title: Byla F-67/12: 2012 m. liepos 2 d. pareikštas ieškinys byloje ZZ prieš Komisiją

text:
               13.10.2012

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 311/16

         2012 m. liepos 2 d. pareikštas ieškinys byloje ZZ prieš Komisiją

   (Byla F-67/12)
   2012/C 311/22
   Proceso kalba: italų

      Šalys

      Ieškovas: ZZ (Briuselis, Belgija), atstovaujamas advokato G. Cipressa

      Atsakovė: Europos Komisija

      Ginčo dalykas bei aprašymas

   Sprendimo atmesti ieškovo prašymą atlyginti žalą, patirtą dėl to, kad atsakovė išsiuntė laišką, susijusį su ieškovo galimu sugrįžimu į tarnybą, kuriuo atsakoma į kai kuriuos ieškovo prašymus, advokatui, atstovavusiam ieškovui keliose bylose, kuriam ieškovas niekada nebuvo suteikęs bendrojo įgaliojimo, panaikinimas.

      Ieškovo reikalavimai

               —

               Panaikinti sprendimą, kokia būtų jo forma, kuriuo Komisija atmetė 2011 m. gegužės 20 d. prašymą, ieškovo išsiųstą Paskyrimų tarnybai.

               —

               Prireikus, panaikinti aktą, kokia būtų jo forma, kuriuo Komisija atmetė 2011 m. gruodžio 1 d. skundą, pateiktą dėl sprendimo atmesti 2011 m. gegužės 20 d. prašymą, panaikinti šį sprendimą atmesti bei patenkinti 2011 m. gegužės 20 d. prašymą.

               —

               Prireikus, panaikinti 2012 m. kovo 9 d. laišką.

               —

               Nurodyti Komisijai atlyginti žalą, kurią ieškovas nepagrįstai patyrė dėl to, kad advokatui Giuseppe Cipressa Komisija nusiuntė laišką, nenurodant jo datos, ir priteisti ieškovui 10 000 EUR sumą arba kitą didesnę ar mažesnę sumą, kurią Tarnautojų teismas manys esant teisinga ir tinkama.

               —

               Priteisti iš Komisijos ieškovui nuo šios sumos 10 % metinių palūkanų su metine kapitalizacija, skaičiuojamų nuo tos dienos, kada Komisijoje gautas 2011 m. gegužės 20 d. prašymas, iki tos dienos, kada realiai bus sumokėta 10 000 EUR suma.

               —

               Priteisti iš Komisijos bylinėjimosi išlaidas.


title: Byla T-712/14: 2014 m. spalio 7 d. pareikštas ieškinys byloje CEAHR/Komisija

text:
               12.1.2015

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 7/36

         2014 m. spalio 7 d. pareikštas ieškinys byloje CEAHR/Komisija

   (Byla T-712/14)
   (2015/C 007/41)
   Proceso kalba: anglų

      Šalys

      Ieškovė: Confédération Européenne des Associations d’Horlogers-Réparateurs (CEAHR) (Briuselis, Belgija), atstovaujama advokatų P. Mathijsen ir P. Dyrberg

      Atsakovė: Europos Komisija

      Reikalavimai

   Ieškovė Bendrojo Teismo prašo:

               —

               pripažinti 2014 m. liepos 29 d. Europos Komisijos sprendimą C(2014) 5462 final negaliojančiu,

               —

               priteisti iš Europos Komisijos bylinėjimosi išlaidas.

      Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

   Šiuo ieškiniu ieškovė prašo panaikinti 2014 m. liepos 29 d. Komisijos sprendimą C(2014) 5462 final byloje AT.39097 – Laikrodžių taisymas, kuriuo Komisija atmeta pagal Reglamento Nr. 773/2004 (1) 7 straipsnio 2 dalį ieškovės pateiktą skundą dėl kelių prestižinių arba prabangių laikrodžių gamintojų atsisakymo tiekti atsargines dalis nepriklausomiems laikrodininkams.
   Grįsdama ieškinį ieškovė teigia, kad: i) Komisijos išvados grindžiamos akivaizdžiomis vertinimo, teisės ir fakto klaidomis; ii) ginčijamame sprendime Komisijos išvados nėra tinkamai motyvuotos; iii) ginčijamas sprendimas yra procedūros, per kurią, pažeisdama ieškovės teisę į gerą administravimą, Komisija atidžiai neišnagrinėjo skunde nurodytų teisinių ir faktinių aplinkybių, rezultatas.

      (1)  2004 m. balandžio 7 d. Komisijos reglamentas (EB) Nr. 773/2004 dėl bylų nagrinėjimo Komisijoje pagal [SESV 101 ir 102] straipsnius tvarkos (OL L 123 p. 18; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 8 sk., 3 t., p. 81).


title: Byla F-55/10: 2011 m. birželio 28 d. Tarnautojų teismo (pirmoji kolegija) sprendimas byloje AS prieš Komisiją (Viešoji tarnyba — Pareigūnai — Pranešimas apie laisvą darbo vietą — Kandidatūros atmetimas — Suinteresuotumas pareikšti ieškinį — Neįgalus pareigūnas — Sprendimo atmesti kandidatūrą ir sprendimo paskirti neatskiriamumas — Nebuvimas — Tai pačiai pareigų grupei priskiriamų pareigūnų ir pareigūnų, kurių lygis yra tas pats, bet skirtinga karjeros raida, atskyrimas — Lygio ir pareigų atitiktis)

text:
               6.8.2011

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 232/40

         2011 m. birželio 28 d. Tarnautojų teismo (pirmoji kolegija) sprendimas byloje AS prieš Komisiją

   (Byla F-55/10) (1)

   (Viešoji tarnyba - Pareigūnai - Pranešimas apie laisvą darbo vietą - Kandidatūros atmetimas - Suinteresuotumas pareikšti ieškinį - Neįgalus pareigūnas - Sprendimo atmesti kandidatūrą ir sprendimo paskirti neatskiriamumas - Nebuvimas - Tai pačiai pareigų grupei priskiriamų pareigūnų ir pareigūnų, kurių lygis yra tas pats, bet skirtinga karjeros raida, atskyrimas - Lygio ir pareigų atitiktis)
   2011/C 232/70
   Proceso kalba: prancūzų

      Šalys

      Ieškovė: AS (Briuselis, Belgija), atstovaujama advokato N. Lhoëst

      Atsakovė: Europos Komisija, atstovaujama J. Currall ir B. Eggers

      Dalykas

   Sprendimo atsisakyti atsižvelgti į ieškovės kandidatūrą bibliotekininko (-ės) asistentės pareigoms panaikinimas ir nurodymas Komisijai sumokėti ieškovei turtinės ir moralinės žalos atlyginimą.

      Sprendimo rezoliucinė dalis

               1.

               Panaikinti 2009 m. rugsėjo 30 d. Europos Komisijos sprendimą, kuriuo ji atmetė AS kandidatūrą.

               2.

               Priteisti iš Komisijos 3 000 eurų AS.

               3.

               Atmesti likusius ieškinio reikalavimus.

               4.

               Europos Komisija be savo bylinėjimosi pareigų padengia tris ketvirtadalius AS bylinėjimosi išlaidų.

               5.

               AS padengia vieną ketvirtadalį savo bylinėjimosi išlaidų.

      (1)  OL C 246, 2010 9 11, p. 43.


title: Byla T-401/05  2005 m. lapkričio 2 d.  pareikštas ieškinys byloje  Toth prieš Europos Bendrijų Komisiją

text:
               28.1.2006

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 22/15

         2005 m. lapkričio 2 d. pareikštas ieškinys byloje Toth prieš Europos Bendrijų Komisiją

   (Byla T-401/05)
   (2006/C 22/30)
   Proceso kalba: prancūzų
   Šalys

      Ieškovas: Gergely Toth (Besozzo, Italija), atstovaujamo S. Rodrigues ir advokato Y. Minatchy

      Atsakovė: Europos Bendrijų Komisija
   Ieškovo reikalavimai

               —

               panaikinti 2005 m. liepos 20 d. Komisijos sprendimą, atmetantį ieškovo 2005 m. balandžio 15 d. skundą, nagrinėtą kartu su 2005 m. sausio 17 d. ieškovo pasirašyta darbo sutartimi, kadangi joje lygis nustatytas pagal Pareigūnų tarnybos nuostatų XIII priedo 12 straipsnio 3 dalį, o pakopa pagal šiuo metu galiojantį Pareigūnų tarnybos nuostatų 32 straipsnį;

               —

               nurodyti Komisijai šio skundžiamo sprendimo panaikinimo padarinius, konkrečiai kalbant, ieškovo perskyrimą į A*9 lygį atgaline data;

               —

               papildomai priteisti iš Komisijos atlyginti ieškovui žalą, patirtą nepaskyrus jo į A*9 lygį nuo 2005 m. sausio 17 d.;

               —

               bet kuriuo atveju priteisti iš atsakovės bylinėjimosi išlaidas.

         Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai
   Ieškovas dalyvavo 2003 m. liepos 25 d. Komisijos paskelbtame kvietime teikti paraiškas, skirtame priimti į darbą A8/A5 administratorius. Kadangi jis buvo atrinktas, 2005 m. sausio 17 d. su Komisija sudarė laikinos tarnybos sutartį, kurioje jam buvo nustatytas A*6 lygis.
   Ieškiniu ieškovas ginčija savo paskyrimą, iš esmės nurodydamas, kad šiuo atveju Pareigūnų tarnybos nuostatų XIII priedo 12 straipsnis yra netaikytinas, nes ši nuostata gali būti taikoma tik pareigūnams, o ne laikiniems tarnautojams. Papildomai jis nurodo prieštaravimą dėl neteisėtumo teigdamas, kad jam taikant pastarąją nuostatą būtų prieštaraujama vienodam požiūriui į iki 2004 m. gegužės 1 d. paskelbto kvietimo teikti paraiškas nugalėtojus ir tai reikštų diskriminaciją dėl pilietybės, o taip pat būtų pažeistas laisvas darbuotojų judėjimas, kadangi naujųjų valstybių narių piliečiai būtų akivaizdžiai paskiriami pagal mažiau palankias nuostatas.
   Ieškovas taip pat nurodo tarnautojų, atliekančių tas pačias funkcijas, diskriminaciją bei atlyginimo atitikties pareigų pobūdžiui principo pažeidimą. Be to, jis mano, kad Pareigūnų tarnybos nuostatų XIII priedo 12 straipsnis prieštarauja Pareigūnų tarnybos nuostatų 31 straipsniui ir pažeidžia jo teisėtus lūkesčius, gero administravimo principą bei rūpestingumo pareigą.
   Ieškovas taip pat prašo atlyginti tariamai patirtą materialinę bei moralinę žalą.


title: Byla C-434/13 P: 2013 m. rugpjūčio 1 d. Europos Komisija pateiktas apeliacinis skundas dėl 2013 m. gegužės 17 d. Bendrojo Teismo (pirmoji kolegija) priimto sprendimo byloje T-146/09 Parker ITR Srl ir Parker-Hannifin Corp prieš Komisiją

text:
               26.10.2013

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 313/9

         2013 m. rugpjūčio 1 d.Europos Komisija pateiktas apeliacinis skundas dėl 2013 m. gegužės 17 d. Bendrojo Teismo (pirmoji kolegija) priimto sprendimo byloje T-146/09 Parker ITR Srl ir Parker-Hannifin Corp prieš Komisiją

   (Byla C-434/13 P)
   2013/C 313/17
   Proceso kalba: anglų

      Šalys

      Apeliantė: Europos Komisija, atstovaujama S. Noë, V. Bottka, R. Sauer

      Kita proceso šalis: Parker ITR Srl ir Parker-Hannifin Corp

      Apeliantės reikalavimai

   Apeliantė Teisingumo Teismo prašo:

               —

               panaikinti Bendrojo Teismo sprendimą, kiek juo panaikinamas ginčijamas sprendimas ir pakeičiama bauda,

               —

               atmesti visą Bendrajame Teisme pateiktą ieškinį,

               —

               priteisti iš ieškovių pirmojoje instancijoje visas su šiuo ginču susijusias bylinėjimosi šioje ir pirmojoje instancijose išlaidas.

      Apeliacinio skundo pagrindai ir pagrindiniai argumentai

   Komisija nurodo du apeliacinio skundo pagrindus ir prašo iš dalies panaikinti Bendrojo Teismo sprendimą, kiek juo panaikinamas sprendimas byloje COMP/39.406 — Jūrinės žarnos ir pakeičiamas baudos dydis.
   Nurodydama pirmąjį apeliacinio skundo pagrindą apeliantė tvirtina, kad Bendrasis Teismas padarė teisės klaidą, nes neatsižvelgė į teismų praktiką, susijusią su ekonominiu perleidimu grupės viduje ir atsakomybės perdavimu tarp įmonių teisių perėmėjų, arba klaidingai ją teikė. Bendrai vertindamas ITR turto perdavimą Parker ITR (tuo metu — ITR Rubber) (Saiag grupės viduje) ir po to sekusį akcijų perdavimą (Saiag turėtų Parker ITR akcijų perdavimas Parker-Hannifin) Bendrasis Teismas neteisingai nustatė neteisėta veikla užsiimančios įmonės perleidimą grupės viduje iš Saiag bendrovei Parker-Hannifin. Nusprendęs, kad ekonominis tęstinumas reiškia tik galimą atsakomybės perleidimą tarp nepriklausomų bendrovių Saiag ir Parker-Hannifin, Bendrasis Teismas padarė klaidą, nes taip vertinant nebuvo paisoma aplinkybės, kad ekonominis perleidimas Parker ITR jau buvo atliktas grupės viduje. Bendrasis Teismas rėmėsi subjektyviais ketinimais, t. y. aplinkybe, kad jūrinių žarnų sektoriaus perleidimas Parker ITR buvo plano šios dukterinės bendrovės akcijas parduoti tretiesiems asmenims dalis. Vis dėlto tokie šalių ketinimai nekliudo taikyti teismų praktikos, susijusios su ekonominiu perleidimu grupės viduje (Sprendimas Aalborg, C-204/00 P, Sprendimas ETI, C-280/06, Sprendimas Versalis, C-511/11 P, Sprendimas Jungbunzlauer, T-43/02 ir T-405/06, bei Sprendimas ArcelorMittal, sujungtos bylos C-201/09 P ir C-216/09 P), pagal kurią ekonominis perleidimas įvyksta perleidus grupės viduje, jei tarp perleidėjo (šiuo atveju Saiag/ITR) ir perėmėjo (šiuo atveju Parker ITR) egzistuoja „struktūriniai ryšiai“. Be to, teisiniu požiūriu reikia atskirti turto perleidimą ir juridinio asmens perleidimą. Antruoju atveju perleistam subjektui išlieka atsakomybė už iki perleidimo padarytus pažeidimus, įskaitant ir galimą atsakomybę, kaip ekonominiam teisių perėmėjui, už šiam subjektui, kol jis dar priklausė kitai pažeidimą dariusiai įmonei, perleistą turtą. Aplinkybė, kad kiti juridiniai asmenys įmonės viduje galėtų būti pripažinti atsakingais (net jei nei vienam iš jų nebuvo skirta bauda šioje byloje) nėra tinkama priežastis atmesti galimybę pripažinti Parker ITR, perlaistą dukterinę bendrovę atsakinga kaip ekonominių teisių perėmėja.
   Antrasis apeliacinio skundo pagrindas susijęs su tuo, kad įgyvendindamas savo neribotą jurisdikciją Bendrasis Teismas veikė ultra petita ir neteisėtai 100 000 eurų sumažino patronuojančiai bendrovei Parker Hannifin skirtą baudą už pažeidimo laikotarpį. Parker-Hannifin (ar Parker ITR) neginčijo nei realios dalyvavimo darant pažeidimą trukmės, nei su tuo susijusio trukmės kriterijaus, naudoto apskaičiuojant baudą. Nors Bendrasis Teismas pakeitė baudos dydį po to kai pripažino pagrįstais Parker-Hannifin prieštaravimus dėl jos atžvilgiu nustatytų sunkinančios aplinkybės susijusios su organizatorės vaidmeniu, vis dėlto jis net pasinaudodamas savo neribota jurisdikcija negalėjo keisti kitų baudos apskaičiavimo kriterijų (šiuo atveju trukmės), dėl kurių ieškovės nenurodė jokio ieškinio pagrindo.


