title: Byla T-54/18: 2018 m. sausio 31 d. pareikštas ieškinys byloje Fashion Energy / EUIPO – Retail Royalty (1st AMERICAN)

text:
               9.4.2018

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 123/25

         2018 m. sausio 31 d. pareikštas ieškinys byloje Fashion Energy / EUIPO – Retail Royalty (1st AMERICAN)

   (Byla T-54/18)
   (2018/C 123/32)
   Kalba, kuria surašytas ieškinys: anglų

      Šalys

      Ieškovė: Fashion Energy Srl (Milanas, Italija), atstovaujama advokatų T. Müller, F. Togo

      Atsakovė: Europos Sąjungos intelektinės nuosavybės tarnyba (EUIPO)

      Kita procedūros Apeliacinėje taryboje šalis: Retail Royalty Co. (Las Vegasas, Nevada, Jungtinės Valstijos)

      Su procedūra EUIPO susijusi informacija

      Prekių ženklo, dėl kurio kilo ginčas, savininkė: ieškovė

      Prekių ženklas, dėl kurio kilo ginčas: vaizdinis ES prekių ženklas 1st AMERICAN – Registracijos paraiška Nr. 8 622 078

      Procedūra EUIPO: protesto procedūra

      Ginčijamas sprendimas: 2017 m. lapkričio 15 d. antrosios apeliacinės tarybos sprendimas byloje R 693/2017-2

      Reikalavimai

   Ieškovė Bendrojo Teismo prašo:

               —

               remiantis Bendrojo Teismo procedūros reglamento 69 straipsnio d punktu, sustabdyti bylos nagrinėjimą, kol bus priimtas galutinis ir privalomas sprendimas dėl prašymo pripažinti Europos Sąjungos prekių ženklo Nr. 5066113, kuriuo grindžiamas protestas, registraciją iš dalies negaliojančia,

               —

               panaikinti ginčijamą sprendimą,

               —

               priteisti iš EUIPO ir kitos procedūros Apeliacinėje taryboje šalies ieškovės patirtas bylinėjimosi išlaidas.

      Pagrindai, kuriais remiamasi

               —

               principo audi alteram partem pažeidimas,

               —

               Reglamento Nr. 2017/1001 8 straipsnio 1 dalies b punkto pažeidimas.


title: Byla T-62/18: 2018 m. vasario 6 d. pareikštas ieškinys byloje Aeris Invest / BPV

text:
               9.4.2018

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 123/25

         2018 m. vasario 6 d. pareikštas ieškinys byloje Aeris Invest / BPV

   (Byla T-62/18)
   (2018/C 123/33)
   Proceso kalba: ispanų

      Šalys

      Ieškovė: Aeris Invest Sàrl (Liuksemburgas, Liuksemburgas), atstovaujama advokatų R. Vallina Hoset, A. Sellés Marco, C. Iglesias Megías ir A. Lois Perreau de Pinninck

      Atsakovė: Bendra pertvarkymo valdyba

      Reikalavimai

   Ieškovė Bendrojo Teismo prašo:

               —

               panaikinti 2017 m. lapkričio 28 d. Bendros pertvarkymo valdybos apeliacinės komisijos sprendimą byloje 43/2017, taip pat 2017 m. rugsėjo 6 d. patvirtinamąjį sprendimą SRB/CM01/ARES(2017)4898090; ir

               —

               priteisti iš Bendros pertvarkymo valdybos bylinėjimosi išlaidas.

      Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

   Grįsdama ieškinį ieškovė remiasi šešiais pagrindais.

               1.

               Pirmas ieškinio pagrindas grindžiamas tuo, kad Sprendimu SRB/ES/2017/01 dėl galimybės visuomenei susipažinti su Bendros pertvarkymo valdybos dokumentais (Sprendimas dėl galimybės susipažinti) pažeidžiamas Reglamento 806/2014 90 straipsnis ir Reglamento 1049/2001 4 straipsnis tiek, kiek, viena vertus, juo ultra vires reglamentuojama teisė susipažinti su dokumentais, ir, kita vertus, nustatomos teisės susipažinti su dokumentais išimtys, kurių nėra Reglamente 1049/2001. Taigi, kadangi Apeliacinės komisijos sprendimo teisinis pagrindas netaikytinas atsižvelgiant į SESV 277 straipsnį, jis turi būti panaikintas.

               2.

               Antras ieškinio pagrindas grindžiamas tuo, kad Apeliacinės komisijos sprendimas pažeidžia SESV 296 straipsnį tiek, kiek jame – neaiškiai ir aptakiai – tenurodoma, kad viso 2016 m. plano, Sprendimo dėl pertvarkymo ir Vertinimo ataskaitos teksto atskleidimas pažeidžia Reglamento 1049/2001 4 straipsnio 1 dalies a punktą ir 4 straipsnio 2 dalį.

               3.

               Trečias ieškinio pagrindas grindžiamas tuo, kad Apeliacinės komisijos sprendimas pažeidžia Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo 15 straipsnį, Pagrindinių teisių chartijos 42 straipsnį ir Reglamento 1049/2001 4 straipsnio 1 dalies a punktą tiek, kiek (i) kredito įstaigų pertvarkymo politika nėra teisėta išimtis siekiant apriboti pagrindinę teisę susipažinti su dokumentais; (ii) nėra įvykdytos Reglamento 1049/2001 4 straipsnio 1 dalies a punkto sąlygos; ir (iii) siekiant įvertinti nagrinėjamus interesus būtina suteikti prieigą prie prašomų susipažinti dokumentų.

               4.

               Ketvirtas ieškinio pagrindas grindžiamas tuo, kad Apeliacinės komisijos sprendimas pažeidžia Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo 15 straipsnį, Europos Sąjungos Pagrindinių teisių chartijos 42 straipsnį ir Reglamento 1049/2001 4 straipsnio 2 dalį, nes leidimas susipažinti su visu Sprendimu dėl pertvarkymo, vertinimo ataskaita ir 2016 m. plano turiniu (i) nepažeidžia fizinių ir juridinių asmenų komercinių interesų; ir (ii) bet kuriuo atveju, pasvėrus nagrinėjamus interesus, reikėtų leisti susipažinti su dokumentais.

               5.

               Penktas ieškinio pagrindas grindžiamas tuo, kad Apeliacinės komisijos sprendimas, kuriuo atsisakoma leisti susipažinti su informacija, kuri nesudaro profesinės paslapties, pažeidžia SESV 15 straipsnį ir Reglamento 806/2014 88 straipsnį, kadangi: (i) nėra konfidencialumo prezumpcijos pagal Reglamento 806/2014 88 straipsnį ir SESV 339 straipsnį; ir (ii) net jeigu minėta konfidencialumo prezumpcija egzistuotų, ji negalėtų būti taikoma, nes dokumentų prašoma teismo proceso tikslais.

               6.

               Šeštas ieškinio pagrindas grindžiamas tuo, kad Apeliacinės komisijos sprendimu piktnaudžiaujama įgaliojimais, nes šiai šaliai atsisakoma suteikti susipažinti su visu 2016 m. planu teigiant, kad jam „visam taikomos išimtys, nustatytos [Sprendimo dėl galimybės susipažinti] 4 straipsnio 1 dalies a punkte (trečia įtrauka), 4 straipsnio 1 dalies c punkte ir 4 straipsnio 2 dalyje“, nors iš tiesų egzistuoja racionalūs įrodymai, jog šiuo atsisakymu siekiama ne ko nors kito, bet nuslėpti minėto plano klaidas, spragas ir trūkumus.


title: Byla T-235/17: 2018 m. kovo 22 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Dometic Sweden / EUIPO (MOBILE LIVING MADE EASY) (Europos Sąjungos prekių ženklas — Žodinio Europos Sąjungos prekių ženklo MOBILE LIVING MADE EASY paraiška — Absoliutus atmetimo pagrindas — Skiriamojo požymio nebuvimas — Reglamento (EB) Nr. 207/2009 7 straipsnio 1 dalies b punktas (dabar – Reglamento (ES) 2017/1001 7 straipsnio 1 dalies b punktas) — Pareiga motyvuoti — Reglamento Nr. 207/2009 75 straipsnis (dabar – Reglamento 2017/1001 94 straipsnis))

text:
               14.5.2018

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 166/29

         2018 m. kovo 22 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Dometic Sweden / EUIPO (MOBILE LIVING MADE EASY)

   (Byla T-235/17) (1)

   ((Europos Sąjungos prekių ženklas - Žodinio Europos Sąjungos prekių ženklo MOBILE LIVING MADE EASY paraiška - Absoliutus atmetimo pagrindas - Skiriamojo požymio nebuvimas - Reglamento (EB) Nr. 207/2009 7 straipsnio 1 dalies b punktas (dabar – Reglamento (ES) 2017/1001 7 straipsnio 1 dalies b punktas) - Pareiga motyvuoti - Reglamento Nr. 207/2009 75 straipsnis (dabar – Reglamento 2017/1001 94 straipsnis)))
   (2018/C 166/37)
   Proceso kalba: anglų

      Šalys

      Ieškovė: Dometic Sweden AB (Solna, Švedija), atstovaujama solisitorių R. Furneaux ir E. Humphreys

      Atsakovė: Europos Sąjungos intelektinės nuosavybės tarnyba (EUIPO), atstovaujama G. Sakalaitės-Orlovskienės ir J. Ivanausko

      Dalykas

   Ieškinys dėl 2017 m. vasario 13 d. EUIPO antrosios apeliacinės tarybos sprendimo (byla R 1832/2016-2), susijusio su paraiška įregistruoti žodinį žymenį MOBILE LIVING MADE EASY kaip Europos Sąjungos prekių ženklą.

      Rezoliucinė dalis

               1.

               Atmesti ieškinį.

               2.

               Priteisti iš Dometic Sweden AB bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 195, 2017 6 19.


title: Byla C-524/15: 2018 m. kovo 20 d. Teisingumo Teismo (didžioji kolegija) sprendimas (Tribunale di Bergamo (Italija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) baudžiamojoje byloje prieš Luca Menci (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą — Pridėtinės vertės mokestis (PVM) — Direktyva 2006/112/EB — PVM nesumokėjimas — Sankcijos — Nacionalinės teisės aktai, kuriuose numatytos administracinė ir baudžiamoji sankcijos už tą pačią veiką — Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartija — 50 straipsnis — „Non bis in idem“ principas — Administracinės sankcijos baudžiamasis pobūdis — To paties pažeidimo buvimas — 52 straipsnio 1 dalis — „Non bis in idem“ principo apribojimai — Sąlygos)

text:
               14.5.2018

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 166/2

         2018 m. kovo 20 d. Teisingumo Teismo (didžioji kolegija) sprendimas (Tribunale di Bergamo (Italija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) baudžiamojoje byloje prieš Luca Menci
   (Byla C-524/15) (1)

   ((Prašymas priimti prejudicinį sprendimą - Pridėtinės vertės mokestis (PVM) - Direktyva 2006/112/EB - PVM nesumokėjimas - Sankcijos - Nacionalinės teisės aktai, kuriuose numatytos administracinė ir baudžiamoji sankcijos už tą pačią veiką - Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartija - 50 straipsnis - „Non bis in idem“ principas - Administracinės sankcijos baudžiamasis pobūdis - To paties pažeidimo buvimas - 52 straipsnio 1 dalis - „Non bis in idem“ principo apribojimai - Sąlygos))
   (2018/C 166/02)
   Proceso kalba: italų

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Tribunale di Bergamo

      Šalis pagrindinėje baudžiamojoje byloje

   Luca Menci

      dalyvaujant: Procura della Repubblica

      Rezoliucinė dalis

               1.

               Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijos 50 straipsnis turi būti aiškinamas taip, kad juo nedraudžiama taikyti nacionalinės teisės aktų, pagal kuriuos gali būti pradėtas asmens, nesumokėjusio pridėtinės vertės mokesčio per teisės aktuose nustatytą terminą, baudžiamasis persekiojimas, nors tam asmeniui už tą pačią veiką jau skirta galutinė baudžiamojo pobūdžio administracinė sankcija, kaip tai suprantama pagal minėtą 50 straipsnį, jeigu:

                           —

                           šiais teisės aktais siekiama bendrojo intereso tikslo, kuris gali pateisinti tokį kumuliatyvų persekiojimo ir sankcijų taikymą, t. y. kovoti su nusikaltimais pridėtinės vertės mokesčio srityje, tačiau tie persekiojimai ir sankcijos turi turėti papildomų tikslų,

                           —

                           šiuose teisės aktuose nustatytos taisyklės, užtikrinančios kumuliatyvaus procesų taikymo derinimą, kad papildoma našta suinteresuotiesiems asmenims neviršytų to, kas griežtai būtina,

                           —

                           šiuose teisės aktuose nustatytos taisyklės, leidžiančios užtikrinti, kad visų skirtų sankcijų griežtumas būtų apribotas iki to, kas griežtai būtina, palyginti su padaryto nusikaltimo sunkumu.

               2.

               Nacionalinis teismas, atsižvelgdamas į visas pagrindinės bylos aplinkybes, privalo įsitikinti, kad suinteresuotajam asmeniui konkrečiai tenkanti našta dėl pagrindinėje byloje nagrinėjamų nacionalinės teisės aktų taikymo ir dėl pagal juos leidžiamo kumuliatyvaus persekiojimo ir sankcijų taikymo nebūtų pernelyg didelė, palyginti su padaryto nusikaltimo sunkumu.

