title: Byla C-662/19 P: 2019 m. rugsėjo 4 d. NRW.Bank pateiktas apeliacinis skundas dėl 2019 m. birželio 26 d. Bendrojo Teismo (aštuntoji išplėstinė kolegija) priimto sprendimo byloje T-466/16 NRW.Bank/Bendra pertvarkymo valdyba

text:
               25.11.2019

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 399/30

      2019 m. rugsėjo 4 d. NRW.Bank pateiktas apeliacinis skundas dėl 2019 m. birželio 26 d. Bendrojo Teismo (aštuntoji išplėstinė kolegija) priimto sprendimo byloje T-466/16 NRW.Bank/Bendra pertvarkymo valdyba
      (Byla C-662/19 P)
      (2019/C 399/35)
      Proceso kalba: vokiečių

         Šalys

         Apeliantė: NRW.Bank, atstovaujama advokatų J. Seitz, J. Witte ir D. Flore

         Kitos proceso šalys: Bendra pertvarkymo valdyba, Europos Sąjungos Taryba, Europos Komisija

         Apeliantės reikalavimai

      Apeliantė Teisingumo Teismo prašo:

                  1.

                  panaikinti 2019 m. birželio 26 d. Europos Sąjungos Bendrojo Teismo sprendimą byloje T-466/16 ir atsakovės bei kitos apeliacinio proceso šalies sprendimą dėl ieškovės metinės įmokos į restruktūrizavimo fondą už 2016 m.,

                  2.

                  nepatenkinus pirmojo reikalavimo, panaikinti 1 punkte nurodytą sprendimą ir grąžinti bylą Bendrajam Teismui nagrinėti iš naujo,

                  3.

                  priteisti iš kitos proceso šalies bylinėjimosi išlaidas.

         Apeliacinio skundo pagrindai ir pagrindiniai argumentai

      Grįsdama savo apeliacinį skundą, apeliantė remiasi dviem pagrindais:
      Pirma, priešingai, nei nurodė Bendrasis Teismas, jos ieškinys dėl panaikinimo buvo pareikštas nepraleidus ieškinio senaties termino, numatyto SESV 263 straipsnio šeštoje pastraipoje. Atsakovės sprendimas dėl ieškovės metinės įmokos į restruktūrizavimo fondą už 2016 m. grindžiamas dviem paeiliui priimtais sprendimais – „pirmuoju BPV sprendimu“ ir „antruoju BPV sprendimu“. Abu šie BPV sprendimai buvo skirti Nacionalinei pertvarkymo institucijai (FMSA), o ieškovė nei buvo supažindinta su jais tiesiogiai, nei apie juos informuota. Apie galimą tokių BPV sprendimų egzistavimą (tačiau ne apie jų turinį) ieškovė sužinojo tik gavusi iš FMSA atitinkamus pranešimus dėl mokėtinų įmokų – „pirmąjį FMSA sprendimą“ ir „antrąjį FMSA sprendimą“.
      Taigi, priešingai, nei nurodė Bendrasis Teismas, ieškinio dėl panaikinimo pareiškimo terminas turi būti pradėtas skaičiuoti nuo momento, kai ieškovė gavo antrąjį FMSA sprendimą. Antrasis BPV sprendimas pakeitė pirmąjį BPV sprendimą.
      Tačiau net darant prielaidą, kad antrasis BPV sprendimas pirmąjį BPV sprendimą pakeitė ne visiškai, o tik iš dalies, pagal jurisprudenciją nustatant termino ieškiniui pareikšti eigos pradžią taip pat turėtų būti remiamasi tik antrojo FMSA sprendimo gavimo data.
      Be to ieškovė mano, kad – priešingai, nei nurodė Bendrasis Teismas – atsižvelgiant į šios bylos ypatumus, ji neprivalėjo pareikalauti pateikti jai pirmąjį BPV sprendimą ir tokiu būdu susipažinti su jo turiniu bei motyvais. Bet kuriuo atveju tokios pareigos nėra tuomet, kai – kaip šiuo atveju – nėra aiškus nei numanomo reikalavimo prašyti informacijos adresatas, nei dalykas.
      Galiausiai tai, kad ieškinys pareikštas laiku, turi būti pripažinta vien dėl teisėtų lūkesčių apsaugos priežasčių, bet kuriuo atveju – remiantis atleistina klaida.
      Antra, Bendrasis Teismas klaidingai remiasi tuo, kad ieškovė dėl antrojo BPV sprendimo nepateikė jokių ieškinio pagrindų ir argumentų. Šis išvada pažeidžia ieškovės teisę būti išklausytai, įtvirtintą Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijos 47 straipsnio antroje pastraipoje. Bendrasis Teismas nesutiko su įvairiomis ieškovės išsakytomis pozicijomis, klaidingai neatsižvelgė į jas priimdamas sprendimą ir taip pažeidė ieškovės teisę į teisingą bylos nagrinėjimą.


title: Byla C-663/19: 2019 m. rugsėjo 6 d. Landgericht Gera (Vokietija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje MM/Volkswagen AG

text:
               25.11.2019

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 399/31

      2019 m. rugsėjo 6 d. Landgericht Gera (Vokietija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje MM/Volkswagen AG
      (Byla C-663/19)
      (2019/C 399/36)
      Proceso kalba: vokiečių

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

         Landgericht Gera

         Šalys pagrindinėje byloje

         Ieškovas: MM

         Atsakovė: Volkswagen AG

         Prejudiciniai klausimai

                  1.

                  Ar EG-FGV (1) 6 straipsnio 1 dalis, 27 straipsnio 1 dalis arba Direktyvos 2007/46/EB (2) 18 straipsnio 1 dalis ir 26 straipsnio 1 dalis turi būti aiškinamos taip, kad gamintojas pažeidžia savo pareigą išduoti galiojantį liudijimą pagal EG-FGV 6 straipsnio 1 dalį (arba savo pareigą pateikti atitikties liudijimą pagal Direktyvos 2007/46/EB 18 straipsnio 1 dalį), įrengdamas transporto priemonėje draudžiamą išderinimo įtaisą, kaip tai suprantama pagal Reglamento (EB) Nr. 715/2007 (3) 5 straipsnio 2 dalį ir 3 straipsnio 10 punktą, ir tokios transporto priemonės pateikimu į rinką pažeidžiamas draudimas pateikti į rinką transporto priemonę be galiojančio atitikties liudijimo pagal EG-FGV 27 straipsnio 1 dalį (arba draudimas parduoti neturint galiojančio atitikties liudijimo pagal Direktyvos 2007/46/EB 26 straipsnio 1 dalį)?
                  Jeigu atsakymas būtų teigiamas:

                              1a.

                              Ar EG-FGV 6 ir 27 straipsniais arba Direktyvos 2007/46/EB 18 straipsnio 1 dalimi, 26 straipsnio 1 dalimi ir 46 straipsniu taip pat siekiama apsaugoti galutinį vartotoją, o perpardavimo naudotų prekių rinkoje atveju visų pirma ir kitą automobilio pirkėją, taip pat jo pasirinkimo laisvę ir turtą? Ar naudotos transporto priemonės, kuri buvo pateikta į rinką be galiojančio atitikties liudijimo, įsigijimas, kai ją įsigyja automobilio pirkėjas, patenka į grėsmių, kurioms užkardyti buvo priimtos šios normos, sritį?

                  2.

                  Ar Reglamento (EB) Nr. 715/2007 5 straipsnio 2 dalimi taip pat siekiama apsaugoti galutinį vartotoją, o perpardavimo naudotų prekių rinkoje atveju – visų pirma ir kitą automobilio pirkėją, taip pat jo pasirinkimo laisvę ir turtą? Ar naudotos transporto priemonės, kurioje įrengtas draudžiamas išderinimo įtaisas, įsigijimas, kai ją įsigyja automobilio pirkėjas, patenka į grėsmių, kurioms užkardyti buvo priimta ši norma, sritį?

                  3.

                  Ar EG-FGV 6 ir 27 straipsniai arba Direktyvos 2007/46/EB 18 straipsnio 1 dalis, 26 straipsnio 1 dalis ir 46 straipsnis ir Reglamento (EB) Nr. 715/2007 5 straipsnio 2 dalis turi būti aiškinami taip, kad pažeidus šias nuostatas kompensacijos už faktinį transporto priemonės naudojimą išskaitymas iš galutinio vartotojo patirtos žalos visiškai arba iš dalies (jei taip, kokiu būdu arba kokia apimtimi?) anuliuotinas, jei galutinis vartotojas dėl šio pažeidimo gali pareikalauti ir reikalauja panaikinti transporto priemonės pirkimo–pardavimo sutartį? Ar šio klausimo aiškinimas skiriasi tuo atveju, jei minėtas pažeidimas įvykdomas suklaidinus patvirtinimą išduodančias institucijas ir galutinį vartotoją pareiškimu, kad visos patvirtinimo sąlygos tenkinamos ir transporto priemonės eksploatavimas kelių eisme leidžiamas be apribojimų, o pažeidimu ir apgaule siekiama sumažinti kaštus ir padidinti pelną didele pardavimo apimtimi, kartu įgyjant konkurencinį pranašumą apgaulės neįtariančio kliento sąskaita?

         (1)  2011 m. vasario 3 d.EG-Fahrzeuggenehmigungsverordnung (Nutarimas dėl EB transporto priemonių patvirtinimo) (BGBl. I S. 126), su paskutiniais pakeitimais, padarytais 2017 m. kovo 23 d. Nutarimo (BGBl. I S. 522) 7 straipsniu.

         (2)  2007 m. rugsėjo 5 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2007/46/EB, nustatanti motorinių transporto priemonių ir jų priekabų bei tokioms transporto priemonėms skirtų sistemų, sudėtinių dalių ir atskirų techninių mazgų patvirtinimo pagrindus (OL L 263, 2007, p. 1).

         (3)  2007 m. birželio 20 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (EB) Nr. 715/2007 dėl variklinių transporto priemonių tipo patvirtinimo atsižvelgiant į išmetamųjų teršalų kiekį iš lengvųjų keleivinių ir komercinių transporto priemonių (Euro 5 ir Euro 6) ir dėl transporto priemonių remonto ir priežiūros informacijos prieigos (OL L 171, 2007, p. 1).


title: Byla C-686/19: 2019 m. rugsėjo 18 d. Augstākā tiesa (Senāts) (Latvija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje SIA „Soho Group“/Patērētāju tiesību aizsardzības centrs

text:
               25.11.2019

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 399/32

      2019 m. rugsėjo 18 d. Augstākā tiesa (Senāts) (Latvija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje SIA „Soho Group“/Patērētāju tiesību aizsardzības centrs
      (Byla C-686/19)
      (2019/C 399/37)
      Proceso kalba: latvių

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

         Augstākā tiesa (Senāts)

         Šalys pagrindinėje byloje

         Pareiškėja ir kasatorė: SIA „Soho Group“

         Atsakovas ir kita kasacinio proceso šalis: Patērētāju tiesību aizsardzības centrs

         Prejudiciniai klausimai

                  1.

                  Ar 2008 m. balandžio 23 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2008/48/EB dėl vartojimo kredito sutarčių ir panaikinančios Tarybos direktyvą 87/102/EEB, 3 straipsnio g punkte apibrėžta sąvoka „bendra kredito kaina vartotojui“ yra autonomiška Europos Sąjungos teisės sąvoka?

                  2.

                  Ar tokiomis aplinkybėmis, kokios nagrinėjamos pagrindinėje byloje, 2008 m. balandžio 23 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2008/48/EB dėl vartojimo kredito sutarčių ir panaikinančios Tarybos direktyvą 87/102/EEB (1), 3 straipsnio g punkte apibrėžta sąvoka „bendra kredito kaina vartotojui“ apima kredito termino pratęsimo mokestį, kai kredito termino pratęsimo sąlygos įtrauktos į kredito sutarties sąlygas, dėl kurių susitarė kreditorius ir kredito gavėjas?

         (1)  OL L 133, 2008, p. 166.


title: Byla C-687/19: 2019 m. rugsėjo 18 d. Cour d'appel de Mons (Belgija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Ryanair Ltd/PJ

text:
               25.11.2019

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 399/33

      2019 m. rugsėjo 18 d. Cour d'appel de Mons (Belgija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Ryanair Ltd/PJ
      (Byla C-687/19)
      (2019/C 399/38)
      Proceso kalba: prancūzų

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

         Cour d'appel de Mons

         Šalys pagrindinėje byloje

         Apeliantė: Ryanair Ltd

         Kita apeliacinio proceso šalis: PJ

         Prejudicinis klausimas

      Ar 2002 m. gegužės 13 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (EB) Nr. 889/2002, iš dalies keičiančio Tarybos reglamentą (EB) Nr. 2027/97 dėl oro vežėjo atsakomybės nelaimingų atsitikimų atveju (1), 2 straipsnio 2 dalis ir atitinkamai 1999 m. gegužės 28 d. Monrealio konvencijos dėl tam tikrų tarptautinio vežimo oru taisyklių suvienodinimo 17 straipsnio 1 dalis turi būti aiškinamos taip, kad remiantis šiomis nuostatomis negalima kompensuoti psichinio pobūdžio žalos, kaip antai padarytos potrauminio streso?

         (1)  OL L 140, 2002, p. 2; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 7 sk., 6 t., p. 246.


title: Byla C-710/19: 2019 m. rugsėjo 25 d. Conseil d'État (Belgija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje G.M.A./État belge

text:
               25.11.2019

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 399/33

      2019 m. rugsėjo 25 d. Conseil d'État (Belgija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje G.M.A./État belge
      (Byla C-710/19)
      (2019/C 399/39)
      Proceso kalba: prancūzų

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

         Conseil d'État

         Šalys pagrindinėje byloje

         Pareiškėjas: G.M.A.

         Atsakovė: État belge

         Prejudiciniai klausimai

                  1.

