title: Byla C-681/17: 2017 m. gruodžio 6 d. Bundesgerichtshof (Vokietija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje slewo // schlafen leben wohnen GmbH / Sascha Ledowski

text:
               26.3.2018

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 112/10

         2017 m. gruodžio 6 d.Bundesgerichtshof (Vokietija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje slewo // schlafen leben wohnen GmbH / Sascha Ledowski

   (Byla C-681/17)
   (2018/C 112/14)
   Proceso kalba: vokiečių

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Bundesgerichtshof

      Šalys pagrindinėje byloje

      Kasatorė: slewo // schlafen leben wohnen GmbH

      Kita kasacinio proceso šalis: Sascha Ledowski

      Prejudiciniai klausimai

   Remiantis SESV 267 straipsniu, Europos Sąjungos Teisingumo Teismui pateikiami toliau nurodyti prejudiciniai klausimai, prašant išaiškinti 2011 m. spalio 25 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2011/83/ES (1) dėl vartotojų teisių, kuria iš dalies keičiamos Tarybos direktyva 93/13/EEB ir Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 1999/44/EB bei panaikinamos Tarybos direktyva 85/577/EEB ir Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 97/7/EB, 16 straipsnio e punktą ir – prireikus – 6 straipsnio 1 dalies k punktą:

               1.

               Ar Vartotojų teisių direktyvos 16 straipsnio e punktą reikia aiškinti taip, kad prie jame minimų prekių, kurios yra nebetinkamos grąžinti dėl sveikatos apsaugos ar higienos priežasčių, priskiriamos ir prekės (pavyzdžiui, čiužiniai), kurios, naudojamos pagal paskirtį, gali tiesiogiai liestis su žmogaus kūnu, tačiau prekiautojas tinkamomis (valymo) priemonėmis jas gali vėl paversti tinkamomis parduoti?

               2.

               Jeigu į pirmąjį klausimą būtų atsakyta teigiamai:

                           a)

                           Kokius reikalavimus turi atitikti prekės pakuotė tam, kad būtų galima kalbėti apie supakavimą, kaip jis suprantamas Vartotojų teisių direktyvos 16 straipsnio e punkte?
                           ir

                           b)

                           Ar prieš prisiimant sutartinius įsipareigojimus prekiautojo pagal Vartotojų teisių direktyvos 6 straipsnio 1 dalies k punktą nurodytiną informaciją reikia pateikti taip, kad konkrečiai nurodant pardavimo objektą (šiuo atveju – čiužinį) ir jo supakavimą vartotojas būtų įspėjamas apie tai, kad išpakavęs prekę praras teisę atsisakyti sutarties?

      (1)  OL L 304, 2011, p. 64.


title: Byla C-682/17: 2017 m. gruodžio 6 d. Verwaltungsgericht Berlin (Vokietija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje ExxonMobil Production Deutschland GmbH / Vokietijos Federacinė Respublika

text:
               26.3.2018

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 112/11

         2017 m. gruodžio 6 d.Verwaltungsgericht Berlin (Vokietija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje ExxonMobil Production Deutschland GmbH / Vokietijos Federacinė Respublika

   (Byla C-682/17)
   (2018/C 112/15)
   Proceso kalba: vokiečių

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Verwaltungsgericht Berlin

      Šalys pagrindinėje byloje

      Pareiškėja: ExxonMobil Production Deutschland GmbH

      Atsakovė: Vokietijos Federacinė Respublika

      Prejudiciniai klausimai

               1.

               Ar įrenginys, kuriame gaminamas produktas, kurio gamyba nepatenka į Direktyvos 2003/87/EB (1) I priede išvardytas veiklas (kaip antai čia – sieros gamyba) ir kuriame taip pat yra vykdoma veikla, kuriai pagal Direktyvos 2003/87/EB I priedą yra taikomas įpareigojimas, kylantis iš šiltnamio efektą sukeliančių dujų apyvartinių taršos leidimų prekybos sistemos („Kuro deginimas įrenginiuose, kurių visas nominalus šiluminis našumas didesnis nei 20 MW“), yra elektros energijos gamybos įrenginys, kaip jis suprantamas pagal Direktyvos 2003/87/EB 3 straipsnio u punktą, jeigu šio įrenginio antraeiliame įrenginyje taip pat gaminama įrenginiui skirta elektra, o (nedidelė) šios elektros energijos dalis už atlygį yra atiduodama į viešąjį elektros tinklą?

               2.

               Jeigu į pirmąjį klausimą būtų atsakyta teigiamai:
               Jeigu pirmajame klausime minėtas įrenginys yra elektros energijos gamybos įrenginys, kaip jis suprantamas pagal Direktyvos 2003/87/EB 3 straipsnio u punktą, ar šiam įrenginiui gali būti suteiktas leidimas už šilumą pagal Komisijos Sprendimą 2011/278/ES (2) taip pat ir tuomet, jeigu šiluma atitinka Sprendimo 2011/278/ES 3 straipsnio c punkto reikalavimus, tačiau nepatenka į Direktyvos 2003/87/EB 10a straipsnio 1 dalies trečioje pastraipoje bei 3 ir 4 dalyje numatytas kategorijas – šiluma, gauta deginant dujų atliekas elektros gamybos tikslais, centralizuota šiluma ir didelio naudingumo kogeneracija?

               3.

               Jeigu, atsakius į pirmuosius du prejudicinius klausimus, pareiškėjai gali būti suteiktas leidimas įrenginyje gaminamai šilumai:
               Ar vadinamojo Klauso proceso metu, kai apdorojant gamtines dujas (rūgščiųjų dujų pavidalu) iš dujų mišinio atskiriamas CO2, į atmosferą išskirtas CO2 yra tokie išmetamieji teršalai, kurie pagal Komisijos Sprendimo 2011/278/ES 3 straipsnio h punkto pirmą sakinį atsiranda 3 straipsnio h punkto v papunktyje numatyto proceso metu?

                           a)

                           Ar pagal Komisijos Sprendimo 2011/278/ES 3 straipsnio h punkto pirmą sakinį išmetamas CO2 gali būti „rezultatas“ proceso, kurio metu žaliavoje esantis CO2 fizikiniu būdu atskiriamas iš dujų mišinio ir išleidžiamas į atmosferą, tačiau šio proceso metu papildomo anglies dioksido nesusidaro, ar pagal šią normą yra privalomai reikalaujama, kad į atmosferą išleidžiamas CO2 pirmiausia atsirastų kaip proceso rezultatas?

                           b)

                           Ar pagal Komisijos Sprendimo 2011/278/ES 3 straipsnio h punkto v papunktį yra „naudojama“ anglies turinti žaliava, jeigu vadinamojo Klauso proceso metu natūraliai randamos gamtinės dujos naudojamos sierai gaminti, išleidžiant gamtinėse dujose esantį anglies dioksidą į atmosferą, kai gamtinėse dujose esantis anglies dioksidas nedalyvauja proceso metu vykstančioje cheminėje reakcijoje, ar sąvoka „naudojimas“ reiškia, kad anglis privalo dalyvauti vykstančioje cheminėje reakcijoje arba būti jai būtina?

               4.

               Jeigu į trečiąjį klausimą būtų atsakyta teigiamai: jeigu įrenginys, kuriam yra taikomas įpareigojimas, kylantis iš šiltnamio efektą sukeliančių dujų apyvartinių taršos leidimų prekybos sistemos, atitinka ir su šilumos santykiniu taršos rodikliu susijusiai įrenginio technologinio proceso daliai keliamus reikalavimus, ir su procese išsiskiriančiomis šiltnamio efektą sukeliančiomis dujomis susijusiai įrenginio technologinio proceso daliai keliamus reikalavimus, pagal kurį santykinį taršos rodiklį yra nemokamai skiriami apyvartiniai taršos leidimai? Ar pirmenybę turi pagal šilumos santykinį taršos rodiklį skiriami apyvartiniai taršos leidimai, ar pagal procese išsiskiriančių šiltnamio efektą sukeliančių dujų santykinį taršos rodiklį skiriami apyvartiniai taršos leidimai turi pirmenybę prieš kitus santykinius taršos rodiklius todėl, kad jie yra specialūs?

      (1)  2003 m. spalio 13 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2003/87/EB, nustatanti šiltnamio efektą sukeliančių dujų emisijos leidimų sistemą Bendrijoje ir iš dalies keičianti Tarybos direktyvą 96/61/EB (OL L 275, 2003, p. 32; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 15 sk., 7 t., p. 631).

      (2)  2011/278/ES: 2011 m. balandžio 27 d. Komisijos sprendimas, kuriuo nustatomos suderinto nemokamo apyvartinių taršos leidimų suteikimo pagal Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2003/87/EB 10a straipsnį pereinamojo laikotarpio Sąjungos taisyklės (OL L 130, 2011).


title: Byla C-719/17: 2017 m. gruodžio 22 d. pareikštas ieškinys byloje Europos Komisija / Čekijos Respublika

text:
               26.3.2018

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 112/19

         2017 m. gruodžio 22 d. pareikštas ieškinys byloje Europos Komisija / Čekijos Respublika

   (Byla C-719/17)
   (2018/C 112/26)
   Proceso kalba: čekų

      Šalys

      Ieškovė: Europos Komisija, atstovaujama Z. Malůšková ir G. Wils

      Atsakovė: Čekijos Respublika

      Ieškovės reikalavimai

               1.

               Pripažinti, kad reguliariai ir bent kas tris mėnesius nenurodydama prašytojų, kurie gali būti greitai perkelti į jų teritoriją, konkretaus skaičiaus, Čekijos Respublika neįvykdė įsipareigojimų pagal 2015 m. rugsėjo 14 d. Tarybos sprendimo (ES) 2015/1523, kuriuo Italijos ir Graikijos labui nustatomos laikinosios priemonės tarptautinės apsaugos srityje (1), 5 straipsnio 2 dalį ir 2015 m. rugsėjo 22 d. Tarybos sprendimo (ES) 2015/1601, kuriuo Italijos ir Graikijos labui nustatomos laikinosios priemonės tarptautinės apsaugos srityje (2), 5 straipsnio 2 dalį, taip pat kitų įsipareigojimų dėl perkėlimo, kurie nustatyti šių dviejų Tarybos sprendimų 5 straipsnių 4–11 punktuose.

               2.

               Priteisti iš Čekijos Respublikos bylinėjimosi išlaidas.

      Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

   2015 m. rugsėjo mėn. dviem sprendimais, t. y. Sprendimu (ES) 2015/1523 ir Sprendimu (ES) 2015/1601, Taryba priėmė laikinąją skubaus perkėlimo programą, o pagal tuos sprendimus valstybės narės įsipareigojo iš Italijos ir Graikijos perkelti asmenis, kuriems akivaizdžiai reikia tarptautinės apsaugos.
   Tarybos sprendimuose valstybėms narėms nustatyta pareiga kas tris mėnesius pasiūlyti laisvų vietų perkėlimui, kad būtų užtikrintas greitas ir organizuotas perkėlimo procesas. Nors praktiškai visos valstybės narės vykdė perkėlimus ir laikėsi įsipareigojimų šioje srityje, Čekijos Respublika nevykdė jokių perkėlimų nuo 2016 m. rugpjūčio mėn. ir jau ilgiau nei vienerius metus nepasiūlė naujų vietų.
   2017 m. birželio 15 d. Komisija prieš Čekijos Respubliką pradėjo procedūrą dėl įsipareigojimų neįvykdymo.
   Čekijos Respublikos atsakymas pripažintas nepatenkinamu, todėl Komisija nusprendė pradėti kitą procedūros dėl įsipareigojimų neįvykdymo etapą ir 2017 m. liepos 26 d. pateikė motyvuotą nuomonę.
   Atsakymas į motyvuotą nuomonę pripažintas nepatenkinamu, todėl Komisija nusprendė prieš Čekijos Respubliką pareikšti ieškinį Europos Sąjungos Teisingumo Teisme dėl įsipareigojimų neįvykdymo perkėlimų srityje.

      (1)  OL L 239, 2015, p. 146.

      (2)  OL L 248, 2015, p. 80.


title: Byla C-263/16 P: 2018 m. vasario 1 d. Teisingumo Teismo (šeštoji kolegija) sprendimas byloje Schenker Ltd / Europos Komisija (Apeliacinis skundas — Konkurencija — Karteliai — SESV 101 straipsnis — Kainos nustatymas — Tarptautinio krovinių ekspedijavimo oro transportu paslaugos — Kainų nustatymo susitarimas, turintis įtakos galutinei paslaugų kainai)

text:
               26.3.2018

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 112/3

         2018 m. vasario 1 d. Teisingumo Teismo (šeštoji kolegija) sprendimas byloje Schenker Ltd / Europos Komisija

   (Byla C-263/16 P) (1)

   ((Apeliacinis skundas - Konkurencija - Karteliai - SESV 101 straipsnis - Kainos nustatymas - Tarptautinio krovinių ekspedijavimo oro transportu paslaugos - Kainų nustatymo susitarimas, turintis įtakos galutinei paslaugų kainai))
   (2018/C 112/04)
   Proceso kalba: anglų

      Šalys

      Apeliantė: Schenker Ltd, atstovaujama advokatų F. Montag ir M. Eisenbarth, advokat F. Hoseinian

      Kita proceso šalis: Europos Komisija, atstovaujama A. Dawes, H. Leupold ir G. Meessen

      Rezoliucinė dalis

               1.

               Atmesti apeliacinį skundą.

               2.

