title: Byla C-510/20: 2022 m. balandžio 28 d. Teisingumo Teismo (septintoji kolegija) sprendimas byloje Europos Komisija / Bulgarijos Respublika (Valstybės įsipareigojimų neįvykdymas – SESV 258 straipsnis – Aplinka – Direktyva 2008/56/EB – Jūrų aplinkos politika – 5 straipsnis – Jūrų strategijos – 17 straipsnio 2 ir 3 dalys – Geros ekologinės būklės pradinio įvertinimo ir apibrėžimo bei aplinkos apsaugos tikslų neperžiūrėjimas per nustatytus terminus – Informacijos apie po peržiūrų atliktus atnaujinimus nepersiuntimas Europos Komisijai per nustatytus terminus)

text:
               2022 6 20

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 237/9

      2022 m. balandžio 28 d. Teisingumo Teismo (septintoji kolegija) sprendimas byloje Europos Komisija / Bulgarijos Respublika

      (Byla C-510/20) (1)

      (Valstybės įsipareigojimų neįvykdymas - SESV 258 straipsnis - Aplinka - Direktyva 2008/56/EB - Jūrų aplinkos politika - 5 straipsnis - Jūrų strategijos - 17 straipsnio 2 ir 3 dalys - Geros ekologinės būklės pradinio įvertinimo ir apibrėžimo bei aplinkos apsaugos tikslų neperžiūrėjimas per nustatytus terminus - Informacijos apie po peržiūrų atliktus atnaujinimus nepersiuntimas Europos Komisijai per nustatytus terminus)
      (2022/C 237/10)
      Proceso kalba: bulgarų

         Šalys

         Ieškovė: Europos Komisija, atstovaujama O. Beynet ir I. Zaloguin

         Atsakovė: Bulgarijos Respublika, atstovaujama T. Mitova, L. Zaharieva ir T. Tsingileva

         Rezoliucinė dalis

                  1.

                  Per nustatytus terminus, pirma, suderinta tvarka neperžiūrėjusi, kaip numatyta 2008 m. birželio 17 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2008/56/EB, nustatančios Bendrijos veiksmų jūrų aplinkos politikos srityje pagrindus (Jūrų strategijos pagrindų direktyva), 5 straipsnyje, geros ekologinės būklės pradinio įvertinimo ir apibrėžimo bei aplinkos apsaugos tikslų nustatymo ir, antra, nepersiuntusi Komisijai informacijos apie po šių peržiūrų atliktus atnaujinimus, Bulgarijos Respublika neįvykdė įsipareigojimų pagal šios direktyvos 17 straipsnio 2 dalies a ir b punktus ir 17 straipsnio 3 dalį.

                  2.

                  Priteisti iš Bulgarijos Respublikos bylinėjimosi išlaidas.

         (1)  OL C 433, 2020 12 14.


title: Byla C-531/20: 2022 m. balandžio 28 d. Teisingumo Teismo (dešimtoji kolegija) sprendimas byloje (Bundesgerichtshof (Vokietija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) NovaText GmbH / Ruprecht-Karls-Universität Heidelberg (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą – Intelektinės nuosavybės teisės – Direktyva 2004/48/EB – 3 straipsnis – Bendrasis įsipareigojimas dėl priemonių, procedūrų ir gynybos būdų, būtinų siekiant užtikrinti intelektinės nuosavybės teisių paisymą – 14 straipsnis – Sąvoka „pagrįstos ir proporcingos bylinėjimosi išlaidos“ – Patentinis patikėtinis – Nacionalinio teismo negalėjimas vertinti bylą pralaimėjusiai šaliai tenkančių išlaidų pagrįstumo ir proporcingumo)

text:
               2022 6 20

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 237/9

      2022 m. balandžio 28 d. Teisingumo Teismo (dešimtoji kolegija) sprendimas byloje (Bundesgerichtshof (Vokietija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) NovaText GmbH / Ruprecht-Karls-Universität Heidelberg

      (Byla C-531/20) (1)

      (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą - Intelektinės nuosavybės teisės - Direktyva 2004/48/EB - 3 straipsnis - Bendrasis įsipareigojimas dėl priemonių, procedūrų ir gynybos būdų, būtinų siekiant užtikrinti intelektinės nuosavybės teisių paisymą - 14 straipsnis - Sąvoka „pagrįstos ir proporcingos bylinėjimosi išlaidos“ - Patentinis patikėtinis - Nacionalinio teismo negalėjimas vertinti bylą pralaimėjusiai šaliai tenkančių išlaidų pagrįstumo ir proporcingumo)
      (2022/C 237/11)
      Proceso kalba: vokiečių

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

         Bundesgerichtshof

         Šalys pagrindinėje byloje

         Atsakovė ir kasatorė: NovaText GmbH

         Ieškovas ir kita kasacinio proceso šalis: Ruprecht-Karls-Universität Heidelberg

         Rezoliucinė dalis

      2004 m. balandžio 29 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2004/48/EB dėl intelektinės nuosavybės teisių gynimo 3 ir 14 straipsniai turi būti aiškinami taip, kad pagal juos draudžiamos nacionalinės teisės normos arba jų aiškinimas, pagal kuriuos teismas, nagrinėjantis į šios direktyvos taikymo sritį patenkančią bylą, negali tinkamai atsižvelgti į konkretaus jo nagrinėjamo atvejo specifines ypatybes, kad įvertintų, ar bylą laimėjusios šalies patirtos bylinėjimosi išlaidos yra pagrįstos ir proporcingos.

         (1)  OL C 28, 2021 1 25.


title: Byla C-559/20: 2022 m. balandžio 28 d. Teisingumo Teismo (dešimtoji kolegija) sprendimas byloje (Landgericht Saarbrücken (Vokietija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Koch Media GmbH / FU (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą – Intelektinės nuosavybės teisės – Direktyva 2004/48/EB – 14 straipsnis – Sąvokos „bylinėjimosi išlaidos“ ir „kitos išlaidos“ – Neteismine tvarka pateiktas įspėjimas siekiant užtikrinti intelektinės nuosavybės teisės paisymą – Advokato paslaugų išlaidos – Kvalifikavimas – Nacionalinės teisės normos, kuriose tam tikromis sąlygomis ribojama padengtina šių išlaidų suma)

text:
               2022 6 20

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 237/10

      2022 m. balandžio 28 d. Teisingumo Teismo (dešimtoji kolegija) sprendimas byloje (Landgericht Saarbrücken (Vokietija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Koch Media GmbH / FU

      (Byla C-559/20) (1)

      (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą - Intelektinės nuosavybės teisės - Direktyva 2004/48/EB - 14 straipsnis - Sąvokos „bylinėjimosi išlaidos“ ir „kitos išlaidos“ - Neteismine tvarka pateiktas įspėjimas siekiant užtikrinti intelektinės nuosavybės teisės paisymą - Advokato paslaugų išlaidos - Kvalifikavimas - Nacionalinės teisės normos, kuriose tam tikromis sąlygomis ribojama padengtina šių išlaidų suma)
      (2022/C 237/12)
      Proceso kalba: vokiečių

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

         Landgericht Saarbrücken

         Šalys pagrindinėje byloje

         Ieškovė ir apeliantė: Koch Media GmbH

         Atsakovas ir kita apeliacinio proceso šalis: FU

         Rezoliucinė dalis

                  1.

                  2004 m. balandžio 29 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2004/48/EB dėl intelektinės nuosavybės teisių gynimo 14 straipsnis turi būti aiškinamas taip, kad intelektinės nuosavybės teisių turėtojo išlaidos, patirtos dėl jam atstovaujančio patarėjo paslaugų siekiant užtikrinti šių teisių gynybą neteismine tvarka, kaip antai išlaidos, susijusios su įspėjimu, patenka į sąvoką „kitos išlaidos“, kaip ji suprantama pagal šią nuostatą.

                  2.

                  Direktyvos 2004/48 14 straipsnis turi būti aiškinamas taip, kad pagal jį nedraudžiamos nacionalinės teisės normos, kuriose numatyta, kad tuo atveju, kai fizinis asmuo intelektinės nuosavybės teisės pažeidimą padaro vykdydamas ne savo profesinę ar komercinę veiklą, šioje nuostatoje numatytų „kitų išlaidų“ atlygintina suma, kurios gali reikalauti šios teisės turėtojas, yra fiksuoto dydžio, apskaičiuojama remiantis šiose teisės normose ribojama ginčo suma, nebent nacionalinis teismas, atsižvelgdamas į nagrinėjamo atvejo specifines ypatybes, mano, kad tokio ribojimo taikymas yra neteisingas.

         (1)  OL C 35, 2021 2 1.


title: Byla C-612/20: 2022 m. balandžio 28 d. Teisingumo Teismo (devintoji kolegija) sprendimas byloje (Tribunalul Cluj (Rumunija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Happy Education SRL / Direcţia Generală Regională a Finanţelor Publice Cluj-Napoca, Administraţia Judeţeană a Finanţelor Publice Cluj (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą – Pridėtinės vertės mokestis (PVM) – Direktyva 2006/112/EB – 132 straipsnio 1 dalies i punktas – Tam tikros su visuomenės interesais susijusios veiklos neapmokestinimas PVM – Neapmokestinimas, susijęs su vaikų ar jaunimo edukacija, mokykliniu ar universitetiniu švietimu – Mokyklinę programą papildančių edukacinių paslaugų teikimas – Privatinės teisės reglamentuojama organizacija, komerciniais tikslais teikianti šias paslaugas)

text:
               2022 6 20

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 237/11

      2022 m. balandžio 28 d. Teisingumo Teismo (devintoji kolegija) sprendimas byloje (Tribunalul Cluj (Rumunija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Happy Education SRL / Direcţia Generală Regională a Finanţelor Publice Cluj-Napoca, Administraţia Judeţeană a Finanţelor Publice Cluj

      (Byla C-612/20) (1)

      (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą - Pridėtinės vertės mokestis (PVM) - Direktyva 2006/112/EB - 132 straipsnio 1 dalies i punktas - Tam tikros su visuomenės interesais susijusios veiklos neapmokestinimas PVM - Neapmokestinimas, susijęs su vaikų ar jaunimo edukacija, mokykliniu ar universitetiniu švietimu - Mokyklinę programą papildančių edukacinių paslaugų teikimas - Privatinės teisės reglamentuojama organizacija, komerciniais tikslais teikianti šias paslaugas)
      (2022/C 237/13)
      Proceso kalba: rumunų

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

         Tribunalul Cluj

         Šalys pagrindinėje byloje

         Pareiškėja: Happy Education SRL

         Atsakovės: Direcţia Generală Regională a Finanţelor Publice Cluj-Napoca, Administraţia Judeţeană a Finanţelor Publice Cluj

         Rezoliucinė dalis

      2006 m. lapkričio 28 d. Tarybos direktyvos 2006/112/EB dėl pridėtinės vertės mokesčio bendros sistemos 132 straipsnio 1 dalies i punktas turi būti aiškinamas taip, kad sąvoka „organizacija, kuri pripažinta turinčia tokią paskirtį“ kaip viešosios teisės reglamentuojama švietimo įstaiga, kaip tai suprantama pagal šią nuostatą, neapima privataus subjekto, kuris vykdo su visuomenės interesais susijusią švietimo veiklą, kuri papildo mokyklines programas, kaip antai pagalba atliekant namų darbus, edukacinės programos, užsienio kalbų kursai, ir yra gavęs Prekybos registro tarnybos leidimą, suteiktą kodo CAEN 8559 – „Kitos švietimo formos“ forma, kaip tai suprantama pagal Nacionalinį ekonominės veiklos klasifikavimą, jei ši įmonė bet kuriuo atveju neatitinka nacionalinėje teisėje nustatytų sąlygų, kad būtų galima ją tokia pripažinti.

         (1)  OL C 53, 2021 2 15.


title: Byla C-637/20: 2022 m. balandžio 28 d. Teisingumo Teismo (pirmoji kolegija) sprendimas byloje (Högsta förvaltningsdomstolen (Švedija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Skatteverket / DSAB Destination Stockholm AB (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą – Direktyva 2006/112/EB – Bendra pridėtinės vertės mokesčio sistema – 30a straipsnio 1 punktas – Sąvoka „kuponas“ – 30a straipsnio 3 punktas – Sąvoka „daugiafunkcis kuponas“ – Kortelės, kurios turėtojui suteikiama teisė ribotą laiką naudotis keliomis turizmo paslaugomis, pardavimas)

text:
               2022 6 20

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 237/11

      2022 m. balandžio 28 d. Teisingumo Teismo (pirmoji kolegija) sprendimas byloje (Högsta förvaltningsdomstolen (Švedija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Skatteverket / DSAB Destination Stockholm AB

      (Byla C-637/20) (1)

      (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą - Direktyva 2006/112/EB - Bendra pridėtinės vertės mokesčio sistema - 30a straipsnio 1 punktas - Sąvoka „kuponas“ - 30a straipsnio 3 punktas - Sąvoka „daugiafunkcis kuponas“ - Kortelės, kurios turėtojui suteikiama teisė ribotą laiką naudotis keliomis turizmo paslaugomis, pardavimas)
      (2022/C 237/14)
      Proceso kalba: švedų

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

         Högsta förvaltningsdomstolen

         Šalys pagrindinėje byloje

         Kasatorė ir kita apeliacinio proceso šalis: Skatteverket

         Kita kasacinio proceso šalis ir apeliantė: DSAB Destination Stockholm AB

         Rezoliucinė dalis

      2006 m. lapkričio 28 d. Tarybos direktyvos 2006/112/EB dėl pridėtinės vertės mokesčio bendros sistemos, iš dalies pakeistos 2016 m. birželio 27 d. Tarybos direktyva (ES) 2016/1065, 30a straipsnis turi būti aiškinamas taip, kad priemonė, suteikianti jos turėtojui teisę gauti įvairias paslaugas tam tikroje vietoje, tam tikrą laikotarpį ir neviršijant tam tikros sumos, gali būti laikoma „kuponu“, kaip jis suprantamas pagal šios direktyvos 30a straipsnio 1 punktą, net jei dėl riboto šios priemonės galiojimo laiko vidutinis vartotojas negalėtų pasinaudoti visomis siūlomomis paslaugomis. Minėta priemonė yra „daugiafunkcis kuponas“, kaip jis suprantamas pagal minėtos direktyvos 30a straipsnio 3 punktą, nes už šias paslaugas mokėtinas pridėtinės vertės mokestis jos išleidimo metu nežinomas.