                  Ar Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo 45 straipsnis turi būti aiškinamas ir taikomas taip, kad priimančiajai valstybei narei tenka pareiga, pirma, suteikti darbo ieškančiam asmeniui pagrįstą terminą, siekiant jam sudaryti galimybes susipažinti su jį dominančiais darbo pasiūlymais ir imtis reikiamų priemonių, siekiant įsidarbinti, antra, pripažinti, kad darbo paieškos terminas bet kuriuo atveju negali būti trumpesnis nei šeši mėnesiai, ir, trečia, leisti darbo ieškančiam asmeniui būti savo teritorijoje visą šį terminą nereikalaujant, kad jis pateiktų realios galimybės įsidarbinti įrodymą?

                  2.

                  Ar 2004 m. balandžio 29 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2004/38/EB dėl Sąjungos piliečių ir jų šeimos narių teisės laisvai judėti ir gyventi valstybių narių teritorijoje (1) 15 ir 31 straipsniai, Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijos 41 ir 47 straipsniai bei bendrieji Europos Sąjungos teisės viršenybės ir direktyvų veiksmingumo principai turi būti aiškinami ir taikomi taip, kad priimančios valstybės narės nacionaliniai teismai, nagrinėdami skundą dėl sprendimo, kuriuo atsisakoma pripažinti Sąjungos piliečio teisę gyventi šalyje ilgiau kaip tris mėnesius, panaikinimo, turi atsižvelgti į naujas aplinkybes, susiklosčiusias nacionalinėms valdžios institucijoms priėmus sprendimą, kai dėl jų atitinkamo asmens padėtis gali pakeisti taip, kad nebebūtų galima riboti šio asmens teisės gyventi priimančioje valstybėje narėje?

         (1)  2004 m. balandžio 29 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2004/38/EB dėl Sąjungos piliečių ir jų šeimos narių teisės laisvai judėti ir gyventi valstybių narių teritorijoje, iš dalies keičianti Reglamentą (EEB) Nr. 1612/68 ir panaikinanti Direktyvas 64/221/EEB, 68/360/EEB, 72/194/EEB, 73/148/EEB, 75/34/EEB, 75/35/EEB, 90/364/EEB, 90/365/EEB ir 93/96/EEB (OL L 158, 2004, p. 77; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 5 sk., 5 t., p. 46).


title: Byla C-743/19: 2019 m. spalio 9 d. pareikštas ieškinys byloje Europos Parlamentas/Europos Sąjungos Taryba

text:
               25.11.2019

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 399/35

      2019 m. spalio 9 d. pareikštas ieškinys byloje Europos Parlamentas/Europos Sąjungos Taryba
      (Byla C-743/19)
      (2019/C 399/41)
      Proceso kalba: italų

         Šalys

         Ieškovas: Europos Parlamentas, atstovaujamas L. Visaggio, I. Anagnostopoulou, C. Biz

         Atsakovė: Europos Sąjungos Taryba

         Ieškovo reikalavimai

                  —

                  Panaikinti 2019 m. birželio 13 d. Sprendimą (ES) 2019/1199 (1);

                  —

                  priteisti iš Europos Sąjungos Tarybos bylinėjimosi išlaidas.

         Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

      Pateikdamas pirmąjį ieškinio pagrindą Parlamentas tvirtina, kad ginčijamo sprendimo autoriai, t. y. Taryba kartu su valstybėmis narėmis, neturėjo kompetencijos nustatyti Europos darbo institucijos būstinės vietos. Parlamentas mano, kad SESV 341 straipsnis nėra tinkamas teisinis pagrindas Sąjungos organų, kaip antai decentralizuotų agentūrų, būstinės vietai nustatyti. Nagrinėjamu atveju Europos darbo instituciją Sąjungos teisės aktų leidėjas įsteigė Reglamentu (ES) Nr. 2019/1149 (2), priimtu remiantis SESV 46 ir 48 straipsniais per įprastą teisėkūros procedūrą. Parlamentas tvirtina, kad negalima remiantis SESV 341 straipsniu iš Sąjungos teisės aktų leidėjo, kuris įsteigė Europos darbo instituciją, atimti teisę nuspręsti dėl tos institucijos būstinės vietos ir tokią teisę perduoti valstybėms narėms, todėl ta nuostata negali būti tinkamu ginčijamo sprendimo teisiniu pagrindu.
      Pateikdamas antrąjį ieškinio pagrindą, kurį reikėtų nagrinėti, jei Teisingumo Teismas vis dėlto nuspręstų, kad SESV 341 straipsnis yra tinkamas ginčijamo sprendimo pagrindas, Parlamentas tvirtina, kad minėtas sprendimas visiškai nemotyvuotas. Parlamentas mano, kad ginčijamam sprendimui kaip Sąjungos teisės aktui taikoma SESV 296 straipsnio antroje dalyje nustatyta pareiga nurodyti motyvus, bet ši pareiga neįvykdyta, nes visiškai neapibrėžta, dėl kokių priežasčių pasirinkta Europos darbo institucijos būstinės vietą nustatyti Bratislavos mieste.

         (1)  2019 m. birželio 13 d. Bendru valstybių narių vyriausybių atstovų sutarimu priimtas sprendimas (ES) 2019/1199 dėl Europos darbo institucijos būstinės vietos (OL L 189, 2019, p. 68).

         (2)  2019 m. birželio 20 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (ES) 2019/1149, kuriuo įsteigiama Europos darbo institucija, iš dalies keičiami reglamentai (EB) Nr. 883/2004, (ES) Nr. 492/2011 ir (ES) 2016/589 ir panaikinamas Sprendimas (ES) 2016/344 (OL L 186, 2019, p. 21).


title: Byla C-744/19: 2019 m. spalio 10 d. pareikštas ieškinys byloje Europos Komisija/Italijos Respublika

text:
               25.11.2019

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 399/36

      2019 m. spalio 10 d. pareikštas ieškinys byloje Europos Komisija/Italijos Respublika
      (Byla C-744/19)
      (2019/C 399/42)
      Proceso kalba: italų

         Šalys

         Ieškovė: Europos Komisija, atstovaujama R. Tricot, G. Gattinara

         Atsakovė: Italijos Respublika

         Ieškovės reikalavimai

      Europos Komisija Teisingumo Teismo prašo:

                  1)

                  konstatuoti, kad

                              —

                              nepriėmusi įstatymų ir kitų teisės aktų, visiškai atitinkančių 2013 m. gruodžio 5 d. Tarybos direktyvą 2013/59/Euratomas, kuria nustatomi pagrindiniai saugos standartai siekiant užtikrinti apsaugą nuo jonizuojančiosios spinduliuotės apšvitos keliamų pavojų ir panaikinamos direktyvos 89/618/Euratomas, 90/641/Euratomas, 96/29/Euratomas, 97/43/Euratomas ir 2003/122/Euratomas (1),

                              —

                              ir nepranešusi apie šias nuostatas Komisijai,

                              —

                              Italijos Respublika nesilaikė įsipareigojimų, numatytų šios direktyvos 106 straipsnyje.

                  2)

                  priteisti iš Italijos Respublikos bylinėjimosi išlaidas.

         Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

      Vieninteliame teisiniame pagrinde Komisija teigė, kad nepriėmusi įstatymų ir kitų teisės aktų, visiškai atitinkančių Direktyvą 2013/59, ir nepranešusi apie juos Komisijai, Italijos Respublika nesilaikė įsipareigojimų, numatytų šios direktyvos 106 straipsnyje.

         (1)  OL L 13, 2014, p. 1.


title: Sujungtos bylos T-119/07 ir T-207/07: 2019 m. rugsėjo 17 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Italija ir Eurallumina/Komisija (Valstybės pagalba – Direktyva 2003/96/EB – Mineralinių alyvų akcizo mokestis – Mineralinės alyvos, naudojamos kaip kuras aliuminio oksido gamyboje – Atleidimas nuo akcizo mokesčio – Atrankinis pobūdis – Regioninės valstybės pagalbos teikimo gairės – 2001 m. Bendrijos gairės dėl valstybės pagalbos aplinkos apsaugai – Teisėti lūkesčiai – Institucijų aktų teisėtumo prezumpcija – Gero administravimo principas – Pareiga motyvuoti – Motyvų prieštaringumas)

text:
               25.11.2019

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 399/37

      2019 m. rugsėjo 17 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Italija ir Eurallumina/Komisija
      (Sujungtos bylos T-119/07 ir T-207/07) (1)

      (Valstybės pagalba - Direktyva 2003/96/EB - Mineralinių alyvų akcizo mokestis - Mineralinės alyvos, naudojamos kaip kuras aliuminio oksido gamyboje - Atleidimas nuo akcizo mokesčio - Atrankinis pobūdis - Regioninės valstybės pagalbos teikimo gairės - 2001 m. Bendrijos gairės dėl valstybės pagalbos aplinkos apsaugai - Teisėti lūkesčiai - Institucijų aktų teisėtumo prezumpcija - Gero administravimo principas - Pareiga motyvuoti - Motyvų prieštaringumas)
      (2019/C 399/43)
      Proceso kalba: italų

         Šalys

         Ieškovė byloje T-119/07: Italijos Respublika, atstovaujama G. Palmieri, padedamos avvocati dello Stato G. Aiello ir P. Garofoli

         Ieškovė byloje T-207/07: Eurallumina SpA (Portoskūzas, Italija), atstovaujama iš pradžių solisitorių L. Martin Alegi, R. Denton ir E. Cormack, vėliau solisitorių L. Martin Alegi, R. Denton, A. Stratakis ir L. Philippou

         Atsakovė: Europos Komisija, atstovaujama byloje T-119/07 V. Di Bucci, N. Khan, G. Conte ir K. Walkerová, ir byloje T-207/07 iš pradžių V. Di Bucci, N.Khan, G. Conte ir K. Walkerová, vėliau N. Khan ir V. Bottka

         Dalykas

      SESV 263 straipsniu grindžiami prašymai visiškai arba iš dalies panaikinti 2007 m. vasario 7 d. Komisijos sprendimą 2007/375/EB dėl mineralinės alyvos, naudojamos kaip kuras aliuminio oksido gamyboje Gardane, Šanono regione ir Sardinijoje, neapmokestinimo akcizo mokesčiu Prancūzijoje, Airijoje ir Italijoje (C 78/2001 (ex NN 22/01), C 79/2001 (ex NN 23/01), C 80/2001 (ex NN 26/01)) (OL L 147, 2007, p. 29), kiek jame konstatuojama, kad nuo 2004 m. sausio 1 d. Italijos Respublika teikė valstybės pagalbą atleisdama nuo akcizo mokesčio už mineralines alyvas, naudojamas kaip kuras aliuminio gamybai Sardinijoje (Italija), ir kiek juo nurodoma Italijos Respublikai susigrąžinti tą pagalbą arba panaikinti ar nutraukti jos mokėjimą.

         Rezoliucinė dalis

                  1.

                  Atmesti ieškinius.

                  2.

                  Italijos Respublika padengia bylinėjimosi išlaidas byloje T-119/07.

                  3.

                  Eurallumina SpA padengia bylinėjimosi išlaidas byloje T-207/07.

         (1)  OL C 129, 2007 6 9.


title: Byla C-701/19 P: 2019 m. rugsėjo 20 d. Pilatus Bank plc pateiktas apeliacinis skundas dėl 2019 m. liepos 10 d. Bendrojo Teismo (antroji kolegija) priimtos nutarties byloje T-687/18, Pilatus Bank/Europos Centrinis Bankas (ECB)

text:
               2.12.2019

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 406/17

      2019 m. rugsėjo 20 d. Pilatus Bank plc pateiktas apeliacinis skundas dėl 2019 m. liepos 10 d. Bendrojo Teismo (antroji kolegija) priimtos nutarties byloje T-687/18, Pilatus Bank/Europos Centrinis Bankas (ECB)
      (Byla C-701/19 P)
      (2019/C 406/24)
      Proceso kalba: anglų

         Šalys

         Apeliantė: Pilatus Bank plc, atstovaujama advokatų O.H. Behrends ir M. Kirchner

         Kita proceso šalis: Europos Centrinis Bankas (ECB)

         Apeliantės reikalavimai

      Apeliantė Teisingumo Teismo prašo:

                  —

                  panaikinti ginčijamą Bendrojo Teismo nutartį,

                  —

                  pripažinti ieškinį dėl panaikinimo priimtinu,

                  —

                  grąžinti bylą Bendrajam Teismui, kad šis išnagrinėtų ieškinį dėl panaikinimo ir

                  —

                  įpareigoti ECB atlyginti apeliantės ir šio apeliacinio proceso bylinėjimosi išlaidas.

