title: Byla C-611/18 P: 2018 m. rugsėjo 21 d. Pirelli & C. SpA pateiktas apeliacinis skundas dėl 2018 m. liepos 12 d. Bendrojo Teismo (aštuntoji kolegija) priimto sprendimo byloje T-455/14 Pirelli & C. / Komisija

text:
               12.11.2018

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 408/43

      2018 m. rugsėjo 21 d.Pirelli & C. SpA pateiktas apeliacinis skundas dėl 2018 m. liepos 12 d. Bendrojo Teismo (aštuntoji kolegija) priimto sprendimo byloje T-455/14 Pirelli & C. / Komisija

      (Byla C-611/18 P)
      (2018/C 408/57)
      Proceso kalba: italų

         Šalys

         Apeliantė: Pirelli & C. SpA, atstovaujama advokatų M. Siragusa, G. Rizza

         Kitos proceso šalys: Europos Komisija, Prysmian Cavi e Sistemi Srl

         Apeliantės reikalavimai

         Pirelli Teisingumo Teismo prašo:
      remiantis Procedūros reglamento 169 straipsnio 1 dalimi panaikinti Bendrojo Teismo sprendimą, išdėstytą 2018 m. liepos 12 d. Sprendimo byloje T-455/14 Pirelli & C. S.p.A. / Komisija, apie kurį ieškovei buvo pranešta tą pačią dieną per e-Curia sistemą, rezoliucinėje dalyje
      ir
      remiantis Procedūros reglamento 170 straipsnio 1 dalimi, negrąžinant bylos Bendrajam Teismui nagrinėti iš naujo, patenkinti Pirelli pirmojoje instancijoje mutatis mutandis nurodytus reikalavimus, taigi:
      visų pirma

                  —

                  panaikinti Sprendimą (1), kiek jis susijęs su Pirelli, o konkrečiai: panaikinti jo 1 straipsnio 5 dalies d punktą, 2 straipsnio g punktą ir 4 straipsnį, kiek jame Pirelli įtraukta į priemonės adresatų sąrašą,

            arba

                  —

                  naudojantis savo neribota jurisdikcija pagal Reglamento Nr. 1/2003 (2) 31 straipsnį ir SESV 261straipsnį nustatyti, kad solidariai mokėtina Pirelli skola būtų pirmiausia išieškoma iš kito skolininko,

            jei Prysmian atskiru apeliaciniu skundu apskųstų 2018 m. liepos 12 d Bendrojo Teismo sprendimą byloje T-475/14:

                  —

                  panaikinti Sprendimą arba iš dalies pakeisti jo 2 straipsnio g punktą, sumažinant Prysmian ir Pirelli solidariai skirtą baudą,

                  —

                  bet kokiu atveju priteisti iš Komisijos bylinėjimosi išlaidas,

            jei Bendrojo Teismo sprendimas, išdėstytas 2018 m. liepos 12 d. Sprendimo byloje T-455/14 Pirelli & C. S.p.A. / Komisija, rezoliucinėje dalyje nebūtų panaikintas, naudojantis savo neribota jurisdikcija pagal Reglamento Nr. 1/2003 31 straipsnį ir SESV 261 straipsnį nustatyti, kad solidariai mokėtina Pirelli skola būtų pirmiausia išieškoma iš kito skolininko.

         Apeliacinio skundo pagrindai ir pagrindiniai argumentai

         Pirmasis pagrindas susijęs su tuo, kad Bendrasis Teismas nesilaikė savo pareigos motyvuoto, kiek tai susiję su: Pirelli nurodytu nepakankamu motyvavimu Komisijai atmetant jos detalius argumentus dėl lemiamos įtakos prezumpcijos netaikymo šioje byloje ir dėl to, kad Komisija taikė nevienodą požiūrį, nes tik Goldman Sachs atžvilgiu taikė „dvigubo pagrindo“ metodą.

      Bendrasis Teismas padarė klaidą apibrėždamas Komisijai tenkančios pareigos motyvuoti dalyką ir apimtį, nes nenurodė ir nepripažino, kad Sprendimo motyvavimas neatitiko Sąjungos teismo nustatytų reikalavimų. Bendrasis Teismas turėjo panaikinti Sprendimą, kiek jis susijęs su apeliante, nes nagrinėjamoje priemonėje neišdėstomi visi tikslūs ir konkretūs motyvais, galintys pagrįsti pažeidimo inkriminavimą Pirelli remiantis prezumpcija, nors Pirelli pateikė įrodymų, kad jos ekonominiai, organizaciniai ir teisiniai ryšiai su Prysmian nepanaikino ir neribojo jos patronuojamosios bendrovės savarankiškumo. Be to, skundžiamame sprendime Bendrasis Teismas visiškai neatsižvelgė į Pirelli argumentus dėl diskriminacijos jos atžvilgiu, nes Komisijai jos atžvilgiu taikė tik lemiamos įtakos prezumpciją (parental liability presumption (PLP)) ir netaikė inkriminavimo metodo apimančio dvigubo pagrindą, kurį paikė kitai patronuojančiajai Prysmian bendrovei, t. y. Goldman Sachs.

         Antrasis pagrindas susiję su Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijos 48 ir 49 straipsnių pažeidimu ir nepakankamu bei nelogišku skundžiamo sprendimo motyvavimu, kiek tai susiję su Komisijos padarytu juridinio asmens Pirelli pagrindinių teisių ir proporcingumo principo pažeidimu.

      Bendrojo Teismo nuomonė, kad Pirelli atsakomybė, nustatyta remiantis prezumpcija, yra ne baudžiamoji atsakomybė už kito asmens veikas, o asmeninė „įmonės“, kurią ji sudarė kartu su savo patronuojamąja bendrove Prysmian, kuri tiesiogiai darė pažeidimą, atsakomybė, grindžiama netinkamu dviejų lygiu analizių, kurios negali persidengti, persidengimu: konkurencijos taisyklių taikymas įmonėms ir kaltinamų juridinių asmenų pagrindinių teisių pažeidimas. Be to, skundžiamame sprendime visiškai neatsižvelgta į Pirelli argumentą dėl dvigubos prezumpcijos, išplaukiančios iš PLP, pobūdžio. Iš tikrųjų Sprendime Komisija preziumavo, kad Pirelli darė lemiamą įtaką ne tik Prysmian komercinei politikai, bet ir konkretų antikonkurencinį jos patronuojamosios bendrovės elgesį (apeliantė negalėjo pateikti tai paneigiančių įrodymų). Pirelli taip pat tvirtina, kad skundžiamas sprendimas yra nepakankamai motyvuotas dėl argumento, kad Komisija nepalygino asmenų interesų, kiek tai susiję su PLP, atsižvelgiant į įrodymus konkrečiu atveju ir į teisės į gynybą užtikrinimą, kaip reikalaujama pagal Europos žmogaus teisių teismo jurisprudenciją. Galiausiai dėl Pirelli pagrindo, jog Komisijos taikymas jai PLP buvo pagal ESS 5 straipsnio 4 dalį neproporcingas tikslui geriau užtikrinti veiksmingą baudos sumokėjimą ir skirti didesnes baudas siekiant atgrasinti, Bendrasis Teismas atsakė darydamas nuorodas į netinkamą jurisprudenciją.

         Trečiasis pagrindas susijęs su solidarios atsakomybės, proporcingumo ir vienodo požiūrio principų pažeidimu, nelogišku motyvavimu, kiek jis susijęs su Pirelli solidarios su Prysmian atsakomybės sumokėti baudą principo taikymo klaidingu vertinimu iš esmės ir su skundžiamo sprendimo nepakankamu motyvavimui, kiek tai susiję su Pirelli solidariai mokėtinos skolos išieškojimu pirmiausia iš kito skolininko.

      Nors Pirelli (kaip ir Prysmian) buvo nurodyta sumokėti visą Sprendimu skirtą baudą, apeliantės situacija buvo visiškai kitokia, nei jos buvusios patronuojamosios bendrovės, kuri, kaip aiškiai nurodyta Sprendime, tiesiogiai darė pažeidimą. Kaip teisingai, tačiau dviprasmiškai pripažįstama skundžiamame sprendime, Pirelli buvo priskirta antraeilė ir nepagrindinė atsakomybė, priklausanti nuo Prysmian atsakomybės. Komisija turėjo sušvelninti nepagrįstą ir neproporcingą sankcijos poveikį dėl jos pačios iškreipto požiūrio į Pirelli, kaip patronuojančiosios bendrovės, kuriai visiškai priklauso patronuojamoji bendrovė, prerogatyvas, ir netaikyti jai solidarios atsakomybės sumokėti visą baudą arba įpareigoti ją sumokėti tik dalį Prysmian skirtos baudos, arba taikyti taisyklę, pagal kurią Pirelli baudą mokės tik tada, jei jos nesumokės kitas skolininkas. Bendrasis Teismas ne tik nepateikė jokių motyvų dėl Pirelli nurodyto pagrindo dėl minėtos taisyklės netaikymo, bet ir pažeidė solidarios atsakomybės, proporcingumo ir vienodo požiūrio principus.

         Ketvirtasis pagrindas susijęs su SESV 261 straipsnio ir Reglamento Nr. 1/2003 31 straipsnio pažeidimu dėl atsisakymo taikyti Pirelli savo reikalavimuose Bendrajam Teismui išdėstytą taisyklę, pagal kurią solidariai mokėtina Pirelli skola būtų pirmiausia išieškoma iš kito skolininko.

      Pagal minėtas nuostatas Bendrasis Teismas turi tam tikras teises ne tik pakeisti Komisijos skirtos baudos dydį, bet ir jos mokėjimo būdus. Skundžiamame sprendime nurodyta jurisprudencija, pagal kurią Komisijos galimybė skirti baudas neapima galimybės nustatyti atitinkamas solidarių skolininkų mokėtinas dalis, yra netinkama nagrinėjant Pirelli iškeltą klausimą, kurį Bendrasis Teismas iš esmės ignoravo, susijusį su Komisijos ir Bendrojo Teismo (kai atlieka pirmosios sprendimo teisminę kontrolę) galimybe taikyti taisyklę, pagal kurią solidariai mokėtina patronuojančiosios bendrovės, kuriai priklauso visas patronuojamosios bendrovės kapitalas, skola būtų pirmiausia išieškoma iš kito skolininko. Iš tikrųjų ši taisyklė susijusi ne su solidarių skolininkų vidaus santykiais, o su kiekvieno iš jų atskira pareiga Komisijai (išoriniai santykiai).

         (1)  2014 m. balandžio 2 d. Europos Komisijos sprendimas C(2014) 2139 final (byla AT.39610 – Elektros kabeliai).

         (2)  2002 m. gruodžio 16 d. Tarybos reglamentas (EB) Nr. 1/2003 dėl konkurencijos taisyklių, nustatytų Sutarties 81 ir 82 straipsniuose, įgyvendinimo (OL L 1, 2003, p. 1; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 8 sk., 2 t., p. 205).


title: Byla C-214/17: 2018 m. rugsėjo 20 d. Teisingumo Teismo (šeštoji kolegija) sprendimas byloje (Oberster Gerichtshof (Austrija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Alexander Mölk / Valentina Mölk (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą — Teismų bendradarbiavimas civilinėse bylose — Hagos protokolas dėl išlaikymo prievolėms taikytinos teisės — 4 straipsnio 3 dalis — Valstybės, kurioje yra skolininko nuolatinė gyvenamoji vieta, kompetentingai institucijai pateiktas išlaikymo kreditoriaus išlaikymo išmokų prašymas — Sprendimas, įgijęs res judicata galią — Skolininko tai pačiai institucijai vėliau pateiktas prašymas sumažinti nustatytą išlaikymo išmoką — Kreditoriaus dalyvavimas teismo procese — Taikytinos teisės nustatymas)

text:
               12.11.2018

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 408/21

      2018 m. rugsėjo 20 d. Teisingumo Teismo (šeštoji kolegija) sprendimas byloje (Oberster Gerichtshof (Austrija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Alexander Mölk / Valentina Mölk

      (Byla C-214/17) (1)

      ((Prašymas priimti prejudicinį sprendimą - Teismų bendradarbiavimas civilinėse bylose - Hagos protokolas dėl išlaikymo prievolėms taikytinos teisės - 4 straipsnio 3 dalis - Valstybės, kurioje yra skolininko nuolatinė gyvenamoji vieta, kompetentingai institucijai pateiktas išlaikymo kreditoriaus išlaikymo išmokų prašymas - Sprendimas, įgijęs res judicata galią - Skolininko tai pačiai institucijai vėliau pateiktas prašymas sumažinti nustatytą išlaikymo išmoką - Kreditoriaus dalyvavimas teismo procese - Taikytinos teisės nustatymas))
      (2018/C 408/26)
      Proceso kalba: vokiečių

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

         Oberster Gerichtshof

         Šalys pagrindinėje byloje

         Ieškovas: Alexander Mölk

         Atsakovė: Valentina Mölk

         Rezoliucinė dalis

                  1.