      (1)  OL C 414, 2015 12 14.


title: Sujungtos bylos C-688/15 ir C-109/16: 2018 m. kovo 22 d. Teisingumo Teismo (penktoji kolegija) sprendimas bylose (Lietuvos Aukščiausiojo Teismo (Lietuva) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Agnieška Anisimovienė ir kt. (C-688/15) / VĮ „Indėlių ir investicijų draudimas“ (C-109/16) (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą — Indėlių garantijų ir investuotojų kompensavimo sistemos — Direktyva 94/19/EB — 1 straipsnio 1 punktas — Indėliai — Laikinos situacijos, susidariusios dėl įprastų bankinių sandorių — Direktyva 97/9/EB — 2 straipsnio 2 dalies antra pastraipa — Investuotojui mokėtini ar jam priklausantys pinigai, ryšium su investicine veikla jo vardu laikomi investicinėje įmonėje — Kredito įstaiga, perleidžiamų vertybinių popierių emitentė — Pinigai, šiai įstaigai privačių asmenų pervesti už vertybinius popierius, kurie turėjo būti išleisti ateityje — Direktyvos 2004/39/EB taikymas — Minėtos įstaigos bankrotas prieš išleidžiant aptariamus vertybinius popierius — Valstybės įmonė, atsakinga už indėlių garantijų ir investuotojų kompensavimo sistemas — Galėjimas remtis direktyvomis 94/19/EB ir 97/9/EB prieš šią įmonę)

text:
               14.5.2018

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 166/3

         2018 m. kovo 22 d. Teisingumo Teismo (penktoji kolegija) sprendimas bylose (Lietuvos Aukščiausiojo Teismo (Lietuva) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Agnieška Anisimovienė ir kt. (C-688/15) / VĮ „Indėlių ir investicijų draudimas“ (C-109/16)

   (Sujungtos bylos C-688/15 ir C-109/16) (1)

   ((Prašymas priimti prejudicinį sprendimą - Indėlių garantijų ir investuotojų kompensavimo sistemos - Direktyva 94/19/EB - 1 straipsnio 1 punktas - Indėliai - Laikinos situacijos, susidariusios dėl įprastų bankinių sandorių - Direktyva 97/9/EB - 2 straipsnio 2 dalies antra pastraipa - Investuotojui mokėtini ar jam priklausantys pinigai, ryšium su investicine veikla jo vardu laikomi investicinėje įmonėje - Kredito įstaiga, perleidžiamų vertybinių popierių emitentė - Pinigai, šiai įstaigai privačių asmenų pervesti už vertybinius popierius, kurie turėjo būti išleisti ateityje - Direktyvos 2004/39/EB taikymas - Minėtos įstaigos bankrotas prieš išleidžiant aptariamus vertybinius popierius - Valstybės įmonė, atsakinga už indėlių garantijų ir investuotojų kompensavimo sistemas - Galėjimas remtis direktyvomis 94/19/EB ir 97/9/EB prieš šią įmonę))
   (2018/C 166/03)
   Proceso kalba: lietuvių

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

   Lietuvos Aukščiausiasis Teismas

      Šalys pagrindinėje byloje

   Agnieška Anisimovienė ir kt.

      dalyvaujant: AB bankui „Snoras“, likviduojamam, VĮ „Indėlių ir investicijų draudimas“, AB bankui „Finasta“ (C-688/15),
   VĮ „Indėlių ir investicijų draudimas“

      dalyvaujant: Alvydui Raišeliui, AB bankui „Snoras“, likviduojamam (C-109/16)

      Rezoliucinė dalis

               1.

               Pirma, 1997 m. kovo 3 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 97/9/EB dėl investuotojų kompensavimo sistemų nuostatos ir, antra, 1994 m. gegužės 30 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 94/19/EB dėl indėlių garantijų sistemų, iš dalies pakeistos 2009 m. kovo 11 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2009/14/EB, nuostatos turi būti aiškinamos taip, kad skoliniai reikalavimai, susiję su lėšomis, nurašytomis nuo sąskaitų, kurias privatūs asmenys turėjo kredito įstaigoje, ir pervestomis į šios įstaigos vardu atidarytas sąskaitas už perleidžiamų vertybinių popierių, kuriuos išleisti turėjo pastaroji, pasirašymą, kai šių vertybinių popierių emisija galiausiai nebuvo įvykdyta dėl minėtos įstaigos bankroto, priskirtini tiek prie Direktyvoje 97/9 numatytų investuotojų kompensavimo sistemų, tiek prie Direktyvoje 94/19 numatytų indėlių garantijų sistemų.

               2.

               Direktyvos 97/9 2 straipsnio 3 dalį reikia aiškinti taip, kad, esant situacijai, kai skoliniams reikalavimams taikomos tiek Direktyvoje 94/19 numatytos indėlių garantijų sistemos, tiek Direktyvoje 97/9 numatytos investuotojų kompensavimo sistemos, ir kai nacionalinės teisės aktų leidėjas tokių skolinių reikalavimų nepriskyrė prie vienos sistemos pagal vieną ar kitą iš šių direktyvų, bylą nagrinėjantis teismas, remdamasis šia nuostata, negali pats nuspręsti, kuria sistema gali pasinaudoti minėtų skolinių reikalavimų turėtojai. Esant tokiai situacijai, būtent pastarieji turi pasirinkti, pagal kurią sistemą, numatytą nacionalinėje teisėje įgyvendinant šias dvi direktyvas, pasinaudoti teise į kompensaciją.

               3.

               Pirma, Direktyvos 94/19, iš dalies pakeistos Direktyva 2009/14, 1 straipsnio 1 punktą ir, antra, Direktyvos 97/9 1 straipsnio 4 punktą bei 2 straipsnio 2 dalies antrą pastraipą reikia aiškinti taip, kad jais asmuo gali remtis nacionaliniame teisme, grįsdamas reikalavimus dėl kompensacijų prieš valstybės įmonę, kuri valstybėje narėje atsakinga už indėlių garantijų ir investuotojų kompensavimo sistemas.

      (1)  OL C 106, 2016 3 21.

      OL C 156, 2016 5 2.


title: Byla C-101/18: 2018 m. vasario 12 d. Consiglio di Stato (Italija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Idi Srl / Arcadis – Agenzia Regionale Campana Difesa Suolo

text:
               14.5.2018

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 166/19

         2018 m. vasario 12 d.Consiglio di Stato (Italija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Idi Srl / Arcadis – Agenzia Regionale Campana Difesa Suolo

   (Byla C-101/18)
   (2018/C 166/25)
   Proceso kalba: italų

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Consiglio di Stato

      Šalys pagrindinėje byloje

      Apeliantė: Idi Srl

      Kita apeliacinio proceso šalis: Arcadis – Agenzia Regionale Campana Difesa Suolo

      Prejudiciniai klausimai

               1.

               Ar 2004 m. kovo 31 d. Direktyvos 2004/18/EB (1) 45 straipsnio 2 dalies 4 a ir b punktas leidžią „pradėtu procesu“ laikyti tiesiog kompetentingam teismui pateiktą skolininko prašymą leisti sudaryti susitarimą su kreditoriais?

               2.

               Ar minėtos teisės normos leidžia laikyti skolininko prisipažinimą, kad yra nemokus ir nori pateikti paraišką dėl „neapibrėžto“ susitarimo su kreditoriais (kurios požymiai nurodyti pirmiau), tinkamu pagrindu neleisti jam dalyvauti viešojo pirkimo sutarties sudarymo procedūroje ir taip plačiai aiškinti „pradėto proceso“ koncepciją, įtvirtintą minėtose Sąjungos teisės (Direktyvos 45 straipsnis) ir nacionalinės teisės (Įstatyminio dekreto Nr. 163/2006 38 straipsnis) nuostatose?

      (1)  2004 m. kovo 31 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2004/18/EB dėl viešojo darbų, prekių ir paslaugų pirkimo sutarčių sudarymo tvarkos derinimo (OL L 134, 2004, p. 114; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 6 sk., 7 t., p. 132).


title: Byla T-229/16: 2018 m. kovo 19 d. Bendrojo Teismo nutartis byloje Pio De Bragança / EUIPO – Ordem de São Miguel da Ala (QUIS UT DEUS) (Europos Sąjungos prekių ženklas — Registracijos panaikinimo procedūra — Vaizdinis Europos Sąjungos prekių ženklas QUIS UT DEUS — Prašymo pratęsti prekių ženklo registracijos galiojimą nebuvimas — Prekių ženklo išbraukimas pasibaigus jos registracijos galiojimui — Pagrindo priimti sprendimą nebuvimas)

text:
               14.5.2018

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 166/29

         2018 m. kovo 19 d. Bendrojo Teismo nutartis byloje Pio De Bragança / EUIPO – Ordem de São Miguel da Ala (QUIS UT DEUS)

   (Byla T-229/16) (1)

   ((Europos Sąjungos prekių ženklas - Registracijos panaikinimo procedūra - Vaizdinis Europos Sąjungos prekių ženklas QUIS UT DEUS - Prašymo pratęsti prekių ženklo registracijos galiojimą nebuvimas - Prekių ženklo išbraukimas pasibaigus jos registracijos galiojimui - Pagrindo priimti sprendimą nebuvimas))
   (2018/C 166/38)
   Proceso kalba: portugalų

      Šalys

      Ieškovas: Duarte Pio De Bragança (Sintra, Portugalija), atstovaujamas advokato J. Sardinha

      Atsakovė: Europos Sąjungos intelektinės nuosavybės tarnyba (EUIPO), atstovaujama E. Zaera Cuadrado

      Kita procedūros EUIPO apeliacinėje taryboje šalis, įstojusi į bylą Bendrajame Teisme: Ordem de São Miguel da Ala (Lisabona, Portugalija), atstovaujama advokato J. Motta Veiga

      Dalykas

   Ieškinys dėl 2016 m. vasario 26 d. EUIPO antrosios apeliacinės tarybos sprendimo (byla R 621/2015-2), susijusio su registracijos panaikinimo procedūra tarp Duarte Pio De Bragança ir Ordem de São Miguel da Ala.

      Rezoliucinė dalis

               1.

               Nebereikia priimti sprendimo dėl ieškinio.

               2.

               Kiekviena šalis padengia savo bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 270, 2016 7 25.


title: Byla T-183/18: 2018 m. kovo 12 d. pareikštas ieškinys byloje VL ir kt. / Parlamentas

text:
               14.5.2018

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 166/38

         2018 m. kovo 12 d. pareikštas ieškinys byloje VL ir kt. / Parlamentas

   (Byla T-183/18)
   (2018/C 166/49)
   Proceso kalba: anglų

      Šalys

      Ieškovai: VL, VM, VN ir VO, atstovaujami advokatų P. de Bandt, M. Gherghinaru ir J. Probst

      Atsakovas: Europos Parlamentas

      Reikalavimai

   Ieškovai Bendrojo Teismo prašo:

               —

               remiantis Bendrojo Teismo procedūros reglamento 89 straipsniu nurodyti atsakovui pateikti tam tikros plenarinės sesijos įrašą,

               —

               pripažinti šį ieškinį dėl žalos atlyginimo priimtinu ir pagrįstu ir,

                           i.

                           priteisti iš atsakovo atlyginti VL turtinę ir neturtinę žalą, kurią jis patyrė dėl atsakovo neteisėto elgesio ir aplaidumo,

                           ii.

                           priteisti iš atsakovo atlyginti VM, VN ir VO turtinę ir neturtinę žalą, kurią jie patyrė dėl atsakovo neteisėto elgesio ir aplaidumo,

               —

               išnagrinėti bylą uždarajame posėdyje, kaip numatyta Europos Sąjungos Teisingumo Teismo statuto 31 straipsnyje ir Bendrojo Teismo procedūros reglamento 109 straipsnyje, jei Bendrasis Teismas manytų, kad nagrinėjamu atveju reikia surengti teismo posėdį, ir

               —

               priteisti iš atsakovo visas su šiuo procesu susijusias bylinėjimosi išlaidas.

      Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

   Grįsdami ieškinį ieškovai nurodo, kad:

               —

               atsakovas pažeidė Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijos 31 ir 35 straipsnius ir apskritai bendrąją rūpestingumo ir kruopštumo pareigą, nes nesirūpino, kad VL būtų sudarytos tinkamos ir teisingos darbo sąlygos bei užtikrinta teisė į tinkamą gydymą ir sveikatos priežiūrą,

               —

               dėl atsakovo neteisėto elgesio VL buvo padaryta turtinė žala, nes gerokai sumažėjo jo pajamos iš profesinės veiklos (dabartinės ir busimos), ir neturtinė žala, nes stipriai ir negrįžtamai pablogėjo jo psichinė ir protinė būklė dėl to, kad buvo sugadinta jo politinė ir akademinė karjera bei labai pasunkėjo jo socialinis ir asmeninis gyvenimas,

               —

               dėl atsakovo neteisėto elgesio VM buvo padaryta turtinė žala, nes jis neteko pajamų, ir

               —

               dėl atsakovo neteisėto elgesio VM, VN ir VO buvo padaryta turtinė žala, nes turėjo būti sumokėtos įvairios teisinės, administracinės išlaidos ir kiekvieną mėnesį apmokamos slaugos išlaidos, taip pat neturtinė žala.


title: Byla C-537/16: 2018 m. kovo 20 d. Teisingumo Teismo (didžioji kolegija) sprendimas byloje (Corte suprema di cassazione (Italija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Garlsson Real Estate SA, likviduojama bendrovė, Stefano Ricucci, Magiste International SA / Commissione Nazionale per le Società e la Borsa (Consob) (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą — Direktyva 2003/6/EB — Manipuliavimas rinka — Sankcijos — Nacionalinės teisės aktai, kuriuose numatytos administracinė ir baudžiamoji sankcijos už tą pačią veiką — Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartija — 50 straipsnis — „Non bis in idem“ principas — Administracinės sankcijos baudžiamasis pobūdis — To paties pažeidimo buvimas — 52 straipsnio 1 dalis — „Non bis in idem“ principo apribojimai — Sąlygos)

text:
               14.5.2018

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 166/12

         2018 m. kovo 20 d. Teisingumo Teismo (didžioji kolegija) sprendimas byloje (Corte suprema di cassazione (Italija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Garlsson Real Estate SA, likviduojama bendrovė, Stefano Ricucci, Magiste International SA / Commissione Nazionale per le Società e la Borsa (Consob)

   (Byla C-537/16) (1)

   ((Prašymas priimti prejudicinį sprendimą - Direktyva 2003/6/EB - Manipuliavimas rinka - Sankcijos - Nacionalinės teisės aktai, kuriuose numatytos administracinė ir baudžiamoji sankcijos už tą pačią veiką - Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartija - 50 straipsnis - „Non bis in idem“ principas - Administracinės sankcijos baudžiamasis pobūdis - To paties pažeidimo buvimas - 52 straipsnio 1 dalis - „Non bis in idem“ principo apribojimai - Sąlygos))
   (2018/C 166/14)
   Proceso kalba: italų

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Corte suprema di cassazione

      Šalys pagrindinėje byloje

      Kasatoriai: Garlsson Real Estate SA, likviduojama bendrovė, Stefano Ricucci, Magiste International SA

      Kita proceso šalis: Commissione Nazionale per le Società e la Borsa (Consob)

      Rezoliucinė dalis

               1.

               Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijos 50 straipsnį reikia aiškinti taip, kad jis draudžia nacionalinės teisės aktus, pagal kuriuos leidžiama tęsti procesą dėl baudžiamojo pobūdžio administracinės baudos skyrimo asmeniui už jo atliktus neteisėtus veiksmus, kurie sudaro manipuliavimą rinka ir už kuriuos jis jau nubaustas galutiniu apkaltinamuoju nuosprendžiu, jeigu toks apkaltinamasis nuosprendis, atsižvelgiant į bendrovei dėl padaryto pažeidimo kilusią žalą, gali veiksmingai ir proporcingai nutraukti tokį pažeidimą ir turėti atgrasomąjį poveikį.

               2.

               Pagal Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijos 50 straipsnį užtikrinamas non bis in idem principas suteikia asmenims teisę, kuri gali būti tiesiogiai taikoma tokioje byloje, kokia yra pagrindinė byla.

      (1)  OL C 22, 2017 1 23.


title: Byla C-187/16: 2018 m. kovo 20 d. Teisingumo Teismo (didžioji kolegija) sprendimas byloje Europos Komisija / Austrijos Respublika (Valstybės įsipareigojimų neįvykdymas — Direktyvos 92/50/EEB ir 2004/18/EB — Viešasis paslaugų pirkimas — Valstybinė spaustuvė — Tapatybės dokumentų ir kitų oficialiųjų dokumentų gamyba — Pirkimo sutarties sudarymas su įmone, įsteigta pagal privatinę teisę, iš anksto nesurengus viešojo pirkimo procedūros — Specialios saugumo priemonės — Esminių valstybės narės interesų apsauga)

text:
               14.5.2018

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 166/4

         2018 m. kovo 20 d. Teisingumo Teismo (didžioji kolegija) sprendimas byloje Europos Komisija / Austrijos Respublika

   (Byla C-187/16) (1)

   ((Valstybės įsipareigojimų neįvykdymas - Direktyvos 92/50/EEB ir 2004/18/EB - Viešasis paslaugų pirkimas - Valstybinė spaustuvė - Tapatybės dokumentų ir kitų oficialiųjų dokumentų gamyba - Pirkimo sutarties sudarymas su įmone, įsteigta pagal privatinę teisę, iš anksto nesurengus viešojo pirkimo procedūros - Specialios saugumo priemonės - Esminių valstybės narės interesų apsauga))
   (2018/C 166/04)
   Proceso kalba: vokiečių

      Šalys

      Ieškovė: Europos Komisija, atstovaujama A. Tokár ir B.-R. Killmann

      Atsakovė: Austrijos Respublika, atstovaujama M. Fruhmann

      Rezoliucinė dalis

               1.

               Sudarydama pasų su lustu, laikinųjų pasų, leidimų gyventi, tapatybės kortelių, kredito kortelės pavidalo vairuotojo pažymėjimų ir kredito kortelės pavidalo transporto priemonių registracijos dokumentų gamybos paslaugų pirkimo sutartis tiesiogiai su Österreichische Staatsdruckerei GmbH, nepaskelbusi Sąjungos masto viešųjų pirkimų konkurso, ir palikdama galioti nacionalinės teisės nuostatas, įpareigojančias perkančiąsias organizacijas šias paslaugų pirkimo sutartis sudaryti tiesiogiai su šia bendrove, nepaskelbus Sąjungos masto viešųjų pirkimų konkurso, Austrijos Respublika neįvykdė įsipareigojimų pagal 1992 m. birželio 18 d. Tarybos direktyvos 92/50/EEB dėl viešojo paslaugų pirkimo sutarčių sudarymo tvarkos derinimo 4 straipsnio 2 dalį ir 8 straipsnį, siejamus su jos 11–37 straipsniais, ir 2004 m. kovo 31 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2004/18/EB dėl viešojo darbų, prekių ir paslaugų pirkimo sutarčių sudarymo tvarkos 14 ir 20 straipsnius, siejamus su jos 23–55 straipsniais.

               2.

               Atmesti likusią ieškinio dalį.

               3.

               Austrijos Respublika padengia savo bylinėjimosi išlaidas ir keturis penktadalius Europos Komisijos bylinėjimosi išlaidų. Europos Komisija padengia vieną penktadalį savo bylinėjimosi išlaidų.

      (1)  OL C 191, 2016 5 30.


title: Byla C-551/16: 2018 m. kovo 21 d. Teisingumo Teismo (pirmoji kolegija) sprendimas byloje (Centrale Raad van Beroep (Nyderlandai) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) J. Klein Schiphorst / Raad van bestuur van het Uitvoeringsinstituut werknemersverzekeringen (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą — Socialinė apsauga — Europos bendrijos ir Šveicarijos Konfederacijos susitarimas — Socialinės apsaugos sistemų koordinavimas — Reglamentas (EB) Nr. 883/2004 — 7, 63 ir 64 straipsniai — Nedarbo išmokos — Darbo ieškantis asmuo, esantis kitoje valstybėje narėje — Teisės į nedarbo išmoką išlaikymas — Trukmė)

text:
               14.5.2018

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 166/12

         2018 m. kovo 21 d. Teisingumo Teismo (pirmoji kolegija) sprendimas byloje (Centrale Raad van Beroep (Nyderlandai) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) J. Klein Schiphorst / Raad van bestuur van het Uitvoeringsinstituut werknemersverzekeringen

   (Byla C-551/16) (1)

   ((Prašymas priimti prejudicinį sprendimą - Socialinė apsauga - Europos bendrijos ir Šveicarijos Konfederacijos susitarimas - Socialinės apsaugos sistemų koordinavimas - Reglamentas (EB) Nr. 883/2004 - 7, 63 ir 64 straipsniai - Nedarbo išmokos - Darbo ieškantis asmuo, esantis kitoje valstybėje narėje - Teisės į nedarbo išmoką išlaikymas - Trukmė))
   (2018/C 166/15)
   Proceso kalba: nyderlandų

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Centrale Raad van Beroep

      Šalys pagrindinėje byloje

      Apeliantas: J. Klein Schiphorst

      Kita apeliacinio proceso šalis: Raad van bestuur van het Uitvoeringsinstituut werknemersverzekeringen

      Rezoliucinė dalis

   2004 m. balandžio 29 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (EB) Nr. 883/2004 dėl socialinės apsaugos sistemų koordinavimo 64 straipsnio 1 dalies c punktą reikia aiškinti taip, kad pagal jį nedraudžiama tokia nacionalinė priemonė, kaip nagrinėjama pagrindinėje byloje, pagal kurią kompetentinga institucija iš principo turi atmesti bet kokį prašymą pratęsti nedarbo išmokų eksporto laikotarpį, pasibaigus trijų mėnesių laikotarpiui, nebent mano, kad tokio prašymo atmetimas lemtų nepagrįstą rezultatą.

      (1)  OL C 30, 2017 1 30.


title: Byla C-133/18: 2018 m. vasario 20 d. Tribunal administratif de Montreuil (Prancūzija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Sea Chefs Cruise Services GmbH / Ministre de l'Action et des Comptes publics

text:
               14.5.2018

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 166/20

         2018 m. vasario 20 d.Tribunal administratif de Montreuil (Prancūzija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Sea Chefs Cruise Services GmbH / Ministre de l'Action et des Comptes publics

   (Byla C-133/18)
   (2018/C 166/26)
   Proceso kalba: prancūzų

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Tribunal administratif de Montreuil

      Šalys pagrindinėje byloje

      Pareiškėja: Sea Chefs Cruise Services GmbH

      Atsakovas: Ministre de l'Action et des Comptes publics

      Prejudicinis klausimas

   Ar 2008 m. vasario 12 d. Tarybos direktyvos 2008/9/EB (1) 20 straipsnio 2 dalies nuostatos turi būti aiškinamos taip, kad jomis nustatoma senaties taisyklė, kuri reiškia, kad tam tikros valstybės narės apmokestinamasis asmuo, kuris prašo grąžinti pridėtinės vertės mokestį valstybėje narėje, kurioje jis nėra įsisteigęs, negali patikslinti savo prašymo sugrąžinti mokestį mokestinių bylų teisme, jeigu nepaisė termino, per kurį turėjo atsakyti į mokesčių administratoriaus prašymą pateikti informaciją pagal to paties straipsnio 1 dalies nuostatas, arba, atvirkščiai, kad apmokestinamasis asmuo gali, pasinaudodamas minėtos Direktyvos 23 straipsnyje nustatyta apskundimo teise ir vadovaudamasis pridėtinės vertės mokesčio neutralumo ir proporcingumo principais, patikslinti savo prašymą mokestinių bylų teisme?

      (1)  2008 m. vasario 12 d. Tarybos direktyva 2008/9/EB, nustatanti Direktyvoje 2006/112/EB numatyto pridėtinės vertės mokesčio grąžinimo apmokestinamiesiems asmenims, kurie nėra įsisteigę PVM grąžinančioje valstybėje narėje, o yra įsisteigę kitoje valstybėje narėje, išsamias taisykles (OL L 44, p. 23).


title: Byla T-822/16: 2018 m. kovo 16 d. Bendrojo Teismo nutartis byloje Kik Textilien und Non Food / EUIPO – FF Group Romania (_kix) (Europos Sąjungos prekių ženklas — Protesto procedūra — Vaizdinio Europos Sąjungos prekių ženklo „_kix“ paraiška — Skundžiamo sprendimo panaikinimas — Ginčo dalyko išnykimas — Pagrindo priimti sprendimą nebuvimas — Procedūros reglamento 173 straipsnio 1 ir 2 dalys — Kitos proceso šalies įstojimas procedūroje Apeliacinėje taryboje — Pavėluotas pastabų pateikimas)

text:
               14.5.2018

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 166/30

         2018 m. kovo 16 d. Bendrojo Teismo nutartis byloje Kik Textilien und Non Food / EUIPO – FF Group Romania (_kix)

   (Byla T-822/16) (1)

   ((Europos Sąjungos prekių ženklas - Protesto procedūra - Vaizdinio Europos Sąjungos prekių ženklo „_kix“ paraiška - Skundžiamo sprendimo panaikinimas - Ginčo dalyko išnykimas - Pagrindo priimti sprendimą nebuvimas - Procedūros reglamento 173 straipsnio 1 ir 2 dalys - Kitos proceso šalies įstojimas procedūroje Apeliacinėje taryboje - Pavėluotas pastabų pateikimas))
   (2018/C 166/39)
   Proceso kalba: anglų

      Šalys

      Ieškovė: KiK Textilien und Non-Food GmbH (Bėnenas, Vokietija), atstovaujama advokatų S. Körber ir L. Pechan

      Atsakovė: Europos Sąjungos intelektinės nuosavybės tarnyba (EUIPO), atstovaujama K. Zajfert ir A. Folliard-Monguiral

      Kita procedūros EUIPO apeliacinėje taryboje šalis, įstojusi į bylą Bendrajame Teisme: FF Group Romania SRL (Bukareštas, Rumunija), atstovaujama advokato A. Cavescu

      Dalykas

   Ieškinys dėl 2016 m. rugsėjo 6 d. EUIPO ketvirtosios apeliacinės tarybos sprendimo (byla R 2323/2015-4), susijusio su protesto procedūra tarp KiK Textilien und Non-Food ir FF Group Romania.

      Rezoliucinė dalis

               1.

               Nėra pagrindo priimti sprendimą.

               2.

               Priteisti iš Europos Sąjungos intelektinės nuosavybės tarnybos (EUIPO) padengti jos pačios bei KiK Textilien und Non-Food GmbH patirtas bylinėjimosi išlaidas.

               3.

               FF Group Romania padengia savo bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 22, 2017 1 23.


title: Byla C-244/16 P: 2018 m. kovo 13 d. Teisingumo Teismo (didžioji kolegija) sprendimas byloje Industrias Químicas del Vallés, SA / Europos Komisija (Apeliacinis skundas — Augalų apsaugos produktai — Įgyvendinimo reglamentas (ES) 2015/408 — Augalų apsaugos produktų pateikimas rinkai ir keistinų medžiagų sąrašo sudarymas — Veikliosios medžiagos metalaksilo įtraukimas į šį sąrašą — Ieškinys dėl panaikinimo — Priimtinumas — SESV 263 straipsnio ketvirta pastraipa — Reglamentuojamojo pobūdžio teisės aktas, dėl kurio nereikia patvirtinti įgyvendinamųjų priemonių — Asmuo, su kuriuo šis aktas konkrečiai susijęs)

text:
               14.5.2018

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 166/5

         2018 m. kovo 13 d. Teisingumo Teismo (didžioji kolegija) sprendimas byloje Industrias Químicas del Vallés, SA / Europos Komisija

   (Byla C-244/16 P) (1)

   ((Apeliacinis skundas - Augalų apsaugos produktai - Įgyvendinimo reglamentas (ES) 2015/408 - Augalų apsaugos produktų pateikimas rinkai ir keistinų medžiagų sąrašo sudarymas - Veikliosios medžiagos metalaksilo įtraukimas į šį sąrašą - Ieškinys dėl panaikinimo - Priimtinumas - SESV 263 straipsnio ketvirta pastraipa - Reglamentuojamojo pobūdžio teisės aktas, dėl kurio nereikia patvirtinti įgyvendinamųjų priemonių - Asmuo, su kuriuo šis aktas konkrečiai susijęs))
   (2018/C 166/05)
   Proceso kalba: ispanų

      Šalys

      Apeliantė: Industrias Químicas del Vallés, SA, atstovaujama advokatų C. Fernández Vicién, C. Vila Gisbert ir I. Moreno-Tapia Rivas

      Kita proceso šalis: Europos Komisija, atstovaujama I. Galindo Martín ir P. Ondrůšek

      Rezoliucinė dalis

               1.