         Apeliacinio skundo pagrindai ir pagrindiniai argumentai

      Grįsdama apeliacinį skundą apeliantė remiasi toliau nurodytais pagrindais.
      Pirmasis pagrindas grindžiamas tuo, kad Bendrasis Teismas iškraipė Maltos teisę, darydamas prielaidą, jog visi apeliantės ir jos valdybos įgaliojimai buvo perduoti kompetentingam asmeniui.
      Antrasis pagrindas grindžiamas tuo, kad skundžiama nutartimi pažeista ES teisėje įtvirtinta veiksmingos teisinės gynybos garantija.
      Trečiasis pagrindas grindžiamas tuo, kad Bendrasis Teismas klaidingai nusprendė, jog ginčijamas sprendimas yra tik parengiamoji priemonė.
      Ketvirtasis pagrindas grindžiamas tuo, kad Bendrasis Teismas iškraipė ginčijamo sprendimo turinį ir apskritai bylos faktus.
      Penktasis pagrindas grindžiamas tuo, kad skundžiama nutartis negali būti pripažinta pagrįsta remiantis alternatyviu argumentu dėl galimos kompetentingo asmens konsultacijos su valdybos nariais.
      Šeštasis pagrindas grindžiamas tuo, kad skundžiama nutartis negali būti pripažinta pagrįsta remiantis alternatyviu argumentu dėl advokato dalyvavimo byloje.
      Septintasis pagrindas grindžiamas tuo, kad skundžiama nutartis negali būti pripažinta pagrįsta remiantis alternatyviu argumentu, jog ginčijamas sprendimas buvo tik elektroniniame laiške.
      Aštuntasis pagrindas grindžiamas tuo, kad ieškinio dalykas neišnyko.


title: Byla C-143/19 P: 2019 m. gruodžio 12 d. Teisingumo Teismo (penktoji kolegija) sprendimas byloje Der Grüne Punkt - Duales System Deutschland GmbH/Europos Sąjungos intelektinės nuosavybės tarnyba (EUIPO) (Apeliacinis skundas – Europos Sąjungos prekių ženklas – Reglamentas (EB) Nr. 207/2009 – 15 ir 66 straipsniai – Kolektyvinio Europos Sąjungos prekių ženklo naudojimas iš tikrųjų – Prekių ženklas, susijęs su pakuočių atliekų surinkimo ir utilizavimo sistema – Prekių ženklo naudojimas ant prekių, kurioms jis buvo įregistruotas, pakuočių)

text:
               17.2.2020

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 54/11

      2019 m. gruodžio 12 d. Teisingumo Teismo (penktoji kolegija) sprendimas byloje Der Grüne Punkt - Duales System Deutschland GmbH/Europos Sąjungos intelektinės nuosavybės tarnyba (EUIPO)
      (Byla C-143/19 P) (1)

      (Apeliacinis skundas - Europos Sąjungos prekių ženklas - Reglamentas (EB) Nr. 207/2009 - 15 ir 66 straipsniai - Kolektyvinio Europos Sąjungos prekių ženklo naudojimas iš tikrųjų - Prekių ženklas, susijęs su pakuočių atliekų surinkimo ir utilizavimo sistema - Prekių ženklo naudojimas ant prekių, kurioms jis buvo įregistruotas, pakuočių)
      (2020/C 54/13)
      Proceso kalba: vokiečių

         Šalys

         Apeliantė: Der Grüne Punkt - Duales System Deutschland GmbH, atstovaujama Rechtsanwältin P. Goldenbaum

         Kita proceso šalis: Europos Sąjungos intelektinės nuosavybės tarnyba, atstovaujama D. Hanf

         Rezoliucinė dalis

                  1.

                  Panaikinti 2018 m. rugsėjo 12 d. Europos Sąjungos Bendrojo Teismo sprendimą Der Grüne Punkt/EUIPO – Halston Properties (Apskritimo su dviem rodyklėm vaizdas) (T-253/17, EU:T:2018:909).

                  2.

                  Panaikinti 2017 m. vasario 20 d. Europos Sąjungos intelektinės nuosavybės tarnybos (EUIPO) penktosios apeliacinės tarybos sprendimą (byla R 1357/2015-5).

                  3.

                  Europos Sąjungos intelektinės nuosavybės tarnyba (EUIPO) padengia savo ir Der Grüne Punkt – Duales System Deutschland GmbH bylinėjimosi išlaidas, patirtas nagrinėjant šį apeliacinį skundą ir vykstant procesui pirmojoje instancijoje.

         (1)  OL C 220, 2019 7 1.


title: Byla C-523/18: 2019 m. gruodžio 19 d. Teisingumo Teismo (penktoji kolegija) sprendimas byloje (Audiencia Nacional (Ispanija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Engie Cartagena S.L./Ministerio para la Transición Ecológica, buvusi Ministerio de Industria, Energía y Turismo (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą – Elektros energijos vidaus rinka – Bendrosios taisyklės – Direktyva 2003/54/EB – 3 straipsnio 2 dalis – Direktyva 2009/72/EB – 3 straipsnio 2 dalis – Viešųjų paslaugų įpareigojimai – Sąvoka – Nacionalinės teisės aktai – Energijos vartojimo efektyvumo planų finansavimas – Elektros energijos gamintojų nustatymas – Privalomasis įnašas)

text:
               24.2.2020

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 61/12

      2019 m. gruodžio 19 d. Teisingumo Teismo (penktoji kolegija) sprendimas byloje (Audiencia Nacional (Ispanija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Engie Cartagena S.L./Ministerio para la Transición Ecológica, buvusi Ministerio de Industria, Energía y Turismo
      (Byla C-523/18) (1)

      (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą - Elektros energijos vidaus rinka - Bendrosios taisyklės - Direktyva 2003/54/EB - 3 straipsnio 2 dalis - Direktyva 2009/72/EB - 3 straipsnio 2 dalis - Viešųjų paslaugų įpareigojimai - Sąvoka - Nacionalinės teisės aktai - Energijos vartojimo efektyvumo planų finansavimas - Elektros energijos gamintojų nustatymas - Privalomasis įnašas)
      (2020/C 61/13)
      Proceso kalba: ispanų

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Audiencia Nacional

         Šalys pagrindinėje byloje

         Pareiškėja: Engie Cartagena S.L.

         Atsakovė: Ministerio para la Transición Ecológica, buvusi Ministerio de Industria, Energía y Turismo

         dalyvaujant: Endesa Generación SA, EDP España SAU, Bizkaia Energía SL, Iberdrola Generación SAU, Tarragona Power SL, Bahia de Bizkaia Electricidad SL, Viesgo Generación SL

         Rezoliucinė dalis

      2009 m. liepos 13 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2009/72/EB dėl elektros energijos vidaus rinkos bendrųjų taisyklių, panaikinančios Direktyvą 2003/54/EB, 3 straipsnio 2 dalis turi būti aiškinama taip, kad tam tikroms elektros energiją gaminančioms įmonėms nustatytas įpareigojimas mokėti finansinį įnašą, skirtą viešosios valdžios institucijos administruojamiems energijos taupymo ir vartojimo efektyvumo planams finansuoti, nėra į šios nuostatos taikymo sritį patenkantis viešųjų paslaugų įpareigojimas.

         (1)  OL C 408, 2018 11 12.


title: Byla C-105/20: 2020 m. vasario 27 d. Tribunal du travail de Nivelles (Belgija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje UF / Union Nationale des Mutualités Libres (Partenamut) (UNMLibres)

text:
               25.5.2020

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 175/5

      2020 m. vasario 27 d.Tribunal du travail de Nivelles (Belgija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje UF / Union Nationale des Mutualités Libres (Partenamut) (UNMLibres)

      (Byla C-105/20)
      (2020/C 175/05)
      Proceso kalba: prancūzų

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

         Tribunal du travail de Nivelles

         Šalys pagrindinėje byloje

         Pareiškėja: UF

         Atsakovė: Union Nationale des Mutualités Libres (Partenamut) (UNMLibres)

         Prejudiciniai klausimai

                  1.

                  „Ar 1971 m. liepos 20 d. Karaliaus dekretas dėl savarankiškai dirbančių asmenų ir jiems padedančių sutuoktinių išmokų draudimo ir motinystės išmokų draudimo pažeidžia Pagrindinių teisių chartijos 21 ir 23 straipsnius, 1992 m. spalio 19 d. Tarybos direktyvą 92/85/EEB (1) dėl priemonių, skirtų skatinti, kad būtų užtikrinta geresnė nėščių ir neseniai pagimdžiusių arba maitinančių krūtimi darbuotojų sauga ir sveikata, nustatymo, 2006 m. liepos 5 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvą 2006/54/EB (2) dėl moterų ir vyrų lygių galimybių ir vienodo požiūrio į moteris ir vyrus užimtumo bei profesinės veiklos srityje principo įgyvendinimo (nauja redakcija), 1986 m. gruodžio 11 d. Direktyvą 86/613/EEB (3) dėl vienodo požiūrio į vyrus ir moteris, kurie verčiasi savarankiška darbo veikla, įskaitant žemės ūkyje, principo taikymo ir dėl savarankiškai dirbančių moterų apsaugos nėštumo ir motinystės metu ir Bendrąjį susitarimą dėl darbo ne visą darbo dieną, įgyvendintą 1997 m. gruodžio 15 d. Tarybos direktyva 97/81/EB (4) dėl darbo ne visą darbo dieną, nes jame nenumatyta motinystės atostogų laikotarpiu tinkama pašalpa savarankiškai dirbančiai darbuotojai, papildomai dirbančiai ne visą darbo dieną, tačiau mokančiai įmokas, kurias moka pagrindinėje darbo vietoje dirbantis darbuotojas, nors savarankiškai dirbanti darbuotoja, ne visą darbo dieną dirbanti pagrindinėje darbo vietoje, gauna visą motinystės išmokos sumą?

                  2.

                  Ar 1971 m. liepos 20 d. Karaliaus dekretas dėl savarankiškai dirbančių asmenų ir jiems padedančių sutuoktinių išmokų draudimo ir motinystės išmokų draudimo pažeidžia Pagrindinių teisių chartijos 21 ir 23 straipsnius, 1992 m. spalio 19 d. Tarybos direktyvą 92/85/EEB dėl priemonių, skirtų skatinti, kad būtų užtikrinta geresnė nėščių ir neseniai pagimdžiusių arba maitinančių krūtimi darbuotojų sauga ir sveikata, nustatymo, 2006 m. liepos 5 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvą 2006/54/EB dėl moterų ir vyrų lygių galimybių ir vienodo požiūrio į moteris ir vyrus užimtumo bei profesinės veiklos srityje principo įgyvendinimo (nauja redakcija), 1986 m. gruodžio 11 d. Direktyvą 86/613/EEB dėl vienodo požiūrio į vyrus ir moteris, kurie verčiasi savarankiška darbo veikla, įskaitant žemės ūkyje, principo taikymo ir dėl savarankiškai dirbančių moterų apsaugos nėštumo ir motinystės metu ir Bendrąjį susitarimą dėl darbo ne visą darbo dieną, įgyvendintą 1997 m. gruodžio 15 d. Tarybos direktyva 97/81/EB dėl darbo ne visą darbo dieną, nes jame nenumatyta tinkama pašalpa motinystės atostogų laikotarpiu darbuotojai, dirbančiai – pagal darbo sutartį ir kartu savarankiškai – visą darbo dieną, nors savarankiškai visą darbo dieną dirbanti darbuotoja gauna visą motinystės išmokos sumą?“

         (1)  OL L 348, 1992, p. 1; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 5 sk., 2 t., p. 110.

         (2)  OL L 204, 2006, p. 23.

         (3)  OL L 359, 1986, p. 56; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 5 sk., 1 t., p. 330.

         (4)  1997 m. gruodžio 15 d. Tarybos direktyva 97/81/EB dėl Bendrojo susitarimo dėl darbo ne visą darbo dieną, kurį sudarė Europos pramonės ir darbdavių konfederacijų sąjunga (UNICE), Europos įmonių, kuriose dalyvauja valstybė, centras (CEEP) ir Europos profesinių sąjungų konfederacija (ETUC) (OL L 14, 1998, p. 9; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 5 sk., 3 t., p. 267).


title: Byla T-81/18: 2020 m. balandžio 2 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Barata / Parlamentas (Viešoji tarnyba – Pareigūnai – Pareigų paaukštinimas – Atestacijos procedūra – 2016 m. paaukštinimo procedūra – Išbraukimas iš galutinio pareigūnų, kuriems leista dalyvauti mokymo programoje, sąrašo – Pareigūnų tarnybos nuostatų 45a straipsnis – Pareiga motyvuoti – Akivaizdi vertinimo klaida – Vienodas požiūris – Teisė į gynybą)

text:
               25.5.2020

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 175/13

      2020 m. balandžio 2 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Barata / Parlamentas

      (Byla T-81/18) (1)

      (Viešoji tarnyba - Pareigūnai - Pareigų paaukštinimas - Atestacijos procedūra - 2016 m. paaukštinimo procedūra - Išbraukimas iš galutinio pareigūnų, kuriems leista dalyvauti mokymo programoje, sąrašo - Pareigūnų tarnybos nuostatų 45a straipsnis - Pareiga motyvuoti - Akivaizdi vertinimo klaida - Vienodas požiūris - Teisė į gynybą)
      (2020/C 175/14)
      Proceso kalba: anglų

         Šalys

         Ieškovė: João Miguel Barata (Evere, Belgija), atstovaujama advokatų G. Pandey, D. Rovetta ir V. Villante

         Atsakovas: Europos Parlamentas, atstovaujamas J. Steele ir I. Terwinghe

         Dalykas

      SESV 270 straipsniu grindžiamas prašymas panaikinti, pirma, 2017 m. spalio 30 d. sprendimą, kuriuo Parlamentas atmetė ieškovo skundą, antra, 2017 m. kovo 20 d. raštą, kuriame pateikta Jungtinio komiteto dėl sertifikavimo procedūros nuomonė ir Paskyrimų tarnybai rekomenduota atmesti ieškovo skundą, trečia, 2017 m. vasario 14 d. raštą, kuriuo jis informuotas apie jo rezultatus ir tai, kad sudarytas septynių pareigūnų, atrinktų dalyvauti mokymo programoje, sąrašo projektas, ketvirta, 2016 m. gruodžio 8 d. raštą, kuriuo ieškovas informuotas apie jo rezultatus baigus 2016 m. atestacijos procedūros pirmąjį etapą, penkta, 2016 m. gruodžio 21 d. raštą, kuriuo jis informuotas apie atsakymą į jo pateiktą prašymą dėl peržiūros, šešta, 2016 m. spalio 7 d. pranešimą apie vidaus konkursą 2016/014, apie kurį personalui pranešta 2016 m. spalio 20 d., taip pat visą pareigūnų, atrinktų per tą konkursą dalyvauti mokymo programoje, sąrašo projektą.

         Rezoliucinė dalis

                  1.

                  Atmesti ieškinį.

                  2.

                  Priteisti iš João Miguel Barata bylinėjimosi išlaidas.