               Schenker Ltd padengia savo ir Europos Komisijos patirtas bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 243, 2016 7 4.


title: Byla T-53/18: 2018 m. sausio 31 d. pareikštas ieškinys byloje Vokietija / Komisija

text:
               26.3.2018

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 112/40

         2018 m. sausio 31 d. pareikštas ieškinys byloje Vokietija / Komisija

   (Byla T-53/18)
   (2018/C 112/51)
   Proceso kalba: vokiečių

      Šalys

      Ieškovė: Vokietijos Federacinė Respublika, atstovaujama T. Henze ir J. Möller ir advokatų M. Winkelmüller, F. van Schewick ir M. Kottmann

      Atsakovė: Europos Komisija

      Reikalavimai

   Ieškovė Bendrojo Teismo prašo:

               —

               panaikinti 2017 m. lapkričio 6 d. Komisijos sprendimą (ES) 2017/1995, Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje palikti darniojo standarto EN 13341:2005 + A1:2011 dėl termoplastikinių stacionariųjų antžeminių buitinio krosnių kuro, žibalo ir dyzelino talpyklų nuorodinį žymenį pagal Europos Parlamento ir Tarybos reglamentą (ES) Nr. 305/2011 (OL L 288, 2017, p. 36),

               —

               panaikinti 2017 m. lapkričio 6 d. Komisijos sprendimą (ES) 2017/1996, Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje palikti darniojo standarto EN 12285-2:2005 dėl ceche pagamintų plieninių talpyklų nuorodinį žymenį pagal Europos Parlamento ir Tarybos reglamentą (ES) Nr. 305/2011 (OL L 288, 2017, p. 39), ir

               —

               priteisti iš Komisijos bylinėjimosi išlaidas.

      Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

   Grįsdama ieškinį ieškovė remiasi dviem pagrindais.

               1.

               Pirmasis ieškinio pagrindas susijęs su pareigos motyvuoti pažeidimu
               Pirmajame ieškinio pagrinde ieškovė tvirtina, kad ginčijamais sprendimais pažeista SESV 296 straipsnio 2 dalyje įtvirtinta pareiga motyvuoti. Ginčijamuose sprendimuose neišsakyta nuomonė dėl pagal Reglamento (ES) Nr. 305/2011 (1) 18 straipsnio 1 dalį kylančio esminio klausimo, ar tam tikri darnieji standartai atitinka atitinkamus įgaliojimus ir ar jais gali būti užtikrintas esminių statinių reikalavimų laikymasis. Todėl nei ieškovė, nei Bendrasis Teismas negali įvertinti, kokiais esminiais teisiniais ir faktiniais motyvais atsakovė rėmėsi.

               2.

               Antrasis ieškinio pagrindas susijęs su Reglamento (ES) Nr. 305/2011 materialinės teisės nuostatų pažeidimu

                           —

                           Pirma, ginčijamais sprendimais pažeidžiamos Reglamento (ES) Nr. 305/2011 17 straipsnio 5 dalies pirma ir antra pastraipos. Priešingai, nei numatyta šiose nuostatose, atsakovė nepatikrino, kiek tam tikri darnieji standartai atitinka atitinkamus įgaliojimus. Todėl ji neatsižvelgė į tai, kad tokios atitikties iš tikrųjų nėra.

                           —

                           Antra, ginčijamais sprendimais pažeidžiama Reglamento (ES) Nr. 305/2011 18 straipsnio 2 dalis kartu su Reglamento (ES) Nr. 305/2011 3 straipsnio 1 ir 2 dalimis ir 17 straipsnio 3 dalies pirma pastraipa. Atsakovė neatsižvelgė į tai, kad atitinkamuose darniuosiuose standartuose nepateikiami rezervuarų eksploatacinių savybių vertinimo metodai ir kriterijai, atsižvelgiant į jų esmines charakteristikas, kaip antai mechaninis atsparumas ir pastovumas, taip pat atsparumas ir patvarumas, naudojant juos, kaip numatyta darniuosiuose standartuose, vietovėse, kur kyla žemės drebėjimai ir potvyniai, taigi šie standartai neišsamūs pagal tris esminius statinių reikalavimus, todėl kyla pavojus, kad bus nesilaikoma esminių statinių reikalavimų.

                           —

                           Trečia, atsakovė padarė vertinimo klaidą, kai atmetė kaip nepriimtiną ieškovės prašymą taikyti išlygą skelbiant nuorodas į atitinkamus darniuosius standartus ir taip pažeidė Reglamento (ES) Nr. 305/2011 18 straipsnio 2 dalį.

                           —

                           Galiausiai atsakovė, priimdama ginčijamus aktus, padarė dar vieną vertinimo klaidą, kai atmetė ieškovės subsidiariai pateiktą prašymą panaikinti nuorodas į atitinkamus darniuosius standartus Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje, nurodžiusi, Komisijos nuomone, egzistuojančią valstybių narių galimybę apriboti arba uždrausti.

      (1)  2011 m. kovo 9 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (ES) Nr. 305/2011, kuriuo nustatomos suderintos statybos produktų rinkodaros sąlygos ir panaikinama Tarybos direktyva 89/106/EEB (OL L 88, 2011, p. 5).


title: Byla T-118/17: 2018 m. vasario 8 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Institute for Direct Democracy in Europe / Parlamentas (Institucinė teisė — Europos Parlamentas — Sprendimas skirti 2017 m. dotaciją politiniam fondui, kuriame numatytas 33 % didžiausios dotacijos sumos dydžio išankstinis finansavimas ir pareiga pateikti banko garantiją išankstiniam finansavimui gauti — Ieškinys dėl panaikinimo — Aktas, kurį galima ginčyti — Priimtinumas — Nešališkumo pareiga — Teisė į gynybą — Finansinis reglamentas — Finansinio reglamento taikymo taisyklės — Reglamentas (EB) Nr. 2004/2003 — Proporcingumas)

text:
               26.3.2018

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 112/30

         2018 m. vasario 8 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Institute for Direct Democracy in Europe / Parlamentas

   (Byla T-118/17) (1)

   ((Institucinė teisė - Europos Parlamentas - Sprendimas skirti 2017 m. dotaciją politiniam fondui, kuriame numatytas 33 % didžiausios dotacijos sumos dydžio išankstinis finansavimas ir pareiga pateikti banko garantiją išankstiniam finansavimui gauti - Ieškinys dėl panaikinimo - Aktas, kurį galima ginčyti - Priimtinumas - Nešališkumo pareiga - Teisė į gynybą - Finansinis reglamentas - Finansinio reglamento taikymo taisyklės - Reglamentas (EB) Nr. 2004/2003 - Proporcingumas))
   (2018/C 112/39)
   Proceso kalba: anglų

      Šalys

      Ieškovas: Institute for Direct Democracy in Europe ASBL (IDDE) (Briuselis, Belgija), atstovaujamas advokatų E. Plasschaert ir E. Montens

      Atsakovas: Europos Parlamentas, atstovaujamas C. Burgos ir S. Alves

      Dalykas

   SESV 263 straipsniu grindžiamas prašymas, kuriuo siekiama, kad būtų panaikintas 2016 m. gruodžio 12 d. Europos Parlamento sprendimas dėl dotacijos skyrimo ieškovui tiek, kiek šiuo sprendimu sustabdytas minėtos dotacijos mokėjimas 2017 m. ir išankstinio finansavimo suma apribota iki 33 % didžiausios dotacijos sumos dydžio kartu reikalaujant pateikti banko garantiją

      Rezoliucinė dalis

               1.

               Atmesti ieškinį.

               2.

               Institute for Direct Democracy in Europe ASBL (IDDE) padengia savo ir Europos Parlamento patirtas bylinėjimosi išlaidas, įskaitant išlaidas, susijusias su laikinųjų apsaugos priemonių taikymo procedūra.

      (1)  OL C 121, 2017 4 18.


title: Byla T-58/18: 2018 m. vasario 2 d. pareikštas ieškinys byloje Mahr / EUIPO – Especialidades Vira (Xocolat)

text:
               26.3.2018

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 112/41

         2018 m. vasario 2 d. pareikštas ieškinys byloje Mahr / EUIPO – Especialidades Vira (Xocolat)

   (Byla T-58/18)
   (2018/C 112/52)
   Kalba, kuria surašytas ieškinys: anglų

      Šalys

      Ieškovė: Ramona Mahr (Viena, Austrija), atstovaujama advokato T. Rohracher

      Atsakovė: Europos Sąjungos intelektinės nuosavybės tarnyba (EUIPO)

      Kita procedūros Apeliacinėje taryboje šalis: Especialidades Vira, SL (Martorelis, Ispanija)

      Su procedūra EUIPO susijusi informacija

      Prekių ženklo, dėl kurio kilo ginčas, savininkė: ieškovė

      Prekių ženklas, dėl kurio kilo ginčas: žodinis ES prekių ženklas „Xocolat“ – Registracijos paraiška Nr. 14 335 574

      Procedūra EUIPO: protesto procedūra

      Ginčijamas sprendimas: 2017 m. lapkričio 6 d. EUIPO antrosios apeliacinės tarybos sprendimas byloje R 541/2017-2

      Reikalavimai

   Ieškovė Bendrojo Teismo prašo:

               —

               panaikinti ginčijamą sprendimą,

               —

               priteisti iš EUIPO bylinėjimosi išlaidas.

      Pagrindas, kuriuo remiamasi

               —

               Reglamento Nr. 1001/2017 8 straipsnio 1 dalies b punkto pažeidimas.


title: Byla C-688/17: 2017 m. gruodžio 8 d. Fővárosi Törvényszék (Vengrija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Bayer Pharma AG / Richter Gedeon Vegyészeti Gyár Nyrt., Exeltis Magyarország Gyógyszerkereskedelmi Kft.

text:
               26.3.2018

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 112/12

         2017 m. gruodžio 8 d.Fővárosi Törvényszék (Vengrija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Bayer Pharma AG / Richter Gedeon Vegyészeti Gyár Nyrt., Exeltis Magyarország Gyógyszerkereskedelmi Kft.

   (Byla C-688/17)
   (2018/C 112/16)
   Proceso kalba: vengrų

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Fővárosi Törvényszék

      Šalys pagrindinėje byloje

      Ieškovė: Bayer Pharma AG

      Atsakovai: Richter Gedeon Vegyészeti Gyár Nyrt., Exeltis Magyarország Gyógyszerkereskedelmi Kft.

      Prejudiciniai klausimai

               1.

               Ar 2004 m. balandžio 29 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2004/48 (1) dėl intelektinės nuosavybės teisių gynimo 9 straipsnio 7 dalyje esantį žodžių junginį „suteikti <…> tinkamą kompensaciją“ reikia aiškinti taip, kad valstybės narės privalo nustatyti šalių atsakomybę, kompensacijos dydį ir mokėjimo tvarką reglamentuojančias materialinės teisės normas, pagal kurias valstybių narių teismai galėtų įpareigoti ieškovą atlyginti atsakovui žalą, patirtą dėl priemonių, kurias vėliau teismai panaikino arba kurios nebebuvo taikomos dėl ieškovo veiksmų arba neveikimo, arba tais atvejais, kai vėliau teismas pripažįsta nebuvus intelektinės nuosavybės teisės pažeidimo arba jo grėsmės?

               2.

               Teigiamo atsakymo į pirmąjį prejudicinį klausimą atveju, ar pagal minėtos direktyvos 9 straipsnio 7 dalį draudžiami valstybės narės teisės aktai, pagal kuriuos, kiek tai susiję su šioje direktyvos nuostatoje numatyta kompensacija, turi būti taikomos civilinę atsakomybę ir žalos atlyginimą reglamentuojančios valstybės narės bendrosios teisės normos, pagal kurias teismas negali įpareigoti ieškovo atlyginti žalos, padarytos taikant laikinąją priemonę, kuri vėliau paaiškėja esanti nepagrįsta dėl nebegaliojančio patento, ir atsiradusios dėl atsakovo elgesio, kuris nebuvo toks, kokio įprastai galima tikėtis aptariamoje situacijoje, arba už kurios atsiradimą atsako tas pats atsakovas, jeigu taikyti tokią laikinąją priemonę prašiusio ieškovo elgesys buvo toks, kokio įprastai tikimasi tokioje situacijoje?

      (1)  OL L 157, 2004, p. 45; specialusis leidimas lietuvių k., 17 sk., 2 t., p. 32.


title: Byla C-264/16 P: 2018 m. vasario 1 d. Teisingumo Teismo (šeštoji kolegija) sprendimas byloje Deutsche Bahn AG, Schenker AG, Schenker China Ltd, Schenker International (H.K.) Ltd / Europos Komisija (Apeliacinis skundas — Konkurencija — Karteliai — SESV 101 straipsnis — Kainos nustatymas — Tarptautinio krovinių ekspedijavimo oro transportu paslaugos Kainų nustatymo susitarimas, turintis įtakos galutinei paslaugų kainai)

text:
               26.3.2018

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 112/4

         2018 m. vasario 1 d. Teisingumo Teismo (šeštoji kolegija) sprendimas byloje Deutsche Bahn AG, Schenker AG, Schenker China Ltd, Schenker International (H.K.) Ltd / Europos Komisija

   (Byla C-264/16 P) (1)

   ((Apeliacinis skundas - Konkurencija - Karteliai - SESV 101 straipsnis - Kainos nustatymas - Tarptautinio krovinių ekspedijavimo oro transportu paslaugos Kainų nustatymo susitarimas, turintis įtakos galutinei paslaugų kainai))
   (2018/C 112/05)
   Proceso kalba: anglų

      Šalys

      Apeliantės: Deutsche Bahn AG, Schenker AG, Schenker China Ltd, Schenker International (H.K.) Ltd, atstovaujamos advokatų F. Montag ir M. Eisenbarth, advokat F. Hoseinian

      Kita proceso šalis: Europos Komisija, atstovaujama A. Dawes, H. Leupold ir G. Meessen

      Rezoliucinė dalis

               1.

               Atmesti apeliacinį skundą.

               2.

