title: Byla T-122/19: 2019 m. vasario 20 d. pareikštas ieškinys byloje Ramazani Shadary/Taryba

text:
               15.4.2019

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 139/100

      2019 m. vasario 20 d. pareikštas ieškinys byloje Ramazani Shadary/Taryba
      (Byla T-122/19)
      (2019/C 139/102)
      Proceso kalba: prancūzų

         Šalys

         Ieškovas: Emmanuel Ramazani Shadary (Kinšasa, Kongo Demokratinė Respublika), atstovaujamas advokatų T. Bontinck, P. De Wolf, M. Forgeois, ir A. Guillerme

         Atsakovė: Europos Sąjungos Taryba

         Reikalavimai

      Ieškovas Bendrojo Teismo prašo:

                  —

                  panaikinti 2018 m. gruodžio 10 d. Tarybos sprendimą (BUSP) 2018/1940 tiek, kiek pagal jį ieškovas paliktas Sprendimo 2010/788/BUSP II priede pateiktame sąraše (eilės Nr. 13);

                  —

                  panaikinti 2018 m. gruodžio 10 d. Tarybos įgyvendinimo reglamentą (ES) 2018/1931 tiek, kiek pagal jį ieškovas paliktas Reglamento (EB) 1183/2005 Ia priede pateiktame sąraše (eilės Nr. 13);

                  —

                  pripažinti Sprendimo 2010/788/BUSP 3 straipsnio 2 dalies b punkto ir Reglamento (EB) 1183/2005 2b straipsnio 1 dalies b punkto nuostatas neteisėtomis;

                  —

                  priteisti iš Tarybos bylinėjimosi išlaidas.

         Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

      Grįsdamas ieškinį ieškovas remiasi keturiais pagrindais, kurie iš esmės yra tokie patys kaip tie, kuriais remiamasi byloje T-103/19, Mende Omalanga/Taryba, arba į juos panašūs.


title: Byla T-123/19: 2019 m. vasario 20 d. pareikštas ieškinys byloje Kanyama/Taryba

text:
               15.4.2019

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 139/101

      2019 m. vasario 20 d. pareikštas ieškinys byloje Kanyama/Taryba
      (Byla T-123/19)
      (2019/C 139/103)
      Proceso kalba: prancūzų

         Šalys

         Ieškovas: Célestin Kanyama (Kinšasa, Kongo Demokratinė Respublika), atstovaujamas advokatų T. Bontinck, P. De Wolf, M. Forgeois, ir A. Guillerme

         Atsakovė: Europos Sąjungos Taryba

         Reikalavimai

      Ieškovas Bendrojo Teismo prašo:

                  —

                  panaikinti 2018 m. gruodžio 10 d. Tarybos sprendimą (BUSP) 2018/1940 tiek, kiek pagal jį ieškovas paliktas Sprendimo 2010/788/BUSP II priede pateiktame sąraše (eilės Nr. 4);

                  —

                  panaikinti 2018 m. gruodžio 10 d. Tarybos įgyvendinimo reglamentą (ES) 2018/1931 tiek, kiek pagal jį ieškovas paliktas Reglamento (EB) 1183/2005 Ia priede pateiktame sąraše (eilės Nr. 4);

                  —

                  pripažinti Sprendimo 2010/788/BUSP 3 straipsnio 2 dalies b punkto ir Reglamento (EB) 1183/2005 2b straipsnio 1 dalies b punkto nuostatas neteisėtomis;

                  —

                  priteisti iš Tarybos bylinėjimosi išlaidas.

         Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

      Grįsdamas ieškinį ieškovas remiasi keturiais pagrindais, kurie iš esmės yra tokie patys kaip tie, kuriais remiamasi byloje T-103/19, Mende Omalanga/Taryba, arba į juos panašūs.


title: Byla T-124/19: 2019 m. vasario 20 d. pareikštas ieškinys byloje Ilunga Luyoyo/Taryba

text:
               15.4.2019

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 139/102

      2019 m. vasario 20 d. pareikštas ieškinys byloje Ilunga Luyoyo/Taryba
      (Byla T-124/19)
      (2019/C 139/104)
      Proceso kalba: prancūzų

         Šalys

         Ieškovas: Ferdinand Ilunga Luyoyo (Kinšasa, Kongo Demokratinė Respublika), atstovaujamas advokatų T. Bontinck, P. De Wolf, M. Forgeois, ir A. Guillerme

         Atsakovė: Europos Sąjungos Taryba

         Reikalavimai

      Ieškovas Bendrojo Teismo prašo:

                  —

                  panaikinti 2018 m. gruodžio 10 d. Tarybos sprendimą (BUSP) 2018/1940 tiek, kiek pagal jį ieškovas paliktas Sprendimo 2010/788/BUSP II priede pateiktame sąraše (eilės Nr. 3);

                  —

                  panaikinti 2018 m. gruodžio 10 d. Tarybos įgyvendinimo reglamentą (ES) 2018/1931 tiek, kiek pagal jį ieškovas paliktas Reglamento (EB) 1183/2005 Ia priede pateiktame sąraše (eilės Nr. 3);

                  —

                  pripažinti Sprendimo 2010/788/BUSP 3 straipsnio 2 dalies b punkto ir Reglamento (EB) 1183/2005 2b straipsnio 1 dalies b punkto nuostatas neteisėtomis;

                  —

                  priteisti iš Tarybos bylinėjimosi išlaidas.

         Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

      Grįsdamas ieškinį ieškovas remiasi keturiais pagrindais, kurie iš esmės yra tokie patys kaip tie, kuriais remiamasi byloje T-103/19, Mende Omalanga/Taryba, arba į juos panašūs.


title: Byla T-127/19: 2019 m. vasario 21 d. pareikštas ieškinys byloje Dyson ir kt./Komisija

text:
               15.4.2019

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 139/102

      2019 m. vasario 21 d. pareikštas ieškinys byloje Dyson ir kt./Komisija
      (Byla T-127/19)
      (2019/C 139/105)
      Proceso kalba: anglų

         Šalys

         Ieškovai: Dyson Ltd (Malmsberis, Jungtinė Karalystė) ir 14 kitų ieškovų, atstovaujami solisitorių E. Batchelor, T. Selwyn Sharpe ir M. Healy

         Atsakovė: Europos Komisija

         Reikalavimai

      Ieškovai Bendrojo Teismo prašo:

                  —

                  pripažinti atsakovę atsakinga už ieškovų žalą, patirtą dėl 2013 m. gegužės 3 d. Komisijos deleguotojo reglamento (ES) Nr. 665/2013 (1) priėmimo, kurios dydis maždaug:

                              —

                              176 100 000 EUR, įskaitant kompensacines palūkanas nuo Deleguotojo reglamento Nr. 665/2013 įsigaliojimo iki 2019 m. sausio 19 d., kai ženklinimo reglamentas buvo panaikintas, dėl neženklinimo atvirkštinės situacijos ir (arba) subsidiariai

                              —

                              EUR 127 100 000, įskaitant kompensacines palūkanas nuo Deleguotojo reglamento Nr. 665/2013 įsigaliojimo iki 2019 m. sausio 19 d., kai ženklinimo reglamentas buvo panaikintas, dėl pilnos dulkių talpyklos atvirkštinės situacijos, ir

                  —

                  nurodyti atsakovei padengti bylinėjimosi išlaidas.

         Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

      Grįsdami ieškinį ieškovai remiasi penkiais pagrindais.

                  1.

                  Pirmasis ieškinio pagrindas grindžiamas tuo, kad atsakovė pažeidė 2010 m. gegužės 19 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2010/30/ES (2) 10 straipsnio 1 dalį ir peržengė savo teisinius įgaliojimus, jai suteiktus pagal SESV 290 straipsnį, kai Deleguotajame reglamente Nr. 665/2013 nustatė tuščios dulkių talpyklos bandymo metodą.
                  Atsakovė pažeidė esminį Direktyvos 2010/30/ES 10 straipsnio 1 dalies elementą ir perengė jai SESV 290 straipsniu suteiktus įgaliojimus.

                  2.

                  Antrasis ieškinio pagrindas grindžiamas tuo, kad atsakovė pažeidė pagrindinį vienodo požiūrio principą, kai priėmė Deleguotąjį reglamentą Nr. 665/2013, kuriame be objektyvaus paaiškinimo įtvirtinama neteisėta cikloninių dulkių siurblių be dulkių maišelių, kuriuos gamina ieškovai, diskriminacija, palyginti su tradiciniais dulkių siurbliais su maišeliais.

                  3.

                  Trečiasis ieškinio pagrindas grindžiamas tuo, kad atsakovė pažeidė pagrindinį gero administravimo principą ir (arba) nesilaikė kruopštumo pareigos, kai nustatė tuščios dulkių talpyklos bandymo metodą, kuris: i) pažeidžia esminį Direktyvos 2010/30/ES elementą, ii) diskriminuoja iš esmės skirtingas technologijas ir iii) tinkamai ir nešališkai neįvertina tuo metu buvusių pilnos dulkių talpyklos bandymo būdų.

                  4.

                  Ketvirtasis ieškinio pagrindas grindžiamas tuo, kad atsakovė pažeidė pagrindinę šalių teisę užsiimti komercine veikla.
                  Atsakovė priėmė reglamentą, kuriuo palankesnes sąlygas suteikė tradiciniams dulkių siurbliams su maišeliais, kurie praranda efektyvumą dulkių maišeliui užsipildant, palyginti su cikloniniais dulkių siurbliais, kaip antai tie, kuriuos gamina ieškovai, kurių efektyvumas išlieka toks pats visą jų naudojimo laiką. Tai suvaržė ieškovų galimybes vykdyti savo veiklą ir sąžiningai konkuruoti su konkurentais, kurių efektyvumo mažėjimas dulkių maišeliui užsipildant slepiamas atsakovės ženklinimu, numatytu pilnos dulkių talpyklos bandymams.

                  5.

                  Penktasis ieškinio pagrindas grindžiamas tuo, kad šie dideli Sąjungos teisės pažeidimai sukėlė ieškovams didelę materialinę ir nematerialinę žalą, kurią ieškovėms turi atlyginti atsakovė.

         (1)  2013 m. gegužės 3 d. Komisijos deleguotasis reglamentas (ES) Nr. 665/2013, kuriuo įgyvendinant Europos Parlamento ir Tarybos direktyvą 2010/30/EB nustatomi dulkių siurblių ekologinio projektavimo reikalavimai (OL L 192, 2013 7 13, p. 1).

         (2)  2010 m. gegužės 19 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2010/30/ES dėl su energija susijusių gaminių suvartojamos energijos ir kitų išteklių nurodymo ženklinant gaminį ir apie jį pateikiant standartinę informaciją (OL L 153, 2010 6 18, p. 1).


title: Byla T-130/19: 2019 m. vasario 26 d. pareikštas ieškinys byloje Spadafora/Komisija

text:
               15.4.2019

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 139/104

      2019 m. vasario 26 d. pareikštas ieškinys byloje Spadafora/Komisija
      (Byla T-130/19)
      (2019/C 139/106)
      Proceso kalba: italų

         Šalys

         Ieškovas: Sergio Spadafora (Briuselis, Belgija), atstovaujamas advokato G. Belotti

         Atsakovė: Europos Komisija

         Reikalavimai

      Ieškovas Bendrojo Teismo prašo:

                  —

                  panaikinti 2018 m. lapkričio 26 d. sprendimą, kuriuo OLAF generalinis direktorius atmetė skundą, kurį ieškovas pateikė 2018 m. liepos 24 d.;

                  —

                  panaikinti OLAF generalinio direktoriaus, tuo metu ėjusio Paskyrimų tarnybos pareigas, priimtą sprendimą, kiek tai susiję su OLAF.C4 padalinio („Teisinės konsultacijos“) vadovo paskyrimu į pareigas nuo 2018 m. birželio 1 d.;

                  —

                  priteisti iš Europos Komisijos ieškovo patirtą turtą ir neturtinę žalą;

                  —

                  priteisti iš Europos Komisijos bylinėjimosi išlaidas.

         Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

      Šis ieškinys iš esmės susijęs su sprendimu nuo 2018 m. birželio 1 d. paskirti OLAF direktorato „Pagalba tyrimams“ padalinio „Teisinės konsultacijos“ vadovą ir su sprendimu atmesti skundą, ieškovo pagal Pareigūnų tarnybos nuostatų 90 straipsnio 2 dalį pateiktą dėl šio sprendimo paskirti į pareigas.
      Grįsdamas ieškinį ieškovas remiasi trimis pagrindais.

                  1.

                  Ieškinio pirmasis pagrindas grindžiamas Komisijos sprendimo C(2016)3288 final 8 straipsnio 1 ir 2 dalių pažeidimu.

                              —

                              Šiuo klausimu ieškovas tvirtina, kad Paskyrimų tarnyba neatsižvelgė į vertinimą, pateiktą nepriklausomos konsultacijų įmonės ataskaitose, priešingai nei numatyta minėto Komisijos sprendimo 8 straipsnio 1 dalyje, siekiant, kad būtų teisėtai atrinktas padalinio vadovas.

                  2.

                  Ieškinio antrasis pagrindas grindžiamas nešališkumo pareigos pažeidimu.

                              —

                              Ieškovas šiuo klausimu tvirtina, kad šiuo atveju nebuvo laikytasi Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijos 41 straipsnio, nes sprendimas dėl aptariamo padalinio vadovo paskyrimo buvo grindžiamas ne teisingos atrankos proceso teisėta išdava, bet siekiant ankstesnio neteisėto atsakovės tikslo. Ankstesnį neteisėtą atsakovės tikslą sudaro du pagrindiniai aspektai: i) favoritizmas ieškovo konkurento atžvilgiu; ii) nepaisymas 2017 m. gruodžio 5 d. Sprendimo Spadafora/Komisija (T-250/16 P, nepaskelbtas Rink., EU:T:2017:866), kurį priėmė Bendrojo Teismo apeliacinių skundų kolegija.

