title: Byla C-8/16: 2016 m. balandžio 7 d. Teisingumo Teismo (septintoji kolegija) nutartis (Tribunale di Frosinone (Italija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) baudžiamojoje byloje prieš Paola Tonachella (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą — Teisingumo Teismo procedūros reglamento 99 straipsnis — Identiški prejudiciniai klausimai — SESV 49 ir 56 straipsniai — Įsisteigimo laisvė — Laisvė teikti paslaugas — Azartiniai lošimai — Teisingumo Teismo sprendimas, kuriuo nacionalinės teisės aktas dėl koncesijų užsiimti lažybų įmokų rinkimo veikla pripažintas nesuderinamu su Sąjungos teise — Sistemos reorganizavimas paskelbiant naują viešojo pirkimo konkursą — Koncesijos, kurių galiojimo trukmė trumpesnė nei anksčiau suteiktų koncesijų galiojimo trukmė — Apribojimas — Privalomi bendrojo intereso pagrindai — Proporcingumas)

text:
               25.7.2016

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 270/13

         2016 m. balandžio 7 d. Teisingumo Teismo (septintoji kolegija) nutartis (Tribunale di Frosinone (Italija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) baudžiamojoje byloje prieš Paola Tonachella
   (Byla C-8/16) (1)

   ((Prašymas priimti prejudicinį sprendimą - Teisingumo Teismo procedūros reglamento 99 straipsnis - Identiški prejudiciniai klausimai - SESV 49 ir 56 straipsniai - Įsisteigimo laisvė - Laisvė teikti paslaugas - Azartiniai lošimai - Teisingumo Teismo sprendimas, kuriuo nacionalinės teisės aktas dėl koncesijų užsiimti lažybų įmokų rinkimo veikla pripažintas nesuderinamu su Sąjungos teise - Sistemos reorganizavimas paskelbiant naują viešojo pirkimo konkursą - Koncesijos, kurių galiojimo trukmė trumpesnė nei anksčiau suteiktų koncesijų galiojimo trukmė - Apribojimas - Privalomi bendrojo intereso pagrindai - Proporcingumas))
   (2016/C 270/16)
   Proceso kalba: italų

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Tribunale di Frosinone

      Šalis pagrindinėje baudžiamojoje byloje

   Paola Tonachella

      Rezoliucinė dalis

   SESV 49 ir 56 straipsniai turi būti aiškinami taip, kad jie draudžia tokią ribojamąją nacionalinę nuostatą, kaip nagrinėjama pagrindinėje byloje, kuria koncesininkas, nutraukęs veiklą dėl koncesijos laikotarpio pabaigos, įpareigojamas neatlygintinai perleisti nuosavą materialųjį ir nematerialųjį turtą, sudarantį lažybų įmokų rinkimo ir valdymo tinklą, jei tokiu apribojimu viršijama tai, kas būtina šia nuostata siekiamam tikslui veiksmingai pasiekti, o tai patikrinti privalo prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas.

      (1)  OL C 90, 2016 3 7.


title: Byla C-477/10 P: 2012 m. birželio 28 d. Teisingumo Teismo (trečioji kolegija) sprendimas byloje Europos Komisija prieš Agrofert Holding a.s., Polski Koncern Naftowy Orlen SA, Danijos Karalystė, Suomijos Respublika, Švedijos Karalystė (Apeliacinis skundas — Galimybė susipažinti su institucijų dokumentais — Reglamentas (EB) Nr. 1049/2001 — Su įmonių koncentracijos kontrolės procedūra susiję dokumentai — Reglamentas (EB) Nr. 139/2004 — Atsisakymas leisti susipažinti — Su tyrimų, komercinių interesų, teisinių išvadų ir sprendimų priėmimo tikslų apsauga susijusios išimtys)

text:
               25.8.2012

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 258/4

         2012 m. birželio 28 d. Teisingumo Teismo (trečioji kolegija) sprendimas byloje Europos Komisija prieš Agrofert Holding a.s., Polski Koncern Naftowy Orlen SA, Danijos Karalystė, Suomijos Respublika, Švedijos Karalystė

   (Byla C-477/10 P) (1)

   (Apeliacinis skundas - Galimybė susipažinti su institucijų dokumentais - Reglamentas (EB) Nr. 1049/2001 - Su įmonių koncentracijos kontrolės procedūra susiję dokumentai - Reglamentas (EB) Nr. 139/2004 - Atsisakymas leisti susipažinti - Su tyrimų, komercinių interesų, teisinių išvadų ir sprendimų priėmimo tikslų apsauga susijusios išimtys)
   2012/C 258/05
   Proceso kalba: anglų

      Šalys

      Apeliantė: Europos Komisija, atstovaujama B. Smulders, P. Costa de Oliveira ir V. Bottka

      Kitos proceso šalys: Agrofert Holding a.s, atstovaujama advokáti R. Pokorný ir D. Šalek,), Polski Koncern Naftowy Orlen SA, atstovaujama advokatų S. Sołtysiński, K. Michałowska ir A. Krasowska-Skowrońska, Danijos Karalystė, atstovaujama S. Juul Jørgensen, Suomijos Respublika, Švedijos Karalystė, atstovaujama K. Petkovska ir S. Johannesson

      Dalykas

   Apeliacinis skundas, pateiktas dėl 2010 m. liepos 7 d. Bendrojo Teismo (pirmoji kolegija) sprendimo Agrofert Holding a.s. prieš Komisiją (T-111/07), kuriuo Bendrasis Teismas panaikino 2007 m. vasario 13 d. Komisijos sprendimą D(2007) neleisti ieškovei susipažinti su tam tikrais nepaskelbtais dokumentais, susijusiais su įmonių koncentracija (byla COMP/M.3543 — PKN Orlen/Unipetrol)

      Rezoliucinė dalis

               1.

               Panaikinti 2010 m. liepos 7 d. Europos Sąjungos Bendrojo Teismo sprendimo Agrofert Holding prieš Komisiją (T-111/07) rezoliucinės dalies 2 punktą tiek, kiek juo panaikintas 2007 m. vasario 13 d. Europos Komisijos sprendimas D(2007) 1360 neleisti susipažinti su bylą COMP/M.3543 dėl Polski Koncern Naftowy Orlen SA ir Unipetrol koncentracijos sudarančiais dokumentais, kuriais pasikeitė Komisija ir šalys pranešėjos bei Komisija ir trečiosios šalys.

               2.

               Panaikinti šio sprendimo rezoliucinės dalies 3 punktą.

               3.

               Atmesti likusią apeliacinio skundo dalį.

               4.

               Atmesti Europos Sąjungos Bendrajam Teismui pateiktą Agrofert ieškinį dėl 2007 m. vasario 13 d. Europos Komisijos sprendimo D(2007) 1360, kiek juo atsisakoma leisti susipažinti su bylą COMP/M.3543 dėl Polski Koncern Naftowy Orlen SA ir Unipetrol koncentracijos sudarančiais dokumentais, kuriais pasikeitė Komisija ir šalys pranešėjos bei Komisija ir trečiosios šalys, panaikinimo.

               5.

               Europos Komisija ir Agrofert Holding a.s. pačios padengia savo bylinėjimosi pirmojoje ir apeliacinėje instancijose išlaidas.

               6.

               Polski Koncern Naftowy Orlen SA ir Švedijos Karalystė pačios padengia savo bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 328, 2010 12 4.


title: Byla T-80/05 2006 m. rugsėjo 19 d. Pirmosios instancijos teismo nutartis byloje Bavendam ir kt. prieš Komisiją (Ieškinys dėl panaikinimo — Direktyva 92/43/EEB — Natūralių buveinių ir laukinės faunos bei floros apsauga — Sprendimas 2004/798/EB ir Sprendimas 2004/813/EB — Žemyninio biogeografinio regiono ir Atlanto biogeografinio regiono Bendrijos svarbos teritorijų sąrašas — Tiesiogiai ir konkrečiai susiję asmenys — Nepriimtinumas)

text:
               2.12.2006

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 294/48

         2006 m. rugsėjo 19 d. Pirmosios instancijos teismo nutartis byloje Bavendam ir kt. prieš Komisiją
   (Byla T-80/05) (1)

   (Ieškinys dėl panaikinimo - Direktyva 92/43/EEB - Natūralių buveinių ir laukinės faunos bei floros apsauga - Sprendimas 2004/798/EB ir Sprendimas 2004/813/EB - Žemyninio biogeografinio regiono ir Atlanto biogeografinio regiono Bendrijos svarbos teritorijų sąrašas - Tiesiogiai ir konkrečiai susiję asmenys - Nepriimtinumas)
   (2006/C 294/101)
   Proceso kalba: vokiečių
   Šalys

      Ieškovai: Hinrich Bavendam (Brėmenas, Vokietija); Günther Früchtnicht (Brėmenas); Hinrich Geerken (Brėmenas); Hans-Jürgen Weyhausen-Brinkmann (Brėmenas); Curt-Hildebrand von Einsiedel (Leipcigas, Vokietija); Schall-Riaucour grafienė Christina (Ahlen-Vorhelm, Vokietija); Ratibor und Corvey princas Franz-Albert Metternich-Sandor (Höxter, Vokietija); Šlėzvigo-Holšteino princas Christoph (Thumby, Vokietija) ir Holte-Stukenbrok miestas (Vokietija), atstovaujami advokato T. Giesen

      Atsakovė: Europos Bendrijų Komisija, atstovaujama M. van Beek ir B. Schima
   Dalykas
   Prašymas panaikinti 2004 m. gruodžio 7 d. Komisijos sprendimą 2004/798/EB, kuriuo, remiantis Tarybos direktyva 92/43/EEB, patvirtinamas žemyninio biogeografinio regiono Bendrijos svarbos teritorijų sąrašas (OL L 382, p. 1) ir 2004 m. gruodžio 7 d. Komisijos sprendimą 2004/813/EB, pagal Tarybos direktyvą 92/43/EEB patvirtinantį Atlanto biogeografinio regiono Bendrijos svarbos teritorijų sąrašą (OL L 387, p. 1).
   Rezoliucinė dalis

               1.

               Atmesti ieškinį kaip nepriimtiną.

               2.

               Priteisti iš ieškovų padengti savo ir Komisijos bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 143, 2005 6 11.


title: Byla T-361/03  2005 m. lapkričio 30 d.  Pirmosios instancijos teismo sprendimas  Vanlangendonck prieš Komisiją  ( Pareigūnai — Atviras konkursas — Neįrašymas į rezervo sąrašą — Pranešimo apie konkursą pažeidimas — Vienodas požiūris )

text:
               11.2.2006

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 36/30

         2005 m. lapkričio 30 d. Pirmosios instancijos teismo sprendimas Vanlangendonck prieš Komisiją

   (Byla T-361/03) (1)

   („Pareigūnai - Atviras konkursas - Neįrašymas į rezervo sąrašą - Pranešimo apie konkursą pažeidimas - Vienodas požiūris“)
   (2006/C 36/64)
   Proceso kalba: prancūzų
   Šalys

      Ieškovas: Philippe Vanlangendonck (Overijse, Belgija), atstovaujamas advokato B. Laurent

      Atsakovė: Europos Bendrijų Komisija, atstovaujama J. Currall
   Bylos dalykas
   Pirma, prašymas panaikinti konkurso COM/A/10/01 komisijos sprendimą ieškovo neįrašyti į šio konkurso rezervo sąrašą ir, antra, prašymas dėl žalos atlyginimo kartu su palūkanomis
   Rezoliucinė sprendimo dalis

               1.

               Atmesti ieškinį.

               2.

               Kiekviena šalis padengia savo bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 7, 2004 1 10.


title: Byla C-188/07 2008 m. birželio 24 d. Teisingumo Teismo (didžioji kolegija) sprendimas byloje ( Cour de cassation (Prancūzija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Commune de Mesquer prieš Total France SA, Total International Ltd (Direktyva 75/442/EEB — Atliekų valdymas — Atliekų sąvoka — Principas teršėjas moka — Turėtojas — Ankstesni turėtojai — Produkto, iš kurio atsirado atliekos, gamintojas — Nafta ir likutinis mazutas — Laivo paskendimas — Konvencija dėl civilinės atsakomybės už taršos nafta padarytą žalą — FIPOL)

text:
               15.8.2008

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 209/10

         2008 m. birželio 24 d. Teisingumo Teismo (didžioji kolegija) sprendimas byloje (Cour de cassation (Prancūzija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Commune de Mesquer prieš Total France SA, Total International Ltd

   (Byla C-188/07) (1)

   (Direktyva 75/442/EEB - Atliekų valdymas - Atliekų sąvoka - Principas „teršėjas moka“ - Turėtojas - Ankstesni turėtojai - Produkto, iš kurio atsirado atliekos, gamintojas - Nafta ir likutinis mazutas - Laivo paskendimas - Konvencija dėl civilinės atsakomybės už taršos nafta padarytą žalą - FIPOL)
   (2008/C 209/14)
   Proceso kalba: prancūzų
   Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas
   Cour de cassation
   Šalys pagrindinėje byloje
   Ieškovė: Commune de Mesquer
   Atsakovės: Total France SA, Total International Ltd
   Dalykas
   Prašymas priimti prejudicinį sprendimą — Cour de cassation (Prancūzija) — 1975 m. liepos 15 d. Tarybos direktyvos dėl atliekų (OL L 194, p. 39), iš dalies pakeistos 1991 m. kovo 18 d. Tarybos direktyva (OL L 78, p. 32), 1 straipsnio bei 2006 m. balandžio 5 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2006/12/EB dėl atliekų (OL L 114, p. 9) I priedo Q4 kategorijos ir 1 straipsnio b ir c punktų bei 15 straipsnio aiškinimas — Atliekų sąvoka — Naftos ir grynojo ar susimaišiusio su vandeniu ar smėliu likutinio mazuto įtraukimas — Atliekų gamintojo ir (arba) turėtojo atsakomybė tuo atveju, kai krovinį gabeno trečiasis asmuo
   Rezoliucinė dalis

               1.

               Tokia medžiaga, kokia nagrinėjama pagrindinėje byloje, t. y. kaip kuras parduodamas likutinis mazutas, nėra atlieka 1975 m. liepos 15 d. Tarybos direktyvos 75/442/EEB dėl atliekų, iš dalies pakeistos 1996 m. gegužės 24 d. Komisijos sprendimu 96/350/EB, prasme, jeigu ji eksploatuojama ar parduodama ekonomiškai naudingomis sąlygomis ir iš tikrųjų gali būti naudojama kaip kuras prieš tai jos neperdirbus.

               2.