         (1)  OL C 142, 2018 4 23.


title: Byla T-150/20: 2020 m. kovo 24 d. pareikštas ieškinys byloje Tartu Agro / Komisija

text:
               25.5.2020

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 175/30

      2020 m. kovo 24 d. pareikštas ieškinys byloje Tartu Agro / Komisija

      (Byla T-150/20)
      (2020/C 175/41)
      Proceso kalba: estų

         Šalys

         Ieškovė: AS Tartu Agro, atstovaujama advokatų T. Järviste, T. Kaurov, M. Peetsalu ir M. A. R. Valberg

         Atsakovė: Europos Komisija

         Reikalavimai

      Ieškovė Bendrojo Teismo prašo:

                  —

                  pripažinti ieškinį priimtinu,

                  —

                  panaikinti 2020 m. sausio 24 d. Komisijos sprendimą dėl tariamai neteisėtos valstybės pagalbos, kuri suteikta Tartu Agro (SA.39182 (2017/C)),

                  —

                  priteisti iš Komisijos bylinėjimosi išlaidas.

         Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

      Grįsdama ieškinį ieškovė remiasi aštuoniais pagrindais.

                  1.

                  Ieškinys yra priimtinas.

                              —

                              Ieškinys yra priimtinas, nes pagal ginčijamą sprendimą ieškovė yra tariama pagalbos gavėja. Todėl šis sprendimas susijęs su ja tiesiogiai ir individualiai.

                  2.

                  Komisija iš esmės pažeidė materialines ir procedūrines teisės normas, nes pagal konkurso procedūrą vertindama, ar sandoris atitiko rinką, neįvykdė savo pareigos pateikti įrodymų ir neteisingai aiškino faktines aplinkybes.

                              —

                              Komisija turėjo atsižvelgti į žemės nuomos sutarties sudarymo momento kontekstą laiko atžvilgiu, tuometines ekonomines aplinkybes ir tuo metu galiojusius aiškinimo standartus.

                              —

                              Komisija neteisingai padarė išvadą, kad konkurso procedūra neatitiko rinkos sąlygų reikalavimų, nes pagal visas konkurso procedūros sąlygas buvo leidžiama maksimaliai padidinti valstybės pelną.

                  3.

                  Komisija, tikrindama, ar žemės nuomos sutartyje nustatytas nuomos mokestis atitinka rinkos sąlygas, iš esmės pažeidė materialines ir procedūrines teisės normas, o tikrindama valstybės pagalbos buvimą, pažeidė įrodinėjimo pareigą ir neteisingai aiškino faktines aplinkybes.

                              —

                              Komisija, remdamasi nesvarbia ir nepakankama informacija, nustatė valstybės pagalbą. Ji turėjo konstatuoti, kad visos investicijos į dirvožemio gerinimą, dirvožemio priežiūros ir jo kokybės gerinimo išlaidos buvo susijusios su nuoma.

                              —

                              Komisija klaidingai neatsižvelgė į tai, kad dėl žemės nuomos sutarties tariamai atsiradęs ekonominis pranašumas bet kuriuo atveju buvo prarastas vėliausiai 2002 m. dėl privatizavimo ir ieškovės bei jos dalių savininkų susijungimo.

                  4.

                  Komisija, nustatydama pranašumo lygį, iš esmės pažeidė teisės normas ir klaidingai vertino faktines aplinkybes.

                              —

                              Komisija neteisingai naudojo aritmetines priemones ir statistinius nuomos mokesčio tarifus, taip pat pažeidė pareigą motyvuoti.

                  5.

                  Komisija, kvalifikuodama situaciją kaip naują pagalbą, iš esmės pažeidė teisės normas ir klaidingai vertino faktines aplinkybes.

                              —

                              Bet kokia tariama pagalba buvo suteikta iki Estijos įstojimo į Sąjungą ir jos suteikimas buvo visiškai užbaigtas įstojimo momentu, o įmonė buvo privatizuota 2001 m. ir ieškovė bei jos dalių savininkai susijungė 2002 m.

                  6.

                  Komisija, manydama, kad pagalba yra tik iš dalies neaktuali, iš esmės pažeidė teisės normas ir klaidingai vertino faktines aplinkybes.

                              —

                              Komisija turėjo padaryti išvadą, kad valstybės pagalba, tariamai susijusi su žemės nuomos sutartimi, visiškai pasibaigė vėliausiai tada, kai ieškovė ir jos dalių savininkai susijungė 2002 m., todėl ji buvo visiškai neaktuali.

                  7.

                  Komisija pažeidė teisės normas, įpareigodama Estijos Respubliką susigrąžinti pagalbą iš Tartu Agro pažeidžiant teisėtų lūkesčių apsaugos ir teisinio tikrumo principus.

                              —

                              Esant ypatingoms aplinkybėms paaiškėjo, kad ieškovei skirtas reikalavimas sugrąžinti valstybės pagalbą būtų labai neteisingas – ieškovė neprivalėjo pripažinti valstybės pagalbos buvimo.

                  8.

                  Komisija, manydama, kad pagalba nesuderinama su vidaus rinka, iš esmės pažeidė teisės normas ir klaidingai vertino faktines aplinkybes.

                              —

                              Atsižvelgdamos į turinį šalys pagrindė, kaip žemės nuomos sutartis prisidėjo prie ekonomikos plėtros skatinimo, tačiau Komisija to nenagrinėjo turinio požiūriu.


title: Byla T-175/20: 2020 m. kovo 31 d. pareikštas ieškinys byloje Laboratorios Ern / EUIPO – Sanolie (SANOLIE)

text:
               25.5.2020

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 175/35

      2020 m. kovo 31 d. pareikštas ieškinys byloje Laboratorios Ern / EUIPO – Sanolie (SANOLIE)

      (Byla T-175/20)
      (2020/C 175/46)
      Kalba, kuria surašytas ieškinys: ispanų

         Šalys

         Ieškovė: Laboratorios Ern, SA (Barselona, Ispanija), atstovaujama advokato R. Guerras Mazón

         Atsakovė: Europos Sąjungos intelektinės nuosavybės tarnyba (EUIPO)

         Kita procedūros Apeliacinėje taryboje šalis: Sanolie (Stambulas, Turkija)

         Su procedūra EUIPO susijusi informacija

         Prekių ženklo, dėl kurio kilo ginčas, paraišką pateikęs asmuo: kita procedūros Apeliacinėje taryboje šalis

         Prekių ženklas, dėl kurio kilo ginčas: Žodinio Europos Sąjungos prekių ženklo SANOLIE paraiška – Registracijos paraiška Nr. 17 042 292

         Procedūra EUIPO: protesto procedūra

         Ginčijamas sprendimas: 2020 m. sausio 22 d. EUIPO ketvirtosios apeliacinės tarybos sprendimas byloje R 2405/2018-4

         Reikalavimai

      Ieškovė Bendrojo Teismo prašo:

                  —

                  panaikinti ginčijamą sprendimą, kiek jis susijęs su prašymu priskirti prekes 3 klasei „Kūno kremas, veido kremas, kūno aliejus; veido aliejus, kosmetiniai aliejai“;

                  —

                  atmesti Europos Sąjungos prekių ženklo Nr. 17 042 292 SANOLIE registracijos prašymą, kiek jis susijęs su prekių priskyrimu 3 klasei „Kūno kremas, veido kremas, kūno aliejus; veido aliejus, kosmetiniai aliejai“;

                  —

                  priteisti iš atsakovės bylinėjimosi išlaidas.

         Pagrindas, kuriuo remiamasi

      Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) 2017/1001 8 straipsnio 1 dalies b punkto pažeidimas.


title: Byla C-175/20: 2020 m. balandžio 14 d. Administratīvā apgabaltiesa (Latvija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje SIA SS / Valsts ieņēmumu dienests

text:
               6.7.2020

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 222/19

      2020 m. balandžio 14 d.Administratīvā apgabaltiesa (Latvija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje SIA SS / Valsts ieņēmumu dienests

      (Byla C-175/20)
      (2020/C 222/21)
      Proceso kalba: latvių

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

         Administratīvā apgabaltiesa

         Šalys pagrindinėje byloje

         Ieškovė ir apeliantė: SIA SS

         Atsakovas ir kita apeliacinio proceso šalis: Valsts ieņēmumu dienests

         Prejudiciniai klausimai

                  1.

                  Ar Bendrajame duomenų apsaugos reglamente (1) nustatytus reikalavimus reikia aiškinti taip, kad pagal juos Mokesčių administratoriaus išduotas prašymas atskleisti duomenis, kaip antai nagrinėjamas šioje byloje, t. y. prašymas pateikti informaciją, apimančią didelį kiekį asmens duomenų, turi atitikti Bendrajame duomenų apsaugos reglamente (visų pirma, jo 5 straipsnio 1 dalyje) nustatytus reikalavimus?

                  2.

                  Ar Bendrajame duomenų apsaugos reglamente nustatytus reikalavimus reikia aiškinti taip, kad pagal juos Mokesčių administratorius gali nukrypti nuo minėto reglamento 5 straipsnio 1 dalies nuostatų, net jei pagal Latvijos Respublikoje galiojančius teisės aktus minėtam administratoriui toks įgaliojimas nesuteikiamas?

                  3.

                  Ar aiškinant Bendrajame duomenų apsaugos reglamente nustatytus reikalavimus galima pripažinti, kad yra teisėtas tikslas, pagrindžiantis prašyme atskleisti duomenis, kaip antai nagrinėjamame šioje byloje, nustatytą pareigą pateikti visus prašomus duomenis, kurių kiekis ir pateikimo laikotarpis neapibrėžtas, nenustatant minėto prašymo atskleisti duomenis vykdymo pabaigos termino?

                  4.

                  Ar aiškinant Bendrajame duomenų apsaugos reglamente nustatytus reikalavimus galima pripažinti, kad yra teisėtas tikslas, pagrindžiantis prašyme atskleisti duomenis, kaip antai nagrinėjamame šioje byloje, nustatytą pareigą pateikti visus prašomus duomenis, net kai tame prašyme nenurodomas (arba neišsamiai nurodomas) duomenų atskleidimo tikslas?

                  5.

                  Ar aiškinant Bendrajame duomenų apsaugos reglamente nustatytus reikalavimus galima pripažinti, kad yra teisėtas tikslas, pagrindžiantis prašyme atskleisti duomenis, kaip antai nagrinėjamame šioje byloje, nustatytą pareigą pateikti visus prašomus duomenis, net jei praktiškai prašymas susijęs su visais suinteresuotaisiais subjektais, paskelbusiais reklamą internetinio svetainės skiltyje „Transportas“?

                  6.

                  Kokius kriterijus reikia taikyti siekiant patikrinti, ar Mokesčių administratorius, veikdamas kaip duomenų valdytojas, tinkamai užtikrina, kad duomenų tvarkymas (įskaitant informacijos gavimą) būtų vykdomas laikantis Bendrajame duomenų apsaugos reglamente nustatytų reikalavimų?

                  7.

                  Kokius kriterijus reikia taikyti siekiant patikrinti, ar prašymas atskleisti duomenis, kaip antai nagrinėjamas šioje byloje, yra tinkamai pagrįstas ir nereguliarus?

                  8.

                  Kokius kriterijus reikia taikyti siekiant patikrinti, ar asmens duomenų tvarkymas vykdomas tik tiek, kiek būtina, ir laikantis Bendrajame duomenų apsaugos reglamente nustatytų reikalavimų?

                  9.

                  Kokius kriterijus reikia taikyti siekiant patikrinti, ar Mokesčių administratorius, veikdamas kaip duomenų valdytojas, užtikrina, kad duomenų tvarkymas būtų vykdomas laikantis Bendrojo duomenų apsaugos reglamento 5 straipsnio 1 dalyje nustatytų reikalavimų (atskaitomybės principas)?

         (1)  2016 m. balandžio 27 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (ES) 2016/679 dėl fizinių asmenų apsaugos tvarkant asmens duomenis ir dėl laisvo tokių duomenų judėjimo ir kuriuo panaikinama Direktyva 95/46/EB (Bendrasis duomenų apsaugos reglamentas) (OL L 119, 2016, p. 1; klaidų ištaisymas OL L 127, 2018 5 23, p. 2).


title: Byla T-217/20: 2020 m. balandžio 16 d. pareikštas ieškinys byloje Graikijos Respublika / Europos Komisija

text:
               6.7.2020

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 222/26

      2020 m. balandžio 16 d. pareikštas ieškinys byloje Graikijos Respublika / Europos Komisija

      (Byla T-217/20)
      (2020/C 222/29)
      Proceso kalba: graikų

         Šalys

         Ieškovė: Graikijos Respublika, atstovaujama E. Tsaousi, A. Vasilopoulou ir E. Krompa

         Atsakovė: Europos Komisija

         Reikalavimai

      Ieškovė Bendrojo Teismo prašo:

                  —

                  panaikinti ginčijamą sprendimą (1) tiek, kiek juo nuspręsta Europos Sąjungos lėšomis nefinansuoti tam tikrų Graikijos Respublikos išlaidų (bendrai 9 657 608,85 EUR sumai (bruto), atitinkančiai bendrą 9 590 402,53 EUR sumą (neto)), kurių buvo patirta ir kurios buvo deklaruotos pagal EŽŪFKP, kiek tai susiję su 2007–2013 m. Kaimo plėtros programos priemonėmis 123A, 125A, 321 ir 322 bei 2014–2020 m. Kaimo plėtros programos priemonėmis 4.2, 4.3, 7.2 ir 7.4 už 2011-2018 finansinius metus, ir

                  —

                  priteisti iš atsakovės bylinėjimosi išlaidas, kurias patyrė Graikijos Respublika.

         Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

      Grįsdama ieškinį ieškovė remiasi septyniais pagrindais.

                  1.

                  Pirmasis ieškinio pagrindas yra grindžiamas tuo, kad ginčijamas sprendimas buvo priimtas klaidingai išaiškinus ir pritaikius Reglamento (ES) Nr. 908/2014 (2) 34 straipsnio 7 dalį; finansinės pataisos yra neteisėtos, nes Komisija viršijo savo kompetencijos ribas, o sprendimas yra nepakankamai motyvuotas.

                  2.

                  Antrasis ieškinio pagrindas yra grindžiamas tuo, kad nėra teisinio pagrindo taikyti pataisas dėl išlaidų, kurios buvo patirtos daugiau kaip 24 mėnesiai iki pranešimo apie pirmuosius pažeidimus, kad buvo pažeista Reglamento (ES) Nr. 1306/2013 (3) 52 straipsnio 4 dalis ir kad Komisija, pritaikiusi ginčijamas finansines pataisas, ratione temporis viršijo savo kompetenciją.