                  Europos bendrijos 2009 m. lapkričio 30 d. Tarybos sprendimu 2009/941/EB patvirtinto 2007 m. lapkričio 23 d. Hagos protokolo dėl išlaikymo prievolėms taikytinos teisės 4 straipsnio 3 dalis turi būti aiškinama taip, kad tokia situacija, kaip nagrinėjama pagrindinėje byloje, kurioje mokėtina išlaikymo išmoka buvo nustatyta, kreditoriaus prašymu, res judicata galią įgijusiu sprendimu remiantis teismo vietos teise, nustatyta pagal to 4 straipsnio 3 dalį, nelemia, kad ši teisė reglamentuoja vėliau skolininko jo nuolatinės gyvenamosios vietos teismui prieš kreditorių nukreiptą prašymą sumažinti šią išlaikymo išmoką.

                  2.

                  2007 m. lapkričio 23 d. Hagos protokolo 4 straipsnio 3 dalis turi būti aiškinama taip, kad nelaikytina, jog kreditorius „kreipiasi“, kaip tai suprantama pagal šį straipsnį, į kompetentingą instituciją toje valstybėje, kurioje skolininkas turi nuolatinę gyvenamąją vietą, kai kreditorius dalyvauja skolininko toje institucijoje inicijuotame procese, kaip tai suprantama pagal 2008 m. gruodžio 18 d. Tarybos reglamento (EB) Nr. 4/2009 dėl jurisdikcijos, taikytinos teisės, teismo sprendimų pripažinimo ir vykdymo bei bendradarbiavimo išlaikymo prievolių srityje, 5 straipsnį, siekdamas užginčyti reikalavimą iš esmės.

         (1)  OL C 283, 2017 8 28.


title: Sujungtos bylos C-325/18 PPU ir C-375/18 PPU: 2018 m. rugsėjo 19 d. Teisingumo Teismo (pirmoji kolegija) sprendimas byloje (Court of Appeal (Airija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Hampshire County Council / C.E., N.E. (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą — Prejudicinio sprendimo priėmimo skubos tvarka procedūra — Teismų bendradarbiavimas civilinėse bylose — Jurisdikcija ir teismo sprendimų, susijusių su santuoka ir tėvų pareigomis, pripažinimas bei vykdymas — Tarptautinis vaikų grobimas — Reglamentas (EB) Nr. 2201/2003 — 11 straipsnis — Prašymas grąžinti — 1980 m. spalio 25 d. Hagos konvencija — Prašymas paskelbti teismo sprendimą vykdytinu — Sprendimo apskundimas — Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartija — 47 straipsnis — Teisė į veiksmingą teisinės gynybos priemonę — Apeliacinio skundo pateikimo terminas — Nutartis dėl leidimo vykdyti — Įvykdymas iki jos įteikimo)

text:
               12.11.2018

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 408/32

      2018 m. rugsėjo 19 d. Teisingumo Teismo (pirmoji kolegija) sprendimas byloje (Court of Appeal (Airija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Hampshire County Council / C.E., N.E.

      (Sujungtos bylos C-325/18 PPU ir C-375/18 PPU) (1)

      ((Prašymas priimti prejudicinį sprendimą - Prejudicinio sprendimo priėmimo skubos tvarka procedūra - Teismų bendradarbiavimas civilinėse bylose - Jurisdikcija ir teismo sprendimų, susijusių su santuoka ir tėvų pareigomis, pripažinimas bei vykdymas - Tarptautinis vaikų grobimas - Reglamentas (EB) Nr. 2201/2003 - 11 straipsnis - Prašymas grąžinti - 1980 m. spalio 25 d. Hagos konvencija - Prašymas paskelbti teismo sprendimą vykdytinu - Sprendimo apskundimas - Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartija - 47 straipsnis - Teisė į veiksmingą teisinės gynybos priemonę - Apeliacinio skundo pateikimo terminas - Nutartis dėl leidimo vykdyti - Įvykdymas iki jos įteikimo))
      (2018/C 408/42)
      Proceso kalba: anglų

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

         Court of Appeal

         Šalys pagrindinėje byloje

         Ieškovė: Hampshire County Council

         Atsakovai: C.E., N.E.

         dalyvaujant: Child and Family Agency

         Rezoliucinė dalis

                  1.

                  2003 m. lapkričio 27 d. Tarybos reglamento (EB) Nr. 2201/2003 dėl jurisdikcijos ir teismo sprendimų, susijusių su santuoka ir tėvų pareigomis, pripažinimo bei vykdymo, panaikinančio Reglamentą (EB) Nr. 1347/2000, III skyriaus bendrosios nuostatos turi būti aiškinamos taip, kad, kai teigiama, jog vaikai buvo išvežti neteisėtai, valstybės narės, kurioje šie vaikai turėjo nuolatinę gyvenamąją vietą, teismo sprendimas, kuriuo įpareigojama grąžinti minėtus vaikus ir kuris priimtas vykdant sprendimą dėl tėvų pareigų, gali būti pripažintas vykdytinu priimančiojoje valstybėje narėje remiantis šiomis bendrosiomis nuostatomis.

                  2.

                  Reglamento Nr. 2201/2003 33 straipsnio 1 dalis, siejama su Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijos 47 straipsniu, turi būti aiškinama taip, kad esant situacijai, kaip antai nagrinėjamai pagrindinėje byloje, pagal ją draudžiama vykdyti valstybės narės teismo sprendimą, kuriuo nustatoma vaikų globa ir įpareigojama juos grąžinti ir kuris prašomojoje valstybėje narėje pripažintas vykdytinu, kol susijusiems tėvams apie jį nepranešta. Reglamento Nr. 2201/2003 33 straipsnio 5 dalis turi būti aiškinama taip, kad šioje nuostatoje numatyto apskundimo termino teismas, į kurį kreiptasi, pratęsti negali.

                  3.

                  Reglamentas Nr. 2201/2003 turi būti aiškinamas taip, kad esant situacijai, kaip antai nagrinėjamai pagrindinėje byloje, pagal jį nedraudžiama valstybės narės teismui taikyti apsaugos priemones įpareigojimo kitos valstybės narės viešajam subjektui forma, uždraudžiant jam šios kitos valstybės narės teismuose pradėti ar tęsti vaikų, kurie joje gyvena, įvaikinimo procedūrą.

         (1)  OL C 249, 2018 7 16

         OL C 268, 2018 7 30.


title: Byla T-260/16: 2018 m. rugsėjo 25 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Švedija / Komisija (EŽŪGF ir EŽŪFKP — Nefinansuojamos išlaidos — Atsietoji tiesioginė parama — Patikrinimai vietoje — Nuotolinis stebėjimas — Rizikos veiksnių vertinimas — Taisomosios priemonės, kurių turi imtis atitinkama valstybė narė — Finansinės žalos vertinimas — Proporcingumas)

text:
               12.11.2018

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 408/47

      2018 m. rugsėjo 25 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Švedija / Komisija

      (Byla T-260/16) (1)

      ((EŽŪGF ir EŽŪFKP - Nefinansuojamos išlaidos - Atsietoji tiesioginė parama - Patikrinimai vietoje - Nuotolinis stebėjimas - Rizikos veiksnių vertinimas - Taisomosios priemonės, kurių turi imtis atitinkama valstybė narė - Finansinės žalos vertinimas - Proporcingumas))
      (2018/C 408/59)
      Proceso kalba: švedų

         Šalys

         Ieškovė: Švedijos Karalystė, iš pradžių atstovaujama L. Swedenborg, A. Falk, N. Otte Widgren, C. Meyer-Seitz ir U. Persson, vėliau L. Swedenborg, A. Falk ir C. Meyer-Seitz

         Atsakovė: Europos Komisija, atstovaujama D. Triantafyllou ir K. Simonsson

         Ieškovės pusėje į bylą įstojusi šalis: Čekijos Respublika, atstovaujama M. Smolek ir J. Vláčil

         Dalykas

      Pagal SESV 263 straipsnį pateiktas prašymas visų pirma panaikinti 2016 m. kovo 17 d. Komisijos įgyvendinimo sprendimą (ES) 2016/417 dėl valstybių narių patirtų tam tikrų išlaidų nefinansavimo Europos Sąjungos lėšomis iš Europos žemės ūkio garantijų fondo (EŽŪGF) ir Europos žemės ūkio fondo kaimo plėtrai (EŽŪFKP) (OL L 75, 2016, p. 16), kiek jis susijęs su Švedijos Karalystei skirta 8 811 286,44 EUR atsietąja tiesiogine parama už 2013 paraiškų teikimo metus, ir subsidiariai sumažinti minėtos atsietosios tiesioginės paramos sumą, kurią atsisakoma finansuoti, iki 1 022 259,46 EUR

         Rezoliucinė dalis

                  1.

                  Panaikinti 2016 m. kovo 17 d. Komisijos įgyvendinimo sprendimą (ES) 2016/417 dėl valstybių narių patirtų tam tikrų išlaidų nefinansavimo Europos Sąjungos lėšomis iš Europos žemės ūkio garantijų fondo (EŽŪGF) ir Europos žemės ūkio fondo kaimo plėtrai (EŽŪFKP), kiek jis susijęs su Švedijos Karalystei už 2013 paraiškų teikimo metus iš viso išmokėta 8 811 286,44 EUR atsietąja tiesiogine parama.

                  2.

                  Europos Komisija padengia savo bylinėjimosi išlaidas ir iš jos priteisiamos Švedijos Karalystės patirtos bylinėjimosi išlaidos.

                  3.

                  Čekijos Respublika padengia savo bylinėjimosi išlaidas.

         (1)  OL C 305, 2016 8 22.


title: Byla T-570/18: 2018 m. rugsėjo 25 d. pareikštas ieškinys byloje YQ / Komisija

text:
               12.11.2018

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 408/60

      2018 m. rugsėjo 25 d. pareikštas ieškinys byloje YQ / Komisija

      (Byla T-570/18)
      (2018/C 408/77)
      Proceso kalba: prancūzų

         Šalys

         Ieškovas: YQ, atstovaujamas advokato N. de Montigny

         Atsakovė: Europos Komisija

         Reikalavimai

      Ieškovas Bendrojo Teismo prašo:

                  —

                  pripažinti ir nuspręsti panaikinti atskirą sprendimą, kuriuo nuo 2017/2018 mokslo metų nutraukiamas mokyklos mokesčių, susijusių su ieškovo vaiku, kompensavimas, pirmą kartą apie šį sprendimą pranešant ieškovui 2017 m. lapkričio 15 d. ir tai patvirtinant 2017 m. gruodžio mėn. darbo užmokesčio lapeliu,

                  —

                  priteisti iš atsakovės bylinėjimosi išlaidas.

         Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

      Grįsdamas ieškinį ieškovas remiasi keturiais pagrindais.

                  1.

                  Pirmasis ieškinio pagrindas, susijęs su Europos Sąjungos Pareigūnų tarnybos nuostatų VII priedo 3 straipsnio 1 dalies ir bendrųjų įgyvendinimo nuostatų, susijusių su sveikatos priežiūros išlaidų kompensavimu, pažeidimu tais atvejais, kai atsakovės aiškinimo pakeitimu buvo pažeistos įgytos teisės, teisėti lūkesčiai, teisinis saugumas ir gero administravimo principas.

                  2.

                  Antrasis ieškinio pagrindas, susijęs su vaikų teisių, teisės į šeimos gyvenimą ir teisės į švietimą pažeidimu.

                  3.

                  Trečiasis ieškinio pagrindas, susijęs su vienodo požiūrio ir nediskriminavimo principų pažeidimu.

                  4.

                  Ketvirtasis ieškinio pagrindas, susijęs su tuo, kad nebuvo veiksmingai palyginti ieškovo interesai ir buvo nesilaikyta proporcingumo principo, priėmus ginčijamą sprendimą.


title: Byla T-123/17: 2018 m. rugsėjo 20 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Exaa Abwicklungsstelle für Energieprodukte / ACER (Energija — ACER apeliacinės komisijos sprendimas — Prašymo leisti įstoti į bylą atmetimas — Tiesioginis ir realus suinteresuotumas procedūros rezultatais — Pareiga motyvuoti — Teisė būti išklausytam)

text:
               12.11.2018

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 408/48

      2018 m. rugsėjo 20 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Exaa Abwicklungsstelle für Energieprodukte / ACER

      (Byla T-123/17) (1)

      ((Energija - ACER apeliacinės komisijos sprendimas - Prašymo leisti įstoti į bylą atmetimas - Tiesioginis ir realus suinteresuotumas procedūros rezultatais - Pareiga motyvuoti - Teisė būti išklausytam))
      (2018/C 408/61)
      Proceso kalba: vokiečių

         Šalys

         Ieškovė: Exaa Abwicklungsstelle für Energieprodukte AG (Viena, Austrija), atstovaujama advokato B. Rajal

         Atsakovė: Energetikos reguliavimo institucijų bendradarbiavimo agentūra, atstovaujama P. Martinet ir E. Tremmel

         Atsakovės pusėje į bylą įstojusi šalis: Lenkijos Respublika, atstovaujama B. Majczyna

         Dalykas

      SESV 263 straipsniu grindžiamas prašymas, kuriuo siekiama panaikinti 2017 m. vasario 17 d. ACER apeliacinės komisijos sprendimą ir atmesti byloje A-001-2017 (konsoliduota) pateiktą ieškovės prašymą leisti įstoti į bylą.