         (1)  OL C 53, 2021 2 15.


title: Byla C-642/20: 2022 m. balandžio 28 d. Teisingumo Teismo (ketvirtoji kolegija) sprendimas byloje (Consiglio di Giustizia amministrativa per la Regione siciliana (Italija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Caruter s.r.l. / S.R.R. Messina Provincia S.c.P.A. ir kt. (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą – Direktyva 2014/24/ES – Viešieji pirkimai – 63 straipsnis – Ekonominės veiklos vykdytojų grupės naudojimasis kitų ūkio subjektų pajėgumais – Perkančiosios organizacijos galimybė reikalauti, kad tam tikras esmines užduotis atliktų šios grupės dalyvis – Nacionalinės teisės aktai, kuriuose numatyta, kad įgaliotoji įmonė turi atitikti kriterijus ir teikti didžiąją dalį paslaugų)

text:
               2022 6 20

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 237/12

      2022 m. balandžio 28 d. Teisingumo Teismo (ketvirtoji kolegija) sprendimas byloje (Consiglio di Giustizia amministrativa per la Regione siciliana (Italija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Caruter s.r.l. / S.R.R. Messina Provincia S.c.P.A. ir kt.

      (Byla C-642/20) (1)

      (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą - Direktyva 2014/24/ES - Viešieji pirkimai - 63 straipsnis - Ekonominės veiklos vykdytojų grupės naudojimasis kitų ūkio subjektų pajėgumais - Perkančiosios organizacijos galimybė reikalauti, kad tam tikras esmines užduotis atliktų šios grupės dalyvis - Nacionalinės teisės aktai, kuriuose numatyta, kad įgaliotoji įmonė turi atitikti kriterijus ir teikti didžiąją dalį paslaugų)
      (2022/C 237/15)
      Proceso kalba: italų

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

         Consiglio di Giustizia amministrativa per la Regione siciliana

         Šalys pagrindinėje byloje

         Apeliantė: Caruter s.r.l.

         Kitos apeliacinio proceso šalys: S.R.R. Messina Provincia SCpA, Comune di Basicò, Comune di Falcone, Comune di Fondachelli Fantina, Comune di Gioiosa Marea, Comune di Librizzi, Comune di Mazzarrà Sant’Andrea, Comune di Montagnareale, Comune di Oliveri, Comune di Piraino, Comune di San Piero Patti, Comune di Sant’Angelo di Brolo, Regione Siciliana – Urega – Ufficio regionale espletamento gare d’appalti lavori pubblici Messina, Regione Siciliana – Assessorato regionale delle infrastrutture e della mobilità,

         dalyvaujant: Ditta individuale Pippo Pizzo, Onofaro Antonino Srl, Gial Plast Srl, Colombo Biagio Srl,

         Rezoliucinė dalis

      2014 m. vasario 26 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2014/24/ES dėl viešųjų pirkimų, kuria panaikinama Direktyva 2004/18/EB, 63 straipsnis turi būti aiškinamas taip, kad juo draudžiamos nacionalinės teisės nuostatos, pagal kurias viešojo pirkimo procedūroje dalyvaujančios ekonominės veiklos vykdytojų grupės įgaliotoji įmonė turi atitikti skelbime apie pirkimą numatytus kriterijus ir teikti didžiąją dalį perkamų paslaugų.

         (1)  OL C 79, 2021 3 8.


title: Byla C-674/20: 2022 m. balandžio 27 d. Teisingumo Teismo (antroji kolegija) sprendimas byloje (Cour constitutionnelle (Belgija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Airbnb Ireland UC / Région de Bruxelles-Capitale (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą – Vidaus rinka – SESV 114 straipsnio 2 dalis – Mokesčių teisės nuostatų neįtraukimas – Direktyva 2000/31/EB – Informacinės visuomenės paslaugos – Elektroninė prekyba – Internetinis nekilnojamojo turto tarpininkavimo portalas – 1 straipsnio 5 dalies a punktas – Nepriskyrimas mokesčių sričiai – Apibrėžimas – Regiono teisės aktai, susiję su turistų apgyvendinimo įstaigų mokesčiu – Nuostata, įpareigojanti tarpininkus gavus mokesčių administratoriaus rašytinį prašymą pateikti tam tikrą informaciją apie šių įstaigų veiklą siekiant nustatyti šio mokesčio mokėtojus – SESV 56 straipsnis – Diskriminacijos nebuvimas – Ribojimo nebuvimas)

text:
               2022 6 20

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 237/13

      2022 m. balandžio 27 d. Teisingumo Teismo (antroji kolegija) sprendimas byloje (Cour constitutionnelle (Belgija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Airbnb Ireland UC / Région de Bruxelles-Capitale

      (Byla C-674/20) (1)

      (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą - Vidaus rinka - SESV 114 straipsnio 2 dalis - Mokesčių teisės nuostatų neįtraukimas - Direktyva 2000/31/EB - Informacinės visuomenės paslaugos - Elektroninė prekyba - Internetinis nekilnojamojo turto tarpininkavimo portalas - 1 straipsnio 5 dalies a punktas - Nepriskyrimas mokesčių sričiai - Apibrėžimas - Regiono teisės aktai, susiję su turistų apgyvendinimo įstaigų mokesčiu - Nuostata, įpareigojanti tarpininkus gavus mokesčių administratoriaus rašytinį prašymą pateikti tam tikrą informaciją apie šių įstaigų veiklą siekiant nustatyti šio mokesčio mokėtojus - SESV 56 straipsnis - Diskriminacijos nebuvimas - Ribojimo nebuvimas)
      (2022/C 237/16)
      Proceso kalba: prancūzų

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

         Cour constitutionnelle

         Šalys pagrindinėje byloje

         Pareiškėja: Airbnb Ireland UC

         Kita bylos šalis: Région de Bruxelles-Capitale

         Rezoliucinė dalis

                  1.

                  Valstybės narės mokesčių teisės aktų nuostata, pagal kurią tarpininkai, kiek tai susiję su šios valstybės narės regione esančių turistų apgyvendinimo įstaigomis, kurioms jie tarpininkauja ar vykdo jų reklamos veiklą, įpareigojami pateikti mokesčių administratoriui jo rašytiniu prašymu valdytojo duomenis ir turistų apgyvendinimo įstaigų vietos duomenis, taip pat nurodyti nakvynių ir eksploatuojamų apgyvendinimo vietų skaičių per praėjusius metus, dėl savo pobūdžio turi būti laikoma neatsiejamai susijusi su teisės aktu, kurio dalis ji yra, todėl priskirtina „mokesčių sričiai“, kuri aiškiai nepatenka į 2000 m. birželio 8 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2000/31/EB dėl kai kurių informacinės visuomenės paslaugų, ypač elektroninės komercijos, teisinių aspektų vidaus rinkoje (Elektroninės komercijos direktyva) taikymo sritį.

                  2.

                  Tokios teisės nuostatos, kaip nagrinėjamos pagrindinėje byloje, pagal kurias tarpininkavimo nekilnojamojo turto srityje paslaugų teikėjai, neatsižvelgiant į jų įsisteigimo vietą ir tai, kaip jie vykdo veiklą, kiek tai susiję su tam tikros valstybės narės regione esančiomis turistų apgyvendinimo įstaigomis, kurių atžvilgiu jie veikia kaip tarpininkai ar vykdo jų reklamos politiką, gavę regiono mokesčio administratoriaus prašymą raštu privalo pastarajam pateikti valdytojo duomenis ir turistų apgyvendinimo įstaigų duomenis, taip pat nakvynių ir eksploatuojamų apgyvendinimo vietų skaičių per praėjusius metus, neprieštarauja SESV 56 straipsnyje įtvirtintam draudimui.

         (1)  OL C 128, 2021 4 12.


title: Byla C-44/21: 2022 m. balandžio 28 d. Teisingumo Teismo (šeštoji kolegija) sprendimas byloje (Landgericht München I (Vokietija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Phoenix Contact GmbH & Co. KG / HARTING Deutschland GmbH & Co. KG, Harting Electric GmbH & Co. KG (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą – Intelektinė nuosavybė – Direktyva 2004/48/EB – 9 straipsnio 1 dalis – Europos patentas – Laikinosios priemonės – Nacionalinių teismų jurisdikcija taikyti laikinąsias apsaugos priemones siekiant užkirsti kelią bet kokiam gresiančiam intelektinės nuosavybės teisių pažeidimui – Nacionalinė jurisprudencija, pagal kurią prašymai taikyti laikinąsias priemones atmetami, jeigu ginčijamo patento galiojimas nepatvirtintas bent jau pirmojoje instancijoje priimtu sprendimu po protesto ar pripažinimo negaliojančiu procedūros – Tinkamo aiškinimo pareiga)

text:
               2022 6 20

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 237/14

      2022 m. balandžio 28 d. Teisingumo Teismo (šeštoji kolegija) sprendimas byloje (Landgericht München I (Vokietija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Phoenix Contact GmbH & Co. KG / HARTING Deutschland GmbH & Co. KG, Harting Electric GmbH & Co. KG

      (Byla C-44/21) (1)

      (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą - Intelektinė nuosavybė - Direktyva 2004/48/EB - 9 straipsnio 1 dalis - Europos patentas - Laikinosios priemonės - Nacionalinių teismų jurisdikcija taikyti laikinąsias apsaugos priemones siekiant užkirsti kelią bet kokiam gresiančiam intelektinės nuosavybės teisių pažeidimui - Nacionalinė jurisprudencija, pagal kurią prašymai taikyti laikinąsias priemones atmetami, jeigu ginčijamo patento galiojimas nepatvirtintas bent jau pirmojoje instancijoje priimtu sprendimu po protesto ar pripažinimo negaliojančiu procedūros - Tinkamo aiškinimo pareiga)
      (2022/C 237/17)
      Proceso kalba: vokiečių

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

         Landgericht München I

         Šalys pagrindinėje byloje

         Pareiškėja: Phoenix Contact GmbH & Co. KG

         Atsakovės: HARTING Deutschland GmbH & Co. KG, Harting Electric GmbH & Co. KG

         Rezoliucinė dalis

      2004 m. balandžio 29 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2004/48/EB dėl intelektinės nuosavybės teisių gynimo 9 straipsnio 1 dalis turi būti aiškinama taip, kad pagal ją draudžiama nacionalinių teismų jurisprudencija, pagal kurią prašymai taikyti laikinąsias apsaugos priemones dėl patento pažeidimo iš principo turi būti atmetami, jeigu atitinkamo patento galiojimas nebuvo patvirtintas bent jau pirmojoje instancijoje priimtu sprendimu po protesto ar pripažinimo negaliojančiu procedūros.

         (1)  OL C 182, 2021 5 10.


title: Byla C-72/21: 2022 m. balandžio 28 d. Teisingumo Teismo (aštuntoji kolegija) sprendimas byloje (Augstākā tiesa (Senāts) (Latvija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) SIA „PRODEX“ / Valsts ieņēmumu dienests (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą – Muitų sąjunga – Bendrasis muitų tarifas – Kombinuotoji nomenklatūra – Tarifinės pozicijos – Subpozicija 4418 20 – Taikymo sritis – Durys, jų staktos ir slenksčiai – MDF plokštės ir bagetai – Bendrųjų Kombinuotosios nomenklatūros aiškinimo taisyklių 2 taisyklės a punkto pirmasis sakinys – Nesukomplektuota ar nebaigta gaminti prekė – Sąvoka)

text:
               2022 6 20

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 237/14

      2022 m. balandžio 28 d. Teisingumo Teismo (aštuntoji kolegija) sprendimas byloje (Augstākā tiesa (Senāts) (Latvija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) SIA „PRODEX“ / Valsts ieņēmumu dienests

      (Byla C-72/21) (1)

      (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą - Muitų sąjunga - Bendrasis muitų tarifas - Kombinuotoji nomenklatūra - Tarifinės pozicijos - Subpozicija 4418 20 - Taikymo sritis - Durys, jų staktos ir slenksčiai - MDF plokštės ir bagetai - Bendrųjų Kombinuotosios nomenklatūros aiškinimo taisyklių 2 taisyklės a punkto pirmasis sakinys - Nesukomplektuota ar nebaigta gaminti prekė - Sąvoka)
      (2022/C 237/18)
      Proceso kalba: latvių

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

         Augstākā tiesa (Senāts)

         Šalys pagrindinėje byloje

         Kasatorė: SIA „PRODEX“

         Kita kasacinio proceso šalis: Valsts ieņēmumu dienests

         Rezoliucinė dalis

      1987 m. liepos 23 d. Tarybos reglamento (EEB) Nr. 2658/87 dėl tarifų ir statistinės nomenklatūros bei dėl Bendrojo muitų tarifo, iš dalies pakeisto 2013 m. spalio 4 d. Komisijos įgyvendinimo reglamentu (ES) Nr. 1001/2013, I priede pateiktos Kombinuotosios nomenklatūros 4418 20 subpozicija, siejama su bendrųjų šios nomenklatūros aiškinimo taisyklių 2 taisyklės a punkto pirmuoju sakiniu, turi būti aiškinama kaip apimanti atskirus gaminius – prekes, apibūdintas kaip medienos plokštės ir bagetai, iš kurių profilio ir dekoratyvinės apdailos objektyviai matyti jų numatomas panaudojimas durų staktoms ir slenksčiams gaminti (net jeigu jos yra nesukomplektuotos arba nebaigtos gaminti), jei šios prekės buvo toliau taip apdorotos, kad gali būti atpažįstamos tik kaip skirtos naudoti kaip tokios ir turi pagrindines baigtų gaminti prekių savybes.