               Deutsche Bahn AG, Schenker AG, Schenker China Ltd ir Schenker International (H.K.) Ltd padengia savo ir Europos Komisijos patirtas bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 243, 2016 7 4.


title: Byla T-59/18: 2018 m. vasario 5 d. pareikštas ieškinys byloje Endoceutics / EUIPO – Merck (FEMIVIA)

text:
               26.3.2018

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 112/42

         2018 m. vasario 5 d. pareikštas ieškinys byloje Endoceutics / EUIPO – Merck (FEMIVIA)

   (Byla T-59/18)
   (2018/C 112/53)
   Kalba, kuria surašytas ieškinys: anglų

      Šalys

      Ieškovė: Endoceutics, Inc. (Kvebekas, Kvebekas, Kanada), atstovaujama advokato M. Wahlin

      Atsakovė: Europos Sąjungos intelektinės nuosavybės tarnyba (EUIPO)

      Kita procedūros Apeliacinėje taryboje šalis: Merck KGaA (Darmštatas, Vokietija)

      Su procedūra EUIPO susijusi informacija

      Prekių ženklo, dėl kurio kilo ginčas, savininkė: ieškovė

      Prekių ženklas, dėl kurio kilo ginčas: žodinis ES prekių ženklas FEMIVIA – Registracijos paraiška Nr. 13 148 986

      Procedūra EUIPO: protesto procedūra

      Ginčijamas sprendimas: 2017 m. lapkričio 27 d. EUIPO antrosios apeliacinės tarybos sprendimas byloje R 280/2017-2

      Reikalavimai

   Ieškovė Bendrojo Teismo prašo:

               —

               panaikinti ginčijamą sprendimą,

               —

               priteisti iš EUIPO bylinėjimosi EUIPO ir Bendrajame Teisme išlaidas.

      Pagrindas, kuriuo remiamasi

               —

               Reglamento Nr. 2017/1001 8 straipsnio 1 dalies b punkto pažeidimas.


title: Byla C-690/17: 2017 m. gruodžio 8 d. Oberlandesgericht Düsseldorf (Vokietija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje ÖKO-Test Verlag GmbH / Dr. Rudolf Liebe Nachf. GmbH & Co.KG

text:
               26.3.2018

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 112/13

         2017 m. gruodžio 8 d.Oberlandesgericht Düsseldorf (Vokietija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje ÖKO-Test Verlag GmbH / Dr. Rudolf Liebe Nachf. GmbH & Co.KG

   (Byla C-690/17)
   (2018/C 112/17)
   Proceso kalba: vokiečių

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Oberlandesgericht Düsseldorf

      Šalys pagrindinėje byloje

      Ieškovė: ÖKO-Test Verlag GmbH

      Atsakovė: Dr. Rudolf Liebe Nachf. GmbH & Co.KG

      Prejudiciniai klausimai

               1.

               Ar tai yra teises pažeidžiantis individualaus prekių ženklo naudojimas, kaip tai suprantama pagal Bendrijos prekių ženklo reglamento (1) arba ES prekių ženklo reglamento (2) 9 straipsnio 1 dalies antro sakinio b punktą arba Prekių ženklų direktyvos (3) 5 straipsnio 1 dalies antro sakinio a punktą, jeigu:

                           —

                           individualiu prekių ženklu yra pažymėtas gaminys, kurio atžvilgiu individualus prekių ženklas nėra saugomas,

                           —

                           trečiojo asmens pritvirtintas individualus prekių ženklas įprastai yra suprantamas kaip vadinamasis bandymų žymuo, t. y. taip, kad gaminį pagamino ir į apyvartą išleido prekių ženklo savininko nekontroliuojamas trečiasis asmuo, tačiau prekių ženklo savininkas patikrino šį gaminį dėl tam tikrų savybių ir, remdamasis patikrinimo rezultatais, pateikė bandymų žymenyje nurodytą išvadą,

                           —

                           individualus prekių ženklas, be kita ko, yra įregistruotas ir šioms paslaugoms: „Prekes ir paslaugas besirenkančių vartotojų informavimas ir konsultavimas, pirmiausia naudojant bandymų ir tyrimų rezultatus bei kokybės vertinimą“?

               2.

               Jeigu į pirmąjį prejudicinį klausimą Teisingumo Teismas nuspręstų atsakyti neigiamai:
               Ar tai yra teises pažeidžiantis individualaus prekių ženklo naudojimas, kaip tai suprantama pagal Bendrijos prekių ženklo reglamento 9 straipsnio 1 dalies antro sakinio c punktą ir Prekių ženklų direktyvos 5 straipsnio 2 dalį, jeigu

                           —

                           individualus prekių ženklas yra žinomas tik kaip – pirmajame prejudiciniame klausime minėtas – bandymų žymuo ir

                           —

                           individualų prekių ženklą kaip bandymų žymenį naudoja trečiasis asmuo?

      (1)  2009 m. vasario 26 d. Tarybos reglamentas (EB) Nr. 207/2009 dėl Bendrijos prekių ženklo (OL L 78, 2009, p. 1).

      (2)  2017 m. birželio 14 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (ES) 2017/1001 dėl Europos Sąjungos prekių ženklo (OL L 154, 2017, p. 1).

      (3)  2008 m. spalio 22 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2008/95/EB valstybių narių teisės aktams, susijusiems su prekių ženklais, suderinti (OL L 299, 2008, p. 25).


title: Byla C-25/18: 2018 m. sausio 16 d. Okrazhen sad Blagoevgrad (Bulgarija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Bryan Andrew Ker / Pavlo Postnov, Natalia Postnova

text:
               26.3.2018

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 112/21

         2018 m. sausio 16 d.Okrazhen sad Blagoevgrad (Bulgarija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Bryan Andrew Ker / Pavlo Postnov, Natalia Postnova

   (Byla C-25/18)
   (2018/C 112/28)
   Proceso kalba: bulgarų

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Okrazhen sad Blagoevgrad

      Šalys pagrindinėje byloje

      Ieškovas: Bryan Andrew Ker

      Atsakovai: Pavlo Postnov, Natalia Postnova

      Prejudiciniai klausimai

               1.

               Ar pagal įstatymą dėl ypatingo tam tikros teisės turėjimo susikūrusių nepersonifikuotų teisinių bendrijų sprendimai, priimti narių dauguma, tačiau privalomi visiems, taip pat nebalsavusiems, yra „sutartinės prievolės“ pagrindas, kalbant apie tarptautinės jurisdikcijos nustatymą pagal Reglamento (ES) Nr. 1215/2012 (1) 7 straipsnio 1 punkto a papunktį?

               2.

               Jei į pirmąjį klausimą būtų atsakyta neigiamai: ar tokiems sprendimams turi būti taikomos taisyklės dėl sutartiniams santykiams taikytinos teisės nustatymo pagal 2008 m. birželio 17 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentą (ЕB) Nr. 593/2008 (2) dėl sutartinėms prievolėms taikytinos teisės (Roma I)?

               3.

               Jei į pirmąjį ir antrąjį klausimus būtų atsakyta neigiamai: ar tokiems sprendimams turi būti taikomos 2007 m. liepos 11 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ЕB) Nr. 864/2007 (3) dėl nesutartinėms prievolėms taikytinos teisės („Roma II“) nuostatos ir kuris iš reglamente nurodytų nesutartinių reikalavimo pagrindų šiuo atveju yra reikšmingas?

               4.

               Jei į pirmąjį arba antrąjį klausimą būtų atsakyta teigiamai: ar nepersonifikuotų bendrijų sprendimai dėl pastatų priežiūros išlaidų turi būti laikomi „paslaugų teikimo sutartimi“ pagal 2008 m. birželio 17 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ЕB) Nr. 593/2008 dėl sutartinėms prievolėms taikytinos teisės (Roma I) 4 straipsnio 1 dalies b punktą, ar sutartimi, susijusia su „daiktine teise“ arba „nuoma“, kaip tai suprantama pagal šio reglamento 4 straipsnio 1 dalies c punktą?

      (1)  2012 m. gruodžio 12 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (ES) Nr. 1215/2012 dėl jurisdikcijos ir teismo sprendimų civilinėse ir komercinėse bylose pripažinimo ir vykdymo (OL L 351, 2012, p. 1).

      (2)  2008 m. birželio 17 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (EB) Nr. 593/2008 dėl sutartinėms prievolėms taikytinos teisės (Roma I) (OL L 177, 2008, p. 6).

      (3)  2007 m. liepos 11 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (EB) Nr. 864/2007 dėl nesutartinėms prievolėms taikytinos teisės (Roma II) (OL L 199, 2007, p. 40).


title: Byla C-691/17: 2017 m. gruodžio 11 d. Fővárosi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság (Vengrija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje PORR Építési Kft. / Nemzeti Adó- és Vámhivatal Fellebbviteli Igazgatósága

text:
               26.3.2018

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 112/13

         2017 m. gruodžio 11 d.Fővárosi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság (Vengrija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje PORR Építési Kft. / Nemzeti Adó- és Vámhivatal Fellebbviteli Igazgatósága

   (Byla C-691/17)
   (2018/C 112/18)
   Proceso kalba: vengrų

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Fővárosi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság

      Šalys pagrindinėje byloje

      Pareiškėja: PORR Építési Kft

      Atsakovė: Nemzeti Adó- és Vámhivatal Fellebbviteli Igazgatósága

      Prejudiciniai klausimai

               1.

               Ar Direktyvos 2006/112/EB (1) nuostatas, ir ypač proporcingumo, mokesčių neutralumo ir veiksmingumo principus, reikia aiškinti taip, kad jais draudžiama nacionalinio mokesčių administratoriaus praktika, pagal kurią, net nesant sukčiavimo mokesčių srityje, apskaičiuojant mokestį atsisakoma suteikti teisę į atskaitą, kurią galima atlikti remiantis PVM sąskaita faktūra, išduota laikantis įprastos apmokestinimo tvarkos, nes sąskaita faktūra turėjo būti išrašyta taikant atvirkštinio apmokestinimo mechanizmą, ir prieš atsisakydamas suteikti teisę į atskaitą mokesčių administratorius neišnagrinėja:

                           —

                           ar sąskaitą faktūrą išrašęs asmuo gali sąskaitos gavėjui grąžinti nepagrįstai sumokėtą PVM sumą ir

                           —

                           ar sąskaitą faktūrą išrašęs asmuo gali (pagal nacionalinės teisės aktus) teisėtai ją pataisyti ir atitinkamai iš mokesčių administratoriaus susigrąžinti jam nepagrįstai sumokėtą mokestį?

               2.

               Ar Direktyvos 2006/112/EB nuostatas ypač proporcingumo, mokesčių neutralumo ir veiksmingumo principus, reikia aiškinti taip, kad jais draudžiama nacionalinio mokesčių administratoriaus praktika, pagal kurią, apskaičiuojant mokestį atsisakoma suteikti teisę į atskaitą, kurią galima atlikti remiantis PVM sąskaita faktūra, išduota laikantis įprastos apmokestinimo tvarkos, nes sąskaita faktūra turėjo būti išrašyta taikant atvirkštinio apmokestinimo mechanizmą, ir pagal kurią apskaičiuojant mokestį nenusprendžiama, kad sąskaitos faktūros gavėjui bus grąžintas nepagrįstai sumokėtas mokestis, nepaisant to, jog sąskaitą faktūrą išrašęs asmuo į nacionalinį iždą sumokėjo sąskaitose faktūrose apskaičiuotą PVM mokestį?

      (1)  2006 m. lapkričio 28 d. Tarybos direktyvos 2006/112/EB dėl pridėtinės vertės mokesčio bendros sistemos (OL L 347, 2006, p. 1).


title: Byla T-67/18: 2018 m. vasario 5 d. pareikštas ieškinys byloje Probelte / Komisija

text:
               26.3.2018

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 112/42

         2018 m. vasario 5 d. pareikštas ieškinys byloje Probelte / Komisija

   (Byla T-67/18)
   (2018/C 112/54)
   Proceso kalba: anglų

      Šalys

      Ieškovė: Probelte, SA (Mursija, Ispanija), atstovaujama advokatų C. Mereu ir S. Saez Moreno

      Atsakovė: Europos Komisija

      Reikalavimai

   Ieškovė Bendrojo Teismo prašo:

               —

               pripažinti ieškinį priimtinu ir pagrįstu;

               —

               panaikinti 2017 m. lapkričio 13 d. Komisijos įgyvendinimo reglamentą (ES) 2017/2065, kuriuo patvirtinamos veikliosios medžiagos 8-hidroksichinolino patvirtinimo sąlygos, nustatytos Įgyvendinimo reglamente (ES) Nr. 540/2011, ir dėl veikliosios medžiagos 8-hidroksichinolino įtraukimo į keistinų medžiagų sąrašą iš dalies keičiamas Įgyvendinimo reglamentas (ES) 2015/408 (1) (toliau – ginčijamas sprendimas); ir

               —

               priteisti iš atsakovės visas bylinėjimosi išlaidas.

      Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

   Ieškovė teigia, kad atsakovė padarė akivaizdžią vertinimo klaidą ir pažeidė ieškovės teises į gynybą ir teisėtus lūkesčius, kai priėmė ginčijamą sprendimą, kuriuo atmestas ieškovės prašymas pakeisti 8-hidroksichinolino patvirtinimo sąlygas ir įtraukti šią medžiagą į keistinų medžiagų sąrašą.
   Konkrečiai kalbant, ieškovė siekia, kad ginčijamas sprendimas būtų panaikintas dėl šių pagrindų:

               1.

               Ieškovės prašymo pakeisti 8-hidroksichinolino patvirtinimo sąlygas pagal Reglamentą (ES) Nr. 540/2011 (2) atmetimas.

                           —

                           Teisės į gynybą: atsakovė nepateikė specialistams recenzuoti naujų duomenų, kuriuos ieškovė aiškiai leido pateikti per 8-hidroksichinolino pakeitimo procedūrą pagal Reglamentą 1107/2009 (3). Taip atsakovė atėmė iš ieškovės teisę į tai, kad jos požiūris būtų pristatytas tinkamai ir veiksmingai. Be to, atsakovė įtraukė 8-hidroksichinoliną į keistinų medžiagų sąrašą tinkamai neatsižvelgusi į naujus ieškovės testų duomenis.