         Rezoliucinė dalis

                  1.

                  Atmesti ieškinį.

                  2.

                  Exaa Abwicklungsstelle für Energieprodukte AG padengia savo ir Energetikos reguliavimo institucijų bendradarbiavimo agentūros (ACER) bylinėjimosi išlaidas, įskaitant susijusias su procedūra dėl laikinųjų apsaugos priemonių taikymo.

                  3.

                  Lenkijos Respublika padengia savo bylinėjimosi išlaidas.

         (1)  OL C 129, 2017 4 24.


title: Byla C-23/18: 2018 m. sausio 10 d. Ccc Event Management GmbH pateiktas apeliacinis skundas dėl 2017 m. lapkričio 7 d. Bendrojo Teismo (šeštoji kolegija) priimtos nutarties byloje T-363/17 Ccc Event Management GmbH / Europos Sąjungos Teisingumo Teismas

text:
               12.11.2018

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 408/35

      2018 m. sausio 10 d.Ccc Event Management GmbH pateiktas apeliacinis skundas dėl 2017 m. lapkričio 7 d. Bendrojo Teismo (šeštoji kolegija) priimtos nutarties byloje T-363/17 Ccc Event Management GmbH / Europos Sąjungos Teisingumo Teismas

      (Byla C-23/18)
      (2018/C 408/46)
      Proceso kalba: vokiečių

         Šalys

         Apeliantė: Ccc Event Management GmbH, atstovaujama Rechtsanwalt A. Schuster,

         Kita proceso šalis: Europos Sąjungos Teisingumo Teismas

      Europos Sąjungos Teisingumo Teismas (dešimtoji kolegija) 2018 m. rugsėjo 13 d. nutartimi atmetė apeliacinį skundą iš dalies kaip akivaizdžiai nepriimtiną, iš dalies – kaip akivaizdžiai nepagrįstą ir įpareigojo apeliantę padengti savo bylinėjimosi išlaidas.


title: Byla C-594/16: 2018 m. rugsėjo 13 d. Teisingumo Teismo (penktoji kolegija) sprendimas byloje (Consiglio di Stato (Italija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Enzo Buccioni / Banca d'Italia (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą — Teisės aktų derinimas — Direktyva 2013/36/ES — 53 straipsnio 1 dalis — Nacionalinių kredito įstaigų priežiūros institucijų pareiga saugoti profesinę paslaptį — Kredito įstaiga, kurią nurodyta priverstinai likviduoti — Konfidencialios informacijos atskleidimas nagrinėjant civilines ar arbitražo bylas)

text:
               12.11.2018

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 408/8

      2018 m. rugsėjo 13 d. Teisingumo Teismo (penktoji kolegija) sprendimas byloje (Consiglio di Stato (Italija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Enzo Buccioni / Banca d'Italia

      (Byla C-594/16) (1)

      ((Prašymas priimti prejudicinį sprendimą - Teisės aktų derinimas - Direktyva 2013/36/ES - 53 straipsnio 1 dalis - Nacionalinių kredito įstaigų priežiūros institucijų pareiga saugoti profesinę paslaptį - Kredito įstaiga, kurią nurodyta priverstinai likviduoti - Konfidencialios informacijos atskleidimas nagrinėjant civilines ar arbitražo bylas))
      (2018/C 408/07)
      Proceso kalba: italų

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

         Consiglio di Stato

         Šalys pagrindinėje byloje

         Apeliantas:: Enzo Buccioni

         Atsakovas: Banca d'Italia

         dalyvaujant: Banca Network Investimenti SpA, kuris yra likviduojamas

         Rezoliucinė dalis

      2013 m. birželio 26 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2013/36/ES dėl galimybės verstis kredito įstaigų veikla ir dėl riziką ribojančios kredito įstaigų ir investicinių įmonių priežiūros, kuria iš dalies keičiama Direktyva 2002/87/EB ir panaikinamos direktyvos 2006/48/EB ir 2006/49/EB, 53 straipsnio 1 dalis turi būti aiškinama taip, kad ja nedraudžiama valstybių narių kompetentingoms institucijoms atskleisti konfidencialią informaciją asmeniui, kuris to prašo, kad būtų galima pradėti civilinę arba arbitražo bylą dėl turtinių interesų, kurie buvo pažeisti priverstinai likvidavus kredito įstaigą, apsaugos. Vis dėlto prašymas atskleisti turi būti pateiktas dėl informacijos, dėl kurios prašantysis pateikia aiškius ir nuoseklius įrodymus, leidžiančius patikėti, kad ji yra svarbi civilinėje arba arbitražo byloje, kurios dalyką prašantysis turi konkrečiai identifikuoti; su šiuo dalyku nesusijusiais tikslais nagrinėjama informacija negali būti naudojama. Kompetentingos valdžios institucijos ir teismai, prieš atskleisdami bet kurią konfidencialios informacijos dalį, turi įvertinti prašančiojo suinteresuotumą gauti atitinkamą informaciją ir interesus, susijusius su šios informacijos, dėl kurios taikoma pareiga saugoti profesinę paslaptį, konfidencialumo išlaikymu.

         (1)  OL C 63, 2017 2 27.


title: Byla C-26/17 P: 2018 m. rugsėjo 13 d. Teisingumo Teismo (dešimtoji kolegija) sprendimas byloje Birkenstock Sales GmbH / Europos Sąjungos intelektinės nuosavybės tarnyba (EUIPO) (Apeliacinis skundas — Europos Sąjungos prekių ženklas — Europos Sąjungoje galiojanti tarptautinė registracija — Prekių ženklas, vaizduojantis banguotų susikertančių linijų raštą — Reglamentas (EB) Nr. 207/2009 — 7 straipsnio 1 dalies b punktas — Absoliutus atmetimo pagrindas — Skiriamasis požymis — Paviršiaus raštas)

text:
               12.11.2018

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 408/10

      2018 m. rugsėjo 13 d. Teisingumo Teismo (dešimtoji kolegija) sprendimas byloje Birkenstock Sales GmbH / Europos Sąjungos intelektinės nuosavybės tarnyba (EUIPO)

      (Byla C-26/17 P) (1)

      ((Apeliacinis skundas - Europos Sąjungos prekių ženklas - Europos Sąjungoje galiojanti tarptautinė registracija - Prekių ženklas, vaizduojantis banguotų susikertančių linijų raštą - Reglamentas (EB) Nr. 207/2009 - 7 straipsnio 1 dalies b punktas - Absoliutus atmetimo pagrindas - Skiriamasis požymis - Paviršiaus raštas))
      (2018/C 408/10)
      Proceso kalba: vokiečių

         Šalys

         Apeliantė: Birkenstock Sales GmbH, atstovaujama advokatų C. Menebröcker ir V. Töbelmann

         Kita proceso šalis: Europos Sąjungos intelektinės nuosavybės tarnyba (EUIPO), atstovaujama D. Walicka

         Rezoliucinė dalis

                  1.

                  Atmesti apeliacinį skundą.

                  2.

                  Priteisti iš Birkenstock Sales GmbH bylinėjimosi išlaidas.

         (1)  OL C 151, 2017 5 15.


title: Byla T-530/18: 2018 m. rugsėjo 7 d. pareikštas ieškinys byloje Rumunija / Komisija

text:
               12.11.2018

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 408/56

      2018 m. rugsėjo 7 d. pareikštas ieškinys byloje Rumunija / Komisija

      (Byla T-530/18)
      (2018/C 408/73)
      Proceso kalba: rumunų

         Šalys

         Ieškovė: Rumunija, atstovaujama C. Canţăr, E. Gane, C. Florescu, O. Ichim

         Atsakovė: Europos Komisija

         Reikalavimai

      Ieškovė Bendrojo Teismo prašo:

                  —

                  iš dalies panaikinti 2018 m. birželio 13 d. Komisijos įgyvendinimo sprendimą (ES) 2018/873 dėl valstybių narių patirtų tam tikrų išlaidų nefinansavimo Europos Sąjungos lėšomis iš Europos žemės ūkio garantijų fondo (EŽŪGF) ir Europos žemės ūkio fondo kaimo plėtrai (EŽŪFKP): a) visiškai, kiek tai susiję su daline priemone 1a (13 184 846,61 EUR suma, susijusi su 2015 ir 2016 metais); b) visiškai, kiek tai susiję su dalinėmis priemonėmis 3a, 5a, 3b, 4b (45 532 000,96 EUR suma, susijusi su 2014, 2015 ir 2016 metais) ir, papildomai, iš dalies, kiek tai susiję su laikotarpiu iki 2015 m. rugsėjo 19 d. (21 315 857,50 EUR),

                  —

                  priteisti iš Europos Komisijos bylinėjimosi išlaidas.

         Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

      Grįsdama ieškinį ieškovė remiasi dviem pagrindais.

                  1.

                  Pirmasis ieškinio pagrindas grindžiamas tuo, kad buvo netinkamai įgyvendinami Komisijos įgaliojimai dėl tam tikrų išlaidų nefinansavimo Europos Sąjungos lėšomis.

                              —

                              Taikydama Sprendime 2018/873 numatytas pataisas Komisija netinkamai įgyvendino savo įgaliojimus ir pažeidė 2013 m. gruodžio 17 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) Nr. 1306/2013 dėl bendros žemės ūkio politikos finansavimo, valdymo ir stebėsenos, kuriuo panaikinami Tarybos reglamentai (EEB) Nr. 352/78, (EB) Nr. 165/94, (EB) Nr. 2799/98, (EB) Nr. 814/2000, (EB) Nr. 1290/2005 ir (EB) Nr. 485/2008, 52 straipsnį ir teisėtų lūkesčių bei teisinio saugumo principus.

                              —

                              Skundžiamu sprendimu pažeidžiamas Reglamento Nr. 1306/2013 52 straipsnis tiek, kiek, po diskusijų su Rumunijos valdžios institucijomis, Sąjungos institucija sprendimu nurodė patikslinti nacionalinę kaimo plėtros programą 2007-2013 (NKPP) ir išreiškė sutikimą dėl NKPP numatytų priemonių ir metodų, susijusių su išmokomis dalinėms priemonėms 1a, 3a, 5a, 3b ir 4b pagal priemonę 215 (gyvūnų gerovės išmokos). Sprendimas, kuriuo patvirtinama patikslinta NKPP, yra teisinis įsipareigojimas, kuriuo remiantis mokamos išmokos iš Sąjungos biudžeto.

                              —

                              Rumunijos valdžios institucijos atliko mokėjimus vadovaudamosi Komisijos sprendimu. Tokiomis aplinkybėmis sprendimas taikyti pataisas yra neteisėtas.

                              —

                              Rumunija mano, kad skundžiamu sprendimu pažeidžiamas teisėtų lūkesčių principas, nes Komisijos sprendimu patvirtinti patikslintą NKPP buvo sukurti Rumunijos valdžios institucijų ir išmokų gavėjų teisėti lūkesčiai dėl Komisijos patvirtintos skaičiavimo tvarkos tinkamumo. Pagal šį principą Komisija pataisas turi taikyti, taip pat ir dalinėms priemonėms 3a, 5a, 3b ir 4b, nuo 2015 m. rugsėjo 19 d., kaip Sąjungos institucija tai darė su pataisomis, susijusiomis su daline priemone 1a.

                              —

                              Be to, Rumunija mano, kad Sąjungos institucija turėjo taikyti šį principą ir išmokoms po 2015 m. rugsėjo 19 d., nes po šios datos NKPP nebegalėjo būti tikslinama.

                              —

                              Rumunija mano, kad skundžiamu sprendimu pažeidžiamas teisinio saugumo principas, nes Komisija laikėsi skirtingų pozicijų dėl apskaičiavimo tvarkos tinkamumo. Skundžiamame sprendime Komisija konstatavo, kad išmokos, apskaičiuotos pagal jos prieš tai patvirtintą skaičiavimo tvarką, yra netinkamos. Nors Rumunijos valdžios institucijos prašė Sąjungos institucijos pateikti paaiškinimų dėl galimybės ištaisyti klaidas, susijusias su kompensacinėmis išmokomis, nes po 2015 m. rugsėjo 19 d. nebebuvo galima patikslinti NKPP, Komisija neišdėstė savo pozicijos šiuo klausimu.

                  2.

                  Antrasis ieškinio pagrindas grindžiamas Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo 296 straipsnio antroje pastraipoje numatytos motyvavimo pareigos pažeidimu.