title: Byla C-241/10: 2010 m. gegužės 17 d. Unabhängiger Verwaltungssenat Salzburg (Austrija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Harald Jung und Gerald Hellweger prieš Magistrat der Stadt Salzburg, weitere Partei: Finanzamt Salzburg-Stadt

text:
               14.8.2010

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 221/18

         2010 m. gegužės 17 d.Unabhängiger Verwaltungssenat Salzburg (Austrija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Harald Jung und Gerald Hellweger prieš Magistrat der Stadt Salzburg, weitere Partei: Finanzamt Salzburg-Stadt

   (Byla C-241/10)
   ()
   2010/C 221/30
   Proceso kalba: vokiečių

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Unabhängiger Verwaltungssenat Salzburg

      Šalys pagrindinėje byloje

      Ieškovai: Harald Jung ir Gerald Hellweger

      Atsakovė: Magistrat der Stadt Salzburg

      Kita šalis: Finanzamt Salzburg-Stadt

      Prejudicinis klausimas

   Ar Vengrijos Respublikos stojimo į Europos Sąjungą akto X priede pateiktą Stojimo akte 24 straipsnyje nurodytą sąrašą (1 dalis „Laisvas asmenų judėjimas“) (1) (OL L 236, p. 846-848) reikia aiškinti taip, kad darbuotojų nuoma iš Vengrijos į Austriją nelaikytina darbuotojų komandiravimu, o nacionaliniai apribojimai, susiję su Vengrijos darbuotojų įdarbinimu Austrijoje, taikomi analogiškai ir Vengrijos įmonių išnuomotiems (ir jose pagal nustatytą tvarką įdarbintiems) darbuotojams vengrams Austrijoje?

      (1)  OL L 236, 2003, p. 846.


title: Byla C-438/13: 2014 m. liepos 17 d. Teisingumo Teismo (septintoji kolegija) sprendimas byloje ( Curtea de Apel Bucureşti (Rumunija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) SC BCR Leasing IFN SA/Agenţia Naţională de Administrare Fiscală – Direcţia Generală de Administrare a Marilor Contribuabili, Agenţia Naţională de Administrare Fiscală – Direcţia Generală de Soluţionare a Contestaţiilor (PVM — Direktyva 2006/112/EB — 16 ir 18 straipsniai — Finansinė nuoma — Turtas, dėl kurio sudaryta finansinės nuomos sutartis — Situacija, kai, nutraukus sutartį, finansinės nuomos bendrovė šio turto nesusigrąžina — Trūkstamas turtas)

text:
               15.9.2014

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 315/21

         2014 m. liepos 17 d. Teisingumo Teismo (septintoji kolegija) sprendimas byloje (Curtea de Apel Bucureşti (Rumunija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) SC BCR Leasing IFN SA/Agenţia Naţională de Administrare Fiscală – Direcţia Generală de Administrare a Marilor Contribuabili, Agenţia Naţională de Administrare Fiscală – Direcţia Generală de Soluţionare a Contestaţiilor

   (Byla C-438/13) (1)

   ((PVM - Direktyva 2006/112/EB - 16 ir 18 straipsniai - Finansinė nuoma - Turtas, dėl kurio sudaryta finansinės nuomos sutartis - Situacija, kai, nutraukus sutartį, finansinės nuomos bendrovė šio turto nesusigrąžina - Trūkstamas turtas))
   2014/C 315/31
   Proceso kalba: rumunų

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Curtea de Apel Bucureşti

      Šalys pagrindinėje byloje

      Ieškovė: SC BCR Leasing IFN SA

      Atsakovės: Agenţia Naţională de Administrare Fiscală – Direcţia Generală de Administrare a Marilor Contribuabili, Agenţia Naţională de Administrare Fiscală – Direcţia Generală de Soluţionare a Contestaţiilor

      Rezoliucinė dalis

   2006 m. lapkričio 28 d. Tarybos direktyvos 2006/112/EB dėl pridėtinės vertės mokesčio bendros sistemos 16 ir 18 straipsniai turi būti aiškinami taip, kad situacija, kai finansinės nuomos bendrovei neįmanoma iš finansinės nuomos gavėjo susigrąžinti turto, dėl kurio sudaryta finansinės nuomos sutartis, nutraukus šią sutartį dėl finansinės nuomos gavėjo kaltės, nepaisant to, kad ši bendrovė ėmėsi veiksmų šiam turtui susigrąžinti ir to, kad nutraukus sutartį ji nebegavo jokio atlygio, negali būti laikoma prekių tiekimu už atlygį pagal šiuos straipsnius.

      (1)  OL C 325, 2013 11 9.


title: Byla T-475/16: 2016 m. rugpjūčio 26 d. pareikštas ieškinys byloje FTI Touristik/EUIPO – Prantner und Giersch (Fl)

text:
               17.10.2016

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 383/22

         2016 m. rugpjūčio 26 d. pareikštas ieškinys byloje FTI Touristik/EUIPO – Prantner und Giersch (Fl)

   (Byla T-475/16)
   (2016/C 383/30)
   Kalba, kuria surašytas ieškinys: vokiečių

      Šalys

      Ieškovė: FTI Touristik GmbH (Miunchenas, Vokietija), atstovaujama advokatės A. Parr

      Atsakovė: Europos Sąjungos intelektinės nuosavybės tarnyba (EUIPO)

      Kitos procedūros Apeliacinėje taryboje šalys: Harald Prantner (Hamburgas, Vokietija) ir Daniel Giersch (Monakas, Monakas)

      Su procedūra EUIPO susijusi informacija

      Prekių ženklo, dėl kurio kilo ginčas, paraišką pateikęs asmuo: kitos procedūros Apeliacinėje taryboje šalys

      Prekių ženklas, dėl kurio kilo ginčas: vaizdinis Sąjungos prekių ženklas, kuriame yra žodinis elementas Fl – Registracijos paraiška Nr. 12 201 273

      Procedūra EUIPO: protesto procedūra

      Ginčijamas sprendimas: 2016 m. birželio 16 d. EUIPO penktosios apeliacinės tarybos sprendimas byloje R 480/2015-5

      Reikalavimai

   Ieškovė Bendrojo Teismo prašo:

               —

               panaikinti ginčijamą sprendimą,

               —

               priteisti iš EUIPO bylinėjimosi išlaidas.

      Pagrindas, kuriuo remiamasi

               —

               Reglamento Nr. 207/2009 8 straipsnio 1 dalies b punkto pažeidimas.


title: Sujungtos bylos C-419/12 ir C-420/12: 2014 m. vasario 13 d. Teisingumo Teismo (trečioji kolegija) sprendimas byloje ( Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio (Italija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Crono Service Scarl ir kt. (C-419/12), Anitrav — Associazione Nazionale Imprese Trasporto Viaggiatori (C-420/12) prieš Roma Capitale, Regione Lazio (C-420/12) (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą — SESV 49, 101 ir 102 straipsniai — Automobilių nuomos su vairuotoju paslaugos — Išimtinai vidaus situacija — Teisingumo Teismo jurisdikcija — Priimtinumo sąlygos)

text:
               29.3.2014

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 93/10

         2014 m. vasario 13 d. Teisingumo Teismo (trečioji kolegija) sprendimas byloje (Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio (Italija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Crono Service Scarl ir kt. (C-419/12), Anitrav — Associazione Nazionale Imprese Trasporto Viaggiatori (C-420/12) prieš Roma Capitale, Regione Lazio (C-420/12)
   (Sujungtos bylos C-419/12 ir C-420/12) (1)

   (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą - SESV 49, 101 ir 102 straipsniai - Automobilių nuomos su vairuotoju paslaugos - Išimtinai vidaus situacija - Teisingumo Teismo jurisdikcija - Priimtinumo sąlygos)
   2014/C 93/16
   Proceso kalba: italų

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio

      Šalys pagrindinėje byloje

      Pareiškėjai: Crono Service Scarl, Carla Silvestri, Nando Cese, Fabrizio Melarango, Yahia Nafea, Robert Martin, Angelo Minosse, Raimondo Pratico, Vincenti, Pesce, Fedeli, Sebastiani, Nanni, Savino, Andrea Rossi, Filiberto Marinelli, Puglia, Sordelli, Antonini, Andrea Iannilli, Pasquale Iavarone, Roberto Agostinelli, Valerio Giannoni, Fernando Boccadamo, Aristide Salvati, Annalisa Di Grigoli, Antonio Evangelisti, Marco Brecciaroli, Cardoso Wandenberg, Fabrizio Villamaina, Sandro Rossi, Fabrizio Di Somone, Debora Falasca, Elisabetta Serrano, Claudio Bandini, Bruno Piromallo, Maurizio Pesce, Mirko Capogrossi, Giovanni Barilotti, Stefano Petitti, Paolo Ricci, Vincenzo Curto, Luci Di Luzio, Gianfrancesco Argiro', Magdi Gou Bial, Secondo Uffreduzzi, Fausto Menotti, Danilo Valdambrini, Andrea Orfei, Daniele Silvestrini, Maurizio Borzi, Flavio Piromalli, Carlo Campanari, Volodymyr Lupu, Solution Car scarl, Paolo De Santis, Michele Rienzi, Roberta Rinaldi, BPS Autonoleggio scarl, Sebastiano Favara, Stefano Calabretta, Adriano Carducci, Giuseppa Gabriello, Modestino Capaccio, Mario Paruzza, Massimiliano Casu, Luciano Gulizia, Planet Service scarl, Fabio Belmonte, Fabrizio Romagnoli, Italo Ratta, Fabio Martella, Ilario Fiano, Coop Michelangelo, Michele Falcione, Roberto Natalizia, Claudio Botticelli, Odoardo Palombelli, Mario Rondeoni, Massimiliano Dionisi, Luigi Vitrano, Stefano Iovino, Merella Micheciivo, Daniele Latorre, Walter Luccaferri, Bruno Iannone, Mariannina Tesone, Alessandro Polidoro, Giorgio Scortichini, Fabio Atturi, Leonardo Coop, Coop Sia A Srl, Marco Lucaferri, Roberto Turchetti, Corrado Mortillaro, Gianrico Lanternari, Sandro Baronciani, Ugo Mecchia, Flavio Meroni, Giuseppina Berchicci, Enrico Poddi, Nicola Solipacca, Franco Perazzola, Agostino Di Sciullo, Sergio Angeletti, Patrizio Tesi, Fabio Carrozi, Tommaso Pagani, Marco Stivoli, Roberto Miglio, Professional Car Service Snc, Massimo Mongiovi, Roberto Corona (C-419/12), Anitrav — Associazione Nazionale Imprese Trasporto Viaggiatori (C-420/12)

      Atsakovė: Roma Capitale, Regione Lazio (C-420/12)

      Dalyvaujant:
      UGL Taxi — Unione Generale del Lavoro Taxi ir kt., Codacons — Coordinamento delle associazioni per la tutela dell’ambiente e dei diritti degli utenti e consumatori (C-420/12)

      Dalykas

   Prašymas priimti prejudicinį sprendimą — Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio — SESV 26, 49, 90 straipsnių, ESS 3 straipsnio, siejamo su ESS 4 straipsnio 3 dalimi ir SESV 3, 4, 5, 6 straipsniais, ir SESV 101 ir 102 straipsnių išaiškinimas — Automobilių nuomos su vairuotoju paslauga — Nacionalinės teisės aktai, pagal kuriuos ši paslauga teikiama turint komunų išduotą licenciją ir kuriais tokios licencijos turėtojai įpareigojami turėti įprastinę savo automobilių laikymo vietą licenciją išdavusioje komunoje, taip pat toje pačioje teritorijoje turėti buveinę ir pradėti bei baigti paslaugų teikimą.

      Rezoliucinė dalis

   Europos Sąjungos Teisingumo Teismas neturi jurisdikcijos atsakyti į Tribunale amministrativo regionale per il Lazio (Italija) 2012 m. birželio 20 d. nutartimis sujungtose bylose C-419/12 ir C-420/12 pateiktus prašymus priimti prejudicinį sprendimą tiek, kiek jie susiję su SESV 49 straipsnio išaiškinimu. Minėti prašymai yra nepriimtini tiek, kiek jie susiję su kitų Sąjungos teisės nuostatų išaiškinimu.