               Atmesti apeliacinį skundą.

               2.

               Priteisti iš Industrias Químicas del Vallés SA bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 260, 2016 7 18.


title: Byla C-138/18: 2018 m. vasario 22 d. Vestre Landsret (Danija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Skatteministeriet / Estron A/S

text:
               14.5.2018

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 166/21

         2018 m. vasario 22 d.Vestre Landsret (Danija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Skatteministeriet / Estron A/S

   (Byla C-138/18)
   (2018/C 166/27)
   Proceso kalba: danų

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Vestre Landsret

      Šalys pagrindinėje byloje

      Ieškovė: Skatteministeriet

      Atsakovė: Estron A/S

      Prejudiciniai klausimai

               1.

               Ar Kombinuotosios nomenklatūros (1) 90 skirsnio 2 pastabos a punktas, taikomas kartu su bendrosiomis KN aiškinimo taisyklėmis Nr. 1 ir Nr. 6, turi būti aiškinamas taip, kad „dalys ir reikmenys, kurie laikytini prekėmis, klasifikuojamomis vienoje iš šio skirsnio pozicijų arba vienoje iš 84, 85 arba 91 skirsnio pozicijų“ yra šių skirsnių keturių skaitmenų pozicijose klasifikuojamos prekės, ar ši pastaba turi būti aiškinama kaip apimanti ir susijusias subpozicijų pastabas (pirmieji šeši skaitmenys) 84, 85, 90 ir 91 skirsniuose?

               2.

               Ar tokios jungtys, kaip nagrinėjamos šioje byloje, turėtų būti klasifikuojamos KN 8544 42 90 subpozicijoje ar KN 9021 90 10 subpozicijoje?

               3.

               Ar XVI skyriaus 1 pastabos m punktas turi būti aiškinamas taip, kad kai prekė klasifikuojama 90 skirsnyje, ji taip pat gali būti klasifikuojama 84 ir 85 skirsniuose?

      (1)  Išsaugoti elementą 1987 m. liepos 23 d. Tarybos reglamentas (EEB) Nr. 2658/87 dėl tarifų ir statistinės nomenklatūros bei dėl Bendrojo muitų tarifo (OL L 256, 1987, p. 1; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 2 skyrius, 2 t., p. 382).


title: Byla C-256/16: 2018 m. kovo 15 d. Teisingumo Teismo (trečioji kolegija) sprendimas byloje (Finanzgericht Düsseldorf (Vokietija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Deichmann SE / Hauptzollamt Duisburg (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą — Priimtinumas — Antidempingas — Reglamento, kuriuo siekiama įvykdyti Teisingumo Teismo sprendimą, kuriuo ankstesni reglamentai buvo pripažinti negaliojančiais, galiojimas — Pareiga įvykdyti — Teisinis pagrindas — Reglamentas Nr. 1225/2009 — 14 straipsnis — Valstybių narių atliekamo antidempingo muitų rinkimo kriterijų nustatymas — Nurodymas nacionalinės muitinės institucijoms sustabdyti antidempingo muitų grąžinimą — Prieš pripažįstant reglamentus negaliojančiais pradėtų procedūros atnaujinimas — 10 straipsnis — Negaliojimas atgal — Bendrijos muitinės kodeksas — 221 straipsnis — Senatis — 236 straipsnis — Neprivalomų sumokėti muitų grąžinimas)

text:
               14.5.2018

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 166/5

         2018 m. kovo 15 d. Teisingumo Teismo (trečioji kolegija) sprendimas byloje (Finanzgericht Düsseldorf (Vokietija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Deichmann SE / Hauptzollamt Duisburg

   (Byla C-256/16) (1)

   ((Prašymas priimti prejudicinį sprendimą - Priimtinumas - Antidempingas - Reglamento, kuriuo siekiama įvykdyti Teisingumo Teismo sprendimą, kuriuo ankstesni reglamentai buvo pripažinti negaliojančiais, galiojimas - Pareiga įvykdyti - Teisinis pagrindas - Reglamentas Nr. 1225/2009 - 14 straipsnis - Valstybių narių atliekamo antidempingo muitų rinkimo kriterijų nustatymas - Nurodymas nacionalinės muitinės institucijoms sustabdyti antidempingo muitų grąžinimą - Prieš pripažįstant reglamentus negaliojančiais pradėtų procedūros atnaujinimas - 10 straipsnis - Negaliojimas atgal - Bendrijos muitinės kodeksas - 221 straipsnis - Senatis - 236 straipsnis - Neprivalomų sumokėti muitų grąžinimas))
   (2018/C 166/06)
   Proceso kalba: vokiečių

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Finanzgericht Düsseldorf

      Šalys pagrindinėje byloje

      Ieškovė: Deichmann SE

      Atsakovė: Hauptzollamt Duisburg

      Rezoliucinė dalis

   Išnagrinėjus pateiktą klausimą nenustatyta nieko, kas galėtų daryti poveikį 2016 m. vasario 17 d. Komisijos įgyvendinimo reglamento (ES) 2016/223, kuriuo nustatoma tam tikrų rinkos ekonomikos režimo ir individualaus režimo prašymų, pateiktų Kinijos ir Vietnamo eksportuojančių gamintojų, vertinimo tvarka ir kuriuo įgyvendinamas Teisingumo Teismo sprendimas sujungtose bylose C-659/13 ir C-34/14, galiojimui.

      (1)  OL C 260, 2016 7 18.


title: Byla C-568/16: 2018 m. kovo 22 d. Teisingumo Teismo (penktoji kolegija) sprendimas baudžiamojoje byloje prieš Faiz Rasool (Amtsgericht Nürtingen (Vokietija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą — Mokėjimo paslaugos — Direktyva 2007/64/EB — 3 straipsnio e ir o punktai — 4 straipsnio 3 punktas — Priedas — 2 punktas — Taikymo sritis — Daugiafunkcių terminalų, leidžiančių išsiimti grynųjų pinigų azartinių lošimų salonuose, eksploatavimas — Nacionalinių institucijų represinės praktikos nuoseklumas — Sumų, gautų vykdant neteisėtą veiklą, konfiskavimas — Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartija — 17 straipsnis)

text:
               14.5.2018

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 166/14

         2018 m. kovo 22 d. Teisingumo Teismo (penktoji kolegija) sprendimas baudžiamojoje byloje prieš Faiz Rasool (Amtsgericht Nürtingen (Vokietija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą)
   (Byla C-568/16) (1)

   ((Prašymas priimti prejudicinį sprendimą - Mokėjimo paslaugos - Direktyva 2007/64/EB - 3 straipsnio e ir o punktai - 4 straipsnio 3 punktas - Priedas - 2 punktas - Taikymo sritis - Daugiafunkcių terminalų, leidžiančių išsiimti grynųjų pinigų azartinių lošimų salonuose, eksploatavimas - Nacionalinių institucijų represinės praktikos nuoseklumas - Sumų, gautų vykdant neteisėtą veiklą, konfiskavimas - Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartija - 17 straipsnis))
   (2018/C 166/17)
   Proceso kalba: vokiečių

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Amtsgericht Nürtingen

      Šalis pagrindinėje baudžiamojoje byloje

   Faiz Rasool

      dalyvaujant: Rasool Entertainment GmbH

      Rezoliucinė dalis

   2007 m. lapkričio 13 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2007/64/EB dėl mokėjimo paslaugų vidaus rinkoje, iš dalies keičiančios direktyvas 97/7/EB, 2002/65/EB, 2005/60/EB ir 2006/48/EB ir panaikinančios Direktyvą 97/5/EB, 4 straipsnio 3 punktas, siejamas su jos priedo 2 punktu, turi būti aiškinamas taip, kad grynųjų pinigų išėmimo paslauga, kurią savo klientams siūlo lošimų salonų valdytojas per šiuose salonuose įrengtus daugiafunkcius terminalus, nėra „mokėjimo paslauga“, kaip ji suprantama pagal šią direktyvą, jeigu valdytojas neatlieka jokių operacijų su minėtų klientų mokėjimo sąskaitomis, o su tuo susijusi jo veikla apsiriboja tuo, kad suteikiami šie terminalai ir jie pripildomi grynųjų pinigų.

      (1)  OL C 22, 2017 1 23.


title: Byla T-130/17: 2018 m. kovo 15 d. Bendrojo Teismo nutartis byloje Polskie Górnictwo Naftowe i Gazownictwo / Komisija (Ieškinys dėl panaikinimo — Gamtinių dujų vidaus rinka — Direktyva 2009/73/EB — Komisijos sprendimas iš dalies pakeiti sąlygas, kuriomis netaikomos Sąjungos taisyklės OPAL dujotiekio eksploatavimui, kiek tai susiję su trečiųjų šalių prieiga ir tarifų reglamentavimu — Tiesioginės sąsajos nebuvimas — Nepriimtinumas)

text:
               14.5.2018

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 166/31

         2018 m. kovo 15 d. Bendrojo Teismo nutartis byloje Polskie Górnictwo Naftowe i Gazownictwo / Komisija

   (Byla T-130/17) (1)

   ((Ieškinys dėl panaikinimo - Gamtinių dujų vidaus rinka - Direktyva 2009/73/EB - Komisijos sprendimas iš dalies pakeiti sąlygas, kuriomis netaikomos Sąjungos taisyklės OPAL dujotiekio eksploatavimui, kiek tai susiję su trečiųjų šalių prieiga ir tarifų reglamentavimu - Tiesioginės sąsajos nebuvimas - Nepriimtinumas))
   (2018/C 166/40)
   Proceso kalba: lenkų

      Šalys

      Ieškovė: Polskie Górnictwo Naftowe i Gazownictwo S.A. (Varšuva, Lenkija), atstovaujama advokato M. Jeżewski

      Atsakovė: Europos Komisija, atstovaujama O. Beynet ir K. Herrmann

      Dalykas

   SESV 263 straipsniu grindžiamas prašymas panaikinti 2016 m. spalio 28 d. Komisijos sprendimą C(2016) 6950 final, kuriuo peržiūrimos sąlygos, kuriomis pagal 2003 m. birželio 26 d. Europos Parlamento ir Tarybos Direktyvą 2003/55/EB dėl gamtinių dujų vidaus rinkos bendrųjų taisyklių, panaikinančią Direktyvą 98/30/EB (OL L 176, 2003, p. 57; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 12 sk., 2 t., p. 230), OPAL dujotiekiui netaikomos taisyklės dėl trečiųjų šalių prieigos ir tarifų reglamentavimo.

      Rezoliucinė dalis

               1.

               Atmesti ieškinį kaip nepriimtiną.

               2.

               Nebėra pagrindo priimti sprendimo dėl prašymų įstoti į bylą.

               3.

               „Polskie Górnictwo Naftowe i Gazownictwo S.A.“ padengia savo ir Europos Komisijos bylinėjimosi išlaidas, įskaitant išlaidas, susijusias su laikinųjų apsaugos priemonių taikymo procedūra.

               4.

               Vokietijos Federacinė Respublika padengia savo išlaidas, susijusias su laikinųjų apsaugos priemonių taikymo procedūra.

               5.

               „Polskie Górnictwo Naftowe i Gazownictwo“, Komisija, Vokietijos Federacinė Respublika, Europos Parlamentas, Europos Taryba, „OPAL Gastransport GmbH & Co. KG“ ir „Gazprom Eksport LLC“ padengia savo išlaidas, susijusias su prašymais įstoti į bylą.

      (1)  OL C 121, 2017 4 18.


title: Byla T-187/18: 2018 m. kovo 9 d. pareikštas ieškinys byloje VP / Cedefop

text:
               14.5.2018

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 166/39

         2018 m. kovo 9 d. pareikštas ieškinys byloje VP / Cedefop

   (Byla T-187/18)
   (2018/C 166/50)
   Proceso kalba: anglų

      Šalys

      Ieškovė: VP, atstovaujama advokatės L. Levi

      Atsakovas: Europos profesinio mokymo plėtros centras (Cedefop)

      Reikalavimai

   Ieškovė Bendrojo Teismo prašo:

               —

               pripažinti ieškinį priimtinu ir pagrįstu,

               —

               panaikinti 2017 m. gegužės 12 d. atsakovo sprendimą, kuriuo atmestas ieškovės prašymas pratęsti tarnybos sutartį neterminuotam laikotarpiui,

               —

               panaikinti 2017 m. gruodžio 1 d. atsakovo sprendimą, kuriuo atmestas ieškovės 2017 m. rugpjūčio 9 d. pateiktas skundas dėl 2017 m. gegužės 12 d. sprendimo,

               —

               priteisti ieškovės patirtos neturtinės žalos, ex aequo et bono įvertintos 100 000 (šimtas tūkstančių) EUR, atlyginimą,

               —

               priteisti ieškovės patirtos turtinės žalos atlyginimą ir

               —

               priteisti visas ieškovės šiame procese patirtas bylinėjimosi išlaidas.

      Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

   Grįsdama ieškinį ieškovė remiasi šiais pagrindais: atsakovo sprendimas nepratęsti jos tarnybos sutarties priimtas pažeidžiant asmens teisę būti išklausytam, rūpestingumo pareigą, pareigą motyvuoti ir pareigą išklausyti tiesioginį vadovą, šiame sprendime padaryta akivaizdi vertinimo klaida ir jis priimtas piktnaudžiaujant įgaliojimais.


title: Byla C-575/16: 2018 m. kovo 15 d. Teisingumo Teismo (šeštoji kolegija) sprendimas byloje Europos Komisija / Čekijos Respublika (Valstybės įsipareigojimų neįvykdymas — SESV 49 straipsnis — Įsisteigimo laisvė — Notarai — Pilietybės sąlyga — SESV 51 straipsnis — Dalyvavimas vykdant viešosios valdžios funkcijas)

text:
               14.5.2018

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 166/15

         2018 m. kovo 15 d. Teisingumo Teismo (šeštoji kolegija) sprendimas byloje Europos Komisija / Čekijos Respublika

   (Byla C-575/16) (1)

   ((Valstybės įsipareigojimų neįvykdymas - SESV 49 straipsnis - Įsisteigimo laisvė - Notarai - Pilietybės sąlyga - SESV 51 straipsnis - Dalyvavimas vykdant viešosios valdžios funkcijas))
   (2018/C 166/18)
   Proceso kalba: čekų

      Šalys

      Ieškovė: Europos Komisija, atstovaujama H. Støvlbæk ir K. Walkerová

      Atsakovė: Čekijos Respublika, atstovaujama M. Smolek, T. Müller, J. Vláčil ir A. Kasalická

      Rezoliucinė dalis

               1.