                           —

                           Teisėti lūkesčiai: atsakovė nepateikė specialistams recenzuoti naujų duomenų, kuriuos ieškovė aiškiai leido pateikti per 8-hidroksichinolino pakeitimo procedūrą pagal Reglamentą 1107/2009, nors aiškiai informavo ieškovę, kad tai bus daroma. Taip atsakovė pažeidė teisėtus ieškovės lūkesčius, kad visos valstybės narės recenzuos jos naujus duomenis.

                           —

                           Akivaizdi vertinimo klaida: Moksliniu požiūriu buvo aišku, kad trūko duomenų, todėl ieškovės pateikti nauji duomenys galėtų padėti užpildyti klasifikavimo spragą. Atsakovė padarė akivaizdžią vertinimo klaidą, nes neatsižvelgė į visas aktualias mokslines ir technines žinias apie medžiagą 8-hidroksichinoliną.

               2.

               Dalinis Įgyvendinimo reglamento (ES) 2015/408 (4) pakeitimas, kiek tai susiję su medžiagos įtraukimu į keistinų medžiagų sąrašą.

                           —

                           Teisė į gynybą, teisėti lūkesčiai, akivaizdi klaida: Reglamento 1107/2009 II priedo 4 punkte nurodytų įtraukimo į keistinų medžiagų sąrašą reikalavimų nesilaikymas ir netaikymas: atsakovė neatliko poveikio vertinimo, kad būtų nustatyta, ar medžiagai gali būti taikoma II priedo 4 punkte numatyta išimtis. Taip ji pažeidė taikytinas Reglamento 1107/2009 nuostatas ir ieškovės teisę į gynybą ir teisėtus lūkesčius. Be to, atsakovė taip pat padarė akivaizdžią vertinimo klaidą.

      (1)  OL L 295, 2017, p. 40.

      (2)  2011 m. gegužės 25 d. Komisijos įgyvendinimo reglamentas (ES) Nr. 540/2011, kuriuo dėl patvirtintų veikliųjų medžiagų sąrašo įgyvendinamas Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (EB) Nr. 1107/2009 (OL L 153, 2011, p. 1).

      (3)  2009 m. spalio 21 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (EB) Nr. 1107/2009 dėl augalų apsaugos produktų pateikimo į rinką ir panaikinantis Tarybos direktyvas 79/117/EEB ir 91/414/EEB (OL L 309, 2009, p. 1).

      (4)  2015 m. kovo 11 d. Komisijos įgyvendinimo reglamentas (ES) 2015/408 dėl Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (EB) Nr. 1107/2009 dėl augalų apsaugos produktų pateikimo į rinką 80 straipsnio 7 dalies įgyvendinimo ir dėl keistinų medžiagų sąrašo sudarymo (OL L 67, 2015, p. 18).


title: Byla C-271/16 P: 2018 m. vasario 1 d. Teisingumo Teismo (šeštoji kolegija) sprendimas byloje Panalpina World Transport (Holding) Ltd, Panalpina Management AG, Panalpina China Ltd / Europos Komisija (Apeliacinis skundas — Konkurencija — Karteliai — SESV 101 straipsnis — Kainos nustatymas — Tarptautinio krovinių ekspedijavimo oro transportu paslaugos — Kainų nustatymo susitarimas, turintis įtakos galutinei paslaugų kainai)

text:
               26.3.2018

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 112/4

         2018 m. vasario 1 d. Teisingumo Teismo (šeštoji kolegija) sprendimas byloje Panalpina World Transport (Holding) Ltd, Panalpina Management AG, Panalpina China Ltd / Europos Komisija

   (Byla C-271/16 P) (1)

   ((Apeliacinis skundas - Konkurencija - Karteliai - SESV 101 straipsnis - Kainos nustatymas - Tarptautinio krovinių ekspedijavimo oro transportu paslaugos - Kainų nustatymo susitarimas, turintis įtakos galutinei paslaugų kainai))
   (2018/C 112/06)
   Proceso kalba: anglų

      Šalys

      Apeliantės: Panalpina World Transport (Holding) Ltd, Panalpina Management AG, Panalpina China Ltd, atstovaujamos solisitorių S. Mobley, A. Stratakis ir A. Gamble

      Kita proceso šalis: Europos Komisija, atstovaujama V. Bottka, G. Meessen ir P.J.O. Van Nuffel

      Rezoliucinė dalis

               1.

               Atmesti apeliacinį skundą.

               2.

               Panalpina World Transport (Holding) Ltd, Panalpina Management AG ir Panalpina China Ltd padengia savo ir Europos Komisijos patirtas bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 243, 2016 7 4.


title: Byla T-68/18: 2018 m. vasario 7 d. pareikštas ieškinys byloje Fränkischer Weinbauverband / EUIPO (butelio forma)

text:
               26.3.2018

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 112/44

         2018 m. vasario 7 d. pareikštas ieškinys byloje Fränkischer Weinbauverband / EUIPO (butelio forma)

   (Byla T-68/18)
   (2018/C 112/55)
   Proceso kalba: vokiečių

      Šalys

      Ieškovė: Fränkischer Weinbauverband eV. (Viurcburgas, Vokietija), atstovaujama advokatų L. Petri ir M. Gilch

      Atsakovė: Europos Sąjungos intelektinės nuosavybės tarnyba (EUIPO)

      Su procedūra EUIPO susijusi informacija

      Prekių ženklas, dėl kurio kilo ginčas: erdvinis Sąjungos prekių ženklas (butelio forma) – Registracijos paraiška Nr. 15 431 281

      Ginčijamas sprendimas: 2017 m. gruodžio 4 d. EUIPO ketvirtosios apeliacinės tarybos sprendimas byloje R 413/2017-4

      Reikalavimai

   Ieškovė Bendrojo Teismo prašo:

               —

               panaikinti ginčijamą sprendimą,

               —

               priteisti iš EUIPO bylinėjimosi išlaidas.

      Pagrindas, kuriuo remiamasi

               —

               Reglamento Nr. 2017/1001 7 straipsnio 1 dalies b punkto pažeidimas.


title: Byla C-33/18: 2018 m. sausio 18 d. cour du travail de Liège (Belgija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje V / Institut national d'assurances sociales pour travailleurs indépendants, Securex Integrity ASBL

text:
               26.3.2018

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 112/22

         2018 m. sausio 18 d.cour du travail de Liège (Belgija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje V / Institut national d'assurances sociales pour travailleurs indépendants, Securex Integrity ASBL

   (Byla C-33/18)
   (2018/C 112/29)
   Proceso kalba: prancūzų

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Cour du travail de Liège

      Šalys pagrindinėje byloje

      Apeliantas: V

      Atsakovai: Institut national d'assurances sociales pour travailleurs indépendants, Securex Integrity ASBL

      Prejudiciniai klausimai

               1.

               Ar 2004 m. balandžio 29 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (EB) Nr. 883/2004 dėl socialinės apsaugos sistemų koordinavimo (1) 87 straipsnio 8 dalis turi būti aiškinama taip, kad asmuo, kuris iki 2010 m. gegužės 1 d. pradėjo dirbti pagal darbo sutartį Liuksemburgo Didžiojoje Hercogystėje ir savarankiškai dirbo Belgijoje, siekdamas, kad jam būtų taikoma pagal Reglamentą 883/2004 taikytina teisė, turi tuo klausimu pateikti aiškų prašymą, net jeigu iki 2010 m. gegužės 1 d. jam nebuvo taikomi jokie teisės aktai Belgijoje, o Belgijos teisės aktai, susiję su savarankiškai dirbančių asmenų socialinės apsaugos padėtimi, buvo taikomi tik atgaline data, pasibaigus trijų mėnesių terminui nuo 2010 m. gegužės 1 d.?

               2.

               Ar, jeigu į pirmąjį klausimą būtų atsakyta teigiamai, aukščiau aprašytomis aplinkybėmis pateikus Reglamento 883/2004 87 straipsnio 8 dalyje nurodytą prašymą, pagal Reglamentą 883/2004 kompetentingos valstybės teisės aktai būtų taikomi atgaline data, skaičiuojant nuo 2010 m. gegužės 1 d.?

      (1)  OL L 166, p. 1; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 5 sk., 5 t., p. 72.


title: Byla C-697/17: 2017 m. gruodžio 11 d. Consiglio di Stato (Italija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Telecom Italia SpA / Ministero dello Sviluppo Economico, Infrastrutture e telecomunicazioni per l’Italia SpA (Infratel Italia SpA)

text:
               26.3.2018

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 112/14

         2017 m. gruodžio 11 d.Consiglio di Stato (Italija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Telecom Italia SpA / Ministero dello Sviluppo Economico, Infrastrutture e telecomunicazioni per l’Italia SpA (Infratel Italia SpA)

   (Byla C-697/17)
   (2018/C 112/19)
   Proceso kalba: italų

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Consiglio di Stato

      Šalys pagrindinėje byloje

      Apeliantė: Telecom Italia SpA

      Atsakovės: Ministero dello Sviluppo Economico, Infrastrutture e telecomunicazioni per l’Italia SpA (Infratel Italia SpA)

      Prejudicinis klausimas

   Ar Direktyvos 2014/24/ES (1) 28 straipsnio 2 dalies pirma pastraipa turėtų būti aiškinama kaip reikalaujanti, kad riboto konkurso kvalifikacinę atranką įveikusių veiklos vykdytojų teisinis ir ekonominis subjektiškumas visiškai sutaptų su teikiančiųjų pasiūlymus subjektiškumu, ir ar ši nuostata turėtų būti aiškinama kaip draudžianti dviejų kvalifikacinę atranką įveikusių veiklos vykdytojų kontroliuojančiosioms bendrovėms sudaryti susitarimą laikotarpiu nuo išankstinės kvalifikacinės atrankos pabaigos iki pasiūlymų pateikimo termino pabaigos, kai: a) susitarimo tikslas ir rezultatas buvo (inter alia) įmonių susijungimas vienai kvalifikacinę atranką praėjusiai įmonei įsigyjant kitą kvalifikacinę atranką praėjusią įmonę (net jei Europos Komisija leido vykdyti tokį sandorį); b) susijungimas buvo užbaigtas kitą įmonę įsigijusiai įmonei pateikus pasiūlymą konkursui (todėl pateikiant pasiūlymą jos sudėtis buvo tokia pat kaip kvalifikacinės atrankos metu); c) įsigytoji įmonė (kurios sudėtis paskutinę pasiūlymų pateikimo laikotarpio dieną buvo nepakitusi) vis dėlto nusprendė nedalyvauti ribotame konkurse, tikėtina, taip vykdydama kontroliuojančiųjų bendrovių susitarime nustatytą planą?

      (1)  2014 m. vasario 26 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2014/24/ES dėl viešųjų pirkimų, kuria panaikinama Direktyva 2004/18/EB (OL L 94, 2014, p. 65).


title: Byla T-69/18: 2018 m. vasario 5 d. pareikštas ieškinys byloje Verband Deutscher Alten und Behindertenhilfe ir CarePool Hannover / Komisija

text:
               26.3.2018

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 112/44

         2018 m. vasario 5 d. pareikštas ieškinys byloje Verband Deutscher Alten und Behindertenhilfe ir CarePool Hannover / Komisija

   (Byla T-69/18)
   (2018/C 112/56)
   Proceso kalba: vokiečių

      Šalys

      Ieškovės: Verband Deutscher Alten- und Behindertenhilfe, Landesverband Niedersachsen/Bremen und Hamburg/Schleswig-Holstein eV (Hanoveris, Vokietija) ir CarePool Hannover GmbH (Hanoveris), atstovaujamos advokato T. Unger

      Atsakovė: Europos Komisija

      Reikalavimai

   Ieškovės Bendrojo Teismo prašo:

               —

               panaikinti 2017 m. lapkričio 23 d. Komisijos sprendimą C(2017) 7686 final dėl valstybės pagalbos SA.42268 (2017/E) – Vokietijos valstybės pagalba subsidijuojant socialinės paramos funkcijas, ir valstybės pagalbos SA.42877 (2017/E) – Vokietija, CarePool Hannover GmbH, ir

               —

               priteisti iš atsakovės bylinėjimosi išlaidas.

      Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

   Grįsdamos ieškinį ieškovės remiasi trimis pagrindais.

               1.

               Pirmasis ieškinio pagrindas susijęs su procesinių teisių pažeidimu
               Esminių procedūrinių reikalavimų pažeidimas, kaip tai suprantama pagal SESV 263 straipsnio antrą pastraipą, yra dėl to, kad atsakovė, nepaisydama rimtų sunkumų vertinant faktinę ir teisinę situaciją, nusprendė nepradėti oficialios tyrimo procedūros. Visų pirma procedūros trukmė, atsakovės motyvų kokybė ir jos veiksmai vykdant ginčijamą pagalbos kontrolės procedūrą patvirtina šiuos rimtus sunkumus vertinant, ar reikėjo pradėti oficialią tyrimo procedūrą.

               2.

               Antrasis ieškinio pagrindas, susijęs su SESV 296 straipsnio antroje pastraipoje nustatytos pareigos motyvuoti pažeidimu
               Kitas esminių procedūrinių reikalavimų pažeidimas yra dėl to, kad ginčijamas sprendimas yra nepakankamai pagrįstas, todėl neatitinka SESV 296 straipsnio antroje pastraipoje nustatytų reikalavimų.

               3.