               Paskendus laivui į jūrą išsipylusi nafta, kuri susimaišė su vandeniu ir smėliu, tekanti palei tam tikros valstybės narės pakrantę, kol ją pasiekia, yra atlieka Direktyvos 75/442, iš dalies pakeistos Sprendimu 96/350, 1 straipsnio a punkto prasme, jeigu ji nebegali būti eksploatuojama ar parduodama prieš tai jos neperdirbus.

               3.

               Taikant Direktyvos 75/442, iš dalies pakeistos Sprendimu 96/350, 15 straipsnį į jūrą išsipylusiai naftai, dėl kurios užteršta tam tikros valstybės narės pakrantė:

                           —

                           nacionalinis teismas gali pripažinti šios naftos pardavėją ir ją gabenančio laivo frachtuotoją minėtų atliekų gamintojais Direktyvos 75/442, iš dalies pakeistos Sprendimu 96/350, 1 straipsnio b punkto prasme, taip pat „ankstesniais turėtojais“ pagal šios direktyvos 15 straipsnio antros įtraukos pirmąją dalį, jeigu šis teismas, atsižvelgęs į aplinkybes, kurias gali vertinti tik jis pats, padaro išvadą, kad tas pardavėjas-frachtuotojas prisidėjo prie šio laivo paskendimu sukeltos taršos atsiradimo grėsmės, ypač jeigu nesiėmė priemonių tam, kad tokio incidento išvengtų, tokių, kaip antai laivo pasirinkimas,

                           —

                           jeigu atliekų, susidariusių naftai išsipylus į jūrą, šalinimo išlaidų Tarptautinis taršos nafta padarytos žalos kompensavimo fondas nepadengia ar to padaryti negali dėl to, kad viršijama šiam incidentui numatyta žalos atlyginimo riba, ir jeigu, taikant numatytus apribojimus ir (arba) atleidimo nuo atsakomybės atvejus, tam tikros valstybės narės nacionalinė teisė, įskaitant išplaukiančią iš tarptautinių konvencijų, trukdo tam, kad šias išlaidas padengtų laivo savininkas ir (arba) jo frachtuotojas, nors pastarieji ir turi būti laikomi „turėtojais“ Direktyvos 75/442, iš dalies pakeistos Sprendimu 96/350, 1 straipsnio c punkto prasme, tokia nacionalinė teisė, siekiant užtikrinti Bendrijos teisę atitinkantį šios direktyvos 15 straipsnio perkėlimą, turi leisti, kad šias išlaidas padengtų produkto, iš kurio atsirado taip pasklidusios atliekos, gamintojas. Tačiau pagal principą „teršėjas moka“ toks gamintojas gali būti įpareigotas padengti šias išlaidas, tik jei dėl savo veiklos prisidėjo prie paskendus laivui sukeltos taršos atsiradimo grėsmės.

      (1)  OL C 129, 2007 6 9.


title: Byla F-2/06  2006 m. sausio 5 d.  pareikštas ieškinys byloje  Marcuccio prieš Komisiją

text:
               8.4.2006

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 86/48

         2006 m. sausio 5 d. pareikštas ieškinys byloje Marcuccio prieš Komisiją

   (Byla F-2/06)
   (2006/C 86/87)
   Proceso kalba: italų
   Šalys

      Ieškovė: Luigi Marcuccio (Tricase, Italija), atstovaujamas advokato I. Cazzato

      Atsakovė: Europos Bendrijų Komisija
   Ieškovo reikalavimai

               —

               Panaikinti sprendimą, kuriuo užbaigiama procedūra, susijusi su ieškovės teisinių garantijų pripažinimu, būtent pagal Pareigūnų tarnybos nuostatų 73 straipsnį dėl ieškovei 2003 m. rugsėjo 10 d. įvykusio nelaimingo atsitikimo.

               —

               Priteisti iš atsakovės bylinėjimosi išlaidas.

         Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai
   Grįsdama ieškinį ieškovas pirmiausia tvirtina, kad ginčijamas sprendimas yra akivaizdžiai nelogiškas ir visiškai nemotyvuotas. Iš tikrųjų, nors jis kelis kartus pranešė, pirma, kad jis yra visiškai suinteresuotas procedūros pripažinti jam išmokas pagal Nuostatų 73 straipsnį vykdymu, ir antra, kad jis leisis patikrinamas atsakovės nurodyto gydytojo, vis dėlto atsakovė nusprendė, kad ieškovas nebuvo suinteresuotas nagrinėjamos procedūros vykdymu ir todėl ją užbaigė.
   Be to, ieškovas, nurodydamas, kad nė viena teisės norma nereikalauja, kad pareigūnas, kuris tapo nelaimingo atsitikimo auka, tiesiogiai susisiektų su institucijos nurodytu gydytoju ir susitartų dėl susitikimo, tvirtina, kad atsakovė pažeidė teisės aktus.
   Galiausiai ieškovas tvirtina, kad atsakovė pažeidė Nuostatų 24 straipsnyje numatytą rūpestingumo pareigą, neatsižvelgdama į ieškovo interesus ir taip pažeisdama oficialias pareigas.


title: Byla T-273/16: 2016 m. gegužės 30 d. pareikštas ieškinys byloje Sun Media/EUIPO – Meta4 Spain (METAPORN)

text:
               25.7.2016

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 270/55

         2016 m. gegužės 30 d. pareikštas ieškinys byloje Sun Media/EUIPO – Meta4 Spain (METAPORN)

   (Byla T-273/16)
   (2016/C 270/62)
   Kalba, kuria surašytas ieškinys: anglų

      Šalys

      Ieškovė: Sun Media Ltd (Centrinis Honkongas, Honkongo specialusis administracinis regionas, Kinija), atstovaujama advokato A. Schnider

      Atsakovė: Europos Sąjungos intelektinės nuosavybės tarnyba (EUIPO)

      Kita procedūros Apeliacinėje taryboje šalis: Meta4 Spain, SA (Las Rozas, Ispanija)

      Su procedūra EUIPO susijusi informacija

      Prekių ženklo, dėl kurio kilo ginčas, savininkė: ieškovė

      Prekių ženklas, dėl kurio kilo ginčas: žodinis Europos Sąjungos prekių ženklas, „METAPORN“ – Registracijos paraiška Nr. 11 819 281

      Procedūra EUIPO: protesto procedūra

      Ginčijamas sprendimas: 2016 m. kovo 3 d. EUIPO antrosios apeliacinės tarybos sprendimas sujungtose bylose R 653/2015-2 ir R 674/2015-2

      Reikalavimai

   Ieškovė Bendrojo Teismo prašo:

               —

               panaikinti ginčijamą sprendimą,

               —

               įpareigoti EUIPO ir, jei įstos į bylą raštu, kitą procedūros EUIPO šalį, padengti savo bylinėjimosi išlaidas ir įpareigoti kompensuoti išlaidas, atsiradusias ieškovei dėl proceso Bendrajame Teisme ir apeliacinės procedūros EUIPO.

      Pagrindai, kuriais remiamasi

               —

               Reglamento Nr. 207/2009 8 straipsnio 1 dalies b punkto pažeidimas,

               —

               Reglamento Nr. 207/2009 75 ir paskesnių straipsnių pažeidimas,

               —

               EUIPO pareigos įgyvendinti savo įgaliojimus laikantis bendrųjų Europos Sąjungos teisės principų pažeidimas.


title: Byla C-449/11 P: 2013 m. gruodžio 5 d. Teisingumo Teismo (antroji kolegija) sprendimas byloje Solvay Solexis SpA prieš Europos Komisiją (Apeliacinis skundas — Karteliai — Europos vandenilio peroksido ir natrio perborato rinka — Sprendimas, kuriuo konstatuojamas EB 81 straipsnio pažeidimas — „Susitarimo“ ir „suderintų veiksmų“ sąvokos — „Vieno ir tęstinio pažeidimo“ sąvoka — Baudos apskaičiavimas)

text:
               15.2.2014

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 45/5

         2013 m. gruodžio 5 d. Teisingumo Teismo (antroji kolegija) sprendimas byloje Solvay Solexis SpA prieš Europos Komisiją

   (Byla C-449/11 P) (1)

   (Apeliacinis skundas - Karteliai - Europos vandenilio peroksido ir natrio perborato rinka - Sprendimas, kuriuo konstatuojamas EB 81 straipsnio pažeidimas - „Susitarimo“ ir „suderintų veiksmų“ sąvokos - „Vieno ir tęstinio pažeidimo“ sąvoka - Baudos apskaičiavimas)
   2014/C 45/09
   Proceso kalba: italų

      Šalys

      Apeliantė: Solvay Solexis SpA, atstovaujama avvocati T. Salonico, G. L. Zampa ir G. Barone,

      Kita proceso šalis: Europos Komisija, atstovaujama V. Di Bucci, L Malferrari ir B. Gencarelli

      Dalykas

   Apeliacinis skundas dėl 2011 m. birželio 16 d. Bendrojo Teismo (šeštoji išplėstinė kolegija) sprendimo Solvay Solxis prieš Komisiją (T-195/06), kuriuo Bendrasis Teismas atmetė ieškinį dėl dalinio 2006 m. gegužės 3 d. Komisijos sprendimo C(2006) 1766 galutinis, susijusio su [EB] 81 straipsnio ir EEE susitarimo 53 straipsnio taikymo procedūrą (byla COMP/F/38.620 — Vandenilio peroksidas ir natrio perboratas), panaikinimo, kiek jis susijęs su Solvay Solexis — Pažeidimo trukmė — „Susitarimo“ ir „suderintų veiksmų“ sąvokos — Vienodas požiūris — Pareiga motyvuoti.

      Rezoliucinė dalis

               1.

               Atmesti apeliacinį skundą.

               2.

               Priteisti iš Solvay Solexis SpA bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 311, 2011 10 22.


title: Byla T-520/16: 2016 m. lapkričio 24 d. Bendrojo Teismo nutartis byloje ED/EUIPO (Viešoji tarnyba — Laikinasis tarnautojas — Nuotolinis darbas — Prašymas pratęsti — Atsisakymas — Ieškinys — Tolesnis invalidumo pripažinimas — Pagrindo priimti sprendimą nebuvimas)

text:
               23.1.2017

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 22/37

         2016 m. lapkričio 24 d. Bendrojo Teismo nutartis byloje ED/EUIPO

   (Byla T-520/16) (1)

   ((Viešoji tarnyba - Laikinasis tarnautojas - Nuotolinis darbas - Prašymas pratęsti - Atsisakymas - Ieškinys - Tolesnis invalidumo pripažinimas - Pagrindo priimti sprendimą nebuvimas))
   (2017/C 022/51)
   Proceso kalba: anglų

      Šalys

      Ieškovė: ED (Barselona, Ispanija), atstovaujama advokato S. Pappas

      Atsakovė: Europos Sąjungos intelektinės nuosavybės tarnyba (EUIPO), atstovaujama A. Lukošiūtės

      Dalykas

   Pagal SESV 270 straipsnį pateiktas prašymas panaikinti 2014 m. sausio 15 d. EUIPO sprendimą atmesti ieškovės 2013 m. rugsėjo 26 d. prašymą leisti iš esmės toliau dirbti nuotoliniu būdu iš Barselonos (Ispanija), kol pagerės jos sveikatos būklė, ir 2014 m. birželio 3 d. EUIPO pirmininko sprendimą atmesti jos 2014 m. vasario 7 d. skundą

      Rezoliucinė dalis

               1.

               Nėra pagrindo priimti sprendimą.

               2.

               ED padengia vieną trečdalį savo bylinėjimosi išlaidų.

               3.

               Europos Sąjungos intelektinės nuosavybės tarnyba (EUIPO) padengia savo ir du trečdalius ED patirtų bylinėjimosi išlaidų.

      (1)  OL C 7, 2015 1 12 (byla, iš pradžių užregistruota Europos Sąjungos tarnautojų teisme numeriu F-93/14 ir 2016 m. rugsėjo 1 d. perduota Europos Sąjungos Bendrajam Teismui)


title: Byla T-274/16: 2016 m. gegužės 27 d. pareikštas ieškinys byloje Saleh Thabet/Taryba

text:
               25.7.2016

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 270/56

         2016 m. gegužės 27 d. pareikštas ieškinys byloje Saleh Thabet/Taryba

   (Byla T-274/16)
   (2016/C 270/63)
   Proceso kalba: anglų

      Šalys

      Ieškovė: Suzanne Saleh Thabet (Kairas, Egiptas), atstovaujama baristerių B. Kennelly ir J. Pobjoy bei solisitorių G. Martin ir M. Rushton

      Atsakovė: Europos Sąjungos Taryba

      Reikalavimai

   Ieškovė Bendrojo Teismo prašo:

               —

               panaikinti 2016 m. kovo 18 d. Tarybos sprendimą (CFSP), kuriuo iš dalies keičiamas sprendimas 2011/172/CFSP dėl ribojamųjų priemonių, taikytinų tam tikriems asmenims, subjektams ir įstaigoms atsižvelgiant į padėtį Egipte (OL L 74, 2016, p. 40);

               —

               pripažinti netaikomomis 2011 m. kovo 21 d. Tarybos sprendimo 2011/172/CFSP dėl ribojamųjų priemonių, taikytinų tam tikriems asmenims, subjektams ir įstaigoms atsižvelgiant į padėtį Egipte (OL L 76, 2011, p. 63) 1 straipsnio 1 dalį ir 2011 m. kovo 21 d. Tarybos reglamento (ES) Nr. 270/2011 dėl ribojamųjų priemonių, taikytinų tam tikriems asmenims, subjektams ir organizacijoms atsižvelgiant į padėtį Egipte 2 straipsnio 1 dalį, tiek, kiek jos taikomos ieškovei ir todėl panaikinti sprendimą (CFSP) tiek, kiek jis taikomas ieškovei;

               —

               priteisti iš Tarybos ieškovės išlaidas.

      Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

   Grįsdama ieškinį ieškovė remiasi šešiais pagrindais.

               1.

               Pirmasis ieškinio pagrindas susijęs su tuo, kad Taryba suklydo nustatydama sprendimo 2011/172/CFSO („Sprendimas“) 1 straipsnio 1 dalies ir Reglamento (ES) Nr. 270/2011 („Reglamentas“) 2 straipsnio 1 dalies tinkamą teisinį pagrindą. Nėra pateikta jokių įrodymų, kad Taryba, priimdama ginčijamą sprendimą, būtų atlikusi sprendimo 1 straipsnio 1 dalies teisinio pagrindo kontrolę, nepaisant to, kad tokia pareiga yra numatyta sprendimo 5 straipsnyje. Aplinkybė, kad 2011 m. kovo 21 d. pirmą kartą priimant sprendimą, jo 1 straipsnio 1 dalis galėjo būti priimta remiantis teisėtu teisiniu pagrindu, nesuteikia šiai nuostatai teisinio pagrindo, kuris galioja iki 2016 m. ar ilgiau.

