymu, perdirbėjai susitarė dėl rekomenduojamos didžiausios ar vidutinės kainos už įvairų žaliavinį tabaką, vadinamą Burley, taip pat dėl įsigytino produkto kiekio. Kartelis išsiplėtė iki pardavimų viešuose aukcionuose (1995 m. AIMA — Azienda di Stato per gli Interventi nel Mercato agricolo, o 1998 m. ATI — Azienda Tabacchi Italiani SpA) pasiūlos koordinavimo .
   Be to, Komisija nurodė, kad nuo 1999 m. vasario mėn. iki 2001 m. lapkričio mėn. nacionalinė Italijos tabako perdirbėjų asociacija (Associazione Professionale Trasformatori Tabacchi Italiani, APTI) ir Italijos tabako sąjunga (Unione Italiana Tabacco, UNITAB) priėmė sprendimus dėl savo atitinkamų padėčių derantis dėl kainos už kiekvieną kokybiniu požiūriu skirtingą tabako rūšį, sudarant vidinius susitarimus.
   Grįsdama savo reikalavimus ieškovė nurodo:

               —

               lygybės ir proporcingumo principų pažeidimą, kadangi apskaičiuodama baudos atskaitos tašką Komisija neatsižvelgė į tai, kad kartelis neturėjo jokio poveikio rinkai ar kad šis poveikis buvo labai nedidelis;

               —

               motyvavimo nelogiškumą ir vienodo požiūrio principo pažeidimą, nepaskirsčius pagrindinės baudos taip, kad ji atitiktų atitinkamos įmonės įtaką rinkoje. Šiuo klausimu pažymėtina, kad rinkos dalies per ištisus paskutinius pažeidimo metus panaudojimas turėtų būti sumažintas ir proporcingas visais atvejais, kai įmonės dalyvavimas nustatytuose draudžiamuose veiksmuose keletą kartų buvo nutrauktas;.

               —

               kad ieškovės dalyvavimo kartelyje laikotarpio, t. y. dvejų metų ir aštuonių mėnesių, nustatymas yra akivaizdi vertinimo klaida;

               —

               kad Komisija neatsižvelgė į dvi lengvinančias aplinkybes — visiškai pasyvų ieškovės vaidmenį kartelyje ir dažną susitarimų nesilaikymą;

               —

               kad nagrinėjama bauda, kuri beveik dvigubai didesnė už ieškovės turtą, yra neteisinga ir neproporcinga.


title: Byla F-6/13: 2013 m. balandžio 18 d. Tarnautojų teismo nutartis byloje Rosenbaum prieš Komisiją

text:
               15.6.2013

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 171/41

         2013 m. balandžio 18 d. Tarnautojų teismo nutartis byloje Rosenbaum prieš Komisiją

   (Byla F-6/13) (1)

   2013/C 171/87
   Proceso kalba: prancūzų
   Trečiosios kolegijos pirmininkas nutartimi nurodė išbraukti bylą iš registro.

      (1)  OL C 108, 2013 4 13, p. 39.


title: Byla C-331/11: 2011 m. birželio 30 d. pareikštas ieškinys byloje Komisija prieš Slovakiją

text:
               24.9.2011

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 282/4

         2011 m. birželio 30 d. pareikštas ieškinys byloje Komisija prieš Slovakiją

   (Byla C-331/11)
   2011/C 282/07
   Proceso kalba: slovakų

      Šalys

      Ieškovė: Europos Komisija, atstovaujama A. Marghelis ir A. Tokár

      Atsakovė: Slovakijos Respublika

      Ieškovės reikalavimai

               —

               Pripažinti, kad leisdama eksploatuoti atliekų sąvartyną Žilina — Považský Chlmec be sąvartyno sutvarkymo plano ir nepriėmus galutinio sprendimo dėl leidimo toliau eksploatuoti sąvartyną remiantis patvirtintu sutvarkymo planu, Slovakijos Respublika neįvykdė įsipareigojimų pagal 1999 m. balandžio 26 d. Tarybos direktyvos 1999/31/EB dėl atliekų sąvartynų (1) 14 straipsnio a, b ir c punktus.

               —

               Priteisti iš Slovakijos Respublikos bylinėjimosi išlaidas.

      Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

   Atliekų sąvartynas Žilina — Považský Chlmec eksploatuojamas nepateikus jo sutvarkymo plano ir be galimų sutvarkymo plano pakeitimų patvirtinimo. Todėl Komisija Teisingumo Teismo prašo pripažinti, kad leisdama eksploatuoti atliekų sąvartyną Žilina — Považský Chlmec be sąvartyno sutvarkymo plano ir nepriėmus galutinio sprendimo dėl leidimo toliau eksploatuoti sąvartyną remiantis patvirtintu sutvarkymo planu, Slovakijos Respublika neįvykdė įsipareigojimų pagal 1999 m. balandžio 26 d. Tarybos direktyvos 1999/31/EB dėl atliekų sąvartynų 14 straipsnio a, b ir c punktus.

      (1)  OL L 182, p. 1; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 15 sk., 4 t., p. 228.


title: Byla F-135/06 2006 m. lapkričio 27 d. pareikštas ieškinys byloje Virgine Lafleur-Tighe prieš Komisiją

text:
               30.12.2006

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 326/87

         2006 m. lapkričio 27 d. pareikštas ieškinys byloje Virgine Lafleur-Tighe prieš Komisiją

   (Byla F-135/06)
   (2006/C 326/176)
   Proceso kalba: prancūzų
   Šalys

      Ieškovė: Virgine Lafleur-Tighe (Makati, Filipinai), atstovaujama advokatų S. Rodrigues ir C. Bernard-Glanz

      Atsakovė: Europos Bendrijų Komisija
   Ieškovės reikalavimai

               —

               Panaikinti Paskyrimų tarnybos sprendimą priskirti ieškovę 13 lygio 1 pakopai įdarbinant ją pagalbiniu darbuotoju, ta dalimi, kuria sprendimas išvedamas iš 2005 m. gruodžio 22 d. pasirašytos darbo sutarties.

               —

               Nurodyti Paskyrimų tarnybai sprendimo panaikinimo pasekmes, ir ypač, tai, kad reikia atsižvelgti į ieškovės profesinę patirtį nuo 1993 m., kuomet ji gavo bakalauro diplomą ir tai, kad ji turi būti priskirta 4 lygiui atgaline 2005 m. gruodžio 22 diena.

               —

               Priteisti iš atsakovės bylinėjimosi išlaidas.

         Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai
   Ieškovė tvirtina, kad, pirma, Paskyrimų tarnyba padarė akivaizdžią vertinimo klaidą, nes reikalavo pateikti analogiškos institucijos išduotą pažymėjimą, įrodantį jos bakalauro diplomo lygiavertiškumą, kuris prilygtų Prancūzijos bendruomenės vyriausybės Belgijoje priimto nutarimo dėl jos magistro diplomo.
   Antra, ieškovė teigia, kad Paskyrimų tarnyba pažeidė vienodo požiūrio ir nediskriminavimo principus ta dalimi, kuria ji atsisakė atsižvelgti į Airijos nacionalinės kvalifikacijos įstaigos išduotą pažymėjimą, patvirtinantį šio diplomo lygiavertiškumą.


title: Byla T-529/08 2008 m. gruodžio 2 d. pareikštas ieškinys byloje Diputación Foral de Álava prieš Komisiją

text:
               7.2.2009

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 32/47

         2008 m. gruodžio 2 d. pareikštas ieškinys byloje Diputación Foral de Álava prieš Komisiją

   (Byla T-529/08)
   (2009/C 32/90)
   Proceso kalba: ispanų
   Šalys

      Ieškovė: Territorio Histórico de Álava — Diputación Foral de Álava, atstovaujama advokatų I. Sáenz-Cortabarría Fernández ir M. Morales Isasi

      Atsakovė: Europos Bendrijų Komisija
   Ieškovės reikalavimai

               —

               Pripažinti 2008 m. spalio 2 d. Europos Komisijos konkurencijos generalinio direktorato rašytinį dokumentą D/53778 (COMP/H4/NM/ed D(2008) 247) negaliojančiu tiek, kiek juo reikalaujama, kad 2001 m. liepos 11 d. sprendimuose 2002/820/EB ir 2002/892/EB (pažeidimo byla 2007/2215) nurodytos palūkanos būtų susigrąžintos taikant sudėtinę palūkanų normą;

               —

               priteisti iš Komisijos bylinėjimosi išlaidas.

         Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai
   Šiame procese siekiama užginčyti sprendimą, kuriuo vykdant 2001 m. liepos 11 d. sprendimus, susijusius su, viena vertus, Ispanijos valstybės pagalba Álava provincijos įmonėms 45 % investicijų sumos mokesčių kredito forma (Sprendimas 2002/820/EB) ir, kita vertus, su Ispanijos valstybės pagalba naujai įsteigtoms įmonėms Álava provincijoje (Sprendimas 2002/892/EB) (1), Komisija mano, kad susigrąžinant lėšas turi būti taikoma sudėtinė palūkanų norma.
   Ieškovės nuomone, šiuo sprendimu de facto pakeičiami minėti 2001 m. liepos 11 d. sprendimai. Šis pakeitimas savo ruožtu reiškia akivaizdų piktnaudžiavimą įgaliojimais ir gero administravimo principo pažeidimą. Šiuo klausimu pažymime, kad pirmą kartą sudėtinė palūkanų norma buvo taikoma pagal 2004 m. balandžio 21 d. Komisijos reglamento (EB) Nr. 794/2004, įgyvendinančio Tarybos reglamentą (EB) Nr. 659/1999, nustatantį išsamias EB sutarties 93 straipsnio taikymo taisykles (OL L 140, 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 8 sk., 4 t., p. 3–136), 11 straipsnio 2 dalį. Tačiau ši nuostata netaikytina ratione temporis sprendimams, priimtiems 2001 metais.
   Tai, kad Komisija pakeitė šių sprendimų tikrą turinį, kiek jis susijęs su taikytina palūkanų norma, taip pat reiškia vienodo požiūrio principo pažeidimą, nes 2001 m. liepos 11 d. sprendimus įgaliotoms vykdyti valdžios institucijoms bei susijusioms įmonėms buvo sukurtos skirtingos sąlygos palyginti su dabartinėmis valstybių narių kompetentingomis institucijomis (ir įmonėmis), susijusiomis su dabartiniais ar iki 2001 m. liepos 11 d. priimtais sprendimais dėl pagalbos susigrąžinimo, kurioms nebuvo nurodyta taikyti sudėtinės palūkanų normos susigrąžinant pagalbą.
   Galiausia ieškovė tvirtina, kad Komisijos skirta sankcija, reikalaujant taikyti sudėtinę palūkanų normą, Bendrijos teisėje nenumatyta.

      (1)  Dėl abiejų šių sprendimų buvo kreiptąsi į Pirmosios instancijos teismą (bylos T–227/01, Diputación Foral de Álava ir Govierno Vasco prieš Komisiją, ir T–230/01, Diputación Foral y Govierno Vasco prieš Komisiją, kuriose vis dar nėra priimtų sprendimų).


title: Byla T-40/11: 2011 m. sausio 24 d. pareikštas ieškinys byloje Lan Airlines SA ir Lan Cargo SA prieš Komisiją

text:
               12.3.2011

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 80/27

         2011 m. sausio 24 d. pareikštas ieškinys byloje Lan Airlines SA ir Lan Cargo SA prieš Komisiją

   (Byla T-40/11)
   2011/C 80/52
   Proceso kalba: anglų

      Šalys

      Ieškovės: Lan Airlines SA ir Lan Cargo SA (Santjagas, Čilė), atstovaujamos baristerio B. Hartnett ir advokato O. Geiss

      Atsakovė: Europos Komisija

      Ieškovių reikalavimai

               —

               Panaikinti ginčijamą sprendimą tiek, kiek jis susijęs su ieškovėmis;

               —

               Nepatenkinus šio prašymo, sumažinti ieškovėms skirtą baudą; ir

               —

               Priteisti iš atsakovės bylinėjimosi išlaidas.

      Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

   Remdamosi SESV 263 straipsniu, ieškovės ieškiniais prašo panaikinti 2010 m. lapkričio 9 d. Komisijos sprendimą dėl SESV 101 straipsnio, EEE susitarimo 53 straipsnio ir Europos Bendrijos ir Šveicarijos Konfederacijos sutarties dėl oro transporto 8 straipsnio taikymo procedūros (byla COMP/39.258 — oro transportas) tiek, kiek jis taikomas ieškovėms.
   Ieškiniams pagrįsti ieškovės pateikia šešis pagrindus.

               1.

               Pirmasis pagrindas susijęs su tuo, kad Komisija teisiškai neįrodė, jog ieškovės dalyvavo darant vieną tęstinį pažeidimą ir kad dėl to ji padarė teisinių ir faktinių klaidų taikydama SESV 101 straipsnį, nes:

                           —

                           Komisija neįrodė, kad Lan Cargo žinojo ar privalėjo žinoti apie bendro antikonkurencinio plano egzistavimą,

                           —

                           Komisija neįrodė, kad Lan Cargo ketino, kaip galima spręsti iš jos veiksmų, dalyvauti tokiame antikonkurenciniame plane, ir

                           —

                           Komisija neįrodė, kad Lan Cargo žinojo apie pažeidimą dėl papildomo mokesčio už saugumą ar dėl komisinių už papildomą mokestį.

               2.

               Antrasis pagrindas susijęs su tuo, kad Komisija pažeidė ieškovių teisę į gynybą, nes:

                           —

                           Komisija pažeidė ieškovių teisę į gynybą dėl to, jog remėsi įrodymais, kurių nenurodė pranešime apie kaltinimus,

                           —

                           Komisija pažeidė ieškovių teisę į gynybą dėl to, jog remėsi įrodymų aiškinimu, kuris nebuvo aiškiai nurodytas pranešime apie kaltinimus,

                           —

                           Komisija pažeidė ieškovių teisę į gynybą dėl to, jog ginčijamame sprendime išdėstė kaltinimus, dėl kurių ieškovė negalėjo pateikti savo pozicijos.

               3.

               Trečiasis pagrindas susijęs su tuo, kad Komisija pažeidė vienodo požiūrio, individualios atsakomybės ir proporcingumo principus nustatydama ieškovėms skirtos baudos pagrindinę sumą, nes:

                           —

                           Komisijos nustatyta pažeidimo trukmė neatitinka to, kas buvo įrodyta, kiek tai susiję ir su žinojimu apie bendrą antikonkurencinį planą, ir su ketinimu prie jo prisidėti,

                           —

                           Komisija padarė klaidą apskaičiuodama pagrindinę sumą,

                           —

                           Komisijos pateiktas pagrindinės baudos sudedamųjų dalių skaičiavimas neatspindi riboto ieškovių dalyvavimo darant aptariamą pažeidimą, ir

                           —

                           Komisijos pateiktas pagrindinės baudos sudedamųjų dalių skaičiavimas neatspindi fakto, kad aptariamas pažeidimas nebuvo taikomas visoms nagrinėjamoms paslaugų kainoms.