      (1)  OL C 366, 2012 11 24.


title: Byla F-69/12: 2012 m. liepos 3 d. pareikštas ieškinys byloje ZZ prieš Europolą

text:
               20.10.2012

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 319/17

         2012 m. liepos 3 d. pareikštas ieškinys byloje ZZ prieš Europolą

   (Byla F-69/12)
   2012/C 319/30
   Proceso kalba: olandų

      Šalys

      Ieškovas: ZZ, atstovaujamas advokato N. D. Dane

      Atsakovas: Europolas

      Ginčo dalykas bei aprašymas

   Atsakovo implicitinio sprendimo atmesti ieškovo prašymą ir skundą dėl sumų, dėl kurių bylos šalys draugiškai susitarė ne Tarnautojų Teisme ankstesnėje byloje, sumokėjimo panaikinimas.

      Ieškovo reikalavimai

               —

               Panaikinti implicitinį sprendimą atmesti 2011 m. gegužės 26 d. prašymą ir panaikinti implicitinį sprendimą, kuriuo atmestas 2011 m. gruodžio 9 d. skundas dėl implicitinio sprendimo atmesti minėtą prašymą.

               —

               Priteisti iš Europolo bylinėjimosi išlaidas.


title: Byla C-302/05 2006 m. spalio 26 d. Teisingumo Teismo (antroji kolegija) sprendimas Europos Bendrijų Komisija prieš Italijos Respubliką (Valstybės įsipareigojimų neįvykdymas — Direktyva 2000/35/EB — 4 straipsnio 1 dalis — Teisės į nuosavybę išlaikymas — Galimybė ja remtis)

text:
               30.12.2006

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 326/16

         2006 m. spalio 26 d. Teisingumo Teismo (antroji kolegija) sprendimas Europos Bendrijų Komisija prieš Italijos Respubliką

   (Byla C-302/05) (1)

   (Valstybės įsipareigojimų neįvykdymas - Direktyva 2000/35/EB - 4 straipsnio 1 dalis - Teisės į nuosavybę išlaikymas - Galimybė ja remtis)
   (2006/C 326/32)
   Proceso kalba: italų
   Šalys

      Ieškovė: Europos Bendrijų Komisija, atstovaujama B. Schima ir D. Recchia

      Atsakovė: Italijos Respublika, atstovaujama I. M. Braguglia, advokato M. M. Massella Ducci Teri
   Dalykas
   Valstybės įsipareigojimų neįvykdymas — 2000 m. birželio 29 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2000/35/EB dėl kovos su pavėluotu mokėjimu komerciniuose sandoriuose (OL L 200, 2000 8 8, p. 35) 4 straipsnio 1 dalies pažeidimas — Nuosavybės teisės išlaikymas — Nacionalinės teisės aktas, numatantis, jog tam, kad prieš pirkėjo kreditorius būtų galima remtis teisės į nuosavybę išlaikymo sąlyga, ji turi būti patvirtinta kiekvienoje vėlesnių pristatymų sąskaitoje, išrašytoje ankstesne data nei buvo areštuotas turtas
   Rezoliucinė dalis

               1.

               Atmesti ieškinį.

               2.

               Priteisti iš Europos Bendrijų Komisijos bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 229, 2005 9 17.


title: Byla T-471/15: 2016 m. rugsėjo 14 d. Bendrojo Teismo nutartis byloje Syriatel Mobile Telecom/Taryba

text:
               7.11.2016

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 410/35

         2016 m. rugsėjo 14 d. Bendrojo Teismo nutartis byloje Syriatel Mobile Telecom/Taryba

   (Byla T-471/15) (1)

   (2016/C 410/57)
   Proceso kalba: prancūzų
   Septintosios kolegijos pirmininkas nutartimi nurodė išbraukti bylą iš registro.

      (1)  OL C 337, 2015 10 12.


title: Byla C-142/05: 2009 m. birželio 4 d. Teisingumo Teismo (antroji kolegija) sprendimas byloje (Luleå tingsrätt (Švedija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Åklagaren prieš Percy Mickelsson, Joakim Roos (Direktyva 94/25/EB — Teisės aktų derinimas — Pramoginiai laivai — Draudimas naudoti asmeninius laivus ne bendro naudojimo laivybos keliuose — EB 28 ir 30 straipsniai — Lygiaverčio poveikio priemonės — Patekimas į rinką — Kliūtis — Aplinkos apsauga — Proporcingumas)

text:
               1.8.2009

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 180/2

         2009 m. birželio 4 d. Teisingumo Teismo (antroji kolegija) sprendimas byloje (Luleå tingsrätt (Švedija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Åklagaren prieš Percy Mickelsson, Joakim Roos
   (Byla C-142/05) (1)

   (Direktyva 94/25/EB - Teisės aktų derinimas - Pramoginiai laivai - Draudimas naudoti asmeninius laivus ne bendro naudojimo laivybos keliuose - EB 28 ir 30 straipsniai - Lygiaverčio poveikio priemonės - Patekimas į rinką - Kliūtis - Aplinkos apsauga - Proporcingumas)
   2009/C 180/02
   Proceso kalba: švedų

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

   Luleå tingsrätt

      Šalys pagrindinėje byloje

      Ieškovė: Åklagaren

      Atsakovai: Percy Mickelsson, Joakim Roos

      Dalykas

   Prašymas priimti prejudicinį sprendimą — Luleå tingsrätt — EB sutarties 28–30 straipsnių ir 2003 m. birželio 16 d. Europos Parlamento ir Tarybos Direktyvos Nr. 2003/44/EB, iš dalies keičiančios Direktyvą 94/25/EB dėl valstybių narių įstatymų ir kitų teisės aktų, susijusių su pramoginiais laivais, suderinimo (OL L 214, p. 18; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 13 sk., 31 t., p. 409) išaiškinimas — Draudimas naudoti asmeninius laivus ne bendro naudojimo laivybos keliuose

      Rezoliucinė dalis

   1994 m. birželio 16 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 94/25/EB dėl valstybių narių įstatymų ir kitų teisės aktų, susijusių su pramoginiais laivais, suderinimo, iš dalies pakeista 2003 m. birželio 16 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2003/44/EB, nedraudžiami nacionalinės teisės aktai, kurie, siekiant apsaugoti aplinką, draudžia naudoti asmeninius laivus už pažymėtų laivybos kelių ribų.
   EB 28 ir 30 straipsniais nedraudžiami tokie nacionalinės teisės aktai su sąlyga, kad:

               —

               kompetentingos nacionalinės valdžios institucijos įpareigojamos priimti įgyvendinimo priemones, numatytas siekiant nustatyti ne bendro naudojimo laivybos kelius, kuriuose galima naudoti asmeninius laivus,

               —

               šios institucijos veiksmingai pasinaudojo joms šiuo atžvilgiu suteikta kompetencija ir nustatė nacionalinės teisės aktuose numatytas sąlygas atitinkančius vandenis, ir

               —

               tokios priemonės priimtos per pagrįstą laikotarpį nuo tokių nacionalinės teisės aktų įsigaliojimo dienos.

         Patikrinti, ar pagrindinėje byloje šios sąlygos įvykdytos, turi prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas.

      (1)  OL C 143, 2005 6 11.


title: Byla T-402/04 Rhodia Consumer Specialties Limited 2004 m. spalio 1 d. pareikštas ieškinys Europos Bendrijų Komisijai

text:
               22.1.2005

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 19/28

         Rhodia Consumer Specialties Limited 2004 m. spalio 1 d. pareikštas ieškinys Europos Bendrijų Komisijai
   (Byla T-402/04)
   (2005/C 19/60)
   Proceso kalba: anglų
   2004 m. spalio 1 d. Europos Bendrijų Pirmosios instancijos teisme buvo pareikštas Rhodia Consumer Specialties Limited, įsteigtos Watford, Jungtinė Karalystė, atstovaujamos advokatų K. Van Maldegem ir C. Mereu, ieškinys Europos Bendrijų Komisijai.
   Ieškovas Pirmosios instancijos teismo prašo:

               —

               nurodyti atsakovui atsakyti į ieškovo prašymą;

               —

               arba, nepatenkinus pirmojo reikalavimo, panaikinti Europos Komisijos aktą D 341571(04);

               —

               nurodyti atsakovui pervesti 1 euro dydžio išankstinę sumą atlyginti žalai, kuri buvo patirta, kadangi atsakovas, neatsakydamas į ieškovo prašymą, neįvykdė Europos Bendrijos teisės įpareigojimų, arba dėl Europos Komisijos akto D 341571(04), taip pat bet kokias taikytinas palūkanas, kol bus apskaičiuota ir nustatyta tiksli žalos suma;

               —

               priteisti iš atsakovo visas bylinėjimosi išlaidas.

         Teisiniai pagrindai ir pagrindiniai argumentai
   Teisiniai pagrindai yra analogiški, nurodytiems sprendime T-400/04, Arch Chemicals ir Arch Timber Protection prieš Komisiją.


title: Byla C-538/12: 2013 m. gegužės 7 d. Teisingumo Teismo pirmininko nutartis byloje Europos Komisija prieš Slovėnijos Respubliką

text:
               3.8.2013

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 225/58

         2013 m. gegužės 7 d. Teisingumo Teismo pirmininko nutartis byloje Europos Komisija prieš Slovėnijos Respubliką

   (Byla C-538/12) (1)

   2013/C 225/126
   Proceso kalba: slovėnų
   Teisingumo Teismo pirmininkas nutartimi nurodė išbraukti bylą iš registro.

      (1)  OL C 26, 2013 1 26.


title: Byla C-51/13: 2015 m. balandžio 29 d. Teisingumo Teismo (penktoji kolegija) sprendimas byloje (Rechtbank Rotterdam (Nyderlandai) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Nationale-Nederlanden Levensverzekering Mij NV/Hubertus Wilhelmus van Leeuwen (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą — Tiesioginis gyvybės draudimas — Direktyva 92/96/EEB — 31 straipsnio 3 dalis — Draudėjui teiktina informacija — Draudiko pareiga suteikti papildomą informaciją dėl išmokų ir išmokų pagal bendruosius nacionalinės teisės principus)

text:
               29.6.2015

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 213/4

         2015 m. balandžio 29 d. Teisingumo Teismo (penktoji kolegija) sprendimas byloje (Rechtbank Rotterdam (Nyderlandai) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Nationale-Nederlanden Levensverzekering Mij NV/Hubertus Wilhelmus van Leeuwen

   (Byla C-51/13) (1)

   ((Prašymas priimti prejudicinį sprendimą - Tiesioginis gyvybės draudimas - Direktyva 92/96/EEB - 31 straipsnio 3 dalis - Draudėjui teiktina informacija - Draudiko pareiga suteikti papildomą informaciją dėl išmokų ir išmokų pagal bendruosius nacionalinės teisės principus))
   (2015/C 213/06)
   Proceso kalba: nyderlandų

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Rechtbank Rotterdam

      Šalys pagrindinėje byloje

      Ieškovė: Nationale-Nederlanden Levensverzekering Mij NV

      Atsakovas: Hubertus Wilhelmus van Leeuwen

      Rezoliucinė dalis

               1.

               1992 m. lapkričio 10 d. Tarybos direktyvos 92/96/EEB dėl įstatymų ir kitų teisės aktų, susijusių su tiesioginiu gyvybės draudimu, derinimo, iš dalies keičiančios direktyvas 79/267/EEB ir 90/619/EEB (Trečioji gyvybės draudimo direktyva), 31 straipsnio 3 dalį reikia aiškinti kaip nedraudžiančią, kad draudimo įmonė, remdamasi bendraisiais nacionalinės teisės principais, kaip antai pagrindinėje byloje nagrinėjamomis „bendrosiomis ir (arba) nerašytomis normomis“, privalėtų draudėjui suteikti tam tikrą papildomą informaciją, nenumatytą šios direktyvos II priede, su sąlyga, kad reikalaujama informacija būtų aiški, tiksli ir reikalinga draudėjui iš tikro suvokti esminius įsipareigojimo elementus ir užtikrintų pakankamą teisinį saugumą; tai patikrinti turi prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas.

               2.

               Pasekmės, kurios nacionalinėje teisėje siejamos su šios informacijos nesuteikimu, neturi reikšmės, kiek tai susiję su informavimo pareigos atitiktimi direktyvos 92/96 31 straipsnio 3 daliai.

      (1)  OL C 141, 2013 5 18.


title: Byla T-183/11: 2011 m. kovo 28 d. pareikštas ieškinys byloje MIP Metro prieš VRDT — Jacinto (My Little Bear)

text:
               14.5.2011

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 145/37

         2011 m. kovo 28 d. pareikštas ieškinys byloje MIP Metro prieš VRDT — Jacinto (My Little Bear)

   (Byla T-183/11)
   2011/C 145/62
   Kalba, kuria surašytas ieškinys: anglų

      Šalys

      Ieškovė: MIP Metro Group Intellectual Property GmbH & Co. KG (Diuseldorfas, Vokietija), atstovaujama advokatų J.-C. Plate ir R. Kaase

      Atsakovė: Vidaus rinkos derinimo tarnyba (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui)

      Kita procedūros Apeliacinėje taryboje šalis: Manuel Jacinto, Lda (S. Paio de Oleiros, Portugalija)

      Reikalavimai

               —

               sustabdyti bylos nagrinėjimą tol, kol Portugalijos prekių ženklų tarnyba priims galutinį sprendimą dėl 2011 m. kovo 23 d. ieškovės pateikto prašymo panaikinti ankstesnio Portugalijos prekių ženklo registraciją Nr. Nr. 384674,

               —

               tuo atveju, jeigu prašymas sustabdyti bylos nagrinėjimą nebūtų patenkintas, tęsti bylos nagrinėjimą ir

               —

               panaikinti 2011 m. sausio 20 d. Vidaus rinkos derinimo tarnybos (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui) pirmosios apeliacinės tarybos sprendimą byloje R 494/2010-1 ir

               —

               priteisti iš atsakovės bylinėjimosi išlaidas, įskaitant apeliacinėje procedūroje patirtąsias.

      Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

      Bendrijos prekių ženklo paraišką pateikęs asmuo: ieškovė

      Prašomas įregistruoti Bendrijos prekių ženklas: vaizdinis rudos, juodos, baltos ir raudonos spalvų prekių ženklas „My Little Bear“ 12, 18, 20, 24, 25 ir 28 klasių prekėms — Bendrijos prekių ženklo registracijos Nr. W00962622

      Prekių ženklo ar žymens, kuriuo remtasi per protesto procedūrą, savininkė: kita procedūros Apeliacinėje taryboje šalis

      Prekių ženklas ar žymuo, kuriuo remiamasi: vaizdinis Portugalijos prekių ženklas „Little Bear“, įregistruotas 18 klasės prekėms Nr. 384674

      Protestų skyriaus sprendimas: atmesti paraišką dėl visų ginčijamų prekių

      Apeliacinės tarybos sprendimas: atmesti apeliaciją

      Ieškinio pagrindai: Apeliacinė taryba pažeidė Tarybos reglamento (EB) Nr. 207/2009 8 straipsnio 1 dalies b punktą, nes klaidingai padarė išvadą, kad prašomą įregistruoti prekių ženklą būtų galima supainioti su prekių ženklu, dėl kurio pateiktas protestas, dėl to, kad sudėtiniuose prekių ženkluose žodiniai elementai yra dominuojantys.


title: Byla T-26/06: 2010 m. rugsėjo 13 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Trioplast Wittenheim prieš Komisiją (Konkurencija — Karteliai — Plastikinių pramoninių krepšių rinka — Sprendimas, kuriuo konstatuojamas EB 81 straipsnio pažeidimas — Pažeidimo trukmė — Baudos — Pažeidimo sunkumas — Lengvinančios aplinkybės — Bendradarbiavimas per administracinę procedūrą — Proporcingumas)

text:
               6.11.2010

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 301/21

         2010 m. rugsėjo 13 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Trioplast Wittenheim prieš Komisiją

   (Byla T-26/06) (1)

   (Konkurencija - Karteliai - Plastikinių pramoninių krepšių rinka - Sprendimas, kuriuo konstatuojamas EB 81 straipsnio pažeidimas - Pažeidimo trukmė - Baudos - Pažeidimo sunkumas - Lengvinančios aplinkybės - Bendradarbiavimas per administracinę procedūrą - Proporcingumas)
   2010/C 301/32
   Proceso kalba: švedų

      Šalys

      Ieškovė: Trioplast Wittenheim SA (Vitenheimas, Prancūzija), atstovaujama advokatų T. Pettersson ir O. Larsson

      Atsakovė: Europos Komisija, iš pradžių atstovaujama F. Castillo de la Torre, P. Hellström ir V. Bottka, vėliau — F. Castillo de la Torre, L. Parpala ir V. Bottka

      Dalykas

   Prašymas iš dalies panaikinti 2005 m. lapkričio 30 d. Komisijos sprendimą C(2005) 4634, susijusį su EB sutarties 81 straipsnio taikymo procedūra (byla COMP/F/38.354 — Pramoniniai krepšiai), dėl kartelio plastikinių pramoninių krepšių rinkoje bei, nepatenkinus pirmojo reikalavimo, sumažinti ieškovei paskirtą baudą.

      Sprendimo rezoliucinė dalis

               1.

               Atmesti ieškinį.

               2.

               Trioplast Wittenheim SA padengia bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 96, 2006 4 22.


title: Byla C-1/10: 2010 m. sausio 4 d. Audiencia provincial de Tarragona (Ispanija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą baudžiamojoje byloje prieš Valentín Salmerón Sánchez

text:
               13.3.2010

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 63/32

         2010 m. sausio 4 d.Audiencia provincial de Tarragona (Ispanija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą baudžiamojoje byloje prieš Valentín Salmerón Sánchez

   (Byla C-1/10)
   2010/C 63/53
   Proceso kalba: ispanų

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Audiencia provincial de Tarragona

      Šalys pagrindinėje byloje

      Ieškovas: Valentín Salmerón Sánchez

      Kitos proceso šalys: Ministerio Fiscal ir Dorotea López León

      Prejudiciniai klausimai

               1.

               Ar Pamatinio sprendimo (1) preambulės aštuntoje konstatuojamojoje dalyje įtvirtinta nukentėjusiojo teisė būti suprastam turi būti aiškinama kaip baudžiamąjį persekiojimą vykdančioms ir už nusikalstamus veiksmus baudžiančioms valstybės institucijoms nustatyta pozityvi pareiga leisti nukentėjusiajam nurodyti, kaip jis vertina ir ką jis mano apie tiesiogines pasekmes jo gyvenimui, kurios gali kilti paskyrus bausmes smurtautojui, su kuriuo auka palaiko šeimos ar glaudžius emocinius santykius?

               2.

               Ar Pamatinio sprendimo 2001/220/TVR 2 straipsnis turi būti aiškinamas taip, kad valstybių pareiga pripažinti nukentėjusiojo teises ir teisėtus interesus įpareigoja atsižvelgti į jo nuomonę tuo atveju, kai proceso baudžiamosios pasekmės gali iš esmės ir tiesiogiai paveikti jo teisės į laisvą asmenybės vystymąsi ir privatų bei šeimos gyvenimą įgyvendinimą?

               3.

               Ar Pamatinio sprendimo 2001/220/TVR 2 straipsnis turi būti aiškinamas taip, kad valstybės institucijos negali atsisakyti atsižvelgti į nukentėjusiojo laisvą valią, šiam nesutinkant, jog būtų taikomos ar paliktos galioti draudimo prisiartinti priemonės, kai smurtautojas yra jo šeimos narys ir kai nėra konstatuota, jog egzistuoja reali grėsmė, kad smurtas pasikartos, ir nustatyta, jog atsižvelgiant į asmenines, socialines ir emocines savybes asmuo nepriklauso nuo smurtautojo, ar, priešingai, reikia palikti galioti tokią priemonę visais atvejais, atsižvelgiant į specifinę šių baudžiamųjų nusižengimų kategoriją?

               4.

               Ar Pamatinio sprendimo 2001/220/TVR 8 straipsnis, pagal kurį kiekviena valstybė narė nukentėjusiesiems užtikrina tinkamą apsaugos lygį, turi būti aiškinamas taip, kad juo leidžiama bendra tvarka ir privalomai nustatyti draudimo prisiartinti ar užmegzti bet kokį kontaktą priemones kaip papildomas bausmes visais atvejais, kai nukentėjusysis yra baudžiamojo nusižengimo šeimoje auka, atsižvelgiant į specifinę šių baudžiamųjų nusižengimų kategoriją, ar, priešingai, 8 straipsnis reikalauja individualiai įvertinti interesus, kad būtų galima kiekvienu atveju nustatyti, koks apsaugos lygis yra tinkamas atsižvelgiant į esamus interesus?

               5.

               Ar Pamatinio sprendimo 2001/220/TVR 10 straipsnis turi būti aiškinamas kaip leidžiantis bendrai nevykdyti tarpininkavimo baudžiamosiose bylose dėl nusižengimų šeimoje, atsižvelgiant į specifinę šių baudžiamųjų nusižengimų kategoriją, ar, priešingai, galima leisti tarpininkavimą nagrinėjant ir tokios rūšies bylas, kiekvienu atveju įvertinant esamus interesus?

      (1)  2001 m. kovo 15 d. Tarybos pamatinis sprendimas 2001/220/TVR dėl nukentėjusiųjų padėties baudžiamosiose bylose
   OL L 82, p. 1


title: Byla C-307/08: 2010 m. kovo 19 d. Teisingumo Teismo antrosios kolegijos pirmininko nutartis byloje Europos Komisija prieš Belgijos Karalystę

text:
               5.6.2010

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 148/22

         2010 m. kovo 19 d. Teisingumo Teismo antrosios kolegijos pirmininko nutartis byloje Europos Komisija prieš Belgijos Karalystę

   (Byla C-307/08) (1)

   2010/C 148/34

      Proceso kalba: prancūzų

   Antrosios kolegijos pirmininkas nutartimi nurodė išbraukti bylą iš registro.

      (1)  OL C 272, 2008 10 25.


title: Byla C-444/05 2007 m. balandžio 19 d. Teisingumo Teismo (antroji kolegija) sprendimas ( Dioikitiko Protodikeio Athinon (Graikija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Aikaterini Stamatelaki prieš NPDD Organismos Asfaliseos Eleftheron Epagelmation (OAEE) (Laisvės teikti paslaugas apribojimai — Stacionarinio gydymosi privačiose sveikatos priežiūros įstaigose išlaidų atlyginimas — Netaikymo pateisinimas ir proporcingumas)

text:
               28.4.2007

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 96/14

         2007 m. balandžio 19 d. Teisingumo Teismo (antroji kolegija) sprendimas (Dioikitiko Protodikeio Athinon (Graikija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Aikaterini Stamatelaki prieš NPDD Organismos Asfaliseos Eleftheron Epagelmation (OAEE)

   (Byla C-444/05) (1)

   (Laisvės teikti paslaugas apribojimai - Stacionarinio gydymosi privačiose sveikatos priežiūros įstaigose išlaidų atlyginimas - Netaikymo pateisinimas ir proporcingumas)
   (2007/C 96/22)
   Proceso kalba: graikų
   Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas
   Dioikitiko Protodikeio Athinon
   Šalys pagrindinėje byloje

      Ieškovė: Aikaterini Stamatelaki

      Atsakovė: NPDD Organismos Asfaliseos Eleftheron Epagelmation (OAEE)
   Dalykas
   Prašymas priimti prejudicinį sprendimą — Dioikitiko Protodikeio Athinon — EB 49 ir 50 straipsnių išaiškinimas — Kitoje valstybėje narėje patirtų gydymo išlaidų atlyginimo sąlygos — Nacionalinės teisės aktai, numatantys gydymo privačioje kitos valstybės narės ligoninėje išlaidų atlyginimą tik nepilnamečiams iki 14 metų vaikams, nors tokiam atlyginimui nustatantys vienintelę išankstinio leidimo sąlygą, kai gydomasi viešoje ligoninėje
   Rezoliucinė dalis
   EB 49 straipsnis draudžia tokį valstybės narės teisės aktą, koks nagrinėjamas pagrindinėje byloje, pagal kurį nacionalinė socialinės apsaugos institucija neatlygina jokių stacionarinio gydymo privačiose sveikatos priežiūros įstaigose, įsteigtose kitoje valstybėje narėje, išlaidų, išskyrus atvejus, kai jos skirtos jaunesnių kaip 14 metų vaikų sveikatos priežiūrai.

      (1)  OL C 60, 2006 3 11.


title: Byla T-462/17: 2017 m. liepos 25 d. pareikštas ieškinys byloje TO/EAA

text:
               16.10.2017

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 347/32

         2017 m. liepos 25 d. pareikštas ieškinys byloje TO/EAA

   (Byla T-462/17)
   (2017/C 347/41)
   Proceso kalba: prancūzų

      Šalys

      Ieškovas: TO, atstovaujamas advokato N. Lhoëst

      Atsakovė: Europos aplinkos agentūra

      Reikalavimai

   Ieškovė Bendrojo Teismo prašo:

               —

               panaikinti 2016 m. rugsėjo 22 d. Europos aplinkos agentūros (EAA) sprendimą nutraukti ieškovo, kaip sutartininko, darbo sutartį;

               —

               panaikinti 2017 m. balandžio 20 d. EAA sprendimą, kuriuo buvo atmestas 2016 m. gruodžio 21 d. ieškovo skundas;

               —

               įpareigoti EAA kompensuoti ieškovui nuostolius, apskaičiuotus remiantis atlyginimo negavimu ketverius metus, atskaičius nedarbingumo išmokas, kurias jis gavo už šį laikotarpį;

               —

               įpareigoti EAA sumokėti ieškovui 3 500,00 eurų sumą padengti nuostolius, susijusius su jo nuomos sutarties Kopenhagoje išankstiniu nutraukimu, ir, prireikus, ją padidinti;

               —

               panaikinti ieškovo atlyginimo lapelį už 2016 m. rugsėjo mėn., be kita ko, tiek, kiek juo neapimamas 2016 m. rugsėjo 22 d. atlyginimas;

               —

               įpareigoti EAA sumokti ieškovui 50 000,00 eurų kompensaciją už neturtinę žalą, patirtą dėl 2016 m. rugsėjo 22 d. sprendimo dėl atleidimo iš darbo;

               —

               įpareigoti EAA sumokėti ieškovui 5 000,00 eurų kompensaciją už neturtinę žalą, patirtą dėl to, kad EAA pažeidė Europos Sąjungos pareigūnų tarnybos nuostatų 26 straipsnį;

               —

               įpareigoti EAA sumokėti ieškovui 10 000,00 eurų kompensaciją už neturtinę žalą, patirtą dėl EAA daryto psichologinio spaudimo jam jo nedarbingumo laikotarpiu;

               —

               galiausiai, įpareigoti EAA sumokėti ieškovui už vieno mėnesio išankstinį pranešimą ir nuostolius, lygius vienai trečiajai jo bazinio mėnesinio atlyginimo bandomuoju laikotarpiu, remiantis Kitų tarnautojų įdarbinimo sąlygų 84 straipsniu;

               —

               priteisti iš EAA visas bylinėjimosi išlaidas.

      Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

   Grįsdamas ieškinį ieškovas remiasi aštuoniais pagrindais.

               1.

               Pirmasis ieškinio pagrindas susijęs su Kitų tarnautojų įdarbinimo sąlygų 48 straipsnio b punkto netaikymu.

               2.

               Antrasis ieškinio pagrindas susijęs su Kitų tarnautojų įdarbinimo sąlygų 48 straipsnio b punkto ir 16 straipsnio 2 dalies pažeidimu.

               3.

               Trečiasis ieškinio pagrindas susijęs su neteisėtumu grindžiamu prieštaravimu dėl diskriminacijos, kiek tai susiję su Kitų tarnautojų įdarbinimo sąlygų 48 straipsnio b punktu.

               4.

               Ketvirtasis ieškinio pagrindas susijęs su Pareigūnų tarnybos nuostatų 26 straipsnio ir teisės į gynybą pažeidimu.

               5.

               Penktasis ieškinio pagrindas susijęs su 2000 m. gruodžio 18 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (EB) Nr. 45/2001 dėl asmenų apsaugos Bendrijos institucijoms ir įstaigoms tvarkant asmens duomenis ir laisvo tokių duomenų judėjimo (OL L 8, 2001, p. 1; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 13 sk., 26 t., p. 102) ir Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijos 8 straipsnio pažeidimu.

               6.

               Šeštasis ieškinio pagrindas susijęs su Kitų tarnautojų įdarbinimo sąlygų 84 straipsnio ir Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijos 41 straipsnio bei rūpestingumo pareigos pažeidimu.

               7.

               Septintasis ieškinio pagrindas susijęs su akivaizdžia vertinimo klaida.

               8.