                              —

                              Rumunija mano, kad Sąjungos institucija pažeidė Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo 296 straipsnio antroje pastraipoje numatytą motyvavimo pareigą, kiek tai susiję su daline priemone 1a, nes Komisija pakankamai ir tinkamai nepagrindė savo pasikeitusios pozicijos dėl konstatuotų pažeidimų ir taikytos pataisos pobūdžio, Rumunijos valdžios institucijų pateiktų paaiškinimų dėl tariamos permokos argumentų ir paaiškinimų atmetimo, taip pat priežasčių, dėl kurių ji konstatuotiems pažeidimams nusprendė taikyti fiksuotą, o ne apskaičiuotą normą.


title: Byla C-137/17: 2018 m. rugsėjo 26 d. Teisingumo Teismo (penktoji kolegija) sprendimas (Rechtbank van eerste aanleg te Antwerpen (Belgija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) baudžiamojoje byloje prieš Van Gennip BVBA, Antonius Johannes Maria ten Velde, Original BVBA, Antonius Cornelius Ignatius Maria van der Schoot (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą — Direktyvos 2006/123/EB, 2007/23/EB ir 2013/29/ES — Pirotechnikos gaminių tiekimas rinkai — Šių direktyvų reikalavimus atitinkančių pirotechnikos gaminių laisvas judėjimas — Nacionalinės teisės aktai, kuriuose nustatyti tų gaminių laikymo ir pardavimo apribojimai — Baudžiamosios sankcijos — Dviguba leidimų išdavimo tvarka — Direktyva 98/34/EB — Techninio reglamento sąvoka)

text:
               12.11.2018

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 408/17

      2018 m. rugsėjo 26 d. Teisingumo Teismo (penktoji kolegija) sprendimas (Rechtbank van eerste aanleg te Antwerpen (Belgija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) baudžiamojoje byloje prieš Van Gennip BVBA, Antonius Johannes Maria ten Velde, Original BVBA, Antonius Cornelius Ignatius Maria van der Schoot
      (Byla C-137/17) (1)

      ((Prašymas priimti prejudicinį sprendimą - Direktyvos 2006/123/EB, 2007/23/EB ir 2013/29/ES - Pirotechnikos gaminių tiekimas rinkai - Šių direktyvų reikalavimus atitinkančių pirotechnikos gaminių laisvas judėjimas - Nacionalinės teisės aktai, kuriuose nustatyti tų gaminių laikymo ir pardavimo apribojimai - Baudžiamosios sankcijos - Dviguba leidimų išdavimo tvarka - Direktyva 98/34/EB - Techninio reglamento sąvoka))
      (2018/C 408/20)
      Proceso kalba: nyderlandų

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

         Rechtbank van eerste aanleg te Antwerpen

         Šalys pagrindinėje baudžiamojoje byloje

         Van Gennip BVBA, Antonius Johannes Maria ten Velde, Original BVBA, Antonius Cornelius Ignatius Maria van der Schoot

         Rezoliucinė dalis

                  1.

                  Pirotechnikos gaminių laisvo judėjimo principą, įtvirtintą, be kita ko, 2007 m. gegužės 23 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2007/23/EB dėl pirotechnikos gaminių pateikimo į rinką 6 straipsnio 2 dalyje, reikia aiškinti taip, kad pagal jį nedraudžiami nacionalinės teisės aktai, kaip antai nagrinėjami pagrindinėje byloje, kuriais vartotojams draudžiama turėti ar naudoti ir jiems parduoti fejerverkus, kuriuose yra daugiau nei 1 kilogramas pirotechninių mišinių, jeigu šie teisės aktai tinkami viešajai tvarkai ir visuomenės saugumui užtikrinti ir neviršija to, kas būtina šiems pagrindiniams interesams apsaugoti, o tai turi patikrinti prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas.

                  2.

                  2006 m. gruodžio 12 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2006/123/EB dėl paslaugų vidaus rinkoje 10 straipsnį reikia aiškinti taip, kad pagal jį nedraudžiami nacionalinės teisės aktai, kaip antai nagrinėjami pagrindinėje byloje, kuriuose Direktyvą 2007/23 atitinkančių ir mažmeninei prekybai skirtų pirotechnikos gaminių laikymui keliamas reikalavimas turėti du leidimus, t. y. federalinį sprogmenų leidimą ir regioninį aplinkosaugos leidimą, jeigu tenkinamos visos šios direktyvos 10 straipsnio 2 dalyje nustatytos sąlygos, o tai turi patikrinti prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas.

                  3.

                  Direktyvos 2007/23 20 straipsnis ir Direktyvos 2006/123 1 straipsnio 5 dalis turi būti aiškinami taip, kad valstybės narės gali nustatyti baudžiamąsias sankcijas, jeigu, kiek tai susiję su Direktyva 2007/23, šios sankcijos yra veiksmingos, proporcingos ir atgrasančios ir, kiek tai susiję su Direktyva 2006/123, nacionalinės baudžiamosios teisės normos nepažeidžia šioje direktyvoje nustatytų taisyklių.

         (1)  OL C 178, 2017 6 6.


title: Byla C-173/17 P: 2018 m. rugsėjo 13 d. Teisingumo Teismo (dešimtoji kolegija) sprendimas byloje ANKO AE Antiprosopeion, Emporiou kai Viomichanias / Europos Komisija (Apeliacinis skundas — Arbitražinės išlygos — „Doc@Hand“ sutartis, sudaryta įgyvendinant Mokslinių tyrimų, technologinės plėtros ir demonstracinės veiklos šeštąją bendrąją programą (2002–2006 m.) — Tinkamos finansuoti išlaidos — Europos Komisijos sprendimas — Pareiga grąžinti sumokėtas sumas — Priešieškinis)

text:
               12.11.2018

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 408/19

      2018 m. rugsėjo 13 d. Teisingumo Teismo (dešimtoji kolegija) sprendimas byloje ANKO AE Antiprosopeion, Emporiou kai Viomichanias / Europos Komisija

      (Byla C-173/17 P) (1)

      ((Apeliacinis skundas - Arbitražinės išlygos - „Doc@Hand“ sutartis, sudaryta įgyvendinant Mokslinių tyrimų, technologinės plėtros ir demonstracinės veiklos šeštąją bendrąją programą (2002–2006 m.) - Tinkamos finansuoti išlaidos - Europos Komisijos sprendimas - Pareiga grąžinti sumokėtas sumas - Priešieškinis))
      (2018/C 408/22)
      Proceso kalba: graikų

         Šalys

         Apeliantė: ANKO AE Antiprosopeion, Emporiou kai Viomichanias, atstovaujama dikigoros S. Paliou

         Kita proceso šalis: Europos Komisija, atstovaujama R. Lyal ir A. Kyratsou

         Rezoliucinė dalis

                  1.

                  Atmesti ieškinį.

                  2.

                  Priteisti iš ANKO AE Antiprosopeion, Emporiou kai Viomichanias bylinėjimosi išlaidas.

         (1)  OL C 168, 2017 5 29.


title: Byla T-384/17: 2018 m. rugsėjo 25 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Kipras / EUIPO – M. J. Dairies (BBQLOUMI) (Europos Sąjungos prekių ženklas — Protesto procedūra — Vaizdinio Europos Sąjungos prekių ženklo BBQLOUMI paraiška — Ankstesnis žodinis Jungtinės Karalystės sertifikavimo prekių ženklas HALLOUMI — Santykinis atmetimo pagrindas — Galimybės supainioti nebuvimas — Reglamento (EB) Nr. 207/2009 8 straipsnio 1 dalies b punktas (dabar – Reglamento (ES) 2017/1001 8 straipsnio 1 dalies b punktas))

text:
               12.11.2018

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 408/53

      2018 m. rugsėjo 25 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Kipras / EUIPO – M. J. Dairies (BBQLOUMI)

      (Byla T-384/17) (1)

      ((Europos Sąjungos prekių ženklas - Protesto procedūra - Vaizdinio Europos Sąjungos prekių ženklo BBQLOUMI paraiška - Ankstesnis žodinis Jungtinės Karalystės sertifikavimo prekių ženklas HALLOUMI - Santykinis atmetimo pagrindas - Galimybės supainioti nebuvimas - Reglamento (EB) Nr. 207/2009 8 straipsnio 1 dalies b punktas (dabar – Reglamento (ES) 2017/1001 8 straipsnio 1 dalies b punktas)))
      (2018/C 408/68)
      Proceso kalba: anglų

         Šalys

         Ieškovė: Kipro Respublika, atstovaujama QC S. Malynicz, solisitorės V. Marsland ir baristerio S. Baran

         Atsakovė: Europos Sąjungos intelektinės nuosavybės tarnyba (EUIPO), atstovaujama M. Rajh, D. Walicka ir D. Gája

         Kita procedūros EUIPO apeliacinėje taryboje šalis, įstojusi į bylą Bendrajame Teisme: M. J. Dairies EOOD (Sofija, Bulgarija), atstovaujama advokatės D. Dimitrova

         Dalykas

      Ieškinys dėl 2017 m. balandžio 10 d. EUIPO ketvirtosios apeliacinės tarybos sprendimo (byla R 496/2016-4), susijusio su protesto procedūra tarp Kipro Respublikos ir M. J. Dairies.

         Rezoliucinė dalis

                  1.

                  Atmesti ieškinį.

                  2.

                  Priteisti iš Kipro Respublikos bylinėjimosi išlaidas.

         (1)  OL C 269, 2017 8 14.


title: Byla C-510/16: 2018 m. rugsėjo 20 d. Teisingumo Teismo (ketvirtoji kolegija) sprendimas byloje (Conseil d'État (Prancūzija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Carrefour Hypermarchés SAS, Fnac Paris, Fnac Direct, Relais Fnac, Codirep, Fnac Périphérie / Ministre des Finances et des Comptes publics (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą — Valstybės pagalba — SESV 108 straipsnio 3 dalis — Reglamentas (EB) Nr. 794/2004 — Pagalbos schemos, apie kurias pranešta — 4 straipsnis — Esamos pagalbos keitimas — Iš mokesčių, kuriais finansuojamos pagalbos schemos, gautų pajamų reikšmingas padidėjimas, palyginti su Komisijai praneštomis prognozėmis — 20 % pradinio biudžeto riba)

text:
               12.11.2018

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 408/7

      2018 m. rugsėjo 20 d. Teisingumo Teismo (ketvirtoji kolegija) sprendimas byloje (Conseil d'État (Prancūzija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Carrefour Hypermarchés SAS, Fnac Paris, Fnac Direct, Relais Fnac, Codirep, Fnac Périphérie / Ministre des Finances et des Comptes publics
      (Byla C-510/16) (1)

      ((Prašymas priimti prejudicinį sprendimą - Valstybės pagalba - SESV 108 straipsnio 3 dalis - Reglamentas (EB) Nr. 794/2004 - Pagalbos schemos, apie kurias pranešta - 4 straipsnis - Esamos pagalbos keitimas - Iš mokesčių, kuriais finansuojamos pagalbos schemos, gautų pajamų reikšmingas padidėjimas, palyginti su Komisijai praneštomis prognozėmis - 20 % pradinio biudžeto riba))
      (2018/C 408/05)
      Proceso kalba: prancūzų

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

         Conseil d'État

         Šalys pagrindinėje byloje

         Ieškovės: Carrefour Hypermarchés SAS, Fnac Paris, Fnac Direct, Relais Fnac, Codirep, Fnac Périphérie

         Atsakovas: Ministre des Finances et des Comptes publics

         Rezoliucinė dalis

      Toks pajamų iš mokesčių, kuriais finansuojamos kelios pagalbos schemos, apie kurias pranešta, padidėjimas, palyginti su Komisijai pateiktomis prognozėmis, kaip antai nagrinėjamas pagrindinėje byloje, yra esamos pagalbos pakeitimas, kaip jis suprantamas pagal 1999 m. kovo 22 d. Tarybos reglamento (EB) Nr. 659/1999, nustatančio išsamias [SESV 108] straipsnio taikymo taisykles, 1 straipsnio c punktą ir 2004 m. balandžio 21 d. Komisijos reglamento (EB) Nr. 794/2004, įgyvendinančio Tarybos reglamentą (EB) Nr. 659/1999, 4 straipsnio 1 dalies pirmą sakinį, atsižvelgiant į SESV 108 straipsnio 3 dalį, nebent toks padidėjimas neviršija pastarojo reglamento 4 straipsnio 1 dalies antrame sakinyje numatytos 20 % ribos.
      Ši riba tokioje situacijoje, kokia susiklostė pagrindinėje byloje, turi būti vertinama atsižvelgiant ne į faktiškai skirtą pagalbą, bet į toms pagalbos schemoms asignuotas pajamas.