               4.

               Ketvirtas pagrindas susijęs su tuo, kad Komisija pažeidė vienodo požiūrio principą ir pareigą motyvuoti tikslindama pagrindinę baudos sumą dėl lengvinančių aplinkybių, nes:

                           —

                           Komisija neatsižvelgė į labai reikšmingus skirtumus tarp ieškovių dalyvavimo ir daug svarbesnių kitų oro bendrovių dalyvavimo darant pažeidimą, ir

                           —

                           Komisija objektyviai nepagrindė, kodėl skirtingoms oro bendrovėms taiko tokį patį požiūrį nepaisant labai skirtingos jų padėties.

               5.

               Penktasis pagrindas susijęs su tuo, kad Komisija nenurodė motyvų, kodėl iš ginčijamo sprendimo ji pašalinto vienuolika pranešimo apie kaltinimus adresatų, kodėl nusprendė, kad ieškovės dalyvavo darant vieną tęstinį pažeidimą ir kodėl apskaičiavo skirtas baudas, nes:

                           —

                           Komisija nenurodė motyvų, dėl kurių ginčijamame sprendime ji nenurodė vienuolikos oro vežėjų, kuriems buvo skirtas pranešimas apie kaltinimus,

                           —

                           Komisija nenurodė motyvų dėl Teisingumo Teismo reikalaujamų sudedamųjų dalių, lėmusių jos sprendimą pripažinti, kad ieškovės dalyvavo darant vieną ir tęstinį pažeidimą, ir

                           —

                           Komisija nenurodė motyvų, kuriais remdamasi ji apskaičiavo ginčijamo sprendimo 5 straipsnyje nurodytą ieškovėms skirtą baudą.

               6.

               Šeštasis pagrindas susijęs su tuo, kad Komisija pažeidė ieškovių teisę į nešališką teismo procesą ir, dėl to priežasties, Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijos 47 straipsnį bei Europos žmogaus teisių ir pagrindinių laisvių apsaugos konvencijos 6 straipsnį, nes:

                           —

                           ieškovės neturėjo galimybės liudininkams pateikti klausimų arba kryžminių klausimų,

                           —

                           ieškovės neturėjo galimybės išreikšti savo pozicijos dėl joms skirtos baudos apskaičiavimo,

                           —

                           bauda buvo skirta po žodinio išklausymo, kuris buvo neviešas ir kuriame nedalyvavo sprendimo autorius, ir

                           —

                           ginčijamą sprendimą priėmė administracinė institucija, ir joks teismas neturi jurisdikcijos patikrinti visas jo sudedamąsias dalis.


title: Byla T-404/13: 2014 m. liepos 14 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje NIIT Insurance Technologies/VRDT (SUBSCRIBE) (Bendrijos prekių ženklas — Žodinio Bendrijos prekių ženklo SUBSCRIBE paraiška — Absoliutus atmetimo pagrindas — Skiriamojo požymio nebuvimas — Reglamento (EB) Nr. 207/2009 8 straipsnio 1 dalies b punktas — Vienodas požiūris — SESV 56 straipsnis)

text:
               1.9.2014

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 292/44

         2014 m. liepos 14 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje NIIT Insurance Technologies/VRDT (SUBSCRIBE)

   (Byla T-404/13) (1)

   ((Bendrijos prekių ženklas - Žodinio Bendrijos prekių ženklo SUBSCRIBE paraiška - Absoliutus atmetimo pagrindas - Skiriamojo požymio nebuvimas - Reglamento (EB) Nr. 207/2009 8 straipsnio 1 dalies b punktas - Vienodas požiūris - SESV 56 straipsnis))
   2014/C 292/54
   Proceso kalba: vokiečių

      Šalys

      Ieškovė: NIIT Insurance Technologies Ltd (Londonas, Jungtinė Karalystė), atstovaujama advokato M. Wirtz

      Atsakovė: Vidaus rinkos derinimo tarnyba (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui), atstovaujama A. Schifko

      Dalykas

   Ieškinys dėl 2013 m. birželio 4 d. VRDT penktosios apeliacinės tarybos sprendimo (byla R 1308/2012-5), susijęs su žodinio žymens SUBSCRIBE kaip Bendrijos prekių ženklo paraiška.

      Rezoliucinė dalis

               1.

               Atmesti ieškinį.

               2.

               Priteisti iš NIIT Insurance Technologies Ltd bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 274, 2013 9 21.


title: Byla C-70/10: 2011 m. lapkričio 24 d. Teisingumo Teismo (trečioji kolegija) sprendimas byloje ( Cour d'appel de Bruxelles (Belgija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Scarlet Extended SA prieš Société belge des auteurs, compositeurs et éditeurs SCRL (SABAM) (Informacinė visuomenė — Autorių teisės — Internetas — Peer to peer programinė įranga — Interneto prieigos paslaugų teikėjai — Elektroninių pranešimų filtravimo sistemos įdiegimas siekiant užkirsti kelią elektroninių rinkmenų keitimuisi pažeidžiant autorių teises — Bendros prievolės stebėti perduodamą informaciją nebuvimas)

text:
               28.1.2012

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 25/6

      2011 m. lapkričio 24 d. Teisingumo Teismo (trečioji kolegija) sprendimas byloje (Cour d'appel de Bruxelles (Belgija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Scarlet Extended SA prieš Société belge des auteurs, compositeurs et éditeurs SCRL (SABAM)

      (Byla C-70/10) (1)

      (Informacinė visuomenė - Autorių teisės - Internetas - Peer to peer programinė įranga - Interneto prieigos paslaugų teikėjai - Elektroninių pranešimų filtravimo sistemos įdiegimas siekiant užkirsti kelią elektroninių rinkmenų keitimuisi pažeidžiant autorių teises - Bendros prievolės stebėti perduodamą informaciją nebuvimas)
      (2012/C 25/10)
      Proceso kalba: prancūzų

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

         Cour d'appel de Bruxelles

         Šalys pagrindinėje byloje

         Ieškovė: Scarlet Extended SA

         Atsakovė: Société belge des auteurs, compositeurs et éditeurs SCRL (SABAM)

         dalyvaujant: Belgian Entertainment Association Video ASBL (BEA Video), Belgian Entertainment Association Music ASBL (BEA Music), Internet Service Provider Association ASBL (ISPA)