               Aštuntasis ieškinio pagrindas susijęs su piktnaudžiavimu įgaliojimais.


title: Byla T-33/12: 2012 m. sausio 23 d. pareikštas ieškinys byloje Piotrowski prieš VRDT (MEDIGYM )

text:
               17.3.2012

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 80/24

         2012 m. sausio 23 d. pareikštas ieškinys byloje Piotrowski prieš VRDT (MEDIGYM)
   (Byla T-33/12)
   2012/C 80/40
   Proceso kalba: vokiečių

      Šalys

      Ieškovė: Elke Piotrowski (Fyrnheimas, Vokietija), atstovaujama advokato J. Albrecht

      Atsakovė: Vidaus rinkos derinimo tarnyba (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui)

      Reikalavimai

   Ieškovė Bendrojo Teismo prašo:

               —

               panaikinti 2011 m. lapkričio 18 d. Vidaus rinkos derinimo tarnybos (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui) ketvirtosios apeliacinės tarybos sprendimą byloje R 734/2011-4;

               —

               priteisti iš atsakovės bylinėjimosi išlaidas.

      Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

      Bendrijos prekių ženklas, su kuriuo susijęs ieškinys: žodinis prekių ženklas „MEDIGYM“ 10 klasės prekėms

      Eksperto sprendimas: atmesti paraišką

      Apeliacinės tarybos sprendimas: atmesti apeliaciją

      Ieškinio pagrindai: Reglamento Nr. 207/20099 75 straipsnio pažeidimas, nes Apeliacinės tarybos sprendimas grindžiamas pagrindais, dėl kurių ieškovė negalėjo pateikti savo atsiliepimų, Reglamento Nr. 207/20099 7 straipsnio 1 dalies b ir c punktų pažeidimas, nes aptariamam Bendrijos prekių ženklui nebuvo suteikta apsauga pagal Reglamento Nr. 207/20099 154 straipsnio 3 dalį ir 37 straipsnio 1 dalį, nors nebuvo galima atsisakyti įregistruoti prekių ženklą nei pagal Reglamento Nr. 207/2009 7 straipsnio 1 dalies b punktą nei pagal 7 straipsnio 1 dalies c punktą.


title: Byla T-434/16: 2016 m. liepos 29 d. pareikštas ieškinys byloje Sensi Vigne & Vini/EUIPO – El Grifo (CONTADO DEL GRIFO)

text:
               26.9.2016

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 350/24

         2016 m. liepos 29 d. pareikštas ieškinys byloje Sensi Vigne & Vini/EUIPO – El Grifo (CONTADO DEL GRIFO)

   (Byla T-434/16)
   (2016/C 350/30)
   Kalba, kuria surašytas ieškinys: italų

      Šalys

      Ieškovė: Sensi Vigne & Vini Srl (Lamporecchio, Italija), atstovaujama advokato F. Caricato

      Atsakovė: Europos Sąjungos intelektinės nuosavybės tarnyba (EUIPO)

      Kita procedūros Apeliacinėje taryboje šalis: El Grifo, SA (San Bartolomé de Lanzarote, Ispanija)

      Su procedūra EUIPO susijusi informacija

      Prekių ženklo, dėl kurio kilo ginčas, savininkė: ieškovė.

      Prekių ženklas, dėl kurio kilo ginčas: vaizdinis Europos Sąjungos prekių ženklas, kuriame yra žodiniai elementai „CONTADO DEL GRIFO“ – Registracijos paraiška Nr. 12 097 416.

      Procedūra EUIPO: protesto procedūra.

      Ginčijamas sprendimas: 2016 m gegužės 25 d. EUIPO antrosios apeliacinės tarybos sprendimas byloje R 2218/2015-2.

      Reikalavimai

   Ieškovė Bendrojo Teismo prašo:

               —

               pakeisti visą 2016 m. gegužės 25 d. EUIPO sprendimą;

               —

               patenkinti šį ieškinį ir iš esmės leisti įregistruoti Europos Sąjungos prekių ženklą Nr. 012097416, kurį 2013 m. rugpjūčio 28 d. paprašyta įregistruoti 33 klasei;

               —

               priteisti bylinėjimosi pirmojoje ir antrojoje instancijose išlaidas.

      Pagrindas, kuriuo remiamasi

               —

               Reglamento Nr. 207/2009 8 straipsnio 1 dalies b punkto pažeidimas.


title: Byla C-467/11 P: 2011 m. rugsėjo 9 d. Audi AG ir Volkswagen AG apeliacinis skundas dėl 2011 m. liepos 6 d. Bendrojo Teismo (trečioji kolegija) sprendimo byloje T-318/09 Audi AG, Volkswagen AG prieš Vidaus rinkos derinimo tarnybą (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui) (VRDT)

text:
               26.11.2011

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 347/12

         2011 m. rugsėjo 9 d.Audi AG ir Volkswagen AG apeliacinis skundas dėl 2011 m. liepos 6 d. Bendrojo Teismo (trečioji kolegija) sprendimo byloje T-318/09 Audi AG, Volkswagen AG prieš Vidaus rinkos derinimo tarnybą (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui) (VRDT)

   (Byla C-467/11 P)
   2011/C 347/18
   Proceso kalba: vokiečių

      Šalys

      Apeliantės: Audi AG, Volkswagen AG, atstovaujamos Rechtsanwalt P. Kather

      Kita proceso šalis: Vidaus rinkos derinimo tarnyba (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui)

      Apeliančių reikalavimai

               —

               Panaikinti 2011 m. liepos 6 d. Bendrojo Teismo sprendimą byloje T-318/09.

               —

               Panaikinti 2009 m. gegužės 14 d. Vidaus rinkos derinimo tarnybos pirmosios apeliacinės tarybos sprendimą byloje R 226/2007-1.

               —

               Priteisti iš Vidaus rinkos derinimo tarnybos bylinėjimosi išlaidas.

      Apeliacinio skundo pagrindai ir pagrindiniai argumentai

   Skundžiamas Bendrojo Teismo sprendimas pažeidžia Reglamento Nr. 207/2009 dėl Bendrijos prekių ženklo (1) 7 straipsnio 1 dalies c punktą, nes netinkamai buvo taikytina materialinė Bendrijos teisė. Žymuo TDI nėra apibūdinantis. Bendrasis Teismas neteisingai manė, kad suinteresuotoji visuomenė iš karto ir be kitokių svarstymų žymenį TDI suvokia kaip techninės charakteristikos santrumpą. Toks teiginys nėra teisingas, nes, pirma, TDI nėra santrumpa, ir, antra, tokiai santrumpai egzistuoja daug ilgų formų. Todėl reikalavimas suvokti „iš karto ir be kitokių svarstymų“ nėra tenkinamas. Be to, apeliantės mano, kad buvo pažeistas Reglamento Nr. 207/2009 76 straipsnio 1 dalies pirmame sakinyje įtvirtintas faktų nagrinėjimo savo iniciatyva principas, nes VRDT neįrodė, jog egzistuoja absoliuti apsaugos kliūtis.
   Buvo pažeistas vienodo požiūrio principas, nes tarp žymens TDI ir įregistruotų žymenų CDI ir HOl yra tiesioginis ir konkretus ryšys, todėl jie turi būti vienodai vertinami, tačiau jie nėra vienodai vertinami, nes TDI nebuvo įregistruotas.
   Skundžiamas sprendimas taip pat pažeidžia Reglamento Nr. 207/2009 7 straipsnio 3 dalį, nes, pirma, nebūtina pateikti įrodymo dėl prekių ženklo įsitvirtinimo visoje Bendrijoje ir, antra, Bendrasis Teismas teisiškai klaidingai įvertino faktines aplinkybes. Įrodymo nebūtina pateikti, nes Reglamento Nr. 207/2009 7 straipsniui gali būti taikoma Teisingumo Teismo sprendime „Pago“ (2) dėl 9 straipsnio suformuluota praktika. Be to, atitinkami įsitvirtinimo įrodymai buvo pateikti, bet Bendrasis Teismas juos klaidingai teisiškai įvertino. Bendrasis Teismas neatsižvelgė į nacionalinių registracijų įrodomąjį poveikį, o atlikdamas teisinį vertinimą, — į didelę rinkos dalį ir didelius TDI automobilių pardavimus, o kartu ir į su tuo susijusį reklamos poveikį.
   Galiausia Bendrasis Teismas padarė teisės klaidą, nuspręsdamas, kad žymuo TDI nėra naudojamas kaip prekių ženklas. Tokia išvada yra neteisinga ir neatitinka Bendrijos teisės, nes žymuo TDI naudojamas kaip prekių ženklas visomis naudojimo formomis.

      (1)  2009 m. vasario 26 d. Tarybos reglamentas (EB) Nr. 207/2009 dėl Bendrijos prekių ženklo (OL L 78, p. 1).

      (2)  2009 m. spalio 6 d. Teisingumo Teismo sprendimas byloje Pago International, C-301/07, Rink. p. I-9429.


title: Bylos C-10/04 išbraukimas iš registro

text:
               5.3.2005

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 57/23

         Bylos C-10/04 (1) išbraukimas iš registro
   (2005/C 57/39)

      (Proceso kalba: vokiečių)

   Europos Bendrijų Teisingumo Teismo pirmininkas 2004 m. gruodžio 1 d. nutartimi nurodė išbraukti iš registro bylą C-10/04 Europos Bendrijų Komisija prieš Austrijos Respubliką.

      (1)  OL C 47, 2004 2 21.


title: Byla C-423/15: 2015 m. liepos 31 d. Bundesarbeitsgericht (Vokietija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Nils-Johannes Kratzer/R+V Allgemeine Versicherung AG

text:
               28.9.2015

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 320/21

         2015 m. liepos 31 d.Bundesarbeitsgericht (Vokietija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Nils-Johannes Kratzer/R+V Allgemeine Versicherung AG

   (Byla C-423/15)
   (2015/C 320/29)
   Proceso kalba: vokiečių

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Bundesarbeitsgericht

      Šalys pagrindinėje byloje

      Ieškovas: Nils-Johannes Kratzer

      Atsakovė: R+V Allgemeine Versicherung AG

      Prejudiciniai klausimai

               1.

               Ar 2000 m. lapkričio 27 d. Tarybos direktyvos 2000/78/EB, nustatančios vienodo požiūrio užimtumo ir profesinėje srityje bendruosius pagrindus (1), 3 straipsnio 1 dalies a punktą ir 2006 m. liepos 5 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2006/54/EB dėl moterų ir vyrų lygių galimybių ir vienodo požiūrio į moteris ir vyrus užimtumo bei profesinės veiklos srityje principo įgyvendinimo (nauja redakcija) (2) 14 straipsnio 1 dalies a punktą reikia aiškinti taip, kad „įsidarbinti ar savarankiškai įsidarbinti“ siekia ir tas asmuo, kurio paraiška leidžia suprasti, jog asmuo siekia ne įsidarbinti ir būti įdarbintas, o tik tapti kandidatu, kad galėtų pareikšti reikalavimus dėl žalos atlyginimo?

               2.

               Jei į pirmąjį klausimą būtų atsakyta teigiamai:

         Ar situacija, kai kandidato statusas įgytas ne siekiant įsidarbinti ir būti įdarbintam, o tam, kad būtų galima pareikšti reikalavimus dėl žalos atlyginimo, pagal Sąjungos teisę gali būti vertinama kaip piktnaudžiavimas teise?

      (1)  OL L 303, p. 16; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 5 sk., 4 t., p. 79.

      (2)  OL L 204, p. 23.


title: Byla F-142/11: 2013 m. gruodžio 12 d. Tarnautojų teismo (pirmoji kolegija) sprendimas byloje Simpson prieš Tarybą (Viešoji tarnyba — Pareigų paaukštinimas — Sprendimas nepaaukštinti ieškovo pareigų priskiriant AD 9 lygiui po to, kai jis laimėjo AD 9 lygio konkursą — Vienodas požiūris)

text:
               8.2.2014

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 39/27

         2013 m. gruodžio 12 d. Tarnautojų teismo (pirmoji kolegija) sprendimas byloje Simpson prieš Tarybą

   (Byla F-142/11) (1)

   (Viešoji tarnyba - Pareigų paaukštinimas - Sprendimas nepaaukštinti ieškovo pareigų priskiriant AD 9 lygiui po to, kai jis laimėjo AD 9 lygio konkursą - Vienodas požiūris)
   2014/C 39/49
   Proceso kalba: anglų

      Šalys

      Ieškovas: Erik Simpson (Briuselis, Belgija), atstovaujamas advokato M. Velardo

      Atsakovė: Europos Sąjungos Taryba, atstovaujama M. Bauer ir A. F. Jensen

      Dalykas

   Prašymas panaikinti sprendimą nepaaukštinti ieškovo pareigų priskiriant AD 9 lygiui po to, kai jis praėjo konkursą EPSO/AD/113/07 „Čekų, estų, vengrų, lietuvių, latvių, maltiečių, lenkų, slovakų ir slovėnų kalbų vertimų skyrių vadovai (AD 9)“ ir prašymas atlyginti žalą.

      Sprendimo rezoliucinė dalis

               1.

               Panaikinti 2010 m. gruodžio 9 d. Europos Sąjungos Tarybos sprendimą.

               2.

               Atmesti likusią ieškinio dalį.

               3.

               Europos Sąjungos Taryba padengia savo ir E. Simpson patirtas bylinėjimosi išlaidas

      (1)  OL C 65, 2013 3 3, p. 26.


title: Sujungtos bylos C-436/11 ir C-437/11: 2013 m. gegužės 22 d. Teisingumo Teismo pirmininko nutartis byloje ( Bundesgerichtshof (Vokietija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Sandra Schüsslbauer, Martin Schüsslbauer, Maximilian Schüsslbauer (C-436/11), Ekkerhard Schauß (C-437/11) prieš Iberia Líneas Aéreas de España SA (C-436/11), Transportes Aéreos Portugueses SA (C-437/11)

text:
               3.8.2013

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 225/56

         2013 m. gegužės 22 d. Teisingumo Teismo pirmininko nutartis byloje (Bundesgerichtshof (Vokietija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Sandra Schüsslbauer, Martin Schüsslbauer, Maximilian Schüsslbauer (C-436/11), Ekkerhard Schauß (C-437/11) prieš Iberia Líneas Aéreas de España SA (C-436/11), Transportes Aéreos Portugueses SA (C-437/11)

   (Sujungtos bylos C-436/11 ir C-437/11) (1)

   2013/C 225/106
   Proceso kalba: vokiečių
   Teisingumo Teismo pirmininkas nutartimi nurodė išbraukti bylas iš registro.