         (1)  OL C 462, 2016 12 12.


title: Byla C-601/17: 2018 m. rugsėjo 12 d. Teisingumo Teismo (aštuntoji kolegija) sprendimas byloje (Amtsgericht Hamburg (Vokietija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Dirk Harms ir kt. / Vueling Airlines SA (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą — Oro transportas — Reglamentas (EB) Nr. 261/2004 — 8 straipsnio 1 dalis — Bilieto kainos atgavimas atšaukus skrydį — Komisinis mokestis, kurį pasiėmė perkant bilietą keleiviui ir oro bendrovei tarpininkavęs asmuo — Įskaitymas)

text:
               12.11.2018

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 408/31

      2018 m. rugsėjo 12 d. Teisingumo Teismo (aštuntoji kolegija) sprendimas byloje (Amtsgericht Hamburg (Vokietija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Dirk Harms ir kt. / Vueling Airlines SA

      (Byla C-601/17) (1)

      ((Prašymas priimti prejudicinį sprendimą - Oro transportas - Reglamentas (EB) Nr. 261/2004 - 8 straipsnio 1 dalis - Bilieto kainos atgavimas atšaukus skrydį - Komisinis mokestis, kurį pasiėmė perkant bilietą keleiviui ir oro bendrovei tarpininkavęs asmuo - Įskaitymas))
      (2018/C 408/40)
      Proceso kalba: vokiečių

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

         Amtsgericht Hamburg

         Šalys pagrindinėje byloje

         Ieškovai: Dirk Harms, Ann-Kathrin Harms, Nick-Julius Harms, Tom-Lukas Harms, Lilly-Karlotta Harms, Emma-Matilda Harms

         Atsakovė: Vueling Airlines SA

         Rezoliucinė dalis

      2004 m. vasario 11 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (EB) Nr. 261/2004, nustatantis bendras kompensavimo ir pagalbos keleiviams taisykles atsisakymo vežti ir skrydžių atšaukimo arba atidėjimo ilgam laikui atveju, panaikinantis Reglamentą (EEB) Nr. 295/91, visų pirma jo 8 straipsnio 1 dalies a punktas, turi būti aiškinamas taip, kad bilieto kaina, į kurią reikia atsižvelgti nustatant atšaukus skrydį oro vežėjo keleiviui grąžintiną sumą, apima šio keleivio sumokėtos sumos ir oro vežėjo gautos sumos skirtumą, kuris lygus jiems tarpininkavusio asmens pasiimtam komisiniam mokesčiui, nebent šis komisinis mokestis buvo nustatytas nežinant oro vežėjui, o tai turi patikrinti prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas.

         (1)  OL C 22, 2018 1 22.


title: Byla C-287/17: 2018 m. rugsėjo 13 d. Teisingumo Teismo (devintoji kolegija) sprendimas byloje (Okresní soud v Českých Budějovicích (Čekijos Respublika) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Česká pojišťovna a.s. / WCZ, spol. s r.o. (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą — Įmonių teisė — Kova su pavėluotu mokėjimu, atliekamu pagal komercinius sandorius — Direktyva 2011/7/ES — 6 straipsnio 1 ir 3 dalys — Skolos išieškojimo išlaidų atlyginimas — Priminimų, siunčiamų dėl skolininko vėlavimo sumokėti, išlaidos)

text:
               12.11.2018

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 408/22

      2018 m. rugsėjo 13 d. Teisingumo Teismo (devintoji kolegija) sprendimas byloje (Okresní soud v Českých Budějovicích (Čekijos Respublika) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Česká pojišťovna a.s. / WCZ, spol. s r.o.

      (Byla C-287/17) (1)

      ((Prašymas priimti prejudicinį sprendimą - Įmonių teisė - Kova su pavėluotu mokėjimu, atliekamu pagal komercinius sandorius - Direktyva 2011/7/ES - 6 straipsnio 1 ir 3 dalys - Skolos išieškojimo išlaidų atlyginimas - Priminimų, siunčiamų dėl skolininko vėlavimo sumokėti, išlaidos))
      (2018/C 408/27)
      Proceso kalba: čekų

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

         Okresní soud v Českých Budějovicích

         Šalys pagrindinėje byloje

         Ieškovė: Česká pojišťovna a.s.

         Atsakovė: WCZ spol. s r.o.

         Rezoliucinė dalis

      2011 m. vasario 16 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2011/7/ES dėl kovos su pavėluotu mokėjimu, atliekamu pagal komercinius sandorius, 6 straipsnis turi būti aiškinamas taip, kad juo kreditoriui, reikalaujančiam atlyginti priminimų, siunčiamų dėl skolininko vėlavimo sumokėti, išlaidas, pripažįstama teisė šiuo pagrindu, be šio straipsnio 1 dalyje numatytos fiksuoto dydžio 40 EUR sumos, gauti pagrįstą kompensaciją, kaip tai suprantama pagal šio straipsnio 3 dalį, už šių išlaidų dalį, kuri viršija šią fiksuoto dydžio sumą.

         (1)  OL C 269, 2017 8 14.


title: Byla C-310/18: 2018 m. rugsėjo 19 d. Teisingumo Teismo (pirmoji kolegija) sprendimas (Spetsializiran nakazatelen sad (Bulgarija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) – baudžiamoji byla prieš Emil Milev (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą — Prejudicinio sprendimo priėmimo skubos tvarka procedūra — Teismų bendradarbiavimas baudžiamosiose bylose — Direktyva (ES) 2016/343 — Nekaltumo prezumpcija — Vieši pareiškimai dėl kaltės — Teisių gynimo būdai — Suėmimo teisėtumo kontrolė)

text:
               12.11.2018

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 408/32

      2018 m. rugsėjo 19 d. Teisingumo Teismo (pirmoji kolegija) sprendimas (Spetsializiran nakazatelen sad (Bulgarija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) – baudžiamoji byla prieš Emil Milev
      (Byla C-310/18) (1)

      ((Prašymas priimti prejudicinį sprendimą - Prejudicinio sprendimo priėmimo skubos tvarka procedūra - Teismų bendradarbiavimas baudžiamosiose bylose - Direktyva (ES) 2016/343 - Nekaltumo prezumpcija - Vieši pareiškimai dėl kaltės - Teisių gynimo būdai - Suėmimo teisėtumo kontrolė))
      (2018/C 408/41)
      Proceso kalba: bulgarų

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

         Spetsializiran nakazatelen sad

         Šalis pagrindinėje baudžiamojoje byloje

      Emil Milev

         Rezoliucinė dalis

      2016 m. kovo 9 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos (ES) 2016/343 dėl tam tikrų nekaltumo prezumpcijos ir teisės dalyvauti nagrinėjant baudžiamąją bylą teisme aspektų užtikrinimo 3 straipsnis ir 4 straipsnio 1 dalis turi būti aiškinami taip, kad pagal juos nedraudžiama priimti preliminarių procesinio pobūdžio sprendimų, kaip antai teismo sprendimo pratęsti suėmimą, grindžiamų įtarimais arba kaltę patvirtinančiais įrodymais, su sąlyga, kad šiuose sprendimuose suimtas asmuo nenurodomas kaip kaltas. Tačiau ši direktyva nereglamentuoja sprendimų dėl suėmimo priėmimo sąlygų.

         (1)  OL C 268, 2018 7 30.


title: Byla C-332/17: 2018 m. rugsėjo 13 d. Teisingumo Teismo (aštuntoji kolegija) sprendimas byloje (Riigikohus (Estija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Starman AS / Tarbijakaitseamet (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą — Vartotojų apsauga — Direktyva 2011/83/ES — 21 straipsnis — Su vartotojais sudarytos sutartys — Bendravimas telefonu — Telekomunikacijų paslaugos teikėjo praktika siūlyti sutartį su juo jau sudariusiems savo klientams naudotis trumpuoju klientų aptarnavimo numeriu už didesnę nei bazinę kainą)

text:
               12.11.2018

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 408/24

      2018 m. rugsėjo 13 d. Teisingumo Teismo (aštuntoji kolegija) sprendimas byloje (Riigikohus (Estija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Starman AS / Tarbijakaitseamet

      (Byla C-332/17) (1)

      ((Prašymas priimti prejudicinį sprendimą - Vartotojų apsauga - Direktyva 2011/83/ES - 21 straipsnis - Su vartotojais sudarytos sutartys - Bendravimas telefonu - Telekomunikacijų paslaugos teikėjo praktika siūlyti sutartį su juo jau sudariusiems savo klientams naudotis trumpuoju klientų aptarnavimo numeriu už didesnę nei bazinę kainą))
      (2018/C 408/30)
      Proceso kalba: estų

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

         Riigikohus

         Šalys pagrindinėje byloje

         Pareiškėja: Starman AS

         Atsakovė: Tarbijakaitseamet

         Rezoliucinė dalis

      2011 m. spalio 25 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2011/83/ES dėl vartotojų teisių, kuria iš dalies keičiamos Tarybos direktyva 93/13/EEB ir Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 1999/44/EB bei panaikinamos Tarybos direktyva 85/577/EEB ir Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 97/7/EB, 21 straipsnio pirmą pastraipą reikia aiškinti taip, kad tuo atveju, kai verslininkas sudarė galimybes visiems savo klientams naudotis vienu ar keliais trumpaisiais telefono numeriais, kuriems taikoma didesnė už bazinę kaina, pagal šią direktyvą draudžiama, kad sutartį su šiuo verslininku jau sudarę vartotojai, telefonu su juo susisiekdami dėl šios sutarties, mokėtų daugiau nei bazinė kaina.

         (1)  OL C 256, 2017 8 7.


title: Byla T-668/17: 2018 m. rugsėjo 20 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Maico Holding / EUIPO – Eico (Eico) (Europos Sąjungos prekių ženklas — Protesto procedūra — Žodinio Europos Sąjungos prekių ženklo „Eico“ paraiška — Ankstesnis žodinis Europos Sąjungos prekių ženklas MAICO — Santykinis atmetimo pagrindas — Galimybės supainioti nebuvimas — Žymenų panašumas — Reglamento (EB) Nr. Reglamento (EB) Nr. 207/2009 8 straipsnio 1 dalies b punktas (dabar – Reglamento (ES) 2017/1001 8 straipsnio 1 dalies b punktas)

text:
               12.11.2018

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 408/55

      2018 m. rugsėjo 20 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Maico Holding / EUIPO – Eico (Eico)

      (Byla T-668/17) (1)

      ((Europos Sąjungos prekių ženklas - Protesto procedūra - Žodinio Europos Sąjungos prekių ženklo „Eico“ paraiška - Ankstesnis žodinis Europos Sąjungos prekių ženklas MAICO - Santykinis atmetimo pagrindas - Galimybės supainioti nebuvimas - Žymenų panašumas - Reglamento (EB) Nr. Reglamento (EB) Nr. 207/2009 8 straipsnio 1 dalies b punktas (dabar – Reglamento (ES) 2017/1001 8 straipsnio 1 dalies b punktas))
      (2018/C 408/71)
      Proceso kalba: anglų

         Šalys

         Ieškovė: Maico Holding GmbH (Filingenas-Švėningenas, Vokietija), atstovaujama advokatų T. Krüger ir D. Deckers

         Atsakovė: Europos Sąjungos intelektinės nuosavybės tarnyba, atstovaujama J. Ivanausko ir D. Walicka

         Kita procedūros EUIPO apeliacinėje taryboje šalis, įstojusi į bylą Bendrajame Teisme: Eico A/S (Brionderslevas, Danija), atstovaujama advokato A. Skov

         Dalykas

      Ieškinys dėl 2017 m. liepos 27 d. EUIPO ketvirtosios apeliacinės tarybos sprendimo (byla R 2089/2016-4), susijusio su protesto procedūra tarp Maico Holding ir Eico.

         Rezoliucinė dalis

                  1.

                  Atmesti ieškinį.

                  2.

                  Priteisti iš Maico Holding GmbH bylinėjimosi išlaidas.