         (1)  OL C 138, 2021 4 19.


title: Byla C-86/21: 2022 m. balandžio 28 d. Teisingumo Teismo (šeštoji kolegija) sprendimas byloje (Tribunal Superior de Justicia de Castilla y León (Ispanija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Gerencia Regional de Salud de Castilla y León / Delia (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą – Laisvas darbuotojų judėjimas – SESV 45 straipsnis – Reglamentas (ES) Nr. 492/2011 – 7 straipsnio 2 dalis – Vienodas požiūris – Nacionalinė sveikatos priežiūros specialistų profesinės karjeros pripažinimo sistema – Neatsižvelgimas į kitos valstybės narės sveikatos priežiūros tarnybose įgytą profesinę patirtį – Kliūtis)

text:
               2022 6 20

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 237/15

      2022 m. balandžio 28 d. Teisingumo Teismo (šeštoji kolegija) sprendimas byloje (Tribunal Superior de Justicia de Castilla y León (Ispanija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Gerencia Regional de Salud de Castilla y León / Delia

      (Byla C-86/21) (1)

      (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą - Laisvas darbuotojų judėjimas - SESV 45 straipsnis - Reglamentas (ES) Nr. 492/2011 - 7 straipsnio 2 dalis - Vienodas požiūris - Nacionalinė sveikatos priežiūros specialistų profesinės karjeros pripažinimo sistema - Neatsižvelgimas į kitos valstybės narės sveikatos priežiūros tarnybose įgytą profesinę patirtį - Kliūtis)
      (2022/C 237/19)
      Proceso kalba: ispanų

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

         Tribunal Superior de Justicia de Castilla y León

         Šalys pagrindinėje byloje

         Apeliantė: Gerencia Regional de Salud de Castilla y León

         Atsakovė: Delia

         Rezoliucinė dalis

      SESV 45 straipsnis ir 2011 m. balandžio 5 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) Nr. 492/2011 dėl laisvo darbuotojų judėjimo Sąjungoje 7 straipsnis turi būti aiškinami taip, kad pagal juos draudžiamos nacionalinės teisės nuostatos dėl profesinės karjeros valstybės narės sveikatos priežiūros tarnyboje pripažinimo, pagal kurias, apskaičiuojant darbuotojo darbo stažą, nėra galimybės atsižvelgti į kitos valstybės narės sveikatos priežiūros tarnyboje įgytą profesinę patirtį, nebent toks laisvo darbuotojų judėjimo ribojimas, koks įtvirtintas šiose nuostatose, atitinka bendrojo intereso tikslą, leidžia užtikrinti, kad šis tikslas bus įgyvendintas, ir neviršija to, kas būtina jam pasiekti.

         (1)  OL C 189, 2021 5 17.


title: Byla C-89/21: 2022 m. balandžio 28 d. Teisingumo Teismo (aštuntoji kolegija) sprendimas byloje (Lietuvos vyriausiojo administracinio teismo (Lietuva) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) UAB „Romega“ / Valstybinė maisto ir veterinarijos tarnyba (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą – Maisto produktus reglamentuojantys teisės aktai – Reglamentas (EB) Nr. 2073/2005 – Maisto produktams taikomi mikrobiologiniai kriterijai – 1 straipsnis – I priedas – Šviežia paukštiena – Kompetentingų nacionalinių institucijų atliekama šio priedo I skyriaus 1.28 punkte išvardytų salmonelių buvimo kontrolė – Kitų patogeninių mikroorganizmų buvimo kontrolė – Reglamentas (EB) Nr. 178/2002 – 14 straipsnio 8 dalis – Nacionalinių institucijų diskrecija – Apimtis)

text:
               2022 6 20

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 237/16

      2022 m. balandžio 28 d. Teisingumo Teismo (aštuntoji kolegija) sprendimas byloje (Lietuvos vyriausiojo administracinio teismo (Lietuva) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) UAB „Romega“ / Valstybinė maisto ir veterinarijos tarnyba

      (Byla C-89/21) (1)

      (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą - Maisto produktus reglamentuojantys teisės aktai - Reglamentas (EB) Nr. 2073/2005 - Maisto produktams taikomi mikrobiologiniai kriterijai - 1 straipsnis - I priedas - Šviežia paukštiena - Kompetentingų nacionalinių institucijų atliekama šio priedo I skyriaus 1.28 punkte išvardytų salmonelių buvimo kontrolė - Kitų patogeninių mikroorganizmų buvimo kontrolė - Reglamentas (EB) Nr. 178/2002 - 14 straipsnio 8 dalis - Nacionalinių institucijų diskrecija - Apimtis)
      (2022/C 237/20)
      Proceso kalba: lietuvių

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Lietuvos vyriausiasis administracinis teismas

         Šalys pagrindinėje byloje

         Pareiškėja: UAB „Romega“

         Atsakovė: Valstybinė maisto ir veterinarijos tarnyba

         Rezoliucinė dalis

      2005 m. lapkričio 15 d. Komisijos reglamento (EB) Nr. 2073/2005 dėl maisto produktų mikrobiologinių kriterijų, iš dalies pakeisto 2011 m. spalio 27 d. Komisijos reglamentu (ES) Nr. 1086/2011, 1 straipsnis, siejamas su 2002 m. sausio 28 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (EB) Nr. 178/2002, nustatančio maistui skirtų teisės aktų bendruosius principus ir reikalavimus, įsteigiančio Europos maisto saugos tarnybą ir nustatančio su maisto saugos klausimais susijusias procedūras, 14 straipsnio 8 dalimi, turi būti aiškinamas taip, kad valstybės narės kompetentinga institucija gali laikyti nesaugiais, kaip tai suprantama pagal Reglamento Nr. 178/2002 14 straipsnio 1 ir 2 dalis, maisto produktus, kuriuos sudaro šviežia paukštiena ir kuriuose buvo nustatyta kitų patogeninių mikroorganizmų, o ne Reglamento Nr. 2073/2005, iš dalies pakeisto Reglamentu Nr. 1086/2011, I priedo 1 skyriaus 1.28 punkte nurodytų salmonelių serotipų.

         (1)  OL C 163, 2021 5 3.


title: Byla C-184/22: 2022 m. kovo 10 d. Bundesarbeitsgericht (Vokietija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje IK / KfH Kuratorium für Dialyse und Nierentransplantation e.V.

text:
               2022 6 20

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 237/31

      2022 m. kovo 10 d.Bundesarbeitsgericht (Vokietija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje IK / KfH Kuratorium für Dialyse und Nierentransplantation e.V.

      (Byla C-184/22)
      (2022/C 237/41)
      Proceso kalba: vokiečių

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

         Bundesarbeitsgericht

         Šalys pagrindinėje byloje

         Ieškovė: IK

         Atsakovė: KfH Kuratorium für Dialyse und Nierentransplantation e.V.

         Prejudiciniai klausimai

                  1.

                  Ar SESV 157 straipsnį ir Direktyvos 2006/54/EB (1) 2 straipsnio 1 dalies b punktą ir 4 straipsnio pirmą sakinį reikia aiškinti taip, kad nacionaline kolektyvinės sutarties nuostata, pagal kurią priemokos už viršvalandžius mokamos tik už visą darbo dieną dirbančio darbuotojo įprastą darbo laiką viršijančias darbo valandas, nustatomas skirtingas požiūris į visą darbo dieną ir ne visą darbo dieną dirbančius darbuotojus?

                  2.

                  Jei Teisingumo Teismas į pirmąjį klausimą atsakytų teigiamai:

                              a)

                              Ar SESV 157 straipsnį ir Direktyvos 2006/54/EB 2 straipsnio 1 dalies b punktą ir 4 straipsnio pirmą sakinį reikia aiškinti taip, kad tokiu atveju, siekiant nustatyti, kad skirtingas požiūris paveikia daug daugiau moterų nei vyrų, nepakanka to, kad ne visą darbo dieną dirbančių darbuotojų moterų yra daug daugiau nei vyrų; taip pat turi būti daug daugiau ar žymiai didesnė dalis ir visą darbo dieną dirbančių darbuotojų vyrų?

                              b)

                              Ar ir taikant SESV 157 straipsnį ir Direktyvą 2006/54/EB galima daryti kitokią išvadą remiantis Teisingumo Teismo argumentais 2021 m. sausio 26 d. Sprendimo Szpital Kliniczny im. dra J. Babińskiego Samodzielny Publiczny Zakład Opieki Zdrowotnej w Krakowie (2), C-16/19, EU:C:2021:64, 25–36 punktuose, pagal kuriuos į „diskriminacijos“ sąvoką, apibrėžtą Direktyvos 2000/78/EB (3) 2 straipsnyje, patenka ir skirtingas požiūris į tos pačios grupės neįgalius asmenis?

                  3.

                  Tuo atveju, jei Teisingumo Teismas į pirmąjį klausimą atsakytų teigiamai, o į antrojo klausimo a ir b punktus atsakytų taip, kad tokiu atveju, kaip nagrinėjamasis pagrindinėje byloje, būtų galima konstatuoti, jog skirtingas požiūris mokant užmokestį paveikia daugiau moterų nei vyrų:
                  Ar SESV 157 straipsnį ir Direktyvos 2006/54/EB 2 straipsnio 1 dalies b punktą ir 4 straipsnio pirmą sakinį reikia aiškinti taip, kad tikslas gali būti teisėtas, kai kolektyvinės sutarties šalys nustatydamos tokią taisyklę, kokia nurodyta pirmajame klausime, viena vertus, siekia atgrasyti darbdavį nuo viršvalandžių skyrimo ir naudojimosi darbuotojais platesne apimtimi, nei susitarta, atlyginant už viršvalandžius priemoka, kita vertus, taip pat siekia užkirsti kelią mažiau palankių sąlygų taikymui visą darbo dieną dirbantiems darbuotojams, palyginti su ne visą darbo dieną dirbančiais darbuotojais, todėl nustato, kad priemokos mokamos tik už viršvalandžius, viršijančius visą darbo dieną dirbančio darbuotojo kalendorinio mėnesio darbo laiką?

                  4.

                  Ar Direktyvos 97/81/EB (4) priede esančio Bendrojo susitarimo dėl darbo ne visą darbo dieną 4 straipsnio 1 dalis turi būti aiškinama taip, kad nacionaline kolektyvinės sutarties nuostata, pagal kurią priemokos už viršvalandžius mokamos tik už visą darbo dieną dirbančio darbuotojo įprastą darbo laiką viršijančias darbo valandas, nustatomas skirtingas požiūris į visą darbo dieną ir ne visą darbo dieną dirbančius darbuotojus?

                  5.

                  Jei Teisingumo Teismas į ketvirtąjį klausimą atsakytų teigiamai:
                  Ar Direktyvos 97/81/EB priede esančio Bendrojo susitarimo dėl darbo ne visą darbo dieną 4 straipsnio 1 dalis turi būti aiškinama taip, kad objektyvi priežastis gali būti tai, kad kolektyvinės sutarties šalys taisykle, kokia nurodyta ketvirtajame klausime, siekia ne tik atgrasyti darbdavį nuo viršvalandžių skyrimo ir naudojimosi darbuotojais platesne apimtimi, nei susitarta, atlyginant už viršvalandžius priemoka, bet ir užkirsti kelią mažiau palankių sąlygų taikymui visą darbo dieną dirbantiems darbuotojams, palyginti su ne visą darbo dieną dirbančiais darbuotojais, todėl nustato, kad priemokos mokamos tik už viršvalandžius, viršijančius visą darbo dieną dirbančio darbuotojo kalendorinio mėnesio darbo laiką?

         (1)  2006 m. liepos 5 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva dėl moterų ir vyrų lygių galimybių ir vienodo požiūrio į moteris ir vyrus užimtumo bei profesinės veiklos srityje principo įgyvendinimo (OL L 204, 2006, p. 23).

         (2)  2021 m. sausio 26 d. sprendimas (C-16/19, EU:C:2021:64).

         (3)  2000 m. lapkričio 27 d. Tarybos direktyva, nustatanti vienodo požiūrio užimtumo ir profesinėje srityje bendruosius pagrindus (OL L 303, 2000, p. 16; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 5 sk., 4 t., p. 79).

         (4)  1997 m. gruodžio 15 d. Tarybos direktyva dėl Bendrojo susitarimo dėl darbo ne visą darbo dieną, kurį sudarė Europos pramonės ir darbdavių konfederacijų sąjunga (UNICE), Europos įmonių, kuriose dalyvauja valstybė, centras (CEEP) ir Europos profesinių sąjungų konfederacija (ETUC) (OL L 14, 1998, p. 9; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 5 sk., 3 t., p. 267).


title: Byla C-185/22: 2022 m. kovo 10 d. Bundesarbeitsgericht (Vokietija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje CM / KfH Kuratorium für Dialyse und Nierentransplantation e.V.

text:
               2022 6 20

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 237/33

      2022 m. kovo 10 d.Bundesarbeitsgericht (Vokietija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje CM / KfH Kuratorium für Dialyse und Nierentransplantation e.V.

      (Byla C-185/22)
      (2022/C 237/42)
      Proceso kalba: vokiečių

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

         Bundesarbeitsgericht

         Šalys pagrindinėje byloje

         Ieškovė: CM

         Atsakovė: KfH Kuratorium für Dialyse und Nierentransplantation e.V.

         Prejudiciniai klausimai

                  1.

                  Ar SESV 157 straipsnį ir Direktyvos 2006/54/EB (1) 2 straipsnio 1 dalies b punktą ir 4 straipsnio pirmą sakinį reikia aiškinti taip, kad nacionaline kolektyvinės sutarties nuostata, pagal kurią priemokos už viršvalandžius mokamos tik už visą darbo dieną dirbančio darbuotojo įprastą darbo laiką viršijančias darbo valandas, nustatomas skirtingas požiūris į visą darbo dieną ir ne visą darbo dieną dirbančius darbuotojus?

                  2.