         Dalykas

      Prašymas priimti prejudicinį sprendimą — Cour d'appel de Bruxelles — Direktyvų aiškinimas: — 2001 m. gegužės 22 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2001/29/EB dėl autorių teisių ir gretutinių teisių informacinėje visuomenėje tam tikrų aspektų suderinimo (OL L 167, p. 10; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 17 sk., 1 t., p. 230),– 2004 m. balandžio 29 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2004/48/EB dėl intelektinės nuosavybės teisių gynimo (OL L 157, p. 45; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 17 sk., 2 t., p. 32),– 1995 m. spalio 24 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 95/46/EB dėl asmenų apsaugos tvarkant asmens duomenis ir dėl laisvo tokių duomenų judėjimo (OL L 281, p. 31; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 13 sk., 15 tomas, p. 355),– 2000 m. birželio 8 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2000/31/EB dėl kai kurių informacinės visuomenės paslaugų, ypač elektroninės komercijos, teisinių aspektų vidaus rinkoje (Elektroninės komercijos direktyva) (OL L 178, p. 1; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 13 sk., 25 t., p. 399),– 2002 m. liepos 12 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2002/58/EB dėl asmens duomenų tvarkymo ir privatumo apsaugos elektroninių ryšių sektoriuje (Direktyva dėl privatumo ir elektroninių ryšių) (OL L 201, p. 37; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 13 sk., 29 t., p. 514) — Internetu siunčiamu duomenų tvarkymas — Tinklo operatorių bendrai ir prevenciškai įdiegiama elektroninių pranešimų filtravimo sistema siekiant nustatyti vartotojus, įtariamus autorių teises ar gretutines teises pažeidžiančių rinkmenų naudojimu — Proporcingumo principo taikymas nacionalinio teismo iniciatyva — Europos žmogaus teisių ir pagrindinių laisvių apsaugos konvencija — Teisė į privataus gyvenimo gerbimą — Teisė į saviraiškos laisvę

         Rezoliucinė dalis

      Kartu skaitomas ir atsižvelgiant į iš taikytinų pagrindinių teisių apsaugos kylančius reikalavimus aiškinamas:

                  —

                  2000 m. birželio 8 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvą 2000/31/EB dėl kai kurių informacinės visuomenės paslaugų, ypač elektroninės komercijos, teisinių aspektų vidaus rinkoje (Elektroninės komercijos direktyva),

                  —

                  2001 m. gegužės 22 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvą 2001/29/EB dėl autorių teisių ir gretutinių teisių informacinėje visuomenėje tam tikrų aspektų suderinimo,

                  —

                  2004 m. balandžio 29 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvą 2004/48/EB dėl intelektinės nuosavybės teisių gynimo,

                  —

                  1995 m. spalio 24 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvą 95/46/EB dėl asmenų apsaugos tvarkant asmens duomenis ir dėl laisvo tokių duomenų judėjimo, ir

                  —

                  2002 m. liepos 12 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvą 2002/58/EB dėl asmens duomenų tvarkymo ir privatumo apsaugos elektroninių ryšių sektoriuje (Direktyva dėl privatumo ir elektroninių ryšių)
                  reikia aiškinti taip, kad jomis draudžiama nustatyti interneto prieigos paslaugų teikėjui įpareigojimą įdiegti filtravimo sistemą:

                  —

                  visiems naudojantis jo paslaugomis gaunamiems ir siunčiamiems elektroniniams pranešimams, pasinaudojant, be kita ko, „peer-to-peer“ programine įranga,

                  —

                  visų jo klientų atžvilgiu,

                  —

                  prevenciškai,

                  —

                  tik jo sąskaita,

                  —

                  neterminuotai,
                  leidžiančią nustatyti tokio tiekėjo tinklu siunčiamas muzikos, kinematografijos ar audiovizualinių kūrinių, kurių intelektinės nuosavybės teisės tariamai priklauso ieškovui, elektronines rinkmenas, kad būtų galima užblokuoti rinkmenų, kuriomis keičiantis pažeidžiamos autorių teisės, persiuntimą.

         (1)  OL C 113, 2010 5 1.


title: Byla T-118/10: 2013 m. vasario 7 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Acron prieš Tarybą (Dempingas — Rusijos kilmės karbamido ir amonio nitrato tirpalų importas — Peržiūros prašymas dėl naujo eksportuotojo — Normalioji vertė — Eksporto kaina — Reglamento (EB) Nr. 384/96 1, 2 straipsniai ir 11 straipsnio 4 ir 9 dalys (dabar — Reglamento (EB) Nr. 1225/2009 1, 2 straipsniai ir 11 straipsnio 4 ir 9 dalys)

text:
               6.4.2013

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 101/16

         2013 m. vasario 7 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Acron prieš Tarybą

   (Byla T-118/10) (1)

   (Dempingas - Rusijos kilmės karbamido ir amonio nitrato tirpalų importas - Peržiūros prašymas dėl naujo eksportuotojo - Normalioji vertė - Eksporto kaina - Reglamento (EB) Nr. 384/96 1, 2 straipsniai ir 11 straipsnio 4 ir 9 dalys (dabar — Reglamento (EB) Nr. 1225/2009 1, 2 straipsniai ir 11 straipsnio 4 ir 9 dalys)
   2013/C 101/35
   Proceso kalba: anglų

      Šalys

      Ieškovė: Acron OAO (Naugardas, Rusija), atstovaujama advokatų B. Evtimov ir D. O’Keeffe

      Atsakovė: Europos Sąjungos Taryba, atstovaujama J.-P. Hix ir B. Driessen, padedamų advokato G. Berrisch ir baristerio N. Chesaites

      Atsakovės pusėje į bylą įstojusios šalys: Europos Komisija, atstovaujama H. van Vliet ir C. Clyne, ir Fertilizers Europe (Briuselis, Belgija), atstovaujama solisitoriaus B. O’Connor

      Dalykas

   Ieškinys dėl 2009 m. gruodžio 18 d. Tarybos įgyvendinimo reglamento (ES) Nr. 1251/2009, iš dalies keičiančio Reglamentą (EB) Nr. 1911/2006, nustatantį galutinį antidempingo muitą importuojamiems, inter alia, Rusijos kilmės karbamido ir amonio nitrato tirpalams, (OL L 338, p. 5) panaikinimo.

      Rezoliucinė dalis

               1.

               Atmesti ieškinį.

               2.

               Acron OAO padengia savo pačios ir Europos Sąjungos Tarybos bei Fertilizers Europe patirtas bylinėjimosi išlaidas.

               3.

               Europos Komisija padengia savo bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 113, 2010 5 1.


title: Byla T-648/13: 2013 m. gruodžio 3 d. pareikštas ieškinys byloje IOIP Holdings prieš VRDT (GLISTEN)

text:
               1.3.2014

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 61/10

         2013 m. gruodžio 3 d. pareikštas ieškinys byloje IOIP Holdings prieš VRDT (GLISTEN)
   (Byla T-648/13)
   2014/C 61/16
   Proceso kalba: anglų

      Šalys

      Ieškovė: IOIP Holdings LLC (Fort Veinas, Jungtinės Amerikos Valstijos), atstovaujama advokatų H. Dhondt ir S. Kinart

      Atsakovė: Vidaus rinkos derinimo tarnyba (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui)

      Reikalavimai

   Ieškovė Bendrojo Teismo prašo:

               —

               panaikinti 2013 m. rugsėjo 11 d. Vidaus rinkos derinimo tarnybos (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui) antrosios apeliacinės tarybos sprendimą byloje R 1028/2013-2,

               —

               nurodyti Tarnybai įregistruoti prašomą Bendrijos prekių ženklą,

               —

               priteisti iš atsakovės bylinėjimosi išlaidas.

      Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

      Bendrijos prekių ženklas, su kuriuo susijęs ieškinys: žodinis prekių ženklas GLISTEN 3 klasės prekėms — Bendrijos prekių ženklo paraiškos Nr. 11 305 273.

      Eksperto sprendimas: atmesti paraišką.