                  3.

                  Trečiasis ieškinio pagrindas, susijęs konkrečiai su priemonėms 125A ir 123A pritaikytoms pataisoms, yra grindžiamas tuo, kad buvo pažeisti ne bis in idem, teisinio saugumo, gero administravimo, valstybių narių teisėtų lūkesčių apsaugos ir proporcingumo principai.

                  4.

                  Ketvirtasis ieškinio pagrindas yra susijęs konkrečiai su priemonei 125A pritaikyta pataisa ir grindžiamas tuo, kad buvo pažeisti Reglamento (ES) Nr. 65/2011 (4) 24 straipsnio 2 dalies b punktas, Reglamento (EB) Nr. 1974/2006 43 straipsnis ir 2007-2013 m. nacionalinės kaimo plėtros programos, kuriai pritarė Komisija, nuostatos, kad nepakankamai motyvuotas pataisos teisinis pagrindas, taip pat tuo, kad nėra teisinio pagrindo ir motyvų bei padaryta fakto klaida, kiek tai susiję su pritaikyta fiksuoto dydžio finansine pataisa ir jos procentiniu dydžiu (10 %).

                  5.

                  Penktasis ieškinio pagrindas, susijęs konkrečiai su priemonei 125A pritaikyta pataisa, yra grindžiamas tuo, kad ginčijamas sprendimas buvo priimtas pažeidžiant Reglamento (ES) Nr. 1306/2013 52 straipsnį, Reglamento (ES) Nr. 908/2014 34 straipsnį, 2015 m. birželio 8 d. Gaires C(2015)3675, teisę būti išklausytam prieš priimant sprendimą ir teisę į gynybą, taip pat teisėtų lūkesčių apsaugos ir proporcingumo principus. Taip pat nurodyta, kad sprendimas nepakankamai motyvuotas ir padaryta fakto klaida.

                  6.

                  Šeštasis ieškinio pagrindas, susijęs konkrečiai su priemonėms 321 ir 322 pritaikyta pataisa, yra grindžiamas tuo, kad buvo pažeistas Reglamento (ES) Nr. 65/2011 24 straipsnio 2 dalies b punktas ir 2015 m. birželio 8 d. Gairės C(2015)3675, padaryta fakto klaida, netinkamai motyvuota ir pažeistas proporcingumo principas.

                  7.

                  Septintasis ieškinio pagrindas yra susijęs konkrečiai su priemonei 123A pritaikyta pataisa. Šis pagrindas yra grindžiamas tuo, kad aptariama pataisa buvo pritaikyta pažeidžiant Reglamento (ES) Nr. 65/2011 24 straipsnio 1 ir 2 dalis, Reglamento Nr. 1306/2013 52 straipsnį ir Reglamento Nr. 908/2014 34 straipsnį, padarius fakto klaidą ir nepakankamai motyvavus. Be to, nurodoma, kad buvo pažeista Graikijos Respublikos teisė būti išklausytai ir teisė į gynybą, taip pat proporcingumo principas.

         (1)  2020 m. vasario 12 d. Komisijos įgyvendinimo sprendimas (ES) 2020/201 dėl valstybių narių patirtų tam tikrų išlaidų nefinansavimo Europos Sąjungos lėšomis iš Europos žemės ūkio garantijų fondo (EŽŪGF) ir Europos žemės ūkio fondo kaimo plėtrai (EŽŪFKP) (pranešta dokumentu Nr. C(2020) 541) (OL L 42, 2020, p. 17).

         (2)  2014 m. rugpjūčio 6 d. Komisijos įgyvendinimo reglamentas (ES) Nr. 908/2014, kuriuo nustatomos Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) Nr. 1306/2013 taikymo taisyklės, susijusios su mokėjimo agentūromis ir kitomis įstaigomis, finansų valdymu, sąskaitų patvirtinimu, patikrų taisyklėmis, užstatais ir skaidrumu (OL L 255, 2014, p. 59).

         (3)  2013 m. gruodžio 17 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (ES) Nr. 1306/2013 dėl bendros žemės ūkio politikos finansavimo, valdymo ir stebėsenos, kuriuo panaikinami Tarybos reglamentai (EEB) Nr. 352/78, (EB) Nr. 165/94, (EB) Nr. 2799/98, (EB) Nr. 814/2000, (EB) Nr. 1290/2005 ir (EB) Nr. 485/2008 (OL L 347, 2013, p. 549).

         (4)  2011 m. sausio 27 d. Komisijos reglamentas (ES) Nr. 65/2011, kuriuo nustatomos išsamios Tarybos reglamento (EB) Nr. 1698/2005 kontrolės procedūrų įgyvendinimo ir kompleksinio paramos susiejimo įgyvendinimo taisyklės, susijusios su paramos kaimo plėtrai priemonėmis (OL L 25, 2011, p. 8).


title: Byla T-267/20: 2020 m. gegužės 5 d. pareikštas ieškinys byloje Arbuzow / Taryba

text:
               6.7.2020

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 222/31

      2020 m. gegužės 5 d. pareikštas ieškinys byloje Arbuzow / Taryba

      (Byla T-267/20)
      (2020/C 222/34)
      Proceso kalba: čekų

         Šalys

         Ieškovas: Serhij Arbuzow (Kijevas, Ukraina), atstovaujamas advokato M. Mleziva

         Atsakovė: Europos Sąjungos Taryba

         Reikalavimai

      Ieškovas Bendrojo Teismo prašo:

                  —

                  panaikinti 2020 m. kovo 5 d. Tarybos sprendimą (BUSP) 2020/373, kuriuo iš dalies keičiamas Sprendimas 2014/119/BUSP dėl ribojamųjų priemonių, taikytinų tam tikriems asmenims, subjektams ir įstaigoms atsižvelgiant į padėtį Ukrainoje (1), ir 2020 m. kovo 5 d. Tarybos įgyvendinimo reglamentą (ES) 2020/370, kuriuo įgyvendinamas Reglamentas (ES) Nr. 208/2014 dėl ribojamųjų priemonių, taikytinų tam tikriems asmenims, subjektams ir įstaigoms atsižvelgiant į padėtį Ukrainoje (2), tiek, kiek jie susiję su ieškovu,

                  —

                  nurodyti Europos Sąjungos Tarybai padengti savo ir ieškovo patirtas bylinėjimosi išlaidas.

         Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

      Grįsdamas ieškinį ieškovas remiasi trimis pagrindais.

                  1.

                  Pirmasis ieškinio pagrindas grindžiamas teisės į gerą administravimą pažeidimu:

                              —

                              ieškovas savo ieškinį grindžia, be kita ko, tuo, kad priimdama 2019 m. kovo 4 d. Tarybos sprendimą (BUSP) (3), Europos Sąjungos Taryba veikė neparodydama deramo rūpestingumo, nes prieš priimdama ginčijamą sprendimą neatsižvelgė nei į ieškovo teiginius, nei į jo pateiktus jam palankius įrodymus, ji iš esmės rėmėsi glausta Ukrainos generalinės prokuratūros parengta santrauka ir nepareikalavo papildomos informacijos apie tyrimo eigą Ukrainoje.

                  2.

                  Antrasis ieškinio pagrindas grindžiamas ieškovui priklausančios teisės į nuosavybę pažeidimu:

                              —

                              šiuo klausimu ieškovas teigia, kad jam nustatyti apribojimai yra neproporcingi, nereikalingi ir pažeidžia jam priklausančios teisės į nuosavybę apsaugos pagal tarptautinę teisę garantijas.

                  3.

                  Trečiasis ieškinio pagrindas grindžiamas ieškovo pagrindinių teisių, kurias jam garantuoja Žmogaus teisių ir pagrindinių laisvų apsaugos konvencija, pažeidimu:

                              —

                              šiuo klausimu ieškovas teigia, kad jam taikomų apribojimų nustatymas pažeidė jo teisę į teisingą bylos nagrinėjimą, nekaltumo prezumpciją, teisę į gynybą ir teisę į privačios nuosavybės apsaugą.

         (1)  OL L 71, 2020, p. 10.

         (2)  OL L 71, 2020, p. 1.

         (3)  2019 m. kovo 4 d. Tarybos sprendimas (BUSP) 2019/354, kuriuo iš dalies keičiamas Sprendimas 2014/119/BUSP dėl ribojamųjų priemonių, taikytinų tam tikriems asmenims, subjektams ir įstaigoms atsižvelgiant į padėtį Ukrainoje (OL L 64, 2019, p. 7).


title: Byla T-287/20: 2020 m. gegužės 15 d. pareikštas ieškinys byloje Eggy Food / EUIPO (EGGY FOOD)

text:
               6.7.2020

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 222/38

      2020 m. gegužės 15 d. pareikštas ieškinys byloje Eggy Food / EUIPO (EGGY FOOD)

      (Byla T-287/20)
      (2020/C 222/42)
      Proceso kalba: vokiečių

         Šalys

         Ieškovė: Eggy Food GmbH & Co. KG (Osnabriukas, Vokietija), atstovaujama advokatų J. Eberhardt ir R. Böhm

         Atsakovė: Europos Sąjungos intelektinės nuosavybės tarnyba (EUIPO)

         Su procedūra EUIPO susijusi informacija

         Prekių ženklas, dėl kurio kilo ginčas: vaizdinio Sąjungos prekių ženklo EGGY FOOD paraiška – Registracijos paraiška Nr. 1 795 2953

         Ginčijamas sprendimas: 2020 m. kovo 9 d. EUIPO penktosios apeliacinės tarybos sprendimas byloje R 1316/2019-5

         Reikalavimai

      Ieškovė Bendrojo Teismo prašo:

                  —

                  panaikinti ginčijamą sprendimą,

                  —

                  nurodyti paskelbti Europos Sąjungos prekių ženklo paraišką Nr. 1 795 2953,

                  —

                  priteisti iš EUIPO bylinėjimosi išlaidas.

         Pagrindai, kuriais remiamasi

                  —

                  Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) 2017/1001 7 straipsnio 1 dalies b punkto pažeidimas,

                  —

                  Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) 2017/1001 7 straipsnio 1 dalies c punkto pažeidimas

                  —

                  Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) 2017/1001 7 straipsnio 2 dalies pažeidimas.


title: Byla C-401/18: 2020 m. balandžio 23 d. Teisingumo Teismo (ketvirtoji kolegija) sprendimas byloje (Krajský soud v Praze (Čekijos Respublika) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Herst s.r.o. / Odvolací finanční ředitelství (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą – Bendra pridėtinės vertės mokesčio (PVM) sistema – Direktyva 2006/112/EB – 2 straipsnio 1 dalies b punktas – Prekių įsigijimas Bendrijos viduje – 20 straipsnis – Teisės disponuoti preke kaip savininkui įgijimas – Prekių pirkimo ir perpardavimo sandorių grandinė su vienu gabenimu Bendrijos viduje – Galimybė priimti sprendimus, galinčius paveikti prekės teisinę situaciją – Gabenimo priskyrimas – Gabenimas pritaikius akcizų mokėjimo laikino atidėjimo režimą – Aiškinamųjų sprendimų poveikis laiko atžvilgiu)

text:
               13.7.2020

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 230/3

      2020 m. balandžio 23 d. Teisingumo Teismo (ketvirtoji kolegija) sprendimas byloje (Krajský soud v Praze (Čekijos Respublika) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Herst s.r.o. / Odvolací finanční ředitelství

      (Byla C-401/18) (1)

      (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą - Bendra pridėtinės vertės mokesčio (PVM) sistema - Direktyva 2006/112/EB - 2 straipsnio 1 dalies b punktas - Prekių įsigijimas Bendrijos viduje - 20 straipsnis - Teisės disponuoti preke kaip savininkui įgijimas - Prekių pirkimo ir perpardavimo sandorių grandinė su vienu gabenimu Bendrijos viduje - Galimybė priimti sprendimus, galinčius paveikti prekės teisinę situaciją - Gabenimo priskyrimas - Gabenimas pritaikius akcizų mokėjimo laikino atidėjimo režimą - Aiškinamųjų sprendimų poveikis laiko atžvilgiu)
      (2020/C 230/03)
      Proceso kalba: čekų

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

         Krajský soud v Praze

         Šalys pagrindinėje byloje

         Ieškovė: Herst s.r.o.

         Atsakovė: Odvolací finanční ředitelství

         Rezoliucinė dalis

                  1.

                  2006 m. lapkričio 28 d. Tarybos direktyvos 2006/112/EB dėl pridėtinės vertės mokesčio bendros sistemos 20 straipsnis turi būti aiškinamas taip, kad apmokestinamasis asmuo, kuris vykdo vieną prekių gabenimą Bendrijos viduje pagal akcizų mokėjimo laikino atidėjimo režimą, ketindamas įsigyti jas savo ekonominei veiklai vykdyti po to, kai jos bus išleistos į laisvą apyvartą paskirties valstybėje narėje, įgyja teisę disponuoti tomis prekėmis kaip savininkas, kaip tai suprantama pagal šią nuostatą, su sąlyga, kad jis turi galimybę priimti sprendimus, kurie gali paveikti tų prekių teisinę padėtį, įskaitant, be kita ko, sprendimą jas parduoti;
                  nacionalinis teismas, bendrai vertindamas visas konkrečias nagrinėjamos bylos aplinkybes, turi atsižvelgti į tai, kad apmokestinamasis asmuo nuo pat pradžių ketino įsigyti tas prekes savo ekonominei veiklai vykdyti po to, kai jos bus išleistos į laisvą apyvartą paskirties valstybėje narėje, kad nustatytų, prie kurio iš vienas po kito einančių įsigijimų turi būti priskirtas tas gabenimas Bendrijos viduje.

                  2.