                  Jei Teisingumo Teismas į pirmąjį klausimą atsakytų teigiamai:

                              a)

                              Ar SESV 157 straipsnį ir Direktyvos 2006/54/EB 2 straipsnio 1 dalies b punktą ir 4 straipsnio pirmą sakinį reikia aiškinti taip, kad tokiu atveju, siekiant nustatyti, kad skirtingas požiūris paveikia daug daugiau moterų nei vyrų, nepakanka to, kad ne visą darbo dieną dirbančių darbuotojų moterų yra daug daugiau nei vyrų; taip pat turi būti daug daugiau ar žymiai didesnė dalis ir visą darbo dieną dirbančių darbuotojų vyrų?

                              b)

                              Ar ir taikant SESV 157 straipsnį ir Direktyvą 2006/54/EB galima daryti kitokią išvadą remiantis Teisingumo Teismo argumentais 2021 m. sausio 26 d. Sprendimo Szpital Kliniczny im. dra J. Babińskiego Samodzielny Publiczny Zakład Opieki Zdrowotnej w Krakowie (2), C-16/19, EU:C:2021:64, 25–36 punktuose, pagal kuriuos į „diskriminacijos“ sąvoką, apibrėžtą Direktyvos 2000/78/EB (3) 2 straipsnyje, patenka ir skirtingas požiūris į tos pačios grupės neįgalius asmenis?

                  3.

                  Tuo atveju, jei Teisingumo Teismas į pirmąjį klausimą atsakytų teigiamai, o į antrojo klausimo a ir b punktus atsakytų taip, kad tokiu atveju, kaip nagrinėjamasis pagrindinėje byloje, būtų galima konstatuoti, jog skirtingas požiūris mokant užmokestį paveikia daugiau moterų nei vyrų:
                  Ar SESV 157 straipsnį ir Direktyvos 2006/54/EB 2 straipsnio 1 dalies b punktą ir 4 straipsnio pirmą sakinį reikia aiškinti taip, kad tikslas gali būti teisėtas, kai kolektyvinės sutarties šalys nustatydamos tokią taisyklę, kokia nurodyta pirmajame klausime, viena vertus, siekia atgrasyti darbdavį nuo viršvalandžių skyrimo ir naudojimosi darbuotojais platesne apimtimi, nei susitarta, atlyginant už viršvalandžius priemoka, kita vertus, taip pat siekia užkirsti kelią mažiau palankių sąlygų taikymui visą darbo dieną dirbantiems darbuotojams, palyginti su ne visą darbo dieną dirbančiais darbuotojais, todėl nustato, kad priemokos mokamos tik už viršvalandžius, viršijančius visą darbo dieną dirbančio darbuotojo kalendorinio mėnesio darbo laiką?

                  4.

                  Ar Direktyvos 97/81/EB (4) priede esančio Bendrojo susitarimo dėl darbo ne visą darbo dieną 4 straipsnio 1 dalis turi būti aiškinama taip, kad nacionaline kolektyvinės sutarties nuostata, pagal kurią priemokos už viršvalandžius mokamos tik už visą darbo dieną dirbančio darbuotojo įprastą darbo laiką viršijančias darbo valandas, nustatomas skirtingas požiūris į visą darbo dieną ir ne visą darbo dieną dirbančius darbuotojus?

                  5.

                  Jei Teisingumo Teismas į ketvirtąjį klausimą atsakytų teigiamai:
                  Ar Direktyvos 97/81/EB priede esančio Bendrojo susitarimo dėl darbo ne visą darbo dieną 4 straipsnio 1 dalis turi būti aiškinama taip, kad objektyvi priežastis gali būti tai, kad kolektyvinės sutarties šalys taisykle, kokia nurodyta ketvirtajame klausime, siekia ne tik atgrasyti darbdavį nuo viršvalandžių skyrimo ir naudojimosi darbuotojais platesne apimtimi, nei susitarta, atlyginant už viršvalandžius priemoka, bet ir užkirsti kelią mažiau palankių sąlygų taikymui visą darbo dieną dirbantiems darbuotojams, palyginti su ne visą darbo dieną dirbančiais darbuotojais, todėl nustato, kad priemokos mokamos tik už viršvalandžius, viršijančius visą darbo dieną dirbančio darbuotojo kalendorinio mėnesio darbo laiką?

         (1)  2006 m. liepos 5 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva dėl moterų ir vyrų lygių galimybių ir vienodo požiūrio į moteris ir vyrus užimtumo bei profesinės veiklos srityje principo įgyvendinimo (OL L 204, 2006, p. 23).

         (2)  2021 m. sausio 26 d. sprendimas (C-16/19, EU:C:2021:64).

         (3)  2000 m. lapkričio 27 d. Tarybos direktyva, nustatanti vienodo požiūrio užimtumo ir profesinėje srityje bendruosius pagrindus (OL L 303, 2000, p. 16; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 5 sk., 4 t., p. 79).

         (4)  1997 m. gruodžio 15 d. Tarybos direktyva dėl Bendrojo susitarimo dėl darbo ne visą darbo dieną, kurį sudarė Europos pramonės ir darbdavių konfederacijų sąjunga (UNICE), Europos įmonių, kuriose dalyvauja valstybė, centras (CEEP) ir Europos profesinių sąjungų konfederacija (ETUC) (OL L 14, 1998, p. 9; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 5 sk., 3 t., p. 267).


title: Byla C-189/22: 2022 m. kovo 11 d. Amtsgericht München (Vokietija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje SO / Scalable Capital GmbH

text:
               2022 6 20

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 237/34

      2022 m. kovo 11 d.Amtsgericht München (Vokietija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje SO / Scalable Capital GmbH

      (Byla C-189/22)
      (2022/C 237/43)
      Proceso kalba: vokiečių

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

         Amtsgericht München

         Šalys pagrindinėje byloje

         Ieškovas: SO

         Atsakovė: Scalable Capital GmbH

         Prejudiciniai klausimai

                  1.

                  Ar Bendrojo duomenų apsaugos reglamento (1) 82 straipsnis turi būti aiškinamas taip, kad ir apskaičiuojant žalos atlyginimo dydį teisė į kompensaciją neturi sankcijos pobūdžio, visų pirma neatlieka bendros ar specialios atgrasymo funkcijos, o teisės į kompensaciją funkcija tėra tik kompensacinė ir tam tikrais atvejais patenkinanti nukentėjusiojo interesus?

                  2.a

                  Ar, apskaičiuojant teisės į neturtinės žalos atlyginimo dydį, reikia vadovautis tokia samprata, kad teisė į kompensaciją atlieka ir individualių nukentėjusiojo interesų patenkinimo funkciją – šiuo atveju suprantamą kaip nukentėjusiojo privatus interesas, kad už žalą sukėlusius veiksmus būtų taikoma atsakomybė –, ar teisė į kompensaciją atlieka tik kompensacinę funkciją – šiuo atveju suprantamą kaip patirto neigiamo poveikio kompensavimo funkcija?

                  2.b.1.

                  Jeigu preziumuotina, kad teisė į neturtinės žalos atlyginimą atlieka ir kompensacinę, ir nukentėjusiojo interesų patenkinimo funkcijas: ar, apskaičiuojant jos dydį, reikia remtis tuo, kad kompensacinė funkcija turi struktūrinę arba bent jau kaip taisyklės ir išimties santykis vertintiną viršenybę prieš nukentėjusiojo interesų patenkinimo funkciją? Ar tai reiškia, kad nukentėjusiojo interesų patenkinimo funkcija gali būti svarstoma tik tyčinių arba dėl labai didelio aplaidumo padarytų pažeidimų atveju?

                  2.b.2.

                  Jeigu teisė į neturtinės žalos atlyginimą neatlieka nukentėjusiojo interesų patenkinimo funkcijos: ar, apskaičiuojant jos dydį, papildoma reikšmė teikiama tik tyčiniams arba dėl didelio aplaidumo padarytiems duomenų apsaugos pažeidimams, vertinamiems kaip prie žalos sukėlimo prisidedantys veiksniai?

                  3.

                  Ar, apibrėžiant ir apskaičiuojant neturtinės žalos atlyginimą, reikia remtis struktūrine hierarchija ar bent jau taisyklės ir išimties santykiu grindžiama hierarchija, kurios atveju duomenų apsaugos pažeidimo sukeltas juntamas neigiamas poveikis yra mažiau reikšmingas negu su sveikatos sutrikdymu susijęs juntamas neigiamas poveikis ir skausmas?

                  4.

                  Ar tuo atveju, kai preziumuotina žala, nacionalinis teismas dėl jos nedidelio dydžio turi teisę priteisti materialiniu požiūriu tik mažareikšmio dydžio žalos atlyginimą, kurį nukentėjusysis arba visuomenė gali palaikyti tik simboliniu?

                  5.

                  Ar, apibrėžiant neturtinės žalos atlyginimą, jo pasekmių vertinimo požiūriu preziumuotina, kad tapatybė yra pavogta, kaip tai suprantama pagal Bendrojo duomenų apsaugos reglamento 75 konstatuojamąją dalį, tik jeigu duomenų subjekto tapatybę iš tiesų pasisavino nusikaltėlis, t. y. kuria nors forma apsimetė duomenų subjektu, ar tapatybės vagystę reiškia jau vien aplinkybė, kad nusikaltėliai disponuoja duomenimis, kurie leidžia nustatyti duomenų subjekto tapatybę?

         (1)  2016 m. balandžio 27 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (ES) 2016/679 dėl fizinių asmenų apsaugos tvarkant asmens duomenis ir dėl laisvo tokių duomenų judėjimo ir kuriuo panaikinama Direktyva 95/46/EB (Bendrasis duomenų apsaugos reglamentas) (OL L 119, 2016, p. 1).


title: Byla C-193/22: 2022 m. kovo 11 d. Oberster Gerichtshof (Austrija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje TR, UQ / FTI Touristik GmbH

text:
               2022 6 20

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 237/35

      2022 m. kovo 11 d.Oberster Gerichtshof (Austrija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje TR, UQ / FTI Touristik GmbH

      (Byla C-193/22)
      (2022/C 237/44)
      Proceso kalba: vokiečių

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

         Oberster Gerichtshof

         Šalys pagrindinėje byloje

         Ieškovai: TR, UQ

         Atsakovė: FTI Touristik GmbH

         Prejudiciniai klausimai

                  1.

                  Ar 2015 m. lapkričio 25 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos (ES) 2015/2302 (1) dėl kelionės paslaugų paketų ir susijusių kelionės paslaugų rinkinių 12 straipsnio 2 dalis turi būti aiškinama taip,

                              [a]

                              kad vertinant sutarties nutraukimo pagrįstumą svarbios tik tos neišvengiamos, nepaprastos aplinkybės, kurios jau buvo atsiradusios sutarties nutraukimo momentu,

                              [b]

                              arba taip, kad taip pat reikia atsižvelgti į nepaprastas aplinkybes, kurios faktiškai atsiranda po sutarties nutraukimo, bet prieš planuotą kelionės pradžią (t. y. vėliausią galimą sutarties nutraukimo dieną)?

                        Jei atsakymas į [a] klausimą yra teigiamas:

                              [aa]

                              : ar Direktyvos 12 straipsnio 2 dalis turi būti aiškinama taip, kad teisminiame ginče dėl sutarties nutraukimo pagrįstumo keliautojas gali remtis ir tokiomis neišvengiamomis, nepaprastomis aplinkybėmis, kurios jau buvo atsiradusios sutarties nutraukimo momentu, bet apie kurias jis sužinojo tik vėliau?

                  2.

                  Ar Direktyvos 12 straipsnio 2 dalis turi būti aiškinama taip, kad teisė nutraukti sutartį nemokant jokio mokesčio nesuteikiama, jei aplinkybės, kuriomis keliautojas remiasi, jau atsirado užsakymo momentu ir buvo jam žinomos?

         (1)  2015 m. lapkričio 25 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva (ES) 2015/2302 dėl kelionės paslaugų paketų ir susijusių kelionės paslaugų rinkinių, kuria iš dalies keičiami Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (EB) Nr. 2006/2004 ir Direktyva 2011/83/ES bei panaikinama Tarybos direktyva 90/314/EEB (OL L 326, 2015, p. 1).


title: Byla C-206/22: 2022 m. kovo 17 d. Arbeitsgericht Ludwigshafen am Rhein (Vokietija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje TF / Sparkasse Südpfalz

text:
               2022 6 20

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 237/36

      2022 m. kovo 17 d.Arbeitsgericht Ludwigshafen am Rhein (Vokietija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje TF / Sparkasse Südpfalz

      (Byla C-206/22)
      (2022/C 237/45)
      Proceso kalba: vokiečių

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

         Arbeitsgericht Ludwigshafen am Rhein

         Šalys pagrindinėje byloje

         Ieškovė: TF

         Atsakovė: Sparkasse Südpfalz

         Prejudicinis klausimas

      Ar 2003 m. lapkričio 4 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2003/88/EB (1) 7 straipsnio 1 dalis ir Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijos 31 straipsnio 2 dalyje įtvirtinta teisė į kasmetines mokamas atostogas turi būti aiškinamos taip, kad jas pažeidžia valstybės narės teisės aktai arba praktika, susiję su poilsinių atostogų darbuotojams suteikimu, pagal kuriuos teisė į atostogas įgyvendinama ir tuomet, kai darbuotojui patvirtintų atostogų metu nutinka įvykis, kurio jis negalėjo numatyti, kaip antai šiuo atveju valstybės nustatytas karantinas, ir todėl darbuotojui atsiranda kliūtis neribotai naudotis turima teise?

         (1)  2003 m. lapkričio 4 d. Europos Parlamento ir tarybos direktyva 2003/88/EB dėl tam tikrų darbo laiko organizavimo aspektų (OL L 299, 2003, p. 9; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 5 sk, 4 t., p. 381).


title: Byla C-218/22: 2022 m. kovo 24 d. Tribunale di Lecce (Italija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje BU / Comune di Copertino

text:
               2022 6 20

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 237/36

      2022 m. kovo 24 d.Tribunale di Lecce (Italija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje BU / Comune di Copertino

      (Byla C-218/22)
      (2022/C 237/46)
      Proceso kalba: italų

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

         Tribunale di Lecce

         Šalys pagrindinėje byloje

         Ieškovas: BU

         Atsakovė: Comune di Copertino

         Prejudiciniai klausimai

                  1.