                  3.

                  Ieškinio trečiasis pagrindas grindžiamas Komisijos sprendimo C(2016) 3288 final 8 straipsnio 2 dalies a punkto, kuriame nurodyta, kad „prieš paskyrimą atitinkamas generalinis direktorius konsultuojasi su atsakingu Komisijos nariu“, pažeidimu; šiuo atveju Paskyrimų tarnyba nesilaikė šios konsultavimosi procedūros, bet priešingai, su vienu ar keliais asmenimis susitarė dėl kandidato paskyrimo eiti padalinio vadovo pareigas.


title: Byla T-133/19: 2019 m. vasario 28 d. pareikštas ieškinys byloje Off-White/EUIPO (OFF-WHITE)

text:
               15.4.2019

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 139/105

      2019 m. vasario 28 d. pareikštas ieškinys byloje Off-White/EUIPO (OFF-WHITE)
      (Byla T-133/19)
      (2019/C 139/107)
      Proceso kalba: anglų

         Šalys

         Ieškovė: Off-White LLC (Springfildas, Ilinojus, Jungtinės Valstijos), atstovaujama advokato M. Decker

         Atsakovė: Europos Sąjungos intelektinės nuosavybės tarnyba (EUIPO)

         Su procedūra EUIPO susijusi informacija

         Prekių ženklas, dėl kurio kilo ginčas: vaizdinis Europos Sąjungos prekių ženklas OFF-WHITE — Registracijos paraiška Nr. 17 360 009

         Ginčijamas sprendimas: 2018 m. gruodžio 14 d. EUIPO antrosios apeliacinės tarybos sprendimas byloje R 580/2018-2

         Reikalavimai

      Ieškovė Bendrojo Teismo prašo:

                  —

                  panaikinti ginčijamą sprendimą,

                  —

                  bet kuriuo atveju priteisti iš EUIPO bylinėjimosi išlaidas, įskaitant bylinėjimosi išlaidas, kurias OFF-WHITE LLC ji patyrė Bendrajame Teisme ir EUIPO apeliacinėje taryboje.

         Pagrindai, kuriais remiamasi

                  —

                  Ginčijamame sprendime neatsižvelgta į ankstesnę praktiką ir juo pažeidžiami gero administravimo, teisinio saugumo ir vienodo požiūrio principai.

                  —

                  Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijos 41 straipsnio 2 dalies pažeidimas.

                  —

                  Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) 2017/1001 7 straipsnio 1 dalies b ir c punktų pažeidimas.


title: Byla T-139/19: 2019 m. kovo 4 d. pareikštas ieškinys byloje Pilatus Bank/ECB

text:
               15.4.2019

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 139/106

      2019 m. kovo 4 d. pareikštas ieškinys byloje Pilatus Bank/ECB
      (Byla T-139/19)
      (2019/C 139/108)
      Proceso kalba: anglų

         Šalys

         Ieškovė: Pilatus Bank plc (Ta’Xbiex, Malta), atstovaujama advokatų O. Behrends, M. Kirchner ir L. Feddern

         Atsakovas: Europos Centrinis Bankas

         Reikalavimai

      Ieškovė Bendrojo Teismo prašo:

                  —

                  vadovaujantis SESV 264 straipsniu pripažinti ginčijamą sprendimą, pagal kurį ECB atsisakė vykdyti tiesioginę ieškovės priežiūrą pagal BPMR 6 straipsnio 5 dalies b punktą (1), negaliojančiu;

                  —

                  įpareigoti atsakovą padengti ieškovės bylinėjimosi išlaidas pagal Bendrojo Teismo procedūros reglamento 134 ir 135 straipsnius.

         Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

      Grįsdama ieškinį ieškovė remiasi devyniais pagrindais.

                  1.

                  Pirmasis ieškinio pagrindas grindžiamas ECB klaidinga nuomone dėl jo kompetencijos atlikti tolimesnę ieškovės priežiūrą atsižvelgiant į licencijos sutarties nutraukimą.

                  2.

                  Antrasis ieškinio pagrindas grindžiamas tuo, kad ECB yra įpareigotas perimti priežiūrą, siekiant užtikrinti aukštų priežiūros standartų laikymąsi.

                  3.

                  Trečiasis ieškinio pagrindas grindžiamas tuo, kad buvo pažeista teisė į veiksmingą teisinę gynybą ir procesinio lygiateisiškumo principas.

                  4.

                  Ketvirtasis ieškinio pagrindas grindžiamas tuo, kad buvo pažeisti teisėtų lūkesčių ir teisinio tikrumo principai.

                  5.

                  Penktasis ieškinio pagrindas grindžiamas tuo, kad buvo pažeistas proporcingumo principas.

                  6.

                  Šeštasis ieškinio pagrindas grindžiamas piktnaudžiavimu valdžia.

                  7.

                  Septintasis ieškinio pagrindas grindžiamas tinkamo motyvavimo stoka.

                  8.

                  Aštuntasis ieškinio pagrindas grindžiamas tuo, kad buvo pažeista teisė būti išklausytam.

                  9.

                  Devintasis ieškinio pagrindas grindžiamas tuo, kad buvo pažeistas nemo auditor principas.

         (1)  2013 m. spalio 15 d. Tarybos reglamentas (ES) Nr. 1024/2013, kuriuo Europos Centriniam Bankui pavedami specialūs uždaviniai, susiję su rizikos ribojimu pagrįstos kredito įstaigų priežiūros politika (OL L 287, 2013 10 29, p. 63).


title: Byla T-144/19: 2019 m. kovo 7 d. pareikštas ieškinys byloje Kludi/EUIPO — Adlon Brand (ADLON)

text:
               15.4.2019

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 139/107

      2019 m. kovo 7 d. pareikštas ieškinys byloje Kludi/EUIPO — Adlon Brand (ADLON)
      (Byla T-144/19)
      (2019/C 139/109)
      Kalba, kuria surašytas ieškinys: vokiečių

         Šalys

         Ieškovė: Kludi GmbH & Co. KG (Mendenas, Vokietija), atstovaujama advokato

         Atsakovė: Europos Sąjungos intelektinės nuosavybės tarnyba (EUIPO)

         Kita procedūros Apeliacinėje taryboje šalis: Adlon Brand GmbH & Co. KG (Diurenas, Vokietija)

         Su procedūra EUIPO susijusi informacija

         Prekių ženklo, dėl kurio kilo ginčas, savininkė: ieškovė

         Prekių ženklas, dėl kurio kilo ginčas: žodinio Europos Sąjungos prekių ženklo ADLON paraiška — Registracijos paraiška Nr. 11 115 961

         Procedūra EUIPO: protesto procedūra

         Ginčijamas sprendimas: 2018 m. lapkričio 26 d. EUIPO antrosios apeliacinės tarybos sprendimas byloje R 1500/2018-2

         Reikalavimai

      Ieškovė Bendrojo Teismo prašo:

                  —

                  panaikinti ginčijamą sprendimą,

                  —

                  priteisti iš EUIPO bylinėjimosi išlaidas.

         Pagrindai, kuriais remiamasi

                  —

                  Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) 2017/1001 8 straipsnio 5 dalies pažeidimas,

                  —

                  Komisijos deleguotojo reglamento (ES) Nr. 2018/625 7 straipsnio pažeidimas,

                  —

                  Komisijos deleguotojo reglamento (ES) Nr. 2018/625 27 straipsnio 4 dalies pažeidimas,

                  —

                  Rungtyniškumo principo pažeidimas.


title: Byla T-674/16: 2019 m. vasario 27 d. Bendrojo Teismo nutartis byloje Seigneur/ECB

text:
               15.4.2019

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 139/108

      2019 m. vasario 27 d. Bendrojo Teismo nutartis byloje Seigneur/ECB
      (Byla T-674/16) (1)

      (2019/C 139/110)
      Proceso kalba: prancūzų
      Aštuntosios kolegijos pirmininkas nutartimi nurodė išbraukti bylą iš registro.

         (1)  OL C 419, 2016 11 14.


title: Byla T-677/16: 2019 m. vasario 27 d. Bendrojo Teismo nutartis byloje Bowles/ECB

text:
               15.4.2019

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 139/108

      2019 m. vasario 27 d. Bendrojo Teismo nutartis byloje Bowles/ECB
      (Byla T-677/16) (1)

      (2019/C 139/111)
      Proceso kalba: prancūzų
      Aštuntosios kolegijos pirmininkas nutartimi nurodė išbraukti bylą iš registro.

         (1)  OL C 419, 2016 11 14.


title: Byla T-783/16: 2019 m. vasario 27 d. Bendrojo Teismo nutartis byloje Government of Gibraltar/Komisija

text:
               15.4.2019

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 139/109

      2019 m. vasario 27 d. Bendrojo Teismo nutartis byloje Government of Gibraltar/Komisija
      (Byla T-783/16) (1)

      (2019/C 139/112)
      Proceso kalba: anglų
      Septintosios kolegijos pirmininkas nutartimi nurodė išbraukti bylą iš registro.

         (1)  OL C 22, 2017 1 23.


title: Byla C-128/19: 2019 m. vasario 18 d. Corte suprema di cassazione (Italija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Azienda Sanitaria Provinciale di Catania/Assessorato della Salute della Regione Siciliana

text:
               27.5.2019

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 182/14

      2019 m. vasario 18 d. Corte suprema di cassazione (Italija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Azienda Sanitaria Provinciale di Catania/Assessorato della Salute della Regione Siciliana
      (Byla C-128/19)
      (2019/C 182/18)
      Proceso kalba: italų

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Corte suprema di cassazione

         Šalys pagrindinėje byloje

         Kasatorė: Azienda Sanitaria Provinciale di Catania

         Kita kasacinio proceso šalis: Assessorato della Salute della Regione Siciliana

         Prejudiciniai klausimai

                  1.

                  Ar pagal EB sutarties 87 ir 88 straipsnius (dabar — SESV 107 ir 108 straipsniai) ir „Bendrijos gaires dėl valstybės pagalbos žemės ūkio sektoriui“, išdėstytas Europos Komisijos Komunikate 2000/C 28/02, kuris buvo paskelbtas 2000 m. vasario 1 d.Europos Bendrijų oficialiajame leidinyje, 2005 m. gruodžio 22 d. Sicilijos regiono įstatymo Nr. 19 25 straipsnio 16 dalies nuostata, pagal kurią „siekiant 1989 m. birželio 5 d. Regiono įstatymo Nr. 12 1 straipsnio 12 dalyje nustatytų tikslų ir atsižvelgiant į tai, kas numatyta 2000 m. gruodžio 23 d. Regiono įstatymo Nr. 32 134 straipsnyje, leista skirti 20 000 tūkstančių eurų sumokėti sumoms, kurias Sicilijos vietinės sveikatos priežiūros įmonės yra skolingos 2000–2006 metais išplitusiomis infekcinėmis ligomis susirgusių ir paskerstų gyvulių savininkams bei ūkių sanavimo veikloje dalyvavusiems laisvai samdomiems veterinarijos gydytojams. Šioje dalyje nurodytiems tikslams 2005 finansiniais metais buvo leista išleisti 10 000 000 eurų (Biudžeto projekto 10.3.1.3.2, 417702 skyrius). Paskesniais finansiniais metais mokama pagal 1999 m. balandžio 27 d. Regiono įstatymo Nr. 10 su vėlesniais pakeitimais ir papildymais, 3 straipsnio 2 dalies i punktą“ yra valstybės pagalba, palaikanti tam tikras įmones arba tam tikrų prekių gamybą ir iškraipanti konkurenciją arba galinti ją iškraipyti?;

                  2.

                  Ar, nepaisant 2005 m. gruodžio 22 d. Sicilijos regiono įstatymo Nr. 19 25 straipsnio 16 dalies nuostatos, pagal kurią „siekiant 1989 m. birželio 5 d. Regiono įstatymo Nr. 12 1 straipsnio 12 dalyje nustatytų tikslų ir atsižvelgiant į tai, kas numatyta 2000 m. gruodžio 23 d. Regiono įstatymo Nr. 32 134 straipsnyje) leista skirti 20 000 tūkstančių eurų sumokėti sumoms, kurias Sicilijos vietinės sveikatos priežiūros įmonės yra skolingos 2000–2006 metais išplitusiomis infekcinėmis ligomis susirgusių ir paskerstų gyvulių savininkams bei ūkių sanavimo veikloje dalyvavusiems laisvai samdomiems veterinarijos gydytojams. Šioje dalyje nurodytiems tikslams 2005 finansiniais metais buvo leista skirti 10 000 000 eurų (Biudžeto projekto 10.3.1.3.2, 417702 skyrius). Paskesniais finansiniais metais mokama pagal 1999 m. balandžio 27 d. Regiono įstatymo Nr. 10 su vėlesniais pakeitimais ir papildymais, 3 straipsnio 2 dalies i punktą“, valstybės pagalba, kuria, palaikant tam tikras įmones arba tam tikrų prekių gamybą, iškraipoma arba gali būti iškraipyta konkurencija, vis dėlto gali būti suderinama su EB sutarties 87 ir 88 straipsniais (dabar — SESV 107 ir 108 straipsniai), atsižvelgiant į priežastis, dėl kurių Europos Komisija 2002 m. gruodžio 6 d. Sprendime C (2002) 4786 pripažino, kad jei tenkinamos sąlygos, kokios yra nustatytos „Bendrijos gairėse dėl valstybės pagalbos žemės ūkio sektoriui“, išdėstytose Europos Komisijos komunikate 2000/C 28/02, kuris buvo paskelbtas 2000 m. vasario 1 d.Europos Bendrijų oficialiajame leidinyje, tokio pat turinio nuostatos, išdėstytos Sicilijos regiono įstatymo Nr. 40/1997 11 straipsnyje ir Sicilijos regiono įstatymo Nr. 22/1999 7 straipsnyje, yra suderinamos su EB 87 ir 88 straipsniais?