      (1)  OL C 331, 2011 11 12.


title: Byla C-373/06 P 2006 m. rugsėjo 13 d. Thomas Faherty pateiktas apeliacinis skundas dėl 2006 m. liepos 13 d. priimto sprendimo sujungtose bylose T-218/03 ir T-240/03 Cathal Boyle ir kiti prieš Europos Bendrijų Komisiją

text:
               18.11.2006

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 281/25

         2006 m. rugsėjo 13 d. Thomas Faherty pateiktas apeliacinis skundas dėl 2006 m. liepos 13 d. priimto sprendimo sujungtose bylose T-218/03 ir T-240/03 Cathal Boyle ir kiti prieš Europos Bendrijų Komisiją

   (Byla C-373/06 P)
   (2006/C 281/40)
   Proceso kalba: anglų
   Šalys

      Apeliantas: Thomas Faherty, atstovaujamas SC P. Gallagher, SC A. Collins, Solicitor D. Barry

      Kitos proceso šalys: Airija ir Europos Bendrijų Komisija
   Apelianto reikalavimai

               —

               Panaikinti 2006 m. birželio 13 d. Pirmosios instancijos teismo sprendimą tiek, kiek juo atmestas ieškinys byloje T–218/03 Thomas Faherty prieš Komisiją dėl 2003 m. balandžio 4 d. Komisijos sprendimo 2003/245/EB (1), susijusio su Komisijos gautais prašymais nustatyti didesnius IV daugiametės orientavimo programos tikslus, siekiant pagerinti ilgesnių kaip dvylikos metrų ilgio laivų saugą, navigaciją jūroje, higieną, produktų kokybę ir darbo sąlygas, panaikinimo tiek, kiek šis Komisijos sprendimas susijęs su prašymu gauti leidimą saugos sumetimais padidinti siūlomo naujo RSW laivo (t. y. naudojančio užšaldytą jūros vandenį), kuriuo pakeičiamas motorinis žvejybos laivas „Westward Isle“, talpos pajėgumus ir nurodyta padengti visas savo bylinėjimosi išlaidas.

               —

               Panaikinti 2003 m. balandžio 4 d. Komisijos sprendimą 2003/245/EB, susijusį su Komisijos gautais prašymais nustatyti didesnius IV daugiametės orientavimo programos tikslus, siekiant pagerinti ilgesnių kaip dvylikos metrų ilgio laivų saugą, navigaciją jūroje, higieną, produktų kokybę ir darbo sąlygas, tiek, kiek jis susijęs su prašymu gauti leidimą saugos sumetimais padidinti siūlomo naujo RSW laivo, kuriuo pakeičiamas motorinis žvejybos laivas „Westward Isle“, talpos pajėgumus.

               —

               Priteisti iš Komisijos visas bylinėjimosi išlaidas.

         Apeliacinio skundo pagrindai ir pagrindiniai argumentai
   Apeliantas tvirtina, kad Pirmosios instancijos teismo sprendimą reikia panaikinti dėl šių pagrindų:
   Pirmosios instancijos teismas taikė neteisingą teisinį kriterijų, nes apelianto suinteresuotumą pareikšti ieškinį nustatė, remdamasis Sprendimo 2003/245 priėmimo, o ne ieškinio pareiškimo Pirmosios instancijos teisme data..
   Pirmosios instancijos teismas padarė esminę klaidą, kuri aiškiai matyti iš jam pateiktų dokumentų, būtent dėl apelianto nuosavybės teisės į motorinį žvejybos laivą „Westward Isle“ bylai reikšmingu metu.
   Išvada, jog apeliantas nebuvo konkrečiai susijęs su Sprendimu 2003/245, „nes nagrinėjami laivai neegzistuoja“, neturi teisinio pagrindo ir prieštarauja Pirmosios instancijos teismo sprendimo argumentams.
   Apeliantas yra ir visą bylai reikšmingą laiką buvo motorinio žvejybos laivo „Westward Isle“ savininkas. Todėl negalima teigti, kad jis prarado neginčytinai turėtą suinteresuotumą pareikšti ieškinį dėl Sprendimo 2003/245, kiek jis susijęs su prašymu leisti saugos sumetimais padidinti motorinį žvejybos laivą „Westward Isle“ pakeisiančio laivo talpą, .panaikinimo.
   Pirmosios instancijos teismas klaidingai nustatė, kad apeliantas neteko teisės prašyti panaikinti Sprendimą 2003/245, nes ėmėsi veiksmų sušvelninti dėl šios priemonės patirtą žalą ir nuostolius.

      (1)  OL L 90, p. 48


title: Byla T-691/15: 2017 m. vasario 2 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Marcas Costa Brava/EUIPO – Excellent Brands JMI (Cremcaffé by Julius Meinl) (Europos Sąjungos prekių ženklas — Protesto procedūra — Vaizdinio Europos Sąjungos prekių ženklo „Cremcaffé by Julius Meinl“ paraiška — Ankstesnis vaizdinis Europos Sąjungos prekių ženklas „café crem“ — Santykinis atmetimo pagrindas — Ankstesnio prekių ženklo naudojimo iš tikrųjų nebuvimas — Reglamento (EB) Nr. 207/2009 42 straipsnio 2 dalis)

text:
               13.3.2017

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 78/29

         2017 m. vasario 2 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Marcas Costa Brava/EUIPO – Excellent Brands JMI (Cremcaffé by Julius Meinl)

   (Byla T-691/15) (1)

   ((Europos Sąjungos prekių ženklas - Protesto procedūra - Vaizdinio Europos Sąjungos prekių ženklo „Cremcaffé by Julius Meinl“ paraiška - Ankstesnis vaizdinis Europos Sąjungos prekių ženklas „café crem“ - Santykinis atmetimo pagrindas - Ankstesnio prekių ženklo naudojimo iš tikrųjų nebuvimas - Reglamento (EB) Nr. 207/2009 42 straipsnio 2 dalis))
   (2017/C 078/39)
   Proceso kalba: anglų

      Šalys

      Ieškovė: Marcas Costa Brava, SL (Sils, Ispanija), atstovaujama advokatų E. Manresa Medina ir J. Manresa Medina

      Atsakovė: Europos Sąjungos intelektinės nuosavybės tarnyba (EUIPO), atstovaujama advokato M. Fischer

      Kita procedūros EUIPO apeliacinėje taryboje šalis, įstojusi į bylą Bendrajame Teisme: Excellent Brands JMI Ltd (Baras, Šveicarija), atstovaujama advokato D. Majer

      Dalykas

   Ieškinys, pareikštas dėl 2015 m. rugsėjo 29 d. EUIPO penktosios apeliacinės tarybos sprendimo (byla R 2756/2014-5), susijusio su protesto procedūra tarp Marcas Costa Brava ir Excellent Brands JMI.

      Rezoliucinė dalis

               1.

               Atmesti ieškinį.

               2.

               Priteisti iš Marcas Costa Brava, SL bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 48, 2016 2 8.


title: Byla T-231/05 Corsica Ferries France2005 m. birželio 15 d. pareikštas ieškinys Europos Bendrijų Komisijai

text:
               20.8.2005

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 205/30

      Corsica Ferries France2005 m. birželio 15 d. pareikštas ieškinys Europos Bendrijų Komisijai
   (Byla T-231/05)
   (2005/C 205/55)
   Proceso kalba: prancūzų
   2005 m. birželio 15 d. Europos Bendrijų Pirmosios instancijos teisme buvo pareikštas Corsica Ferries France, įsteigtos Bastia (Prancūzija), atstovaujamos advokatų Stéphane Rodrigues ir Alice Jaume, ieškinys Europos Bendrijų Komisijai.
   Ieškovas Pirmosios instancijos teismo prašo:

               1.

               panaikinti 2005 m. kovo 16 d. Komisijos sprendimą dėl Korsikos ir Viduržemio jūros valstybinei jūrų bendrovei SNCM (Société Nationale Maritime Corse-Méditerranée) Prancūzijos suteiktos pagalbos restruktūrizavimui antrosios dalies;

               2.

               priteisti iš atsakovės bylinėjimosi išlaidas.

         Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai
   Šiuo ieškiniu siekiama panaikinti 2005 m. kovo 16 d. Komisijos sprendimą C(2004)4751 fin, skelbiantį Korsikos ir Viduržemio jūros valstybinei jūrų bendrovei SNCM (Société Nationale Maritime Corse-Méditerranée) Prancūzijos suteiktos pagalbos restruktūrizavimui antrąją dalį suderinama su bendrąja rinka (pagalba Nr. 58/2002, ex N 118(2002)). Šis sprendimas yra susijęs su 2003 m. liepos 9 d. sprendimu, kuris, tam tikromis sąlygomis, leidžia pirmąją pagalbos restruktūrizavimui dalį.
   Grįsdama savo pretenzijas ieškovė nurodo EB sutarties 87 straipsnio ir jo taikymui šioje byloje tinkamai pasirinktų taisyklių, t. y. minėtu 2003 m. liepos 9 d. sprendimu nustatytų sąlygų ir 1997 m. Bendrijos gairėse dėl valstybės pagalbos jūrų transportui (1) nustatytų sąlygų bei 1999 m. Komisijos gairių dėl valstybės pagalbos sunkumus patiriančioms įmonėms sanuoti ir restruktūrizuoti (2), taikytų, kai buvo pradėta nagrinėjamų pagalbų tyrimo procedūra, pažeidimą.
   Ieškovė šiuo klausimu patikslina, kad priešingai 2003 m. liepos 9 d. sprendimui, SNCM vis dar turėjo Companie Corse-Méditerranée akcijų. Bet to, SNCM toliau taikė įkainių politiką, siūlydama žemesnes nei konkurentai kainas.
   Be to, ir pagal minėtas Bendrijos gaires Prancūzijos Respublikos pateiktas restruktūrizavimo planas nebuvo pilnai įgyvendintas. Taip pat pagalbos dydis neapsiribojo griežtu minimumu.

      (1)  OL C 205 1997 7 5, p. 5

      (2)  OL C 288 1999 10 9, p. 2


title: Byla T-81/07 2007 m. kovo 14 d. pareikštas ieškinys byloje KG Holding (bankrutuojanti) prieš Komisiją

text:
               26.5.2007

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 117/23

         2007 m. kovo 14 d. pareikštas ieškinys byloje KG Holding (bankrutuojanti) prieš Komisiją

   (Byla T-81/07)
   (2007/C 117/37)
   Proceso kalba: olandų
   Šalys

      Ieškovas: Jan Rudolf Maas, KG Holding N.V. (Roterdamas, Nyderlandai) bankroto administratorius, atstovaujamas advokatų G. van der Wal ir T. Boesman

      Atsakovė: Europos Bendrijų Komisija
   Ieškovo reikalavimai

               —

               Panaikinti 2006 m. liepos 19 d. Komisijos sprendimą byloje C 30/2005.

               —

               Priteisti iš Komisijos bylinėjimosi išlaidas.

         Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai
   Ieškovas ginčija 2006 m. liepos 19 d. Komisijos sprendimą 2006/939/EB dėl valstybės pagalbos, kurią Nyderlandai teikia KG Holding N. V.
       (1)

   Suteikta pagalba — tai restruktūrizavimo pagalba, kurią Nyderlandai ketino suteikti KG Holding N. V. leidus jai transformuoti jau suteiktą gelbėjimo paskolą ir su ja susijusias palūkanas į nuosavą kapitalą. Ginčijamame sprendime valstybės pagalbą restruktūrizavimo pagalbos forma Komisija pripažino nesuderinama su bendrąja rinka.
   Komisija taip pat nusprendė, kad Nyderlandai turi pareikalauti KG Holding N. V. ir Kliq BV grąžinti dalį pagalbos, kurią kaip gelbėjimo paskolą KG Holding N. V. perleido savo dukterinei įmonei Kliq BV ir transformavo ją į nuosavą kapitalą, ir kad Nyderlandai kaip kreditorius bankroto byloje turi užregistruoti savo reikalavimą KG Holding N. V. ir (arba) Kliq Reïntegratie pas bankroto administratorių.
   Pagrįsdamas savo ieškinį ieškovas pirmiausia teigia, kad Komisija padarė vertinimo klaidų ir todėl ginčijamas sprendimas stokoja motyvavimo bei pažeidžia EB 87 straipsnio 1 dalį. Visų pirma Komisija nepagrįstai nusprendė, kad savo 35,75 mln. eurų reikalavimą bankroto byloje įmonėms KG Holding N. V. ir Kliq Reïntegratie Nyderlandai turi užregistruoti pas bankroto administratorių. Ieškovo nuomone, nėra aišku, ar ginčijamame sprendime Komisija KG Holding atžvilgiu mano, jog buvo suteikta 35,75 mln. eurų neteisėta pagalba, kurią Nyderlandai turi pareikalauti grąžinti, ar vis dėlto buvo suteikta gelbėjimo pagalba, kuriai Komisija, vadovaudamasi Bendrijos gairių dėl valstybės pagalbos sunkumus patiriančioms įmonėms sanuoti ir restruktūrizuoti (2) 23 punkto d papunkčiu, pritarė ginčijamame sprendime. Be to, savo 2003 m. gruodžio 16 d. sprendime (3) Komisija sutiko, kad ši suma būtų panaudota Kliq Reïntegratie personalo atleidimui ir jos perteklinių sutarčių perpirkimui finansuoti ir kad vėliau Kliq Reïntegratie būtų likviduota.
   Be to, Komisija nepagrįstai pasisakė apie įmonės KG Holding įmonėje Kliq BV turėtų kapitalo dalių įmokėjimą, remiantis paskolos sutartimi įskaičius tarpusavyje įmokos įsipareigojimą ir KG Holding reikalavimą įmonei Kliq BV. Jo nuomone, apie tai nebuvo kalbama 2005 m. rugpjūčio 5 d. sprendime (4), kuriuo buvo pradėta procedūra. Komisija piktnaudžiavo savo įgaliojimais ir ėmėsi veiksmų pažeisdama gynybos teises ir ieškovo teisę būti išklausytam.
   Trečia, Komisija padarė klaidą nekonstatavusi, kad tariama pagalba gali turėti neigiamos įtakos konkurencijai ir valstybių narių tarpusavio prekybai. Komisijos argumentai šiuo klausimu mažių mažiausiai nepakankamai pagrįsti.
   Ketvirta, Komisija nepagrįstai nustatė, kad Nyderlandai turi pareikalauti iš KG Holding ir Kliq BV grąžinti tariamą 9,25 mln. eurų pagalbą. Komisija taip pat nepagrįstai nusprendė, kad KG Holding ir (arba) Kliq Reïntegratie turi būti pateiktas reikalavimas grąžinti tariamą 35,75 mln. eurų pagalbą įregistravus šiuos reikalavimus bankroto procedūrose. KG Holding, Kliq Reïntegratie ir Kliq BV tapus nemokioms nebeįmanoma reikalauti grąžinti šias tariamos pagalbos sumas, ir toks reikalavimas bet kuriuo atveju beprasmis, nes, norint pašalinti konkurencijos iškraipymą, reikalavimas grąžinti pagalbą įregistravus jį minėtų bendrovių bankroto procedūroje nereikalingas ir netgi visiškai perteklinis.
   Penkta, Komisija išsakė nepagrįstą nuomonę dėl 17 mln. eurų atsiskaitomosios sąskaitos kredito lengvatos, kurią Nyderlandai įmonei KG Holding suteikė dar jos steigimo metu, remdamiesi nuostatomis dėl valstybės pagalbos, ir kuri nebuvo ginčijamame sprendime nagrinėtos priemonės sudedamoji dalis, ir neteisingai įvertino šią lengvatą teisės požiūriu.
   Galiausiai, Komisija nepagrįstai nusprendė, kad Nyderlandai turi imtis visų reikalingų priemonių, kad išsireikalautų iš KG Holding 9,25 mln. eurų sumą įskaitant palūkanas nuo to momento, kai konkrečios šios sumos dalys buvo suteiktos naudos gavėjams, iki faktinio šios sumos sugrąžinimo. Šis reikalavimas prieštarauja nacionaliniams bankrotą reglamentuojantiems teisės aktams.