               2.

               Antrasis ieškinio pagrindas susijęs su tuo, kad buvo pažeistos ieškovės teisės pagal ES sutarties 6 straipsnį, siejamą su ESS 2 ir 3 straipsniais, ir ES pagrindinių teisių chartijos 47 ir 48 straipsnius, kai Taryba nusprendė, jog teismo procese Egipte laikomasi pagrindinių žmogaus teisių.

               3.

               Trečiasis ieškinio pagrindas susijęs su tuo, kad Taryba padarė akivaizdžią vertinimo klaidą, kai nusprendė, kad buvo įvykdytas ieškovės įtraukimo į Sprendimo 1 straipsnio 1 dalyje ir Reglamento 2 straipsnio 1 dalyje numatytus sąrašus kriterijus.

               4.

               Ketvirtasis ieškinio pagrindas susijęs su tuo, kad Taryba nepakankamai motyvo sprendimą iš naujo nurodyti ieškovę.

               5.

               Penktasis ieškinio pagrindas susijęs su ieškovės teisių į gynybą, teisės į gerą administravimą ir teisės į veiksmingą teisminę priežiūrą pažeidimais. Konkrečiai kalbant, Taryba išsamiai ir nešališkai neįvertino, ar nurodytos priežastys, kurios turėtų būti laikomos pagrindžiančiomis jos naują nurodymą, yra pagrįstos atsižvelgiant į prieš tai ieškovės pateiktus pareiškimus.

               6.

               Šeštasis ieškinio pagrindas susijęs su tuo, kad Taryba nepateisinamai ir neproporcingai pažeidė ieškovės pagrindines teises, įskaitant teisę į nuosavybės ir reputacijos apsaugą. Tarybos sprendimo (CFSP) 2016/411 poveikis tiek ieškovės turtui, tiek ir jos reputacijai pasauliniu lygiu yra labai didelis. Taryba neįrodė, kad ieškovės lėšų ir ekonominių išteklių įšaldymu siekiama teisėtų tikslo, arba kad jis grindžiamas tokiu tikslu ir, a fortiori, kad yra proporcingas tokiam tikslui.


title: Byla C-528/06 2006 m. gruodžio 22 d. pareikštas ieškinys byloje Europos Bendrijų Komisija prieš Belgijos Karalystę

text:
               24.2.2007

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 42/18

         2006 m. gruodžio 22 d. pareikštas ieškinys byloje Europos Bendrijų Komisija prieš Belgijos Karalystę

   (Byla C-528/06)
   (2007/C 42/31)
   Proceso kalba: prancūzų
   Šalys

      Ieškovė: Europos Bendrijų Komisija, atstovaujama E. Montaguti

      Atsakovė: Belgijos Karalystė
   Ieškovės reikalavimai

               —

               Pripažinti, kad nepriėmusi 2003 m. lapkričio 17 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvą 2003/98/EB (1) dėl viešojo sektoriaus informacijos pakartotinio naudojimo įgyvendinančių įstatymų ir kitų teisės aktų ir bet kuriuo atveju nepateikusi jų Komisijai, Belgijos Karalystė neįvykdė įsipareigojimų pagal šią direktyvą;

               —

               Priteisti iš Belgijos Karalystės bylinėjimosi išlaidas.

         Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai
   Terminas perkelti direktyvą į vidaus teisę baigėsi 2005 m. liepos 1 dieną.

      (1)  OL L 345, p. 90.


title: Byla C-237/07 2007 m. gegužės 14 d. Bundesverwaltungsgericht (Vokietija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Dieter Janecek prieš Freistaat Bayern

text:
               4.8.2007

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 183/18

         2007 m. gegužės 14 d.Bundesverwaltungsgericht (Vokietija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Dieter Janecek prieš Freistaat Bayern

   (Byla C-237/07)
   (2007/C 183/29)
   Proceso kalba: vokiečių
   Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Bundesverwaltungsgericht (Vokietija)
   Šalys pagrindinėje byloje

      Ieškovas: Dieter Janecek
   Atsakovė: Freistaat Bayern
   Prejudiciniai klausimai

               1.

               Ar 1996 m. rugsėjo 27 d. Tarybos direktyvos 96/62/EB dėl aplinkos oro kokybės vertinimo ir valdymo (1) 7 straipsnio 3 dalis turi būti aiškinama taip, kad trečiajam asmeniui, kurio sveikatai kilo pavojus, subjektinė teisė į tai, kad būtų sudarytas veiksmų planas, suteikiama net ir tuo atveju, jei, nepaisant veiksmų plano buvimo, jis turi galimybę įgyvendinti savo teisę reikalauti apsaugoti nuo neigiamo poveikio sveikatai, atsiradusį viršijus smulkiųjų kietųjų dalelių KD10 emisijos ribinę vertę, pateikdamas ieškinį, kuriuo reikalaujama, kad valstybės institucijos imtųsi veiksmų?

               2.

               Jeigu į pirmąjį klausimą turėtų būti atsakyta teigiamai, ar žalą sveikatai dėl smulkiųjų kietųjų dalelių KD10 patiriantis trečiasis asmuo turi teisę reikalauti sudaryti veiksmų planą, kuriame būtų nustatytos per trumpą laikotarpį taikytinos priemonės, siekiant užtikrinti, kad būtų griežtai laikomasi smulkiųjų kietųjų dalelių KD10 emisijos ribinės vertės?

               3.

               Jeigu į antrąjį klausimą turėtų būti atsakyta neigiamai, kokia apimtimi veiksmų plane nustatytos priemonės turėtų sumažinti ribinės vertės viršijimo pavojų ir apriboti tokio viršijimo trukmę? Ar veiksmų planas, laikantis laipsniškumo koncepcijos, gali apsiriboti priemonėmis, kurios nors ir neužtikrina ribinės vertės laikymosi, tačiau per trumpą laikotarpį vis dėlto padeda pagerinti oro kokybę?

      (1)  OL L 296, p. 55.


title: Byla C-63/09: 2009 m. vasario 13 d. Juzgado de lo Mercantil 4 de Barcelona pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Axel Walz prieš Clickair S. A.

text:
               1.5.2009

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 102/11

         2009 m. vasario 13 d. Juzgado de lo Mercantil 4 de Barcelona pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Axel Walz prieš Clickair S. A.
   (Byla C-63/09)
   2009/C 102/16
   Proceso kalba: ispanų

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

   Juzgado de lo Mercantil 4 de Barcelona

      Šalys pagrindinėje byloje

      Ieškovas: Axel Walz

      Atsakovė: Clickair S. A.

      Prejudicinis klausimas

   Ar 1999 m. gegužės 28 d. Monrealyje pasirašytos Konvencijos dėl tam tikrų tarptautinio vežimo oru taisyklių suvienodinimo 22 straipsnio 2 dalyje nurodytos atsakomybės ribos apima dėl prarasto bagažo patirtą tiek turtinę, tiek neturtinę žalą?


title: Byla T-457/13 P: 2013 m. rugpjūčio 28 d. CC pateiktas apeliacinis skundas dėl 2013 m. liepos 11 d. Tarnautojų teismo sprendimo byloje F-9/12 CC prieš Parlamentą

text:
               9.11.2013

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 325/42

         2013 m. rugpjūčio 28 d. CC pateiktas apeliacinis skundas dėl 2013 m. liepos 11 d. Tarnautojų teismo sprendimo byloje F-9/12 CC prieš Parlamentą

   (Byla T-457/13 P)
   2013/C 325/70
   Proceso kalba: prancūzų

      Šalys

      Apeliantė: CC (Bridel, Liuksemburgas), atstovaujama advokato G. Maximini

      Kita proceso šalis: Europos Parlamentas

      Reikalavimai

   Apeliantė Bendrojo Teismo prašo:

               —

               panaikinti 2013 m. liepos 11 d. Tarnautojų teismo sprendimą byloje F-9/12 CC prieš Europos Parlamentą,

               —

               patenkinti apeliantės prašymą atlyginti žalą, patirtą dėl priešingų veiksmų,

               —

               patenkinti apeliantės reikalavimus, pateiktus pirmojoje instancijoje,

               —

               priteisti iš kitos proceso šalies bylinėjimosi abiejose instancijose išlaidas.

      Apeliacinio skundo pagrindai ir pagrindiniai argumentai

   Grįsdama apeliacinį skundą apeliantė remiasi aštuoniais pagrindais.

               1.

               Pirmasis apeliacinio skundo pagrindas susijęs su tuo, kad Tarnautojų teismas klaidingai nesiėmė būtinų tyrimo priemonių ir dėl to padarė akivaizdžią vertinimo klaidą vertindamas apeliantės galimybes būti įdarbintai parlamente nuo 2005 m. birželio mėn.

               2.

               Antrasis apeliacinio skundo pagrindas susijęs su teisės klaida ir akivaizdžia vertinimo klaida ir papildomai su faktinių aplinkybių iškraipymu, nes Tarnautojų teismas padarė išvadą, kad Tarybai buvo pranešta apie tinkamų kandidatų sąrašą, į kurį įtraukta apeliantės pavardė.

               3.

               Trečiasis apeliacinio skundo pagrindas susijęs su teisės klaida, akivaizdžia vertinimo klaida, faktinių aplinkybių iškraipymu, nepakankamu motyvavimu ir atsakymo į pagrindą nebuvimu, nes tarnautojų teismas neatsakė į apeliantės pateiktus ieškinio pagrindus, susijusius su Parlamento kliudymu jai įsidarbinti kitose Sąjungos institucijose ir įstaigose, su informacijos apie tinkamų kandidatų sąrašą nebuvimu ir su tuo, kad EPSO gavo leidimą įtraukti apeliantę į savo duomenų bazę ir perduoti šią informaciją.

               4.

               Ketvirtasis apeliacinio skundo pagrindas susijęs su teisės klaida ir faktinių aplinkybių iškraipymu, nes Tarnautojų teismas i) klaidingai nusprendė, kad parlamentas neturi teisinės pareigos išplatinti tinkamų kandidatų sąrašą visoms Sąjungos institucijoms ir įstaigoms, ii) nepadarė išvadų, kad pažeisti vienodo požiūrio, gero administravimo ir teisinio saugumo principai ir iii) neišnagrinėjo dokumentų.

               5.

               Penktasis apeliacinio skundo pagrindas susijęs su faktinių aplinkybių iškraipymu ir akivaizdžia informacijos apie tinkamų kandidatų sąrašo galiojimo pratęsimą vertinimo klaida, nes Tarnautojų teismas nusprendė, kad Taryba ir kitos Sąjungos institucijos ir įstaigos žinojo apie tinkamų kandidatų sąrašo galiojimo pratęsimą nuo 2007 m. birželio iki rugpjūčio mėn.

               6.

               Šeštasis apeliacinio skundo pagrindas susijęs su teisės klaida, akivaizdžia vertinimo klaida, faktinių aplinkybių iškraipymu ir jų neišnagrinėjimu, nes Tarnautojų teismas nusprendė, kad tinkamų kandidatų sąrašo galiojimo pratęsimas kitų kandidatų atžvilgiu nėra nevienodas požiūris apeliantės atžvilgiu.

               7.

               Septintasis apeliacinio skundo pagrindas susijęs su teisės klaida ir akivaizdžia vertinimo klaida, nes Tarnautojų teismas nepadarė reikiamų išvadų iš to, kad parlamentas sunaikino dokumentus, susijusius su apeliantės situacija.

               8.

               Aštuntasis apeliacinio skundo pagrindas susijęs su teisės klaida, akivaizdžia vertinimo klaida ir papildomai su faktinių aplinkybių iškraipymu, tyrimo priemonių nesiėmimu ir motyvavimo nebuvimu, nes tarnautojų teismas neatsižvelgė į realią apeliantės situaciją ir netikrą Parlamento dėmesingumą nagrinėjant, ar prarasta galimybė įsidarbinti, ir vertinant patirtą žalą.


title: Byla T-63/08 2008 m. vasario 6 d. pareikštas ieškinys byloje Cementir Italia prieš Komisiją

text:
               12.4.2008

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 92/40

         2008 m. vasario 6 d. pareikštas ieškinys byloje Cementir Italia prieš Komisiją

   (Byla T-63/08)
   (2008/C 92/80)
   Proceso kalba: italų
   Šalys

      Ieškovė: Cementir Italia Srl (Roma, Italija), atstovaujama advokatų T. Salonico, G. Pellegrino, G. Pellegrino, G. Barone

      Atsakovė: Europos Bendrijų Komisija
   Ieškovės reikalavimai

               —

               pripažinti, kad ginčijamas sprendimas yra neteisėtas ir panaikinti visą šį sprendimą, nes jame ginčijama priemonė, kuri iš esmės yra teisėta Italijos valstybės nustatytos kompensacinės priemonės Terni SpA (ir jos teisių perėmėjams) už jos elektrinių nusavinimą 1962-1963 m. tąsa, pripažįstama valstybės pagalba;

               —

               priteisti iš atsakovės bylinėjimosi išlaidas

               —

               arba, nepatenkinus pirmojo reikalavimo, panaikinti sprendimą tiek, kiek jame nustatyta:

                           a)

                           kad Italija neteisėtai mokėjo valstybės pagalbą ThyssenKrupp, Cementir ir Nuova Terni Industrine Chimiche, taip pažeisdama EB sutarties 88 straipsnio 3 dalį;

                           b)

                           kad yra sumos, kurios turėtų būti išieškotos iš ThyssenKrupp, Cementir ir Nuova Terni Industrine Chimiche; ir todėl

                           c)

                           įpareigojama Italiją nedelsiant išieškoti minėtas sumas su palūkanomis;

               —

               nepatenkinus pirmiau minėtų reikalavimų, panaikinti ginčijamą sprendimą tiek, kiek jis įpareigoja Italiją nedelsiant išieškoti suteiktą pagalbą su palūkanomis, nes toks išieškojimas pažeistų bendrą teisėtų lūkesčių principą.

         Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai
   Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai yra nurodyti byloje T–62/08 ThyssenKrupp prieš Komisiją.


title: Byla C-488/04 Cour de cassation (Prancūzija) prekybos, finansų ir ekonominių bylų kolegijos 2004 m. lapkričio 16 d. sprendimu pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Galeries de Lisieux SA prieš Organic Recouvrement

text:
               5.2.2005

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 31/10

         Cour de cassation (Prancūzija) prekybos, finansų ir ekonominių bylų kolegijos 2004 m. lapkričio 16 d. sprendimu pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Galeries de Lisieux SA prieš Organic Recouvrement
   (Byla C-488/04)
   (2005/C 31/20)
   Proceso kalba: prancūzų
   Cour de cassation (Prancūzija) prekybos, finansų ir ekonominių bylų kolegijos 2004 m. lapkričio 16 d. sprendimu kreipėsi į Europos Bendrijų Teisingumo Teismą su prašymu, kurį Teisingumo Teismo sekretoriatas gavo 2004 m. lapkričio 29 d., priimti prejudicinį sprendimą byloje Galeries de Lisieux SA prieš Organic Recouvrement.
   Cour de cassation (Prancūzija) prekybos, finansų ir ekonominių bylų kolegija prašo Teisingumo Teismo atsakyti į šį klausimą:
   Ar pagal Bendrijos teisę 1972 m. liepos 13 d. įstatymu nustatytas paramos prekybininkams ir amatininkams mokestis, taikomas mažmenininkų parduotuvėms, kurių pardavimų plotas viršija 400 m2, iš kurio mokama į specialias prekybininkų ir amatininkų senatvės draudimo fondų sąskaitas, kad būtų išmokėta speciali paramos kompensacija – išėjimo į pensiją išmoka, – nuo 1981 m. gruodžio 30 d. įtvirtinta įstatymu Nr. 81-1160, turi būti kvalifikuojamas kaip valstybės pagalba, nes jis taikomas tik mažmenininkų parduotuvėms, kurių pardavimų plotas yra didesnis nei 400 m2 arba apyvarta yra didesnė kaip 460 000 euro, ir kadangi jis būsimam išmokos gavėjui leidžia sumažinti savo galimus mokėjimus (pagal privalomą senatvės pensijos sistemą) iki įmokų pagal papildomo senatvės draudimo sistemą?


title: Byla C-294/06 2008 m. sausio 24 d. Teisingumo Teismo (trečioji kolegija) sprendimas ( Court of Appeal (Jungtinė Karalystė) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) The Queen, Ezgi Payir, Burhan Akyuz, Birol Ozturk prieš Secretary of State for the Home Department (EEB ir Turkijos asociacijos susitarimas — Laisvas darbuotojų judėjimas — Asociacijos tarybos sprendimas Nr. 1/80 — 6 straipsnio 1 dalies pirma įtrauka — Darbuotojas, priklausantis teisėtai darbo rinkai — Leidimas įvažiuoti kaip studentui ar au pair — Įtaka teisei apsigyventi)

text:
               8.3.2008

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 64/10

         2008 m. sausio 24 d. Teisingumo Teismo (trečioji kolegija) sprendimas (Court of Appeal (Jungtinė Karalystė) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) The Queen, Ezgi Payir, Burhan Akyuz, Birol Ozturk prieš Secretary of State for the Home Department

   (Byla C-294/06) (1)

   (EEB ir Turkijos asociacijos susitarimas - Laisvas darbuotojų judėjimas - Asociacijos tarybos sprendimas Nr. 1/80 - 6 straipsnio 1 dalies pirma įtrauka - Darbuotojas, priklausantis teisėtai darbo rinkai - Leidimas įvažiuoti kaip studentui ar au pair - Įtaka teisei apsigyventi)
   (2008/C 64/13)
   Proceso kalba: anglų
   Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas
   Court of Appeal
   Šalys pagrindinėje byloje

      Ieškovai: The Queen, Ezgi Payir, Burhan Akyuz, Birol Ozturk
   Atsakovas: Secretary of State for the Home Department
   Dalykas
   EEB Turkijos Asociacijos tarybos sprendimo Nr. 1/80 6 straipsnio 1 dalies išaiškinimas — darbuotojo priklausančio teisėtai valstybės narės darbo rinkai sąvoka — Turkijos pilietė gavusi leidimą apsigyventi Jungtinėje Karalystėje dvejiems metams, kad galėtų dirbti kaip „au pair“ — Turkijos pilietis gavęs leidimą apsigyventi Jungtinėje Karalystėje tam, kad galėtų mokytis pagal studijų programą šioje valstybėje, ir leidimą mokslo metais dirbti iki 20 valandų per savaitę
   Rezoliucinė dalis
   Aplinkybė, jog Turkijos piliečiui buvo leista įvažiuoti į valstybės narės teritoriją kaip au pair ar studentui, neatima iš šio piliečio „darbuotojo“ statuso ir nėra kliūtis jam priklausyti šios valstybės narės „teisėtai darbo rinkai“1980 m. rugsėjo 19 d. Asociacijos tarybos sprendimo Nr. 1/80 dėl asociacijos plėtros 6 straipsnio 1 dalies prasme. Ši aplinkybė negali sutrukdyti šiam piliečiui remtis šia nuostata, siekiant atnaujinti savo darbo leidimą ir pasinaudoti su juo susijusia teise apsigyventi.

      (1)  OL C 237, 2006 9 30.


title: Byla C-343/05 Europos Bendrijų Komisijos 2005 m. rugsėjo 19 d. pareikštas ieškinys Suomijos Respublikai

text:
               12.11.2005

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 281/11

         Europos Bendrijų Komisijos 2005 m. rugsėjo 19 d. pareikštas ieškinys Suomijos Respublikai
   (Byla C-343/05)
   (2005/C 281/20)
   Proceso kalba: suomių
   2005 m. rugsėjo 19 d. Europos Bendrijų Teisingumo Teisme buvo pareikštas Europos Bendrijų Komisijos, atstovaujamos L. Pignataro Nolin ir M. Huttunen, nurodžiusių adresą dokumentams įteikti Liuksemburge, ieškinys Suomijos Respublikai.
   Ieškovė Teisingumo Teismo prašo:

               1)

               pripažinti, kad Suomijos Respublika neįvykdė savo įsipareigojimų pagal Sutartį ir Direktyvą 2001/37/EB (1),
               kadangi ji neužtikrino, jog autonominė Åland provincija įgyvendintų Direktyvos 89/622/EEB 8a straipsnį, kuris buvo įtrauktas Direktyva 92/41/EEB, o dabartiniu metu yra Direktyvos 2001/37/EB 8 straipsnyje,
               ir
               kadangi ji neužtikrino minėtose Bendrijos nuostatose nustatyto draudimo prekiauti kramtomuoju tabaku Suomijoje registruotuose laivuose laikymosi, ir

               2)

               priteisti iš Suomijos Respublikos bylinėjimosi išlaidas.

         Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai
   Direktyvos 2001/37/EB II priede nurodyta Direktyva 92/41/EEB ir jos perkėlimo į nacionalinę teisę terminas, t. y. 1992 m. liepos 1 d. Kiek tai susiję su Suomijos Respublika, atsižvelgiant į jos įstojimą į Europos Sąjungą, direktyvos perkėlimo į nacionalinę teisę terminas buvo 1995 m. sausio 1 d., nors reikia pripažinti, kad pagal Europos ekonominės erdvės susitarimą ji jau nuo 1994 m. sausio 1 d. turėjo pareigą laikytis minėtos direktyvos.

      (1)  2001 m. birželio 5 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2001/37/EB dėl valstybių narių įstatymų ir kitų teisės aktų, taikomų tabako gaminių gamybai, pateikimui ir pardavimui, suderinimo, OL L 194, 2001 7 18, p. 26.


title: Byla T-422/07: 2012 m. sausio 18 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Djebel — SGPS prieš Komisiją (Valstybės pagalba — Parama, skirta modernių ir konkurencingų įmonių strategijai skatinti — Parama komercinei bendrovei, suteikta kaip lengvatinė paskola šios bendrovės investicijoms Brazilijoje — Sprendimas, kuriuo pagalba pripažįstama nesuderinama su bendrąja rinka — Pareiga motyvuoti — Neigiamas poveikis konkurencijai — Poveikis valstybių narių tarpusavio prekybai — Vienodas požiūris)

text:
               25.2.2012

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 58/7

         2012 m. sausio 18 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Djebel — SGPS prieš Komisiją

   (Byla T-422/07) (1)

   (Valstybės pagalba - Parama, skirta modernių ir konkurencingų įmonių strategijai skatinti - Parama komercinei bendrovei, suteikta kaip lengvatinė paskola šios bendrovės investicijoms Brazilijoje - Sprendimas, kuriuo pagalba pripažįstama nesuderinama su bendrąja rinka - Pareiga motyvuoti - Neigiamas poveikis konkurencijai - Poveikis valstybių narių tarpusavio prekybai - Vienodas požiūris)
   2012/C 58/11
   Proceso kalba: portugalų

      Šalys

      Ieškovė: Djebel — SGPS SA (Funšalis, Portugalija), atstovaujama advokatų M. Andrade Neves ir S. Castro Caldeira

      Atsakovė: Europos Komisija, atstovaujama M. Afonso ir B. Martenczuk

      Dalykas

   Ieškinys dėl 2007 m. gegužės 10 d. Komisijos sprendimo 2007/582/EB dėl valstybės pagalbos C 4/2006 (ex N 180/2005) panaikinimo — Portugalija — pagalba Djebel (OL L 219, p. 30).

      Rezoliucinė dalis

               1.

               Atmesti ieškinį.

               2.

               Djebel — SGPS, SA padengia savo ir Europos Komisijos bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 64, 2008 3 8.


title: Byla C-569/12 P: 2012 m. lapkričio 29 d. Emil Micsunescu pateiktas apeliacinis skundas dėl 2012 m. rugsėjo 25 d. Bendrojo Teismo (ketvirtoji kolegija) priimtos nutarties byloje T-314/12 Micsunescu prieš Komisiją

text:
               3.8.2013

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 225/53

         2012 m. lapkričio 29 d. Emil Micsunescu pateiktas apeliacinis skundas dėl 2012 m. rugsėjo 25 d. Bendrojo Teismo (ketvirtoji kolegija) priimtos nutarties byloje T-314/12 Micsunescu prieš Komisiją

   (Byla C-569/12 P)
   2013/C 225/97
   Proceso kalba: anglų

      Šalys

      Apeliantas: Emil Micsunescu, atstovaujamas advokato R. Neagu

      Kita proceso šalis: Europos Komisija
   2013 m. birželio 27 d. nutartimi Teisingumo Teismas (septintoji kolegija) nusprendė, kad apeliacinis skundas yra nepriimtinas.


title: 2004 m. spalio 14 d. Teisingumo Teismo sprendimas (pirmoji kolegija), Byloje C-298/02 Italijos Respublika prieš Europos Bendrijų Komisiją (EŽŪOGF — Pagalba produktų, gaunamų iš vaisių ir daržovių, gamybai — Reglamentas (EEB) Nr. 1558/91 — 1 straipsnis — Kriaušės ir persikai — Sprendimas 2002/524/EB)

text:
               4.12.2004

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 300/9

      TEISINGUMO TEISMO SPRENDIMAS

   (pirmoji kolegija)
   2004 m. spalio 14 d.
   Byloje C-298/02 Italijos Respublika prieš Europos Bendrijų Komisiją (1)

   (EŽŪOGF - Pagalba produktų, gaunamų iš vaisių ir daržovių, gamybai - Reglamentas (EEB) Nr. 1558/91 - 1 straipsnis - Kriaušės ir persikai - Sprendimas 2002/524/EB)
   (2004/C 300/18)
   Proceso kalba: italų
   Byloje C-298/02 Italijos Respublika, atstovaujama I. M. Braguglia, padedamo M. Fiorilli, prieš Europos Bendrijų Komisiją, atstovaujamą C. Cattabriga, padedamą M. Moretto, dėl pagal EB sutarties 230 straipsnį 2002 m. rugpjūčio 21 d. pareikšto ieškinio dėl panaikinimo, Teisingumo Teismas (pirmoji kolegija), susidedantis iš kolegijos pirmininko P. Jann, teisėjų N. Colneric (pranešėja), J. N. Cunha Rodrigues, M. Ilešič ir E. Levits; generalinis advokatas: F. G. Jacobs, sekretorius: R. Grass, 2004 m. spalio 14 d. priėmė sprendimą, kurio rezoliucinėje dalyje nurodyta:

               1)

               Atmesti ieškinį.

               2)

               Priteisti iš Italijos Respublikos bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 261, 2002 10 26.


title: Byla C-278/15 P: 2015 m. birželio 4 d. The Royal County of Berkshire Polo Club Ltd pateiktas apeliacinis skundas dėl 2015 m. kovo 26 d. Bendrojo Teismo (devintoji kolegija) priimto sprendimo byloje T-581/13 The Royal County of Berkshire Polo Club/VRDT

text:
               25.7.2016

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 270/13

         2015 m. birželio 4 d.The Royal County of Berkshire Polo Club Ltd pateiktas apeliacinis skundas dėl 2015 m. kovo 26 d. Bendrojo Teismo (devintoji kolegija) priimto sprendimo byloje T-581/13 The Royal County of Berkshire Polo Club/VRDT

   (Byla C-278/15 P)
   (2016/C 270/17)
   Proceso kalba: anglų

      Šalys

      Apeliantė: The Royal County of Berkshire Polo Club Ltd, atstovaujama solisitoriaus J. Maitland-Walker

      Kita proceso šalis: Vidaus rinkos derinimo tarnyba (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui) (VRDT)
   2016 m. sausio 14 d. nutartimi Teisingumo Teismas (šeštoji kolegija) atmetė apeliacinį skundą kaip nepriimtiną.


title: Byla T-304/06 2006 m. lapkričio 10 d. pareikštas ieškinys byloje Reber prieš VRDT (Mozart)

text:
               30.12.2006

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 326/61

         2006 m. lapkričio 10 d. pareikštas ieškinys byloje Reber prieš VRDT (Mozart)

   (Byla T-304/06)
   (2006/C 326/131)
   Kalba, kuria surašytas ieškinys: vokiečių
   Šalys

      Ieškovė: Paul Reber GmbH & Co. KG (Bad Reichenall, Vokietija), atstovaujama advokato O. Spuhler

      Atsakovė: Vidaus rinkos derinimo tarnyba (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui)

      Kita procedūros Apeliacinėje taryboje šalis: Chocoladefabriken Lindt & Sprüngli AG (Kilchberg, Šveicarija)
   Ieškovės reikalavimai

               —

               Panaikinti 2006 m. rugsėjo 8 d. Vidaus rinkos derinimo tarnybos antrosios apeliacinės tarybos sprendimą byloje R 97/2005-2.

               —

               Priteisti iš atsakovės bylinėjimosi išlaidas.

         Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

      Įregistruotas Bendrijos prekių ženklas, dėl kurio pateiktas prašymas pripažinti jo registraciją negaliojančia: žodinis prekių ženklas „Mozart“ 30 klasės prekėms (Bendrijos prekių ženklas Nr. 21 071).

      Bendrijos prekių ženklo savininkas: ieškovė.
   Šalis, prašanti pripažinti Bendrijos prekių ženklo registraciją negaliojančia: Chocoladefabriken Lindt & Sprüngli AG.

      Panaikinimo skyriaus sprendimas: pripažinti susijusio prekių ženklo registraciją negaliojančia.

      Apeliacinės tarybos sprendimas: atmesti apeliaciją.

      Ieškinio pagrindai: Reglamento (EB) Nr. 40/94 (1) 73 straipsnyje nustatytos pareigos motyvuoti, Reglamento (EB) Nr. 40/94 74 straipsnio 1 dalyje įtvirtinto faktų nagrinėjimo Vidaus rinkos derinimo tarnybos iniciatyva principo, teisėtų lūkesčių apsaugos principo ir Reglamento (EB) Nr. 40/94 7 straipsnio 1 dalies c punkto pažeidimai.

      (1)  1993 m. gruodžio 20 d. Tarybos reglamentas (EB) Nr. 40/94 dėl Bendrijos prekių ženklo (OL L 11, p. 11).


title: Byla T-120/07 R 2007 m. spalio 11 d. Pirmosios instancijos teismo pirmininko nutartis byloje MB Immobilien prieš Komisiją (Laikinosios apsaugos priemonės — Valstybės pagalba naujose Länder — Pareiga išieškoti — Prašymas atidėti vykdymą — Skuba — Interesų pusiausvyra)

text:
               9.2.2008

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 37/23

         2007 m. spalio 11 d. Pirmosios instancijos teismo pirmininko nutartis byloje MB Immobilien prieš Komisiją

   (Byla T-120/07 R)
   (Laikinosios apsaugos priemonės - Valstybės pagalba naujose Länder - Pareiga išieškoti - Prašymas atidėti vykdymą - Skuba - Interesų pusiausvyra)
   (2008/C 37/34)
   Proceso kalba: vokiečių
   Šalys

      Ieškovė: MB Immobilien Verwaltungs GmbH (Noikirchas, Vokietija), atstovaujama advokato G. Brüggen

      Atsakovė: Europos Bendrijų Komisija, atstovaujama K. Gross ir T. Scharf
   Dalykas
   Prašymas atidėti 2007 m. sausio 24 d. Komisijos sprendimo dėl valstybės pagalbos C(2007) (ex NN 52/2004), kurią Vokietija suteikė Biria grupei, vykdymą.
   Rezoliucinė dalis

               1.

               Atmesti prašymą taikyti laikinąsias apsaugos priemones.

               2.

               Atidėti klausimo dėl bylinėjimosi išlaidų sprendimą.


title: Byla C-285/05 Symvoulio tis epikrateias (Graikija) 2005 m. gegužės 10 d. nutartimi pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje asociacija „Enosi efopliston aktoploïas“, kabotažo akcinė bendrovė „ANEK“, kabotažo akcinė bendrovė „Minoïkes Grammes“, kabotažo akcinė bendrovė „N.E.Lesbou“, kabotažo akcinė bendrovė „Blue Star Perries“ prieš Ypourgos Emborikis Naftilias ir Ypourgos Aigaiou

text:
               1.10.2005

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 243/8

         Symvoulio tis epikrateias (Graikija) 2005 m. gegužės 10 d. nutartimi pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje asociacija „Enosi efopliston aktoploïas“, kabotažo akcinė bendrovė „ANEK“, kabotažo akcinė bendrovė „Minoïkes Grammes“, kabotažo akcinė bendrovė „N.E.Lesbou“, kabotažo akcinė bendrovė „Blue Star Perries“ prieš Ypourgos Emborikis Naftilias ir Ypourgos Aigaiou
   (Byla C-285/05)
   (2005/C 243/11)
   Proceso kalba: graikų
   SYMVOULIO TIS EPIKRATEIAS (Graikija) 2005 m. gegužės 10 d. nutartimi kreipėsi į Europos Bendrijų Teisingumo Teismą su prašymu, kurį Teisingumo Teismo sekretoriatas gavo 2005 m. liepos 15 d., priimti prejudicinį sprendimą byloje asociacija„ENOSI EFOPLISTON AKTOPLOÏAS“, kabotažo akcinė bendrovė „ANEK“, kabotažo akcinė bendrovė „Minoïkes Grammes“, kabotažo akcinė bendrovė „N.E.Lesbou“, kabotažo akcinė bendrovė „Blue Star Perries“ prieš Ypourgos Emborikis Naftilias (prekybos laivyno ministrą) ir Ypourgos Aigaiou (Egėjo jūros ministrą).
   SYMVOULIO TIS EPIKRATEIAS (Graikija) prašo Teisingumo Teismo atsakyti į šiuos klausimus:

               a.

               Ar 1992 m. gruodžio 7 d. Tarybos reglamento (EEB) Nr. 3577/92, taikančio laisvės teikti paslaugas principą jūrų transportui valstybėse narėse (jūrų kabotažas) (OL L 364, p. 7) 6 straipsnio 3 dalis turi būti aiškinama ta prasme, kad privatūs asmenys gali remtis šiuo reglamentu, siekdami užginčyti iki 2004 m. sausio 1 d. Graikijos įstatymų leidėjo priimtų nuostatų teisėtumą?

               b.

               Jei atsakymas į pirmą klausimą yra teigiamas, ar Reglamento (EEB) Nr. 3577/92 1, 2 ir 4 straipsniai leidžia priimti nacionalines nuostatas, pagal kurias laivų savininkai gali teikti jūrų kabotažo paslaugas tik nustatytuose maršrutuose, kuriuos šiuo tikslu kasmet nustato kompetentinga nacionalinė valdžios institucija, gavę išankstinį administracijos leidimą pagal leidimų tvarką, kuriai būdinga: a) ji be jokių išimčių susijusi su visais maršrutais, kuriais aptarnaujamos salos, b) ji leidžia kompetentingoms nacionalinės valdžios institucijoms patenkinti gautą prašymą leisti tam tikrame maršrute reguliariai teikti paslaugas, savo nuožiūra ir iš anksto nenustačius taikytinų kriterijų, vienašališkai pakeičiant prašymo dalių dėl paslaugos dažnumo ir jos teikimo sustabdymo laikotarpio, taip pat ir laivo nuomos?

               c.

               Jei atsakymas į pirmą klausimą yra teigiamas, ar nacionalinė nuostata, kuri numato, kad laivų savininkas, kuriam administracija suteikė leidimą eksploatuoti laivą konkrečiame maršrute (patenkindama prašymą toks, koks jis buvo pateiktas iš pradžių, ar prašymą su tam tikrų jo punktų pakeitimais, su kuriais laivo savininkas sutiko), iš esmės privalo nuolat teikti paslaugas konkrečiame maršrute visus metus ir turi, prieš pradėdamas teikti paslaugą, įteikti, kaip šios pareigos įvykdymo garantiją, garantinį raštą, kuriame nurodyta visa ar dalis sumos išgryninama, jei nagrinėjamas įsipareigojimas yra neįvykdomas arba įvykdomas netiksliai, yra laikytinas neteisėtu laisvės teikti paslaugas apribojimu Europos Bendrijos steigimo sutarties 49 straipsnio prasme?

               d.

               Ar 1998 m. kovo 17 d. Tarybos direktyvos 98/18/EB dėl keleivinių laivų saugos taisyklių ir standartų (OL L 144), pagal jos redakciją, galiojusią bylos aplinkybių metu, t. y. iki pakeitimo 2003 m. balandžio 14 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2003/24/EB (OL L 123), 5 straipsnio 2 dalis ir 6 straipsnio 3 dalies a, b, s, f ir g punktai leidžia įtvirtinti nacionalinę nuostatą, kuri numatytų absoliutų draudimą kelionėms valstybės viduje naudoti tam tikrą amžių viršijančius laivus?


title: 2005 m. gruodžio 15 d.  Teisingumo Teismo sprendimas (antroji kolegija), Byloje C-148/04 (dėl  Commissione tributaria provinciale di Genova  prašymo priimti prejudicinį sprendimą):  Unicredito Italiano SpA prieš Agencia delle Entrate, Ufficio Genova 1  (Valstybės pagalba — Sprendimas 2002/581/EB — Bankams suteiktos mokesčių lengvatos — Sprendimo motyvacija — Kvalifikavimas kaip valstybės pagalba — Sąlygos — Suderinamumas su bendrąja rinka — Sąlygos — EB 87 straipsnio 3 dalies b ir c punktai — Bendriems Europos interesams svarbus projektas — Tam tikros veiklos plėtojimas — Anksčiau suteiktos mokesčių lengvatos — Pagalbos išieškojimas — Teisėtų lūkesčių principas — Teisinio tikrumo principas — Proporcingumo principas)

text:
               11.2.2006

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 36/11

      TEISINGUMO TEISMO SPRENDIMAS

   (antroji kolegija)
   2005 m. gruodžio 15 d.
   Byloje C-148/04 (dėl Commissione tributaria provinciale di Genova prašymo priimti prejudicinį sprendimą): Unicredito Italiano SpA prieš Agencia delle Entrate, Ufficio Genova 1
       (1)

   (Valstybės pagalba - Sprendimas 2002/581/EB - Bankams suteiktos mokesčių lengvatos - Sprendimo motyvacija - Kvalifikavimas kaip valstybės pagalba - Sąlygos - Suderinamumas su bendrąja rinka - Sąlygos - EB 87 straipsnio 3 dalies b ir c punktai - Bendriems Europos interesams svarbus projektas - Tam tikros veiklos plėtojimas - Anksčiau suteiktos mokesčių lengvatos - Pagalbos išieškojimas - Teisėtų lūkesčių principas - Teisinio tikrumo principas - Proporcingumo principas)
   (2006/C 36/19)
   Proceso kalba: italų
   Byloje C-148/04 dėl 2004 m. vasario 11 d.Commissione tributaria provinciale di Genova (Italija) sprendimu, kurį Teisingumo Teismas gavo 2004 m. kovo 23 d., pagal EB 234 straipsnį pateikto prašymo priimti prejudicinį sprendimą byloje Unicredito Italiano SpA prieš Agencia delle Entrate, Ufficio Genova 1, Teisingumo Teismas (antroji kolegija), kurį sudaro kolegijos pirmininkas C. W. A. Timmermans ir teisėjai C. Gulmann (pranešėjas), R. Schintgen, G. Arestis, J. Klučka; generalinė advokatė C. Stix-Hakl, sekretorė M. Ferreira (vyriausioji administratorė), 2005 m. gruodžio 15 d. priėmė sprendimą, kurio rezoliucinėje dalyje nurodyta:

               1.

               Pateiktų klausimų nagrinėjimas neatskleidė jokių veiksnių, galinčių turėti poveikį 2001 m. gruodžio 11 d. Komisijos sprendimo 2002/581/EB dėl Italijos Respublikos valstybės pagalbos, taikytos bankų ir bankininkystės fondų atžvilgiu galiojimui.

               2.

               EB 87 ir kiti straipsniai, Reglamento Nr. 659/1999 14 straipsnis ir teisėtų lūkesčių apsaugos, teisinio tikrumo bei proporcingumo principai negali drausti nacionalinės priemonės, nurodančios pagalbos grąžinimą vykdant Komisijos sprendimą, šią pagalbą pripažinusį nesuderinamą su bendrąja rinka, ir kurio nagrinėjimas tų pačių nuostatų ir bendrųjų principų atžvilgiu neatskleidė jokių veiksnių, galinčių turėti poveikį jo galiojimui.

      (1)  OL C 118, 2004 4 30.


title: Byla T-257/07 R 2007 m. rugsėjo 28 d. laikinąsias apsaugos priemones taikančio teisėjo nutartis byloje Prancūzija prieš Komisiją ( Laikinųjų apsaugos priemonių taikymas — Reglamentas (EB) Nr. 999/2001 — Tam tikrų užkrečiamųjų spongiforminių encefalopatijų likvidavimas — Reglamentas (EB) Nr. 727/2007 — Prašymas sustabdyti vykdymą — Fumus boni juris — Skuba — Interesų derinimas )

text:
               24.11.2007

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 283/28

         2007 m. rugsėjo 28 d. laikinąsias apsaugos priemones taikančio teisėjo nutartis byloje Prancūzija prieš Komisiją

   (Byla T-257/07 R)
   („Laikinųjų apsaugos priemonių taikymas - Reglamentas (EB) Nr. 999/2001 - Tam tikrų užkrečiamųjų spongiforminių encefalopatijų likvidavimas - Reglamentas (EB) Nr. 727/2007 - Prašymas sustabdyti vykdymą - Fumus boni juris - Skuba - Interesų derinimas“)
   (2007/C 283/51)
   Proceso kalba: prancūzų
   Šalys

      Ieškovė: Prancūzijos Respublika, atstovaujama E. Belliard, G. de Bergues, R. Loosli ir A. During

      Atsakovė: Europos Bendrijų Komisija, atstovaujama M. Nolin
   Dalykas
   Prašymas sustabdyti 2007 m. birželio 26 d. Komisijos reglamento (EB) Nr. 727/2007, iš dalies keičiančio Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (EB) Nr. 999/2001, nustatančio tam tikrų užkrečiamųjų spongiforminių encefalopatijų prevencijos, kontrolės ir likvidavimo taisykles, I, III, VII ir X priedus (OL L 165, p. 8), priedo 3 punktą tiek, kiek juo 2001 m. gegužės 22 d. Reglamento (EB) Nr. 999/2001 (OL L 147, p. 1) VII priedo A skyriuje įtvirtinami 2.3 dalies b punkto iii) papunktis, 2.3 dalies d punktas ir 4 dalis.
   Rezoliucinė dalis

               1.

               2007 m. birželio 26 d. Komisijos reglamento (EB) Nr. 727/2007, iš dalies keičiančio Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (EB) Nr. 999/2001, nustatančio tam tikrų užkrečiamųjų spongiforminių encefalopatijų prevencijos, kontrolės ir likvidavimo taisykles, I, III, VII ir X priedus, priedo 3 punkto taikymas yra sustabdomas iki bus priimtas sprendimas pagrindinėje byloje tiek, kiek juo 2001 m. gegužės 22 d. Reglamento (EB) Nr. 999/2001 VII priedo A skyriuje įtvirtinami 2.3 dalies b punkto iii) papunktis, 2.3 dalies d punktas ir 4 dalis.