title: Byla C-483/17: 2019 m. balandžio 11 d. Teisingumo Teismo (trečioji kolegija) sprendimas byloje (Court of Appeal (Airija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Neculai Tarola/Minister for Social Protection (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą — Sąjungos pilietybė — Laisvas asmenų judėjimas — Direktyva 2004/38/EB — Teisė laisvai judėti ir gyventi valstybių narių teritorijoje — 7 straipsnio 1 dalies a punktas — Pagal darbo sutartį dirbantys ir savarankiškai dirbantys asmenys — 7 straipsnio 3 dalies c punktas — Teisė gyventi šalyje ilgiau kaip tris mėnesius — Valstybės narės pilietis, kitoje valstybėje narėje penkiolika dienų dirbęs pagal darbo sutartį — Priverstinis nedarbas — Darbuotojo statuso išlaikymas ne trumpiau kaip šešis mėnesius — Teisė į bedarbio pašalpą (angl. jobseeker’s allowance))

text:
               17.6.2019

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 206/3

      2019 m. balandžio 11 d. Teisingumo Teismo (trečioji kolegija) sprendimas byloje (Court of Appeal (Airija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Neculai Tarola/Minister for Social Protection
      (Byla C-483/17) (1)

      (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą - Sąjungos pilietybė - Laisvas asmenų judėjimas - Direktyva 2004/38/EB - Teisė laisvai judėti ir gyventi valstybių narių teritorijoje - 7 straipsnio 1 dalies a punktas - Pagal darbo sutartį dirbantys ir savarankiškai dirbantys asmenys - 7 straipsnio 3 dalies c punktas - Teisė gyventi šalyje ilgiau kaip tris mėnesius - Valstybės narės pilietis, kitoje valstybėje narėje penkiolika dienų dirbęs pagal darbo sutartį - Priverstinis nedarbas - Darbuotojo statuso išlaikymas ne trumpiau kaip šešis mėnesius - Teisė į bedarbio pašalpą (angl. jobseeker’s allowance))
      (2019/C 206/03)
      Proceso kalba: anglų

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Court of Appeal

         Šalys pagrindinėje byloje

         Apeliantas: Neculai Tarola

         Kita apeliacinio proceso šalis: Minister for Social Protection

         Rezoliucinė dalis

      2004 m. balandžio 29 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2004/38/EB dėl Sąjungos piliečių ir jų šeimos narių teisės laisvai judėti ir gyventi valstybių narių teritorijoje, iš dalies keičiančios Reglamentą (EEB) Nr. 1612/68 ir panaikinančios direktyvas 64/221/EEB, 68/360/EEB, 72/194/EEB, 73/148/EEB, 75/34/EEB, 75/35/EEB, 90/364/EEB, 90/365/EEB ir 93/96/EEB, 7 straipsnio 1 dalies a punktas ir 3 dalies c punktas turi būti aiškinami taip, kad laisvo judėjimo teise pasinaudojęs valstybės narės pilietis, kuris kitoje valstybėje narėje įgijo darbuotojo statusą, kaip jis suprantamas pagal šios direktyvos 7 straipsnio 1 dalies a punktą, dėl veiklos, kurią joje vykdė dvi savaites ne pagal terminuotą darbo sutartį prieš tapdamas bedarbis ne savo noru, išsaugoja darbuotojo statusą papildomą ne mažiau kaip šešių mėnesių laikotarpį, kaip tai suprantama pagal šias nuostatas, jeigu kompetentingoje įdarbinimo tarnyboje jis užregistruotas kaip darbo ieškantis asmuo.
      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas turi nustatyti, ar laikantis vienodo požiūrio principo, užtikrinamo pagal Direktyvos 2004/38 24 straipsnio 1 dalį, šis pilietis atitinkamai turi teisę gauti socialinės paramos išmokas arba tam tikrais atvejais — socialinės apsaugos išmokas taip, tarsi jis būtų priimančiosios valstybės narės pilietis.

         (1)  OL C 347, 2017 10 16.


title: Byla C-501/17: 2019 m. balandžio 4 d. Teisingumo Teismo (trečioji kolegija) sprendimas byloje (Landgericht Köln (Vokietija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Germanwings GmbH/Wolfgang Pauels (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą — Oro transportas — Reglamentas (EB) Nr. 261/2004 — 5 straipsnio 3 dalis — Kompensavimas keleiviams atsisakymo vežti ir skrydžių atšaukimo arba atidėjimo ilgam laikui atveju — Apimtis — Atleidimas nuo pareigos mokėti kompensaciją — Sąvoka „ypatingos aplinkybės“ — Orlaivio padangos sugadinimas dėl ant oro uosto kilimo ir tūpimo tako gulinčio pašalinio objekto)

text:
               17.6.2019

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 206/4

      2019 m. balandžio 4 d. Teisingumo Teismo (trečioji kolegija) sprendimas byloje (Landgericht Köln (Vokietija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Germanwings GmbH/Wolfgang Pauels
      (Byla C-501/17) (1)

      (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą - Oro transportas - Reglamentas (EB) Nr. 261/2004 - 5 straipsnio 3 dalis - Kompensavimas keleiviams atsisakymo vežti ir skrydžių atšaukimo arba atidėjimo ilgam laikui atveju - Apimtis - Atleidimas nuo pareigos mokėti kompensaciją - Sąvoka „ypatingos aplinkybės“ - Orlaivio padangos sugadinimas dėl ant oro uosto kilimo ir tūpimo tako gulinčio pašalinio objekto)
      (2019/C 206/04)
      Proceso kalba: vokiečių

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Landgericht Köln

         Šalys pagrindinėje byloje

         Apeliantė: Germanwings GmbH

         Kita apeliacinio proceso šalis: Wolfgang Pauels

         Rezoliucinė dalis

      2004 m. vasario 11 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (EB) Nr. 261/2004, nustatančio bendras kompensavimo ir pagalbos keleiviams taisykles atsisakymo vežti ir skrydžių atšaukimo arba atidėjimo ilgam laikui atveju, panaikinančio Reglamentą (EEB) Nr. 295/91, 5 straipsnio 3 dalis, siejama su Reglamento Nr. 261/2004 14 konstatuojamąja dalimi, turi būti aiškinama taip, kad orlaivio padangos sugadinimas dėl ant oro uosto kilimo ir tūpimo tako gulinčio pašalinio objekto, kaip antai palaidų šiukšlių, patenka į sąvoką „ypatinga aplinkybė“, kaip ji suprantama pagal šią nuostatą.
      Tačiau norėdamas, kad būtų atleistas nuo pareigos mokėti keleiviams Reglamento Nr. 261/2004 7 straipsnyje numatytą kompensaciją, oro vežėjas, kurio skrydis buvo atidėtas ilgam laikui dėl tokios „ypatingos aplinkybės“, turi įrodyti, kad panaudojo visas turėtas personalo, materialines ir finansines priemones, kad išvengtų atitinkamo skrydžio atidėjimo ilgam laikui dėl padangos, sugadintos dėl ant oro uosto kilimo ir tūpimo tako gulinčio pašalinio objekto, kaip antai palaidų šiukšlių, keitimo.

         (1)  OL C 392, 2017 11 20.


title: Byla C-558/17 P: 2019 m. balandžio 4 d. Teisingumo Teismo (trečioji kolegija) sprendimas byloje OZ/Europos investicijų bankas (EIB) (Apeliacinis skundas — Viešoji tarnyba — Europos investicijų banko (EIB) personalas — Seksualinis priekabiavimas — Tyrimas pagal „Dignity at work“ programą — Skundo dėl priekabiavimo atmetimas — Prašymas panaikinti EIB pirmininko sprendimą atmesti skundą — Žalos atlyginimas)

text:
               17.6.2019

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 206/4

      2019 m. balandžio 4 d. Teisingumo Teismo (trečioji kolegija) sprendimas byloje OZ/Europos investicijų bankas (EIB)
      (Byla C-558/17 P) (1)

      (Apeliacinis skundas - Viešoji tarnyba - Europos investicijų banko (EIB) personalas - Seksualinis priekabiavimas - Tyrimas pagal „Dignity at work“ programą - Skundo dėl priekabiavimo atmetimas - Prašymas panaikinti EIB pirmininko sprendimą atmesti skundą - Žalos atlyginimas)
      (2019/C 206/05)
      Proceso kalba: anglų

         Šalys

         Apeliantė: OZ, atstovaujama advokato B. Maréchal

         Kita proceso šalis: Europos investicijų bankas, atstovaujamas K. Carr ir G. Faedo, padedamų avvocato A. Dal Ferro,

         Rezoliucinė dalis

                  1.

                  Panaikinti 2017 m. liepos 13 d. Europos Sąjungos Bendrojo Teismo sprendimą OZ/EIB (T-607/16, nepaskelbtas Rink., EU:T:2017:495) tiek, kiek juo buvo atmesti, pirma, OZ ieškinyje pateikti reikalavimai dėl žalos atlyginimo, grindžiami Europos investicijų banko (EIB) atsakomybe už tariamus pažeidimus per tyrimo procedūrą, įskaitant apeliantės teisės į tai, kad jos byla būtų išnagrinėta teisingai, nepaisymą, ir, antra, tame ieškinyje pateikti reikalavimai dėl panaikinimo.

                  2.

                  Atmesti likusią apeliacinio skundo dalį.

                  3.

                  Panaikinti 2015 m. spalio 16 d. Europos investicijų banko pirmininko sprendimą netenkinti OZ pateikto skundo dėl seksualinio priekabiavimo.

                  4.

                  Atmesti likusią ieškinio dalį.

                  5.

                  Europos investicijų bankas padengia savo ir OZ pirmojoje instancijoje ir šiame apeliaciniame procese patirtas bylinėjimosi išlaidas

         (1)  OL C 437, 2017 12 18.


title: Byla C-603/17: 2019 m. balandžio 11 d. Teisingumo Teismo (pirmoji kolegija) sprendimas byloje (Supreme Court of the United Kingdom (Jungtinė Karalystė) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Peter Bosworth, Colin Hurley/Arcadia Petroleum Limited ir kt. (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą — Laisvės, saugumo ir teisingumo erdvė — Teismų bendradarbiavimas civilinėse bylose — Lugano II konvencija — Jurisdikcija ir teismo sprendimų civilinėse ir komercinėse bylose pripažinimas ir vykdymas — II antraštinės dalies 5 skirsnis (18 — 21 straipsniai) — Jurisdikcija, susijusi su individualiomis darbo sutartimis)

text:
               17.6.2019

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 206/6

      2019 m. balandžio 11 d. Teisingumo Teismo (pirmoji kolegija) sprendimas byloje (Supreme Court of the United Kingdom (Jungtinė Karalystė) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Peter Bosworth, Colin Hurley/Arcadia Petroleum Limited ir kt.
      (Byla C-603/17) (1)

      (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą - Laisvės, saugumo ir teisingumo erdvė - Teismų bendradarbiavimas civilinėse bylose - Lugano II konvencija - Jurisdikcija ir teismo sprendimų civilinėse ir komercinėse bylose pripažinimas ir vykdymas - II antraštinės dalies 5 skirsnis (18 - 21 straipsniai) - Jurisdikcija, susijusi su individualiomis darbo sutartimis)
      (2019/C 206/07)
      Proceso kalba: anglų

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Supreme Court of the United Kingdom

         Šalys pagrindinėje byloje

         Apeliantai: Peter Bosworth, Colin Hurley

         Atsakovės apeliaciniame procese: Arcadia Petroleum Limited ir kiti

         Rezoliucinė dalis

      Konvencijos dėl jurisdikcijos ir teismo sprendimų civilinėse ir komercinėse bylose pripažinimo ir vykdymo, pasirašytos 2007 m. spalio 30 d., Bendrijos vardu patvirtintos 2008 m. lapkričio 27 d. Tarybos sprendimu 2009/430/EB, II antraštinės dalies 5 skirsnio nuostatos (18–21 straipsniai) turi būti aiškinamos taip, kad sutartis, saistanti bendrovę ir fizinį asmenį, einantį jos vadovo pareigas, nesukuria pavaldumo santykių tarp jų ir todėl negali būti kvalifikuojama kaip „individuali darbo sutartis“, kaip tai suprantama pagal šias nuostatas, jei šis asmuo gali nuspręsti ar faktiškai nusprendžia dėl šios sutarties sąlygų ir jei jis turi savarankišką šios bendrovės veiklos kasdieninio valdymo ir jo paties funkcijų kontrolę, nors šios bendrovės akcininkas ar akcininkai turi teisę nutraukti minėtą sutartį.

         (1)  OL C 437, 2017 12 18.


title: Byla C-638/17: 2019 m. balandžio 11 d. Teisingumo Teismo (penktoji kolegija) sprendimas byloje (Lietuvos vyriausiojo administracinio teismo (Lietuva) prašymas priimti prejudicinį sprendimą), inicijuotoje Valstybinės mokesčių inspekcijos prie Lietuvos Respublikos finansų ministerijos (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą — Apdorotam tabakui taikomų akcizų struktūra ir tarifai — Direktyva 2011/64/ES — 4 straipsnio 1 dalies a punktas — Sąvoka „cigarai arba cigarilės“ — Tabako ritinėliai, įvynioti į išorinį apvalkalą, pagamintą iš natūralaus tabako, kurį iš dalies dengia papildomas apvalkalas iš popieriaus)

text:
               17.6.2019

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 206/8

      2019 m. balandžio 11 d. Teisingumo Teismo (penktoji kolegija) sprendimas byloje (Lietuvos vyriausiojo administracinio teismo (Lietuva) prašymas priimti prejudicinį sprendimą), inicijuotoje Valstybinės mokesčių inspekcijos prie Lietuvos Respublikos finansų ministerijos
      (Byla C-638/17) (1)

      (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą - Apdorotam tabakui taikomų akcizų struktūra ir tarifai - Direktyva 2011/64/ES - 4 straipsnio 1 dalies a punktas - Sąvoka „cigarai arba cigarilės“ - Tabako ritinėliai, įvynioti į išorinį apvalkalą, pagamintą iš natūralaus tabako, kurį iš dalies dengia papildomas apvalkalas iš popieriaus)
      (2019/C 206/09)
      Proceso kalba: lietuvių

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Lietuvos vyriausiasis administracinis teismas

         Šalys pagrindinėje byloje

      Valstybinė mokesčių inspekcija prie Lietuvos Respublikos finansų ministerijos

         dalyvaujant: UAB „Skonis ir kvapas“

         Rezoliucinė dalis

      2011 m. birželio 21 d. Tarybos direktyvos 2011/64/ES dėl akcizų, taikomų apdorotam tabakui, struktūros ir tarifų 4 straipsnio 1 dalies a punktas turi būti aiškinamas taip, kad tokie tabako produktai, kokie nagrinėjami pagrindinėje byloje, kurių iš natūralaus tabako pagaminto išorinio apvalkalo dalį, kur yra filtras, dengia papildomas sluoksnis iš popieriaus, kuris gali lemti šių produktų vizualinį panašumą į cigaretes, priskirtini prie cigarų arba cigarilių kategorijos, kaip ji apibrėžiama pagal šią nuostatą.