               Nustačiusi pilietybės sąlygą asmenims, norintiems verstis notaro profesine veikla, Čekijos Respublika neįvykdė įsipareigojimų pagal SESV 49 straipsnį.

               2.

               Priteisti iš Čekijos Respublikos bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 22, 2017 1 23.


title: Byla T-134/17 R: 2018 m. kovo 20 d. Bendrojo Teismo pirmininko nutartis byloje Hércules Club de Fútbol / Komisija (Laikinųjų apsaugos priemonių taikymas — Galimybė susipažinti su dokumentais — Dokumentai, susiję su administracine procedūra, prieš Komisijai priimant sprendimą dėl valstybės pagalbos, kurią Ispanija suteikė trims profesionaliems futbolo klubams — Teisė į gynybą — Atsisakymas leisti susipažinti — Prašymas taikyti laikinąsias apsaugos priemones — Skubos nebuvimas)

text:
               14.5.2018

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 166/32

         2018 m. kovo 20 d. Bendrojo Teismo pirmininko nutartis byloje Hércules Club de Fútbol / Komisija

   (Byla T-134/17 R)
   ((Laikinųjų apsaugos priemonių taikymas - Galimybė susipažinti su dokumentais - Dokumentai, susiję su administracine procedūra, prieš Komisijai priimant sprendimą dėl valstybės pagalbos, kurią Ispanija suteikė trims profesionaliems futbolo klubams - Teisė į gynybą - Atsisakymas leisti susipažinti - Prašymas taikyti laikinąsias apsaugos priemones - Skubos nebuvimas))
   (2018/C 166/41)
   Proceso kalba: ispanų

      Šalys

      Ieškovas: Hércules Club de Fútbol, SAD (Alikantė, Ispanija), atstovaujamas advokatų S. Rating ir Y. Martínez Mata

      Atsakovė: Europos Komisija, atstovaujama iš pradžių B. Stromsky, G. Luengo ir P. Němečková, vėliau – J. Baquero Cruz, G. Luengo ir P. Němečková

      Dalykas

   SESV 278 ir 279 straipsniais grindžiamas prašymas nurodyti Komisijai leisti susipažinti su dokumentais, kurie sudarė medžiagą 2016 m. liepos 4 d. Sprendimui C(2016) 4060 galutinis dėl valstybės pagalbos SA.36387 (2013/C) (ex 2013/NN) (ex 2013/CP), kurią Ispanija suteikė futbolo klubams „Valencia Club de Fútbol SAD“, „Hércules Club de Fútbol“ ir „Elche Club de Fútbol SAD“ priimti, kiek šie dokumentai susiję su ieškovu ir kurie yra esminiai jos interesų tinkamai gynybai.

      Rezoliucinė dalis

               1.

               Atmesti prašymą taikyti laikinąsias apsaugos priemones.

               2.

               Atidėti klausimo dėl bylinėjimosi išlaidų nagrinėjimą.


title: Sujungtos bylos C-596/16 ir C-597/16: 2018 m. kovo 20 d. Teisingumo Teismo (didžioji kolegija) sprendimas byloje (Corte suprema di cassazione (Italija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Enzo Di Puma / Commissione Nazionale per le Società e la Borsa (Consob) (C-596/16), Commissione Nazionale per le Società e la Borsa (Consob) / Antonio Zecca (C-597/16) (Prašymai priimti prejudicinį sprendimą — Direktyva 2003/6/EB — Prekyba vertybiniais popieriais pasinaudojant viešai neatskleista informacija — Sankcijos — Nacionalinės teisės aktai, kuriuose numatytos administracinė ir baudžiamoji sankcijos už tą pačią veiką — Galutinio nuosprendžio „res judicata“ galios paisymas vykstant administraciniam procesui — Galutinis išteisinamasis nuosprendis dėl prekybos vertybiniais popieriais pasinaudojant viešai neatskleista informacija — Sankcijų veiksmingumas — Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartija — 50 straipsnis — „Non bis in idem“ principas — Administracinės sankcijos baudžiamasis pobūdis — To paties pažeidimo buvimas — 52 straipsnio 1 dalis — „Non bis in idem“ principo apribojimai — Sąlygos)

text:
               14.5.2018

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 166/15

         2018 m. kovo 20 d. Teisingumo Teismo (didžioji kolegija) sprendimas byloje (Corte suprema di cassazione (Italija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Enzo Di Puma / Commissione Nazionale per le Società e la Borsa (Consob) (C-596/16), Commissione Nazionale per le Società e la Borsa (Consob) / Antonio Zecca (C-597/16)

   (Sujungtos bylos C-596/16 ir C-597/16) (1)

   ((Prašymai priimti prejudicinį sprendimą - Direktyva 2003/6/EB - Prekyba vertybiniais popieriais pasinaudojant viešai neatskleista informacija - Sankcijos - Nacionalinės teisės aktai, kuriuose numatytos administracinė ir baudžiamoji sankcijos už tą pačią veiką - Galutinio nuosprendžio „res judicata“ galios paisymas vykstant administraciniam procesui - Galutinis išteisinamasis nuosprendis dėl prekybos vertybiniais popieriais pasinaudojant viešai neatskleista informacija - Sankcijų veiksmingumas - Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartija - 50 straipsnis - „Non bis in idem“ principas - Administracinės sankcijos baudžiamasis pobūdis - To paties pažeidimo buvimas - 52 straipsnio 1 dalis - „Non bis in idem“ principo apribojimai - Sąlygos))
   (2018/C 166/19)
   Proceso kalba: italų

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Corte suprema di cassazione

      Šalys pagrindinėje byloje

      Kasatoriai: Enzo Di Puma (C-596/16), Commissione Nazionale per le Società e la Borsa (Consob) (C-597/16)

      Kitos proceso šalys: Commissione Nazionale per le Società e la Borsa (Consob) (C-596/16), Antonio Zecca (C-597/16)

      Rezoliucinė dalis

   2003 m. sausio 28 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2003/6/EB dėl prekybos vertybiniais popieriais, pasinaudojant viešai neatskleista informacija, ir manipuliavimo rinka (piktnaudžiavimo rinka) 14 straipsnio 1 dalį, siejamą su Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijos 50 straipsniu, reikia aiškinti taip, kad ji nedraudžia nacionalinės teisės aktų, pagal kuriuos proceso, per kurį skiriama baudžiamojo pobūdžio administracinė bauda, negalima tęsti po to, kai priimamas galutinis išteisinamasis nuosprendis, kuriame konstatuojama, kad nenustatyta veika, kurią galima būtų laikyti teisės aktų, reglamentuojančių prekybą vertybiniais popieriais pasinaudojant viešai neatskleista informacija, pažeidimu ir dėl kurios taip pat buvo pradėtas toks procesas.

      (1)  OL C 63, 2017 2 27.


title: Byla C-147/18: 2018 m. vasario 23 d. Audiencia Provincial de Almería (Ispanija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Banco Mare Nostrum S.A. / Ignacio Jesús Berenguel Nieto ir Carmen Sonia Salinas López

text:
               14.5.2018

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 166/21

         2018 m. vasario 23 d.Audiencia Provincial de Almería (Ispanija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Banco Mare Nostrum S.A. / Ignacio Jesús Berenguel Nieto ir Carmen Sonia Salinas López

   (Byla C-147/18)
   (2018/C 166/28)
   Proceso kalba: ispanų

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Audiencia Provincial de Almería

      Šalys pagrindinėje byloje

      Apeliantas (atsakovas): Banco Mare Nostrum, S.A.

      Kitos proceso šalys: Ignacio Jesús Berenguel Nieto ir Carmen Sonia Salinas López

      Prejudiciniai klausimai

               1.

               Ar tuo atveju, kai sprendimu pripažįstama, kad nesąžininga sąlyga yra neprivaloma, kaip nustatyta 1993 m. balandžio 5 d. Tarybos direktyvoje 93/13/EEB dėl nesąžiningų sąlygų sutartyse su vartotojais (1), tai reiškia, kad negali būti taikomi visi padariniai, pripažinti [2016 m. gruodžio 21 d. Teisingumo Teismo] sprendimu [Gutiérrez Naranjo ir kt. C-154/15, C-307/15 ir C-308/15]?

               2.

               Ar nesąžininga pripažintos sąlygos, kaip nustatyta 1993 m. balandžio 5 d. Tarybos direktyvoje 93/13/EEB dėl nesąžiningų sąlygų sutartyse su vartotojais, restitucinis poveikis yra panaikinamas, ribojamas arba stabdomas dėl dispozityvumo, įrodymų pateikimo, materialinės res judicata galios ir reformatio in pejus draudimo principų?

               3.

               Ar antrosios instancijos teismo įgaliojimus riboja tai, kad pagal pirmosios instancijos teismo sprendimą pripažinus sąlygą nesąžininga taikomi riboti padariniai, tačiau šį sprendimą apskundė ne vartotojas, o tik į sutartį sąlygą įtraukęs pardavėjas ar tiekėjas, siekdamas paneigti, kad sąlyga yra nesąžininga, arba sąlygos pripažinimo negaliojančia padarinius?

               4.

               Ar antrosios instancijos teismo įgaliojimai apima galimybę taikyti visus 1993 m. balandžio 5 d. Tarybos direktyvoje 93/13/EEB ir dėl jos suformuotoje jurisprudencijoje numatytus padarinius, įskaitant atvejus, kai pradiniais reikalavimais, kuriuos ieškinyje pateikė vartotojas, neprašoma taikyti visus padarinius, susijusius su nagrinėjamos sąlygos pripažinimu nesąžininga?

      (1)  OL L 95, 1993 4 21; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 15 sk., 2 t., p. 288.


title: Byla T-108/18: 2018 m. vasario 22 d. pareikštas ieškinys byloje Universität Koblenz-Landau / Komisija ir Švietimo, garso ir vaizdo bei kultūros vykdomoji įstaiga

text:
               14.5.2018

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 166/32

         2018 m. vasario 22 d. pareikštas ieškinys byloje Universität Koblenz-Landau / Komisija ir Švietimo, garso ir vaizdo bei kultūros vykdomoji įstaiga

   (Byla T-108/18)
   (2018/C 166/42)
   Proceso kalba: vokiečių

      Šalys

      Ieškovas: Universität Koblenz-Landau (Maincas, Vokietija), atstovaujama advokatų C. von der Lühe ir I. Michel

      Atsakovės: Europos Komisija ir Švietimo, garso ir vaizdo bei kultūros vykdomoji įstaiga

      Reikalavimai

   Ieškovas Bendrojo Teismo prašo:

               —

               paskelbti negaliojančiu atsakovių 2017 m. gruodžio 21 d. Sprendimą Nr. OF/2016/0720-EACEA UKOLD;

               —

               paskelbti negaliojančiu atsakovių 2018 m. vasario 7 d. Sprendimą Nr. OF/2016/0720;

               —

               sustabdyti 2017 m. gruodžio 21 d. Sprendimo Nr. OF/2016/0720-EACEA, 2018 m. vasario 7 d. Sprendimo Nr. OF/2016/0720 ir atsakovių 2018 m. vasario 13 d. Debetinio rašto Nr. 3241802552 vykdymą kol bus priimtas galutinis sprendimas dėl šiame ieškinyje ginčijamų sprendimų panaikinimo; ir

               —

               priteisti iš atsakovių bylinėjimosi išlaidas.

      Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

   Grįsdamas ieškinį ieškovas remiasi keturiais pagrindais.

               1.

               Pirmasis ieškinio pagrindas: teisės būti išklausytam pažeidimas
               Ieškovas teigia, kad galutinis sprendimas buvo priimtas per anksti, nes buvo žinoma, kad, nesant ieškovo kaltės, sprendimo priėmimo dieną buvo objektyviai neįmanoma pateikti dokumentų, įrodančių, jog lėšos buvo panaudotos tinkamai. Be to, pateikti papildomą informaciją ir įrodymus nebuvo galima dėl objektyvių priežasčių – ne dėl ieškovo kaltės, – bet tik laikinai.

               2.

               Antrasis ieškinio pagrindas: klaidingas ES teisės taikymas
               Be to, sprendimais dėl išieškojimo pažeidžiama SESV 5 straipsnio 4 dalis, Finansinio reglamento 135 straipsnio 4 dalis ir šalių susitarimas, nes tikrosios išieškojimo sąlygos nežinomos.

               3.

               Trečiasis ieškinio pagrindas: susigrąžinimo priemonių motyvavimo stoka.
               Sprendimuose dėl išieškojimo pateikiamos tik paviršutinės ir bendros pastabos, nenurodant konkrečių atvejų, ir todėl jų turinys nėra aiškus.

               4.

               Ketvirtasis ieškinio pagrindas: proporcingumo principo pažeidimas
               Visa suma gali būti išieškoma tik paskutine instancija, esant išimtinėms aplinkybėms, tačiau šioje byloje tokių aplinkybių nėra.


title: Byla C-154/18: 2018 m. vasario 27 d. The Labour Court (Airija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Tomás Horgan, Claire Keegan / Minister for Education & Skills, Minister for Finance, Minister for Public Expenditure & Reform, Ireland ir Attorney General

text:
               14.5.2018

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 166/22

         2018 m. vasario 27 d.The Labour Court (Airija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Tomás Horgan, Claire Keegan / Minister for Education & Skills, Minister for Finance, Minister for Public Expenditure & Reform, Ireland ir Attorney General

   (Byla C-154/18)
   (2018/C 166/29)
   Proceso kalba: anglų

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      The Labour Court

      Šalys pagrindinėje byloje

      Apeliantai: Tomás Horgan, Claire Keegan

      Kitos apeliacinio proceso šalys: Minister for Education & Skills, Minister for Finance, Minister for Public Expenditure & Reform, Ireland ir Attorney General

      Prejudiciniai klausimai

               1.