      Apeliacinės tarybos sprendimas: atmesti apeliaciją.

      Ieškinio pagrindai: Tarybos reglamento (EB) Nr. 207/2009 7 straipsnio 1 dalies b ir c punktų pažeidimas.


title: Byla T-65/09 P: 2009 m. vasario 14 d. Enzo Reali pateiktas apeliacinis skundas dėl 2008 m. gruodžio 11 d. Europos Sąjungos Tarnautojų teismo sprendimo byloje F-136/06 Reali prieš Komisiją

text:
               1.5.2009

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 102/23

         2009 m. vasario 14 d. Enzo Reali pateiktas apeliacinis skundas dėl 2008 m. gruodžio 11 d. Europos Sąjungos Tarnautojų teismo sprendimo byloje F-136/06 Reali prieš Komisiją

   (Byla T-65/09 P)
   2009/C 102/37
   Proceso kalba: anglų

      Šalys

      Apeliantas: Enzo Reali (Florencija, Italija), atstovaujamas advokato S. Pappas

      Kita apeliacinio proceso šalis: Europos Bendrijų Komisija

      Apelianto reikalavimai

               —

               Panaikinti skundžiamą sprendimą ir ginčijamą paskyrimų tarnybos sprendimą.

               —

               Priteisti iš atsakovo bylinėjimosi išlaidas.

      Apeliacinio skundo pagrindai ir pagrindiniai argumentai

   Šiuo ieškiniu apeliantas prašo panaikinti Tarnautojų teismo sprendimą byloje F-136/06 (1), kuriuo atmetamas apelianto ieškinys dėl tarnybos, įgaliotos sudaryti sutartis, sprendimo priskirti jį tam tikram lygiui ir kategorijai, priimant į tarnybą Komisijoje sutartininku, panaikinimo.
   Grįsdamas savo apeliacinį skundą, apeliantas nurodo keturis pagrindus.
   Pirma, jis teigia, kad Tarnautojų teismas padarė teisės klaidą, nusprendęs, jog pirmojoje instancijoje pateiktame ieškinyje nurodytas pagrindas dėl tam tikros Bendrųjų įgyvendinančių nuostatų (toliau – BĮN) dalies yra nepriimtinas, nes tokio pagrindo nebuvo ikiteisminėje procedūroje pateiktame skunde. Apeliantas tvirtina, kad klausimą dėl Komisijos kompetencijos nebuvimo, kuris minimas jo pagrinde dėl neteisėtumo, Tarnautojų teismas turėjo iškelti ex officio. Apeliantas papildomai teigia, kad, net jeigu Tarnautojų teismas neturėjo šio klausimo kelti ex officio, minėtas pagrindas turėjo būti pripažintas priimtinu, nes konkretaus jo priskyrimo kriterijaus teisėtumas jau buvo ginčijamas pradiniame skunde.
   Antra, apeliantas tvirtina, kad Tarnautojų teismas, vertindamas apelianto diplomus, padarė teisės klaidą. Jis teigia, kad laipsnio vertė turi būti nustatoma atsižvelgiant į tos valstybės, kurioje šis laipsnis buvo įgytas, teisės aktus, nes šis nustatymas yra išimtinė valstybių narių kompetencija, ir kad Tarnautojų teismas savavališkai susiaurino susijusių Italijos teisės aktų taikymo sritį ir juos iškraipė.
   Trečia, apeliantas teigia, kad, nustatydamas apelianto diplomų vertę ir prilygindamas juos asmens, baigusio pirmosios pakopos studijas, diplomams, Tarnautojų teismas pažeidė nediskriminavimo principą.
   Ketvirta, apeliantas teigia, kad skundžiamame sprendime yra prieštaringas argumentas, nes, jo nuomone, Tarnautojų teismas, atrodo, atsižvelgė į Italijos teisės aktus, bet netaikė jų, išspręsdamas bylą.

      (1)  Dar nepaskelbtas Rinkinyje.


title: Byla T-769/15: 2016 m. lapkričio 24 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje SeNaPro/EUIPO – Paltentaler Splitt & Marmorwerke (Dolokorn) (Europos Sąjungos prekių ženklas — Protesto procedūra — Žodinio Europos Sąjungos prekių ženklo „Dolokorn“ paraiška — Ankstesnis žodinis Europos Sąjungos prekių ženklas DOLOPUR — Santykinis atmetimo pagrindas — Galimybė supainioti — Reglamento (EB) Nr. 207/2009 8 straipsnio 1 dalies b punktas)

text:
               16.1.2017

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 14/32

         2016 m. lapkričio 24 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje SeNaPro/EUIPO – Paltentaler Splitt & Marmorwerke (Dolokorn)

   (Byla T-769/15) (1)

   ((Europos Sąjungos prekių ženklas - Protesto procedūra - Žodinio Europos Sąjungos prekių ženklo „Dolokorn“ paraiška - Ankstesnis žodinis Europos Sąjungos prekių ženklas DOLOPUR - Santykinis atmetimo pagrindas - Galimybė supainioti - Reglamento (EB) Nr. 207/2009 8 straipsnio 1 dalies b punktas))
   (2017/C 014/38)
   Proceso kalba: vokiečių

      Šalys

      Ieškovė: SeNaPro GmbH (Pommelsbrunn, Vokietija), atstovaujama advokato A. Schröder

      Atsakovė: Europos Sąjungos intelektinės nuosavybės tarnyba, atstovaujama E. Strittmatter ir A. Folliard–Monguiral

      Kita procedūros EUIPO apeliacinėje taryboje šalis, įstojusi į bylą Bendrajame Teisme: Paltentaler Splitt & Marmorwerke GmbH (Rotenmanas, Austrija), atstovaujama advokato C. Ofner

      Dalykas

   Ieškinys dėl 2015 m. spalio 23 d. EUIPO pirmosios apeliacinės tarybos sprendimo (byla R 2643/2014-1), susijusio su protesto procedūra tarp Paltentaler Splitt & Marmorwerke ir SeNaPro.

      Rezoliucinė dalis

               1.

               Atmesti ieškinį.

               2.

               Priteisti iš SeNaPro GmbH bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 78, 2016 2 29.


title: 2004 m. spalio 21 d. Teisingumo Teismo sprendimas (šeštoji kolegija), Byloje C-477/03 Europos Bendrijų Komisija prieš Vokietijos Federacinę Respubliką (Valstybės įsipareigojimų neįvykdymas — Direktyvos 2001/12/EB, 2001/13/EB ir 2001/14/EB — Bendrijos geležinkelių infrastruktūra — Vystymas — Geležinkelio įmonių licencijavimas — Pajėgumų paskirstymas, mokesčių už naudojimąsi ėmimas, saugos sertifikavimas — Neperkėlimas per nustatytą terminą)

text:
               4.12.2004

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 300/23

      TEISINGUMO TEISMO SPRENDIMAS

   (šeštoji kolegija)
   2004 m. spalio 21 d.
   Byloje C-477/03 Europos Bendrijų Komisija prieš Vokietijos Federacinę Respubliką (1)