         (1)  OL C 52, 2018 2 12.


title: Byla C-690/17: 2019 m. balandžio 11 d. Teisingumo Teismo (penktoji kolegija) sprendimas byloje (Oberlandesgericht Düsseldorf (Vokietija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) — ÖKO-Test Verlag GmbH/Dr. Rudolf Liebe Nachf. GmbH & Co.KG (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą — Intelektinė nuosavybė — Prekių ženklai — Reglamentas (EB) Nr. 207/2009 — 9 straipsnio 1 dalis — Direktyva 2008/95/EB — 5 straipsnio 1 ir 2 dalys — Prekių ženklo suteikiamos teisės — Individualus prekių ženklas, kurį sudaro kokybės žymuo)

text:
               17.6.2019

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 206/9

      2019 m. balandžio 11 d. Teisingumo Teismo (penktoji kolegija) sprendimas byloje (Oberlandesgericht Düsseldorf (Vokietija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) — ÖKO-Test Verlag GmbH/Dr. Rudolf Liebe Nachf. GmbH & Co.KG
      (Byla C-690/17) (1)

      (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą - Intelektinė nuosavybė - Prekių ženklai - Reglamentas (EB) Nr. 207/2009 - 9 straipsnio 1 dalis - Direktyva 2008/95/EB - 5 straipsnio 1 ir 2 dalys - Prekių ženklo suteikiamos teisės - Individualus prekių ženklas, kurį sudaro kokybės žymuo)
      (2019/C 206/10)
      Proceso kalba: vokiečių

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Oberlandesgericht Düsseldorf

         Šalys pagrindinėje byloje

         Ieškovė: ÖKO-Test Verlag GmbH

         Atsakovė: Dr. Rudolf Liebe Nachf. GmbH & Co.KG

         Rezoliucinė dalis

                  1.

                  2009 m. vasario 26 d. Tarybos reglamento (EB) Nr. 207/2009 dėl [Europos Sąjungos] prekių ženklo 9 straipsnio 1 dalies a ir b punktus ir 2008 m. spalio 22 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2008/95/EB valstybių narių teisės aktams, susijusiems su prekių ženklais, suderinti 5 straipsnio 1 dalies a ir b punktus reikia aiškinti taip, kad jais individualaus prekių ženklo, kurį sudaro kokybės žymuo, savininkui nesuteikiama teisė prieštarauti, kad trečiasis asmuo tokiam prekių ženklui tapačiu arba į jį panašiu žymeniu ženklintų prekes, kurios nėra tapačios prekėms ar paslaugoms, kurioms minėtas prekių ženklas buvo įregistruotas, ar į jas panašios.

                  2.

                  Reglamento Nr. 207/2009 9 straipsnio 1 dalies c punktą ir Direktyvos 2008/95 5 straipsnio 2 dalį reikia aiškinti taip, kad jais gerą vardą turinčio individualaus prekių ženklo, kurį sudaro kokybės žymuo, savininkui suteikiama teisė prieštarauti, kad trečiasis asmuo tokiam prekių ženklui tapačiu arba panašiu žymeniu ženklintų prekes, kurios nėra tapačios prekėms ar paslaugoms, kurioms minėtas prekių ženklas buvo įregistruotas, ar į jas panašios, jeigu įrodyta, kad taip ženklindamas trečiasis asmuo nesąžiningai gauna naudos iš to paties prekių ženklo skiriamojo požymio ar gero vardo arba jiems kenkia, ir jeigu tokiu atveju trečiasis asmuo neįrodo, kad egzistuoja „tinkama priežastis“, kaip tai suprantama pagal minėtas nuostatas, kuri pagrįstų tokį ženklinimą.

         (1)  OL C 112, 2018 3 26.


title: Byla C-691/17: 2019 m. balandžio 11 d. Teisingumo Teismo (dešimtoji kolegija) sprendimas byloje (Fővárosi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság (Vengrija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) PORR Építési Kft./Nemzeti Adó- és Vámhivatal Fellebbviteli Igazgatósága (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą — Apmokestinimas — Bendra pridėtinės vertės mokesčio sistema — Direktyva 2006/112/EB — Teisė į pirkimo pridėtinės vertės mokesčio (PVM) atskaitą — 199 straipsnio 1 dalies a punktas — Atvirkštinis apmokestinimas — Nepagrįstas mokesčio sumokėjimas, kurį atliko paslaugų gavėjas paslaugų teikėjui pagal neteisingai remiantis įprasto apmokestinimo taisyklėmis išrašytą sąskaitą faktūrą — Mokesčių institucijos sprendimas, kuriuo nustatoma paslaugų gavėjo mokestinė skola ir atmetamas prašymas leisti taikyti atskaitą — Mokesčių institucijos patikrinimo dėl galimybės susigrąžinti mokestį nebuvimas)

text:
               17.6.2019

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 206/10

      2019 m. balandžio 11 d. Teisingumo Teismo (dešimtoji kolegija) sprendimas byloje (Fővárosi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság (Vengrija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) PORR Építési Kft./Nemzeti Adó- és Vámhivatal Fellebbviteli Igazgatósága
      (Byla C-691/17) (1)

      (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą - Apmokestinimas - Bendra pridėtinės vertės mokesčio sistema - Direktyva 2006/112/EB - Teisė į pirkimo pridėtinės vertės mokesčio (PVM) atskaitą - 199 straipsnio 1 dalies a punktas - Atvirkštinis apmokestinimas - Nepagrįstas mokesčio sumokėjimas, kurį atliko paslaugų gavėjas paslaugų teikėjui pagal neteisingai remiantis įprasto apmokestinimo taisyklėmis išrašytą sąskaitą faktūrą - Mokesčių institucijos sprendimas, kuriuo nustatoma paslaugų gavėjo mokestinė skola ir atmetamas prašymas leisti taikyti atskaitą - Mokesčių institucijos patikrinimo dėl galimybės susigrąžinti mokestį nebuvimas)
      (2019/C 206/11)
      Proceso kalba: vengrų

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Fővárosi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság

         Šalys pagrindinėje byloje

         Pareiškėja: PORR Építési Kft

         Atsakovė: Nemzeti Adó- és Vámhivatal Fellebbviteli Igazgatósága

         Rezoliucinė dalis

      2006 m. lapkričio 28 d. Tarybos direktyvą 2006/112/EB dėl pridėtinės vertės mokesčio bendros sistemos, iš dalies pakeistą 2010 m. liepos 13 d. Tarybos direktyva 2010/45/ES, ir mokesčių neutralumo ir veiksmingumo principus reikia aiškinti taip, kad pagal juos nedraudžiama mokesčių administratoriaus praktika, pagal kurią, nesant įtarimų dėl sukčiavimo, ši institucija nesuteikia įmonei teisės atskaityti pridėtinės vertės mokestį (PVM), kurį ši įmonė, kaip paslaugų gavėja, nepagrįstai sumokėjo šių paslaugų teikėjui pagal sąskaitą faktūrą, kurią jis išrašė remdamasis įprastomis PVM taisyklėmis, nors atitinkamam sandoriui turėjo būti taikomas atvirkštinio apmokestinimo mechanizmas, kai prieš atsisakydama suteikti teisę į atskaitą ši mokesčių institucija:

                  —

                  neišnagrinėja, ar šią klaidingą sąskaitą faktūrą išrašęs asmuo gali grąžinti klaidingai sumokėto PVM sumą šios sąskaitos faktūros adresatui ir ar gali ištaisyti šią sąskaitą faktūrą pagal savikontrolės procedūrą vadovaudamasis taikomais nacionalinės teisės aktais, jog susigrąžintų nepagrįstai sumokėtą mokestį į valstybės iždą, arba

                  —

                  nenusprendžia pati grąžinti tos pačios sąskaitos faktūros adresatui mokesčio, kurį jis neteisingai sumokėjo ją išrašiusiam asmeniui ir kurį pastarasis vėliau sumokėjo į valstybės biudžetą.

            Vis dėlto šie principai reikalauja, kad jei iš paslaugų teikėjo jų gavėjui neįmanoma arba pernelyg sudėtinga susigrąžinti PVM, ypač teikėjo nemokumo atveju, paslaugų gavėjas turi galėti pateikti prašymą grąžinti tiesiogiai mokesčių institucijai.

         (1)  OL C 112, 2018 3 26.


title: Byla C-699/17: 2019 m. balandžio 4 d. Teisingumo Teismo (devintoji kolegija) sprendimas byloje (Verwaltungsgerichtshof (Austrija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą), inicijuotoje Allianz Vorsorgekasse AG (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą — Viešieji pirkimai — Sutarčių sudarymas su profesinio aprūpinimo fondais, administruojančiais profesinio solidarumo įmokas — Sutarčių sudarymas, kai reikalingas darbuotojų arba jų atstovų sutikimas — Direktyva 2014/24/ES — SESV 49 ir 56 straipsniai — Vienodo požiūrio ir nediskriminavimo principai — Skaidrumo pareiga)

text:
               17.6.2019

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 206/11

      2019 m. balandžio 4 d. Teisingumo Teismo (devintoji kolegija) sprendimas byloje (Verwaltungsgerichtshof (Austrija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą), inicijuotoje Allianz Vorsorgekasse AG
      (Byla C-699/17) (1)

      (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą - Viešieji pirkimai - Sutarčių sudarymas su profesinio aprūpinimo fondais, administruojančiais profesinio solidarumo įmokas - Sutarčių sudarymas, kai reikalingas darbuotojų arba jų atstovų sutikimas - Direktyva 2014/24/ES - SESV 49 ir 56 straipsniai - Vienodo požiūrio ir nediskriminavimo principai - Skaidrumo pareiga)
      (2019/C 206/12)
      Proceso kalba: vokiečių

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Verwaltungsgerichtshof

         Šalys pagrindinėje byloje

      Allianz Vorsorgekasse AG

         dalyvaujant: Bundestheater-Holding GmbH, Burgtheater GmbH, Wiener Staatsoper GmbH, Volksoper Wien GmbH, ART for ART Theaterservice GmbH, fair-finance Vorsorgekasse AG

         Rezoliucinė dalis

      SESV 49 ir 56 straipsniai, vienodo požiūrio ir nediskriminavimo principai bei skaidrumo pareiga turi būti aiškinami taip, kad jie taikytini darbdavio, kuris yra pagal viešąją teisę reglamentuojamas subjektas, ir profesinio aprūpinimo fondo sutarčiai, sudaromai siekiant administruoti ir investuoti įmokas, skirtas finansuoti išeitinėms išmokoms, mokamoms šio darbdavio darbuotojams, nors tokios sutarties sudarymas priklauso ne tik nuo minėto darbdavio valios, jam reikalingas ir darbuotojų arba įmonės tarybos sutikimas.

         (1)  OL C 104, 2018 3 19.


title: Sujungtos bylos C-29/18, C-30/18 ir C-44/18: 2019 m. balandžio 11 d. Teisingumo Teismo (antroji kolegija) sprendimas byloje (Tribunal Superior de Justicia de Galicia (Ispanija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Cobra Servicios Auxiliares SA/José David Sánchez Iglesias (C-29/18), José Ramón Fiuza Asorey (C-30/18), Jesús Valiño Lopez (C-44/18), FOGASA (C-29/18 ir C-44/18), Incatema SL (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą — Socialinė politika — Direktyva 1999/70/EB — Bendrasis ETUC, UNICE ir CEEP susitarimas dėl darbo pagal terminuotas sutartis — 4 punktas — Nediskriminavimo principas — Sąvoka „darbo sąlygos“ — Situacijų panašumas — Pateisinimas — Sąvoka „objektyvios priežastys“ — Kompensacija nutraukus neterminuotą darbo sutartį dėl objektyvios priežasties — Mažesnė kompensacija, mokama pasibaigus darbo sutarčiai dėl „konkrečios užduoties atlikimo“)

text:
               17.6.2019

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 206/12

      2019 m. balandžio 11 d. Teisingumo Teismo (antroji kolegija) sprendimas byloje (Tribunal Superior de Justicia de Galicia (Ispanija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Cobra Servicios Auxiliares SA/José David Sánchez Iglesias (C-29/18), José Ramón Fiuza Asorey (C-30/18), Jesús Valiño Lopez (C-44/18), FOGASA (C-29/18 ir C-44/18), Incatema SL
      (Sujungtos bylos C-29/18, C-30/18 ir C-44/18) (1)

      (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą - Socialinė politika - Direktyva 1999/70/EB - Bendrasis ETUC, UNICE ir CEEP susitarimas dėl darbo pagal terminuotas sutartis - 4 punktas - Nediskriminavimo principas - Sąvoka „darbo sąlygos“ - Situacijų panašumas - Pateisinimas - Sąvoka „objektyvios priežastys“ - Kompensacija nutraukus neterminuotą darbo sutartį dėl objektyvios priežasties - Mažesnė kompensacija, mokama pasibaigus darbo sutarčiai dėl „konkrečios užduoties atlikimo“)
      (2019/C 206/13)
      Proceso kalba: ispanų

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Tribunal Superior de Justicia de Galicia

         Šalys pagrindinėje byloje

         Apeliantė: Cobra Servicios Auxiliares SA

         Kitos apeliacinio proceso šalys: José David Sánchez Iglesias (C-29/18), José Ramón Fiuza Asorey (C-30/18), Jesús Valiño Lopez (C-44/18), FOGASA (C-29/18 ir C-44/18), Incatema SL

         Rezoliucinė dalis

      1999 m. kovo 18 d. Bendrojo susitarimo dėl darbo pagal terminuotas sutartis, esančio 1999 m. birželio 28 d. Tarybos direktyvos 1999/70/EB dėl ETUC, UNICE ir CEEP bendrojo susitarimo dėl darbo pagal terminuotas sutartis priede, 4 punkto 1 dalį reikia aiškinti taip, kad ji nedraudžia nacionalinės teisės aktų, pagal kuriuos esant tokiai situacijai, kokia nagrinėjama pagrindinėse bylose, kai darbdavio ir vieno iš jo klientų sudarytos paslaugų teikimo sutarties nutraukimas lėmė, kad, pirma, buvo nutrauktos šį darbdavį ir tam tikrus darbuotojus siejančios darbo sutartys konkrečiai užduočiai atlikti, ir, antra, to darbdavio įdarbintų nuolatinių darbuotojų kolektyvinį atleidimą iš darbo, pagrįstą objektyvia priežastimi, pirmiesiems darbuotojams už darbo santykių nutraukimą mokama mažesnė kompensacija nei ta, kuri skiriama nuolatiniams darbuotojams.