                  [Ar] 2003 m. lapkričio 4 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2003/88/EB dėl tam tikrų darbo laiko organizavimo aspektų (1) 7 straipsnis ir Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijos 31 straipsnio 2 dalis turi būti aiškinami taip, kad pagal juos draudžiami nacionalinės teisės aktai, kaip antai nagrinėjami pagrindinėje byloje (t. y. 2012 m. liepos 6 d.Decreto-Legge n. 95 Disposizioni urgenti per la revisione della spesa pubblica con invarianza dei servizi ai cittadini nonché misure di rafforzamento patrimoniale delle imprese del settore bancario – convertito, con modificazioni, dall’articolo 1, comma 1, della legge 7 agosto 2012, n. 135 (Dekretas įstatymas Nr. 95 dėl skubių nuostatų, susijusių su viešųjų išlaidų peržiūrėjimu, nekeičiant piliečiams teikiamų paslaugų, ir bankų sektoriaus įmonėms taikomų kapitalo griežtinimo priemonių, iš dalies pakeisto 2012 m. rugpjūčio 7 d. Įstatymo Nr. 135 1 straipsnio 1 dalimi) 5 straipsnio 8 dalis), kuriuose dėl viešųjų išlaidų ribojimo ir viešojo sektoriaus darbdavio organizacinių motyvų numatytas draudimas mokėti kompensaciją už atostogas darbuotojui, kuris yra valstybės tarnautojas, jam išėjus iš darbo savo noru?
                  Be to,

                  2.

                  jeigu į šį klausimą būtų atsakyta teigiamai, ar 2003 m. lapkričio 4 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2003/88/EB dėl tam tikrų darbo laiko organizavimo aspektų 7 straipsnis ir Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijos 31 straipsnio 2 dalis turi būti aiškinami taip, kad pagal juos reikalaujama, jog valstybės tarnautojas įrodytų, kad dirbdamas jis neturėjo galimybių išnaudoti atostogų?

         (1)  OL L 299, 2003, p. 9; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 5 sk., 4 t., p. 381.


title: Byla C-223/22: 2022 m. kovo 29 d. Tribunale di Napoli (Italija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą baudžiamojoje byloje prieš ND

text:
               2022 6 20

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 237/37

      2022 m. kovo 29 d.Tribunale di Napoli (Italija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą baudžiamojoje byloje prieš ND
      (Byla C-223/22)
      (2022/C 237/47)
      Proceso kalba: italų

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

         Tribunale di Napoli

         Kaltinamoji pagrindinėje byloje

      ND

         Prejudiciniai klausimai

                  1.

                  Ar pagal Sąjungos teisę, būtent [SESV] 18 straipsnį, [SESV] 45 straipsnį, Reglamento (ES) Nr. 492/2011 (1) 7 straipsnio 2 dalį, Direktyvos 2003/109 (2) 11 straipsnio 1 dalies d punktą, Direktyvos 2011/95 (3) 29 straipsnį, Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijos 34 straipsnį, Europos Tarybos socialinės chartijos 30 ir 31 straipsnius, draudžiamos tokios nacionalinės teisės nuostatos, kaip antai kartu taikomi 2019 m. sausio 28 d. Dekreto įstatymo Nr. 4, pakeisto 2019 m. kovo 28 d. Įstatymu Nr. 26, 7 straipsnio 1 dalis ir 2 straipsnio 1 dalies a papunktis, tiek, kiek jose galimybė gauti piliečio bazines pajamas siejama su reikalavimu būti išgyvenus Italijoje ne mažiau kaip 10 metų (iš kurių paskutinius dvejus nepertraukiamai, vertinant prašymo pateikimo metu ir visą išmokos mokėjimo laikotarpį), todėl Italijos piliečiai, Sąjungos piliečiai, turintys teisę gyventi šalyje arba teisę nuolat gyventi šalyje, arba ilgalaikiai gyventojai, atvykę ne iš Sąjungos valstybių narių, gyvenantys Italijoje trumpiau nei dešimt metų arba dešimt metų, iš kurių paskutinius dvejus gyveno ne nuolat, vertinami mažiau palankiai nei tų pačių kategorijų gyventojai, gyvenantys Italijoje dešimt metų, iš kurių paskutinius dvejus – nepertraukiamai?
                  Jeigu į ankstesnį klausimą būtų atsakyta teigiamai:

                  2.

                  Ar pagal Sąjungos teisę, būtent [SESV] 18 straipsnį, [SESV] 45 straipsnį, Reglamento (ES) Nr. 492/2011 7 straipsnio 2 dalį, Direktyvos 2003/109 11 straipsnio 1 dalies d punktą, Direktyvos 2011/95 29 straipsnį, Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijos 34 straipsnį, Europos Tarybos socialinės chartijos 30 ir 31 straipsnius, draudžiamos tokios nacionalinės teisės nuostatos, kaip antai kartu taikomi 2019 m. sausio 28 d. Dekreto įstatymo Nr. 4, pakeisto 2019 m. kovo 28 d. Įstatymu Nr. 26, 7 straipsnio 1 dalis ir 2 straipsnio 1 dalies a papunktis, tiek, kiek pagal jas taikomas skirtingas požiūris į ilgalaikius gyventojus, galinčius įgyti teisę nuolat gyventi Sąjungos valstybėje po penkerių metų gyvenimo priimančiojoje valstybėje narėje, ir ilgalaikius gyventojus, kurie šalyje gyvena jau dešimt metų, iš kurių paskutinius dvejus – nepertraukiamai?

                  3.

                  Ar pagal Sąjungos teisę, būtent [SESV] 18 straipsnį, [SESV] 45 straipsnį, Reglamento (ES) Nr. 492/2011 7 straipsnio 2 dalį, Direktyvos 2003/109 11 straipsnio 1 dalies d punktą, Direktyvos 2011/95 29 straipsnį, draudžiamos tokios nacionalinės teisės nuostatos, kaip antai kartu taikomi 2019 m. sausio 28 d. Dekreto įstatymo Nr. 4 7 straipsnio 1 dalis ir 2 straipsnio 1 dalies a papunktis, pagal kurias Italijos, Sąjungos ir ne Sąjungos piliečiai tam, kad galėtų gauti piliečio bazines pajamas, turi atitikti reikalavimą būti išgyvenus šalyje dešimt metų (ir pastaruosius dvejus metus – nepertraukiamai)?

                  4.

                  Ar pagal Sąjungos teisę, būtent [SESV] 18 straipsnį, [SESV] 45 straipsnį, Reglamento (ES) Nr. 492/2011 7 straipsnio 2 dalį, Direktyvos 2003/109 11 straipsnio 1 dalies d punktą, Direktyvos 2011/95 29 straipsnį, Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijos 34 straipsnį, Europos Tarybos socialinės chartijos 30 ir 31 straipsnius, draudžiamos tokios nacionalinės teisės nuostatos, kaip antai kartu taikomi 2019 m. sausio 28 d. Dekreto įstatymo Nr. 4 7 straipsnio 1 dalis ir 2 straipsnio 1 dalies a papunktis, tiek, kiek pagal jas reikalaujama, kad Italijos, Sąjungos ir ne Sąjungos piliečiai, norintys gauti piliečio bazines pajamas, deklaruotų, jog dešimt metų, iš kurių paskutinius dvejus – nepertraukiamai, gyveno Italijoje, o už melagingą deklaravimą jiems gresia sunkios baudžiamojoje teisėje numatytos pasekmės?

         (1)  2011 m. balandžio 5 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (ES) Nr. 492/2011 dėl laisvo darbuotojų judėjimo Sąjungoje (OL L 141, 2011, p. 1).

         (2)  2003 m. lapkričio 25 d. Tarybos direktyva 2003/109/EB dėl trečiųjų valstybių piliečių, kurie yra ilgalaikiai gyventojai, statuso (OL L 16, 2004, p. 44; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 19 sk., 6 t., p. 272).

         (3)  2011 m. gruodžio 13 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2011/95/ES dėl trečiųjų šalių piliečių ar asmenų be pilietybės priskyrimo prie tarptautinės apsaugos gavėjų, vienodo statuso pabėgėliams arba papildomą apsaugą galintiems gauti asmenims ir suteikiamos apsaugos pobūdžio reikalavimų (nauja redakcija) (OL L 337, 2011, p. 9).


title: Byla C-227/22: 2022 m. kovo 31 d. Administrativen sad Gabrovo (Bulgarija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje IL / Regionalna direktsia „Avtomobilna administratsia“ Pleven

text:
               2022 6 20

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 237/38

      2022 m. kovo 31 d.Administrativen sad Gabrovo (Bulgarija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje IL / Regionalna direktsia „Avtomobilna administratsia“ Pleven

      (Byla C-227/22)
      (2022/C 237/48)
      Proceso kalba: bulgarų

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

         Administrativen sad Gabrovo

         Šalys pagrindinėje byloje

         Kasatorius: IL

         Kita kasacinio proceso šalis: Regionalna direktsia „Avtomobilna administratsia“ Pleven

         Prejudicinis klausimas

      Ar pagal Direktyvos 2006/126 (1) nuostatas leidžiama valstybėms narėms reikalauti, kad С, CE, C1, C1E, D, DE, D1 ir D1E kategorijų transporto priemonių vairuotojai medicininius patikrinimus psichiniam ir protiniam tinkamumui nustatyti atliktų trumpesniais laiko tarpais nei vairuotojo pažymėjimo galiojimo laikotarpis ir, atsižvelgdamos į tai, reikalautų atskiro dokumento (ne vien vairuotojo pažymėjimo), patvirtinančio jų tinkamumą? Ar galiojančio minėtų kategorijų vairuotojo pažymėjimo turėjimas taip pat patvirtina psichinį ir protinį vairuotojo tinkamumą, nes šis tinkamumas jau buvo nustatytas pirmą kartą išduodant ar atnaujinant vairuotojo pažymėjimą?

         (1)  2006 m. gruodžio 20 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2006/126/EB dėl vairuotojo pažymėjimų (OL L 403, 2006, p. 18).


title: Byla C-228/22: 2022 m. balandžio 1 d. Amtsgericht Düsseldorf (Vokietija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje flightright GmbH / Eurowings GmbH

text:
               2022 6 20

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 237/38

      2022 m. balandžio 1 d.Amtsgericht Düsseldorf (Vokietija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje flightright GmbH / Eurowings GmbH

      (Byla C-228/22)
      (2022/C 237/49)
      Proceso kalba: vokiečių

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

         Amtsgericht Düsseldorf

         Šalys pagrindinėje byloje

         Ieškovė: flightright GmbH

         Atsakovė: Eurowings GmbH

         Prejudiciniai klausimai

                  1.

                  Ar visada, kai skrydžio atšaukimą arba atšaukimą atitinkantį vėlavimą lemia tai, kad už skrydžių saugumą atsakinga kompetentinga institucija pakeitė laiko tarpsnių paskirstymą, laikoma, kad tai yra ypatinga aplinkybė, kaip ji suprantama pagal Reglamento (EB) Nr. 261/2004 (1) (Oro transporto keleivių teisių reglamentas) 5 straipsnio 3 dalį?

                  2.

                  Jei į pirmąjį klausimą būtų atsakyta neigiamai, ar tam, kad būtų laikoma, jog egzistuoja ypatinga aplinkybė pagal Reglamento Nr. 261/2004 5 straipsnio 3 dalį, pakanka to, kad pakeistas laiko tarpsnių paskirstymas grindžiamas dėl oro sąlygų sumažėjusiomis skrydžių galimybėmis, net jei oro eismas dėl oro sąlygų apskritai plačiu mastu nebuvo sustabdytas?

         (1)  2004 m. vasario 11 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (EB) Nr. 261/2004, nustatantis bendras kompensavimo ir pagalbos keleiviams taisykles atsisakymo vežti ir skrydžių atšaukimo arba atidėjimo ilgam laikui atveju, panaikinantis Reglamentą (EEB) Nr. 295/91 (OL L 46, 2004, p. 1; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 7 sk., 8 t., p. 10).


title: Byla C-234/22: 2022 m. balandžio 4 d. Tallinna Halduskohus (Estija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Roheline Kogukond MTÜ, Eesti Metsa Abiks MTÜ, Päästame Eesti Metsad MTÜ ir Sihtasutus Keskkonnateabe Ühendus / Keskkonnaagentuur

text:
               2022 6 20

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 237/39

      2022 m. balandžio 4 d.Tallinna Halduskohus (Estija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Roheline Kogukond MTÜ, Eesti Metsa Abiks MTÜ, Päästame Eesti Metsad MTÜ ir Sihtasutus Keskkonnateabe Ühendus / Keskkonnaagentuur

      (Byla C-234/22)
      (2022/C 237/50)
      Proceso kalba: estų

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

         Tallinna Halduskohus

         Šalys pagrindinėje byloje

         Pareiškėjai: Roheline Kogukond MTÜ, Eesti Metsa Abiks MTÜ, Päästame Eesti Metsad MTÜ ir Sihtasutus Keskkonnateabe Ühendus

         Atsakovė: Keskkonnaagentuur

         Prejudiciniai klausimai

                  1.

                  Ar tokie duomenys, kaip pagrindinėje byloje aptariami statistinei miškų inventorizacijai naudojamų nuolatinių tyrimų plotų vietos duomenys, turi būti kvalifikuojami kaip informacija apie aplinką, kaip tai suprantama pagal Informacijos apie aplinką direktyvos (1) 2 straipsnio 1 punkto a arba b papunktį?

                  2.