               2.

               Bylinėjimosi išlaidų klausimo nagrinėjimas atidedamas.


title: Byla T-357/10: 2010 m. rugpjūčio 27 d. pareikštas ieškinys byloje Kraft Foods Schweiz prieš VRDT — Compañía Nacional de Chocolates (CORONA)

text:
               23.10.2010

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 288/56

      2010 m. rugpjūčio 27 d. pareikštas ieškinys byloje Kraft Foods Schweiz prieš VRDT — Compañía Nacional de Chocolates (CORONA)

      (Byla T-357/10)
      ()
      (2010/C 288/104)
      Kalba, kuria surašytas ieškinys: anglų

         Šalys

         Ieškovė: Kraft Foods Schweiz Holding GmbH (Cugas, Šveicarija), atstovaujama advokatų P. Péters ir T. de Haan

         Atsakovė: Vidaus rinkos derinimo tarnyba (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui)

         Kita procedūros Apeliacinėje taryboje šalis: Compañía Nacional de Chocolates SA (Medeljinas, Kolumbija)

         Ieškovės reikalavimai

                  —

                  Panaikinti 2010 m. birželio 29 d. Vidaus rinkos derinimo tarnybos (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui) ketvirtosios apeliacinės tarybos (byla R 696/2009-4) sprendimą.

                  —

                  Priteisti iš atsakovės bylinėjimosi išlaidas.

         Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

         Bendrijos prekių ženklo paraišką pateikęs asmuo: kita procedūros Apeliacinėje taryboje šalis

         Prašomas įregistruoti Bendrijos prekių ženklas: vaizdinis prekių ženklas „CORONA“ 30 klasės prekėms

         Prekių ženklo ar žymens, kuriuo grindžiamas protestas, savininkas: ieškovė

         Prekių ženklas ar žymuo, kuriuo grindžiamas protestas: žodinis Estijos prekių ženklas „KARUNA“ 30 klasės prekėms, registracijos Nr. 20671; žodinis Latvijos prekių ženklas „KARUNA“ 30 klasės prekėms, registracijos Nr. M36592; žodinis Lietuvos prekių ženklas „KARŪNA“ 30 klasės prekėms, registracijos Nr. 28143

         Protestų skyriaus sprendimas: patenkinti protestą

         Apeliacinės tarybos sprendimas: panaikinti Protestų skyriaus sprendimą ir atmesti apeliaciją

         Ieškinio pagrindai: Tarybos reglamento Nr. 207/2009 8 straipsnio 1 dalies b punkto pažeidimas, nes Apeliacinė taryba nepagrįstai neatsižvelgė į galimybę supainioti; Tarybos reglamento Nr. 207/2009 8 straipsnio 5 dalies pažeidimas, nes Apeliacinė taryba netinkamai nusprendė, kad ženklai nėra panašūs arba tapatūs


title: Byla C-326/16 P: 2016 m. liepos 9 d. LL pateiktas apeliacinis skundas dėl 2016 m. balandžio 19 d. Bendrojo Teismo nutarties (septintoji kolegija) byloje T-615/15, LL prieš Europos Parlamentą

text:
               19.9.2016

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 343/25

         2016 m. liepos 9 d. LL pateiktas apeliacinis skundas dėl 2016 m. balandžio 19 d. Bendrojo Teismo nutarties (septintoji kolegija) byloje T-615/15, LL prieš Europos Parlamentą
   (Byla C-326/16 P)
   (2016/C 343/38)
   Proceso kalba:: lietuvių

      Šalys

      Apeliantas: LL, atstovaujamas advokato J. Petrulionio

      Kita proceso šalis: Europos Parlamentas

      Apelianto reikalavimai

               —

               Panaikinti 2016 m. balandžio 19 d. Europos Sąjungos Bendrojo Teismo (septintoji kolegija) nutartį byloje Nr. T-615/15, kuria Europos Sąjungos Bendrasis Teismas atmetė ieškovo ieškinį su prašymu panaikinti, pirma, 2014 m. balandžio 17 d. Europos Parlamento Generalinio sekretoriaus sprendimą D(2014) 15503, kuriuo nurodoma grąžinti jam nepagrįstai išmokėtą Parlamento nario padėjėjo išmoką, ir, antra, 2014 m. gegužės 5 d. debeto avizą Nr. 2014-575;

               —

               grąžinti šią bylą nagrinėti iš naujo

      Apeliacinio skundo pagrindai ir pagrindiniai argumentai

   Grįsdamas savo apeliacinį skundą, apeliantas remiasi penkiais pagrindais:

               1.

               Europos Sąjungos Bendrasis Teismas, priimdamas nutartį, visapusiškai, teisingai, išsamiai ir objektyviai neištyrė bei neįvertino visų kartu su ieškiniu pateiktų rašytinių įrodymų, reikšmingų, siekiant tinkamai ir teisingai nustatyti terminą ieškiniui pareikšti, o dėl to nutartyje buvo padarytos bylos medžiagai ir apeliaciniame skunde nurodytoms teisės normoms prieštaraujančios išvados, inter alia, kad „<…> ieškinys pareikštas praėjus daugiau nei septyniolikai mėnesių nuo pastarosios datos“, „<…> ieškovas neįrodė ir netgi nenurodė, kad egzistuoja aplinkybės, <…> kurios leistų nukrypti nuo nagrinėjamo termino pagal Europos Sąjungos Teisingumo Teismo statuto 45 straipsnio antrą pastraipą <…>“, „<…> ieškinys turi būti atmestas kaip akivaizdžiai nepriimtinas dėl vėlavimo <…>“.

               2.

               Bendrasis Teismas nutartyje netinkamai taikė Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo 263 straipsnio nuostatas, taip pat pažeidė Europos Parlamento narių statuto įgyvendinimo taisyklių 72 straipsnio nuostatas bei neteisingai vertino Europos Sąjungos Teisingumo Teismo Statuto 45 straipsnio taikymo galimybes:

                           —

                           apeliantas, kaip buvęs Europos Parlamento narys, nesutikdamas su Europos Parlamento Generalinio sekretoriaus Sprendimu (ir jo pagrindu priimtu debetiniu dokumentu) ir manydamas, kad jis yra nepagrįstas, įgyvendino savo teisę ir vykdė reikalavimus, nustatytus Europos Parlamento narių statuto įgyvendinimo taisyklių 72 straipsnyje, pateikdamas skundą dėl sprendimo, pirmiausia, kvestoriams, o po to Europos Parlamento biurui ir pirmininkui;

                           —

                           Tik po to, kuomet 2015 m. rugsėjo 10 d. apeliantas gavo Europos Parlamento atstovės elektroninį laišką ir kartu su juo, be kitų dokumentų, galutinį pagal Europos Parlamento narių statuto įgyvendinimo taisyklių 72 straipsnio 3 dalį 2015 m. birželio 26 d. Europos Parlamento pirmininko raštą Nr. 311354, apeliantui atsirado teisė kreiptis į Bendrąjį Teismą dėl Europos Parlamento Generalinio sekretoriaus sprendimo ir jo pagrindu priimto debetinio dokumento panaikinimo;

                           —

                           būtent nuo galutinio pagal Europos Parlamento narių statuto įgyvendinimo taisyklių 72 straipsnio 3 dalį 2015 m. birželio 26 d. Europos Parlamento pirmininko rašto Nr. 311354 gavimo dienos, t.y. nuo 2015 m. rugsėjo 10 d., pagal SESV 263 straipsnio 6 pastraipą, pradėjo eiti dviejų mėnesių terminas apeliantui pareikšti ieškinį Bendrajame Teisme dėl Europos Parlamento Generalinio sekretoriaus sprendimo ir jo pagrindu priimto debetinio dokumento panaikinimo;

                           —

                           atsižvelgiant į tai ir vadovaujantis SESV 263 straipsnio 6 pastraipa, terminas ieškiniui Bendrajame Teisme pareikšti baigėsi 2015 m. gruodžio 10 d. Ieškinys Bendrojo Teismo kanceliarijoje buvo gautas 2015 m. lapkričio 4 d. Tai reiškia, kad SESV 263 straipsnio 6 pastraipoje nustatytas dviejų mėnesių terminas ieškiniui pareikšti nebuvo pažeistas ir toks ieškinys nebuvo pateiktas „pavėluotai“;

                           —

                           Bendrasis Teismas Nutartyje visiškai nevertino nurodytų dokumentų ir aplinkybių, taip pat Europos Parlamento narių statuto įgyvendinimo taisyklių 72 straipsnio nuostatų, kurių laikėsi apeliantas ir jų pagrindu ikiteismine tvarka skundė Europos Parlamento Generalinio sekretoriaus sprendimą bei debetinį dokumentą;

                           —

                           Bendrasis Teismas nutartimi ne tik pažeidė apelianto teises bei interesus, bet ir netinkamai taikė SESV 263 straipsnio nuostatas, taip pat pažeidė Europos Parlamento narių statuto įgyvendinimo taisyklių 72 straipsnio nuostatas;

                           —

                           Be to, Bendrasis Teismas nutartyje neteisingai ir nepagrįstai konstatavo, kad nėra galimybės taikyti ESTT statuto 45 straipsnį. Ikiteisminio ginčo nagrinėjimo tvarkos įgyvendinimas, apelianto aktyvus, rūpestingas, atidus ir sąžiningas elgesys, dokumentų gavimo momentas ir kitos aplinkybės patvirtina, kad nagrinėjamu atveju net ir nutarus, jog terminas ieškiniui pareikšti buvo praleistas, toks terminas turėtų būti atnaujintas, kaip praleistas dėl svarbių, objektyvių ir pateisinamų priežasčių – Europos Parlamento narių statuto įgyvendinimo taisyklių 72 straipsnyje numatytos tvarkos laikymasis (ESTT Statuto 45 straipsnio 1 pastraipa). Apeliantas negalėjo žinoti, kad privalomos Europos Parlamento narių statuto įgyvendinimo taisyklių 72 straipsnyje numatytos tvarkos laikymasis gali reikšti jo teisės pareikšti ieškinį Bendrajame Teisme netekimą (ESTT Statuto 45 straipsnio 2 pastraipa). Pažymėtina, kad ieškinyje apeliantas kėlė ir vėliau pagal Europos Parlamento narių statuto įgyvendinimo taisyklių 72 straipsnį priimtų kvestorių bei Europos Parlamento biuro sprendimų pagrįstumo ir teisėtumo klausimą.

               3.

               Bendrasis Teismas nutartyje nepagrįstai taikė Bendrojo Teismo procedūros reglamento 126 straipsnį ir tuo pagrindu nusprendė nutartimi netęsti proceso ir atmesti ieškinį:

                           —

                           Bendrasis Teismas nutartyje Bendrojo Teismo Procedūros reglamento 126 straipsnio taikymą grindė vienintele aplinkybe ir motyvu, kad ieškinys yra pareikštas pavėluotai, t.y. praleidus SESV 263 straipsnio 6 pastraipoje numatytą terminą;

                           —

                           Ieškinyje buvo įrodyta, kad SESV 263 straipsnio 6 pastraipoje nustatytas terminas ieškiniui pareikšti praleistas nebuvo, o todėl Bendrasis Teismas nutartimi nepagrįstai ir neteisėtai Bendrojo Teismo Procedūros reglamento 126 straipsnio pagrindu atmetė ieškinį;

                           —

                           Nagrinėjamu atveju nėra pagrindo ir sąlygų taikyti Bendrojo Teismo Procedūros reglamento 126 straipsnį. Ieškinys buvo pateiktas nepraleidus SESV 263 straipsnio 6 pastraipoje nustatyto termino ir todėl negali būti vertinamas kaip akivaizdžiai nepriimtinas. Bendrasis Teismas nagrinėjamu atveju pažeidė Bendrojo Teismo Procedūros reglamento 126 straipsnį nepagrįstai ir neteisėtai jį pritaikydamas.

               4.

               Bendrojo Teismo nutartimi buvo pažeista apelianto teisė į veiksmingą teisinę gynybą ir teisingą bylos nagrinėjimą, numatyta Europos Sąjungos Pagrindinių Teisių Chartijos 47 straipsnio 1 ir 2 pastraipose, kadangi Bendrasis Teismas nutartimi neteisėtai ir nepagrįstai Bendrojo Teismo Procedūros reglamento 126 straipsnio pagrindu atmetė ieškinį kaip akivaizdžiai nepriimtiną dėl tariamo vėlavimo ir nenagrinėjo ieškinio bei jame išdėstytų argumentų ir reikalavimų iš esmės.

               5.

               Bendrasis Teismas nutartimi nepagrįstai nusprendė, kad apeliantas turi padengti savo bylinėjimosi Bendrajame Teisme išlaidas (Bendrojo Teismo Procedūros reglamento 133 straipsnis, 134 straipsnio 1 dalis):
               Bendrasis Teismas nutartimi nepagrįstai Bendrojo Teismo Procedūros reglamento 126 pagrindu atmetė ieškinį, o todėl Bendrasis Teismas taip pat nepagrįstai nusprendė, kad apeliantas turi padengti savo bylinėjimosi Bendrajame Teisme išlaidas. Panaikinus Bendrojo Teismo nutartį ir bylą grąžinus pirmosios instancijos teismui nagrinėti iš naujo, turi būti baigiamuoju Bendrojo Teismo procesiniu sprendimu iš naujo sprendžiamas bylinėjimosi išlaidų paskirstymo klausimas ir, jeigu ieškinys būtų patenkintas, apelianto naudai iš atsakovo Europos Parlamento turėtų būti priteistos visos apelianto turėtos bylinėjimosi išlaidos (Bendrojo Teismo Procedūros reglamento 133 straipsnis, 134 straipsnio 1 dalis).


title: Byla T-154/03  2005 m. lapkričio 17 d.  Pirmosios instancijos teismo sprendimas  Biofarma prieš VRDT  ( Bendrijos prekių ženklas — Protesto procedūra — Ankstesni nacionaliniai žodiniai prekių ženklai ARTEX — Bendrijos žodinio prekių ženklo ALREX paraiška — Santykinis atmetimo pagrindas — Galimybė suklaidinti — Reglamento (EB) Nr. 40/94 8 straipsnio 1 dalies b punktas )

text:
               14.1.2006

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 10/19

         2005 m. lapkričio 17 d. Pirmosios instancijos teismo sprendimas Biofarma prieš VRDT

   (Byla T-154/03) (1)

   („Bendrijos prekių ženklas - Protesto procedūra - Ankstesni nacionaliniai žodiniai prekių ženklai ARTEX - Bendrijos žodinio prekių ženklo ALREX paraiška - Santykinis atmetimo pagrindas - Galimybė suklaidinti - Reglamento (EB) Nr. 40/94 8 straipsnio 1 dalies b punktas“)
   (2006/C 10/37)
   Proceso kalba: olandų
   Šalys

      Ieškovė: Biofarma SA (Neuilly-sur-Seine, Prancūzija), atstovaujama advokatų V. Gil Vega, A. Ruiz Lopez ir D. Gonzalez Maroto

      Atsakovė: Vidaus rinkos derinimo tarnyba (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui), atstovaujama W. Verburg ir A. Folliard-Monguiral

      Kita proceso VRDT apeliacinėje taryboje šalis, įstojusi į bylą Pirmosios instancijos teisme: Bausch & Lomb Pharmaceuticals Inc. (Tampa, Florida, JAV), atstovaujama atvokato S. Klos
   Bylos dalykas
   Ieškinys, pareikštas dėl 2003 m. vasario 5 d. VRDT trečiosios apeliacinės tarybos sprendimo (byla R 370/2002-3), susijusio su protesto procedūra tarp Biofarma SA ir Bausch & Lomb Pharmaceuticals Inc.