         (1)  OL C 142, 2018 4 23.


title: Byla C-139/18 P: 2019 m. balandžio 3 d. Teisingumo Teismo (pirmoji kolegija) sprendimas byloje CJ/Europos ligų prevencijos ir kontrolės centras (Apeliacinis skundas — Viešoji tarnyba — Sutartininkas — Europos ligų prevencijos ir kontrolės centras (ECDC) — Vertinimo ataskaita — 2011 vertinimo metai — Prašymas panaikinti sprendimą galutinai patvirtinti vertinimo ataskaitą)

text:
               17.6.2019

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 206/12

      2019 m. balandžio 3 d. Teisingumo Teismo (pirmoji kolegija) sprendimas byloje CJ/Europos ligų prevencijos ir kontrolės centras
      (Byla C-139/18 P) (1)

      (Apeliacinis skundas - Viešoji tarnyba - Sutartininkas - Europos ligų prevencijos ir kontrolės centras (ECDC) - Vertinimo ataskaita - 2011 vertinimo metai - Prašymas panaikinti sprendimą galutinai patvirtinti vertinimo ataskaitą)
      (2019/C 206/14)
      Proceso kalba: anglų

         Šalys

         Apeliantas: CJ, atstovaujamas dikigoros V. Kolias

         Kita proceso šalis: Europos ligų prevencijos ir kontrolės centras, atstovaujamas J. Mannheim, A. Daume, advokatų D. Waelbroeck ir A. Duron

         Rezoliucinė dalis

                  1.

                  Panaikinti 2017 m. gruodžio 13 d. Bendrojo Teismo sprendimą CJ/ECDC (byla T-602/16, nepaskelbtas Rink., EU:T:2017:893).

                  2.

                  Panaikinti 2015 m. rugsėjo 21 d. Europos ligų prevencijos ir kontrolės centro (ECDC) apeliacinio vertintojo sprendimą, kuriuo galutinai patvirtinta 2011 m. CJ vertinimo ataskaita.

                  3.

                  Europos ligų prevencijos ir kontrolės centras padengia savo ir CJ patirtas bylinėjimosi pirmojoje instancijoje ir apeliacinėje instancijoje išlaidas.

         (1)  OL C 211, 2018 6 18.


title: Byla C-254/18: 2019 m. balandžio 11 d. Teisingumo Teismo (antroji kolegija) sprendimas byloje (Conseil d'État (Prancūzija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Syndicat des cadres de la sécurité intérieure/Premier ministre, Ministre de l'Intérieur, Ministre de l'Action et des Comptes publics (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą — Direktyva 2003/88/EB — Darbo laiko organizavimas — Darbuotojų sauga ir sveikatos apsauga — Maksimalus savaitės darbo laikas — Pamatinis laikotarpis — Slankusis ar fiksuotasis pobūdis — Leidžianti nukrypti nuostata — Policijos pareigūnai)

text:
               17.6.2019

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 206/14

      2019 m. balandžio 11 d. Teisingumo Teismo (antroji kolegija) sprendimas byloje (Conseil d'État (Prancūzija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Syndicat des cadres de la sécurité intérieure/Premier ministre, Ministre de l'Intérieur, Ministre de l'Action et des Comptes publics
      (Byla C-254/18) (1)

      (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą - Direktyva 2003/88/EB - Darbo laiko organizavimas - Darbuotojų sauga ir sveikatos apsauga - Maksimalus savaitės darbo laikas - Pamatinis laikotarpis - Slankusis ar fiksuotasis pobūdis - Leidžianti nukrypti nuostata - Policijos pareigūnai)
      (2019/C 206/16)
      Proceso kalba: prancūzų

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Conseil d'État

         Šalys pagrindinėje byloje

         Ieškovė: Syndicat des cadres de la sécurité intérieure

         Atsakovai: Premier ministre, Ministre de l'Intérieur, Ministre de l'Action et des Comptes publics

         Rezoliucinė dalis

      2003 m. lapkričio 4 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2003/88/EB dėl tam tikrų darbo laiko organizavimo aspektų 6 straipsnio b punktą, 16 straipsnio b punktą ir 19 straipsnio pirmą pastraipą reikia aiškinti taip, kad jais nėra draudžiami nacionalinės teisės aktai, kuriuose, kiek tai susiję su vidutiniu savaitės darbo laiko apskaičiavimu, numatyti pamatiniai laikotarpiai, kurie prasideda ir baigiasi nustatytomis kalendorinėmis datomis, jeigu tokiuose teisės aktuose yra numatyti mechanizmai, kurie leidžia užtikrinti, kad vidutinė 48 valandų maksimalaus savaitės darbo laiko trukmė nėra viršijama per kiekvieną šešių mėnesių laikotarpį tarp dviejų vienas po kito einančių pamatinių laikotarpių.

         (1)  OL C 211, 2018 6 18.


title: Byla C-266/18: 2019 m. balandžio 3 d. Teisingumo Teismo (pirmoji kolegija) sprendimas byloje (Sąd Okręgowy w Poznaniu (Lenkija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Aqua Med sp. z o.o./Irena Skóra (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą — Vartotojų apsauga — Direktyva 93/13/EEB — Nesąžiningos sąlygos su vartotojais sudaromose sutartyse — 1 straipsnio 2 dalis — Direktyvos taikymo sritis — Sąlyga, suteikianti teritorinę jurisdikciją konkrečiam teismui pagal bendrąsias taisykles — 6 straipsnio 1 dalis — Nesąžiningumo kontrolė ex officio — 7 straipsnio 1 dalis — Nacionalinio teismo pareigos ir kompetencija)

text:
               17.6.2019

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 206/14

      2019 m. balandžio 3 d. Teisingumo Teismo (pirmoji kolegija) sprendimas byloje (Sąd Okręgowy w Poznaniu (Lenkija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Aqua Med sp. z o.o./Irena Skóra
      (Byla C-266/18) (1)

      (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą - Vartotojų apsauga - Direktyva 93/13/EEB - Nesąžiningos sąlygos su vartotojais sudaromose sutartyse - 1 straipsnio 2 dalis - Direktyvos taikymo sritis - Sąlyga, suteikianti teritorinę jurisdikciją konkrečiam teismui pagal bendrąsias taisykles - 6 straipsnio 1 dalis - Nesąžiningumo kontrolė ex officio - 7 straipsnio 1 dalis - Nacionalinio teismo pareigos ir kompetencija)
      (2019/C 206/17)
      Proceso kalba: lenkų

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Sąd Okręgowy w Poznaniu

         Šalys pagrindinėje byloje

         Apeliacinį skundą pateikusi šalis: Aqua Med sp. z o.o.

         Kita apeliacinio proceso šalis: Irena Skóra

         Rezoliucinė dalis

                  1.

                  1993 m. balandžio 5 d. Tarybos direktyvos 93/13/EEB dėl nesąžiningų sąlygų sutartyse su vartotojais 1 straipsnio 2 dalį reikia aiškinti taip, kad į šios direktyvos taikymo sritį patenka tokia sutarties sąlyga, kaip nagrinėjama pagrindinėje byloje, pagal kurią, nustatant teismo jurisdikciją nagrinėti ginčus tarp sutarties šalių, daroma bendra nuoroda į taikytiną nacionalinę teisę.

                  2.

                  Direktyvos 93/13 7 straipsnio 1 dalį reikia aiškinti taip, kad pagal ją nedraudžiamos procesinės teisės normos su nurodyta sutarties sąlyga, pagal kurią pateikiant ieškinį dėl vartotojo tariamo sutarties nevykdymo pardavėjui arba tiekėjui leidžiama rinktis iš atsakovo gyvenamosios vietos arba sutarties įvykdymo vietos kompetentingo teismo, nebent pasirinkus sutarties įvykdymo vietos teismą vartotojui būtų sudaromos tokios procesinės sąlygos, kurios galėtų pernelyg apriboti jam pagal Sąjungos teisės aktus suteiktą teisę į veiksmingą teisinę gynybą, o tai turi patikrinti nacionalinis teismas.

         (1)  OL C 249, 2018 7 16.


title: Byla C-288/18: 2019 m. balandžio 11 d. Teisingumo Teismo (dešimtoji kolegija) sprendimas byloje (Hoge Raad der Nederlanden (Nyderlandai) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) X BV/Staatssecretaris van Financiën (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą — Bendrasis muitų tarifas — Prekių klasifikavimas — Kombinuotoji nomenklatūra — 85285100 ir 85285940 subpozicijos — Skystakristaliai plokštieji monitoriai, galintys rodyti automatinio duomenų apdorojimo sistemų signalus — Susitarimas dėl prekybos informacijos technologijų produktais)

text:
               17.6.2019

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 206/16

      2019 m. balandžio 11 d. Teisingumo Teismo (dešimtoji kolegija) sprendimas byloje (Hoge Raad der Nederlanden (Nyderlandai) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) X BV/Staatssecretaris van Financiën
      (Byla C-288/18) (1)

      (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą - Bendrasis muitų tarifas - Prekių klasifikavimas - Kombinuotoji nomenklatūra - 85285100 ir 85285940 subpozicijos - Skystakristaliai plokštieji monitoriai, galintys rodyti automatinio duomenų apdorojimo sistemų signalus - Susitarimas dėl prekybos informacijos technologijų produktais)
      (2019/C 206/19)
      Proceso kalba: nyderlandų

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Hoge Raad der Nederlanden

         Šalys pagrindinėje byloje

         Kasatorė: X BV

         Kita kasacinio proceso šalis: Staatssecretaris van Financiën

         Rezoliucinė dalis

      1987 m. liepos 23 d. Tarybos reglamento (EEB) Nr. 2658/87 dėl tarifų ir statistinės nomenklatūros bei dėl Bendrojo muitų tarifo, iš dalies pakeisto 2012 m. spalio 9 d. Komisijos įgyvendinimo reglamentu (EB) Nr. 927/2012, I priede pateikta Kombinuotoji nomenklatūra turi būti aiškinama taip, kad siekiant nustatyti, ar plokštieji ekranai, pagaminti naudojant skystųjų kristalų (LCD) technologiją, kurie yra sukurti ir pagaminti duomenims iš automatinio duomenų apdorojimo mašinos ir sudėtiniams vaizdo signalams iš kitų šaltinių atkurti, turi būti priskirti prie KN 85285100 subpozicijos, ar prie šios nomenklatūros 85285940 subpozicijos, reikia, išnagrinėjus visus objektyvius jų požymius ir savybes, įvertinti tiek tai, kiek jie gali atlikti įvairių funkcijų, tiek kokybės lygį, kurį jie pasiekia atlikdami šias funkcijas, norint nustatyti, ar jų pagrindinė funkcija yra naudoti automatinio duomenų apdorojimo sistemoje. Šiuo tikslu ypatingą dėmesį reikia skirti klausimui, ar jie sukurti stebėti iš arti. Aplinkybė, kad ekrano naudotojas ir asmuo, apdorojantis ir (arba) suvedantis duomenis automatinio duomenų apdorojimo mašinoje, yra vienas ir tas pats asmuo, nėra reikšmingas kriterijus atliekant šį vertinimą.

         (1)  OL C 276, 2018 8 6.


title: Byla C-295/18: 2019 m. balandžio 11 d. Teisingumo Teismo (dešimtoji kolegija) sprendimas byloje (Tribunal da Relação do Porto (Portugalija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Mediterranean Shipping Company (Portugal) — Agentes de Navegação S.A./Banco Comercial Português SA, Caixa Geral de Depósitos, SA (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą — Mokėjimo paslaugos vidaus rinkoje — Direktyva 2007/64/EB — 2 ir 58 straipsniai — Taikymo sritis — Mokėjimo paslaugų vartotojai — Sąvoka — Trečiojo asmens pateikto tiesioginio debeto pavedimo nurodymo, susijusio su jam nepriklausančia sąskaita, vykdymas — Sąskaitos, iš kurios nurašytos lėšos, savininko sutikimo nebuvimas — Nesankcionuota mokėjimo operacija)

text:
               17.6.2019

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 206/16

      2019 m. balandžio 11 d. Teisingumo Teismo (dešimtoji kolegija) sprendimas byloje (Tribunal da Relação do Porto (Portugalija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Mediterranean Shipping Company (Portugal) — Agentes de Navegação S.A./Banco Comercial Português SA, Caixa Geral de Depósitos, SA
      (Byla C-295/18) (1)

      (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą - Mokėjimo paslaugos vidaus rinkoje - Direktyva 2007/64/EB - 2 ir 58 straipsniai - Taikymo sritis - Mokėjimo paslaugų vartotojai - Sąvoka - Trečiojo asmens pateikto tiesioginio debeto pavedimo nurodymo, susijusio su jam nepriklausančia sąskaita, vykdymas - Sąskaitos, iš kurios nurašytos lėšos, savininko sutikimo nebuvimas - Nesankcionuota mokėjimo operacija)
      (2019/C 206/20)
      Proceso kalba: portugalų

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Tribunal da Relação do Porto

         Šalys pagrindinėje byloje

         Apeliantė: Mediterranean Shipping Company (Portugal) — Agentes de Navegação S.A.