         (1)  OL C 382, 2018 11 13.


title: Sujungtos bylos C-54/17 ir C-55/17: 2018 m. rugsėjo 13 d. Teisingumo Teismo (antroji kolegija) sprendimas byloje (Consiglio di Stato (Italija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Autorità Garante della Concorrenza e del Mercato / Wind Tre SpA, buvusi Wind Telecomunicazioni SpA (C-54/17), Vodafone Italia SpA, buvusi Vodafone Omnitel NV (C-55/17) (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą — Vartotojų apsauga — Direktyva 2005/29/EB — Nesąžininga komercinė veikla — 3 straipsnio 4 dalis — Taikymo sritis — 5, 8 ir 9 straipsniai — Agresyvi komercinė veikla — I priedo 29 punktas — Bet kuriomis aplinkybėmis agresyvi komercinė veikla — Neužsakytų prekių ar paslaugų pardavimas — Direktyva 2002/21/EB — Direktyva 2002/22/EB — Telekomunikacijų paslaugos — Prekyba SIM (Subscriber Identity Module, abonento atpažinimo modulis) kortelėmis, į kurias iš anksto įdiegtos ir aktyvuotos tam tikros paslaugos — Vartotojų neinformavimas iš anksto)

text:
               12.11.2018

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 408/12

      2018 m. rugsėjo 13 d. Teisingumo Teismo (antroji kolegija) sprendimas byloje (Consiglio di Stato (Italija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Autorità Garante della Concorrenza e del Mercato / Wind Tre SpA, buvusi Wind Telecomunicazioni SpA (C-54/17), Vodafone Italia SpA, buvusi Vodafone Omnitel NV (C-55/17)

      (Sujungtos bylos C-54/17 ir C-55/17) (1)

      ((Prašymas priimti prejudicinį sprendimą - Vartotojų apsauga - Direktyva 2005/29/EB - Nesąžininga komercinė veikla - 3 straipsnio 4 dalis - Taikymo sritis - 5, 8 ir 9 straipsniai - Agresyvi komercinė veikla - I priedo 29 punktas - Bet kuriomis aplinkybėmis agresyvi komercinė veikla - Neužsakytų prekių ar paslaugų pardavimas - Direktyva 2002/21/EB - Direktyva 2002/22/EB - Telekomunikacijų paslaugos - Prekyba SIM (Subscriber Identity Module, abonento atpažinimo modulis) kortelėmis, į kurias iš anksto įdiegtos ir aktyvuotos tam tikros paslaugos - Vartotojų neinformavimas iš anksto))
      (2018/C 408/13)
      Proceso kalba: italų

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

         Consiglio di Stato

         Šalys pagrindinėje byloje

         Ieškovė: Autorità Garante della Concorrenza e del Mercato

         Atsakovės: Wind Tre SpA, buvusi Wind Telecomunicazioni SpA (C-54/17), Vodafone Italia SpA, buvusi Vodafone Omnitel NV (C-55/17)

         dalyvaujant: Autorità per le Garanzie nelle Comunicazioni (C-54/17), Altroconsumo, Vito Rizzo (C-54/17), Telecom Italia SpA

         Rezoliucinė dalis

                  1.

                  Sąvoka „neužsakytų prekių ir paslaugų teikimas“, kaip ji suprantama pagal 2005 m. gegužės 11 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2005/29/EB dėl nesąžiningos įmonių komercinės veiklos vartotojų atžvilgiu vidaus rinkoje, iš dalies keičiančios Tarybos direktyvą 84/450/EEB, Europos Parlamento ir Tarybos direktyvas 97/7/EB, 98/27/EB bei 2002/65/EB ir Europos Parlamento ir Tarybos reglamentą (EB) Nr. 2006/2004 (direktyva dėl nesąžiningos komercinės veiklos), I priedo 29 punktą, turi būti aiškinama taip, kad (tai turi patikrinti prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas) ji apima tokį elgesį, kaip nagrinėjamas pagrindinėse bylose, kai telekomunikacijų operatorius prekiauja SIM (Subscriber Identity Module, abonento atpažinimo modulis) kortelėmis, į kurias iš anksto įdiegtos ir aktyvuotos tam tikros paslaugos, kaip antai interneto ir atsakinėjimo į telefono skambučius paslaugos, prieš tai tinkamai nepranešęs vartotojui apie tokį išankstinį įdiegimą ar aktyvavimą ir šių paslaugų kainas.

                  2.

                  Direktyvos 2005/29 3 straipsnio 4 dalis turi būti aiškina taip, kad ja nedraudžiami nacionalinės teisės aktai, pagal kuriuos elgesys, laikomas neužsakytų prekių ar paslaugų pardavimu, kaip tai suprantama pagal Direktyvos 2005/29 I priedo 29 punktą, turi būti vertinamas atsižvelgiant į šios direktyvos nuostatas, todėl pagal šiuos teisės aktus nacionalinė reglamentavimo institucija, kaip ji suprantama pagal 2002 m. kovo 7 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvą 2002/21/EB dėl elektroninių ryšių tinklų ir paslaugų bendrosios reguliavimo sistemos (Pagrindų direktyva), iš dalies pakeistą 2009 m. lapkričio 25 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2009/140/EB, nekompetentinga taikyti sankcijų už tokį elgesį.

         (1)  OL C 239, 2017 7 24.


title: Byla T-10/16: 2018 m. rugsėjo 25 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje GABO:mi / Komisija (Arbitražinė išlyga — Šeštoji ir septintoji bendrosios mokslinių tyrimų, technologinės plėtros ir demonstracinės veiklos programos (2002-2006 ir 2007-2013) — Raštai, kuriais reikalaujama grąžinti dalį suteiktų subsidijų — Debeto aviza — Reikalavimų įskaitymas — Ieškinio patikslinimas — Priimtinumas — Išlaidų tinkamumas — Lėšos, laikomos patikos fonde — Pareiga sąnaudas įrašyti į kontrahento sąskaitas — Atitiktis valstybės, kurioje įsisteigęs kontrahentas, apskaitos taisyklėms — Teisinis saugumas — Teisėti lūkesčiai — Geras valdymas — Skaidrumas — Teisė būti išklausytam — Proporcingumas)

text:
               12.11.2018

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 408/46

      2018 m. rugsėjo 25 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje GABO:mi / Komisija

      (Byla T-10/16) (1)

      ((Arbitražinė išlyga - Šeštoji ir septintoji bendrosios mokslinių tyrimų, technologinės plėtros ir demonstracinės veiklos programos (2002-2006 ir 2007-2013) - Raštai, kuriais reikalaujama grąžinti dalį suteiktų subsidijų - Debeto aviza - Reikalavimų įskaitymas - Ieškinio patikslinimas - Priimtinumas - Išlaidų tinkamumas - Lėšos, laikomos patikos fonde - Pareiga sąnaudas įrašyti į kontrahento sąskaitas - Atitiktis valstybės, kurioje įsisteigęs kontrahentas, apskaitos taisyklėms - Teisinis saugumas - Teisėti lūkesčiai - Geras valdymas - Skaidrumas - Teisė būti išklausytam - Proporcingumas))
      (2018/C 408/58)
      Proceso kalba: anglų

         Šalys

         Ieškovė: GABO:mi Gesellschaft für Ablauforganisation:milliarium mbH & Co. KG (Miunchenas, Vokietija), atstovaujama advokatų M. Ahlhaus ir C. Mayer

         Atsakovė: Europos Komisija, iš pradžių atstovaujama S. Delaude, S. Lejeune ir M. Siekierzyńska, vėliau – S. Delaude ir M. Siekierzyńska

         Dalykas

      Pirma, SESV 272 straipsniu grindžiamas prašymas pripažinti, kad neegzistuoja dviejuose 2015 m. gruodžio 2 d. informaciniuose raštuose ir 2015 m. gruodžio 2 d. debeto avizoje dėl 1 770 417,29 euro nurodyta skola ir, antra, SESV 263 straipsniu grindžiamas prašymas panaikinti septyniuose 2015 m. gruodžio 16 d. ir 2015 m. gruodžio 21 d., 2016 m. sausio 14 d., 2016 m. balandžio 26 d. ir 2016 m. gegužės 3 d. raštuose nurodytus sprendimus dėl įskaitymo, kuriais siekiama įskaitymo būdu kiekvieną mokėjimą padengti tariama ieškovės skola, šią debeto avizą ir informacinius raštus.

         Rezoliucinė dalis

                  1.

                  Europos Komisijos 2015 m. gruodžio 2 d. debeto avizoje Nr. 3241514917 ir dviejuose 2015 m. gruodžio 2 d. informaciniuose raštuose nurodytas kreditorinis reikalavimas bendrovei GABO:mi Gesellschaft für Ablauforganisation:milliarium mbH & Co. KG yra nepagrįstas, kiek jis susijęs su deklaruotomis išlaidomis „bendras kelionių ir susirinkimų biudžetas“ ir su jomis susijusiomis fiksuoto dydžio išmokomis.

                  2.

                  Atmesti likusią ieškinio dalį.

                  3.

                  Kiekviena šalis padengia savo bylinėjimosi išlaidas.

         (1)  OL C 111, 2016 3 29.


title: Byla C-69/17: 2018 m. rugsėjo 12 d. Teisingumo Teismo (septintoji kolegija) sprendimas byloje (Curtea de Apel Bucureşti (Rumunija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Siemens Gamesa Renewable Energy România SRL, anksčiau – Gamesa Wind România SRL / Agenţia Naţională de Administrare Fiscală – Direcţia Generală de Soluţionare a Contestaţiilor, Agenţia Naţională de Administrare Fiscală – Direcţia Generală de Administrare a Marilor Contribuabili (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą — Apmokestinimas — Pridėtinės vertės mokestis (PVM) — Teisė į atskaitą — Įsigijimas, atliktas mokesčių mokėtojo, kurį mokesčių administratorius pripažino „nevykdančiu veiklos“ — Atsisakymas suteikti teisę į atskaitą — Proporcingumo ir PVM neutralumo principai)

text:
               12.11.2018

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 408/14

      2018 m. rugsėjo 12 d. Teisingumo Teismo (septintoji kolegija) sprendimas byloje (Curtea de Apel Bucureşti (Rumunija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Siemens Gamesa Renewable Energy România SRL, anksčiau – Gamesa Wind România SRL / Agenţia Naţională de Administrare Fiscală – Direcţia Generală de Soluţionare a Contestaţiilor, Agenţia Naţională de Administrare Fiscală – Direcţia Generală de Administrare a Marilor Contribuabili

      (Byla C-69/17) (1)

      ((Prašymas priimti prejudicinį sprendimą - Apmokestinimas - Pridėtinės vertės mokestis (PVM) - Teisė į atskaitą - Įsigijimas, atliktas mokesčių mokėtojo, kurį mokesčių administratorius pripažino „nevykdančiu veiklos“ - Atsisakymas suteikti teisę į atskaitą - Proporcingumo ir PVM neutralumo principai))
      (2018/C 408/15)
      Proceso kalba: rumunų

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

         Curtea de Apel Bucureşti

         Šalys pagrindinėje byloje

         Pareiškėja: Siemens Gamesa Renewable Energy România SRL, anksčiau – Gamesa Wind România SRL

         Atsakovės: Agenţia Naţională de Administrare Fiscală – Direcţia Generală de Soluţionare a Contestaţiilor, Agenţia Naţională de Administrare Fiscală – Direcţia Generală de Administrare a Marilor Contribuabili

         Rezoliucinė dalis

      2006 m. lapkričio 28 d. Tarybos direktyvą 2006/112/EB dėl pridėtinės vertės mokesčio bendros sistemos, iš dalies pakeistą 2010 m. liepos 13 d. Tarybos direktyva 2010/45/ES, visų pirmą jos 213, 214 ir 273 straipsnius, reikia aiškinti taip, kad ji draudžia tokius nacionalinės teisės aktus, kaip nagrinėjami pagrindinėje byloje, kurie leidžia mokesčių administratoriui nesuteikti apmokestinamajam asmeniui, atlikusiam įsigijimus per laikotarpį, per kurį jo PVM mokėtojo kodas buvo panaikintas dėl nepateiktų mokesčio deklaracijų, teisės į PVM, susijusio su tais įsigijimais, atskaitą remiantis po jo mokėtojo kodo aktyvavimo iš naujo pateiktomis PVM deklaracijomis ar išrašytomis sąskaitomis faktūromis vien dėl to, kad įsigijimai buvo atlikti per veiklos nevykdymo laikotarpį, nors esminiai reikalavimai įvykdyti, o teise į atskaitą nesinaudota sukčiaujant ar piktnaudžiaujant.

         (1)  OL C 144, 2017 5 8.


title: Byla T-180/17: 2018 m. rugsėjo 25 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje EM Research Organization / EUIPO – Christoph Fischer ir kt. (EM) (Europos Sąjungos prekių ženklas — Registracijos pripažinimo negaliojančia procedūra — Žodinis Europos Sąjungos prekių ženklas EM — Absoliutus atmetimo pagrindas — Apibūdinamasis pobūdis — Reglamento (EB) Nr. 207/2009 7 straipsnio 1 dalies c punktas (dabar – Reglamento (ES) 2017/1001 7 straipsnio 1 dalies c punktas) — Bendrajam Teismui pirmą kartą pateikti įrodymai)

text:
               12.11.2018

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 408/50

      2018 m. rugsėjo 25 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje EM Research Organization / EUIPO – Christoph Fischer ir kt. (EM)

      (Byla T-180/17) (1)

      ((Europos Sąjungos prekių ženklas - Registracijos pripažinimo negaliojančia procedūra - Žodinis Europos Sąjungos prekių ženklas EM - Absoliutus atmetimo pagrindas - Apibūdinamasis pobūdis - Reglamento (EB) Nr. 207/2009 7 straipsnio 1 dalies c punktas (dabar – Reglamento (ES) 2017/1001 7 straipsnio 1 dalies c punktas) - Bendrajam Teismui pirmą kartą pateikti įrodymai))
      (2018/C 408/63)
      Proceso kalba: anglų

         Šalys

         Ieškovė: EM Research Organization, Inc. (Okinava, Japonija), atstovaujama advokatų J. Liesegang, M. Jost ir N. Lang

         Atsakovė: Europos Sąjungos intelektinės nuosavybės tarnyba (EUIPO), atstovaujama J. Ivanausko ir D. Walicka

         Kitos procedūros EUIPO apeliacinėje taryboje šalys, įstojusios į bylą Bendrajame Teisme: Christoph Fischer GmbH (Štefanskirchenas, Vokietija), Ole Weinkath (Hünxe-Drevenack, Vokietija), Multikraft Produktions- und Handels GmbH (Pichl / Wels, Austrija), Phytodor AG (Buochsas, Šveicarija), atstovaujamos advokatų M. Kinkeldey, J. Rosenhäger, K. Lochner ir M. Peters

         Dalykas

      Ieškinys dėl 2017 m. sausio 9 d. EUIPO pirmosios apeliacinės tarybos sprendimo (byla R 2442/2015-1), susijusio su registracijos pripažinimo negaliojančia procedūra tarp Christoph Fischer, Ole Weinkath, Multikraft Produktions- und Handel ir Phytodor, vienos šalies, ir EM Research Organization, kitos šalies.