               Ar tai yra netiesioginė diskriminacija dėl amžiaus, kaip tai suprantama pagal Direktyvos 2000/78/EB (1), nustatančios vienodo požiūrio užimtumo ir profesinėje srityje bendruosius pagrindus, 2 straipsnio b punktą, jeigu valstybė narė kaip darbdavė nustato mažesnio darbo užmokesčio skales naujai įdarbintiems valstybinių mokyklų mokytojams, palikdama nepakeistą darbo užmokestį jau dirbantiems mokytojams, jeigu:

                           a)

                           pakeistos darbo užmokesčio skalės ir esamos darbo užmokesčio skalės taikomos visiems atitinkamos kategorijos mokytojams, neatsižvelgiant į jų amžių;

                           b)

                           tuo metu, kai jie buvo įdarbinti ir jiems pritaikytos atitinkamos skalės, mokytojų grupės, kuriai taikomas didesnis darbo užmokestis, ir mokytojų grupės, kuriai taikomas mažesnis darbo užmokestis, amžius nesiskyrė;

                           c)

                           dėl pakeistų darbo užmokesčio skalių nustatymo ėmė iš esmės skirtis abiejų mokytojų grupių, dirbančių vienodos vertės darbą, darbo užmokestis;

                           d)

                           mokytojų, kuriems taikomos sumažinto darbo užmokesčio skalės, vidutinis amžius yra mažesnis nei mokytojų, kuriems buvo taikomos pradinės darbo užmokesčio skalės;

                           e)

                           tuo metu, kai buvo nustatytos mažesnio darbo užmokesčio skalės, pagal valstybės turimus statistinius duomenis 70 % paskirtų mokytojų buvo 25 metų amžiaus arba jaunesni ir buvo pripažįstama, kad tai buvo tipiškas valstybinėse mokyklose pradedančių dirbti mokytojų amžius bet kuriais metais; ir

                           f)

                           valstybinių mokyklų mokytojų, pradėjusių dirbti 2011 m. ir vėliau, finansinė padėtis yra akivaizdžiai prastesnė nei jų kolegų mokytojų, įdarbintų iki 2011 m.?

               2.

               Jeigu atsakymas į 1 klausimą yra teigiamas, ar mažesnio darbo užmokesčio skalių nustatymas gali būti objektyviai pateisinamas reikalavimu vidutinės trukmės ir ilguoju laikotarpiu struktūriškai sumažinti valstybės tarnybos išlaidas, atsižvelgiant į valstybės patiriamus biudžeto suvaržymus ir (arba) svarbą išlaikyti gerus darbo santykius su esamais valstybės tarnautojais?

               3.

               Ar atsakymas į 2 klausimą būtų kitoks, jeigu valstybė būtų galėjusi vienodai sutaupyti, sumažindama visų mokytojų darbo užmokestį daug mažesne suma už sumažinimą, kuris buvo taikytas tik naujai įdarbintiems mokytojams?

               4.

               Ar atsakymas į 2 arba 3 klausimus būtų kitoks, jei sprendimas nesumažinti jau dirbančių mokytojų darbo užmokesčio skalių būtų priimtas laikantis vyriausybės kaip darbdavės ir valstybės tarnybos darbuotojams atstovaujančių profesinių sąjungų sudarytos kolektyvinės sutarties, pagal kurią vyriausybė įsipareigojo daugiau nebemažinti esamų valstybės tarnautojų, kuriems darbo užmokestis jau buvo sumažintas, darbo užmokesčio ir [atsižvelgiant į] pasekmes darbo santykiams, kurios kiltų dėl šios kolektyvinės sutarties nesilaikymo, turint omenyje tai, kad 2011 m. nustatyta nauja darbo užmokesčio skalė neįėjo į šią kolektyvinę sutartį?

      (1)  OL L 303, 2000, p. 16; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 5 sk., 4 t., p. 79.


title: Byla T-188/18: 2018 m. kovo 12 d. pareikštas ieškinys byloje Papaconstantinou ir kt. / Taryba ir kt.

text:
               14.5.2018

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 166/40

         2018 m. kovo 12 d. pareikštas ieškinys byloje Papaconstantinou ir kt. / Taryba ir kt.

   (Byla T-188/18)
   (2018/C 166/51)
   Proceso kalba: anglų

      Šalys

      Ieškovai: Adonis Papaconstantinou (Nikosija, Kipras) ir 722 kiti, atstovaujami advokatų A. Markides, M. Ioannides, C. Velaris ir C. Velaris, QC A. Robertson ir baristerio G. Rothschild

      Atsakovai: Europos Sąjungos Taryba, Europos Komisija, Europos Centrinis Bankas, Euro grupė, atstovaujama Europos Sąjungos Tarybos ir Europos Sąjunga, atstovaujama Europos Komisijos

      Reikalavimai

   Ieškovai Bendrojo Teismo prašo:

               —

               nurodyti atsakovams sumokėti ieškovams prie ieškinio pateiktoje lentelėje nurodytas sumas kartu su palūkanomis, skaičiuojamomis nuo 2013 m. kovo 26 d. iki Bendrojo Teismo sprendimo paskelbimo dienos, kaip žalos, patirtos dėl Euro grupės sprendimų, susijusių su Cyprus Popular Bank Public Co. Ltd (Laïki Bank) rezoliucija, Bank of Cyprus Public Company Limited (Bank of Cyprus) gelbėjimu ir minėtų bankų akcijų pardavimu bei filialais Graikijoje, ir (arba) dėl skubios paramos likvidumui padidinti teikimo Laïki Bank Europos centrinio banko sutikimu ir vėliau dėl tokių lėšų pervedimo Bank Of Cyprus Europos centrinio bako nurodymu, atlyginimo,

         arba:

               —

               pripažinti, kad kilo nesutartinė atsakovų atsakomybė ir nustatyti, kokios procedūros turi būti laikomasi nustatant realiai atlygintinus ieškovų patirtus nuostolius,

         ir bet kuriuo atveju:

               —

               nurodyti atsakovams padengti su ieškinio pateikimu susijusias ieškovų išlaidas.

      Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

   Grįsdami ieškinį ieškovai remiasi dviem pagrindais, kurie iš esmės tapatūs arba panašūs į pateiktus byloje T-147/18, APG Intercon ir kt / Taryba ir kt.


title: Byla C-159/18: 2018 m. vasario 27 d. Justice de paix du troisième canton de Charleroi (Belgija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje André Moens / Ryanair Ltd

text:
               14.5.2018

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 166/23

         2018 m. vasario 27 d.Justice de paix du troisième canton de Charleroi (Belgija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje André Moens / Ryanair Ltd

   (Byla C-159/18)
   (2018/C 166/30)
   Proceso kalba: prancūzų

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Justice de paix du troisième canton de Charleroi

      Šalys pagrindinėje byloje

      Ieškovas: André Moens

      Atsakovė: Ryanair Ltd

      Prejudiciniai klausimai

   Prašymas priimti prejudicinį sprendimą dėl 2004 m. vasario 11 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (EB) Nr. 261/2004, nustatančio bendras kompensavimo ir pagalbos keleiviams taisykles atsisakymo vežti ir skrydžių atšaukimo arba atidėjimo ilgam laikui atveju, panaikinančio Reglamentą (EEB) Nr. 295/91 (1), 5 straipsnio 3 dalies išaiškinimo, susijęs su šiais klausimais:

               1.

               Ar šioje byloje nagrinėjama aplinkybė, t. y. degalų išsiliejimas ant pakilimo tako, dėl kurio tas takas buvo uždarytas, patenka į sąvoką „įvykis“, kaip ji suprantama pagal 2008 m. gruodžio 22 d. Sprendimo Wallentin-Hermann (C-549/07, EU:C:2008:771) 22 punktą, ar į sąvoką „ypatinga aplinkybė“, kaip ji suprantama pagal minėto reglamento 14 konstatuojamąją dalį, kaip ši sąvoka išaiškinta 2013 m. sausio 31 d. Sprendime McDonagh (C-12/11, EU:C:2013:43), ar šios abi sąvokos sutampa?

               2.

               Ar 2004 m. vasario 11 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (EB) Nr. 261/2004, nustatančio bendras kompensavimo ir pagalbos keleiviams taisykles atsisakymo vežti ir skrydžių atšaukimo arba atidėjimo ilgam laikui atveju, panaikinančio Reglamentą (EEB) Nr. 295/91, 5 straipsnio 3 dalis turi būti aiškinama taip, kad šioje byloje nagrinėjamas įvykis, t. y. degalų išsiliejimas ant pakilimo tako, dėl kurio tas takas buvo uždarytas, turi būti laikomas normaliai oro vežėjo veiklai būdingu įvykiu ir todėl negali būti laikomas „ypatinga aplinkybe“, dėl kurios oro vežėjas gali būti atleistas nuo pareigos sumokėti kompensaciją keleiviams jo lėktuvu vykdomo skrydžio atidėjimo ilgam laikui atveju?

               3.

               Jei šioje byloje nagrinėjamas įvykis, t. y. degalų išsiliejimas ant pakilimo tako, dėl kurio tas takas buvo uždarytas, laikytinas „ypatinga aplinkybe“, ar galima teigti, kad oro vežėjas šios „ypatingos aplinkybės“ nebūtų galėjęs išvengti net ir imdamasis visų pagrįstų priemonių?

      (1)  OL L 46, p. 1; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 7 sk., 8 t., p. 10.


title: Byla T-110/18: 2018 m. vasario 22 d. pareikštas ieškinys byloje Grange Backup Power / Komisija

text:
               14.5.2018

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 166/33

         2018 m. vasario 22 d. pareikštas ieškinys byloje Grange Backup Power / Komisija

   (Byla T-110/18)
   (2018/C 166/43)
   Proceso kalba: anglų

      Šalys

      Ieškovė: Grange Backup Power Ltd (Dublinas, Airija), atstovaujama advokatų M. Segura Catalán ir M. Clayton

      Atsakovė: Europos Komisija

      Reikalavimai

   Ieškovė Bendrojo Teismo prašo:

               —

               panaikinti 2017 m. lapkričio 24 d. Komisijos sprendimą C(2017) 7789 final dėl Airijos pajėgumų mechanizmo (SA.44464 (2017/N)), kurį įvedė Airija,

               —

               panaikinti 2017 m. lapkričio 24 d. Komisijos sprendimą C(2017) 7794 final dėl Šiaurės Airijos pajėgumų mechanizmo (SA.44465 (2017/N)), kurį įvedė Jungtinė Karalystė, ir

               —

               priteisti iš Komisijos bylinėjimosi išlaidas.

      Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

   Grįsdama ieškinį ieškovė remiasi vienu pagrindu, grindžiamu tuo, kad Komisija nepradėjo oficialios tyrimo procedūros pagal SESV 108 straipsnio 2 dalį ir procedūros reglamento (1) 4 straipsnio 4 dalį, nepaisant kilusių abejonių dėl visos salos pajėgumų atlyginimo mechanizmo (PAM) suderinamumo su valstybės pagalbos ir vidaus rinkos taisyklėmis, taip atimant iš ieškovės jos procesines teises. Šį ieškinio pagrindą sudaro keturios dalys:

               —

               pirmoje dalyje daroma nurodoma, kad yra didelių sunkumų, kuriuos patvirtina procedūros trukmė ir aplinkybės;

               —

               antroje dalyje teigiama, kad Komisijai turėjo kilti abejonių dėl pajėgumų atlyginimo mechanizmo finansavimo mechanizmo suderinamumo su SESV;

               —

               trečioje dalyje teigiama, kad Komisijai turėjo kilti abejonių dėl PAM suderinamumo su vidaus rinka, visų pirma su 2014–2020 m. Valstybės pagalbos aplinkos apsaugai ir energetikai gairėmis (2);

               —

               ketvirtoje ieškinio pagrindo dalyje ieškovė tvirtina, kad Komisijai turėjo kilti abejonių, atliekant pajėgumų atlyginimo mechanizmo vertinimą, dėl Jungtinės Karalystės pranešimo dėl išstojimo iš Europos Sąjungos pasekmių.

      (1)  2015 m. liepos 13 d. Tarybos reglamentas (ES) 2015/1589, nustatantis išsamias Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo 108 straipsnio taikymo taisykles (OL L 248, 2015, p. 9).

      (2)  Komisijos komunikatas „2014–2020 m. Valstybės pagalbos aplinkos apsaugai ir energetikai gairės“ (OL C 200, 2014, p. 1).


title: Byla C-104/17: 2018 m. kovo 15 d. Teisingumo Teismo (devintoji kolegija) sprendimas byloje (Curtea de Apel Piteşti (Rumunija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) SC Cali Esprou SRL / Administraţia Fondului pentru Mediu (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą — Direktyva 94/62/EB — Pakuotės ir pakuočių atliekos — Atliekų naudojimas ir perdirbimas — Mokestis į nacionalinį aplinkos fondą — Įpakuotų prekių ir pakuočių pateikimas nacionalinei rinkai, jų nepakeičiant — Principas „teršėjas moka“ — Teršėjo statusas)

text:
               14.5.2018

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 166/16

         2018 m. kovo 15 d. Teisingumo Teismo (devintoji kolegija) sprendimas byloje (Curtea de Apel Piteşti (Rumunija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) SC Cali Esprou SRL / Administraţia Fondului pentru Mediu

   (Byla C-104/17) (1)

   ((Prašymas priimti prejudicinį sprendimą - Direktyva 94/62/EB - Pakuotės ir pakuočių atliekos - Atliekų naudojimas ir perdirbimas - Mokestis į nacionalinį aplinkos fondą - Įpakuotų prekių ir pakuočių pateikimas nacionalinei rinkai, jų nepakeičiant - Principas „teršėjas moka“ - Teršėjo statusas))
   (2018/C 166/20)
   Proceso kalba: rumunų

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Curtea de Apel Piteşti

      Šalys pagrindinėje byloje

      Apeliantė: SC Cali Esprou SRL

      Kita apeliacinio proceso šalis: Administraţia Fondului pentru Mediu

      Rezoliucinė dalis

   1994 m. gruodžio 20 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 94/62/EB dėl pakuočių ir pakuočių atliekų 15 straipsniui ir jame įtvirtintam principui „teršėjas moka“ neprieštarauja nacionalinės teisės normos, kaip antai nagrinėjamos pagrindinėje byloje, kuriomis ekonominės veiklos vykdytojas, kuris niekaip nepakeičia rinkai pateikiamų pakuočių, įpareigojamas mokėti mokestį, apskaičiuojamą pagal pakuočių atliekų masės, atitinkančios minimalius jų panaudojimo energijai gauti ir perdirbimo tikslus, ir realiai panaudotų arba perdirbtų pakuočių atliekų masės skirtumą.