         Kitos apeliacinio proceso šalys: Banco Comercial Português SA, Caixa Geral de Depósitos, SA

         Rezoliucinė dalis

                  1.

                  2007 m. lapkričio 13 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2007/64/EB dėl mokėjimo paslaugų vidaus rinkoje, iš dalies keičiančios direktyvas 97/7/EB, 2002/65/EB, 2005/60/EB ir 2006/48/EB ir panaikinančios Direktyvą 97/5/EB, 2 straipsnio 1 punktas turi būti aiškinamas taip, kad šioje nuostatoje esanti sąvoka „mokėjimo paslaugos“ apima gavėjo inicijuotų tiesioginio debeto pervedimų iš jam nepriklausančios sąskaitos vykdymą, nesant sąskaitos, iš kurios nurašytos lėšos, savininko sutikimo.

                  2.

                  Direktyvos 2007/64 58 straipsnis turi būti aiškinama taip, kad joje esanti sąvoka „mokėjimo paslaugos vartotojas“ apima savininką mokėjimo sąskaitos, iš kurios įvykdyti tiesioginio debeto pervedimai be jo sutikimo.

         (1)  OL C 259, 2018 7 23.


title: Byla C-464/18: 2019 m. balandžio 11 d. Teisingumo Teismo (šeštoji kolegija) sprendimas byloje (Juzgado de lo Mercantil nr. 1 de Gerona (Ispanija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) ZX/Ryanair DAC (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą — Teismų bendradarbiavimas civilinėse bylose — Reglamentas (ES) Nr. 1215/2012 — Jurisdikciją nagrinėti ieškinį dėl kompensacijos už atidėtą skrydį turinčio teismo nustatymas — 7 straipsnio 5 punktas — Filialo veikla — 26 straipsnis — Numanomas susitarimas — Būtinybė atsakovui atvykti)

text:
               17.6.2019

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 206/17

      2019 m. balandžio 11 d. Teisingumo Teismo (šeštoji kolegija) sprendimas byloje (Juzgado de lo Mercantil nr. 1 de Gerona (Ispanija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) ZX/Ryanair DAC
      (Byla C-464/18) (1)

      (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą - Teismų bendradarbiavimas civilinėse bylose - Reglamentas (ES) Nr. 1215/2012 - Jurisdikciją nagrinėti ieškinį dėl kompensacijos už atidėtą skrydį turinčio teismo nustatymas - 7 straipsnio 5 punktas - Filialo veikla - 26 straipsnis - Numanomas susitarimas - Būtinybė atsakovui atvykti)
      (2019/C 206/21)
      Proceso kalba: ispanų

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Juzgado de lo Mercantil no 1 de Gerona

         Šalys pagrindinėje byloje

         Ieškovė: ZX

         Atsakovė: Ryanair DAC

         Rezoliucinė dalis

                  1.

                  2012 m. gruodžio 12 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) Nr. 1215/2012 dėl jurisdikcijos ir teismo sprendimų civilinėse ir komercinėse bylose pripažinimo ir vykdymo 7 straipsnio 5 punktas turi būti aiškinamas taip, kad valstybės narės teismas neturi jurisdikcijos nagrinėti pagal 2004 m. vasario 11 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (EB) Nr. 261/2004, nustatančio bendras kompensavimo ir pagalbos keleiviams taisykles atsisakymo vežti ir skrydžių atšaukimo arba atidėjimo ilgam laikui atveju, panaikinančio Reglamentą (EEB) Nr. 295/91, 7 straipsnį kitos valstybės narės teritorijoje įsteigtai oro transporto bendrovei pareikštą ieškinį dėl kompensacijos, nes teismo, kuriame pareikštas ieškinys, teritorijoje esantis tos bendrovės filialas nedalyvavo bendrovės ir suinteresuoto keleivio teisiniuose santykiuose.

                  2.

                  Reglamento Nr. 1215/2012 26 straipsnio 1 dalis turi būti aiškinama taip, kad ji netaikoma pagrindinėje byloje nagrinėjamu atveju, kai atsakovas nepateikė pastabų arba neatvyko.

         (1)  OL C 392, 2018 10 29.


title: Byla C-155/19: 2019 m. vasario 22 d. Consiglio di Stato (Italija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Federazione Italiana Giuoco Calcio (FIGC), Consorzio Ge.Se.Av. S. c. arl/De Vellis Servizi Globali Srl

text:
               17.6.2019

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 206/18

      2019 m. vasario 22 d. Consiglio di Stato (Italija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Federazione Italiana Giuoco Calcio (FIGC), Consorzio Ge.Se.Av. S. c. arl/De Vellis Servizi Globali Srl
      (Byla C-155/19)
      (2019/C 206/22)
      Proceso kalba: italų

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Consiglio di Stato

         Šalys pagrindinėje byloje

         Apeliantai: Federazione Italiana Giuoco Calcio (FIGC), Consorzio Ge.Se.Av. S. c. arl

         Kita apeliacinio proceso šalis: De Vellis Servizi Globali Srl

         Prejudiciniai klausimai

                  1.

                  Pirmasis klausimas

                              —

                              Ar, vadovaujantis Italijos nacionalinės teisės aktais dėl sporto sistemos, Italijos futbolo federacija gali būti kvalifikuojama kaip viešosios teisės reglamentuojama įstaiga, nes yra įsteigta būtent tam, kad patenkintų viešojo intereso poreikius, kurie nėra pramoninio ar komercinio pobūdžio;

                              —

                              visų pirma, ar organizacijai taikomą teleologinį reikalavimą reikėtų taikyti federacijai, nors ji nėra įsteigta oficialiu viešojo administravimo institucijos aktu ir yra įsteigta kaip asociacija, kadangi ji yra įtraukta į (sporto) sektoriaus sistemą, organizuotą pagal viešosios institucijos modelį ir įpareigota laikytis Comitato olimpico nazionale italiano (Italijos nacionalinis olimpinis komitetas, toliau — CONI) ir tarptautinių sporto organizacijų parengtų principų ir taisyklių, nes yra nacionalinio viešosios teisės subjekto pripažinta sporto organizacija;

                              —

                              ar toks reikalavimas gali būti taikomas tokiai sporto federacijai kaip Italijos futbolo federacija, kuri gali pati finansuoti savo veiklas, kai ji vykdo ne šioje byloje nagrinėjamą viešąją veiklą, ar, priešingai, pirmenybę reikėtų teikti reikalavimui, kad ji, sudarydama bet kokias sutartis su trečiaisiais asmenimis, visais atvejais taikytų viešųjų pirkimų taisykles?

                  2.

                  Antrasis klausimas

                              —

                              Ar, atsižvelgiant į teisinius CONI ir FIGC santykius, CONI daro lemiamą įtaką FIGC, susijusią su teisiniais įgaliojimais, suteikiamais pripažįstant sporto srities bendrijas, tvirtinant metines finansines ataskaitas ir prižiūrint tinkamą įstaigos organų veikimą bei užtikrinant jos išorinį valdymą;

                              —

                              ar, priešingai, tokie įgaliojimai nėra pakankami siekiant apibrėžti viešosios teisės reglamentuojamos įstaigos daromą dominuojančią įtaką, turint omenyje kvalifikuotą sporto federacijų prezidentų ir atstovų dalyvavimą pagrindiniuose Olimpinio komiteto organuose?


title: Byla C-156/19: 2019 m. vasario 22 d. Consiglio di Stato (Italija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Federazione Italiana Giuoco Calcio (FIGC), Consorzio Ge.Se.Av. S. c. arl/De Vellis Servizi Globali Srl

text:
               17.6.2019

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 206/19

      2019 m. vasario 22 d. Consiglio di Stato (Italija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Federazione Italiana Giuoco Calcio (FIGC), Consorzio Ge.Se.Av. S. c. arl/De Vellis Servizi Globali Srl
      (Byla C-156/19)
      (2019/C 206/23)
      Proceso kalba: italų

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Consiglio di Stato

         Šalys pagrindinėje byloje

         Apeliantai: Federazione Italiana Giuoco Calcio (FIGC), Consorzio Ge.Se.Av. S. c. arl

         Kita apeliacinio proceso šalis: De Vellis Servizi Globali Srl

         Prejudiciniai klausimai

                  1.

                  Pirmasis klausimas

                              —

                              Ar, vadovaujantis Italijos nacionalinės teisės aktais dėl sporto sistemos, Italijos futbolo federacija gali būti kvalifikuojama kaip viešosios teisės reglamentuojama įstaiga, nes yra įsteigta būtent tam, kad patenkintų viešojo intereso poreikius, kurie nėra pramoninio ar komercinio pobūdžio;

                              —

                              visų pirma, ar organizacijai taikomą teleologinį reikalavimą reikėtų taikyti federacijai, nors ji nėra įsteigta oficialiu viešojo administravimo institucijos aktu ir yra įsteigta kaip asociacija, kadangi ji yra įtraukta į (sporto) sektoriaus sistemą, organizuotą pagal viešosios institucijos modelį ir įpareigota laikytis Comitato olimpico nazionale italiano (Italijos nacionalinis olimpinis komitetas, toliau — CONI) ir tarptautinių sporto organizacijų parengtų principų ir taisyklių, nes yra nacionalinio viešosios teisės subjekto pripažinta sporto organizacija;

                              —

                              ar toks reikalavimas gali būti taikomas tokiai sporto federacijai kaip Italijos futbolo federacija, kuri gali pati finansuoti savo veiklas, kai ji vykdo ne šioje byloje nagrinėjamą viešąją veiklą, ar, priešingai, pirmenybę reikėtų teikti reikalavimui, kad ji, sudarydama bet kokias sutartis su trečiaisiais asmenimis, visais atvejais taikytų viešųjų pirkimų taisykles?

                  2.

                  Antrasis klausimas

                              —

                              Ar, atsižvelgiant į teisinius CONI ir FIGC santykius, CONI daro lemiamą įtaką FIGC, susijusią su teisiniais įgaliojimais, suteikiamais pripažįstant sporto srities bendrijas, tvirtinant metines finansines ataskaitas ir prižiūrint tinkamą įstaigos organų veikimą bei užtikrinant jos išorinį valdymą;

                              —

                              ar, priešingai, tokie įgaliojimai nėra pakankami siekiant apibrėžti viešosios teisės reglamentuojamos įstaigos daromą dominuojančią įtaką, turint omenyje kvalifikuotą sporto federacijų prezidentų ir atstovų dalyvavimą pagrindiniuose Olimpinio komiteto organuose?


title: Byla C-191/19: 2019 m. vasario 27 d. Landgericht Frankfurt am Main (Vokietija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje OI/Air Nostrum Lineas Aereas del Mediterraneo SA

text:
               17.6.2019

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 206/22

      2019 m. vasario 27 d. Landgericht Frankfurt am Main (Vokietija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje OI/Air Nostrum Lineas Aereas del Mediterraneo SA
      (Byla C-191/19)
      (2019/C 206/26)
      Proceso kalba: vokiečių

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Landgericht Frankfurt am Main

         Šalys pagrindinėje byloje

         Ieškovė ir apeliantė: OI
      Atsakovė ir kita apeliacinio proceso šalis: Air Nostrum Lineas Aereas del Mediterraneo SA

         Prejudiciniai klausimai

                  1.

                  Ar registruotis į oro uostą atvykusio keleivio, turinčio patvirtintą rezervaciją konkrečiam skrydžiui, perregistravimas į vėlesnį skrydį be jo sutikimo laikomas atsisakymu vežti, kaip tai suprantama pagal Oro transporto keleivių teisių reglamento (EB) Nr. 261/2004 (1) 4 straipsnio 3 dalį, jei skrydis, kuriam keleivis turi patvirtintą rezervaciją, vykdomas?

                  2.

                  Jei atsakymas į pirmąjį klausimą būtų teigiamas: ar Oro transporto keleivių teisių reglamento (EB) Nr. 261/2004 5 straipsnio 1 dalies c punkto iii papunkčio nuostata turi būti taikoma pagal analogiją atsisakymo vežti atvejais, kaip tai suprantama pagal Oro transporto keleivių teisių reglamento 4 straipsnio 3 dalį?

         (1)  2004 m. vasario 11 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (EB) Nr. 261/2004, nustatantis bendras kompensavimo ir pagalbos keleiviams taisykles atsisakymo vežti ir skrydžių atšaukimo arba atidėjimo ilgam laikui atveju, panaikinantis Reglamentą (EEB) Nr. 295/91 (OL L 46, 2004, p. 1; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 7 sk., 8 t., p. 10).


title: Byla C-209/19: 2019 m. kovo 5 d. Landgericht Saarbrücken (Vokietija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje SM/Sparkasse Saarbrücken

text:
               17.6.2019

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 206/22

      2019 m. kovo 5 d. Landgericht Saarbrücken (Vokietija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje SM/Sparkasse Saarbrücken
      (Byla C-209/19)
      (2019/C 206/27)
      Proceso kalba: vokiečių

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Landgericht Saarbrücken

         Šalys pagrindinėje byloje

         Ieškovas: SM

         Atsakovė: Sparkasse Saarbrücken

         Prejudiciniai klausimai

                  1.