   (Valstybės įsipareigojimų neįvykdymas - Direktyvos 2001/12/EB, 2001/13/EB ir 2001/14/EB - Bendrijos geležinkelių infrastruktūra - Vystymas - Geležinkelio įmonių licencijavimas - Pajėgumų paskirstymas, mokesčių už naudojimąsi ėmimas, saugos sertifikavimas - Neperkėlimas per nustatytą terminą)
   (2004/C 300/47)
   Proceso kalba: vokiečių
   Byloje C-477/03 Europos Bendrijų Komisija, atstovaujama C. Schmidt ir W. Wils, prieš Vokietijos Federacinę Respubliką, atstovaujamą W.-D. Plessing ir M. Lumma, dėl įsipareigojimų neįvykdymo pagal EB sutarties 226 straipsnį, Teisingumo Teismas (šeštoji kolegija), susidedantis iš kolegijos pirmininko A. Borg Barthet, teisėjų J.-P. Puissochet ir U. Lõhmus (pranešėjas); generalinis advokatas: P. Léger, sekretorius: R. Grass, 2004 m. spalio 21 d. priėmė sprendimą, kurio rezoliucinėje dalyje nurodyta:

               1)

               Nepriimdama 2001 m. vasario 26 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2001/12/EB iš dalies keičiančios Tarybos direktyvą 91/440/EEB dėl Bendrijos geležinkelių plėtros, 2001 m. vasario 26 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2001/13/EB iš dalies keičiančios Tarybos direktyvą 95/18/EB dėl geležinkelio įmonių licencijavimo ir 2001 m. vasario 26 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2001/14/EB dėl geležinkelių infrastruktūros pajėgumų paskirstymo, mokesčių už naudojimąsi geležinkelių infrastruktūra ėmimo ir saugos sertifikavimo įgyvendinančių įstatymų ir kitų teisės aktų, Vokietijos Federacinė Respublika neįvykdė savo įsipareigojimų pagal šias direktyvas.

               2)

               Priteisti iš Vokietijos Federacinės Respublikos bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 21, 2004 1 24.


title: Byla F-106/06 2006 m. rugsėjo 1 d. pareikštas ieškinys byloje Erbežnik prieš Europos Parlamentą

text:
               18.11.2006

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 281/46

         2006 m. rugsėjo 1 d. pareikštas ieškinys byloje Erbežnik prieš Europos Parlamentą

   (Byla F-106/06)
   (2006/C 281/83)
   Proceso kalba: slovėnų
   Šalys

      Ieškovas: Anže Erbežnik (Liuksemburgas, Liuksemburgas), atstovaujamas advokato P. Peče

      Atsakovas: Europos Parlamentas
   Ieškovės reikalavimai

               —

               Panaikinti 2006 m. birželio 1 d. Europos Parlamento generalinio sekretoriaus sprendimą Nr. 110029.

               —

               Priimti sprendimą, kuriame pripažįstama, jog ieškovas, nuo jo darbo teisininku lingvistu Europos Parlamente pradžios, pagal pirminę ir antrinę ES teisę yra asmuo, turėjęs teisėtus nesantuokinius ryšius su H. (dabar — Erbežnik) ir dėl to turintis teisę gauti iš Europos Parlamento įsikūrimo pašalpą, skiriamą vedusiems pareigūnams, kuri apskaičiuojama pagal šeimos pašalpą.

               —

               Nepatenkinus pirmojo reikalavimo, priimti sprendimą, kuriuo Europos Parlamentas, remiantis proporcingumo principu, būtų įpareigotas atsižvelgti į ieškovo šeimos statuso pasikeitimą (jo santuoką) ir vietoj po jo 2005 m. rugpjūčio mėn. santuokos sumokėtos įsikūrimo pašalpos dalies paskirtų jam visą įsikūrimo pašalpą (vedusiems pareigūnams).

               —

               Priteisti iš atsakovo sumokėti delspinigius.

               —

               Priteisti iš atsakovo bylinėjimosi išlaidas.

         Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai
   Nuo 2003 m. rugsėjo mėn., kai jį Europos Parlamentas įdarbino Slovėnijoje, ir iki šios datos, ieškovas turėjo pastovius nesantuokinius ryšius su savo drauge, 2005 m. rugpjūčio mėnesį tapusią jo žmona. Ieškovas teigia, kad šie santykiai pagal Slovėnijos teisę pripažįstami teisėtais.
   Pradėjęs dirbti Europos Parlamente ieškovas paprašė skirti šeimos pašalpą, bet ją skirti buvo atsisakyta remiantis tuo, kad ši pašalpa pagal Pareigūnų tarnybos nuostatų VII priedo 1 straipsnį skiriama tik vedusiems asmenims ir tos pačios lyties nevedusiems asmenims. 2005 m. gegužės mėn. jis paprašė skirti įsikūrimo pašalpą, kurią sudaro dviejų mėnesių bazinis darbo užmokestis tuo atveju, jeigu pareigūnas turi teisę gauti šeimos pašalpą, o kitais atvejais — vieno mėnesio bazinis darbo užmokestis. Jam, kaip nevedusiam asmeniui, buvo skirta pirmoji įsikūrimo pašalpos dalis (kuri mokama trimis dalimis, sumokant vieną dalį per metus). Po santuokos, jis paprašė skirti vedusiems pareigūnams skiriamos pašalpos dalį, bet buvo atsisakyti ją skirti remiantis tuo, kad jo šeimos statusas pasikeitė pasibaigus bandomajam laikotarpiui.
   Grįsdamas savo ieškinį ieškovas iš esmės remiasi šiais teisės pagrindais:

               —

               pirma, Pareigūnų tarnybos nuostatų VII priedo 1 straipsnio 2 dalies c punkto ir 1 straipsnio 2 dalies d punkto negaliojimu ir klaidingu atsakovės, administracijos, šių straipsnių aiškinimu pažeidžiant pagrindinius Bendrijos teisės principus, kaip antai laisvą darbuotojų judėjimą, Europos Sąjungos pilietybę ir laisvą asmenų judėjimą, diskriminavimo ir nevienodo požiūrio draudimą, ir nesilaikius pagrindinių žmogaus teisių bei pažeidus proporcingumo principą;

               —

               antra, klaidingas bandomojo laikotarpio pabaigos datos, kaip galutinio termino mokėti įsikūrimo pašalpą, aiškinimas, nors ji mokama trejus metus.


title: Byla F-7/10: 2010 m. sausio 19 d. pareikštas ieškinys byloje Garcia Lledo ir kt. prieš VRDT

text:
               17.4.2010

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 100/69

         2010 m. sausio 19 d. pareikštas ieškinys byloje Garcia Lledo ir kt. prieš VRDT

   (Byla F-7/10)
   2010/C 100/101
   Proceso kalba: prancūzų

      Šalys

      Ieškovai: Inès Garcia Lledo (Alikantė, Ispanija) ir kiti, atstovaujami advokatų S. Orlandi, A. Coolen, H.-N. Louis, E. Marchal

      Atsakovė: Vidaus rinkos derinimo tarnyba (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui)

      Ginčo dalykas bei aprašymas

   VRDT pirmininko sprendimų nutraukti darbo sutartis su ieškovais, laikinaisiais tarnautojais, dėl to, kad jie nėra bendrojo konkurso nugalėtojai, panaikinimas.

      Ieškovų reikalavimai

               —

               Panaikinti 2009 m. kovo 12 d. VRDT pirmininko sprendimus nutraukti darbo sutartis su ieškovais, laikinaisiais tarnautojais.