               Trečiasis ieškinio pagrindas, susijęs su SESV 107 ir paskesnio straipsnių pažeidimu
               Taip pat yra pažeisti SESV 107 ir paskesnis straipsniai, nes atsakovė nepagrįstai mano, kad jau yra galiojanti priemonė. Ginčijamos subsidijos yra naujos priemonės, atitinkančios pagalbos kriterijus.


title: Byla T-759/16: 2018 m. sausio 23 d. Bendrojo Teismo nutartis byloje Campailla / Europos Sąjunga (Ieškinys dėl žalos atlyginimo — Institucinė teisė — Europos Sąjungos atsakomybė — Bendrojo Teismo ir Teisingumo Teismo priimti sprendimai — Ieškinys, Bendrojo Teismo atmestas kaip nepriimtinas — Kaip nepriimtinas atmestas apeliacinis skundas dėl atstovavimo neužtikrinimo — Akivaizdžiai nepriimtinas ieškinys)

text:
               26.3.2018

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 112/31

         2018 m. sausio 23 d. Bendrojo Teismo nutartis byloje Campailla / Europos Sąjunga

   (Byla T-759/16) (1)

   ((Ieškinys dėl žalos atlyginimo - Institucinė teisė - Europos Sąjungos atsakomybė - Bendrojo Teismo ir Teisingumo Teismo priimti sprendimai - Ieškinys, Bendrojo Teismo atmestas kaip nepriimtinas - Kaip nepriimtinas atmestas apeliacinis skundas dėl atstovavimo neužtikrinimo - Akivaizdžiai nepriimtinas ieškinys))
   (2018/C 112/40)
   Proceso kalba: prancūzų

      Šalys

      Ieškovas: Massimo Campailla (Holcas, Liuksemburgas), atstovaujamas advokato F. Rollinger

      Atsakovė: Europos Sąjunga, atstovaujama Europos Sąjungos Teisingumo Teismo, iš pradžių atstovaujamo J. Inghelram ir L. Tonini Alabiso, vėliau – J. Inghelram ir V. Hanley-Emilsson

      Dalykas

   SESV 268 straipsnius grindžiamas prašymas dėl žalos, kurią ieškovas galbūt patyrė dėl 2011 m. spalio 6 d. Nutarties Campailla / Komisija (C-265/11 P, nepaskelbta Rink., EU:C:2011:644), atlyginimo.

      Rezoliucinė dalis

               1.

               Atmesti ieškinį.

               2.

               Massimo Campailla padengia savo ir Europos Sąjungos, atstovaujamos Europos Sąjungos Teisingumo Teismo, patirtas bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 78, 2017 3 13.


title: Byla C-43/18: 2018 m. sausio 24 d. Conseil d'État (Belgija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Compagnie d'entreprises CFE SA / Région de Bruxelles-Capitale

text:
               26.3.2018

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 112/24

         2018 m. sausio 24 d.Conseil d'État (Belgija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Compagnie d'entreprises CFE SA / Région de Bruxelles-Capitale

   (Byla C-43/18)
   (2018/C 112/31)
   Proceso kalba: prancūzų

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Conseil d'État

      Šalys pagrindinėje byloje

      Ieškovė: Compagnie d'entreprises CFE SA

      Atsakovė: Région de Bruxelles-Capitale

      Prejudiciniai klausimai

               1.

               Ar nutarimas, kuriuo valstybės narės institucija įsteigia specialią saugomą teritoriją pagal 1992 m. gegužės 21 d. Direktyvą 92/43/EEB dėl natūralių buveinių ir laukinės faunos bei floros apsaugos (1), kuriame nustatyti apsaugos tikslai ir bendro pobūdžio prevencinės teisinės priemonės, yra planas arba programa, kaip tai suprantama pagal Direktyvą 2001/42/EB dėl tam tikrų planų ir programų pasekmių aplinkai vertinimo (2)?

               2.

               Konkrečiau tariant, ar tokiam nutarimui taikoma 3 straipsnio 4 dalis, kaip planui ar programai, „kurie nustato tolesnio projektų vystymo pagrindus“, todėl valstybės narės, vadovaudamosi 5 dalyje nustatytais būdais, turi nustatyti, ar jie gali turėti reikšmingas pasekmes aplinkai?

               3.

               Ar Direktyvos 2001/42/EB dėl tam tikrų planų ir programų pasekmių aplinkai vertinimo 3 straipsnio 2 dalies b punktas turėtų būti aiškinamas taip, kad tam pačiam nutarimui dėl įsteigimo netaikoma jos 3 straipsnio 4 dalis?

      (1)  OL L 206, p. 7; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 15 sk., 2 t., p. 102.

      (2)  OL L 197, p. 30; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 15 sk., 6 t., p. 157.


title: Byla C-625/17: 2017 m. lapkričio 3 d. Verwaltungsgerichtshof (Austrija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Vorarlberger Landes- und Hypothekenbank AG

text:
               26.3.2018

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 112/5

         2017 m. lapkričio 3 d.Verwaltungsgerichtshof (Austrija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Vorarlberger Landes- und Hypothekenbank AG

   (Byla C-625/17)
   (2018/C 112/08)
   Proceso kalba: vokiečių

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Verwaltungsgerichtshof

      Šalys pagrindinėje byloje

      Kasatorė: Vorarlberger Landes- und Hypothekenbank AG

      Atsakovė: Finanzamt Feldkirch

      Prejudicinis klausimas

   Ar teisės norma, pagal kurią numatytas mokestis nuo kredito įstaigų balanso sumos, prieštarauja SESV 56 ir paskesniuose straipsniuose įtvirtintam laisvės teikti paslaugas principui ir (arba) SESV 63 straipsnyje įtvirtintam laisvo kapitalo ir mokėjimų judėjimo principui, kai kredito įstaiga, kurios buveinė Austrijoje, sudarydama banko sandorius su klientais kitose Europos Sąjungos valstybėse narėse, privalo mokėti mokestį, o kredito įstaiga, kurios buveinė Austrijoje ir kuri, kaip kredito įstaigų grupės patronuojančioji įmonė, tokius sandorius sudaro per grupei priklausančią kredito įstaigą, kurios buveinė kitoje Europos Sąjungos valstybėje narėje ir kurios balansas dėl priklausymo grupei turi būti konsoliduojamas su kredito įstaigų grupės patronuojančiosios įmonės balansu, šios prievolės neturi, nes mokestis turi būti mokamas nuo nekonsoliduotos (į konsoliduotąsias finansines ataskaitas neįtrauktos) balanso sumos?


title: Byla C-702/17: 2017 m. gruodžio 14 d. Consiglio di Stato (Italija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Unareti SpA / Ministero dello Sviluppo Economico ir kt.

text:
               26.3.2018

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 112/15

         2017 m. gruodžio 14 d.Consiglio di Stato (Italija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Unareti SpA / Ministero dello Sviluppo Economico ir kt.

   (Byla C-702/17)
   (2018/C 112/20)
   Proceso kalba: italų

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Consiglio di Stato

      Šalys pagrindinėje byloje

      Ieškovė: Unareti SpA

      Atsakovai: Ministero dello Sviluppo Economico, Presidenza del Consiglio dei Ministri – Dipartimento per gli Affari Regionali, Autorità Garante per l’Energia Elettrica il Gas e il Sistema Idrico – Sede di Milano, Presidenza del Consiglio dei Ministri – Conferenza Stato Regioni ed Unificata, Ministero per gli affari regionali, Dipartimento per gli affari regionali e le autonomie, Conferenza Unificata Stato Regioni e Enti Locali

      Prejudicinis klausimas

   Visų pirma Teisingumo Teismo prašoma nustatyti, ar šiais principais ir taisyklėmis draudžiami pirmiau nurodyti nacionalinius teisės aktai, kuriuose numatytas kompensacijų buvusiems koncesininkams dydžio nustatymo kriterijų taikymas atgaline data, darantis poveikį ankstesniems sutartiniams santykiams, arba, ar toks taikymas, taip pat atsižvelgiant į proporcingumo principą, yra pagrįstas poreikiu ginti kitus Europai svarbius viešuosius interesus, susijusius su poreikiu užtikrinti geresnę atitinkamos rinkos konkurencingumo apsaugą, taip pat suteikti didesnę apsaugą paslaugos vartotojams, kurie galėtų patirti netiesioginį poveikį dėl galimo buvusiems koncesininkams mokėtinų sumų padidėjimo.


title: Byla T-265/17: 2018 m. vasario 1 d. Bendrojo Teismo nutartis byloje ExpressVPN / EUIPO (EXPRESSVPN) (Europos Sąjungos prekių ženklas — Europos Sąjungoje galiojanti tarptautinė registracija — Vaizdinis prekių ženklas EXPRESSVPN — Absoliutus atmetimo pagrindas — Prašymas pakeisti sprendimą — Vienintelis reikalavimas — Nepriimtinumas)

text:
               26.3.2018

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 112/32

         2018 m. vasario 1 d. Bendrojo Teismo nutartis byloje ExpressVPN / EUIPO (EXPRESSVPN)

   (Byla T-265/17) (1)

   ((Europos Sąjungos prekių ženklas - Europos Sąjungoje galiojanti tarptautinė registracija - Vaizdinis prekių ženklas EXPRESSVPN - Absoliutus atmetimo pagrindas - Prašymas pakeisti sprendimą - Vienintelis reikalavimas - Nepriimtinumas))
   (2018/C 112/41)
   Proceso kalba: anglų

      Šalys

      Ieškovė: ExpressVPN Ltd (Glen Vine, Meno sala), atstovaujama baristerio A. Muir Wood

      Atsakovė: Europos Sąjungos intelektinės nuosavybės tarnyba (EUIPO), atstovaujama J. Ivanausko

      Dalykas

   Ieškinys dėl 2017 m. vasario 16 d. EUIPO penktosios apeliacinės tarybos sprendimo (byla R 1352/2016-5), susijusio su Europos Sąjungoje galiojančia tarptautine vaizdinio prekių ženklo Nr. 1265562 EXPRESSVPN registracija.

      Rezoliucinė dalis

               1.

               Atmesti ieškinį.

               2.

               Priteisti iš ExpressVPN Ltd bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 202, 2017 6 26.


title: Byla C-51/18: 2018 m. sausio 29 d. pareikštas ieškinys byloje Europos Komisija / Austrijos Respublika

text:
               26.3.2018

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 112/25

         2018 m. sausio 29 d. pareikštas ieškinys byloje Europos Komisija / Austrijos Respublika

   (Byla C-51/18)
   (2018/C 112/32)
   Proceso kalba: vokiečių

      Šalys

      Ieškovė: Europos Komisija, atstovaujama N. Gossement, B.-R. Killmann

      Atsakovė: Austrijos Respublika

      Ieškovės reikalavimai

   Ieškovė Teisingumo Teismo prašo:

               1.

               Nuspręsti, kad apmokestindama originalaus meno kūrinio autoriaus naudai mokėtiną autorinį atlygį pridėtinės vertės mokesčiu, kuris apskaičiuojamas vadovaujantis perpardavimo kaina, Austrijos Respublika nesilaikė įpareigojimų, kurie jai tenka pagal PVM 2 straipsnį.

               2.

               Priteisti iš Austrijos Respublikos bylinėjimosi išlaidas.

      Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

   Grįsdama savo ieškinį ieškovė nurodo šiuos pagrindus:
   Austrija apmokestina pridėtinės vertės mokesčiu autorinį atlygį, kuris perpardavimo atveju turi būti sumokėtas šio grafikos arba plastinio kūrinio autoriui remiantis Austrijoje, įgyvendinant 2001 m. rugsėjo 27 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvą 2001/84/EB dėl originalaus meno kūrinio perpardavimo teisės autoriaus naudai, (1) nustatyta perpardavimo teise. Tokiu būdu Austrija pažeidė PVM direktyvos 2 straipsnį.
   Kiek tai susiję su perpardavimo teise, tarp autoriaus ir asmens, kuris turi sumokėti atlygį, nėra jokių mainais grindžiamų santykių. [Po perpardavimo] gauta pelno dalis, kuri remiantis perpardavimo teise turi būti sumokėta autoriui, nustatoma įstatymu ir tokiu būdu, kad pardavėjas – arba bet kuris asmuo, kuris yra perpardavimo sandorio šalimi – privalo sumokėti autoriui be jam tenkančios pareigos suteikti kokią nors paslauga. Iš tiesų, autorius suteikė paslaugą dar prieš perpardavimą, būtent pirmą kartą pateikdamas originalų meno kūrinį į apyvartą.
   Taigi, remiantis perpardavimo teise apskaičiuojamas autoriui mokėtinas atlygis nėra atlygis, kuris mokamas už kokias nors autoriaus suteiktas paslaugas, bet jis yra apskaičiuojamas vadovaujantis vien perpardavimo kaina, kuriai autorius negali daryti jokio poveikio. Atlygis autoriui išmokamas be jam tenkančios pareigos suteikti kokią nors paslaugą, nesvarbu, ar veikimu ar neveikimu, ir a fortiori jam net neturint galimybės ją suteikti. Be to, remiantis perpardavimo teise mokamas atlygis nėra atlyginimas už prekių tiekimą arba paslaugų teikimą, kaip tai suprantama pagal PVM direktyvos 2 straipsnį.

      (1)  2001 m. rugsėjo 27 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2001/84/EB dėl originalaus meno kūrinio perpardavimo teisės autoriaus naudai (OL L 272, 2001, p. 32; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 17 sk., 1 t., p. 240).


title: Byla T-14/18: 2018 m. sausio 16 d. pareikštas ieškinys byloje Graikija / Komisija

text:
               26.3.2018

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 112/32

         2018 m. sausio 16 d. pareikštas ieškinys byloje Graikija / Komisija

   (Byla T-14/18)
   (2018/C 112/42)
   Proceso kalba: graikų

      Šalys

      Ieškovė: Graikijos Respublika, atstovaujama G. Kanellopoulos, E. Leftheriotou ir E. Chroni

      Atsakovė: Europos Komisija

      Reikalavimai

   Ieškovė Bendrojo Teismo prašo:

               —

               panaikinti ginčijamą sprendimą tiek, kiek jame nurodyta iš Europos Sąjungos lėšų nefinansuoti Graikijos Respublikos išlaidų, patirtų suteikus paramą žemės plotams 2014 paramos paraiškų metais, kurių dydis lygus 5 % bendros sumos, skirtos paramai ganykloms, t. y. 15 583 893,42 EUR bruto sumos (12 482 555,68 EUR neto sumos),

               —

               priteisti iš atsakovės Graikijos Respublikas patirtas bylinėjimosi išlaidas.

      Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

   Grįsdama ieškinį ieškovė remiasi dviem pagrindais.

               1.