      (1)  OL C 168, 2017 5 29.


title: Byla T-189/18: 2018 m. kovo 15 d. pareikštas ieškinys byloje Lipitalia 2000 ir Assograssi / Komisija

text:
               14.5.2018

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 166/40

         2018 m. kovo 15 d. pareikštas ieškinys byloje Lipitalia 2000 ir Assograssi / Komisija

   (Byla T-189/18)
   (2018/C 166/52)
   Proceso kalba: italų

      Šalys

      Ieškovės: Lipitalia 2000 SpA (Turinas, Italija), Assograssi – Associazione Nazionale Produttori Grassi e Proteine Animali (Bučinaskas, Italija), atstovaujamos advokato M. Moretto

      Atsakovė: Europos Komisija

      Reikalavimai

   Ieškovės Bendrojo Teismo prašo:

               —

               pripažinti, kad Europos Komisija neįvykdė įsipareigojimų pagal Reglamentą Nr. 999/2001, Reglamentą Nr. 178/2002 ir Reglamentą Nr. 1069/2009, taip pat pažeidė bendruosius nediskriminavimo ir proporcingumo principus, nes nepateikė, kaip reikalaujama taikant Sprendimo 1999/648/EB 5a straipsnyje numatytą procedūrą, reguliavimo komitetui balsuoti dėl priemonės projekto, skirto peržiūrėti Reglamento Nr. 999/2001 IV priedo V skyriaus E skirsnio 2 punkte įtvirtinto draudimo eksportuoti organines trąšas ir papildus, kuriuose yra atrajotojų kilmės perdirbtų gyvūninių baltymų,

               —

               priteisti iš atsakovės bylinėjimosi išlaidas.

      Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

   Ieškovės tvirtina, kad nors nuo 2017 m. liepos 1 d. Komisija įvertinusi žymiai pagerėjusią epidemiologinę BSE (Bivine Spongiform Encephalophaty) situaciją Sąjungoje iš naujo leido eksportuoti atrajotojų kilmės perdirbtus gyvūninius baltymus (PGB), organinių trąšų ir papildų (OTP), kuriuose yra tų pačių atrajotojų kilmės PGB, importas nepaaiškinamai lieka draudžiamas pagal Reglamento Nr. 999/2001 IV priedo V skyriaus E skirsnio 2 punktą. Toks draudimas ir toliau taikomas, nors beveik visos valstybės narės kvalifikuojamos kaip keliančios labai mažą BSE riziką ir nepaisant to, kad OIE (Office international des épizooties) nustatyti tarptautiniai standartai nenumato tokio draudimo importuoti OTP iš šalių, kurios taip kvalifikuojamos.
   Be to, ieškovės taip pat mano, kad nors OTP (turinčių atrajotojų kilmės PGB) net ir iš valstybių narių, keliančių labai mažą riziką, eksportas priešingai OIE nustatytiems tarptautiniams standartams draudžiamas, Sąjunga leidžia prekiauti šiais produktais savo teritorijoje. Be to, Sąjunga leidžia importuoti PGB (taip pat ir atrajotojų kilmės) ir kitus produktus, taip pat ir OTP iš trečiųjų šalių, įskaitant ir tas, kurios kelia kontroliuojamą ar nenustatytą BSE riziką.
   Žala, kurią patiria Sąjungos ūkio subjektai dėl draudimo eksportuoti OTP, kuriuose yra atrajotojų kilmės PGB, yra milžiniška.
   Grįsdamos savo ieškinį ieškovės tvirtina, kad Sąjungos teisė įpareigoja Komisiją ištaisyti tokią situaciją.
   Konkrečiai kalbant ieškovės tvirtina:

               1.

               Komisija neįvykdė įsipareigojimų pagal 2001 m. gegužės 22 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (EB) Nr. 999/2001, nustatančio tam tikrų užkrečiamųjų spongiforminių encefalopatijų prevencijos, kontrolės ir likvidavimo taisykles (OL L 147, 2001, p. 1; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 3 sk., 32 t., p. 289) 7 straipsnį, 5 straipsnio 1 ir 3 dalis, 2002 m. sausio 28 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (EB) Nr. 178/2002 nustatančio maistui skirtų teisės aktų bendruosius principus ir reikalavimus, įsteigiančio Europos maisto saugos tarnybą ir nustatančio su maisto saugos klausimais susijusias procedūras (OL L 31, 2002, p. 1; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 15 sk., 6 t., p. 463) 5 straipsnio 3 dalį ir 7 straipsnį ir 2009 m. spalio 21 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (EB) Nr. 1069/2009 kuriuo nustatomos žmonėms vartoti neskirtų šalutinių gyvūninių produktų ir jų gaminių sveikumo taisyklės ir panaikinamas Reglamentas (EB) Nr. 1774/2002 (Šalutinių gyvūninių produktų reglamentas) (OL L 300, 2009, p. 1) 43 straipsnio 4 dalį.

               2.

               Komisija neįvykdė pareigos imtis veiksmų remiantis nediskriminavimo ir proporcingumo principais ir Reglamento (EB) Nr. 178/2002 7 straipsnio 2 dalimi, taip pat Reglamento (EB) Nr. 999/2001 23 ir 24 straipsniais.


title: Sujungtos bylos C-327/16 ir C-421/16: 2018 m. kovo 22 d. Teisingumo Teismo (pirmoji kolegija) sprendimas byloje (Conseil d'État (Prancūzija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Marc Jacob / Ministre des Finances et des Comptes publics (C-327/16), Ministre des Finances et des Comptes publics / Marc Lassus (C-421/16) (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą — Tiesioginiai mokesčiai — Įsisteigimo laisvė — Įvairių valstybių narių įmonių jungimasis, skaidymas, turto perleidimas ir apsikeitimas akcijomis — Direktyva 90/434/EEB — 8 straipsnis — Apsikeitimo vertybiniais popieriais sandoris — Dėl šio sandorio padidėjusi turto vertė — Apmokestinimo atidėjimas — Turto vertės sumažėjimas vėliau perleidžiant gautus vertybinius popierius — Rezidavimo vietos valstybės apmokestinimo kompetencija — Skirtingas vertinimas — Pateisinimas — Apmokestinimo kompetencijos pasidalijimo tarp valstybių narių išsaugojimas)

text:
               14.5.2018

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 166/6

         2018 m. kovo 22 d. Teisingumo Teismo (pirmoji kolegija) sprendimas byloje (Conseil d'État (Prancūzija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Marc Jacob / Ministre des Finances et des Comptes publics (C-327/16), Ministre des Finances et des Comptes publics / Marc Lassus (C-421/16)

   (Sujungtos bylos C-327/16 ir C-421/16) (1)

   ((Prašymas priimti prejudicinį sprendimą - Tiesioginiai mokesčiai - Įsisteigimo laisvė - Įvairių valstybių narių įmonių jungimasis, skaidymas, turto perleidimas ir apsikeitimas akcijomis - Direktyva 90/434/EEB - 8 straipsnis - Apsikeitimo vertybiniais popieriais sandoris - Dėl šio sandorio padidėjusi turto vertė - Apmokestinimo atidėjimas - Turto vertės sumažėjimas vėliau perleidžiant gautus vertybinius popierius - Rezidavimo vietos valstybės apmokestinimo kompetencija - Skirtingas vertinimas - Pateisinimas - Apmokestinimo kompetencijos pasidalijimo tarp valstybių narių išsaugojimas))
   (2018/C 166/07)
   Proceso kalba: prancūzų

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Conseil d'État

      Šalys pagrindinėje byloje

      Ieškovai: Marc Jacob (--327/16), Ministre des Finances et des Comptes publics (C-421/16)

      Atsakovai: Ministre des Finances et des Comptes publics (C-327/16), Marc Lassus (C-421/16)

      Rezoliucinė dalis

               1.

               1990 m. liepos 23 d. Tarybos direktyvos 90/434/EEB dėl bendros mokesčių sistemos, taikomos įvairių valstybių narių įmonių jungimui, skaidymui, turto perleidimui ir keitimuisi akcijomis, iš dalies pakeistos Aktu dėl Norvegijos Karalystės, Austrijos Respublikos, Suomijos Respublikos ir Švedijos Karalystės stojimo sąlygų, pritaikytu 1995 m. sausio 1 d. Europos Sąjungos Tarybos sprendimu 95/1/EB, Euratomas, EAPB, 8 straipsnis turi būti aiškinamas taip, kad juo nedraudžiami valstybės narės teisės aktai, pagal kuriuos dėl apsikeitimo vertybiniais popieriais sandorio, kuriam taikoma ši direktyva, susidariusi padidėjusi turto vertė nustatoma sudarant šį sandorį, bet jos apmokestinimas atidedamas iki metų, kuriais įvyks įvykis, nutrauksiantis šio apmokestinimo atidėjimą, nagrinėjamu atveju – apsikeičiant gautų vertybinių popierių perleidimas.

               2.

               Direktyvos 90/434, iš dalies pakeistos Aktu dėl Norvegijos Karalystės, Austrijos Respublikos, Suomijos Respublikos ir Švedijos Karalystės stojimo sąlygų, pritaikytu Sprendimu 95/1/EB, 8 straipsnis turi būti aiškinamas taip, kad juo nedraudžiami valstybės narės teisės aktai, kuriuose numatyta, kad su apsikeitimo vertybiniais popieriais sandoriu susijusi padidėjusi turto vertė, kurios apmokestinimas atidėtas, apmokestinama, kai vėliau perleidžiami apsikeičiant gauti vertybiniai popieriai, nors šis perleidimas nepatenka į šios valstybės narės apmokestinimo kompetenciją.

               3.

               SESV 49 straipsnis turi būti aiškinamas taip, kad jis draudžia valstybės narės teisės aktus, kuriuose numatyta, kad kai vėlesnis apsikeičiant gautų vertybinių popierių perleidimas nepatenka į šios valstybės narės apmokestinimo kompetenciją, padidėjusi turto vertė, kurios apmokestinimas buvo atidėtas, apmokestinama šio perleidimo momentu neatsižvelgiant į galimą tuo momentu susidariusią sumažėjusią turto vertę, nors atsižvelgiama į tokią sumažėjusią turto vertę, kai mokesčių mokėtojas, turintis vertybinių popierių, reziduoja mokesčių tikslais minėtoje valstybėje narėje minėto perleidimo dieną. Laikydamosi Sąjungos teisės ir nagrinėjamu atveju konkrečiai SESV 49 straipsnio valstybės narės turi numatyti šios sumažėjusios turto vertės atskaitymo ir apskaičiavimo taisykles.

      (1)  OL C 305, 2016 8 22,

      OL C 392, 2016 10 24.


title: Byla C-169/18: 2018 m. kovo 2 d. Court of Appeal (Airija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Atif Mahmood, Shabina Atif, Mohammed Ahsan, Noor Habib, Mohammed Haroon, Nik Bibi Haroon / Minister for Justice and Equality

text:
               14.5.2018

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 166/24

         2018 m. kovo 2 d.Court of Appeal (Airija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Atif Mahmood, Shabina Atif, Mohammed Ahsan, Noor Habib, Mohammed Haroon, Nik Bibi Haroon / Minister for Justice and Equality

   (Byla C-169/18)
   (2018/C 166/31)
   Proceso kalba: anglų

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Court of Appeal

      Šalys pagrindinėje byloje

      Ieškovai ir atsakovai: Atif Mahmood, Shabina Atif, Mohammed Ahsan, Noor Habib, Mohammed Haroon, Nik Bibi Haroon
   Atsakovas ir apeliantas: Minister for Justice and Equality

      Prejudiciniai klausimai

               1.

               Ar, atsižvelgiant į 2, 3 ir 4 klausimuose aprašytus galimus pateisinimus, valstybė narė pažeidžia Direktyvos 2004/38/EB (1) (toliau – 2004 m. Direktyva) 5 straipsnio 2 dalyje nustatytus reikalavimus kuo greičiau išduoti vizą judėjimo laisve aptariamoje valstybėje narėje besinaudojančio arba ketinančio pasinaudoti šia laisve Sąjungos piliečio sutuoktiniui ir šeimos nariams, jeigu toks prašymas nagrinėjamas 12 mėnesių arba ilgiau?

               2.

               Nedarant poveikio 1 klausimui, ar vėlavimas išnagrinėti prašymą išduoti vizą arba priimti kitokį sprendimą pagal 5 straipsnio 2 dalį, kurį lemia būtinybė užtikrinti, be kita ko atliekant patikimumo patikrinimus, kad prašymu nesukčiaujama arba nepiktnaudžiaujama teisėmis, įskaitant, kad santuoka nėra fiktyvi, yra pateisinamas pagal 2004 m. Direktyvos 35 straipsnį ar kitą pagrindą, taigi nėra 5 straipsnio 2 dalies pažeidimas?

               3.

               Nedarant poveikio 1 klausimui, ar vėlavimas išnagrinėti prašymą išduoti vizą arba priimti dėl jo sprendimą pagal 5 straipsnio 2 dalį, kurį lemia būtinybė atlikti išsamų kai kurių asmenų iš trečiųjų valstybių patikimumo ir saugumo patikrinimą dėl konkrečių aspektų, susijusių su saugumu dėl iš šių trečiųjų valstybių atvykstančių keleivių, yra pateisinamas pagal 2004 m. Direktyvos 27 arba 35 straipsnį arba kitą pagrindą, taigi nėra 5 straipsnio 2 dalies pažeidimas?

               4.