   Rezoliucinė sprendimo dalis

               1.

               Panaikinti 2003 m. vasario 5 d. Vidaus rinkos derinimo tarnybos (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui) (VRDT) trečiosios apeliacinės tarybos sprendimą (byla R 370/2002-3).

               2.

               VRDT padengia savo ir ieškovės patirtas bylinėjimosi išlaidas.

               3.

               Į bylą įstojusi šalis padengia savo bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 158, 2003 7 5.


title: Byla C-378/11 P: 2011 m. birželio 21 d. Longevity Health Products, Inc. pateiktas apeliacinis skundas dėl 2011 m. balandžio 15 d. Bendrojo Teismo (antroji kolegija) priimtos nutarties byloje T-95/11 Longevity Health Products prieš Vidaus rinkos derinimo tarnybą (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui) (VRDT)

text:
               10.9.2011

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 269/38

         2011 m. birželio 21 d.Longevity Health Products, Inc. pateiktas apeliacinis skundas dėl 2011 m. balandžio 15 d. Bendrojo Teismo (antroji kolegija) priimtos nutarties byloje T-95/11 Longevity Health Products prieš Vidaus rinkos derinimo tarnybą (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui) (VRDT)

   (Byla C-378/11 P)
   2011/C 269/79
   Proceso kalba: anglų

      Šalys

      Apeliantė: Longevity Health Products, Inc., atstovaujama Rechtsanwalt J. Korab

      Kita proceso šalis: Vidaus rinkos derinimo tarnyba (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui)

      Apeliantės reikalavimai

               —

               Patenkinti bendrovės Longevity Health Products, Inc. pareikštą ieškinį;

               —

               panaikinti 2011 m. balandžio 15 d. Bendrojo Teismo nutartį byloje T-95/11;

               —

               priteisti iš Vidaus rinkos derinimo tarnybos bylinėjimosi išlaidas.

      Apeliacinio skundo pagrindai ir pagrindiniai argumentai

   Ieškovė teigia, kad ginčijamą nutartį reikėtų panaikinti dėl šių priežasčių:

               —

               Bendrojo Teismo nurodyti motyvai yra netinkami;

               —

               Bendrasis Teismas neišnagrinėjo prekių ženklo turėtojo išdėstytų argumentų.


title: Byla C-166/07 2007 m. kovo 26 d. pareikštas ieškinys byloje Europos Parlamentas prieš Europos Sąjungos Tarybą

text:
               7.7.2007

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 155/8

         2007 m. kovo 26 d. pareikštas ieškinys byloje Europos Parlamentas prieš Europos Sąjungos Tarybą

   (Byla C-166/07)
   (2007/C 155/14)
   Proceso kalba: prancūzų
   Šalys

      Ieškovas: Europos Parlamentas, atstovaujamas I. Klavina ir L. Visaggio

      Atsakovė: Europos Sąjungos Taryba, atstovaujama A. Vitro ir M. Moore
   Ieškovo reikalavimai

               —

               Panaikinti 2006 m. gruodžio 21 d. Tarybos reglamentą (EB) Nr. 1968/2006 (1) dėl Bendrijos finansinės paramos Tarptautiniam Airijos fondui (2007-2010 m.).

               —

               Priteisti iš Europos Sąjungos Tarybos bylinėjimosi išlaidas.

         Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai
   Europos Parlamentas savo ieškinį grindžia vieninteliu pagrindu, t. y. klaidingu ginčijamo reglamento teisinio pagrindo pasirinkimu. Kadangi šiuo reglamentu numatytos priemonės iš tiesų susijusios su Bendrijos kompetencija ekonominės ir socialinės sanglaudos srityje, jas reikėjo priimti remiantis EB 159 straipsnio trečiąja pastraipa, o ne EB 308 straipsniu, kuriuo būtų galima remtis, tik jei jokia kita Sutarties nuostata nesuteiktų Bendrijos institucijoms reikalingų įgaliojimų priimti nagrinėjamą aktą.

      (1)  OL L 409, p. 81 ir (klaidų ištaisymas) OL L 36, 2007, p. 31.


title: Byla F-65/09: 2010 m. lapkričio 23 d. Tarnautojų teismo (pirmoji kolegija) sprendimas byloje Marcuccio prieš Komisiją (Viešoji tarnyba — Pareigūnai — Socialinė apsauga — Sveikatos draudimas — Sunki liga — Prieštaravimas dėl gydytojų tarybos nustatytų kriterijų teisėtumo — Prašymo atlyginti medicinines išlaidas atmetimas)

text:
               29.1.2011

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 30/60

         2010 m. lapkričio 23 d. Tarnautojų teismo (pirmoji kolegija) sprendimas byloje Marcuccio prieš Komisiją

   (Byla F-65/09) (1)

   (Viešoji tarnyba - Pareigūnai - Socialinė apsauga - Sveikatos draudimas - Sunki liga - Prieštaravimas dėl gydytojų tarybos nustatytų kriterijų teisėtumo - Prašymo atlyginti medicinines išlaidas atmetimas)
   2011/C 30/114
   Proceso kalba: italų

      Šalys

      Ieškovas: Luigi Marcuccio (Trikazė, Italija), atstovaujamas advokato G. Cipressa

      Atsakovė: Europos Komisija, atstovaujama J. Currall ir C. Berardis-Kayser, padedamų advokato A. Dal Ferro

      Dalykas

   Sprendimo, kuriuo buvo atmestas ieškovo prašymas 100 % atlyginti medicinines išlaidas, panaikinimas

      Sprendimo rezoliucinė dalis

               1.

               Atmesti ieškinį.

               2.

               L. Marcuccio atlygina visas išlaidas.

      (1)  OL C 220, 2009 9 12, p. 43.


title: Byla T-754/14 R: 2016 m. gegužės 23 d. Bendrojo Teismo pirmininko nutartis byloje Efler ir kt./Komisija (Laikinųjų apsaugos priemonių taikymas — Institucinė teisė — Europos piliečių iniciatyva — Atsisakymas registruoti — Prašymas taikyti laikinąsias apsaugos priemones — Nepriimtinumas)

text:
               11.7.2016

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 251/30

         2016 m. gegužės 23 d. Bendrojo Teismo pirmininko nutartis byloje Efler ir kt./Komisija

   (Byla T-754/14 R)
   ((Laikinųjų apsaugos priemonių taikymas - Institucinė teisė - Europos piliečių iniciatyva - Atsisakymas registruoti - Prašymas taikyti laikinąsias apsaugos priemones - Nepriimtinumas))
   (2016/C 251/35)
   Proceso kalba: vokiečių

      Šalys

      Ieškovai: Michael Efler (Berlynas, Vokietija), Pedro De Birto E. Abreu Krupenski (Lisabona, Portugalija), Susan Vance George (Paryžius, Prancūzija), Otto Jaako Kronqvist (Helsinkis, Suomija), Blanche Léonie Denise Weber (Liuksemburgas, Liuksemburgas), John Jephson Hilary (Londonas, Jungtinė Karalystė), Ileana-Lavinia Andrei (Bukareštas, Rumanija), atstovaujami B. Kempen

      Atsakovė: Europos Komisija, atstovaujama H. Krämer ir F. Erlbacher

      Dalykas

   Prašymas taikyti laikinąsias apsaugos priemones, susijusias su 2014 m. rugsėjo 10 d. Komisijos sprendimu C (2014) 6501 final, kuriuo atmestas prašymas užregistruoti piliečių iniciatyvą „STOP TTIP“.

      Rezoliucinė dalis

               1.

               Atmesti prašymą taikyti laikinąsias apsaugos priemones.

               2.

               Atidėti klausimo dėl bylinėjimosi išlaidų nagrinėjimą.


title: Byla C-461/14: 2016 m. lapkričio 24 d. Teisingumo Teismo (penktoji kolegija) sprendimas byloje Europos Komisija/Ispanijos Karalystė (Valstybės įsipareigojimų neįvykdymas — Direktyva 2009/147/EB — Laukinių paukščių apsauga — Specialios apsaugos teritorijos — Direktyva 85/337/EEB — Tam tikrų valstybės ir privačių projektų poveikio aplinkai vertinimas — Direktyva 92/43/EEB — Natūralių buveinių apsauga)

text:
               30.1.2017

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 30/4

         2016 m. lapkričio 24 d. Teisingumo Teismo (penktoji kolegija) sprendimas byloje Europos Komisija/Ispanijos Karalystė

   (Byla C-461/14) (1)

   ((Valstybės įsipareigojimų neįvykdymas - Direktyva 2009/147/EB - Laukinių paukščių apsauga - Specialios apsaugos teritorijos - Direktyva 85/337/EEB - Tam tikrų valstybės ir privačių projektų poveikio aplinkai vertinimas - Direktyva 92/43/EEB - Natūralių buveinių apsauga))
   (2017/C 030/04)
   Proceso kalba: ispanų

      Šalys

      Ieškovė: Europos Komisija, atstovaujama C. Hermes, E. Sanfrutos Cano, D. Loma-Osorio Lerena ir G. Wilms

      Atsakovė: Ispanijos Karalystė, atstovaujama A. Gavela Llopis

      Rezoliucinė dalis

               1.

               Nesiėmusi tinkamų priemonių, skirtų specialioje apsaugos teritorijoje „Campiñas de Sevilla“ išvengti natūralių buveinių ir rūšių buveinių blogėjimo, taip pat rūšių, kurioms ši teritorija buvo įsteigta, trikdymo, Ispanijos Karalystė neįvykdė įsipareigojimų pagal 2009 m. lapkričio 30 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2009/147/EB dėl laukinių paukščių apsaugos 4 straipsnio 4 dalį, kiek tai susiję su laikotarpiu iki 2008 m. liepos 29 d., ir įsipareigojimų pagal 1992 m. gegužės 21 d. Tarybos direktyvos 92/43/EEB dėl natūralių buveinių ir laukinės faunos bei floros apsaugos 6 straipsnio 2 dalį, kiek tai susiję su laikotarpiu po šios datos.

               2.

               Atmesti likusią ieškinio dalį.

               3.

               Europos Komisija ir Ispanijos Karalystė padengia savo bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 462, 2014 12 22.


title: Byla T-242/13: 2013 m. balandžio 29 d. pareikštas ieškinys byloje Castell Macía prieš VRDT — PJ Hungary (PEPE CASTELL)

text:
               20.7.2013

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 207/38

         2013 m. balandžio 29 d. pareikštas ieškinys byloje Castell Macía prieš VRDT — PJ Hungary (PEPE CASTELL)

   (Byla T-242/13)
   2013/C 207/64
   Kalba, kuria surašytas ieškinys: ispanų

      Šalys

      Ieškovas: José Castell Macía (Elčė, Ispanija), atstovaujama advokatų G. Marín Raigal, P. López Ronda, H. Mosback ir G. Macias Bonilla

      Atsakovė: Vidaus rinkos derinimo tarnyba (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui)

      Kita procedūros Apeliacinėje taryboje šalis: PJ Hungary Szolgáltató kft (PJ Hungary kft) (Budapeštas, Vengrija)

      Reikalavimai

   Ieškovas Bendrojo Teismo prašo:

               —

               panaikinti 2013 m. vasario 7 d. Vidaus rinkos derinimo tarnybos (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui) (VRDT) pirmosios apeliacinės tarybos sprendimą byloje Nr. R 1401/2012-1 ir atmesti pateiktą protestą bei nurodyti įregistruoti Bendrijos prekių ženklą PEPE CASTELL (paraiškos Nr. 6 798 862) ir priteisti iš protestą pateikusio asmens abejose instancijose patirtas bylinėjimosi išlaidas,

               —

               nurodyti VRDT, kaip atsakovei, padengti savo ir ieškovo šioje byloje patirtas bylinėjimosi išlaidas,

               —

               prireikus nurodyti kitai procedūros apeliacinėje taryboje šaliai padengti savo ir ieškovo šioje byloje patirtas bylinėjimosi išlaidas.

      Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

      Bendrijos prekių ženklo paraišką pateikęs asmuo: ieškovas.

      Prašomas įregistruoti Bendrijos prekių ženklas: žodinis prekių ženklas PEPE CASTELL 16, 25 ir 39 klasių prekėms ir paslaugoms — Bendrijos prekių ženklo paraiškos Nr. 6 798 862.
   Prekių ženklo ar žymens, kuriuo remtasi per protesto procedūrą, savininkė: PJ Hungary Szolgáltató kft.

      Prekių ženklas ar žymuo, kuriuo remiamasi: vaizdinis prekių ženklas su žodiniais elementais „Pepe Jeans FOOTWEAR“ 25 klasės prekėms.

      Protestų skyriaus sprendimas: patenkinti protestą.

      Apeliacinės tarybos sprendimas: atmesti apeliaciją.