               Pirmasis ieškinio pagrindas grindžiamas tuo, kad ginčijama 5 % finansinė paramos ganyklų žemės plotams pataisa taikyta nepagrįstai dėl padarytos faktinės klaidos ir pažeidžiant proporcingumo principą.

               2.

               Antrasis ieškinio pagrindas grindžiamas 2005 m. birželio 21 d. Tarybos reglamento (EB) Nr. 1290/2005 31 straipsnio 2 ir 3 dalių, 2013 m. gruodžio 17 d. Reglamento (ES) Nr. 1306/2013 52 straipsnio 2 ir 3 dalių, siejamų su 2014 m. kovo 11 d. Komisijos deleguotojo reglamento (ES) Nr. 907/2014 12 straipsnio 1-6 ir 8 dalimis, ir Komisijos dokumentuose VI/5330797 ir C(2015)3675 final/8-6-2015 pateiktų gairių pažeidimu. Ieškovė taip pat nurodo, kad nepagrįstai, remiantis tuo pačiu pagrindu, buvo pritaikyta dviguba pataisa ir pažeistas proporcingumo principas.


title: Byla C-709/17 P: 2017 m. gruodžio 18 d. Europos Komisijos pateiktas apeliacinis skundas dėl 2017 m. spalio 10 d. Bendrojo Teismo (septintoji kolegija) priimto sprendimo byloje T-435/15, Kolachi Raj Industrial (Private) Ltd / Europos Komisija

text:
               26.3.2018

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 112/16

         2017 m. gruodžio 18 d. Europos Komisijos pateiktas apeliacinis skundas dėl 2017 m. spalio 10 d. Bendrojo Teismo (septintoji kolegija) priimto sprendimo byloje T-435/15, Kolachi Raj Industrial (Private) Ltd / Europos Komisija

   (Byla C-709/17 P)
   (2018/C 112/21)
   Proceso kalba: anglų

      Šalys

      Apeliantė: Europos Komisija, atstovaujama J.-F. Brakeland, A. Demeneix, M. França

      Kitos proceso šalys: Kolachi Raj Industrial (Private) Ltd, European Bicycle Manufacturers Association

      Apeliantės reikalavimai

   Apeliantė Teisingumo Teismo prašo:

               —

               panaikinti 2017 m. spalio 10 d. Bendrojo Teismo sprendimą byloje T-435/15, Kolachi Raj Industrial (Private) Ltd / Komisija, atmesti ieškovės pirmojoje instancijoje ieškinį ir priteisti iš ieškovės bylinėjimosi išlaidas;
               arba, nepatenkinus pirmojo reikalavimo,

               —

               grąžinti bylą iš naujo nagrinėti Bendrajam Teismui; atidėti sprendimo dėl bylinėjimosi pirmojoje ir apeliacinėje instancijose išlaidų priėmimą.

      Apeliacinio skundo pagrindai ir pagrindiniai argumentai

   Komisijos apeliacinis skundas pateiktas dėl 2017 m. spalio 10 d. Bendrojo Teismo sprendimo byloje T-435/15. Tuo sprendimu Bendrasis Teismas panaikino, kiek tai susiję su Kolachi Raj, 2015 m. gegužės 18 d. Komisijos įgyvendinimo reglamentą (ES) 2015/776, kuriuo Tarybos reglamentu (ES) Nr. 502/2013 Kinijos Liaudies Respublikos kilmės dviračiams nustatyto galutinio antidempingo muito taikymas išplečiamas importuojamiems dviračiams, siunčiamiems iš Kambodžos, Pakistano ir Filipinų ir deklaruojamiems arba nedeklaruojamiems kaip Kambodžos, Pakistano ir Filipinų kilmės (1).
   Grįsdama apeliacinį skundą Komisija pateikia vieną apeliacinio skundo pagrindą.
   Komisija mano, kad Bendrasis Teismas klaidingai išaiškino Pagrindinio antidempingo reglamento 13 straipsnio 2 dalies b punktą. Pirma, skundžiamame sprendime Bendrasis Teismas klaidingai perkėlė kilmės taisykles, taikydamas Pagrindinio reglamento 13 straipsnį ir aiškindamas jo 13 straipsnio 2 dalies b punkte vartojamą žodį „iš“. Antra, Bendrasis Teismas klaidingai apribojo įrodymus, kuriais remdamasi Komisija gali įrodinėti, jog dalys įvežtos „iš“ šalies, kuriai taikomos antidempingo priemonės. Komisija mano, kad Bendrojo Teismo taikomas aiškinimas neatitinka nei Pagrindinio reglamento 13 straipsnio teksto, konteksto ir tikslo, nei Teisingumo Teismo jurisprudencijos, susijusios su priemonėmis antidempingo muitų vengimui pašalinti.

      (1)  OL L 122, 2015, p. 4.


title: Byla T-71/18: 2018 m. vasario 8 d. pareikštas ieškinys byloje Italija / Komisija

text:
               26.3.2018

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 112/45

         2018 m. vasario 8 d. pareikštas ieškinys byloje Italija / Komisija

   (Byla T-71/18)
   (2018/C 112/58)
   Proceso kalba: italų

      Šalys

      Ieškovė: Italijos Respublika, atstovaujama G. Palmieri ir avvocato dello Stato P. Gentili

      Atsakovė: Europos Komisija

      Reikalavimai

   Ieškovė Bendrojo Teismo prašo

               —

               panaikinti pranešimą apie viešąjį konkursą EPSO / AD/339/17 – šių sričių administratoriai (AD 7): 1. finansų ekonomikos, 2. makroekonomikos, paskelbtą 2017 m. lapkričio 16 d.Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje Nr. 386 A;

               —

               priteisti iš Komisijos bylinėjimosi išlaidas.

      Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

   Grįsdama ieškinį ieškovė remiasi septyniais pagrindais.

               1.

               Pirmasis ieškinio pagrindas susijęs su SESV 263, 264 ir 266 straipsnių pažeidimu, nes Komisija pažeidė Teisingumo Teismo sprendimą byloje C-566/10 P ir Bendrojo Teismo sprendimą sujungtose bylose T-124/13 ir T-191/31; tuose sprendimuose neteisėtais pripažinti pranešimai, pagal kuriuos kalbos, kurias viešųjų konkursų dalyviai gali nurodyti kaip antrąją kalbą, gali būti tik anglų, prancūzų ir vokiečių.

               2.

               Antrasis ieškinio pagrindas susijęs su SESV 342 straipsnio ir Reglamento (EEB) Nr. 1/58, nustatančio kalbas, kurios turi būti vartojamos Europos ekonominėje bendrijoje (OL 17, 1958, p. 385), 1 ir 6 straipsnių pažeidimu.

               3.

               Trečiasis ieškinio pagrindas susijęs su EB 12 straipsnio (dabar – SESV 18 straipsnis), Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijos 22 straipsnio, ES 6 straipsnio 3 dalies, Pareigūnų tarnybos nuostatų III priedo 1 straipsnio 2 dalies ir 3 straipsnio, Reglamento Nr. 1/58 1 ir 6 straipsnių, Pareigūnų tarnybos nuostatų 1d straipsnio 1 ir 6 dalių, 27 straipsnio antros pastraipos ir 28 straipsnio f punkto pažeidimu, nes pagal minėtas teisės nuostatas draudžiama Sąjungos piliečiams ir patiems institucijų pareigūnams nustatyti kalbinius apribojimus, bendrai ir objektyviai nenumatytus Reglamento Nr. 1/58 6 straipsnyje nurodytose ir iki šiol nepriimtose institucijų darbo tvarkos taisyklėse, ir draudžiama nustatyti tokius apribojimus nesant konkrečių ir pagrįstų tarnybos interesų.

               4.

               Ketvirtasis ieškinio pagrindas susijęs su ES 6 straipsnio 3 dalies pažeidimu, nes šioje dalyje įtvirtintas teisėtų lūkesčių apsaugos principas, kuris yra pagrindinė teisė, kylanti iš valstybėms narėms bendrų konstitucinių tradicijų.

               5.

               Penktasis ieškinio pagrindas susijęs su piktnaudžiavimo įgaliojimais buvimu nagrinėjamu atveju ir pagrindinių teisės normų, susijusių su pranešimų apie konkursą pobūdžiu ir tikslu, pažeidimu, nes prevenciškai ir bendrai apsiribojusi trimis kalbomis, kurias galima pasirinkti kaip antrąją kalbą, Komisija faktiškai iš anksto pranešimo ir priimtinumo sąlygų stadijoje patikrino kandidatų lingvistinę kompetenciją, nors tai turi būti atliekama per konkursą. Todėl kalbinės žinios tampa lemiamos, palyginti su profesinėmis žiniomis.

               6.

               Šeštasis ieškinio pagrindas, susijęs su SESV 18 straipsnio ir 24 straipsnio ketvirtos pastraipos, Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijos 22 straipsnio, Reglamento Nr. 1/58 2 straipsnio ir Pareigūnų tarnybos nuostatų 1d straipsnio 1 ir 6 dalių pažeidimu, nes numačius, kad paraiškos turi būti siunčiamos anglų, prancūzų arba vokiečių kalbomis ir kad EPSO ta kalba siunčia kandidatams pranešimus, susijusius su konkurso eiga, buvo pažeista Europos Sąjungos piliečių teisė su institucijomis bendrauti savo kalba ir nustatyta papildoma diskriminacija, daranti žalą asmenims, gerai nemokantiems šių trijų kalbų.

               7.

               Septintasis ieškinio pagrindas susijęs su Reglamento Nr. 1/58 1 ir 6 straipsnių, Pareigūnų tarnybos nuostatų 1d straipsnio 1 ir 6 dalių ir 28 straipsnio f punkto, Pareigūnų tarnybos nuostatų III priedo 1 straipsnio 2 dalies f punkto ir SESV 296 straipsnio antros pastraipos (nemotyvavimas) pažeidimu, taip pat su proporcingumo principo pažeidimu ir faktų iškraipymu.

         Šiuo klausimu teigiama, kad Komisijos nurodyti motyvai iškraipo faktus, nes neaišku, ar šios trys kalbos yra labiausiai vartojamos dokumentų vertimams raštu institucijų viduje, ir yra neproporcingi pagrindinės teisės, kaip antai teisės nepatirti diskriminacijos dėl kalbos, apribojimo atžvilgiu. Bet kuriuo atveju yra mažiau ribojančių sistemų, kurias taikant užtikrinamas greitas vertimas raštu institucijų viduje.


title: Byla T-19/18: 2018 m. sausio 19 d. pareikštas ieškinys byloje Lietuvos Respublika / Europos Komisija

text:
               26.3.2018

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 112/33

         2018 m. sausio 19 d. pareikštas ieškinys byloje Lietuvos Respublika / Europos Komisija

   (Byla T-19/18)
   (2018/C 112/43)
   Proceso kalba: lietuvių

      Šalys

      Ieškovė: Lietuvos Respublika, atstovaujama D. Kriaučiūno, R. Krasuckaitės, R. Dzikovič, G. Taluntytės, V. Vasiliauskienės, M. Palionio ir A. Dapkuvienės

      Atsakovė: Europos Komisija

      Reikalavimai

               1.

               Panaikinti 2017 m. lapkričio 8 d. Komisijos įgyvendinimo sprendimą (ES) 2017/2014 dėl valstybių narių patirtų tam tikrų išlaidų nefinansavimo Europos Sąjungos lėšomis iš Europos žemės ūkio garantijų fondo (EŽŪGF) ir Europos žemės ūkio fondo kaimo plėtrai (EŽŪFKP) tiek, kiek juo numatyta skirti 9 745 705,88 EUR finansinę pataisą Lietuvai dėl išlaidų, susijusių su Europos žemės ūkio fondo kaimo plėtrai lėšomis.

               2.

               Panaikinti 2017 m. lapkričio 8 d. Komisijos įgyvendinimo sprendimą (ES) 2017/2014 dėl valstybių narių patirtų tam tikrų išlaidų nefinansavimo Europos Sąjungos lėšomis iš Europos žemės ūkio garantijų fondo (EŽŪGF) ir Europos žemės ūkio fondo kaimo plėtrai (EŽŪFKP) tiek, kiek juo numatyta skirti 546 351,91 EUR finansinę pataisą Lietuvai dėl išlaidų, susijusių su Europos žemės ūkio garantijų fondo ir Europos žemės ūkio fondo kaimo plėtrai lėšomis.

               3.

               Priteisti iš Europos Komisijos bylinėjimosi išlaidas.

      Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

   Grįsdama ieškinį ieškovė remiasi šiais pagrindais.

               I.

               Europos Komisija (toliau – Komisija), skirdama 9 745 705,88 EUR pataisą už pagrindinių kontrolės priemonių trūkumą, pažeidė Reglamento (ES) Nr. 1306/2013 52 straipsnio 2 dalį tiek, kiek spręsdama dėl neatitikties masto, pažeidimų pobūdžio ir Sąjungai padarytos finansinės žalos ir:

                           1.

                           remdamasi neteisingu Reglamento (ES) Nr. 65/2011 24 straipsnio 1 dalies ir 24 straipsnio 2 dalies a punkto nuostatų aiškinimu, nepagrįstai konstatavo, kad Lietuvoje atlikti pareiškėjų atitikties vertinimai yra nepakankami, kadangi:

                                       1.1

                                       Lietuvos institucijų atlikti patikrinimai dėl įmonės ir susijusios įmonės ar įmonės partnerės užsienyje susietumo buvo neišsamūs, kad būtų patvirtintas pareiškėjų mažos ar vidutinės įmonės statusas;

                                       1.2

                                       Lietuvoje taikoma neveiksminga projektų, pripažintų rizikingais dėl įtariamų dirbtinių sąlygų, stebėsena;

                           2.

                           remdamasi neteisingu Reglamento (ES) Nr. 65/2011 24 straipsnio 2 dalies d punkto nuostatų aiškinimu, nepagrįstai konstatavo, kad Lietuvoje atliktų išlaidų pagrįstumo patikrinimų kokybė buvo nepakankama;

                           3.