                  Ar 2008 m. balandžio 23 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2008/48/EB (1) dėl vartojimo kredito sutarčių ir panaikinančios Tarybos direktyvą 87/102/EEB 10 straipsnio 2 dalies p punktas aiškintinas taip, kad prie privalomos pateikti informacijos apie „laikotarpį“ ar „kitas sąlygas pasinaudoti teise atsisakyti sutarties“ priskiriamos sutarties atsisakymo laikotarpio prasidėjimo sąlygos?

                  2.

                  jeigu į 1 klausimą būtų atsakyta teigiamai:
                  Ar 2008 m. balandžio 23 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2008/48/EB dėl vartojimo kredito sutarčių ir panaikinančios Tarybos direktyvą 87/102/EEB 10 straipsnio 2 dalies p punktui prieštarauja toks išaiškinimas, pagal kurį informacija apie sutarties atsisakymą yra „aiški“ ir „glausta“, jei joje pateiktini privalomi duomenys apie tai, nuo kada pradedamas skaičiuoti sutarties atsisakymo laikotarpis, nėra išsamiai pateikiami, o daroma nuoroda į nacionalinės teisės nuostatą (nagrinėjamu atveju į iki 2014 m. birželio 12 d. galiojusios redakcijos BGB 492 straipsnio 2 dalį), kurioje savo ruožtu daroma nuoroda į kitas nacionalinės teisės nuostatas (nagrinėjamu atveju į iki 2014 m. birželio 12 d. galiojusios redakcijos EGBGB 247 straipsnio 3–13 dalis), todėl vartotojas privalo perskaityti daug įvairių įstatymų nuostatų, kad išsiaiškintų, kokie privalomi duomenys turi būti pateikti, kad prasidėtų jo paskolos sutarties atsisakymo laikotarpis?

                  3.

                  Jeigu į 2 klausimą būtų atsakyta neigiamai (ir iš principo nekiltų abejonių dėl nuorodos į nacionalinės teisės nuostatas):
                  Ar 2008 m. balandžio 23 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2008/48/EB dėl vartojimo kredito sutarčių ir panaikinančios Tarybos direktyvą 87/102/EEB 10 straipsnio 2 dalies p punktui prieštarauja toks išaiškinimas, pagal kurį informacija apie sutarties atsisakymą yra „aiški“ ir „glausta“, jeigu dėl nuorodos į nacionalinės teisės nuostatą (šiuo atveju į nuo 2010 m. liepos 30 d. iki 2014 m. birželio 12 d. galiojusios redakcijos BGB 492 straipsnio 2 dalį) ir dėl toje nuostatoje daromos tolesnės nuorodos į kitą nacionalinės teisės nuostatą (šiuo atveju į nuo 2011 m. rugpjūčio 4 d. iki 2014 m. birželio 12 d. galiojusios redakcijos EGBGB 247 straipsnio 3–13 dalis) vartotojas, siekdamas išsiaiškinti, kokie privalomi duomenys turi būti pateikti, kad būtų pradėtas skaičiuoti jo paskolos sutarties atsisakymo laikotarpis, privalo ne tik perskaityti teisės nuostatas, bet ir atlikti jų teisinį vertinimą, pavyzdžiui, ar paskola jam buvo suteikta hipoteka užtikrintoms sutartims ir jų tarpiniam finansavimui įprastomis sąlygomis, arba ar buvo sudarytos susietojo kredito sutartys?

         (1)  OL L 133, 2008, p. 66.


title: Byla C-216/19: 2019 m. kovo 11 d. Verwaltungsgericht Berlin (Vokietija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje WQ/Land Berlin

text:
               17.6.2019

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 206/24

      2019 m. kovo 11 d. Verwaltungsgericht Berlin (Vokietija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje WQ/Land Berlin
      (Byla C-216/19)
      (2019/C 206/28)
      Proceso kalba: vokiečių

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Verwaltungsgericht Berlin

         Šalys pagrindinėje byloje

         Pareiškėjas: WQ

         Atsakovė: Land Berlin

         Prejudiciniai klausimai

                  1.

                  Ar reikalavimus atitinkančio hektaro savininkas šį hektarą turi, kaip tai suprantama pagal Reglamento (ES) Nr. 1307/2013 (1) 24 straipsnio 2 dalies pirmą sakinį, jei trečiasis asmuo neturi teisės, ypač savininko suteiktos teisės, naudotis šiuo reikalavimus atitinkančiu hektaru, ar šį hektarą turi trečiasis asmuo arba niekas jo neturi, jei naudojimo teisės neturintis trečiasis asmuo faktiškai jį naudoja žemės ūkio tikslais?

                  2.

                  Ar Reglamento Nr. 1307/2013 32 straipsnio 2 dalies b punkte minimas „bet kuris plotas, už kurį turima teisė gauti 2008 m. išmokas pagal bendrosios išmokos sistemą arba vienkartinės išmokos už plotus sistemą, atitinkamai nustatytas Reglamento (EB) Nr. 1782/2003 (2) III ir IVA antraštinėse dalyse“, turi būti aiškinamas taip, kad plotas 2008 m. turėjo atitikti Reglamento Nr. 1782/2003 III ir IVA antraštinėse dalyse nustatytas sąlygas išmokoms pagal bendrosios išmokos sistemą arba vienkartinės išmokos už plotus sistemą gauti?

                  3.

                  Jei į antrąjį klausimą būtų atsakyta neigiamai: ar Reglamento Nr. 1307/2013 32 straipsnio 2 dalies b punkte minimas „bet kuris plotas, už kurį turima teisė gauti 2008 m. išmokas pagal bendrosios išmokos sistemą arba vienkartinės išmokos už plotus sistemą, atitinkamai nustatytas Reglamento (EB) Nr. 1782/2003 III ir IVA antraštinėse dalyse“, turi būti aiškinamas taip, kad, norint pagal Reglamento (EB) Nr. 1257/1999 (3) 31 straipsnį mišku apželdintą plotą laikyti reikalavimus atitinkančiu hektaru, kaip tai suprantama pagal Reglamento Nr. 1307/2013 32 straipsnio 2 dalies b punkto ii papunktį, šis plotas turi būti buvęs atidėtas arba dėl šio ploto turi būti pasinaudota kita teise į išmoką, kaip tai suprantama pagal Reglamento Nr. 1782/2003 44 straipsnio 1 dalį arba 54 straipsnio 1 dalį?

                  4.

                  Jei į trečiąjį klausimą būtų atsakyta neigiamai: ar Reglamento Nr. 1307/2013 32 straipsnio 2 dalies b punkte minimas „bet kuris plotas, už kurį turima teisė gauti 2008 m. išmokas pagal bendrosios išmokos sistemą arba vienkartinės išmokos už plotus sistemą, atitinkamai nustatytas Reglamento (EB) Nr. 1782/2003 III ir IVA antraštinėse dalyse“, turi būti aiškinamas taip, kad, norint pagal Reglamento Nr. 1257/1999 31 straipsnį mišku apželdintą plotą laikyti reikalavimus atitinkančiu hektaru, kaip tai suprantama pagal Reglamento Nr. 1307/2013 32 straipsnio 2 dalies b punkto ii papunktį, ūkininkas 2008 m. turi būti pateikęs paraišką pagal Reglamento Nr. 1782/2003 22 straipsnio 1 dalį ir (arba) 34 straipsnio 1 dalį ir atitikti kitas sąlygas gauti tiesioginę išmoką pagal III arba IV (A) antraštines dalis?

         (1)  2013 m. gruodžio 17 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (ES) Nr. 1307/2013, kuriuo nustatomos pagal bendros žemės ūkio politikos paramos sistemas ūkininkams skiriamų tiesioginių išmokų taisyklės ir panaikinami Tarybos reglamentas (EB) Nr. 637/2008 ir Tarybos reglamentas (EB) Nr. 73/2009 (OL L 347, 2013, p. 608).

         (2)  2003 m. rugsėjo 29 d. Tarybos reglamentas (EB) Nr. 1782/2003, nustatantis bendrąsias tiesioginės paramos schemų pagal bendrą žemės ūkio politiką taisykles ir nustatantis tam tikras paramos schemas ūkininkams bei iš dalies keičiantis Reglamentus (EEB) Nr. 2019/93, (EB) Nr. 1452/2001, (EB) Nr. 1453/2001, (EB) Nr. 1454/2001, (EB) Nr. 1868/94, (EB) Nr. 1251/1999, (EB) Nr. 1254/1999, (EB) Nr. 1673/2000, (EEB) Nr. 2358/71 ir (EB) Nr. 2529/2001 (OL L 270, 2003, p. 1; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 3 sk., 40 t., p. 269).

         (3)  1999 m. gegužės 17 d. Tarybos reglamentas (EB) Nr. 1257/1999 dėl Europos žemės ūkio orientavimo ir garantijų fondo (EŽŪOGF) paramos kaimo plėtrai ir iš dalies pakeičiantis bei panaikinantis tam tikrus reglamentus (OL L 160, 1999, p. 80; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 3 sk., 25 t., p. 391).


title: Byla C-238/19: 2019 m. kovo 20 d. Verwaltungsgericht Hannover (Vokietija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje EZ/Vokietijos Federacinė Respublika

text:
               17.6.2019

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 206/25

      2019 m. kovo 20 d. Verwaltungsgericht Hannover (Vokietija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje EZ/Vokietijos Federacinė Respublika
      (Byla C-238/19)
      (2019/C 206/30)
      Proceso kalba: vokiečių

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Verwaltungsgericht Hannover

         Šalys pagrindinėje byloje

         Pareiškėjas: EZ

         Atsakovė: Vokietijos Federacinė Respublika

         Prejudiciniai klausimai

                  1.

                  Ar Direktyvos 2011/95/ES (1) 9 straipsnio 2 dalies e punktas turi būti aiškinamas taip, jog „atsisakymui atlikti karo tarnybą konflikto metu“ nėra būtina, kad atitinkamas asmuo atsisakytų atlikti karo tarnybą tam tikra nustatyta forma, jei kilmės valstybės įstatymuose nėra numatyta teisė atsisakyti karo tarnybos?

                  2.

                  Jei atsakymas į pirmąjį klausimą būtų teigiamas:
                  Ar Direktyvos 2011/95/ES 9 straipsnio 2 dalies e punktu „dėl atsisakymo atlikti karo tarnybą konflikto metu“ taip pat saugomi asmenys, kurie pasibaigus karo tarnybos atidėjimui neprisistato kilmės valstybės karinei administracijai ir išvengia priverstinio šaukimo pabėgdami?

                  3.

                  Jei atsakymas į antrąjį klausimą būtų teigiamas:
                  Ar Direktyvos 2011/95/ES 9 straipsnio 2 dalies e punktas turi būti aiškinamas taip, kad karo prievolininko, kuris nežino savo būsimo karinio paskyrimo srities, atliekama karo tarnyba tiesiogiai ar netiesiogiai apimtų „nusikaltimus ar veiksmus, kuriems taikomi 12 straipsnio 2 dalyje nustatyti [prieglobsčio] nesuteikimo pagrindai“, vien todėl, kad jo kilmės valstybės ginkluotosios pajėgos pakartotinai ir sistemingai vykdo tokius nusikaltimus ar veiksmus pasitelkdamos karo prievolininkus?

                  4.

                  Ar Direktyvos 2011/95/ES 9 straipsnio 3 dalis turi būti aiškinama taip, kad ir persekiojimo pagal Direktyvos 2011/95/ES 9 straipsnio 2 dalies e punktą atveju pagal Direktyvos 2011/95/ES 2 straipsnio d punktą turi egzistuoti ryšys tarp Direktyvos 2011/95/ES 10 straipsnyje nurodytų priežasčių ir Direktyvos 2011/95/ES 9 straipsnio 1 ir 2 dalyse persekiojimui priskiriamų veiksmų arba apsaugos nuo tokių veiksmų nebuvimo?

                  5.

                  Tuo atveju, jeigu atsakymas į ketvirtąjį klausimą būtų teigiamas: ar ryšio, kaip jis suprantamas pagal Direktyvos 2011/95/ES 9 straipsnio 3 dalį, siejamą su 2 straipsnio d punktu, tarp persekiojimo veiksmų dėl persekiojimo ar baudimo dėl atsisakymo atlikti karo tarnybą ir persekiojimo priežasčių esama jau tuo atveju, kai persekiojimas ar baudimas susijęs su atsisakymu?

         (1)  2011 m. gruodžio 13 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2011/95/ES dėl trečiųjų šalių piliečių ar asmenų be pilietybės priskyrimo prie tarptautinės apsaugos gavėjų, vienodo statuso pabėgėliams arba papildomą apsaugą galintiems gauti asmenims ir suteikiamos apsaugos pobūdžio reikalavimų (OL L 337, 2011, p. 9).


title: Byla C-242/19: 2019 m. kovo 20 d. Tribunalul București (Rumunija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje CHEP Equipment Pooling NV/Agenția Națională de Administrare Fiscală — Direcția Generală Regională a Finanțelor Publice București — Serviciul Soluționare Contestații, Agenția Națională de Administrare Fiscală — Direcția Generală Regională a Finanțelor Publice București — Administrația Fiscală pentru Contribuabili Nerezidenți

text:
               17.6.2019

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 206/27

      2019 m. kovo 20 d. Tribunalul București (Rumunija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje CHEP Equipment Pooling NV/Agenția Națională de Administrare Fiscală — Direcția Generală Regională a Finanțelor Publice București — Serviciul Soluționare Contestații, Agenția Națională de Administrare Fiscală — Direcția Generală Regională a Finanțelor Publice București — Administrația Fiscală pentru Contribuabili Nerezidenți
      (Byla C-242/19)
      (2019/C 206/31)
      Proceso kalba: rumunų

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Tribunalul București

         Šalys pagrindinėje byloje

         Ieškovė: CHEP Equipment Pooling NV

         Atsakovės: Agenția Națională de Administrare Fiscală — Direcția Generală Regională a Finanțelor Publice București — Serviciul Soluționare Contestații, Agenția Națională de Administrare Fiscală — Direcția Generală Regională a Finanțelor Publice București — Administrația Fiscală pentru Contribuabili Nerezidenți

         Prejudiciniai klausimai

                  1.