                  Jei pagal atsakymą į pirmąjį klausimą tai yra informacija apie aplinką: Ar tokiu atveju Informacijos apie aplinką direktyvos 4 straipsnio 1 dalies d punktas turi būti aiškinamas taip, kad dar nagrinėjama medžiaga arba neparengtais dokumentais arba duomenimis taip pat laikomi statistinei miškų inventorizacijai naudojamų nuolatinių tyrimų plotų vietos duomenys?
                  Ar Informacijos apie aplinką direktyvos 4 straipsnio 2 dalies a punktas turi būti aiškinamas taip, kad šioje nuostatoje įtvirtinta sąlyga, kad konfidencialumas turi būti numatytas įstatyme, yra įvykdyta, kai konfidencialumo reikalavimas ne nustatytas įstatyme dėl konkrečios rūšies informacijos, o kyla aiškinant bendro pobūdžio teisės akto, kaip antai Viešosios informacijos įstatymo arba Valstybinės statistikos įstatymo, nuostatą?
                  Ar taikant Informacijos apie aplinką direktyvos 4 straipsnio 2 dalies b punktą turi būti konstatuota, kad dėl prašomos informacijos atskleidimo buvo padarytas neigiamas poveikis tarptautiniams valstybės santykiams, ar pakanka konstatuoti, kad kyla toks pavojus?
                  Ar Informacijos apie aplinką direktyvos 4 straipsnio 2 dalies h punkte nurodyta priežastis „aplinkos <…> apsaug[a]“ pateisina galimybės susipažinti su informacija apie aplinką apribojimą, siekiant užtikrinti valstybinės statistikos patikimumą?

                  3.

                  Jei pagal atsakymą į pirmąjį klausimą tokie duomenys, kaip pagrindinėje byloje aptariami statistinei miškų inventorizacijai naudojamų nuolatinių tyrimų plotų vietos duomenys, nėra informacija apie aplinką: ar tuomet su tokiais duomenimis susijęs prašymas pateikti informaciją pagal Informacijos apie aplinką direktyvos 2 straipsnio 1 dalies b punktą laikytinas prašymu pateikti informaciją apie aplinką, kuris turi būti nagrinėjamas pagal 8 straipsnio 2 dalį?

                  4.

                  Jei į trečiąjį klausimą būtų atsakyta teigiamai: ar tokie duomenys, kaip pagrindinėje byloje aptariami statistinei miškų inventorizacijai naudojamų nuolatinių tyrimų plotų vietos duomenys, laikytini informacija apie informacijai rinkti naudojamus analizės, bandinių ėmimo ir bandinių parengimo metodus, kaip tai suprantama pagal Informacijos apie aplinką direktyvos 8 straipsnio 2 dalį?

                  5.

                  Jei į ketvirtąjį klausimą būtų atsakyta teigiamai: ar Informacijos apie aplinką direktyvos 8 straipsnio 2 dalyje numatyta galimybė susipažinti su tokia informacija gali būti apribojama dėl kokios nors svarbios priežasties, kylančios iš nacionalinės teisės aktų?
                  Ar atsisakymą paskelbti informaciją pagal Informacijos apie aplinką direktyvos 8 straipsnio 2 dalį galima sušvelninti kitomis priemonėmis, pavyzdžiui, priemonėmis, kuriomis galimybė susipažinti su prašoma informacija būtų suteikiama mokslinių tyrimų ir plėtros institucijoms arba Audito rūmams audito tikslais?

                  6.

                  Ar atsisakymą paskelbti tokius duomenis, kaip pagrindinėje byloje aptariami statistinei miškų inventorizacijai naudojamų nuolatinių tyrimų plotų vietos duomenys, galima pagrįsti tikslu užtikrinti informacijos apie aplinką kokybę, kaip tai suprantama pagal Informacijos apie aplinką direktyvos 8 straipsnio 1 dalį?

                  7.

                  Ar iš Informacijos apie aplinką direktyvos 21 konstatuojamosios dalies kyla teisinis statistinei miškų inventorizacijai naudojamų nuolatinių tyrimų plotų vietos duomenų skelbimo pagrindas?

         (1)  2003 m. sausio 28 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2003/4/EB dėl visuomenės galimybės susipažinti su informacija apie aplinką ir panaikinanti Tarybos direktyvą 90/313/EEB (OL L 41, 2003, p. 26; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 15 sk., 7 t., p. 375).


title: Byla C-248/22: 2022 m. balandžio 8 d. High Court (Airija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Z.K. ir M.S. / The Minister for Justice and Equality

text:
               2022 6 20

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 237/40

      2022 m. balandžio 8 d.High Court (Airija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Z.K. ir M.S. / The Minister for Justice and Equality

      (Byla C-248/22)
      (2022/C 237/51)
      Proceso kalba: anglų

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

         High Court (Airija)

         Šalys pagrindinėje byloje

         Ieškovai: Z.K. ir M.S.

         Atsakovas. The Minister for Justice and Equality

         Prejudicinis klausimas

      Ar pagal Tarybos direktyvą 2004/38/EB (1) draudžiama Europos Sąjungos piliečio, teisėtai įgyvendinančio savo, kaip darbuotojo, teisę laisvai judėti pagal direktyvą, skyrium gyvenančiam sutuoktiniui ir de facto ilgalaikiam partneriui vienu metu suteikti išvestines teises gyventi šalyje?

         (1)  2004 m. balandžio 29 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2004/38/EB dėl Sąjungos piliečių ir jų šeimos narių teisės laisvai judėti ir gyventi valstybių narių teritorijoje, iš dalies keičianti Reglamentą (EEB) Nr. 1612/68 ir panaikinanti Direktyvas 64/221/EEB, 68/360/EEB, 72/194/EEB, 73/148/EEB, 75/34/EEB, 75/35/EEB, 90/364/EEB, 90/365/EEB ir 93/96/EEB (OL L 158, 2004, p. 77; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 5 sk., 5 t., p. 46).


title: Byla C-249/22: 2022 m. balandžio 11 d. Verwaltungsgerichtshof (Austrija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje BM / Gebühren Info Service GmbH (GIS)

text:
               2022 6 20

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 237/41

      2022 m. balandžio 11 d.Verwaltungsgerichtshof (Austrija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje BM / Gebühren Info Service GmbH (GIS)

      (Byla C-249/22)
      (2022/C 237/52)
      Proceso kalba: vokiečių

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

         Verwaltungsgerichtshof

         Šalys pagrindinėje byloje

         Kasatorė: BM

         Kita kasacinio proceso šalis: Gebühren Info Service GmbH (GIS)

         Dalyvaujantys asmenys: Bundesminister für Finanzen, Österreichischer Rundfunk (ORF)

         Prejudiciniai klausimai

                  1.

                  Ar, atsižvelgiant į pirminei teisei priklausančio Akto dėl stojimo sąlygų ir Sutarčių pritaikomųjų pataisų (1) (OL C 241, 1994 8 29, p. 336) 151 straipsnio 1 dalies, siejamos su XV priedo IX dalies 2 punkto h papunkčio pirmos pastraipos antrąja įtrauka, nuostatą, toks mokestis, kaip Austrijoje taikomas mokestis už ORF programą, kurį nustato pats visuomeninis transliuotojas tam, kad galėtų finansuoti savo veiklą, laikytinas atlygiu, kaip jis suprantamas pagal 2006 m. lapkričio 28 d. Tarybos direktyvos 2006/112/EB (2) 2 straipsnį, siejamą su 378 straipsnio 1 punktu?

                  2.

                  Jei atsakymas į pirmąjį klausimą būtų teigiamas, ar jame minėtas mokestis už ORF programą laikytinas atlygiu, kaip jis suprantamas pagal Direktyvą 2006/112/EB, ir tuomet, kai jį mokėti privalo asmenys, kurie pastate naudoja radijo imtuvą, į kurį ORF antžeminiu būdu transliuoja savo programas, tačiau šių ORF programų negali priimti dėl to, kad nėra tam reikalingo priėmimo modulio?

         (1)  Sudarytas su sutartimi tarp Belgijos Karalystės, Danijos Karalystės, Vokietijos Federacinės Respublikos, Graikijos Respublikos, Ispanijos Karalystės, Prancūzijos Respublikos, Airijos, Italijos Respublikos, Liuksemburgo Didžiosios Hercogystės, Nyderlandų Karalystės, Portugalijos Respublikos, Jungtinės Didžiosios Britanijos ir Šiaurės Airijos Karalystės (Europos Sąjungos valstybės narės) ir Norvegijos Karalystės, Austrijos Respublikos, Suomijos Respublikos, Švedijos Karalystės dėl Norvegijos Karalystės, Austrijos Respublikos, Suomijos Respublikos ir Švedijos Karalystės stojimo į Europos Sąjungą (OL C 241, 1994, p. 336).

         (2)  2006 m. lapkričio 28 d. Tarybos direktyva 2006/112/EB dėl pridėtinės vertės mokesčio bendros sistemos (OL L 347, 2006, p. 1).


title: Byla C-256/22 P: 2022 m. balandžio 12 d. Pilatus Bank plc pateiktas apeliacinis skundas dėl 2022 m. vasario 2 d. Bendrojo Teismo (devintoji išplėstinė kolegija) priimto sprendimo byloje T-27/19 Pilatus Bank ir Pilatus Holding / ECB

text:
               2022 6 20

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 237/41

      2022 m. balandžio 12 d.Pilatus Bank plc pateiktas apeliacinis skundas dėl 2022 m. vasario 2 d. Bendrojo Teismo (devintoji išplėstinė kolegija) priimto sprendimo byloje T-27/19 Pilatus Bank ir Pilatus Holding / ECB

      (Byla C-256/22 P)
      (2022/C 237/53)
      Proceso kalba: anglų

         Šalys

         Apeliantė: Pilatus Bank plc, atstovaujama advokato O. Behrends

         Kitos proceso šalys: Europos Centrinis Bankas (ECB), Europos Komisija, Pilatus Holding ltd

         Apeliantės reikalavimai

      Apeliantė Teisingumo Teismo prašo:

                  —

                  panaikinti skundžiamą sprendimą,

                  —

                  remiantis SESV 264 straipsniu pripažinti 2018 m. lapkričio 2 d. ECB sprendimą panaikinti Pilatus Bank licenciją negaliojančiu,

                  —

                  grąžinti bylą Bendrajam Teismui, kad šis išnagrinėtų ieškinį dėl panaikinimo, kiek Teisingumo Teismas negali priimti sprendimo dėl esmės,

                  —

                  nurodyti ECB padengti apeliantės patirtas bylinėjimosi išlaidas, įskaitant bylinėjimosi apeliacinėje instancijoje išlaidas.

         Apeliacinio skundo pagrindai ir pagrindiniai argumentai

      Grįsdama savo ieškinį apeliantė pateikia keturis apeliacinio skundo pagrindus.
      Apeliacinio skundo pirmasis pagrindas grindžiamas klaidinga Bendrojo Teismo padaryta prielaida, kad yra teisiškai reikšminga, ar ECB yra atsakingas už ankstesnį faktinį licencijos panaikinimą ir, konkrečiai, ar ECB privalėjo užkirsti kelią faktiniam licencijos panaikinimui ir tuo tikslu įsikišti pagal Bendro priežiūros mechanizmo reglamento (BPRM) (1) 6 straipsnio 5 dalies c punktą.
      Apeliacinio skundo antrasis pagrindas grindžiamas tuo, kad Bendrasis Teismas atmetė apeliantės ieškinio antrąjį pagrindą, klaidingai manydamas, kad Kapitalo reikalavimų direktyvos (KRD IV) (2) 23 straipsnyje įtvirtinta reputacijos sąvoka nebūtinai turi būti aiškinama pagal Sąjungos teisės sistemą, todėl kaltinimų pareiškimas trečiojoje šalyje gali pakenkti akcininko reputacijai, net jei atitinkamas elgesys pagal Sąjungos teisės sistemą nėra neteisėtas ir net jeigu jam taikomas blokavimo statutas.
      Apeliacinio skundo trečiasis pagrindas grindžiamas dar keliomis klaidomis, įskaitant tai, kad Bendrasis Teismas neteisingai išaiškino proporcingumo sąvoką, nes neatsižvelgė į tai, kad proporcingumo analizė ir sprendimas turi būti pagrįsti tais pačiais motyvais.
      Apeliacinio skundo ketvirtasis pagrindas grindžiamas apeliantės procesinių teisių pažeidimu.

         (1)  2013 m. spalio 15 d. Tarybos reglamentas (ES) Nr. 1024/2013, kuriuo Europos Centriniam Bankui pavedami specialūs uždaviniai, susiję su rizikos ribojimu pagrįstos kredito įstaigų priežiūros politika (OL L 287, 2013, p. 63).

         (2)  2013 m. birželio 26 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2013/36/ES dėl galimybės verstis kredito įstaigų veikla ir dėl riziką ribojančios kredito įstaigų ir investicinių įmonių priežiūros, kuria iš dalies keičiama Direktyva 2002/87/EB ir panaikinamos direktyvos 2006/48/EB bei 2006/49/EB (OL L 176, 2013, p. 338).


title: Byla C-291/22 P: 2022 m. gegužės 2 d. Debregeas et associés Pharma (D & A Pharma) pateiktas apeliacinis skundas dėl 2022 m. kovo 2 d. Bendrojo Teismo (aštuntoji kolegija) priimto sprendimo byloje T-556/20 D & A Pharma / Komisija ir EMA

text:
               2022 6 20

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 237/42

      2022 m. gegužės 2 d.Debregeas et associés Pharma (D & A Pharma) pateiktas apeliacinis skundas dėl 2022 m. kovo 2 d. Bendrojo Teismo (aštuntoji kolegija) priimto sprendimo byloje T-556/20 D & A Pharma / Komisija ir EMA

      (Byla C-291/22 P)
      (2022/C 237/54)
      Proceso kalba: prancūzų

         Šalys

         Apeliantė: Debregeas et associés Pharma (D & A Pharma), atstovaujama advokatų N. Viguié ir E. Gouesse

         Kitos proceso šalys: Europos Komisija, Europos vaistų agentūra (EMA)

         Apeliantės reikalavimai

                  —

                  panaikinti 2022 m. kovo 2 d. Bendrojo Teismo sprendimą byloje T-556/20, D&A Pharma / Komisija ir EMA;

                  —

                  patenkinti ieškinį ir panaikinti 2020 m. liepos 6 d. Komisijos įgyvendinimo sprendimą C(2020) 4694 final, kuriuo atmestas prašymas dėl leidimo prekiauti žmonėms skirtu vaistu „Hopveus“ (natrio oksibatu) pagal 2004 m. kovo 31 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentą (EB) Nr. 726/2004;

                  —

                  priteisti iš Komisijos ir EMA bylinėjimosi išlaidas.