                  Sąjungos teisė turi būti aiškinama taip, kad pagal ją nacionaliniam teismui, nagrinėjančiam nacionalinės mokesčių teisės nuostatą, perkeliančią Direktyvos 2006/112 nuostatą, kurią galima aiškinti įvairiai, draudžiama remiantis konstituciniu nacionalinės teisės principu in dubio mitius laikytis apmokestinamajam asmeniui palankiausio aiškinimo net ir po to, kai Teisingumo Teismas nusprendė, kad toks aiškinimas yra nesuderinamas su Sąjungos teise.

         (1)  OL C 294, 2018 8 20.


title: Byla C-736/18 P: 2020 m. balandžio 23 d. Teisingumo Teismo (dešimtoji kolegija) sprendimas byloje Gugler France / Alexander Gugler, Europos Sąjungos intelektinės nuosavybės tarnyba (EUIPO) (Apeliacinis skundas – Europos Sąjungos prekių ženklas – Vaizdinis prekių ženklas, kuriame yra žodinis elementas GUGLER – Gugler France SA pateiktas prašymas pripažinti registraciją negaliojančia – Ekonominis ryšys tarp prašymą pripažinti registraciją negaliojančia pateikusio asmens ir ginčijamo prekių ženklo savininko – Galimybės supainioti nebuvimas)

text:
               13.7.2020

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 230/8

      2020 m. balandžio 23 d. Teisingumo Teismo (dešimtoji kolegija) sprendimas byloje Gugler France / Alexander Gugler, Europos Sąjungos intelektinės nuosavybės tarnyba (EUIPO)

      (Byla C-736/18 P) (1)

      (Apeliacinis skundas - Europos Sąjungos prekių ženklas - Vaizdinis prekių ženklas, kuriame yra žodinis elementas GUGLER - Gugler France SA pateiktas prašymas pripažinti registraciją negaliojančia - Ekonominis ryšys tarp prašymą pripažinti registraciją negaliojančia pateikusio asmens ir ginčijamo prekių ženklo savininko - Galimybės supainioti nebuvimas)
      (2020/C 230/09)
      Proceso kalba: anglų

         Šalys

         Apeliantė: Gugler France, atstovaujama advokato S. Guerlain

         Kitos proceso šalys: Alexander Gugler, atstovaujamas Rechtsanwältin M.-C. Simon; Europos Sąjungos intelektinės nuosavybės tarnyba (EUIPO), atstovaujama A. Folliard-Monguiral

         Rezoliucinė dalis

                  1.

                  Atmesti apeliacinį skundą.

                  2.

                  Gugler France SA padengia savo ir Alexander Gugler bei Europos Sąjungos intelektinės nuosavybės tarnybos (EUIPO) per apeliacinį procesą patirtas bylinėjimosi išlaidas.

         (1)  OL C 112, 2019 3 25.


title: Byla T-465/20: 2020 m. liepos 22 d. pareikštas ieškinys byloje Ryanair / Komisija

text:
               31.8.2020

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 287/46

      2020 m. liepos 22 d. pareikštas ieškinys byloje Ryanair / Komisija

      (Byla T-465/20)
      (2020/C 287/68)
      Proceso kalba: anglų

         Šalys

         Ieškovė: Ryanair DAC (Sordsas, Airija), atstovaujama advokatų E. Vahida, F. Laprévote, S. Rating ir I. Metaxas-Maranghidis

         Atsakovė: Europos Komisija

         Reikalavimai

      Ieškovė Bendrojo Teismo prašo:

                  —

                  panaikinti 2020 m. birželio 10 d. Europos Komisijos sprendimą (ES) dėl valstybės pagalbos SA.57369 (2020/N) COVID-19 – Portugalija – Pagalba bendrovei TAP (1) ir

                  —

                  priteisti iš Europos Komisijos bylinėjimosi išlaidas.
                  Ieškovė taip pat prašo nagrinėti jos ieškinį pagal pagreitintą procedūrą, nurodytą Teisingumo Teismo statuto 23a straipsnyje.

         Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

      Grįsdama ieškinį ieškovė remiasi penkiais pagrindais.

                  1.

                  Pirmasis ieškinio pagrindas grindžiamas tuo, kad ginčijamame sprendime neįrodyta, jog pagalba patenka į Sanavimo ir restruktūrizavimo gairių (2) materialinę taikymo sritį.

                  2.

                  Antrasis ieškinio pagrindas grindžiamas tuo, kad Komisija neteisingai taikė SESV 107 straipsnio 3 dalies b punktą.

                  3.

                  Trečiasis ieškinio pagrindas grindžiamas tuo, kad sprendime pažeisti diskriminacijos draudimo, laisvo paslaugų teikimo ir įsisteigimo laisvės principai.

                  4.

                  Ketvirtasis ieškinio pagrindas grindžiamas tuo, kad Komisija nepradėjo oficialios tyrimo procedūros.

                  5.

                  Penktasis ieškinio pagrindas grindžiamas tuo, kad sprendime Komisija pažeidė pareigą motyvuoti.

         (1)  2020 m. birželio 10 d. Europos Komisijos sprendimas (ES) dėl valstybės pagalbos SA.57369 (2020/N) COVID-19 – Portugalija – Pagalba bendrovei TAP (OL C 228, 2020, p. 1).

         (2)  Gairės dėl valstybės pagalbos sunkumų patiriančioms ne finansų įmonėms sanuoti ir restruktūrizuoti (OL C 249, 2014, p. 1).


title: Byla C-137/18: 2020 m. vasario 6 d. Teisingumo Teismo (devintoji kolegija) nutartis byloje (Landgericht Dresden (Vokietija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) hapeg dresden gmbh / Bayrische Straße 6-8 GmbH & Co. KG (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą – Teisingumo Teismo procedūros reglamento 99 straipsnis – Laisvė teikti paslaugas – Direktyva 2006/123/EB – Valstybės narės nuostatos, numatančios minimalų inžinierių ir architektų honorarų tarifą)

text:
               21.9.2020

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 313/2

      2020 m. vasario 6 d. Teisingumo Teismo (devintoji kolegija) nutartis byloje (Landgericht Dresden (Vokietija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) hapeg dresden gmbh / Bayrische Straße 6-8 GmbH & Co. KG

      (Byla C-137/18) (1)

      (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą - Teisingumo Teismo procedūros reglamento 99 straipsnis - Laisvė teikti paslaugas - Direktyva 2006/123/EB - Valstybės narės nuostatos, numatančios minimalų inžinierių ir architektų honorarų tarifą)
      (2020/C 313/02)
      Proceso kalba: vokiečių

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

         Landgericht Dresden

         Šalys

         Ieškovė: hapeg dresden gmbh

         Atsakovė: Bayrische Straße 6-8 GmbH & Co. KG

         Rezoliucinė dalis

      2006 m. gruodžio 12 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2006/123/EB dėl paslaugų vidaus rinkoje 15 straipsnio 1 dalis, 2 dalies g punktas ir 3 dalis turi būti aiškinami taip, kad pagal juos draudžiamos nacionalinės nuostatos, pagal kurias draudžiama sutartyse su architektais arba inžinieriais susitarti dėl tarifų, kurie būtų mažesni nei minimalios sumos, nustatytos tose nuostatose numatytoje architektų ir inžinierių honorarų skalėje.

         (1)  OL C 268, 2018 7 30.


title: Byla C-647/18: 2020 m. sausio 15 d. Teisingumo Teismo (šeštoji kolegija) nutartis byloje (Okrazhen sad – Vidin (Bulgarija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Corporate Commercial Bank, likviduojamas / Elit Petrol AD (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą – Teisingumo Teismo procedūros reglamento 53 straipsnio 2 dalis – Teismų bendradarbiavimas civilinėse bylose – Nemokumo procedūros – Abipusės kompensacijos su bankrutuojančia kredito įstaiga taikymo sąlygų keitimas iš dalies atgaline data – Teisinė valstybė – Teisinio saugumo principas – Teisė į veiksmingą teisinės gynybos priemonę)

text:
               21.9.2020

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 313/3

      2020 m. sausio 15 d. Teisingumo Teismo (šeštoji kolegija) nutartis byloje (Okrazhen sad – Vidin (Bulgarija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Corporate Commercial Bank, likviduojamas / Elit Petrol AD

      (Byla C-647/18) (1)

      (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą - Teisingumo Teismo procedūros reglamento 53 straipsnio 2 dalis - Teismų bendradarbiavimas civilinėse bylose - Nemokumo procedūros - Abipusės kompensacijos su bankrutuojančia kredito įstaiga taikymo sąlygų keitimas iš dalies atgaline data - Teisinė valstybė - Teisinio saugumo principas - Teisė į veiksmingą teisinės gynybos priemonę)
      (2020/C 313/04)
      Proceso kalba: bulgarų

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

         Okrazhen sad – Vidin

         Šalys

         Ieškovas: Corporate Commercial Bank, likviduojamas

         Atsakovė: Elit Petrol AD

         Rezoliucinė dalis

      Prašymas priimti prejudicinį sprendimą, pateiktas 2018 m. spalio 15 d. Okrazhen sad Vidin (Vidino apylinkės teismas, Bulgarija) sprendimu, yra akivaizdžiai nepriimtinas.

         (1)  OL C 455, 2018 12 17.


title: Byla C-522/18: 2020 m. sausio 29 d. Teisingumo Teismo (trečioji kolegija) nutartis byloje (Sąd Najwyższy (Lenkija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) DŚ / Zakład Ubezpieczeń Społecznych Oddział w Jaśle (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą – Pagrindo priimti sprendimą nebuvimas)

text:
               21.9.2020

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 313/2

      2020 m. sausio 29 d. Teisingumo Teismo (trečioji kolegija) nutartis byloje (Sąd Najwyższy (Lenkija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) DŚ / Zakład Ubezpieczeń Społecznych Oddział w Jaśle

      (Byla C-522/18) (1)

      (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą - Pagrindo priimti sprendimą nebuvimas)
      (2020/C 313/03)
      Proceso kalba: lenkų

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

         Sąd Najwyższy

         Šalys

         Pareiškėjas: DŚ

         Institucija, kurios sprendimas yra ginčijamas: Zakład Ubezpieczeń Społecznych Oddział w Jaśle

         dalyvaujant: Prokuratura Krajowa

         Rezoliucinė dalis

      Nėra pagrindo priimti sprendimo dėl 2018 m. rugpjūčio 2 d. Sąd Najwyższy (Aukščiausiasis Teismas, Lenkija) nutartimi pateikto prašymo priimti prejudicinį sprendimą byloje C-522/18.

         (1)  OL C 427, 2018 11 26.


title: Byla C-11/19: 2020 m. vasario 6 d. Teisingumo Teismo (devintoji kolegija) nutartis byloje (Consiglio di Stato (Italija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Azienda ULSS n. 6 Euganea / Pia Opera Croce Verde Padova (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą – Teisingumo Teismo procedūros reglamento 99 straipsnis – Viešieji pirkimai – Direktyva 2014/24/ES – 10 straipsnio h punktas – 12 straipsnio 4 dalis – Specialios išimtys paslaugų pirkimo sutarčių atveju – Civilinės gynybos, civilinės saugos ir pavojaus prevencijos paslaugos – Ne pelno organizacijos ar asociacijos – Ligonių vežimo nesant skubos ir skubos atvejais paslauga – Nacionalinės teisės nuostatos, pagal kurias reikalaujama teikti prioritetą perkančiųjų organizacijų partnerystei – Valstybių narių laisvė pasirinkti paslaugų teikimo būdą – Ribos – Pareiga motyvuoti)

text:
               21.9.2020

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 313/4

      2020 m. vasario 6 d. Teisingumo Teismo (devintoji kolegija) nutartis byloje (Consiglio di Stato (Italija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Azienda ULSS n. 6 Euganea / Pia Opera Croce Verde Padova

      (Byla C-11/19) (1)

      (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą - Teisingumo Teismo procedūros reglamento 99 straipsnis - Viešieji pirkimai - Direktyva 2014/24/ES - 10 straipsnio h punktas - 12 straipsnio 4 dalis - Specialios išimtys paslaugų pirkimo sutarčių atveju - Civilinės gynybos, civilinės saugos ir pavojaus prevencijos paslaugos - Ne pelno organizacijos ar asociacijos - Ligonių vežimo nesant skubos ir skubos atvejais paslauga - Nacionalinės teisės nuostatos, pagal kurias reikalaujama teikti prioritetą perkančiųjų organizacijų partnerystei - Valstybių narių laisvė pasirinkti paslaugų teikimo būdą - Ribos - Pareiga motyvuoti)
      (2020/C 313/05)
      Proceso kalba: italų

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

         Consiglio di Stato

         Šalys

         Apeliantė: Azienda ULSS n. 6 Euganea

         Kita apeliacinio proceso šalis: Pia Opera Croce Verde Padova

         Dalyvaujant: Azienda Ospedaliera di Padova, Regione Veneto, Croce Verde Servizi

         Rezoliucinė dalis

                  1.

                  2014 m. vasario 26 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2014/24/ES dėl viešųjų pirkimų, kuria panaikinama Direktyva 2004/18/EB, 10 straipsnio h punktą ir 12 straipsnio 4 dalį reikia aiškinti taip, kad jais nedraudžiamos regiono teisės nuostatos, pagal kurias viešojo pirkimo sutarties sudarymas siejamas su aplinkybe, kad viešojo sektoriaus subjektų partnerystė neleistų užtikrinti ligonių vežimo nesant skubos paslaugos teikimo, jeigu etape iki viešojo pirkimo sutarties sudarymo pasirinktu atitinkamu paslaugų teikimo būdu paisoma vienodo požiūrio, nediskriminavimo, abipusio pripažinimo, proporcingumo ir skaidrumo principų.

                  2.

                  Direktyvos 2014/24 10 straipsnio h punktas ir 12 straipsnio 4 dalis turi būti aiškinami taip, kad jais nedraudžiamos regiono teisės nuostatos, pagal kurias perkančioji organizacija įpareigojama motyvuoti pasirinkimą sudaryti sutartį dėl ligonių vežimo nesant skubos paslaugos teikimo organizuojant viešųjų pirkimų konkursą, o ne tiesiogiai pavesti paslaugų teikimo vykdymą, sudarant susitarimą su kita perkančiąja organizacija.