                  Ar padėklų gabenimas iš vienos valstybės narės į kitą valstybę narę siekiant vėliau toje valstybėje narėje juos išnuomoti apmokestinamajam asmeniui, kuris yra įsisteigęs ir yra įregistruotas kaip PVM mokėtojas Rumunijoje, nelaikomas pervežimu į kitą valstybę narę, kaip apibrėžta Direktyvos [2006/112/EB] (1) 17 straipsnio 2 dalyje?

                  2.

                  Neatsižvelgiant į atsakymą į pirmąjį klausimą, ar apmokestinamuoju asmeniu, kaip apibrėžta Direktyvos 2008/9/EB (2) 2 straipsnio 1 dalyje, laikomas apmokestinamasis asmuo pagal Direktyvos 2006/112/EB 9 straipsnio 1 dalies nuostatas įsisteigęs ne PVM grąžinančioje valstybėje narėje, o kitos valstybės narės teritorijoje, net jei tas asmuo yra įregistruotas kaip PVM mokėtojas arba turėtų būti įregistruotas kaip PVM mokėtojas PVM grąžinančioje valstybėje narėje?

                  3.

                  Ar, atsižvelgiant į Direktyvos 2008/9/EB nuostatas, sąlyga, kad asmuo nebūtų įregistruotas kaip PVM mokėtojas PVM grąžinančioje valstybėje narėje, yra papildoma Direktyvos 2008/9/EB 3 straipsnyje nustatyta sąlyga, kad apmokestinamasis asmuo, įsisteigęs kitoje valstybėje narėje ir neįsisteigęs PVM grąžinančioje valstybėje narėje, galėtų pasinaudoti teise gauti grąžinimą tokiu atveju, koks nagrinėjamas šioje byloje?

                  4.

                  Ar Direktyvos 2008/9/EB 3 straipsnis turėtų būti aiškinamas taip, kad pagal jį nacionaliniam administratoriui draudžiama atsisakyti sugrąžinti PVM dėl vien nacionalinės teisės aktuose nustatytos sąlygos nesilaikymo?

         (1)  2006 m. lapkričio 28 d. Tarybos direktyva 2006/112/EB dėl pridėtinės vertės mokesčio bendros sistemos (OL L347, 2006, p. 1).

         (2)  2008 m. vasario 12 d. Tarybos direktyva 2008/9/EB, nustatanti Direktyvoje 2006/112/EB numatyto pridėtinės vertės mokesčio grąžinimo apmokestinamiesiems asmenims, kurie nėra įsisteigę PVM grąžinančioje valstybėje narėje, o yra įsisteigę kitoje valstybėje narėje, išsamias taisykles (OL L 44, 2008, p. 23).


title: Byla C-249/19: 2019 m. kovo 25 d. Tribunalul București (Rumunija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje JE/KF

text:
               17.6.2019

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 206/28

      2019 m. kovo 25 d. Tribunalul București (Rumunija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje JE/KF
      (Byla C-249/19)
      (2019/C 206/32)
      Proceso kalba: rumunų

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Tribunalul București

         Šalys pagrindinėje byloje

         Ieškovė ir apeliantė: JE

         Atsakovas ir kita apeliacinio proceso šalis: KF

         Prejudiciniai klausimai

      Europos Sąjungos Teisingumo Teismui pateikiamas prašymas priimti prejudicinį sprendimą dėl Reglamento Nr. 1259/2010 (1) 10 straipsnio nuostatų, pagal kurias „[j]ei pagal 5 arba 8 straipsnius nustatytoje taikytinoje teisėje santuokos nutraukimas nenumatytas arba joje vienam iš sutuoktinių dėl jo lyties nesuteikiamos vienodos galimybės nutraukti santuoką arba patvirtinti gyvenimą skyrium, taikoma teismo vietos teisė“, aiškinimo, t. y. prašoma išsiaiškinti, ar formuluotė „pagal 5 arba 8 straipsnius nustatytoje taikytinoje teisėje santuokos nutraukimas nenumatytas“:

                  —

                  turi būti aiškinama siaurai ir pažodžiui, t. y. kaip taikoma tik tais atvejais, kai taikytinoje užsienio teisėje nėra numatyta jokia santuokos nutraukimo forma, ar plačiai, t. y. kaip apimanti ir padėtį, kai pagal taikytiną užsienio teisę santuoką nutraukti leidžiama, bet tik išimtinėmis ribojančiomis aplinkybėmis, todėl iki santuokos nutraukimo turi būti privaloma tvarka iškelta byla dėl gyvenimo skyrium (separacijos), nors teismo vietos teisėje nėra lygiaverčių procesinių nuostatų dėl tokių bylų?

         (1)  2010 m. gruodžio 20 d. Tarybos reglamentas (ES) Nr. 1259/2010, kuriuo įgyvendinamas tvirtesnis bendradarbiavimas santuokos nutraukimui ir gyvenimui skyrium taikytinos teisės srityje (OL L 343, 2010, p. 10).


title: Byla C-254/19: 2019 m. kovo 26 d. High Court (Airija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Friends of the Irish Environment Limited/An Bord Pleanála

text:
               17.6.2019

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 206/29

      2019 m. kovo 26 d. High Court (Airija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Friends of the Irish Environment Limited/An Bord Pleanála
      (Byla C-254/19)
      (2019/C 206/34)
      Proceso kalba: anglų

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      High Court

         Šalys pagrindinėje byloje

         Pareiškėja: Friends of the Irish Environment Limited

         Atsakovė: An Bord Pleanála

         Prejudiciniai klausimai

                  1.

                  Ar sprendimas pratęsti sutikimo dėl plėtros galiojimo trukmę reiškia susitarimą dėl projekto, kuriam taikoma 1992 m. gegužės 21 d. Tarybos direktyvos 92/43/EEB (1) dėl natūralių buveinių ir laukinės faunos bei floros apsaugos (toliau — Buveinių direktyva) 6 straipsnio 3 dalis?

                  2.

                  Ar atsakymui į pirmąjį klausimą turi įtakos kuri nors iš toliau nurodytų aplinkybių?

                              a)

                              Sutikimas dėl plėtros (kurio trukmė turi būti pratęsta) buvo duotas pagal nacionalinės teisės nuostatą, kuria nebuvo tinkamai įgyvendinta Buveinių direktyva, nes teisės akte atitinkamas vertinimas pagal Buveinių direktyvą buvo neteisingai prilygintas poveikio aplinkai vertinimui pagal PAV direktyvą (Direktyva 2011/92/ES (2)).

                              b)

                              Iš pradžių suteiktame leidime dėl plėtros nebuvo nurodyta, ar prašymas dėl sutikimo buvo nagrinėjamas pagal Buveinių direktyvos 6 straipsnio 3 dalyje nustatytą 1 ar 2 etapą, be to, jame nepateikiami „visapusiški, tikslūs ir galutiniai duomenys bei išvados, galintys išsklaidyti pagrįstas mokslines abejones dėl numatytų darbų poveikio nagrinėjamai“ teritorijai, kaip to reikalaujama byloje C-404/09 Komisija/Ispanija (3).

                              c)

                              Pradinis sutikimo dėl plėtros terminas baigėsi, todėl šis sutikimas nustojo galioti visam plėtros projektui. Pagal sutikimą dėl plėtros negalima atlikti jokių plėtros darbų tol, kol nagrinėjamas galimas sutikimo galiojimo termino pratęsimas.

                              d)

                              Pagal sutikimą dėl plėtros niekada nebuvo atlikti jokie plėtros darbai.

                  3.

                  Jeigu atsakymas į pirmąjį klausimą yra teigiamas, į kokias aplinkybes turi atsižvelgti kompetentinga institucija atlikdama 1 etapo patikrinimą pagal Buveinių direktyvos 6 straipsnio 3 dalį? Pavyzdžiui, ar kompetentinga institucija turi atsižvelgti į kurią nors arba visas toliau nurodytas aplinkybes: i) ar yra kokių nors pasikeitimų, susijusių su siūlomais darbais ir naudojimu; ii) ar kaip nors pasikeitė aplinkos sąlygos, pavyzdžiui, atsižvelgiant į Europos svarbos teritorijų nustatymą po to, kai buvo priimtas sprendimas duoti sutikimą dėl plėtros; iii) ar buvo kokių nors svarbių pasikeitimų mokslinių žinių srityje, pavyzdžiui, ar buvo atliktos naujesnės apklausos apie Europos svarbos teritorijų reikalavimus atitinkančius interesus? Kita vertus, ar kompetentinga institucija turi įvertinti viso plėtros projekto poveikį aplinkai?

                  4.

                  Ar yra koks nors skirtumas tarp i) sutikimo dėl plėtros, kuriame nustatomas veiklai taikomas terminas (veiklos etapas), ir ii) sutikimo dėl plėtros, kuriame tik nustatomas terminas, kuriuo gali būti atliekami statybos darbai (statybos etapas), tačiau nenustatomas joks terminas, taikomas veiklai arba naudojimui, jeigu per tą laikotarpį statybos darbai užbaigiami?

                  5.

                  Kokiu mastu nacionalinis teismas privalo (jei apskritai privalo) aiškinti teisės aktus kuo labiau atsižvelgdamas į Buveinių direktyvos ir Orhuso konvencijos nuostatas ir atsižvelgdamas į reikalavimą, kurį bylos šalys aiškiai iškėlė tuose klausimuose, kuriuos prašoma išaiškinti? Konkrečiau, jeigu nacionalinėje teisėje numatyti du sprendimų priėmimo procesai, iš kurių tik pagal vieną užtikrinama atitiktis Buveinių direktyvai, ar nacionalinis teismas nacionalinės teisės aktus privalo aiškinti taip, kad galima taikyti tik reikalavimus atitinkantį sprendimų priėmimo procesą, nežiūrint to, kad teisme nagrinėjamos bylos šalys aiškiai neprašė, kad būtų pateiktas šis konkretus išaiškinimas?

                  6.

                  Jeigu, remiantis atsakymu į minėto antrojo klausimo a dalį, matyti, jog svarbu išnagrinėti, ar sutikimas dėl plėtros (kurio trukmė turi būti pratęsta) buvo duotas pagal nacionalinės teisės nuostatą, kuria remiantis buvo netinkamai įgyvendinta Buveinių direktyva, ar tokiu atveju nacionalinis teismas turi netaikyti nacionalinės procesinės teisės taisyklės, kuria skundo pateikėjui atimama galimybė kvestionuoti ankstesnio sutikimo dėl plėtros (kurio galiojimas pasibaigė) teisėtumą, atsižvelgiant į vėlesnį prašymą dėl sutikimo dėl plėtros? Ar tokia nacionalinės procesinės teisės taisyklė nesuderinama su pareiga apginti teises, kaip neseniai dar kartą konstatuota byloje C-348/15, Stadt Wiener (4)?

         (1)  OL L 206, 1992, p. 7; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 15 sk., 2 t., p. 102.

         (2)  2011 m. gruodžio 13 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2011/92/ES dėl tam tikrų valstybės ir privačių projektų poveikio aplinkai vertinimo (OL L 26, 2012, p. 1).

         (3)  EU:C:2011:768.

         (4)  EU:C:2016:882.


title: Byla C-257/19: 2019 m. kovo 26 d. pareikštas ieškinys byloje Europos Komisija/Airija

text:
               17.6.2019

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 206/31

      2019 m. kovo 26 d. pareikštas ieškinys byloje Europos Komisija/Airija
      (Byla C-257/19)
      (2019/C 206/36)
      Proceso kalba: anglų

         Šalys

         Ieškovė: Europos Komisija, atstovaujama S. L. Kalėdos, N. Yerrell

         Atsakovė: Airija

         Ieškovės reikalavimai

                  —

                  pripažinti, kad nenumačiusi tyrimo įstaigos, kuri organizaciniu bei teisinės struktūros atžvilgiu ir priimdama sprendimus nepriklausytų nuo jokios šalies, kurios interesai galėtų prieštarauti jai pavestai užduočiai, Airija neįvykdė įsipareigojimų pagal 2009 m. balandžio 23 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2009/18/EB (1), nustatančios pagrindinius principus, taikomus avarijų jūrų transporto sektoriuje tyrimui, ir iš dalies keičiančios Tarybos direktyvą 1999/35/EB ir Europos Parlamento ir Tarybos direktyvą 2002/59/EB, 8 straipsnio 1 dalį,

                  —

                  priteisti iš Airijos bylinėjimosi išlaidas.

         Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

      Pagal Direktyvos 2009/18/EB 8 straipsnio 1 dalį valstybės narės turi užtikrinti, kad labai sunkių jūrų laivų avarijų saugumo tyrimus atliktų atsakinga nešališka nuolatinė tyrimo įstaiga. Tam, kad saugumo tyrimas būtų atliekamas nešališkai, pagal 8 straipsnio 1 dalį reikalaujama, kad tyrimo įstaiga organizaciniu bei teisinės struktūros atžvilgiu ir priimdama sprendimus nepriklausytų nuo jokios šalies, kurios interesai galėtų prieštarauti jai pavestai užduočiai.
      Komisija laikosi nuomonės, kad Airijos įsteigta Marine Casualty Investigation Board (Jūrų laivų avarijų tyrimo valdyba) neatitinka šio reikalavimo, nes du iš penkių jos narių taip pat eina bendro reguliavimo ir vykdymo užtikrinimo pareigas dėl su Airijos vėliava plaukiojančių laivų saugumo jūroje ir saugumo patikrinimų Airijos vandenyse.

         (1)  OL L 131, 2009, p. 114.