      (1)  OL L 366, p. 40.

      (2)  OL C 288, 1999, p. 2.

      (3)  Pagalba Nr. 510/2003 — Gelbėjimo pagalba Kliq Holding NV (OL C 33, 2004, p. 8).

      (4)  Valstybės pagalba C 30/2005 (ex N 78/2004) — restruktūrizavimo pagalba KG Holding N.V. — Kvietimas pateikti pastabas pagal EB Sutarties 88 straipsnio 2 dalį (OL C 280, 2005, p. 2).


title: Byla T-80/17: 2017 m. vasario 6 d. pareikštas ieškinys byloje Steiniger/EUIPO – ista Deutschland (IST)

text:
               10.4.2017

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 112/43

         2017 m. vasario 6 d. pareikštas ieškinys byloje Steiniger/EUIPO – ista Deutschland (IST)

   (Byla T-80/17)
   (2017/C 112/59)
   Kalba, kuria surašytas ieškinys: vokiečių

      Šalys

      Ieškovas: Ingo Steiniger (Nümbrecht, Vokietija), atstovaujamas advokatės K. Schulze Horn

      Atsakovė: Europos Sąjungos intelektinės nuosavybės tarnyba (EUIPO)

      Kita procedūros Apeliacinėje taryboje šalis: ista Deutschland GmbH (Esenas, Vokietija)

      Su procedūra EUIPO susijusi informacija

      Prekių ženklo, dėl kurio kilo ginčas, savininkas: ieškovas

      Prekių ženklas, dėl kurio kilo ginčas: vaizdinis Sąjungos prekių ženklas, kuriame yra žodinis elementas „IST“ – Registracijos paraiška Nr. 10 673 812

      Procedūra EUIPO: protesto procedūra

      Ginčijamas sprendimas: 2016 m. gruodžio 1 d. EUIPO penktosios apeliacinės tarybos sprendimas byloje R 2242/2015-5

      Reikalavimai

   Ieškovas Bendrojo Teismo prašo:

               —

               panaikinti ginčijamą sprendimą ir 2015 m. rugsėjo 24 d. EUIPO protestų skyriaus sprendimą,

               —

               pakeisti ginčijamą sprendimą taip, kad visas protestas būtų atmestas,

               —

               priteisti iš EUIPO bylinėjimosi išlaidas, įskaitant patirtąsias nagrinėjant bylą apeliacinėje taryboje.

      Pagrindai, kuriais remiamasi

               —

               Reglamento Nr. 207/2009 8 straipsnio pažeidimas,

               —

               Reglamento Nr. 2868/95 20 straipsnio 6 dalies pažeidimas.


title: Byla T-67/12: 2014 m. birželio 4 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Sina Bank/Taryba (Bendra užsienio ir saugumo politika — Iranui taikomos ribojamosios priemonės siekiant užkirsti kelią branduolinių ginklų platinimui — Lėšų įšaldymas — Ieškinys dėl panaikinimo — Aktai, dėl kurių negalima pareikšti ieškinio — Nepriimtinumas — Teisė į gynybą)

text:
               21.7.2014

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 235/14

         2014 m. birželio 4 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Sina Bank/Taryba

   (Byla T-67/12) (1)

   ((Bendra užsienio ir saugumo politika - Iranui taikomos ribojamosios priemonės siekiant užkirsti kelią branduolinių ginklų platinimui - Lėšų įšaldymas - Ieškinys dėl panaikinimo - Aktai, dėl kurių negalima pareikšti ieškinio - Nepriimtinumas - Teisė į gynybą))
   2014/C 235/18
   Proceso kalba: anglų

      Šalys

      Ieškovas: Sina Bank (Teheranas, Iranas), atstovaujamas advokatų B. Mettetal ir C. Wucher-North

      Atsakovė: Europos Sąjungos Taryba, atstovaujama B. Driessen ir D. Gicheva

      Dalykas

   Prašymas panaikinti, pirma, 2011 m. gruodžio 1 d. Tarybos sprendimą 2011/783/BUSP, kuriuo iš dalies keičiamas Sprendimas 2010/413/BUSP dėl ribojamųjų priemonių Iranui (OL L 319, p. 71), tiek, kiek po pakartotinio nagrinėjimo ieškovas buvo paliktas 2010 m. liepos 26 d. Tarybos sprendimo 2010/413/BUSP dėl ribojamųjų priemonių Iranui, kuriuo panaikinama Bendroji pozicija 2007/140/BUSP (OL L 195, p. 39), iš dalies pakeisto 2010 m. spalio 25 d. Tarybos sprendimu 2010/644/BUSP (OL L 281, p. 81), II priede ir 2011 m. gruodžio 1 d. Tarybos įgyvendinimo reglamentą (ES) Nr. 1245/2011, kuriuo įgyvendinamas Reglamentas (ES) Nr. 961/2010 dėl ribojamųjų priemonių Iranui (OL L 319, p. 11), kiek ieškovas po pakartotinio nagrinėjimo buvo paliktas 2010 m. spalio 25 d. Tarybos reglamento (ES) Nr. 961/2010 dėl ribojamųjų priemonių Iranui, kuriuo panaikinamas Reglamentas (EB) Nr. 423/2007 (OL L 281, p. 1), VIII priede ir, antra, panaikinti Reglamento Nr. 961/2010 16 straipsnio 2 dalį ir Sprendimo 2010/413 19 straipsnio 1 dalies b punktą ir 20 straipsnio 1 dalies b punktą tiek, kiek jie susiję su ieškovu.

      Rezoliucinė dalis

               1.

               Atmesti ieškinį kaip pateiktą teismui, neturinčiam jurisdikcijos jo nagrinėti, kiek juo siekiama panaikinti 2010 m. liepos 26 d. Tarybos sprendimo 2010/413/BUSP dėl ribojamųjų priemonių Iranui, kuriuo panaikinama Bendroji pozicija 2007/140/BUSP, 19 straipsnio 1 dalies b punktą ir 20 straipsnio 1 dalies b punktą, ir kaip nepriimtiną, kiek juo siekiama panaikinti 2010 m. spalio 25 d. Tarybos reglamento (ES) Nr. 961/2010 dėl ribojamųjų priemonių Iranui, kuriuo panaikinamas Reglamentas (EB) Nr. 423/2007, 16 straipsnio 2 dalį.

               2.

               Panaikinti 2011 m. gruodžio 1 d. Tarybos sprendimą 2011/783/BUSP, kuriuo iš dalies keičiamas Sprendimas 2010/413 dėl ribojamųjų priemonių Iranui ir 2011 m. gruodžio 1 d. Tarybos įgyvendinimo reglamentą (ES) Nr. 1245/2011, kuriuo įgyvendinamas Reglamentas (ES) Nr. 961/2010 dėl ribojamųjų priemonių Iranui tiek, kiek šiais aktais po pakartotinio nagrinėjimo Sina Bank buvo paliktas atitinkamai Sprendimo 2010/413, iš dalies pakeisto 2010 m. spalio 25 d. Tarybos sprendimu 2010/644/BUSP, kuriuo iš dalies keičiamas Sprendimas 2010/413, II priede ir Reglamento Nr. 961/2010 VIII priede.

               3.

               Europos Sąjungos Taryba padengia keturis penktadalius savo ir tiek pat Sina Bank patirtų bylinėjimosi išlaidų.

               4.

               Sina Bank padengia vieną penktadalį savo ir tiek pat Europos Sąjungos Tarybos patirtų bylinėjimosi išlaidų.

      (1)  OL C 109, 2012 4 14.


title: Sujungtos bylos C-439/07 ir C-499/07: 2009 m. birželio 4 d. Teisingumo Teismo (penktoji kolegija) nutartis byloje ( Hof van beroep te Brussel ir Rechtbank van eerste aanleg te Brugge (Belgija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Belgische Staat prieš KBC Bank SA (Procedūros reglamento 104 straipsnio 3 dalies pirmoji pastraipa — EB 43 ir 56 straipsniai — Direktyva 90/435/EEB — 4 straipsnio 1 dalis — Nacionalinės nuostato, dvigubam paskirstyto pelno apmokestinimui išvengti — Gautų dividendų atskaitymas iš patronuojančios bendrovės mokesčio bazės tik tiek, kiek pastaroji gavo apmokestinamojo pelno)

text:
               29.8.2009

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 205/13

         2009 m. birželio 4 d. Teisingumo Teismo (penktoji kolegija) nutartis byloje (Hof van beroep te Brussel ir Rechtbank van eerste aanleg te Brugge (Belgija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Belgische Staat prieš KBC Bank SA

   (Sujungtos bylos C-439/07 ir C-499/07) (1)

   (Procedūros reglamento 104 straipsnio 3 dalies pirmoji pastraipa - EB 43 ir 56 straipsniai - Direktyva 90/435/EEB - 4 straipsnio 1 dalis - Nacionalinės nuostato, dvigubam paskirstyto pelno apmokestinimui išvengti - Gautų dividendų atskaitymas iš patronuojančios bendrovės mokesčio bazės tik tiek, kiek pastaroji gavo apmokestinamojo pelno)
   2009/C 205/24
   Proceso kalba: olandų

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikę teismai

   Hof van beroep te Brussel, Rechtbank van eerste aanleg te Brugge

      Šalys

      Ieškovės: Belgische Staat (C-439/07), Beleggen, Risicokapitaal, Beheer NV (C-499/07)

      Atsakovai: KBC Bank NV (C-439/07), Belgische Staat (C-499/07)

      Dalykas

   Prašymas priimti prejudicinį sprendimą — Hof van beroep te Brussel — EB 43 ir EB 56 straipsnių bei 1990 m. liepos 23 d. Tarybos direktyvos 90/435/EEB dėl bendrosios mokesčių sistemos, taikomos įvairių valstybių narių patronuojančioms ir dukterinėms bendrovėms, (OL L 225, p. 6; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 9 sk., 1 t., p. 147) 4 straipsnio 1 dalies pirmosios įtraukos ir 2 dalies išaiškinimas — Nacionalinės nuostatos dvigubam paskirstytojo pelno apmokestinimui išvengti — Galutinai apmokestintų pajamų atskaitymo procedūra

      Rezoliucinė dalis

               1.

               1990 m. liepos 23 d. Tarybos direktyvos 90/435/EEB dėl bendrosios mokesčių sistemos, taikomos įvairių valstybių narių patronuojančioms ir dukterinėms bendrovėms 4 straipsnio 1 dalies pirmoji įtrauka turi būti aiškinama taip, kad ji, siekiant valstybėje narėje buveinę turinčios patronuojančios bendrovės gautus dividendus iš kitoje valstybėje narėje buveinę turinčios dukterinės bendrovės neapmokestinti, neleidžia pirmajai valstybei narei numatyti, kad šie dividendai įskaičiuojami į patronuojančios bendrovės mokesčio bazę, o vėliau iš šios bazės atskaitoma 95 % šių dividendų, tiek, kiek per atitinkamą mokestinį laikotarpį atėmus kitą neapmokestinamą pelną likutis buvo teigiamas ir tai lemia tai, kad:

                           —

                           nuo gauto paskirstyto pelno patronuojanti bendrovė moka mokestį per vėlesnį mokestinį laikotarpį, jei ji negauna ar gauna nepakankamai apmokestinamo pelno per mokestinį laikotarpį, per kurį buvo gautas paskirstytas pelnas,
                           arba

                           —

                           per mokestinį laikotarpį patirti nuostoliai kompensuojami paskirstytu pelnu ir šie nuostoliai, atitinkantys patronuojančios bendrovės gautą paskirstyto pelno sumą, nebegali būti perkelti į kitą mokestinį laikotarpį.

               2.

               Direktyvos 90/435 4 straipsnio 1 dalies įtrauka, skaitoma kartu su šio straipsnio 2 dalimi, turi būti aiškinama taip, kad ji neįpareigoja valstybės narės būtinai leisti, jog joje įsteigtai patronuojančiai bendrovei dukterinės bendrovės, turinčios buveinę kitoje valstybėje narėje, paskirstytas pelnas būtų visas atskaitomas iš patronuojančios bendrovės mokestinių metų pelno. Valstybės narės, atsižvelgdamos į savo vidaus teisės sistemą, pasinaudojant šio 4 straipsnio 2dalyje nustatyta teise turi nustatyti tvarką, kad būtų pasiektas šio straipsnio 1 dalies pirmoje įtraukoje nurodytas rezultatas.
               Tačiau, jei valstybė narė pasirenka atleidimo nuo mokesčio tvarką, nustatytą Direktyvos 90/435 4 straipsnio 1 dalies pirmoje įtraukoje ir jei iš esmės šios valstybės teisės aktai leidžia perkelti nuostolius į vėlesnius mokestinius metus, tai ši nuostata draudžia valstybės narės teisės aktus, leidžiančius sumažinti patronuojančios bendrovės, kuri gali pasinaudoti tokiu gautų dividendų dydžio perkėlimu, nuostolius.