         (1)  OL C 164, 2019 5 13.


title: Sujungtos bylos C-89/19-C-91/19: 2020 m. vasario 6 d. Teisingumo Teismo (devintoji kolegija) nutartis byloje (Consiglio di Stato (Italija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Rieco SpA / Comune di Lanciano, Ecolan SpA (C-89/19), Comune di Ortona, Ecolan SpA (C-90/19), Comune di San Vito Chietino, Ecolan SpA (C-91/19) (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą – Teisingumo Teismo procedūros reglamento 99 straipsnis – Viešieji pirkimai – Direktyva 2014/24/ES – 12 straipsnio 3 dalis – Nacionalinės teisės nuostatos, pagal kurias pirmenybė teikiama viešojo pirkimo sutartims, bet ne „in house“ sandoriams – Valstybių narių laisvė pasirinkti paslaugų teikimo būdą – Ribos – Nacionalinės teisės nuostatos, pagal kurias nenumatyta galimybė perkančiajai organizacijai įsigyti perkančiosioms organizacijoms priklausančios įstaigos kapitalo dalį, kuri neleidžia užtikrinti šios įstaigos kontrolės ar veto teisės)

text:
               21.9.2020

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 313/5

      2020 m. vasario 6 d. Teisingumo Teismo (devintoji kolegija) nutartis byloje (Consiglio di Stato (Italija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Rieco SpA / Comune di Lanciano, Ecolan SpA (C-89/19), Comune di Ortona, Ecolan SpA (C-90/19), Comune di San Vito Chietino, Ecolan SpA (C-91/19)

      (Sujungtos bylos C-89/19-C-91/19) (1)

      (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą - Teisingumo Teismo procedūros reglamento 99 straipsnis - Viešieji pirkimai - Direktyva 2014/24/ES - 12 straipsnio 3 dalis - Nacionalinės teisės nuostatos, pagal kurias pirmenybė teikiama viešojo pirkimo sutartims, bet ne „in house“ sandoriams - Valstybių narių laisvė pasirinkti paslaugų teikimo būdą - Ribos - Nacionalinės teisės nuostatos, pagal kurias nenumatyta galimybė perkančiajai organizacijai įsigyti perkančiosioms organizacijoms priklausančios įstaigos kapitalo dalį, kuri neleidžia užtikrinti šios įstaigos kontrolės ar veto teisės)
      (2020/C 313/06)
      Proceso kalba: italų

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

         Consiglio di Stato

         Šalys

         Apeliantė: Rieco SpA

         Kitos apeliacinio processo šalys: Comune di Lanciano, Ecolan SpA (C-89/19), Comune di Ortona, Ecolan SpA (C-90/19), Comune di San Vito Chietino, Ecolan SpA (C-91/19)

         Dalyvaujant: Comune di Ortona (C-89/19), Comune di Treglio (C-89/19), Autorità nazionale anticorruzione (ANAC)

         Rezoliucinė dalis

                  1.

                  2014 m. vasario 26 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2014/24/ES dėl viešųjų pirkimų, kuria panaikinama Direktyva 2004/18/EB, 12 straipsnio 3 dalis turi būti aiškinama taip, kad ja nedraudžiamos nacionalinės teisės nuostatos, pagal kurias vidaus sandorio, dar vadinamo „in house sandoriu“, sudarymas siejamas su neįmanomumu sudaryti viešojo pirkimo sutartį ir bet kuriuo atveju su perkančiosios organizacijos įrodymu, kad visuomenė turės konkrečios su vidaus sandorio sudarymu susijusios naudos.

                  2.

                  Direktyvos 2014/24 12 straipsnio 3 dalis turi būti aiškinama kaip nedraudžianti nacionalinės teisės nuostatų, pagal kurias perkančiajai organizacijai draudžiama įsigyti subjekto, kurio akcininkai yra kitos perkančiosios organizacijos, kapitalo dalį, kai šios kapitalo dalys negali užtikrinti kontrolės ar veto įgaliojimų ir kai ši perkančioji organizacija siekia vėliau įgyti teisę vykdyti bendrą kontrolę ir dėl to galimybę sudaryti tiesiogines sutartis šio subjekto, kurio kapitalas priklauso kelioms perkančiosioms organizacijoms, naudai.

         (1)  OL C 182, 2019 5 27.


title: Byla C-172/19 P: 2020 m. sausio 31 d. Teisingumo Teismo nutartis byloje Association européenne du charbon et du lignite (Euracoal) / Deutscher Braunkohlen-Industrie – Verein eV, Lausitz Energie Kraftwerke AG, Mitteldeutsche Braunkohlengesellschaft mbH eins energie in sachsen GmbH & Co. KG, Europos Komisija (Apeliacinis skundas – Teisingumo Teismo procedūros reglamento 181 straipsnis – Aplinka – Direktyva 2010/75/ES – Geriausių prieinamų gamybos būdų (GPGB) išvados – Įgyvendinimo sprendimas (ES) 2017/1442 – Kurą deginantys dideli įrenginiai – Ieškinys dėl panaikinimo – Nepriimtinumas – Tiesioginės sąsajos nebuvimas – Dalyvavimas aktui priimti skirtoje procedūroje – Procedūrinės garantijos akto priėmimo metu – Motyvų pakeitimas – Pagrindų, grindžiamų apeliantės procedūrinių teisių pažeidimu, nebuvimas – Konkrečios sąsajos nebuvimas – Akivaizdžiai nepagrįstas apeliacinis skundas)

text:
               21.9.2020

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 313/6

      2020 m. sausio 31 d. Teisingumo Teismo nutartis byloje Association européenne du charbon et du lignite (Euracoal) / Deutscher Braunkohlen-Industrie – Verein eV, Lausitz Energie Kraftwerke AG, Mitteldeutsche Braunkohlengesellschaft mbH eins energie in sachsen GmbH & Co. KG, Europos Komisija

      (Byla C-172/19 P) (1)

      (Apeliacinis skundas - Teisingumo Teismo procedūros reglamento 181 straipsnis - Aplinka - Direktyva 2010/75/ES - Geriausių prieinamų gamybos būdų (GPGB) išvados - Įgyvendinimo sprendimas (ES) 2017/1442 - Kurą deginantys dideli įrenginiai - Ieškinys dėl panaikinimo - Nepriimtinumas - Tiesioginės sąsajos nebuvimas - Dalyvavimas aktui priimti skirtoje procedūroje - Procedūrinės garantijos akto priėmimo metu - Motyvų pakeitimas - Pagrindų, grindžiamų apeliantės procedūrinių teisių pažeidimu, nebuvimas - Konkrečios sąsajos nebuvimas - Akivaizdžiai nepagrįstas apeliacinis skundas)
      (2020/C 313/07)
      Proceso kalba: vokiečių

         Šalys

         Apeliantė: Association européenne du charbon et du lignite (Euracoal), atstovaujama advokatų W. Spieth ir N. Hellermann,

         Kitos proceso šalys: Deutscher Braunkohlen-Industrie – Verein eV, Lausitz Energie Kraftwerke AG, Mitteldeutsche Braunkohlengesellschaft mbH, eins energie in sachsen GmbH & Co. KG, atstovaujamos advokatų W. Spieth ir N. Hellermann; Europos Komisija, atstovaujama R. Tricot ir A. C. Becker

         Rezoliucinė dalis

                  1.

                  Atmesti apeliacinį skundą kaip akivaizdžiai nepagrįstą.

                  2.

                  Priteisti iš Association européenne du charbon et du lignite (Euracoal) bylinėjimosi išlaidas.

         (1)  OL C 164, 2019 5 13.


title: Byla C-368/19: 2020 m. sausio 16 d. Teisingumo Teismo (aštuntoji kolegija) nutartis byloje (Consiglio di Stato (Italija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Telecom Italia SpA, Wind Tre SpA, Vodafone Italia SpA, Lindam Srl / Roma Capitale, Regione Lazio, Vodafone Italia SpA, Telecom Italia SpA, Wind Tre SpA, Wind Telecomunicazioni SpA (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą – Teisingumo Teismo procedūros reglamento 53 straipsnio 2 dalis ir 94 straipsnis – Teisės aktų derinimas – Elektroninių ryšių tinklai ir paslaugos – Vietinių valdžios institucijų nustatyti mobiliojo ryšio perdavimo antenų statymo apribojimai – Pakankamų paaiškinimų dėl priežasčių, pagrindžiančių atsakymo į prejudicinius klausimus reikalingumą sprendžiant pagrindinę bylą, nepateikimas – Akivaizdus nepriimtinumas)

text:
               21.9.2020

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 313/6

      2020 m. sausio 16 d. Teisingumo Teismo (aštuntoji kolegija) nutartis byloje (Consiglio di Stato (Italija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Telecom Italia SpA, Wind Tre SpA, Vodafone Italia SpA, Lindam Srl / Roma Capitale, Regione Lazio, Vodafone Italia SpA, Telecom Italia SpA, Wind Tre SpA, Wind Telecomunicazioni SpA

      (Byla C-368/19) (1)

      (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą - Teisingumo Teismo procedūros reglamento 53 straipsnio 2 dalis ir 94 straipsnis - Teisės aktų derinimas - Elektroninių ryšių tinklai ir paslaugos - Vietinių valdžios institucijų nustatyti mobiliojo ryšio perdavimo antenų statymo apribojimai - Pakankamų paaiškinimų dėl priežasčių, pagrindžiančių atsakymo į prejudicinius klausimus reikalingumą sprendžiant pagrindinę bylą, nepateikimas - Akivaizdus nepriimtinumas)
      (2020/C 313/08)
      Proceso kalba: italų

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

         Consiglio di Stato

         Šalys pagrindinėje byloje

         Ieškovės: Telecom Italia SpA, Wind Tre SpA, Vodafone Italia SpA, Lindam Srl

         Atsakovės: Roma Capitale, Regione Lazio, Vodafone Italia SpA, Telecom Italia SpA, Wind Tre SpA, Wind Telecomunicazioni SpA

         dalyvaujant: Regione Lazio, Wind Tre SpA, Telecom Italia SpA, Ente Suore Francescane Missionarie del Cuore Immacolato di Maria e.a., Agenzia Regionale Protezione Ambiente (ARPA), Congregazione delle Religiose di Gesù e Maria

         Rezoliucinė dalis

      2018 m. vasario 2 d. Consiglio di Stato (Valstybės Taryba, Italija) nutartimi pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą yra akivaizdžiai nepriimtinas.

         (1)  OL C 312, 2019 9 16.


title: Byla C-381/19: 2020 m. sausio 15 d. Teisingumo Teismo (devintoji kolegija) nutartis byloje (Curtea de Apel Cluj (Rumunija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) SC Banca E S.A. / G.D. (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą – Teisingumo Teismo procedūros reglamento 99 straipsnis – Vartotojų apsauga – Direktyva 93/13/EB – Naujo teisių gynimo būdo nustatymas proceso metu – Teisinio saugumo ir veiksmingumo principai)

text:
               21.9.2020

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 313/7

      2020 m. sausio 15 d. Teisingumo Teismo (devintoji kolegija) nutartis byloje (Curtea de Apel Cluj (Rumunija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) SC Banca E S.A. / G.D.

      (Byla C-381/19) (1)

      (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą - Teisingumo Teismo procedūros reglamento 99 straipsnis - Vartotojų apsauga - Direktyva 93/13/EB - Naujo teisių gynimo būdo nustatymas proceso metu - Teisinio saugumo ir veiksmingumo principai)
      (2020/C 313/09)
      Proceso kalba: rumunų

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

         Curtea de Apel Cluj

         Šalys

         Kasatorius: SC Banca E S.A.

         Kita kasacinio proceso šalis: G.D.

         Rezoliucinė dalis

      Teisinio saugumo ir veiksmingumo principai turi būti aiškinami taip, kad jie neprieštarauja procesinei taisyklei, pakeičiančiai vidaus teisinėje sistemoje numatytą teisių gynimo būdų sistemą, įvedant teisių gynimo būdą ir papildomą teismo instanciją, ir tai taikoma procesui, kuris jau vyksta šio pakeitimo metu ir kuriame sprendžiamas vartotojo ir pardavėjo ar tiekėjo ginčas, jei šis naujas būdas taikomas tiek vartotojams, tiek pardavėjams ar tiekėjams.

         (1)  OL C 288, 2019 8 26.


title: Byla C-226/20 P: 2020 m. gegužės 29 d. Eurofer, Association Européenne de l'Acier, AISBL pateiktas apeliacinis skundas dėl 2020 m kovo 12 d. Bendrojo Teismo (aštuntoji kolegija) priimto sprendimo byloje T-835/17 Eurofer / Komisija

text:
               21.9.2020

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 313/8

      2020 m. gegužės 29 d.Eurofer, Association Européenne de l'Acier, AISBL pateiktas apeliacinis skundas dėl 2020 m kovo 12 d. Bendrojo Teismo (aštuntoji kolegija) priimto sprendimo byloje T-835/17 Eurofer / Komisija

      (Byla C-226/20 P)
      (2020/C 313/10)
      Proceso kalba: anglų

         Šalys

         Apeliantė: Eurofer, Association Européenne de l'Acier, AISBL, atstovaujama advokatų J. Killick ir G. Forwood

         Kita proceso šalis: Europos Komisija

         Apeliantės reikalavimai

      Apeliantė Teisingumo Teismo prašo:

                  —

                  panaikinti skundžiamą sprendimą;

                  —

                  panaikinti ginčijamo reglamento (1) 2 straipsnį;

                  —

                  nepatenkinus minėtų reikalavimų – grąžinti bylą nagrinėti Bendrajam Teismui;

                  —

                  priteisti iš Komisijos ir į bylą Bendrajame Teisme įstojusios šalies bylinėjimosi išlaidas apeliacinėje instancijoje ir Bendrojo Teismo byloje.

         Apeliacinio skundo pagrindai ir pagrindiniai argumentai

      Grįsdama apeliacinį skundą apeliantė remiasi keturiais pagrindais.