               Nedarant poveikio 1 klausimui, ar vėlavimas išnagrinėti prašymą išduoti vizą arba priimti dėl jo sprendimą pagal 5 straipsnio 2 dalį, kurį lemia staigus ir nenumatytas tokių iš kai kurių trečiųjų valstybių, kurios, manoma, kelia realią saugumo grėsmę, pateiktų prašymų antplūdis, yra pateisinamas, taigi nėra 5 straipsnio 2 dalies pažeidimas?

      (1)  2004 m. balandžio 29 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2004/38/EB dėl Sąjungos piliečių ir jų šeimos narių teisės laisvai judėti ir gyventi valstybių narių teritorijoje, iš dalies keičianti Reglamentą (EEB) Nr. 1612/68 ir panaikinanti Direktyvas 64/221/EEB, 68/360/EEB, 72/194/EEB, 73/148/EEB, 75/34/EEB, 75/35/EEB, 90/364/EEB, 90/365/EEB ir 93/96/EEB (OL L 158, 2004, p. 77; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 5 sk., 5 t., p. 46).


title: Byla C-355/16: 2018 m. kovo 15 d. Teisingumo Teismo (pirmoji kolegija) sprendimas byloje (Conseil d'État (Prancūzija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Christian Picard / Ministre des Finances et des Comptes publics (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą — Europos bendrijos bei jos valstybių narių ir Šveicarijos Konfederacijos susitarimas dėl laisvo asmenų judėjimo — Tiesioginiai mokesčiai — Rezidavimo vietos perkėlimas iš valstybės narės į Šveicariją — Negauto kapitalo prieaugio, susijusio su kilmės valstybėje narėje įsisteigusios bendrovės didele akcijų dalimi, apmokestinimas tokio perkėlimo atveju — Susitarimo taikymo sritis)

text:
               14.5.2018

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 166/7

         2018 m. kovo 15 d. Teisingumo Teismo (pirmoji kolegija) sprendimas byloje (Conseil d'État (Prancūzija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Christian Picard / Ministre des Finances et des Comptes publics

   (Byla C-355/16) (1)

   ((Prašymas priimti prejudicinį sprendimą - Europos bendrijos bei jos valstybių narių ir Šveicarijos Konfederacijos susitarimas dėl laisvo asmenų judėjimo - Tiesioginiai mokesčiai - Rezidavimo vietos perkėlimas iš valstybės narės į Šveicariją - Negauto kapitalo prieaugio, susijusio su kilmės valstybėje narėje įsisteigusios bendrovės didele akcijų dalimi, apmokestinimas tokio perkėlimo atveju - Susitarimo taikymo sritis))
   (2018/C 166/08)
   Proceso kalba: prancūzų

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Conseil d'État

      Šalys pagrindinėje byloje

      Pareiškėjas: Christian Picard

      Atsakovas: Ministre des Finances et des Comptes publics

      Rezoliucinė dalis

   Kadangi situacija, kaip nagrinėjama pagrindinėje byloje, nepatenka į sąvokos „savarankiškai dirbantis asmuo“, kaip ji suprantama pagal 1999 m. birželio 21 d. Liuksemburge pasirašytą Europos bendrijos bei jos valstybių narių ir Šveicarijos Konfederacijos susitarimą dėl laisvo asmenų judėjimo, ratione personae taikymo sritį, šio susitarimo nuostatas reikia suprasti taip, kad jos nedraudžia šio susitarimo šalies teisės akto, kaip nagrinėjamas pagrindinėje byloje, pagal kurį, jei fizinis asmuo savo gyvenamąją vietą perkelia iš šios valstybės į kitą šio susitarimo valstybę išlaikydamas savo ekonominę veiklą pirmojoje iš šių dviejų valstybių ir kasdien arba bent kartą per savaitę negrįžta iš savo ekonominės veiklos vietos į savo gyvenamąją vietą, numatyta nedelsiant apmokestinti negautą kapitalo prieaugį, susijusį su šio asmens turima didele bendrovių, kurias reglamentuoja pirmosios iš šių valstybių teisė, akcijų dalimi, jo gyvenamosios vietos perkėlimo atveju ir leidžiama atidėti mokėtino mokesčio mokėjimą tik jeigu pateikiamos garantijos, kurių pakanka šio mokesčio išieškojimui užtikrinti, o asmuo, kuris taip pat turi tokių akcijų, tačiau ir toliau gyvena pirmosios iš šių valstybių teritorijoje, apmokestinamas tik šių akcijų perleidimo momentu.

      (1)  OL C 335, 2016 9 12.


title: Sujungtos bylos C-133/17 ir C-134/17: 2018 m. kovo 21 d. Teisingumo Teismo (dešimtoji kolegija) sprendimas byloje (Curtea de Apel Cluj (Klužo apeliacinis teismas, Rumunija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Dănuţ Podilă ir kt. / Societatea Naţională de Transport Feroviar de Călători „CFR Călători“ SA Bucureşti (C-133/17), Costel Nicuşor Mucea / SMDA Mureş Insolvency SPRL, veikianti kaip SC Industria Sârmei SA Câmpia Turzii bankroto administratorė (C-134/17) (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą — Direktyva 89/391/EEB — Darbuotojų sauga ir sveikata darbe — Priskyrimas prie darbo vietų, kuriose darbuotojai susiduria su ypatingomis arba specialiomis sąlygomis — Rizikos darbuotojų saugai ir sveikatai vertinimas — Darbdavio pareigos)

text:
               14.5.2018

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 166/17

         2018 m. kovo 21 d. Teisingumo Teismo (dešimtoji kolegija) sprendimas byloje (Curtea de Apel Cluj (Klužo apeliacinis teismas, Rumunija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Dănuţ Podilă ir kt. / Societatea Naţională de Transport Feroviar de Călători „CFR Călători“ SA Bucureşti (C-133/17), Costel Nicuşor Mucea / SMDA Mureş Insolvency SPRL, veikianti kaip SC Industria Sârmei SA Câmpia Turzii bankroto administratorė (C-134/17)

   (Sujungtos bylos C-133/17 ir C-134/17) (1)

   ((Prašymas priimti prejudicinį sprendimą - Direktyva 89/391/EEB - Darbuotojų sauga ir sveikata darbe - Priskyrimas prie darbo vietų, kuriose darbuotojai susiduria su ypatingomis arba specialiomis sąlygomis - Rizikos darbuotojų saugai ir sveikatai vertinimas - Darbdavio pareigos))
   (2018/C 166/21)
   Proceso kalba: rumunų

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Curtea de Apel Cluj (Klužo apeliacinis teismas)

      Šalys pagrindinėje byloje

      Ieškovai: Dănuţ Podilă, Vasile Oniţă, Dumitru Cornel Bara, Gheorghe Podilă, Alexandru Daniel Coneru, Mihai Călin Junc, Dănuţ Bungău, Francisc Chudi, Ioan Iancu, Ionel Negruţ, Dan Florin Roxin (C-133/17), Costel Nicuşor Mucea (C-134/17)

      Atsakovės: Societatea Naţională de Transport Feroviar de Călători „CFR Călători“ SA Bucureşti (C-133/17), SMDA Mureş Insolvency SPRL, veikianti kaip SC Industria Sârmei SA Câmpia Turzii bankroto administratorė (C-134/17)

      Rezoliucinė dalis

   SESV 114 straipsnio 3 dalį, 151 ir 153 straipsnius ir 1989 m. birželio 12 d. Tarybos direktyvą 89/391/EEB dėl priemonių darbuotojų saugai ir sveikatos apsaugai darbe gerinti nustatymo reikia aiškinti taip, kad jie netaikomi nacionalinės teisės aktams, kaip antai nagrinėjamiems pagrindinėje byloje, pagal kuriuos nustatomi griežti terminai ir procedūros, dėl kurių nacionaliniai teismai negali peržiūrėti ar nustatyti darbuotojų veiklų priskyrimo prie skirtingų rizikos grupių, kuriuo remiantis apskaičiuojamos šių darbuotojų senatvės pensijos.

      (1)  OL C 202, 2017 6 26.


title: Byla T-136/18: 2018 m. kovo 1 d. pareikštas ieškinys byloje Kuota International / EUIPO – Sintema Sport (K)

text:
               14.5.2018

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 166/34

         2018 m. kovo 1 d. pareikštas ieškinys byloje Kuota International / EUIPO – Sintema Sport (K)

   (Byla T-136/18)
   (2018/C 166/44)
   Kalba, kuria surašytas ieškinys: prancūzų

      Šalys

      Ieškovė: Kuota International Corp. Ltd (Didžiosios Britanijos Mergelių Salos, atstovaujama advokatės C. Herissay Ducamp

      Atsakovė: Europos Sąjungos intelektinės nuosavybės tarnyba (EUIPO)

      Kita procedūros Apeliacinėje taryboje šalis: Sintema Sport Srl (Albiate, Italija)

      Su procedūra EUIPO susijusi informacija

      Prekių ženklo, dėl kurio kilo ginčas, savininkė: kita procedūros Apeliacinėje taryboje šalis

      Prekių ženklas, dėl kurio kilo ginčas: vaizdinis Sąjungos prekių ženklas K – Sąjungos prekių ženklas Nr. 11 380 771

      Procedūra EUIPO: registracijos pripažinimo negaliojančia procedūra

      Ginčijamas sprendimas: 2017 m. gruodžio 15 d. EUIPO pirmosios apeliacinės tarybos sprendimas byloje R 3111/2014-1

      Reikalavimai

   Ieškovė Bendrojo Teismo prašo:

               —

               pripažinti šį ieškinį priimtinu,

               —

               panaikinti ginčijamą sprendimą tiek, kiek jame nuspręsta, kad ieškovė nepateikė nesąžiningumo įrodymo, ir nuspręsta netenkinti Reglamento Nr. 2017/1001 59 straipsnio 1 dalies b punktu grindžiamo prašymo dėl registracijos pripažinimo negaliojančia,

               —

               panaikinti Europos Sąjungos prekių ženklo registraciją Nr. 11 380 771 remiantis Reglamento Nr. 2017/1001 59 straipsnio 1 dalies b punktu,

               —

               priteisti iš EUIPO bylinėjimosi išlaidas.

      Pagrindas, kuriuo remiamasi

               —

               Reglamento Nr. 2017/1001 59 straipsnio 1 dalies b punkto pažeidimas.


title: Byla C-174/18: 2018 m. kovo 5 d. Tribunal de première instance de Liège (Belgija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Jean Jacob, Dominique Lennertz / État belge

text:
               14.5.2018

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 166/25

         2018 m. kovo 5 d.Tribunal de première instance de Liège (Belgija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Jean Jacob, Dominique Lennertz / État belge

   (Byla C-174/18)
   (2018/C 166/32)
   Proceso kalba: prancūzų

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Tribunal de première instance de Liège

      Šalys pagrindinėje byloje

      Ieškovai: Jean Jacob, Dominique Lennertz

      Atsakovė: État belge

      Prejudicinis klausimas

   Ar Europos Sąjungos sutarties 39 straipsniu draudžiama, kad pagal Belgijos mokesčių sistemą, t. y. CIR 1992 155 straipsnį, kai netaikomas 2008 m. kovo 12 d. aplinkraštis Nr. Ci.RH.331/575.420, į ieškovo iš Liuksemburgo gaunamas pensijas, atleidžiamas nuo mokesčių pagal Belgijos ir Liuksemburgo sutarties dėl dvigubo apmokestinimo išvengimo 18 straipsnį, būtų atsižvelgiama apskaičiuojant mokestį Belgijoje, kuriuo remiamasi kaip pagrindu taikant CIR 1992 numatytas mokesčių lengvatas, ir kad šios lengvatos, pavyzdžiui, neapmokestinamoji mokesčio dalis, ilgalaikiai indėliai, išlaidos, patirtos dėl paslaugų čekių, siekiant taupyti būsto energiją, apsaugoti būstą nuo vagystės ar gaisro, ar ieškovo dovanoms, būtų sumažintos arba taikomos mažesnės nei tuo atveju, jeigu ir vienos, ir kitos ieškovų pajamos būtų gaunamos iš Belgijos ir jeigu ieškovė, kitaip nei ieškovas, gautų pensijas tik iš Belgijos?


title: Byla C-384/16 P: 2018 m. kovo 13 d. Teisingumo Teismo (didžioji kolegija) sprendimas byloje European Union Copper Task Force / Europos Komisija (Apeliacinis skundas — Augalų apsaugos produktai — Įgyvendinimo reglamentas (ES) 2015/408 — Augalų apsaugos produktų pateikimas rinkai ir keistinų medžiagų sąrašo sudarymas — Veikliosios medžiagos vario junginių įtraukimas į šį sąrašą — Ieškinys dėl panaikinimo — Priimtinumas — SESV 263 straipsnio ketvirta pastraipa — Reglamentuojamojo pobūdžio teisės aktas, dėl kurio nereikia patvirtinti įgyvendinamųjų priemonių — Asmuo, su kuriuo šis aktas konkrečiai susijęs)

text:
               14.5.2018

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 166/8

         2018 m. kovo 13 d. Teisingumo Teismo (didžioji kolegija) sprendimas byloje European Union Copper Task Force / Europos Komisija

   (Byla C-384/16 P) (1)

   ((Apeliacinis skundas - Augalų apsaugos produktai - Įgyvendinimo reglamentas (ES) 2015/408 - Augalų apsaugos produktų pateikimas rinkai ir keistinų medžiagų sąrašo sudarymas - Veikliosios medžiagos vario junginių įtraukimas į šį sąrašą - Ieškinys dėl panaikinimo - Priimtinumas - SESV 263 straipsnio ketvirta pastraipa - Reglamentuojamojo pobūdžio teisės aktas, dėl kurio nereikia patvirtinti įgyvendinamųjų priemonių - Asmuo, su kuriuo šis aktas konkrečiai susijęs))
   (2018/C 166/09)
   Proceso kalba: anglų

      Šalys

      Apeliantė: European Union Copper Task Force, atstovaujama advokatų C. Fernández Vicién, C. Vila Gisbert, I. Moreno-Tapia Rivas ir M. Miserendino

      Kita proceso šalis: Europos Komisija, atstovaujama A. Lewis ir P. Ondrůšek

      Rezoliucinė dalis

               1.

               Atmesti apeliacinį skundą.

               2.

               Priteisti iš European Union Copper Task Force bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 314, 2016 8 29.