               —

               Priteisti iš Vidaus rinkos derinimo tarnybos (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui) bylinėjimosi išlaidas.


title: Byla C-250/05 2006 m. spalio 26 d. Teisingumo Teismo (antroji kolegija) sprendimas ( Hessisches Finanzgericht , Kaselis (Vokietija)) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Turbon International GmbH , veikianti kaip visų Kores Nordic Deutschland GmbH teisių perėmėja, prieš Oberfinanzdirektion Koblenz (Bendrasis muitų tarifas — Tarifinės pozicijos — Rašalo kasečių, tinkančių Epson Stylus Color markės spausdintuvams, klasifikavimas Kombinuotoje nomenklatūroje — Rašalas (3215 pozicija) — 8471 pozicijos mašinų dalys ir reikmenys (8473 pozicija)

text:
               30.12.2006

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 326/15

         2006 m. spalio 26 d. Teisingumo Teismo (antroji kolegija) sprendimas (Hessisches Finanzgericht, Kaselis (Vokietija)) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Turbon International GmbH, veikianti kaip visų Kores Nordic Deutschland GmbH teisių perėmėja, prieš Oberfinanzdirektion Koblenz

   (Byla C-250/05) (1)

   (Bendrasis muitų tarifas - Tarifinės pozicijos - Rašalo kasečių, tinkančių Epson Stylus Color markės spausdintuvams, klasifikavimas Kombinuotoje nomenklatūroje - Rašalas (3215 pozicija) - 8471 pozicijos mašinų dalys ir reikmenys (8473 pozicija)
   (2006/C 326/29)
   Proceso kalba: vokiečių
   Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Hessisches Finanzgericht, Kaselis
   Šalys pagrindinėje byloje

      Ieškovė: Turbon International GmbH, veikianti kaip visų Kores Nordic Deutschland GmbH teisių perėmėja
   Atsakovė: Oberfinanzdirektion Koblenz
   Dalykas
   Prašymas priimti prejudicinį sprendimą — Hessisches Finanzgericht, Kaselis — 1987 m. liepos 23 d. Tarybos reglamento (EEB) Nr. 2658/87 dėl tarifų ir statistinės nomenklatūros bei dėl Bendrojo muitų tarifo (OL L 256, p. 1) aiškinimas — 3215 90 80 pozicija („Rašalai, kiti spaustuviniai dažai arba rašalai ir tušai“) ir 8473 pozicija („8471 pozicijos mašinų dalys ir reikmenys“, t. y. automatinio duomenų apdorojimo mašinoms ir jų įrenginiams — Rašalo kasetės
   Rezoliucinė dalis
   1987 m. liepos 23 d. Tarybos reglamento (EEB) Nr. 2658/87 dėl tarifų ir statistinės nomenklatūros bei dėl Bendrojo muitų tarifo, iš dalies pakeisto 1996 m. rugsėjo 9 d. Komisijos reglamentu (EB) Nr. 1734/96, I priedas turi būti aiškinamas taip, kad rašalo kasetė be integruotos spausdintuvo galvutės, sudaryta iš plastmasinio korpuso, porolono, metalinio filtro, vožtuvų, lipnios juostelės, lipduko, rašalo ir įpakavimo medžiagos, kuri tiek dėl kasetės, tiek dėl rašalo gali būti panaudota tik spausdintuve, turinčiame tokius pačius požymius kaip Epson Stylus Color markės rašalinis spausdintuvas, turi būti klasifikuojama Kombinuotosios nomenklatūros 3215 90 80 subpozicijoje.

      (1)  OL C 217, 2005 9 3.


title: Byla T-96/07 2007 m. kovo 23 d. pareikštas ieškinys byloje Telecom Italia Media prieš Komisiją

text:
               26.5.2007

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 117/32

         2007 m. kovo 23 d. pareikštas ieškinys byloje Telecom Italia Media prieš Komisiją

   (Byla T-96/07)
   (2007/C 117/52)
   Proceso kalba: italų
   Šalys

      Ieškovė: Telecom Italia Media S.p.A. (Roma, Italija), atstovaujama advokatų F. Bassan ir S. Venturini

      Atsakovė: Europos Bendrijų Komisija
   Ieškovės reikalavimai

               —

               Visų pirma, panaikinti 2007 m. sausio 24 d. Komisijos sprendimą C(2006) 6634 galutinis dėl valstybės pagalbos C 52/2005 (ex NN 88/2005, ex CP 101/2004) bei kitus su juo susijusius, anksčiau ir vėliau priimtus aktus.

               —

               subsidiariai panaikinti Komisijos sprendimą C(2006) 6634 galutinis tiek, kiek jis įpareigoja Italijos valstybę susigrąžinti valstybės pagalbą pagal jame nurodytus reikalavimus;

               —

               bet kuriuo atveju priteisti iš Komisijos bylinėjimosi išlaidas, pritaikius visas pagal įstatymus kylančias pasekmes.

         Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai
   Šiuo ieškiniu ginčijamas Komisijos sprendimas, kuriuo buvo nuspręsta, jog subsidijas skaitmeniniams dekoderiams įsigyti numatanti valstybės pagalba, kurią Italijos vyriausybė patvirtino 2004 m. ir 2005 m., yra neteisėta. Šiuo atžvilgiu pabrėžta, kad tą pačią dieną priimtu sprendimu 2006 m. numatytos subsidijos skaitmeniniams dekoderiams su atviru API taikant EB sutarties 87 straipsnio c punktą buvo pripažintos teisėtomis.
   Ieškovės nuomone, skirtumas tarp 2006 m. teisėtos pagalbos ir 2004 m. ir 2005 m. neteisėtos pagalbos susijęs su tuo, kad pastaroji aiškiai, taigi de iuris, pašalina palydovinės televizijos dekoderių finansavimo galimybę, o 2006 m. ji pašalinta tik de facto tuo atveju, jei dekoderius pasirinktų „uždara “SKY monopolistinė platforma.
   Grįsdama savo reikalavimus ieškovė nurodo:

               —

                  atsakovės padarytą vertinimo klaidą. Šiuo klausimu ji teigia, kad:

                           —

                           priemonė buvo reikalinga tam, kad būtų pagreitintas perėjimas prie skaitmeninės sistemos, t. y. galutinis switch off terminas (2006 m.) nebuvo suėjęs (ir bet kuriuo atveju negalėjo būti pagrįstai laikomas suėjusiu);

                           —

                           priemonė nebuvo skirta transliuotojų iniciatyvai, kurios jie būtų ėmęsi bet kuriuo atveju, pakeisti. Iš tiesų dėl ypatingų antžeminės skaitmeninės rinkos savybių jie nebuvo visiškai suintersuoti dekoderių įsigijimu, nes:

                                       (i)

                                       jie nėra vertikaliai integruoti su programinės įrangos arba dekoderių gamintojais;

                                       (ii)

                                       neturi verslo plano, pagrįsto mėnesiniu abonentiniu mokesčiu, kuriam esant galima finansavimą susigrąžinti laiku;

                                       (iii)

                                       antžeminiai dekoderiai gali priimti korteles iš visų tarpusavyje konkuruojančių operatorių;

                           —

                           priemonė nediskriminavo palydovinių transliuotojų dėl dviejų priežasčių. Pirma, jie veikia skirtingoje rinkoje, kurią Komisija klaidingai laikė viena rinka. Antra, šie transliuotojai pašalinti de facto, nes SKY (monopolistinė palydovinės televizijos platforma Italijoje) buvimo laikotarpiu jie jau pasirinko nuosavą platformą, naudojančią uždarą standartą, ir todėl jiems gali būti suteikta pagalba, kaip numatyta Komisijos sprendime dėl priemonės 2006 metams;