         Apeliacinio skundo pagrindai ir pagrindiniai argumentai

      Grįsdama apeliacinį skundą apeliantė nurodo du pagrindus.

         Pirmajame apeliacinio skundo pagrinde apeliantė visų pirma teigia, kad skundžiamame sprendime buvo padaryta teisės klaida, kai buvo nuspręsta, kad Žmonėms skirtų vaistinių preparatų komitetas (CHMP) turi didelę vertinimo laisvę nuspręsti kreiptis į nuolatinę mokslo patariamąją grupę arba į ad hoc komitetą, priešingai, nei nustatyta Reglamento (EB) Nr. 726/2004 (1) 62 straipsnio 1 dalies penktos pastraipos paskutiniame sakinyje, CHMP darbo tvarkos taisyklių (2) 11 straipsnyje ir Peržiūros procedūros gairių (3) 6.1 straipsnyje; ši teisės klaida siejama su klaidingu teisinių faktų kvalifikavimu, nes šioje byloje ir bet kuriuo atveju buvo galima pagrįstai konsultuotis tik su nuolatine psichiatrijos mokslo patariamąja grupe.
      Antra, apeliantė priekaištauja Bendrajam Teismui dėl to, kad savo sprendime jis klaidingai kvalifikavo teisinius faktus ir nusprendė, kad ji neįrodė kokį poveikį sprendimo reikšmei galėjo turėti konsultacija su nuolatine psichiatrijos mokslo patariamąja grupe, nors, viena vertus, situacija, susiklosčiusi su vaistu Hopveus, buvo panaši į vaisto Selincro situaciją (dėl šio vaisto buvo naudinga konsultuotis su nuolatine psichiatrijos mokslo patariamąja grupe, taip pat buvo gautas leidimas prekiauti šiuo vaistu) ir, kita vertus, nuolatinės psichiatrijos mokslo patariamosios grupės kompetencija ir veikimo būdas leido padaryti išvadą, kad jos konsultacijos galėjo turėti įtakos priimto sprendimo reikšmei.

         Antrajame apeliacinio skundo pagrinde apeliantė tvirtina, kad skundžiamame sprendime visų pirma buvo padaryta teisės klaida, kiek tai susiję su Pagrindinių teisių chartijos 41 straipsnyje įtvirtinta teise į gerą administravimą, nes buvo nuspręsta, kad apeliantė neįrodė CHMP sušaukto ad hoc komiteto nešališkumo stokos, nes nepateikė įrodymų apie jo narių asmeninį nešališkumą arba išankstinį nusistatymą, nors apeliantė rėmėsi objektyviu nešališkumu, kuris nereikalauja įrodyti pareiškimų ar pozicijų, patenkančių į subjektyvųjį nešališkumą.
      Antra, apeliantė priekaištauja Bendrajam Teismui dėl to, kad šis klaidingai kvalifikavo faktines aplinkybes, kai nusprendė, kad du aptariami ad hoc komiteto nariai nebuvo patekę į interesų konflikto situaciją, nors atitinkama jų padėtis buvo tokia, kad galėtų lemti objektyviai pagrįstas abejones, taigi ir šio ad hoc komiteto objektyvaus nešališkumo stoką.

         (1)  2004 m. kovo 31 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (EB) Nr. 726/2004, nustatantis Bendrijos leidimų dėl žmonėms skirtų ir veterinarinių vaistų išdavimo ir priežiūros tvarką ir įsteigiantis Europos vaistų agentūrą (OL L 136, 2004, p. 1; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 13 sk., 34 t., p. 229).

         (2)  Committee for Medicinal Products for Human Use – Rules of Procedure, EMEA/45110/2007.

         (3)  Committee for Medicinal Products for Human Use, Procedural Advice on the Re-examination of CHMP Opinions, EMEA/CHMP/50745/2005 Rev. 1.


title: Bylos T-335/18, T-338/18 ir T-327/19: 2022 m. balandžio 6 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Mubarak ir kt. / Taryba (Bendra užsienio ir saugumo politika – Ribojamosios priemonės, taikomos atsižvelgiant į padėtį Egipte – Priemonės, taikomos asmenims, atsakingiems už valstybės lėšų pasisavinimą, ir su jais susijusiems asmenims ir subjektams – Lėšų įšaldymas – Asmenų, subjektų ir įstaigų, kurių lėšos įšaldytos, sąrašas – Ieškovų pavardžių palikimas sąraše – Teisė į gynybą – Tarybos pareiga patikrinti, ar trečiosios valstybės institucijos sprendimas buvo priimtas paisant teisės į gynybą ir teisės į veiksmingą teisminę gynybą – Teisės klaida – Akivaizdi vertinimo klaida)

text:
               2022 6 20

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 237/44

      2022 m. balandžio 6 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Mubarak ir kt. / Taryba

      (Bylos T-335/18, T-338/18 ir T-327/19) (1)

      (Bendra užsienio ir saugumo politika - Ribojamosios priemonės, taikomos atsižvelgiant į padėtį Egipte - Priemonės, taikomos asmenims, atsakingiems už valstybės lėšų pasisavinimą, ir su jais susijusiems asmenims ir subjektams - Lėšų įšaldymas - Asmenų, subjektų ir įstaigų, kurių lėšos įšaldytos, sąrašas - Ieškovų pavardžių palikimas sąraše - Teisė į gynybą - Tarybos pareiga patikrinti, ar trečiosios valstybės institucijos sprendimas buvo priimtas paisant teisės į gynybą ir teisės į veiksmingą teisminę gynybą - Teisės klaida - Akivaizdi vertinimo klaida)
      (2022/C 237/55)
      Proceso kalba: anglų

         Šalys

         Ieškovai byloje T-335/18: Gamal Mohamed Hosni Elsayed Mubarak (Kairas, Egiptas), Alaa Mohamed Hosni Elsayed Mubarak (Kairas), Heidy Mohamed Magdy Hussein Rasekh (Kairas), Khadiga Mahmoud El Gammal (Kairas), atstovaujami QC B. Kennelly, baristerio J. Pobjoy, solisitorių G. Martin, C. Enderby Smith ir F. Holmey

         Ieškovė byloje T-338/18: Suzanne Saleh Thabet (Kairas), atstovaujama QC B. Kennelly, baristerio J. Pobjoy, solisitorių G. Martin, C. Enderby Smith ir F. Holmey

         Ieškovas byloje T-327/19: Gamal Mohamed Hosni Elsayed Mubarak, Mohamed Hosni Elsayed Mubarak įpėdinis (Kairas), atstovaujamas QC B. Kennelly, baristerio J. Pobjoy, solisitorių G. Martin, C. Enderby Smith ir F. Holmey

         Atsakovė: Europos Sąjungos Taryba, atstovaujama V. Piessevaux ir A. Antoniadis

         Dalykas

      SESV 263 straipsniu grindžiami ieškiniai, kuriais prašoma panaikinti, pirma, 2018 m. kovo 21 d. Tarybos sprendimą (BUSP) 2018/466, kuriuo iš dalies keičiamas Sprendimas 2011/172/BUSP dėl ribojamųjų priemonių, taikytinų tam tikriems asmenims, subjektams ir organizacijoms atsižvelgiant į padėtį Egipte (OL L 78I, 2018, p. 3), 2019 m. kovo 21 d. Tarybos sprendimą (BUSP) 2019/468, kuriuo iš dalies keičiamas Sprendimas 2011/172/BUSP dėl ribojamųjų priemonių, taikytinų tam tikriems asmenims, subjektams ir organizacijoms atsižvelgiant į padėtį Egipte (OL L 80, 2019, p. 40), ir 2020 m. kovo 19 d. Tarybos sprendimą (BUSP) 2020/418, kuriuo iš dalies keičiamas Sprendimas 2011/172/BUSP dėl ribojamųjų priemonių, taikytinų tam tikriems asmenims, subjektams ir organizacijoms atsižvelgiant į padėtį Egipte (OL L 86, 2020, p. 11), ir, antra, 2018 m. kovo 21 d. Tarybos įgyvendinimo reglamentą (ES) 2018/465, kuriuo įgyvendinamas Reglamentas (ES) Nr. 270/2011 dėl ribojamųjų priemonių, taikytinų tam tikriems asmenims, subjektams ir organizacijoms, atsižvelgiant į padėtį Egipte (OL L 78I, 2018, p. 1), 2019 m. kovo 21 d. Tarybos įgyvendinimo reglamentą (ES) 2019/459, kuriuo įgyvendinamas Reglamentas (ES) Nr. 270/2011 dėl ribojamųjų priemonių, taikytinų tam tikriems asmenims, subjektams ir organizacijoms, atsižvelgiant į padėtį Egipte (OL L 80, 2019, p. 1), ir 2020 m. kovo 19 d. Tarybos įgyvendinimo reglamentą (ES) 2020/416, kuriuo įgyvendinamas Reglamentas (ES) Nr. 270/2011 dėl ribojamųjų priemonių, taikytinų tam tikriems asmenims, subjektams ir organizacijoms, atsižvelgiant į padėtį Egipte (OL L 86, 2020, p. 3), kiek šie aktai taikomi ieškovams.

         Rezoliucinė dalis

                  1.

                  Sujungti bylas T-335/18, T-338/18 ir T-327/19, kad būtų priimtas sprendimas.

                  2.

                  Panaikinti 2018 m. kovo 21 d. Tarybos sprendimą (BUSP) 2018/466, kuriuo iš dalies keičiamas Sprendimas 2011/172/BUSP dėl ribojamųjų priemonių, taikytinų tam tikriems asmenims, subjektams ir organizacijoms atsižvelgiant į padėtį Egipte, 2019 m. kovo 21 d. Tarybos sprendimą (BUSP) 2019/468, kuriuo iš dalies keičiamas Sprendimas 2011/172/BUSP dėl ribojamųjų priemonių, taikytinų tam tikriems asmenims, subjektams ir organizacijoms atsižvelgiant į padėtį Egipte, ir 2020 m. kovo 19 d. Tarybos sprendimą (BUSP) 2020/418, kuriuo iš dalies keičiamas Sprendimas 2011/172/BUSP dėl ribojamųjų priemonių, taikytinų tam tikriems asmenims, subjektams ir organizacijoms atsižvelgiant į padėtį Egipte, kiek jie susiję su Gamal Mohamed Hosni Elsayed Moubarak, Alaa Mohamed Hosni Elsayed Moubarak, Heidy Mohamed Magdy Hussein Rasekh, Khadiga Mahmoud El Gammal ir Suzanne Saleh Thabet.

                  3.

                  Panaikinti sprendimus 2019/468 ir 2020/418, kiek jie susiję su Mohamed Hosni Elsayed Moubarak.

                  4.

                  Panaikinti 2018 m. kovo 21 d. Tarybos įgyvendinimo reglamentą (ES) 2018/465, kuriuo įgyvendinamas Reglamentas (ES) Nr. 270/2011 dėl ribojamųjų priemonių, taikytinų tam tikriems asmenims, subjektams ir organizacijoms, atsižvelgiant į padėtį Egipte, 2019 m. kovo 21 d. Tarybos įgyvendinimo reglamentą (ES) 2019/459, kuriuo įgyvendinamas Reglamentas (ES) Nr. 270/2011 dėl ribojamųjų priemonių, taikytinų tam tikriems asmenims, subjektams ir organizacijoms, atsižvelgiant į padėtį Egipte, ir 2020 m. kovo 19 d. Tarybos įgyvendinimo reglamentą (ES) 2020/416, kuriuo įgyvendinamas Reglamentas (ES) Nr. 270/2011 dėl ribojamųjų priemonių, taikytinų tam tikriems asmenims, subjektams ir organizacijoms, atsižvelgiant į padėtį Egipte, kiek jie susiję su Gamal Mohamed Hosni Elsayed Moubarak, Alaa Mohamed Hosni Elsayed Moubarak, Heidy Mohamed Magdy Hussein Rasekh, Khadiga Mahmoud El Gammal ir Suzanne Saleh Thabet.

                  5.

                  Panaikinti įgyvendinimo reglamentus 2019/459 ir 2020/416, kiek jie susiję su Mohamed Hosni Elsayed Moubarak.

                  6.

                  Europos Sąjungos Taryba padengia savo ir Gamal Mohamed Hosni Elsayed Moubarak, Alaa Mohamed Hosni Elsayed Moubarak, Mohamed Hosni Elsayed Moubarak, Heidy Mohamed Magdy Hussein Rasekh, Khadiga Mahmoud El Gammal ir Suzanne Saleh Thabet patirtas bylinėjimosi išlaidas.

         (1)  OL C 259, 2018 7 23.


title: Byla T-508/19: 2022 m. balandžio 6 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Mead Johnson Nutrition (Asia Pacific) ir kt. / Komisija (Valstybės pagalba – Gibraltaro vyriausybės įgyvendinta pagalbos schema, susijusi su pelno mokesčiu – Mokesčio netaikymas pajamoms iš palūkanų ir autorinių atlyginimų – Išankstiniai sprendimai dėl mokesčių, skirti tarptautinėms įmonėms – Komisijos sprendimas, kuriuo pagalba pripažįstama nesuderinama su vidaus rinka – Pareiga motyvuoti – Akivaizdi vertinimo klaida – Atrankusis pranašumas – Teisė pateikti pastabas)

text:
               2022 6 20

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 237/45

      2022 m. balandžio 6 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Mead Johnson Nutrition (Asia Pacific) ir kt. / Komisija

      (Byla T-508/19) (1)

      (Valstybės pagalba - Gibraltaro vyriausybės įgyvendinta pagalbos schema, susijusi su pelno mokesčiu - Mokesčio netaikymas pajamoms iš palūkanų ir autorinių atlyginimų - Išankstiniai sprendimai dėl mokesčių, skirti tarptautinėms įmonėms - Komisijos sprendimas, kuriuo pagalba pripažįstama nesuderinama su vidaus rinka - Pareiga motyvuoti - Akivaizdi vertinimo klaida - Atrankusis pranašumas - Teisė pateikti pastabas)
      (2022/C 237/56)
      Proceso kalba: anglų

         Šalys

         Ieškovės: Mead Johnson Nutrition (Asia Pacific) Pte Ltd (Singapūras, Singapūras), MJN Global Holdings BV (Amsterdamas, Nyderlandai), Mead Johnson BV (Nimègue, Nyderlandai), Mead Johnson Nutrition Co. (Čikaga, Ilinojus, Jungtinės Valstijos), atstovaujamos barrister C. Quigley, solicitors M. Whitehouse ir P. Halford

         Atsakovė: Europos Komisija, atstovaujama L. Flynn, B. Stromsky ir P. Němečková

         Dalykas

      SESV 263 straipsniu grindžiamas prašymas iš dalies panaikinti 2018 m. gruodžio 19 d. Komisijos sprendimą (ES) 2019/700 dėl valstybės pagalbos SA.34914 (2013/C), kurią Jungtinė Karalystė suteikė patvirtindama Gibraltaro pelno mokesčio tvarką (OL L 119, 2019, p. 151).