                           remdamasi neteisingu Reglamento (ES) Nr. 65/2011 26 straipsnio 1 dalies d punkto ir 2 dalies nuostatų aiškinimu, nepagrįstai konstatavo, kad Lietuvoje taikoma patikrų vietoje sistema yra nepakankama;

                           4.

                           remdamasi neteisingu Reglamento (ES) Nr. 65/2011 24 straipsnio 2 dalies a punkto nuostatų aiškinimu, nepagrįstai konstatavo, kad viename iš tikrintų projektų įsigytos prekės iš esmės buvo naudojamos ne projekto reikmėms.

               II.

               Komisija, skirdama 546 351,91 EUR pataisą už pagrindinių ir papildomų kontrolės priemonių trūkumą, pažeidė Reglamento (ES) Nr. 1306/2013 52 straipsnio 2 dalį tiek, kiek spręsdama dėl neatitikties masto, pažeidimų pobūdžio ir Sąjungai padarytos finansinės žalos:

                           1.

                           neatsižvelgė į Lietuvos Respublikos kompetentingų institucijų atliktus skaičiavimus dėl Sąjungai padarytos finansinės žalos, susijusios su atitinkamuose ES teisės aktuose nenumatytais sankcijų sistemos nuokrypiais dėl gyvulių identifikavimo ir registravimo pažeidimų, už 2014 paraiškų teikimo metus;

                           2.

                           neatsižvelgė į Lietuvos Respublikos kompetentingų institucijų atliktus skaičiavimus dėl Sąjungai padarytos finansinės žalos, susijusios su per švelniu gyvūnų identifikavimo ir registravimo reikalavimų nesilaikymo vertinimu, už 2014 paraiškų teikimo metus;

                           3.

                           ir remdamasi neteisingu Reglamento (EB) Nr. 1122/2009 51 straipsnio 1 dalies nuostatų aiškinimu, nepagrįstai konstatavo, kad Lietuvoje rizikos analizė neatitiko Šio reglamento, nes į ją nebuvo įtraukti su gyvūnais susiję rizikos veiksniai;

                           4.

                           ir remdamasi neteisingu Reglamento (EB) Nr. 1122/2009 84 straipsnio nuostatų aiškinimu, nepagrįstai konstatavo, kad Lietuvoje vykdoma tikrinamų rezultatų stebėsena neatitiko šio reglamento, nes statistika buvo teikiama nevisiškai laikantis Komisijos šablonų.


title: Byla C-645/17: 2017 m. lapkričio 20 d. Landgericht Frankfurt am Main (Vokietija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Emirates Airlines – Direktion für Deutschland / Aylin Wüst, Peter Wüst

text:
               26.3.2018

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 112/7

         2017 m. lapkričio 20 d.Landgericht Frankfurt am Main (Vokietija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Emirates Airlines – Direktion für Deutschland / Aylin Wüst, Peter Wüst

   (Byla C-645/17)
   (2018/C 112/10)
   Proceso kalba: vokiečių

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Landgericht Frankfurt am Main

      Šalys pagrindinėje byloje

      Ieškovė: Emirates Airlines – Direktion für Deutschland

      Atsakovai: Aylin Wüst, Peter Wüst

      Prejudiciniai klausimai

               1.

               Ar 2004 m. vasario 11 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (EB) Nr. 261/2004 (1) 5 straipsnio 3 dalį reikia aiškinti taip, kad laikinas oro uosto uždarymas dėl orlaivio tupiant patirtos avarijos laikytinas ypatinga aplinkybe?

               2.

               Jei į pirmąjį klausimą būtų atsakyta teigiamai:
               Ar 2004 m. vasario 11 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (EB) Nr. 261/2004 5 straipsnio 3 dalį reikia aiškinti taip, kad laikinas oro uosto uždarymas ypatinga aplinkybe laikytinas ir tuomet, kai avariją patyręs orlaivis priklauso oro vežėjo, kuris dėl oro uosto uždarymo atidėto skrydžio klausimu remiasi ypatinga aplinkybe, parkui?

               3.

               Jei į antrąjį klausimą būtų atsakyta teigiamai:
               Ar 2004 m. vasario 11 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (EB) Nr. 261/2004 5 straipsnio 3 dalį reikia aiškinti taip, kad ir tuo atveju, kai avariją patyręs orlaivis priklauso oro vežėjo, kuris dėl oro uosto uždarymo atidėto skrydžio klausimu remiasi ypatinga aplinkybe, parkui, laikytina, jog buvo vėluojama atvykti daugiau kaip tris valandas „dėl“ šios ypatingos aplinkybės?

      (1)  2004 m. vasario 11 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (EB) Nr. 261/2004, nustatantis bendras kompensavimo ir pagalbos keleiviams taisykles atsisakymo vežti ir skrydžių atšaukimo arba atidėjimo ilgam laikui atveju, panaikinantis Reglamentą (EEB) Nr. 295/91 (OL L 46, 2004, p. 1; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 7 sk., 8 t., p. 10).


title: Byla C-61/18: 2018 m. sausio 31 d. pareikštas ieškinys byloje Europos Komisija / Bulgarijos Respublika

text:
               26.3.2018

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 112/25

         2018 m. sausio 31 d. pareikštas ieškinys byloje Europos Komisija / Bulgarijos Respublika

   (Byla C-61/18)
   (2018/C 112/33)
   Proceso kalba: bulgarų

      Šalys

      Ieškovė: Europos Komisija, atstovaujama G. von Rintelen, K. Walkerová, G. Koleva

      Atsakovė: Bulgarijos Respublika

      Reikalavimai

   Komisija Teisingumo Teismo prašo

               —

               nustatyti, kad iki 2016 m. rugsėjo 18 d. nepriėmusi visų įstatymų ir kitų teisės aktų, būtinų, kad būtų laikomasi 2014 m. liepos 23 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2014/89/ES, kuria nustatoma jūrinių teritorijų planavimo sistema (OL L 257, 2014 8 28, p. 135–145) (1), arba bet kuriuo atveju nepranešusi Komisijai apie tokias nuostatas, Bulgarijos Respublika neįvykdė įsipareigojimų pagal minėtos direktyvos 15 straipsnio 1 dalį,

               —

               remiantis SESV 260 straipsnio 3 dalimi nurodyti Bulgarijos Respublikai sumokėti 14 089,60 eurų periodinę baudą už kiekvieną dieną skaičiuojant nuo teismo sprendimo, kuriuo konstatuojamas Bulgarijos Respublikos įsipareigojimų neįvykdymas, paskelbimo dienos.

      Pagrindai ir pagrindiniai argumentai

               1.

               Pagal 2014 m. liepos 23 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2014/89/ES, kuria nustatoma jūrinių teritorijų planavimo sistema, 15 straipsnio 1 dalį valstybės narės užtikrina, kad įsigaliotų įstatymai ir kiti teisės aktai, būtini, kad šios direktyvos būtų laikomasi ne vėliau kaip 2016 m. rugsėjo 18 d. Jos nedelsdamos apie tai praneša Komisijai. Kadangi Bulgarija nepranešė apie nacionalines šios direktyvos perkėlimo priemones, Komisija nusprendė kreiptis į Teisingumo Teismą.

               2.

               Savo ieškinyje Komisija siūlo įpareigoti Bulgarijos Respubliką sumokėti 14 089,60 eurų periodinę baudą už kiekvieną dieną. Periodinės baudos dydis apskaičiuotas atsižvelgiant į pažeidimo sunkumą ir trukmę, taip pat atgrasomąjį pobūdį ir šios valstybės narės pajėgumą mokėti.

      (1)  OL L 257, 2014, p. 135.


title: Byla T-74/18: 2018 m. vasario 6 d. pareikštas ieškinys byloje Visi/one / EUIPO – EasyFix (Informacinės lentelės automobiliams)

text:
               26.3.2018

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 112/47

         2018 m. vasario 6 d. pareikštas ieškinys byloje Visi/one / EUIPO – EasyFix (Informacinės lentelės automobiliams)

   (Byla T-74/18)
   (2018/C 112/59)
   Kalba, kuria surašytas ieškinys: vokiečių

      Šalys

      Ieškovė: Visi/one GmbH (Remšeidas, Vokietija), atstovaujama advokatų H. Bourree ir M. Bartz

      Atsakovė: Europos Sąjungos intelektinės nuosavybės tarnyba (EUIPO)

      Kita procedūros Apeliacinėje taryboje šalis: EasyFix GmbH (Viena, Austrija)

      Su procedūra EUIPO susijusi informacija

      Dizaino, dėl kurio kilo ginčas, savininkė: ieškovė.

      Dizainas, dėl kurio kilo ginčas: Sąjungos dizainas Nr. 1391114-0001.

      Ginčijamas sprendimas: 2017 m. gruodžio 4 d. EUIPO trečiosios apeliacinės tarybos sprendimas byloje R 1424/2016-3.

      Reikalavimai

   Ieškovė Bendrojo Teismo prašo:

               —

               panaikinti ginčijamą sprendimą,

               —

               priteisti iš EUIPO bylinėjimosi išlaidas, įskaitant patirtas nagrinėjant bylą apeliacinėje taryboje.

      Pagrindai, kuriais remiamasi

               —

               Reglamento Nr. 6/2002 62 straipsnio antro sakinio pažeidimas.

               —

               Reglamento Nr. 6/2002 62 straipsnio pirmo sakinio pažeidimas.

               —

               Reglamento Nr. 6/2002 25 straipsnio 1 dalies b punkto pažeidimas.


title: Byla T-20/18: 2018 m. sausio 17 d. pareikštas ieškinys byloje CV / Komisija

text:
               26.3.2018

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 112/34

         2018 m. sausio 17 d. pareikštas ieškinys byloje CV / Komisija

   (Byla T-20/18)
   (2018/C 112/44)
   Proceso kalba: prancūzų

      Šalys

      Ieškovas: CV, atstovaujamas advokato F. Moyse

      Atsakovė: Europos Komisija

      Reikalavimai

   Ieškovas Bendrojo Teismo prašo:

               —

               panaikinti 2017 m. kovo 15 ir 20 d. ir 2017 m. spalio 18 d. ginčijamus sprendimus,

               —

               priteisti ieškovui 1 475 EUR sumą turtinei žalai atlyginti, kartu su 2,25 % palūkanomis, skaičiuojamomis nuo tada, kai ši suma buvo išleista, jei ne, nuo skundo pateikimo dienos, jei ne, nuo ieškinio pateikimo dienos, taip pat 1 EUR sumą neturtinei žalai atlyginti,

               —

               priteisti iš Komisijos bylinėjimosi išlaidas.

      Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

   Grįsdamas ieškinį ieškovas remiasi trimis pagrindais.

               1.

               Pirmasis ieškinio pagrindas siejamas su neteisėtumu administracinės procedūros, po kurios, įskaitant nagrinėjimą medicininėje komisijoje, buvo priimti ginčijami sprendimai, kuriais buvo atmestas prašymas pripažinti, kad ieškovo liga yra profesinė, ir jam nurodyta padengti tam tikras medicininės komisijos narių išlaidas.

               2.

               Antrasis ieškinio pagrindas siejamas su akivaizdžia vertinimo klaida, kurią gydytojas padarė savo ataskaitose.

               3.

               Trečiasis ieškinio pagrindas siejamas su nepakankamu ginčijamų sprendimų motyvavimu.


title: Byla C-712/17: 2017 m. gruodžio 20 d. Commissione Tributaria Regionale per la Lombardia (Italija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje EN.SA. Srl / Agenzia delle Entrate – Direzione Regionale Lombardia Ufficio Contenzioso

text:
               26.3.2018

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 112/17

         2017 m. gruodžio 20 d.Commissione Tributaria Regionale per la Lombardia (Italija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje EN.SA. Srl / Agenzia delle Entrate – Direzione Regionale Lombardia Ufficio Contenzioso

   (Byla C-712/17)
   (2018/C 112/23)
   Proceso kalba: italų

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Commissione Tributaria Regionale per la Lombardia

      Šalys pagrindinėje byloje

      Apeliantė: EN.SA. Srl

      Kita apeliacinio proceso šalis: Agenzia delle Entrate – Direzione Regionale Lombardia Ufficio Contenzioso

      Prejudicinis klausimas

   Ar tais atvejais, kai dėl sandorių, kurie pripažinti neįvykusiais, bet kuriais nebuvo padaryta žala valstybės biudžetui ir nebuvo suteikta jokia mokesčių lengvata mokesčių mokėtojui, nacionalinės taisyklės, nustatytos 1972 m. spalio 26 d.Decreto del Presidente della Repubblica 633/72 (Italijos Respublikos Prezidento dekretas Nr. 633/72) 19 straipsnyje („Atskaita“), 21 straipsnio („Sąskaitų pagal sandorius išrašymas“) 7 punkte ir 1997 m. gruodžio 18 d.Decreto legislativo 471 (Įstatyminis dekretas Nr. 471) 6 straipsnio („Sandorių dokumentavimo, registracijos ir identifikavimo pareigos pažeidimas“) 6 punkte, atitinka Teisingumo Teismo nustatytus Sąjungos teisės principus dėl PVM, turint omenyje, kad, taikant vidaus taisykles, nustatyta, jog:

               a)

               negalima kelis kartus iš eilės pakartotinai susigrąžinti pirkėjo sumokėto pirkimo mokesčio už kiekvieną ginčijamą sandorį, susijusį su tuo pačiu subjektu ir ta pačia apmokestinamąja verte;

               b)

               mokestis ir pareiga mokėti mokestį už sutampančius spekuliacinius pardavimo sandorius, kurie taip pat pripažinti neįvykusiais, taikomi pardavėjui (nepagrįstai sumokėtų sumų susigrąžinimas ribojamas);

               c)

               skiriama bauda, kurios suma lygi pirkimo mokesčio, pripažinto neatskaitomu, sumai?