                           —

                           laikotarpis, į kurį buvo atsižvelgta apskaičiuojant priemonės pasekmes rinkoje, negali būti visas 2004-2005 m. laikotarpis, nes pirmą pasiūlymą pay per view antžeminėje palydovinėje rinkoje TIMedia reklamavo ir pardavė 2005 m. sausio 22 dieną. Kalbant apie dies ad quem negalima neatsižvelgti į faktą, kad nuo 2005 m. rugsėjo 1 d. subsidija vartotojams buvo suteikta tik all digital zonose, t.y. regionuose (Aostos Slėnis ir Sardinija), kur perėjimą buvo numatyta baigti anksčiau. Subsidijos apribotos tiek veikimo, tiek teritorijos atžvilgiu. TIMedia pagalbą galėtų grąžinti, nes atitinkamu laikotarpiu negavo papildomos naudos. Kaip įprasta start up laikotarpiu, išlaidos buvo didesnės už pajamas. Be to, Komisija reikalauja, kad grąžintinos pagalbos suma būtų nustatyta remiantis papildoma žiūrovų, kuriuos priemonė paskatino pasinaudoti antžemine skaitmenine televizija pay per view, suteikta nauda. Ši nauda turi būti apskaičiuojama iš naudotojų gautų pajamų vidurkį padauginus iš numatomo papildomų naudotojų skaičiaus. Tačiau iš tiesų papildoma nauda apskaičiuojama iš papildomų pajamų (o ne išpajamų vidurkio) atėmus papildomas išlaidas. Papildomo naudotojo, kuris retai linkęs įsigyti galimybę matyti renginius pay per view, suteiktos pajamos yra mažesnės už iš naudotojų skaičiaus vidurkio gautas pajamas.

               —

                  EB sutarties 87 straipsnio 1 dalies ir 87 straipsnio 3 dalies c punkto pažeidimą ir klaidingą taikymą, nes Komisija neįrodė, kad priemonė iškreipia arba gali iškreipti konkurenciją ir todėl yra valstybės pagalba 87 straipsnio 1 dalies prasme. Be to, Komisija neįrodė, kaip dekoderių gamintojams ir kitiems televizijos transliuotojams, kurie naudodamiesi šiais dekoderiais taip pat gali būti netiesioginiai gavėjai, gali būti taikoma 87 straipsnio 3 dalyje numatyta išimtis.

               —

                  Ginčijamo sprendimo vidinį prieštaringumą ir jam būdingą nepagrįstumą. Šiuo klausimu pabrėžiama, kad, Komisijos nuomone, priemonė yra atrankinio pobūdžio, nurodanti tik tam tikrus netiesioginius gavėjus (televizijos transliuotojus), bet nenurodanti kitų (dekoderių gamintojų).


title: Byla C-466/05  Tribunale di Lecce 2005 m. gruodžio 6 d.  nutartimi pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą baudžiamojoje byloje  prieš Gianluca Damonte

text:
               25.3.2006

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 74/3

      Tribunale di Lecce2005 m. gruodžio 6 d. nutartimi pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą baudžiamojoje byloje prieš Gianluca Damonte

   (Byla C-466/05)
   (2006/C 74/07)
   Proceso kalba: italų

      Tribunale di Lecce2005 m. gruodžio 6 d. nutartimi, kurią Europos Bendrijų Teisingumo Teismo sekretoriatas gavo 2005 m. gruodžio 27 d., kreipėsi į su prašymu priimti prejudicinį sprendimą baudžiamojoje byloje prieš Gianluca Damonte.

      Tribunale di Lecce prašo Teisingumo Teismo atsakyti į šį klausimą:

               „Ar Įstatymo Nr. 401/89 4 straipsnio 4a dalis kartu su iš jos kylančiais vidaus teisės sistemoje padariniais yra suderinama su EEB sutarties 43 ir 49 straipsniuose įtvirtintais įsisteigimo laisvės ir laisvės teikti paslaugas kitoje valstybėje narėje principais, atsižvelgiant į prieštaringą aiškinimą, išplaukiantį iš Europos Bendrijų Teisingumo Teismo sprendimų (ypač sprendimo Gambelli) ir Suprema Corte di Cassazione, Sezioni Unite sprendimo Nr. 23271/04; būtent prašoma paaiškinti, ar kaltinime nurodyta ir Damonte Luigi atžvilgiu taikoma sankcija yra taikytina Italijoje“.


title: Byla C-214/10: 2011 m. lapkričio 22 d. Teisingumo Teismo (didžioji kolegija) sprendimas byloje ( Landesarbeitsgericht Hamm (Vokietija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) KHS AG prieš Winfried Schulte (Darbo laiko organizavimas — Direktyva 2003/88/EB — Teisė į mokamas kasmetines atostogas — Teisės į mokamas kasmetines atostogas, kuriomis nebuvo pasinaudota dėl ligos, praradimas praėjus nacionalinės teisės aktuose nustatytam terminui)

text:
               28.1.2012

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 25/8

      2011 m. lapkričio 22 d. Teisingumo Teismo (didžioji kolegija) sprendimas byloje (Landesarbeitsgericht Hamm (Vokietija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) KHS AG prieš Winfried Schulte

      (Byla C-214/10) (1)

      (Darbo laiko organizavimas - Direktyva 2003/88/EB - Teisė į mokamas kasmetines atostogas - Teisės į mokamas kasmetines atostogas, kuriomis nebuvo pasinaudota dėl ligos, praradimas praėjus nacionalinės teisės aktuose nustatytam terminui)
      (2012/C 25/13)
      Proceso kalba: vokiečių

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

         Landesarbeitsgericht Hamm

         Šalys pagrindinėje byloje

         Ieškovė: KHS AG

         Atsakovas: Winfried Schulte

         Dalykas

      Prašymas priimti prejudicinį sprendimą — Landesarbeitsgericht Hamm — 2003 m. lapkričio 4 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2003/88/EB dėl tam tikrų darbo laiko organizavimo aspektų (OL L 299, p. 9; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 5 sk., 4 t., p. 381) 7 straipsnio 1 dalies išaiškinimas — Teisė į kompensaciją už mokamas kasmetines atostogas, nepanaudotas darbuotojo, negalėsiančio pasinaudoti teise į šias atostogas dėl ligos referenciniu laikotarpiu, kuris negalėjo dirbti kelis metus iki jo darbo santykių pabaigos — Kolektyvinė sutartis, pagal kurią leidžiama sumokėti kompensaciją už nepanaudotas mokamas kasmetines atostogas tik baigiantis darbo santykiams ir numatyta, kad teisė į dėl ligos nepanaudotas mokamas kasmetines atostogas prarandama praėjus 15 mėn. terminui po referencinio laikotarpio pabaigos.

         Rezoliucinė dalis

      2003 m. lapkričio 4 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2003/88/EB dėl tam tikrų darbo laiko organizavimo aspektų 7 straipsnio 1 dalį reikia aiškinti taip, kad ja nedraudžiamos nacionalinės nuostatos arba praktika, kaip antai kolektyvinės sutartys, kuriose numatyta, kad kelis referencinius laikotarpius iš eilės nedarbingas darbuotojas teises į mokamas kasmetines atostogas gali kaupti tik 15 mėn. perkėlimo laikotarpiu, kuriam pasibaigus teisė į šias atostogas prarandama.

         (1)  OL C 234, 2010 8 28.