      Ieškinio pagrindai: Reglamento Nr. 207/2009 8 straipsnio 1 dalies b punkto pažeidimas.


title: Byla C-103/07 P 2008 m. sausio 31 d. Teisingumo Teismo (septintoji kolegija) sprendimas byloje Angel Angelidis prieš Europos Parlamentą (Apeliacinis skundas — Pareigūnai — Veiklos vertinimo ataskaita — Vienintelis vertintojas — Sąlygos — Konsultavimasis su ankstesniu tiesioginiu vadovu — Paskyrimo nepakeitimas — Motyvavimas — Ieškinys dėl panaikinimo — Ieškinys dėl žalos atlyginimo)

text:
               29.3.2008

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 79/8

         2008 m. sausio 31 d. Teisingumo Teismo (septintoji kolegija) sprendimas byloje Angel Angelidis prieš Europos Parlamentą

   (Byla C-103/07 P) (1)

   (Apeliacinis skundas - Pareigūnai - Veiklos vertinimo ataskaita - Vienintelis vertintojas - Sąlygos - Konsultavimasis su ankstesniu tiesioginiu vadovu - Paskyrimo nepakeitimas - Motyvavimas - Ieškinys dėl panaikinimo - Ieškinys dėl žalos atlyginimo)
   (2008/C 79/13)
   Proceso kalba: prancūzų
   Šalys

      Ieškovas: Angel Angelidis, atstovaujamas advokato E. Boigelot

      Kita proceso šalis: Europos Parlamentas, atstovaujamas M. Mustapha Pacha ir A. Lukošiūtė
   Dalykas
   Apeliacinis skundas dėl 2006 m. gruodžio 5 d. Pirmosios instancijos teismo (penktoji kolegija) sprendimo Angelidis prieš Parlamentą (T-416/03), kuriuo Pirmosios instancijos teismas atmetė apelianto ieškinį dėl, pirma, jo tarnybinės veiklos vertinimo ataskaitos už laikotarpį nuo 2001 m. sausio 1 d. iki gruodžio 31 d. panaikinimo ir, antra, žalos, patirtos tiek dėl ginčijamos tarnybinės veiklos vertinimo ataskaitos tariamo netaisyklingumo, tiek dėl jos tariamo pavėluoto parengimo, atlyginimo
   Rezoliucinė dalis

               1.

               Atmesti apeliacinį skundą.

               2.

               Priteisti iš A. Angelidis padengti jo paties bylinėjimosi išlaidas ir Europos Parlamento bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 129, 2007 6 9.


title: Byla C-505/07: 2009 m. spalio 1 d. Teisingumo Teismo (antroji kolegija) sprendimas byloje ( Tribunal Supremo (Ispanija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą), pradėtoje Compañía Española de Comercialización de Aceite SA (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą — Bendras aliejaus ir riebalų rinkų organizavimas — Reglamentas Nr. 133/66/EEB — 12a straipsnis — Bendrijos nefinansuojamas alyvuogių aliejaus sandėliavimas — Nacionalinių konkurencijos institucijų įgaliojimai)

text:
               21.11.2009

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 282/5

         2009 m. spalio 1 d. Teisingumo Teismo (antroji kolegija) sprendimas byloje (Tribunal Supremo (Ispanija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą), pradėtoje Compañía Española de Comercialización de Aceite SA

   (Byla C-505/07) (1)

   (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą - Bendras aliejaus ir riebalų rinkų organizavimas - Reglamentas Nr. 133/66/EEB - 12a straipsnis - Bendrijos nefinansuojamas alyvuogių aliejaus sandėliavimas - Nacionalinių konkurencijos institucijų įgaliojimai)
   2009/C 282/07
   Proceso kalba: ispanų

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Tribunal Supremo

      Šalys pagrindinėje byloje

      Ieškovė: Compañía Española de Comercialización de Aceite SA

      Dalyvaujant: Asociación Española de la Industria y Comercio Exportador de Aceite de Oliva (Asoliva), Asociación Nacional de Industriales Envasadores y Refinadores de Aceites Comestibles (Anierac), Administración del Estado

      Dalykas

   Prašymas priimti prejudicinį sprendimą — Tribunal Supremo — 1966 m. rugsėjo 22 d. Tarybos reglamento Nr. 136/66/EEB dėl bendro aliejų ir riebalų rinkos organizavimo (OL 172, p. 3025; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 3 sk., 1 t., p. 77), iš dalies pakeisto Reglamentu Nr. 1638/98 (OL L 210, p. 32; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 3 sk., 23 t., p. 308), 12a straipsnio, 1997 m. gegužės 20 d. Tarybos reglamento dėl gamintojų grupių ir jų asociacijų (OL L 142, p. 30) ir 1962 m. balandžio 4 d. Tarybos reglamento Nr. 26 dėl tam tikrų konkurencijos taisyklių taikymo žemės ūkio produktų gamybai ir prekybai jais (OL 30, p. 993; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 3 sk., 1 t., p. 6) 26 straipsnio aiškinimas — „Patvirtintos įstaigos“ sąvoka — Gamintojų grupių ir jų asociacijų sąvoka — Sandėliavimas

      Rezoliucinė dalis

               1.

               Akcinę bendrovę, kurios akcininkų daugumą sudaro alyvuogių aliejaus gamintojai, alyvuogių aliejaus spaudyklos bei alyvuogių augintojų kooperatyvai ir kurios kiti akcininkai yra finansinės įstaigos, galima laikyti „įstaiga“1966 m. rugsėjo 22 d. Tarybos reglamento Nr. 136/66/EEB dėl bendro aliejų ir riebalų rinkos organizavimo, iš dalies pakeisto 1998 m. liepos 20 d. Tarybos reglamentu (EEB) Nr. 1638/98, 12a straipsnio prasme, kuri gali būti įgaliota sudaryti privataus alyvuogių aliejaus sandėliavimo sutartį pagal šį straipsnį, jeigu tenkinamos šioje nuostatoje numatytos sąlygos.

               2.

               „Valstybės patvirtinimą“, kurį turi turėti įstaigos pagal Reglamento Nr. 136/66, iš dalies pakeisto Reglamentu Nr. 1638/98, 12a straipsnį, galima gauti pateikus prašymą dėl specialios išimties („leidimo“) nacionalinėms konkurencijos institucijoms, jeigu šios institucijos naudojasi veiksmingomis priemonėmis, leidžiančiomis patikrinti prašymą pateikusios įstaigos tinkamumą laikantis teisės aktuose nustatytų reikalavimų užsiimti privataus alyvuogių aliejaus sandėliavimo veikla.

               3.

               Reglamento Nr. 136/66, iš dalies pakeisto Reglamentu Nr. 1638/98, 12a straipsniu nedraudžiamas alyvuogių aliejaus pirkimo ir sandėliavimo mechanizmas, dėl kurio susitarta ir kuris finansuojamas privačiai bei kurio atžvilgiu nebuvo vykdoma šioje nuostatoje nurodyta įgaliojimo suteikimo procedūra.

               4.

               Jeigu nacionalinės konkurencijos institucijos, pirma, nepriima tam tikros priemonės, galinčios pakenkti bendram alyvuogių aliejaus rinkos organizavimui ar sukurti jo išimtis ir, antra, nepriima Komisijos sprendimui prieštaraujančio sprendimo ir nesudaro sąlygų tokiam prieštaravimui kilti, jos gali nacionalinę konkurencijos teisę taikyti susitarimui, galinčiam paveikti Bendrijos alyvuogių aliejaus rinką.

      (1)  OL C 37, 2008 2 9.


title: Byla C-576/11: 2013 m. lapkričio 28 d. Teisingumo Teismo (pirmoji kolegija) sprendimas byloje Europos Komisija prieš Liuksemburgo Didžiąją Hercogystę (Valstybės įsipareigojimų neįvykdymas — Direktyva 91/271/EEB — Miesto nuotekų valymas — Teisingumo Teismo sprendimas, kuriuo konstatuotas įsipareigojimų neįvykdymas — Neįvykdymas — SESV 260 straipsnis — Piniginės baudos — Periodinės baudos ir vienkartinės sumos skyrimas)

text:
               15.2.2014

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 45/6

         2013 m. lapkričio 28 d. Teisingumo Teismo (pirmoji kolegija) sprendimas byloje Europos Komisija prieš Liuksemburgo Didžiąją Hercogystę

   (Byla C-576/11) (1)

   (Valstybės įsipareigojimų neįvykdymas - Direktyva 91/271/EEB - Miesto nuotekų valymas - Teisingumo Teismo sprendimas, kuriuo konstatuotas įsipareigojimų neįvykdymas - Neįvykdymas - SESV 260 straipsnis - Piniginės baudos - Periodinės baudos ir vienkartinės sumos skyrimas)
   2014/C 45/11
   Proceso kalba: prancūzų

      Šalys

      Ieškovė: Europos Komisija, atstovaujama O. Beynet, B. Simon ir E. Manhaeve

      Atsakovė: Liuksemburgo Didžioji Hercogystė, atstovaujama P. Frantzen ir C. Schiltz

      Atsakovės pusėje įstojusi į bylą šalis: Jungtinė Didžiosios Britanijos ir Šiaurės Airijos Karalystė, atstovaujama S. Behzadi-Spencer, C. Murrell ir S. Ford

      Dalykas

   Valstybės įsipareigojimų neįvykdymas — Nevisiškas 2006 m. lapkričio 23 d. Teisingumo Teismo sprendimo Komisija prieš Liuksemburgą (C-452/05) dėl 1991 m. gegužės 21 d. Tarybos direktyvos 91/271/EEB dėl miesto nuotėkų valymo (OL L 135, p. 40; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 15 sk., 2 t., p. 26) nuostatų neperkėlimo įvykdymas — Minėtos direktyvos 5 straipsnio 4 dalies neteisingas taikymas

      Rezoliucinė dalis

               1.

               Nesiėmusi visų būtinų priemonių 2006 m. lapkričio 23 d. Sprendimui Komisija prieš Liuksemburgą (C-452/05) įvykdyti, Liuksemburgo Didžioji Hercogystė neįvykdė įsipareigojimų pagal SESV 260 straipsnio 1 dalį.

               2.

               Priteisti iš Liuksemburgo Didžiosios Hercogystės sumokėti Europos Komisijai į „Nuosavų Europos Sąjungos išteklių“ sąskaitą vienkartinę 2 000 000 eurų sumą.

               3.

               Tuo atveju, jeigu 1 punkte konstatuotas įsipareigojimų neįvykdymas išlieka šio sprendimo paskelbimo dieną, priteisti iš Liuksemburgo Didžiosios Hercogystės sumokėti Europos Komisijai į „Nuosavų Europos Sąjungos išteklių“ sąskaitą 2 800 eurų periodinę baudą už kiekvieną dieną, kai vėluojama imtis būtinų priemonių minėtam Sprendimui Komisija prieš Liuksemburgą įvykdyti, mokėtiną nuo sprendimo šioje byloje paskelbimo dienos iki to laiko, kol bus visiškai įvykdytas minėtas Sprendimas Komisija prieš Liuksemburgą.

               4.

               Priteisti iš Liuksemburgo Didžiosios Hercogystės bylinėjimosi išlaidas.

               5.

               Jungtinė Didžiosios Britanijos ir Šiaurės Airijos Karalystė padengia savo bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 39, 2012 2 11.


title: Byla T-610/15: 2015 m. spalio 26 d. pareikštas ieškinys byloje British Aggregates/Komisija

text:
               25.1.2016

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 27/64

         2015 m. spalio 26 d. pareikštas ieškinys byloje British Aggregates/Komisija

   (Byla T-610/15)
   (2016/C 027/82)
   Proceso kalba: anglų

      Šalys

      Ieškovė: British Aggregates Association (Lanarkas, Jungtinė Karalystė), atstovaujama advokato L. Van den Hende ir solisitoriaus A. White

      Atsakovė: Europos Komisija

      Reikalavimai

   Ieškovė Bendrojo Teismo prašo:

               —

               pagal SESV 263 straipsnį panaikinti 2015 m. kovo 27 d. Komisijos sprendimą C(2015) 2141 final byloje SA.34775 (2013/C) (ex 2012/NN) – Nerūdinių medžiagų mokestis ir

               —

               priteisti iš Komisijos ieškovės bylinėjimosi išlaidas.

      Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

   Grįsdama ieškinį ieškovė remiasi trimis pagrindais.

               1.

               Pirmajame ieškinio pagrinde teigiama, kad Komisija padarė vertinimo klaidą, kai nusprendė, kad aštuoni neapmokestinimo nerūdinių medžiagų mokesčiu (NMM) pagal Finance Act 2001 (2001 m. Finansų įstatymas) atvejai nėra atrankinio pobūdžio, todėl nėra valstybės pagalba, kaip ji suprantama pagal SESV 107 straipsnio 1 dalį, ir kai rėmėsi įprasto apmokestinimo principu ir NMM tikslu, siekdama taikyti atrankumo kriterijų.

               2.

               Antrasis ieškinio pagrindas siejamas su tuo, kad Komisija neatliko kruopštaus ir nešališko tyrimo, kad nuspręstų, ar nagrinėjami aštuoni neapmokestinimo atvejai yra atrankinio pobūdžio, todėl yra valstybės pagalba, kaip ji suprantama pagal SESV 107 straipsnio 1 dalį.

               3.

               Trečiasis ieškinio pagrindas siejamas su tuo, kad Komisija nenurodė ginčijamo sprendimo motyvų, kaip reikalaujama pagal SESV 296 straipsnį, nes tai, kad aiškindama, kodėl nagrinėjami aštuoni neapmokestinimo atvejai nėra atrankinio pobūdžio, Komisija taikė įprasto apmokestinimo principą ir rėmėsi NMM tikslu, prieštarauja ginčijamam sprendimui.


title: Byla C-386/11: 2011 m. liepos 20 d. Oberlandesgericht Düsseldorf (Vokietija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Piepenbrock Dienstleistungen GmbH & Co KG prieš Kreis Dürent

text:
               22.10.2011

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 311/17

         2011 m. liepos 20 d.Oberlandesgericht Düsseldorf (Vokietija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Piepenbrock Dienstleistungen GmbH & Co KG prieš Kreis Dürent

   (Byla C-386/11)
   2011/C 311/27
   Proceso kalba: vokiečių

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Oberlandesgericht Düsseldorf

      Šalys pagrindinėje byloje

      Pareiškėja: Piepenbrock Dienstleistungen GmbH & Co KG

      Atsakovė: Kreis Düren

      Byloje dalyvaujantis asmuo: Stadt Düren

      Prejudicinis klausimas

   Ar „viešoji sutartis“ pagal 2004 m. kovo 31 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2004/18/EB dėl viešojo darbų, prekių ir paslaugų pirkimo sutarčių sudarymo tvarkos derinimo (1) OL L 134, p. 114; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 6 sk., 7 t., p. 132 1 straipsnio 2 dalies a punktą turi būti suprantama ir kaip dviejų vietos valdžios institucijų sutartis, kuria viena jų perkelia kitai griežtai apibrėžtą kompetenciją už išlaidų atlyginimą, ypač tuomet, kai perduotos funkcijos susijusios ne su suverenia veikla, bet tik su pagalbiniais darbais?

      (1)  OL L 134, p. 114; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 6 sk., 7 t., p. 132.