         Rezoliucinė dalis

                  1.

                  Panaikinti 2018 m. gruodžio 19 d. Komisijos sprendimą (ES) 2019/700 dėl valstybės pagalbos SA.34914 (2013/C), kurią Jungtinė Karalystė suteikė patvirtindama Gibraltaro pelno mokesčio tvarką, tiek, kiek jo 2 straipsnyje nustatyta, kad individuali valstybės pagalba, kurią Gibraltaro vyriausybė suteikė palikdama galioti MJN Holdings (Gibraltar) Ltd. skirtą išankstinį sprendimą dėl mokesčių po 2013 m. gruodžio 31 d., yra neteisėta ir nesuderinama su vidaus rinka, ir kiek jo 5 straipsnio 1 ir 2 dalyse nurodoma šią pagalbą susigrąžinti.

                  2.

                  Atmesti likusią ieškinio dalį.

                  3.

                     Mead Johnson Nutrition (Asia Pacific) Pte Ltd, MJN Global Holdings BV, Mead Johnson BV, Mead Johnson Nutrition Co. ir Komisija padengia savo bylinėjimosi išlaidas.

         (1)  OL C 295, 2019 9 2.


title: Byla T-634/19: 2022 m. balandžio 6 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje FC / EASO (Viešoji tarnyba – Laikinieji tarnautojai – Išankstinė drausminė procedūra – Laikinas nušalinimas, atlyginimo dalies nemokėjimas ir draudimas patekti į EASO patalpas ir prie įrenginių – OLAF ataskaita – Gero administravimo principas – Teisė būti išklausytam – Nešališkumo principas – Akivaizdi vertinimo klaida – Pareiga motyvuoti – Teisė į gynybą – Atsakomybė – Glaudus ryšys su reikalavimais panaikinti)

text:
               2022 6 20

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 237/46

      2022 m. balandžio 6 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje FC / EASO

      (Byla T-634/19) (1)

      (Viešoji tarnyba - Laikinieji tarnautojai - Išankstinė drausminė procedūra - Laikinas nušalinimas, atlyginimo dalies nemokėjimas ir draudimas patekti į EASO patalpas ir prie įrenginių - OLAF ataskaita - Gero administravimo principas - Teisė būti išklausytam - Nešališkumo principas - Akivaizdi vertinimo klaida - Pareiga motyvuoti - Teisė į gynybą - Atsakomybė - Glaudus ryšys su reikalavimais panaikinti)
      (2022/C 237/57)
      Proceso kalba: graikų

         Šalys

         Ieškovė: FC, atstovaujama avocats V. Christianos, A. Skoulikis ir M. C. Vlachoy

         Atsakovas: Europos prieglobsčio paramos biuras (EASO), atstovaujamas P. Eyckmans ir M. Stamatopoulou, padedamų avocats A. Guillerme ir T. Bontinck

         Dalykas

      SESV 270 straipsniu grindžiamu ieškiniu ieškovė prašo, pirma, panaikinti Europos prieglobsčio paramos biuro (EASO) sprendimą [konfidencialu], kuriuo jis paskelbė apie jos laikiną nušalinimą ir [konfidencialu], kuriuo ji atmetė ieškovės skundą [konfidencialu] ir, antra, atlyginti jos dėl šių sprendimų patirtą žalą.

         Rezoliucinė dalis

                  1.

                  Atmesti ieškinį.

                  2.

                  Priteisti iš FC bylinėjimosi išlaidas.

         (1)  OL C 399, 2019 11 25.


title: Byla T-392/20: 2022 m. balandžio 27 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Flašker / Komisija (Valstybės pagalba – Slovėnijos taikytos priemonės savivaldybės visuomenės vaistinių tinklui – Preliminarus tyrimo etapas – Komisijos sprendimas, kuriuo konstatuojamas valstybės pagalbos nebuvimas ir, atsižvelgiant į atvejį, esama pagalba – Sprendimas, priimtas nepradėjus oficialios tyrimo procedūros, numatytos SESV 108 straipsnio 2 dalyje – Dideli sunkumai)

text:
               2022 6 20

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 237/47

      2022 m. balandžio 27 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Flašker / Komisija

      (Byla T-392/20) (1)

      (Valstybės pagalba - Slovėnijos taikytos priemonės savivaldybės visuomenės vaistinių tinklui - Preliminarus tyrimo etapas - Komisijos sprendimas, kuriuo konstatuojamas valstybės pagalbos nebuvimas ir, atsižvelgiant į atvejį, esama pagalba - Sprendimas, priimtas nepradėjus oficialios tyrimo procedūros, numatytos SESV 108 straipsnio 2 dalyje - Dideli sunkumai)
      (2022/C 237/58)
      Proceso kalba: anglų

         Šalys

         Ieškovė: Petra Flašker (Grosuplės, Slovėnija), atstovaujama advokatės K. Zdolšek

         Atsakovė: Europos Komisija, atstovaujama P. Arenas ir C. Georgieva

         Atsakovės pusėje į bylą įstojusi šalis: Slovėnijos Respublika, atstovaujama B. Jovin Hrastnik

         Dalykas

      SESV 263 straipsniu grindžiamu ieškiniu ieškovė prašo panaikinti 2020 m. kovo 24 d. Komisijos sprendimą C(2020) 1724 final, kuriuo baigiamas priemonių tyrimas dėl visuomenės vaistinės Lekarna Ljubljana atsižvelgiant į valstybės pagalbos taisykles, numatytas SESV 107 ir 108 straipsniuose (byla SA.43546 (2016/FC) – Slovėnija).

         Rezoliucinė dalis

                  1.

                  Panaikinti 2020 m. kovo 24 d. Komisijos sprendimą C(2020) 1724 final, kuriuo baigiamas priemonių tyrimas dėl visuomenės vaistinės „Lekarna Ljubljana“ atsižvelgiant į valstybės pagalbos taisykles, numatytas SESV 107 ir 108 straipsniuose (byla SA.43546 (2016/FC) – Slovėnija), kiek tas sprendimas susijęs su „Lekarna Ljubljana“ valdomu turtu.

                  2.

                  Europos Komisija padengia savo ir Petra Flašker patirtas bylinėjimosi išlaidas.

                  3.

                  Slovėnijos Respublika padengia savo bylinėjimosi išlaidas.

         (1)  OL C 297, 2020 9 7.


title: Byla T-425/20: 2022 m. balandžio 6 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje KU / EIVT (Viešoji tarnyba – Sutartininkai – EIVT personalas – Psichologinis priekabiavimas – Administracinis tyrimas – Pareigūnų tarnybos nuostatų 12a straipsnis – Pagalbos prašymas – Prašymo atmetimas – Pareigūnų tarnybos nuostatų 24 straipsnis – Pareiga motyvuoti – Vertinimo klaida – Protingas terminas – Atsakomybė)

text:
               2022 6 20

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 237/47

      2022 m. balandžio 6 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje KU / EIVT

      (Byla T-425/20) (1)

      (Viešoji tarnyba - Sutartininkai - EIVT personalas - Psichologinis priekabiavimas - Administracinis tyrimas - Pareigūnų tarnybos nuostatų 12a straipsnis - Pagalbos prašymas - Prašymo atmetimas - Pareigūnų tarnybos nuostatų 24 straipsnis - Pareiga motyvuoti - Vertinimo klaida - Protingas terminas - Atsakomybė)
      (2022/C 237/59)
      Proceso kalba: anglų

         Šalys

         Ieškovė: KU, atstovaujama advokatės A. Tymen

         Atsakovė: Europos išorės veiksmų tarnyba, atstovaujama S. Marquardt, R. Spáč, G. Pasqualetti ir E. Orgován

         Dalykas

      SESV 270 straipsniu grindžiamas prašymas, pirma, panaikinti 2019 m. rugsėjo 17 d. EIVT sprendimą atmesti ieškovės pagalbos prašymą, ir antra, atlyginti ieškovei žalą, kurią ji patyrė dėl psichologinio priekabiavimo.

         Rezoliucinė dalis

                  1.

                  Atmesti ieškinį.

                  2.

                  Priteisti iš KU bylinėjimosi išlaidas.

         (1)  OL C 297, 2020 9 7.


title: Byla T-750/20: 2022 m. balandžio 27 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Correia / EESRK (Viešoji tarnyba – EESRK personalas – Laikinieji tarnautojai – Prašymas atkurti ieškovės karjerą – Prašymo atmetimas – Ieškinys dėl panaikinimo – Tinkama ikiteisminės procedūros eiga – Skundo pateikimo terminas – Suinteresuotumas pareikšti ieškinį – Priimtinumas – Vienodas požiūris – Teisinis saugumas – Teisė į karjerą – Teisės į karjeros atkūrimą nebuvimas – Pareiga atlikti lyginamąjį nuopelnų vertinimą – Atsakomybė – Moralinė žala)

text:
               2022 6 20

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 237/48

      2022 m. balandžio 27 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Correia / EESRK

      (Byla T-750/20) (1)

      (Viešoji tarnyba - EESRK personalas - Laikinieji tarnautojai - Prašymas atkurti ieškovės karjerą - Prašymo atmetimas - Ieškinys dėl panaikinimo - Tinkama ikiteisminės procedūros eiga - Skundo pateikimo terminas - Suinteresuotumas pareikšti ieškinį - Priimtinumas - Vienodas požiūris - Teisinis saugumas - Teisė į karjerą - Teisės į karjeros atkūrimą nebuvimas - Pareiga atlikti lyginamąjį nuopelnų vertinimą - Atsakomybė - Moralinė žala)
      (2022/C 237/60)
      Proceso kalba: prancūzų

         Šalys

         Ieškovė: Paula Correia (Woluwe-Saint-Étienne, Belgija), atstovaujama advokatės L. Levi

         Atsakovas: Europos ekonomikos ir socialinių reikalų komitetas, atstovaujamas M. Pascua Mateo, K. Gambino, X. Chamodraka, A. Carvajal García-Valdecasas ir L. Camarena Januzec, padedamų advokato B. Wägenbaur

         Dalykas

      SESV 270 straipsniu grindžiamu ieškiniu ieškovė prašo, pirma, panaikinti 2020 m. balandžio 8 d. Europos ekonomikos ir socialinių reikalų komiteto (EESRK) sprendimą, kuriuo ši atmetė jos prašymą atkurti karjerą, antra, priteisti iš EESRK sumokėti darbo užmokesčio nepriemoką ir išvestines finansines išmokas, pridėjus delspinigius, ir, trečia, atlyginti jos patirtą moralinę žalą.

         Rezoliucinė dalis

                  1.

                  Panaikinti 2020 m. balandžio 8 d. Europos ekonomikos ir socialinių reikalų komiteto (EESRK) sprendimą atmesti Paula Correia prašymą atkurti karjerą.

                  2.

                  Atmesti likusią ieškinio dalį.

                  3.

                  Priteisti iš EESRK bylinėjimosi išlaidas.

         (1)  OL C 53, 2021 2 15.


title: Byla T-68/21: 2022 m. balandžio 27 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje QA / Komisija (Deliktinė atsakomybė – Susitarimas dėl dotacijos, sudarytas pagal Mokslinių tyrimų, technologinės plėtros ir demonstracinės veiklos septintąją bendrąją programą (2007–2013 m.) – Audito ataskaita – Kalba – Pakankamai aiškus teisės normos, suteikiančios teisių privatiems asmenims, pažeidimas – Proporcingumas – Gero administravimo principas)

text:
               2022 6 20

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 237/49

      2022 m. balandžio 27 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje QA / Komisija

      (Byla T-68/21) (1)

      (Deliktinė atsakomybė - Susitarimas dėl dotacijos, sudarytas pagal Mokslinių tyrimų, technologinės plėtros ir demonstracinės veiklos septintąją bendrąją programą (2007–2013 m.) - Audito ataskaita - Kalba - Pakankamai aiškus teisės normos, suteikiančios teisių privatiems asmenims, pažeidimas - Proporcingumas - Gero administravimo principas)
      (2022/C 237/61)
      Proceso kalba: prancūzų

         Šalys

         Ieškovė: QA, atstovaujama avocat C. Roth

         Atsakovė: Europos Komisija, atstovaujama C. Perrin ir E. Stamate

         Dalykas

      SESV 268 straipsniu grindžiamu ieškiniu ieškovė prašo atlyginti turtinę ir neturtinę žalą, kurią ji teigia patyrusi dėl kai kurių teiginių, esančių 2014 m. sausio 8 d. galutinėje audito ataskaitoje, Europos Komisijos patvirtintoje atlikus finansinį auditą dėl A dalyvavimo projekte B, finansuotame pagal Mokslinių tyrimų, technologinės plėtros ir demonstracinės veiklos septintąją bendrąją programą (2007–2013 m.).

         Rezoliucinė dalis

                  1.

                  Atmesti ieškinį.

                  2.

                  Priteisti iš QA bylinėjimosi išlaidas.

         (1)  OL C 138, 2021 4 19.