title: Byla T-26/18: 2018 m. sausio 19 d. pareikštas ieškinys byloje Prancūzija / Komisija

text:
               26.3.2018

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 112/35

         2018 m. sausio 19 d. pareikštas ieškinys byloje Prancūzija / Komisija

   (Byla T-26/18)
   (2018/C 112/45)
   Proceso kalba: prancūzų

      Šalys

      Ieškovė: Prancūzijos Respublika, atstovaujama F. Alabrune, D. Colas, A.-L. Desjonquères ir S. Horrenberger

      Atsakovė: Europos Komisija

      Reikalavimai

   Ieškovė Bendrojo Teismo prašo:

               —

               panaikinti iš dalies 2017 m. lapkričio 8 d. Komisijos įgyvendinimo sprendimą (ES) 2017/7263 dėl valstybių narių patirtų tam tikrų išlaidų nefinansavimo Europos Sąjungos lėšomis iš Europos žemės ūkio garantijų fondo (EŽŪGF) ir Europos žemės ūkio fondo kaimo plėtrai (EŽŪFKP), apie kurį Prancūzijos vyriausybei pranešta 2017 m. lapkričio 9 d., tiek, kiek:

                           —

                           jame nustatyta 2 246 700 eurų korekcija dėl tariamai netinkamo atsižvelgimo į kraštovaizdžio elementus pagal GAAB standartus, kiek tai susiję su „ŽSIS trūkumais (neatitiktis, kraštovaizdžio elementai, išmokos ir sankcijos)“ 2013 ir 2014 paraiškų teikimo metais;

                           —

                           jame nustatyta fiksuoto dydžio korekcija dėl visų plotų, apimančių bent vieną plotą, kvalifikuotiną kaip „landes et parcours“, o ne vien plotus, kvalifikuotinus kaip „reikalavimų neatitinkantys plotai (landes et parcours)“ 2013 ir 2014 paraiškų teikimo metais;

                           —

                           jis susijęs su „Labiausiai tikėtinomis klaidomis, EŽŪFKP, kai taikoma IAKS – 2014-2020“ vykdant tyrimą CEB/2016/047; ir

                           —

                           jame nustatyta 100 % fiksuoto dydžio korekcija Aukštosios Korsikos departamentu, susijusi su „Didelių trūkumų turinčia kontrolės sistema Korsikoje“ 2013 ir 2014 paraiškų teikimo metais;

               —

               priteisti iš Komisijos bylinėjimosi išlaidas.

      Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

   Grįsdama ieškinį ieškovė remiasi keturiais pagrindais.

               1.

               Pirmajame ieškinio pagrinde ji nurodo, kad pažeista 2009 m. sausio 19 d. Tarybos reglamento (EB) Nr. 73/2009, nustatančio bendrąsias tiesioginės paramos schemų ūkininkams pagal bendrą žemės ūkio politiką taisykles ir nustatantis tam tikras paramos schemas ūkininkams, 6 straipsnio 1 dalis ir III priedas.
               Ieškovės teigimu, Komisija šį pažeidimą padarė nusprendusi, pirma, kad Prancūzijos teisės aktuose numatyti tokie elementai, kaip antai uolienų atodangos, balos ar laukuose augantys atžalynai, neatitinka geros agrarinės ir aplinkosauginės būklės standartų (GAAB) ir, antra, kad pagal šias nuostatas reikalaujama kiekvieno kraštovaizdžio elemento atskiros apsaugos, todėl šie elementai negalėjo būti įtraukti į bendrą žemės ūkio naudmenų plotą.

               2.

               Antrasis ieškinio pagrindas susijęs su proporcingumo principo pažeidimu. Šiuo aspektu ieškovė teigia, kad nors ginčas buvo susijęs tik su plotais, kvalifikuotinais kaip „landes et parcours“, Komisija nustatė pataisą dėl visų plotų, dėl kurių pateiktos paraiškos ir kuriuose yra tokiai kategorijai priskirtinų plotų, įskaitant plotus, kurių negalima priskirti prie šios kategorijos, ir bet kuriuo atveju ji neatsižvelgė į Prancūzijos institucijų pateiktus duomenis.

               3.

               Trečiajame ieškinio pagrinde teigiama, kad Komisija rėmėsi duomenimis, kuriuos ji pasirinko pažeisdama minėto Reglamento Nr. 73/2009 6 straipsnio 1 dalį ir III priedą tam, kad nustatytų 13 127 243,30 EUR dydžio korekciją, kiek tai susiję su 2014–2020 m. EŽŪFKP programos laikotarpiu („KPR Nr. 3“).

               4.

               Ketvirtasis ieškinio pagrindas susijęs su proporcingumo principo ir pareigos motyvuoti pažeidimu, kiek tai susiję su ginčijamame sprendime nurodyta „Didelių trūkumų turinčia kontrolės sistema Korsikoje“ 2013 ir 2014 paraiškų teikimo metais, dėl to, kad Komisija Aukštosios Korsikos departamentui nustatė 100 % fiksuoto dydžio korekciją.


title: Byla C-649/17: 2017 m. lapkričio 21 d. Bundesgerichtshof (Vokietija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Bundesverband der Verbraucherzentralen und Verbraucherverbände – Verbraucherzentrale Bundesverband e.V. / Amazon EU Sàrl

text:
               26.3.2018

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 112/7

         2017 m. lapkričio 21 d.Bundesgerichtshof (Vokietija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Bundesverband der Verbraucherzentralen und Verbraucherverbände – Verbraucherzentrale Bundesverband e.V. / Amazon EU Sàrl

   (Byla C-649/17)
   (2018/C 112/11)
   Proceso kalba: vokiečių

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Bundesgerichtshof

      Šalys pagrindinėje byloje

      Kasatorė: Bundesverband der Verbraucherzentralen und Verbraucherverbände – Verbraucherzentrale Bundesverband e.V.

      Kita kasacinio proceso šalis: Amazon EU Sàrl

      Prejudiciniai klausimai

   Pateikti Europos Sąjungos Teisingumo Teismui šiuos prejudicinius klausimus, prašant išaiškinti 2011 m. spalio 25 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2011/83/ES dėl vartotojų teisių (1) 6 straipsnio 1 dalies c punktą:

               1.

               Ar valstybės narės gali priimti tokią nuostatą, kaip antai Įvadinio civilinio kodekso įstatymo (Einführungsgesetz zum Bürgerlichen Gesetzbuch, toliau – EGBGB) 246a straipsnio 1 skirsnio 1 dalies pirmo sakinio 2 punktas, pagal kurią prekiautojas, sudarantis nuotolinės prekybos sutartį, yra įpareigojamas, prieš vartotojui pareiškiant ketinimą sudaryti sutartį, [ne tik, jei turi, bet] visada pateikti vartotojui savo telefono numerį?

               2.

               Ar Direktyvos 2011/83/ES 6 straipsnio 1 dalies c punkto [versijoje vokiečių kalba] vartojamas žodžių junginys „gegebenenfalls“ („jei turi“, „jei taikoma“) reiškia, kad prekiautojas, jeigu jis nusprendžia savo įmonėje sudarinėti ir nuotolinės prekybos sutartis, privalo informuoti tik apie jo įmonėje jau faktiškai esančias komunikacijos priemones, t. y. iš jo nėra reikalaujama naujai įsirengti telefono ar fakso liniją arba susikurti elektroninio pašto dėžutę?

               3.

               Jeigu į antrąjį klausimą būtų atsakyta teigiamai:
               Ar Direktyvos 2011/83/ES 6 straipsnio 1 dalies c punkto [versijoje vokiečių kalba] vartojamas žodžių junginys „gegebenenfalls“ („jei turi“, „jei taikoma“) reiškia, kad įmonėje jau egzistuojančiomis laikomos tik tokios komunikacijos priemonės, kurias prekiautojas bet kuriuo atveju faktiškai naudoja, be kita ko, ir bendravimui su vartotojais sudarant nuotolinės prekybos sutartis, ar egzistuojančiomis įmonėje laikomos ir tokios komunikacijos priemonės, kurias prekiautojas iki šiol naudojo išimtinai kitiems tikslams, pavyzdžiui, bendraudamas su kitais prekiautojais arba valdžios institucijomis?

               4.

               Ar Direktyvos 2011/83/ES 6 straipsnio 1 dalies c punkte pateiktas komunikacijos priemonių sąrašas – telefonas, faksas ir elektroninis paštas – yra baigtinis, ar prekiautojas gali naudoti ir kitas, jame nenurodytas komunikacijos priemones, pavyzdžiui, pokalbį internetu arba grįžtamojo skambučio sistemą, jeigu tai leidžia vartotojui greitai susisiekti su prekiautoju ir veiksmingai su juo bendrauti?

               5.

               Ar, taikant Direktyvos 2011/83/ES 6 straipsnio 1 dalyje įtvirtintą skaidrumo reikalavimą, pagal kurį prekiautojas privalo aiškiai ir suprantamai informuoti vartotoją apie Direktyvos 2011/83/ES 6 straipsnio 1 dalies c punkte nurodytas komunikacijos priemones, yra svarbu šią informaciją pateikti greitai ir veiksmingai?

      (1)  OL L 304, 2011, p. 64.


title: Byla C-76/18: 2018 m. vasario 6 d. pareikštas ieškinys byloje Europos Komisija / Austrijos Respublika

text:
               26.3.2018

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 112/26

         2018 m. vasario 6 d. pareikštas ieškinys byloje Europos Komisija / Austrijos Respublika

   (Byla C-76/18)
   (2018/C 112/34)
   Proceso kalba: vokiečių

      Šalys

      Ieškovė: Europos Komisija, atstovaujama G. von Rintelen, P. Ondrůšek ir M. Noll-Ehlers

      Atsakovė: Austrijos Respublika

      Ieškovės reikalavimai

   Ieškovė Teisingumo Teismo prašo:

               —

               nuspręsti, kad nepriėmusi įstatymų ir kitų teisės aktų, reikalingų perkelti 2014 m. vasario 26 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvą 2014/25/ES dėl subjektų, vykdančių veiklą vandens, energetikos, transporto ir pašto paslaugų sektoriuose, vykdomų pirkimų, kuria panaikinama Direktyva 2004/17/EB (1), į nacionalinę teisę arba nepranešusi apie šias nuostatas Komisijai, atsakovė neįvykdė įsipareigojimų pagal šią direktyvą;

               —

               remiantis SESV 260 straipsnio 3 dalimi, už pareigos pranešti apie perkeliančias priemones neįvykdymą skirti atsakovei 42 377 EUR dydžio už dieną periodinę baudą;

               —

               priteisti iš atsakovės bylinėjimosi išlaidas.

      Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

   Direktyvos 2014/25/ES 106 straipsnio 1 dalyje numatyta, kad vėliausiai iki 2016 m. balandžio 18 d. valstybės narės turėjo imtis šios direktyvos nuostatų perkėlimo į nacionalinę teisę priemonių. Kadangi Austrijos Respublika nepriėmė įstatymų ir kitų teisės aktų, reikalingų perkelti šią direktyvą į nacionalinę teisę ir nepranešė apie šias nuostatas Komisijai, Komisija nusprendė pareikšti ieškinį Teisingumo Teisme.
   Savo ieškiniu Komisija prašo Teisingumo Teismo skirti Austrijos Respublikai 42 377 EUR dydžio už dieną periodinę baudą. Šios periodinės baudos suma apskaičiuota atsižvelgiant į pažeidimo rimtumą ir trukmę ir siekiant atgrasomojo poveikio atsižvelgiant į minėtos valstybės narės mokumą.

      (1)  OL L 94, 2014, p. 243.


title: Byla C-666/17 P: 2017 m. lapkričio 27 d. AlzChem AG pateiktas apeliacinis skundas dėl 2017 m. rugsėjo 7 d. Bendrojo Teismo (šeštoji kolegija) priimto sprendimo byloje T-451/15 AlzChem AG / Komisija

text:
               26.3.2018

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 112/8

         2017 m. lapkričio 27 d.AlzChem AG pateiktas apeliacinis skundas dėl 2017 m. rugsėjo 7 d. Bendrojo Teismo (šeštoji kolegija) priimto sprendimo byloje T-451/15 AlzChem AG / Komisija

   (Byla C-666/17 P)
   (2018/C 112/12)
   Proceso kalba: anglų

      Šalys

      Apeliantė: AlzChem AG, atstovaujama avocat A. Borsos, abogado J. A. Guerrero Pérez

      Kita proceso šalis: Europos Komisija

      Apeliantės reikalavimai

   Apeliantai Teisingumo Teismo prašo:

               —

               pripažinti apeliacinį skundą priimtinu ir pagrįstu;

               —

               panaikinti teismo sprendimą;

               —

               panaikinti ginčijamą sprendimą ir

               —

               priteisti iš Komisijos bylinėjimosi išlaidas.

      Apeliacinio skundo pagrindai ir pagrindiniai argumentai

               1.

               Pirmasis apeliacinio skundo pagrindas, susijęs su taikius bendrą prezumpciją dėl išimties, susijusios su ES tyrimų tikslu, padaryta teisės klaida ir pateiktu akivaizdžiai klaidingu vertinimu.

                           —

                           Komisija padarė teisės klaidą, kai atsakydama į paraiškas leisti susipažinti su konkrečiai nurodytais esamais dokumentais taikė bendrą prezumpciją dėl išimties taikymo;

                           —

                           Komisija padarė teisės klaidą dėl vykstančių tyrimų apsaugos, susijusios su paraiškomis leisti susipažinti su konkrečiai nurodytais esamais dokumentais;

                           —

                           Komisija padarė teisės klaidą ir akivaizdžiai klaidingai vertino viršesnį viešąjį interesą užtikrinti veiksmingą teisminę kontrolę (Pagrindinių teisių chartijos 47 straipsnis); ir

                           —

                           Komisija padarė teisės klaidą, kai taikė pagrindinę teisę susipažinti su dokumentais (Pagrindinių teisių chartijos 42 straipsnis).

               2.

               Antrasis apeliacinio skundo pagrindas, susijęs su motyvų neleisti susipažinti su dokumentų nekonfidencialia versija arba susipažinti su dokumentais vietoje nenurodymu.