                  1.

                  Teisės klaida aiškinant pagrindinio reglamento (2) 3 straipsnio 4 dalį taip, kad Komisija turi diskreciją laikyti importą, atitinkantį didesnę nei 1 % rinkos dalį, „nereikšmingu“.

                  2.

                  Klaidos vertinant „importo [iš Serbijos] apimtį“ kaip „nereikšmingą“ pagrindinio reglamento 3 straipsnio 4 dalies tikslais. Konkrečiai Bendrasis Teismas padarė:

                              2.1.

                              teisės klaidą įtraukdamas kainos elementus į nereikšmingumo vertinimą, kuris yra vien kiekybinis vertinimas, susijęs su apimtimi;

                              2.2.

                              subsidiariai – teisės klaidą, nes neatsižvelgė į kitus veiksnius (būtent duomenis apie priverstinį kainų mažinimą ir priverstinį pardavimą mažesnėmis kainomis), kurie galėtų (tiksliau) parodyti galimą importo apimties poveikį, ir

                              2.3.

                              be to, akivaizdžią vertinimo klaidą ir iškraipė įrodymus nuspręsdamas, kad vidutinės kainos, siejamos su apimtimi, atitinkančia nereikšmingą rinkos dalį, galėtų savaime pagrįsti išvadą, kad apimtis šiuo konkrečiu atveju yra „nereikšminga“.

                  3.

                  Klaidos, susijusios su išvada, kad „apsaugos priemonės nebūtinos“ pagal pagrindinio reglamento 9 straipsnio 2 dalį. Būtent Bendrasis Teismas padarė:

                              3.1.

                              teisės klaidą konstatuodamas, kad Komisija galėjo baigti tyrimą, neatlikusi galimos žalos analizės, ir

                              3.2.

                              teisės klaidą ir akivaizdžią vertinimo klaidą konstatuodamas, kad Komisija neviršijo savo diskrecijos, taikydama pagrindinio reglamento 9 straipsnio 2 dalį.

                  4.

                  Teisės klaida nusprendus, kad Komisija neprivalėjo atskleisti duomenų apie priverstinį kainų mažinimą ir priverstinį pardavimą mažesnėmis kainomis, susijusių su Serbijos eksportuotoju. Konkrečiai Bendrasis Teismas padarė:

                              4.1.

                              teisės klaidą konstatuodamas, kad paisant Eurofer teisės į gynybą nereikėjo atskleisti duomenų apie priverstinį kainų mažinimą ir priverstinį pardavimą mažesnėmis kainomis;

                              4.2.

                              teisės klaidą konstatuodamas, kad skundo dėl antidempingo tyrimo pateikėjai negali remtis reikalavimais, kylančiais iš teisės į gynybą paisymo, ir

                              4.3.

                              teisės klaidą konstatuodamas, kad ginčijamame reglamente paisyta gero administravimo principo, įtvirtinto Pagrindinių teisių chartijos 41 straipsnyje.

         (1)  2017 m. spalio 5 d. Komisijos įgyvendinimo reglamentas (ES) 2017/1795, kuriuo tam tikriems importuojamiems Brazilijos, Irano, Rusijos ir Ukrainos kilmės plokštiems karštojo valcavimo produktams iš geležies, nelegiruotojo plieno ar kito legiruotojo plieno nustatomas galutinis antidempingo muitas ir baigiamas tyrimas dėl tam tikrų importuojamų Serbijos kilmės plokščių karštojo valcavimo produktų iš geležies, nelegiruotojo plieno ar kito legiruotojo plieno (OL L 258, 2017, p. 24).

         (2)  2016 m. birželio 8 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (ES) 2016/1038 dėl apsaugos nuo importo dempingo kaina iš Europos Sąjungos narėmis nesančių valstybių (OL L 176, 2016, p. 21).


title: Byla C-247/20: 2020 m. balandžio 7d. Appeals Service Northern Ireland (Jungtinė Karalystė) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje VI / Commissioners for Her Majesty's Revenue and Customs

text:
               21.9.2020

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 313/9

      2020 m. balandžio 7d.Appeals Service Northern Ireland (Jungtinė Karalystė) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje VI / Commissioners for Her Majesty's Revenue and Customs

      (Byla C-247/20)
      (2020/C 313/11)
      Proceso kalba: anglų

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

         Appeals Service Northern Ireland

         Šalys pagrindinėje byloje

         Apeliantė: VI

         Kita apeliacinio proceso šalis: Commissioners for Her Majesty's Revenue and Customs

         Prejudiciniai klausimai

                  1.

                  Ar vaikas, kuris nuolat gyvena EEE, turi turėti visavertį sveikatos draudimą, kad išlaikytų teisę gyventi šalyje, kaip iš jo būtų to reikalaujama pagal 2016 Regulations 4 straipsnio 1 dalį, jeigu jis būtų savarankiškas asmuo?

                  2.

                  Ar, atsižvelgiant į Direktyvos 2004/38 (1) 7 straipsnio 1 dalį ir Europos Sąjungos Teisingumo Teismo sprendimo Teixiera, C-480/08, 70 punkto jurisprudenciją, Immigration (European Economic Area) Regulations 2016 (2006 m. Imigracijos (Europos ekonominėje erdvėje) taisyklės) 4 straipsnio 3 dalies b punkte nustatytas reikalavimas (t. y., kad reikalavimas studentui ar savarankiškam asmeniui turėti visavertį sveikatos draudimą Jungtinėje Karalystėje, atsižvelgiant į Immigration (European Economic Area) Regulations 2016 (2006 m. Imigracijos (Europos ekonominėje erdvėje) taisyklės) 16 straipsnio 2 dalies b punkto ii papunktį, tenkinamas tik tuo atveju, jei toks draudimas taikomas tiek tam asmeniui, tiek visiems atitinkamiems jo šeimos nariams) yra neteisėtas pagal ES teisę?

                  3.

                  Ar, atsižvelgiant į Ahmad / Secretary of State for the Home Department [2014] EWCA Civ 988 53 punkte padarytą sprendimą, Jungtinės Karalystės ir Airijos Respublikos sudaryti abipusiai bendros kelionių erdvės susitarimai dėl sveikatos draudimo laikomi abipusiais susitarimais, ir todėl pagal juos taikomas visavertis sveikatos draudimas pagal 2016 Regulations 4 straipsnio 1 dalį?

         (1)  2004 m. balandžio 29 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2004/38/EB dėl Sąjungos piliečių ir jų šeimos narių teisės laisvai judėti ir gyventi valstybių narių teritorijoje, iš dalies keičianti Reglamentą (EEB) Nr. 1612/68 ir panaikinanti Direktyvas 64/221/EEB, 68/360/EEB, 72/194/EEB, 73/148/EEB, 75/34/EEB, 75/35/EEB, 90/364/EEB, 90/365/EEB ir 93/96/EEB (OL L 158, 2004, p. 77; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 5 sk., 5 t., p. 46).


title: Byla C-261/20: 2020 m. birželio 15 d Bundesgerichtshof (Vokietija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Thelen Technopark Berlin GmbH / MN

text:
               21.9.2020

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 313/10

      2020 m. birželio 15 d Bundesgerichtshof (Vokietija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Thelen Technopark Berlin GmbH / MN

      (Byla C-261/20)
      (2020/C 313/12)
      Proceso kalba: vokiečių

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

         Bundesgerichtshof

         Šalys pagrindinėje byloje

         Kasatorė: Thelen Technopark Berlin GmbH

         Kita kasacinio proceso šalis: MN

         Prejudiciniai klausimai

                  1.

                  Ar iš Sąjungos teisės, visų pirma ESS 4 straipsnio 3 dalies, SESV 288 straipsnio trečios pastraipos ir SESV 260 straipsnio 1 dalies, kyla, kad 2006 m. gruodžio 12 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2006/123 dėl paslaugų vidaus rinkoje (1) 15 straipsnio 1 dalis, 2 dalies g punktas ir 3 dalis vykstančiame privačių asmenų teismo procese turi tiesioginį poveikį tuo aspektu, kad turi būti nebetaikomos šiai direktyvai prieštaraujančios Vokietijos Verordnung über die Honorare für Architekten- und Ingenieurleistungen (Nutarimas dėl honorarų už architektų ir inžinierių paslaugas, toliau – HOAI) 7 straipsnyje įtvirtintos nacionalinės teisės nuostatos, pagal kurias šiame honorarų tvarkos apraše nustatyti architektų ir inžinierių planavimo ir priežiūros paslaugoms taikomi minimalūs tarifai – išskyrus tam tikrus išimtinius atvejus – yra privalomi ir sudarant sutartis su architektais arba inžinieriais pasiektas susitarimas dėl mažesnio nei minimalūs tarifai honoraro yra negaliojantis?

                  2.

                  Jei į pirmąjį klausimą būtų atsakyta neigiamai:

                              a)

                              Ar HOAI 7 straipsniu reguliuodama architektų ir inžinierių planavimo ir priežiūros paslaugoms taikomus privalomus minimalius tarifus Vokietijos Federacinė Respublika pažeidžia SESV 49 straipsniu suteikiamą įsisteigimo laisvę arba kitus bendruosius Sąjungos teisės principus?

                              b)

                              Jei į antrojo klausimo a dalį būtų atsakyta teigiamai: ar iš tokio pažeidimo kyla, kad nacionalinės teisės nuostatos dėl privalomų minimalių tarifų (šiuo atveju – HOAI 7 straipsnis) turi būti nebetaikomos vykstančiame privačių asmenų teismo procese?

         (1)  OL L 376, 2006, p. 36.


title: Byla C-265/20: 2020 m. birželio 15 d. Hof van beroep Antwerpen (Belgija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje FN / Universiteit Antwerpen, Vlaamse Autonome Hogeschool Hogere Zeevaartschool, PB, ZK, NG, ZN, UM

text:
               21.9.2020

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 313/11

      2020 m. birželio 15 d.Hof van beroep Antwerpen (Belgija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje FN / Universiteit Antwerpen, Vlaamse Autonome Hogeschool Hogere Zeevaartschool, PB, ZK, NG, ZN, UM

      (Byla C-265/20)
      (2020/C 313/13)
      Proceso kalba: nyderlandų

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

         Hof van beroep Antwerpen

         Šalys pagrindinėje byloje

         Apeliantas: FN

         Kitos apeliacinio proceso šalys: Universiteit Antwerpen, Vlaamse Autonome Hogeschool Hogere Zeevaartschool, PB, ZK, NG, ZN, UM

         Prejudicinis klausimas

      Ar 1999 m. birželio 28 d. Tarybos direktyvos 1999/70/EB dėl Europos profesinių sąjungų konfederacijos (ETUC), Europos pramonės ir darbdavių konfederacijų sąjungos (UNICE) ir Europos įmonių, kuriose dalyvauja valstybė, centro (CEEP) bendrojo susitarimo dėl darbo pagal terminuotas sutartis (1) priede pateikto 1999 m. kovo 18 d. sudaryto Bendrojo susitarimo dėl darbo pagal terminuotas sutartis 4 punkto 1 dalis ir 1997 m. gruodžio 15 d. Tarybos direktyvos 97/81/EB dėl Bendrojo susitarimo dėl darbo ne visą darbo dieną, kurį sudarė Europos pramonės ir darbdavių konfederacijų sąjunga (UNICE), Europos įmonių, kuriose dalyvauja valstybė, centras (CEEP) ir Europos profesinių sąjungų konfederacija (ETUC) (2), priede pateikto Bendrojo susitarimo dėl darbo ne visą darbo dieną 4 punkto 1 dalis turi būti aiškinamos kaip draudžiančios aukštajai mokyklai remiantis nacionaline reglamentavimo tvarka (Dekreto dėl universitetų 91 straipsniu), pagal kurią nepriklausomas akademinis darbuotojas, dirbantis visą darbo dieną, skiriamas dirbti nuolatinį darbą, o ne visą darbo dieną dirbantis darbuotojas arba skiriamas, arba įdarbinamas pagal terminuotas sutartis pratęsiamiems laikotarpiams, neviršijantiems šešerių metų“,

                  1)

                  motyvuojant „veiksmų laisve“ dėstytoją 20 metų įdarbinti pagal maždaug 20 paeiliui sudarytų trumpalaikių darbo ne visą dieną sutarčių ir pagal statutą paskirti dirbti vienų–trejų metų laikotarpiui neribojant bendro pratęsimų skaičiaus, jei kiti jo kolegos, atliekantys panašias funkcijas, skiriami dirbti nuolatinį darbą visą darbo dieną?

                  2)

                  savo personalo statute numatyti tik bendrąją žemiausią 50 proc. užimtumo lygio ribą, kuri turi būti pasiekta, kad būtų galima svarstyti galimybę paskirti dirbti nuolatinį darbą, bet neprivalo nustatyti nė vieno kriterijaus, kuriuo remiantis dirbti nuolatinį darbą skiriami arba pagal terminuotas sutartis įdarbinami ne visą darbo dieną dirbantys darbuotojai, kurių užimtumo lygis yra 50 proc. arba didesnis?

                  3)

                  ne visą darbo dieną dirbančiam dėstytojui motyvuojant neribota „veiksmų laisve“ skirti procentines užimtumo dalis, nenustatant objektyvių kriterijų ar objektyviai neįvertinant darbo krūvio?

                  4)

                  pagal terminuotą darbo sutartį ne visą darbo dieną dirbančiam dėstytojui, kuris toliau neįdarbinamas grindžiant aukštosios mokyklos „veiksmų laisve“, atsisakyti suteikti teisę remtis tariamu piktnaudžiavimu praeityje jam vienašališkai nustatant darbo sąlygas, motyvuojant tuo, kad su šiomis sąlygomis, vykdydamas jam paskirtus darbus, jis, taip sakant, sutiko ir taip neteko Sąjungos teisėje numatytos apsaugos?

         (1)  OL L 175, 1999, p. 43; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 5 sk., 3 t., p. 368.

         (2)  OL L 14, 1998, p. 9; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 5 sk., 3 t., p. 267.