               3.

               Jei nacionalinės teisės aktai, kalbant apie jų siūlomus sprendimus, atitinka Bendrijos teisę, tik nacionalinis teismas turi nuspręsti, vykstant jurisdikcijos pasidalijimui tarp nacionalinių teismų ir Teisingumo Teismo, numatytam EB 234 straipsnyje, įvertinti tikslių šio prašymo priimti prejudicinį sprendimą ryšį su Bendrijos teise, atsižvelgimą į ribas, kurias nacionalinių įstatymų leidėjas galėjo nustatyti šios teisės taikymui vien vidaus situacijoms, susijusioms su atitinkamos valstybės narės teise, ir todėl pastarosios teismų išimtinę jurisdikciją.

               4.

               Jei pagal valstybės narės nacionalinės teisės aktus dividendams, gautiems iš trečiojoje valstybėje įsteigtos bendrovės, taikomas mažiau palankus požiūris, nei gautiems iš šioje valstybėje narėje buveinę turinčios bendrovės, tai nacionalinis teismas, atsižvelgiant į nacionalinės teisės aktų objektą ir jo nagrinėjamos bylos aplinkybes, turi patikrinti, ar EB 56 straipsnis yra taikytinas ir, esant reikalui, ar jis draudžia ši skirtingą požiūrį.

               5.

               EB 43 straipsnis nedraudžia valstybės narės teisės aktų, kurie numato, kad valstybėje narėje įsteigta patronuojanti bendrovė, gaunanti paskirstyto pelno iš dukterinės bendrovės, turinčios buveinę kitoje valstybėje narėje, gali jį atskaityti iš savo apmokestinamųjų pajamų tik tiek, kiek atskaitoma suma nedidesnė už mokestinio laikotarpio, per kurį buvo paskirstytas pelnas, pelną, nepaisant to, kad šis pelnas gali būti visas neapmokestintas, jei ši bendrovė turėtų nuolatinį padalinį šioje kitoje valstybėje narėje su sąlyga, kad pelnas, gaunamas iš kitoje valstybėje narėje esančio subjekto, vertinamas nediskriminuojančiai, palyginti su iš panašių nacionalinių subjektų gaunamu pelnu.

      (1)  OL C 315, 2007 12 22.

      OL C 22, 2008 1 26.


title: Byla T-447/14: 2014 m. birželio 16 d. pareikštas ieškinys byloje nkt cables ir NKT Holding/Komisija

text:
               25.8.2014

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 282/47

         2014 m. birželio 16 d. pareikštas ieškinys byloje nkt cables ir NKT Holding/Komisija

   (Byla T-447/14)
   2014/C 282/61
   Proceso kalba: anglų

      Šalys

      Ieškovės: nkt cables GmbH (Kelnas, Vokietija) ir NKT Holding A/S (Briondbiu, Danija), atstovaujamos advokatų M. Kofmann ir B. Creve

      Atsakovė: Europos Komisija

      Reikalavimai

   Ieškovės Bendrojo Teismo prašo:

               —

               panaikinti 2014 m. balandžio 2 d. Komisijos sprendimą C (2014) 2139, susijusį su procedūra pagal SESV 101 straipsnį ir EEE susitarimo 53 straipsnį byloje AT.39610 – Elektros kabeliai (toliau – sprendimas);

               —

               nepatenkinus šio reikalavimo, iš dalies panaikinti sprendimą ir iš esmės sumažinti joms paskirtą baudą;

               —

               įpareigoti Komisiją padengti bylinėjimosi išlaidas;

               —

               imtis kitų, jo nuomone, tinkamų priemonių.

      Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

   Grįsdamos ieškinį ieškovės remiasi penkiais pagrindais.

               1.

               Pirmasis ieškinio pagrindas susijęs su tuo, kad Komisija pažeidė ieškovių teises į gynybą ir bendrąjį rungimosi principą, atsisakydama joms leisti susipažinti su galimai išteisinančiais įrodymais, kuriuos Komisija gavo po to, kai pateikė pranešimą apie kaltinimus.

               2.

               Antrasis ieškinio pagrindas susijęs su tuo, kad Komisija klaidingai nustatė vieno tęstinio pažeidimo teritorinę apimtį ir klaidingai taikė poveikio kriterijų.

               3.

               Trečiasis ieškinio pagrindas susijęs su tuo, kad sprendime yra akivaizdžių vertinimo klaidų dėl veiksmų, kuriuose dalyvavo NKT Cables, ir dėl išvados, kad tokie veiksmai įrodo NKT Cables dalyvavimą viename tęstiniame pažeidime arba tai, jog ji žinojo apie visą tokį pažeidimą sudarančią veiklą.

               4.

               Ketvirtasis ieškinio pagrindas susijęs su tuo, kad Komisija padarė klaidą nustatydama NKT Cables dalyvavimo viename tęstiniame pažeidime trukmę.

               5.

               Penktasis ieškinio pagrindas susijęs su tuo, kad ieškovėms paskirta bauda buvo nepagrįstai ir neproporcingai didelė.


title: Byla F-93/13: 2016 m. gegužės 4 d. Tarnautojų teismo nutartis byloje Jimenez Krause/Komisija

text:
               20.6.2016

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 222/47

         2016 m. gegužės 4 d. Tarnautojų teismo nutartis byloje Jimenez Krause/Komisija

   (Byla F-93/13) (1)

   (2016/C 222/68)
   Proceso kalba: prancūzų
   Antrosios kolegijos pirmininkas nutartimi nurodė išbraukti bylą iš registro.

      (1)  OL C 336, 2013 11 16, p. 32.


title: Byla T-178/15: 2015 m. balandžio 8 d. pareikštas ieškinys byloje Kohrener Landmolkerei ir DHG/Komisija

text:
               27.7.2015

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 245/30

         2015 m. balandžio 8 d. pareikštas ieškinys byloje Kohrener Landmolkerei ir DHG/Komisija

   (Byla T-178/15)
   (2015/C 245/36)
   Proceso kalba: vokiečių

      Šalys

      Ieškovės: Kohrener Landmolkerei GmbH (Penig, Vokietija), DHG Deutsche Heumilchgesellschaft mbH (Froburgas, Vokietija), atstovaujamos advokato A. Wagner

      Atsakovė: Europos Komisija

      Reikalavimai

   Ieškovės Bendrojo Teismo prašo:

               —

               Panaikinti 2015 m. kovo 2 d. Europos Komisijos sprendimą;

               —

               pripažinti 2014 m. gruodžio 23 d. ieškovių prieštaravimą procedūroje AT-TSG-0007-01035 priimtinu.

      Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

   Pagrįsdamos savo ieškinį ieškovės teigia, kad skundžiamas sprendimas turi būti panaikintas, nes jame yra teisės klaida. Ieškovės aiškina, kad pagal Reglamento (ES) Nr. 1151/2012 (1) 51 straipsnį, jei jos ketina pateikti prieštaravimą dėl garantuoto tradicinio gaminio įregistravimo, jos, kaip prieštaravimą pateikę asmenys, pateikia prieštaravimą savo nacionalinei institucijai per tris mėnesius. Šiuo klausimu ieškovės teigia, kad atitinkamas paskelbimas (OL C 340, p. 6) įvyko 2014 m. rugsėjo 30 d., o prieštaravimas kompetentingai nacionalinei institucijai buvo pateiktas 2014 m. gruodžio 23 d. Jos tvirtina, kad jos nėra atsakingos už vėlesnį termino nepaisymą. Jos priduria, kad pačios negalėjo turėti įtakos tam, kad kompetentinga nacionalinė institucija laiku perduotų pateiktą prieštaravimą Komisijai, o skundžiamame sprendime neatsižvelgiama į tai, kad prieštaravimas buvo pateiktas laiku. Sprendime atsižvelgiama tik į prieštaravimo pateikimo Europos Komisijai datą.
   Be kita ko, ieškovės teigia, kad minėto reglamento 51 straipsnyje nenumatytas joks terminas prieštaravimui pateikti. Jų teigimu, tai reiškia, kad svarbu tik tai, kad ieškovės pateikė prieštaravimą nacionalinei institucijai.

      (1)  2012 m. lapkričio 21 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (ES) Nr. 1151/2012 dėl žemės ūkio ir maisto produktų kokybės sistemų (OL L 343, p. 1).


title: Byla C-320/09 P: 2009 m. rugpjūčio 11 d. A2A SpA (anksčiau — ASM Brescia SpA ) pateiktas apeliacinis skundas dėl 2009 m. birželio 11 d. Pirmosios instancijos teismo (aštuntoji išplėstinė kolegija) priimto sprendimo byloje T-301/02 AEM prieš Komisiją

text:
               7.11.2009

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 267/39

         2009 m. rugpjūčio 11 d.A2A SpA (anksčiau — ASM Brescia SpA) pateiktas apeliacinis skundas dėl 2009 m. birželio 11 d. Pirmosios instancijos teismo (aštuntoji išplėstinė kolegija) priimto sprendimo byloje T-301/02 AEM prieš Komisiją

   (Byla C-320/09 P)
   2009/C 267/70
   Proceso kalba: italų

      Šalys

      Apeliantė: A2A SpA (anksčiau — ASM Brescia SpA), atstovaujama advokatų A. Giardina, A. Santa Maria, C. Croff ir G. Pizzonia

      Kita proceso šalis: Europos Bendrijų Komisija

      Apeliantės reikalavimai

               —

               Panaikinti sprendimą byloje T-301/02 dėl Bendrijos teisės ir visų pirma EB sutarties 87 straipsnio pažeidimo, taip pat dėl motyvavimo trūkumo tiek, kiek atleidimas trejus metus nuo pelno mokesčio jame kvalifikuojamas kaip valstybės pagalba.

               —

               Panaikinti sprendimą dėl klaidingo ir prieštaringo Bendrijos teisės taikymo tiek, kiek atleidimas trejus metus nuo pelno mokesčio jame nekvalifikuojamas kaip esama pagalba.

               —

               Panaikinti sprendimą dėl Bendrijos teisės pažeidimo tiek, kiek jame patvirtinama, kad sprendime (1) nurodytas įsakymas susigrąžinti pagalbą yra teisėtas.

               —

               Pripažinti negaliojančiu sprendimą tiek, kiek jame tvirtinama, jog fiskalinį tvarumą užtikrinanti pereinamojo laikotarpio tvarka, taikoma viešąsias paslaugas teikiančiomis vietos įmonėmis, kurių didžioji dalis akcininkų yra viešieji asmenys (sprendimo 2 straipsnis), yra neteisėta su bendrąja rinka nesuderinama valstybės pagalba ir (arba) tiek, kiek jame nurodoma Italijai susigrąžinti iš pagalbos gavėjų nurodytą pagalbą (sprendimo 3 straipsnis).

               —

               Priteisti iš Europos Bendrijų Komisijos bylinėjimosi išlaidas.

      Apeliacinio skundo pagrindai ir pagrindiniai argumentai

   Kaip pirmąjį savo apeliacinio skundo pagrindą A2A S.p.A. nurodo tai, kad Pirmosios instancijos teismas pažeidė EB 87 straipsnio 1 dalį ir nepakankamai motyvavo sprendimą tiek, kiek sprendime atleidimas trejus metus nuo pelno mokesčio kvalifikuojamas kaip valstybės pagalba. Visų pirma, kaip teigia apeliantė, Komisija sprendime neįrodė, jog nagrinėjamu atveju egzistavo dvi iš EB 87 straipsnio 1 dalyje numatytų sąlygų, t. y. konkurencijos iškraipymas ir poveikis valstybių narių tarpusavio prekybai. Pirmosios instancijos teismas tinkamai nepatikrino prielaidų, kuriomis remdamasi Komisija padarė išvadą, kad nagrinėjama priemonė turi būti kvalifikuojama kaip „pagalba“, ką jis iš tiesų privalėjo padaryti laikydamasis pareigos atlikti „išsamią“ peržiūrą, kaip reikalaujama Bendrijos teismų praktikoje.
   Kaip antrąjį savo apeliacinio skundo pagrindą apeliantė subsidiariai nurodo tai, kad Pirmosios instancijos teismas pažeidė EB 88 straipsnį ir pareigą motyvuoti ir tuo pačiu metu prašo panaikinti sprendimą tiek, kiek atleidimas trejus metus nuo pelno mokesčio kvalifikuojamas kaip „nauja pagalba“. Visų pirma Pirmosios instancijos teismas, pažodžiui pakartodamas Komisijos teiginius, nesutiko su tuo, kad municipalinėms įmonėms, reorganizuotoms į akcines bendroves, taikomos priemonės dėl atleidimo nuo mokesčio trejus metus gali būti laikomos „esama pagalba“. Vietoj to jis padarė priešingą išvadą, kad nagrinėjama atleidimo nuo mokesčių tvarka, nustatyta iki EB sutarties įsigaliojimo, buvo taikoma ir municipalinėms įmonėms, kurios, kaip pripažįsta pati Komisija, yra toks pat ūkio subjektas kaip ir pagal Įstatymą Nr. 142/90 įsteigtos bendrovės.
   Galiausiai trečiuoju savo apeliacinio skundo pagrindu ir nepatenkinus ir pastarojo reikalavimo, A2A prašo panaikinti sprendimą dėl Bendrijos teisės ir jos įtvirtintų principų pažeidimo tiek, kiek jame patvirtinama, kad sprendime nurodytas įsakymas susigrąžinti pagalbą yra teisėtas. Apeliantės teigimu, sprendimas turi būti panaikintas, nes, priešingai nei nustatyta Bendrijos teismų praktikoje, jame patvirtinama, jog bendras sprendime nurodytas įsakymas susigrąžinti pagalbą yra teisėtas ir iš esmės padaroma išvada, kad nacionalinės valdžios institucijos šiuo atžvilgiu neturi jokios veiksmų laisvės.

      (1)  2002 m. birželio 5 d. Komisijos sprendimas 2003/193/EB dėl Italijos valstybės pagalbos atleidžiant nuo mokesčių ir teikiant paskolas palankiomis sąlygomis viešąsias paslaugas teikiančioms įmonėms, kurių didžioji dalis akcininkų yra viešieji asmenys (OL 2003, L 77, p. 21).