         Rezoliucinė dalis

                  1.

                  Atmesti ieškinį.

                  2.

                  Priteisti iš EM Research Organization, Inc. bylinėjimosi išlaidas.

         (1)  OL C 161, 2017 5 22.


title: Byla C-513/17: 2018 m. rugsėjo 26 d. Teisingumo Teismo (septintoji kolegija) sprendimas byloje (Amtsgericht Köln (Vokietija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą), inicijuotoje Josef Baumgartner (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą — Transportas — Kelių transportas — Reglamentas (EB) Nr. 561/2006 — 19 straipsnio 2 dalies pirma pastraipa — Administracinė sankcija už pažeidimą, padarytą valstybės narės, kurioje yra įmonės buveinė, teritorijoje, paskirta kitos valstybės narės, kurioje buvo nustatytas tas pažeidimas, kompetentingų institucijų)

text:
               12.11.2018

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 408/29

      2018 m. rugsėjo 26 d. Teisingumo Teismo (septintoji kolegija) sprendimas byloje (Amtsgericht Köln (Vokietija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą), inicijuotoje Josef Baumgartner
      (Byla C-513/17) (1)

      ((Prašymas priimti prejudicinį sprendimą - Transportas - Kelių transportas - Reglamentas (EB) Nr. 561/2006 - 19 straipsnio 2 dalies pirma pastraipa - Administracinė sankcija už pažeidimą, padarytą valstybės narės, kurioje yra įmonės buveinė, teritorijoje, paskirta kitos valstybės narės, kurioje buvo nustatytas tas pažeidimas, kompetentingų institucijų))
      (2018/C 408/37)
      Proceso kalba: vokiečių

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

         Amtsgericht Köln

         Šalys pagrindinėje byloje

         Ieškovas: Josef Baumgartner

         dalyvaujant: Bundesamt für Güterverkehr, Staatsanwaltschaft Köln

         Rezoliucinė dalis

      2006 m. kovo 15 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (EB) Nr. 561/2006 dėl tam tikrų su kelių transportu susijusių socialinių teisės aktų suderinimo ir iš dalies keičiančio Tarybos reglamentus (EEB) Nr. 3821/85 ir (EB) Nr. 2135/98 bei panaikinančio Tarybos reglamentą (EEB) Nr. 3820/85 19 straipsnio 2 dalies pirma pastraipa turi būti aiškinama taip, kad pagal ją valstybės narės kompetentingoms institucijoms tiesiogiai suteikiama teisė skirti sankciją įmonei ar jos vadovui už jos teritorijoje nustatytą minėto reglamento pažeidimą, už kurį sankcija dar nebuvo taikyta, net jeigu šis pažeidimas buvo padarytas kitos valstybės narės, kurioje yra tos įmonės buveinė, teritorijoje.

         (1)  OL C 382, 2017 11 13.


title: Byla C-180/17: 2018 m. rugsėjo 26 d. Teisingumo Teismo (ketvirtoji kolegija) sprendimas byloje (Raad van State (Nyderlandai) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) X, Y / Staatssecretaris van Veiligheid en Justitie (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą — Bendra prieglobsčio ir papildomos apsaugos politika — Direktyva 2013/32/ES — 46 straipsnis — Direktyva 2008/115/EB — 13 straipsnis — Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartija — 18 straipsnis, 19 straipsnio 2 dalis ir 47 straipsnis — Teisė į veiksmingą teisių gynimo priemonę — Negrąžinimo principas — Sprendimas, kuriuo atmetamas tarptautinės apsaugos prašymas ir nustatoma prievolė grįžti — Nacionalinės teisės aktai, kuriuose numatytas bylų nagrinėjimas antrosios instancijos teisme — Savaiminis stabdomasis poveikis, kurį turi tik pirmosios instancijos teisme pateiktas skundas)

text:
               12.11.2018

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 408/21

      2018 m. rugsėjo 26 d. Teisingumo Teismo (ketvirtoji kolegija) sprendimas byloje (Raad van State (Nyderlandai) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) X, Y / Staatssecretaris van Veiligheid en Justitie

      (Byla C-180/17) (1)

      ((Prašymas priimti prejudicinį sprendimą - Bendra prieglobsčio ir papildomos apsaugos politika - Direktyva 2013/32/ES - 46 straipsnis - Direktyva 2008/115/EB - 13 straipsnis - Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartija - 18 straipsnis, 19 straipsnio 2 dalis ir 47 straipsnis - Teisė į veiksmingą teisių gynimo priemonę - Negrąžinimo principas - Sprendimas, kuriuo atmetamas tarptautinės apsaugos prašymas ir nustatoma prievolė grįžti - Nacionalinės teisės aktai, kuriuose numatytas bylų nagrinėjimas antrosios instancijos teisme - Savaiminis stabdomasis poveikis, kurį turi tik pirmosios instancijos teisme pateiktas skundas))
      (2018/C 408/25)
      Proceso kalba: nyderlandų

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

         Raad van State

         Šalys pagrindinėje byloje

         Pareiškėjai: X, Y

         Atsakovas: Staatssecretaris van Veiligheid en Justitie

         Rezoliucinė dalis

      2013 m. birželio 26 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2013/32/ES dėl tarptautinės apsaugos suteikimo ir panaikinimo bendros tvarkos 46 straipsnį ir 2008 m. gruodžio 16 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2008/115/EB dėl bendrų nelegaliai esančių trečiųjų šalių piliečių grąžinimo standartų ir tvarkos valstybėse narėse 13 straipsnį, aiškinamus atsižvelgiant į Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijos 18 straipsnį, 19 straipsnio 2 dalį ir 47 straipsnį, reikia aiškinti taip, kad pagal šias nuostatas nedraudžiami tokie nacionalinės teisės aktai, pagal kuriuos numatytas apeliacinis skundas dėl pirmosios instancijos teismo sprendimo, kuriuo patvirtinamas sprendimas atmesti tarptautinės apsaugos prašymą ir nustatyti prievolę grįžti, bet šiai teisių gynimo priemonei nesuteikiama savaiminio stabdomojo poveikio, nors suinteresuotasis asmuo ir nurodo didelę grėsmę, jog bus pažeistas negrąžinimo principas.

         (1)  OL C 202, 2017 6 26.


title: Byla T-238/17: 2018 m. rugsėjo 25 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Gugler / EUIPO – Gugler France (GUGLER) (Europos Sąjungos prekių ženklas — Registracijos pripažinimo negaliojančia procedūra — Vaizdinis Europos Sąjungos prekių ženklas GUGLER — Ankstesnis nacionalinis įmonės pavadinimas Gugler France — Santykinis atmetimo pagrindas — Reglamento (EB) Nr. 207/2009 8 straipsnio 4 dalis (dabar – Reglamento (ES) 2017/1001 8 straipsnio 4 dalis) — Galimybė supainioti)

text:
               12.11.2018

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 408/52

      2018 m. rugsėjo 25 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Gugler / EUIPO – Gugler France (GUGLER)

      (Byla T-238/17) (1)

      ((Europos Sąjungos prekių ženklas - Registracijos pripažinimo negaliojančia procedūra - Vaizdinis Europos Sąjungos prekių ženklas GUGLER - Ankstesnis nacionalinis įmonės pavadinimas Gugler France - Santykinis atmetimo pagrindas - Reglamento (EB) Nr. 207/2009 8 straipsnio 4 dalis (dabar – Reglamento (ES) 2017/1001 8 straipsnio 4 dalis) - Galimybė supainioti))
      (2018/C 408/66)
      Proceso kalba: anglų

         Šalys

         Ieškovas: Alexander Gugler (Maxdorf, Vokietija), atstovaujamas advokato M.-C. Simon

         Atsakovė: Europos Sąjungos intelektinės nuosavybės tarnyba (EUIPO), iš pradžių atstovaujama P. Sipos, vėliau – A. Folliard-Monguiral

         Kita procedūros EUIPO apeliacinėje taryboje šalis, įstojusi į bylą Bendrajame Teisme: Gugler France (Bezansonas, Prancūzija), atstovaujama advokato A. Grolée

         Dalykas

      Ieškinys, pareikštas dėl 2017 m. sausio 31 d. EUIPO pirmosios apeliacinės tarybos sprendimo (byla R 1008/2016-1), susijusio su registracijos pripažinimo negaliojančia procedūra tarp Gugler France ir A. Gugler.

         Rezoliucinė dalis

                  1.

                  Panaikinti 2017 m. sausio 31 d. Europos Sąjungos intelektinės nuosavybės tarnybos pirmosios apeliacinės tarybos sprendimą (byla R 1008/2016-1).

                  2.

                  EUIPO padengia savo bylinėjimosi išlaidas ir Alexander Gugler patirtas bylinėjimosi išlaidas.

                  3.

                  Gugler France padengia savo bylinėjimosi išlaidas.

         (1)  OL C 195, 2017 6 19.


title: Byla C-172/17 P: 2018 m. rugsėjo 13 d. Teisingumo Teismo (dešimtoji kolegija) sprendimas byloje ANKO AE Antiprosopeion, Emporiou kai Viomichanias / Europos Komisija (Apeliacinis skundas — Arbitražinės išlygos — „Pocemon“ sutartis, sudaryta įgyvendinant Mokslinių tyrimų, technologinės plėtros ir demonstracinės veiklos septintąją bendrąją programą (2007–2013 m.) — Tinkamos finansuoti išlaidos — Europos Komisijos sprendimas — Pareiga grąžinti sumokėtas sumas — Priešieškinis)

text:
               12.11.2018

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 408/18

      2018 m. rugsėjo 13 d. Teisingumo Teismo (dešimtoji kolegija) sprendimas byloje ANKO AE Antiprosopeion, Emporiou kai Viomichanias / Europos Komisija

      (Byla C-172/17 P) (1)

      ((Apeliacinis skundas - Arbitražinės išlygos - „Pocemon“ sutartis, sudaryta įgyvendinant Mokslinių tyrimų, technologinės plėtros ir demonstracinės veiklos septintąją bendrąją programą (2007–2013 m.) - Tinkamos finansuoti išlaidos - Europos Komisijos sprendimas - Pareiga grąžinti sumokėtas sumas - Priešieškinis))
      (2018/C 408/21)
      Proceso kalba: graikų

         Šalys

         Apeliantė: ANKO AE Antiprosopeion, Emporiou kai Viomichanias, atstovaujama dikigoros S. Paliou

         Kita proceso šalis: Europos Komisija, atstovaujama R. Lyal ir A. Kyratsou

         Rezoliucinė dalis

                  1.

                  Atmesti apeliacinį skundą.

                  2.

                  Priteisti iš ANKO AE Antiprosopeion, Emporiou kai Viomichanias bylinėjimosi išlaidas.

         (1)  OL C 168, 2017 5 29.


title: Byla T-528/18: 2018 m. rugsėjo 4 d. pareikštas ieškinys byloje XI / Komisija

text:
               12.11.2018

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 408/55

      2018 m. rugsėjo 4 d. pareikštas ieškinys byloje XI / Komisija

      (Byla T-528/18)
      (2018/C 408/72)
      Proceso kalba: prancūzų

         Šalys

         Ieškovė: XI, atstovaujama advokato N. Lhoëst

         Atsakovė: Europos Komisija

         Reikalavimai

      Ieškovė Bendrojo Teismo prašo:

                  —

                  panaikinti 2018 m. gegužės 25 d. Komisijos sprendimą atmesti ieškovės skundą tiek, kiek jame pateikti medicininiai duomenys;

                  —

                  priteisti iš Komisijos neturtinės žalos atlyginimą, kurio suma ex aequo et bono įvertinta 5 000 eurų;

                  —

                  priteisti iš Komisijos bylinėjimosi išlaidas.

         Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

      Grįsdama ieškinį ieškovė remiasi vienu pagrindu, grindžiamu Europos žmogaus teisių ir pagrindinių laisvių apsaugos konvencijos 8 straipsnio pažeidimu, taip pat gero administravimo pareigos ir rūpestingumo pareigos pažeidimu, nes sprendimas atmesti ieškovės skundą atskleidė medicininius duomenis, kurie, maža to, yra akivaizdžiai klaidingi.


title: 2018 m. birželio 14 d. Teismo sprendimas byloje E-11/17 ELPA priežiūros institucija prieš Islandiją (ELPA valstybės įsipareigojimų nevykdymas – Neįgyvendinimas – Direktyva 2011/61/ES)

text:
               15.11.2018

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 414/6

      TEISMO SPRENDIMAS
      2018 m. birželio 14 d.
      byloje E-11/17

         ELPA priežiūros institucija prieš Islandiją

         (ELPA valstybės įsipareigojimų nevykdymas – Neįgyvendinimas – Direktyva 2011/61/ES)

      (2018/C 414/08)
      Byloje E-11/17 ELPA priežiūros institucija prieš Islandiją dėl PRAŠYMO pripažinti, kad neužtikrinusi, kad būtų priimtos priemonės, reikalingos Europos ekonominės erdvės susitarimo IX priedo 30, 31bb, 31d, 31eb ir 31li punktuose nurodytam teisės aktui (2011 m. birželio 8 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvai 2011/61/ES dėl alternatyvaus investavimo fondų valdytojų, kuria iš dalies keičiami direktyvos 2003/41/EB ir 2009/65/EB bei reglamentai (EB) Nr. 1060/2009 ir (ES) Nr. 1095/2010), Susitarimo 1 protokolu suderintam su šiuo Susitarimu, įgyvendinti per nustatytą laikotarpį ir (arba) ELPA priežiūros institucijai būtų pranešta apie priimtas priemones, kuriomis įgyvendinamas tas teisės aktas, Islandija neįvykdė įsipareigojimų pagal minėtą teisės aktą ir Susitarimo 7 straipsnį, Teismas, kurį sudaro pirmininkas Pállis Hreinssonas ir teisėjai Peras Christiansenas ir Berndas Hammermannas (pranešėjas), 2018 m. birželio 14 d. priėmė sprendimą, kurio rezoliucinė dalis yra tokia:
      Teismas:

                  1.

                  Pripažįsta, kad neužtikrinusi, kad būtų priimtos priemonės, reikalingos Europos ekonominės erdvės susitarimo IX priedo 30, 31bb, 31d, 31eb ir 31li punktuose nurodytam teisės aktui (2011 m. birželio 8 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvai 2011/61/ES dėl alternatyvaus investavimo fondų valdytojų, kuria iš dalies keičiami direktyvos 2003/41/EB ir 2009/65/EB bei reglamentai (EB) Nr. 1060/2009 ir (ES) Nr. 1095/2010), Susitarimo 1 protokolu suderintam su šiuo Susitarimu, įgyvendinti per nustatytą laikotarpį, Islandija neįvykdė įsipareigojimų pagal minėtą teisės aktą ir Susitarimo 7 straipsnį.

                  2.

                  Nurodo Islandijai padengti bylinėjimosi išlaidas.


title: Byla T-194/18: 2018 m. rugsėjo 4 d. Bendrojo Teismo nutartis byloje Rewe-Beteiligungs-Holding International / EUIPO – Wessanen Benelux (BonNatura) (Europos Sąjungos prekių ženklas — Protesto procedūra — Protesto atsiėmimas — Pagrindo priimti sprendimą nebuvimas)

text:
               26.11.2018

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 427/77

      2018 m. rugsėjo 4 d. Bendrojo Teismo nutartis byloje Rewe-Beteiligungs-Holding International / EUIPO – Wessanen Benelux (BonNatura)

      (Byla T-194/18) (1)

      (Europos Sąjungos prekių ženklas - Protesto procedūra - Protesto atsiėmimas - Pagrindo priimti sprendimą nebuvimas)
      (2018/C 427/104)
      Proceso kalba: anglų

         Šalys

         Ieškovė: Rewe-Beteiligungs-Holding International GmbH (Kelnas, Vokietija), atstovaujama advokatų S. Brandstätter, M. Kinkeldey ir J. Rosenhäger

         Atsakovė: Europos Sąjungos intelektinės nuosavybės tarnyba, atstovaujama A. Sesma Merino ir J. Ivanauskas

         Kita procedūros EUIPO apeliacinėje taryboje šalis, įstojusi į bylą Bendrajame Teisme: Wessanen Benelux BV (Amsterdamas, Nyderlandai)

         Dalykas

      Ieškinys dėl 2018 m. sausio 8 d. EUIPO penktosios apeliacinės tarybos sprendimo (byla R 949/2017-5), susijusio su protesto procedūra tarp Wessanen Benelux ir Rewe-Beteiligungs-Holding International

         Rezoliucinė dalis

                  1.

                  Nebėra pagrindo priimti sprendimą dėl ieškinio.

                  2.

                  Priteisti iš Rewe-Beteiligungs-Holding International GmbH padengti savo ir Europos Sąjungos intelektinės nuosavybės tarnybos (EUIPO) patirtas bylinėjimosi išlaidas.

         (1)  OL C 166, 2018 5 14.


title: Byla C-537/18: 2018 m. rugpjūčio 17 d.Sąd Najwyższy (Lenkija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje YV

text:
               26.11.2018

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 427/11

      2018 m. rugpjūčio 17 d.Sąd Najwyższy (Lenkija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje YV

      (Byla C-537/18)
      (2018/C 427/16)
      Proceso kalba: lenkų

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

         Sąd Najwyższy

         Šalys pagrindinėje byloje

         Apeliantė: YV

         Atsakovė: Krajowa Rada Sądownictwa

         Prejudiciniai klausimai

      Ar Pagrindinių teisių chartijos 47 straipsnis, siejamas su 2000 m. lapkričio 27 d. Tarybos direktyvos 2000/78/EB, nustatančios vienodo požiūrio užimtumo ir profesinėje srityje bendruosius pagrindus (1), 9 straipsnio 1 dalimi, turi būti aiškinamas taip, kad, pateikus valstybės narės paskutinės instancijos teismui skundą dėl diskriminavimo dėl amžiaus draudimo pažeidimo to teismo teisėjo atžvilgiu ir prašymą sustabdyti skundžiamo akto vykdymą, tas teismas – siekdamas apsaugoti iš Sąjungos teisės kylančias teises, taikydamas nacionalinėje teisėje nustatytas laikinąsias apsaugos priemones – privalo atsisakyti taikyti nacionalinės teisės nuostatas, suteikiančias jurisdikciją byloje, kurioje pateiktas skundas, to teismo organizaciniam vienetui, kuris neveikia, nes į jį nebuvo paskirti teisėjai?

         (1)  OL L 303, 2000, p. 16; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 5 sk., 4 t., p. 79.


title: 2017 m. liepos 14 d. Teismo sprendimas byloje E-9/16 – ELPA priežiūros institucija prieš Norvegijos Karalystę (Reglamentas (EB) Nr. 1907/2006 (REACH reglamentas) – Cheminės medžiagos – Perfluoroktano rūgštis (PFOA) – Laisvas judėjimas – Apribojimų nustatymo procedūra – Teisinis pagrindas)

text:
               4.1.2018

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 1/7

         TEISMO SPRENDIMAS
   2017 m. liepos 14 d.
   byloje E-9/16
   ELPA priežiūros institucija prieš Norvegijos Karalystę

      (Reglamentas (EB) Nr. 1907/2006 (REACH reglamentas) – Cheminės medžiagos – Perfluoroktano rūgštis (PFOA) – Laisvas judėjimas – Apribojimų nustatymo procedūra – Teisinis pagrindas)

   (2018/C 1/09)
   Byloje E-9/16 ELPA priežiūros institucija prieš Norvegijos Karalystę dėl PRAŠYMO pripažinti, kad, nepanaikinusi tokios nacionalinės nuostatos, kaip Norvegijos produktų reglamento 2–32 punktas, kuriuo draudžiama gaminti, importuoti, eksportuoti ir parduoti vartojimo prekes, kurių sudėtyje yra tam tikra perfluoroktano rūgšties koncentracija, Norvegija neįvykdė įsipareigojimų pagal Europos ekonominės erdvės susitarimo II priedo XV skyriaus 12zc punkte nurodytą teisės aktą (2006 m. gruodžio 18 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentą (EB) Nr. 1907/2006 dėl cheminių medžiagų registracijos, įvertinimo, autorizacijos ir apribojimų (REACH)), EEE susitarimo 1 protokolu suderintą su šiuo Susitarimu, ir (arba) įsipareigojimų pagal šį Susitarimą, Teismas, kurį sudaro pirmininkas Carlas Baudenbacheris (pranešėjas) ir teisėjai Peras Christiansenas ir Ása Ólafsdóttir (ad hoc teisėja), 2017 m. liepos 14 d. priėmė sprendimą, kurio rezoliucinė dalis yra tokia:
   Teismas:

               1.

               Atmeta prašymą.

               2.

               Nurodo ELPA priežiūros institucijai padengti bylinėjimosi išlaidas.


title: 2017 m. liepos 20 d. Teismo sprendimas byloje E-11/16 Mobil Betriebskrankenkasse prieš Tryg Forsikring, kurio poziciją palaiko Norvegijos transporto priemonių draudikų biuras (Trafikkforsikringsforeningen) (Reglamento (EEB) Nr. 1408/71 93 straipsnis – Reglamentas (EB) Nr. 883/2004 – Už išmokų išmokėjimą atsakingų įstaigų teisės, atsirandančios trečiųjų šalių atžvilgiu – Teisių perėmimas ir tiesioginės teisės)

text:
               4.1.2018

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 1/8

         TEISMO SPRENDIMAS
   2017 m. liepos 20 d.
   byloje E-11/16

      Mobil Betriebskrankenkasse prieš Tryg Forsikring, kurio poziciją palaiko Norvegijos transporto priemonių draudikų biuras (Trafikkforsikringsforeningen)

      (Reglamento (EEB) Nr. 1408/71 93 straipsnis – Reglamentas (EB) Nr. 883/2004 – Už išmokų išmokėjimą atsakingų įstaigų teisės, atsirandančios trečiųjų šalių atžvilgiu – Teisių perėmimas ir tiesioginės teisės)

   (2018/C 1/10)
   Byloje E-11/16 Mobil Betriebskrankenkasse prieš Tryg Forsikring, kurio poziciją palaiko Norvegijos transporto priemonių draudikų biuras (Trafikkforsikringsforeningen) dėl Oslo apylinkės teismo (Oslo tingrett, Norvegija) PRAŠYMO Teismui pagal ELPA valstybių susitarimo dėl Priežiūros institucijos ir Teisingumo Teismo įsteigimo 34 straipsnį išaiškinti 2004 m. balandžio 29 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (EB) Nr. 883/2004 dėl socialinės apsaugos sistemų koordinavimo 85 straipsnio 1 dalį Teismas, kurį sudaro pirmininkas Carlas Baudenbacheris ir teisėjai Peras Christiansenas (pranešėjas) ir Benediktas Bogasonas (ad hoc teisėjas), 2017 m. liepos 20 d. priėmė sprendimą, kurio rezoliucinė dalis yra tokia:

               1.

               Tais atvejais, kai už išmokų išmokėjimą atsakinga institucija pagal jos administruojamus teisės aktus yra perėmusi arba turi tiesiogines teises už kitoje EEE valstybėje patirtą žalą atsakingos trečiosios šalies atžvilgiu, pagal Reglamento (EEB) Nr. 1408/71 93 straipsnio 1 dalį kitos EEE valstybės turi pripažinti tokias teises, nustatytas pagal EEE valstybės, kuriai pavaldi ta įstaiga, teisę.

               2.

               Tačiau tų perimtų arba tiesioginių teisių apimtis negali viršyti teisių, kurias pagal EEE valstybės, kurioje padaryta žala, nacionalinę teisę, įskaitant bet kokias taikytinas tarptautinės privatinės teisės normas, nukentėjusysis turi už padarytą žalą atsakingos trečiosios šalies atžvilgiu, apimties.

               3.

               Vis dėlto tai, kad pagal EEE valstybės, kurioje padaryta žala, teisę pačiam nukentėjusiajam nereikėjo atlyginti išlaidų už suteiktas būtinąsias gydymo paslaugas, neužkerta kelio už išmokų išmokėjimą atsakingai įstaigai reikalauti, kad trečioji šalis atlygintų tokio gydymo išlaidas.


title: Byla T-423/14: 2018 m. vasario 1 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Larko / Komisija (Valstybės pagalba — Graikijos suteikta pagalba — Sprendimas, kuriuo pagalba pripažįstama nesuderinama su vidaus rinka — Valstybės pagalbos sąvoka — Pranašumas — Privataus investuotojo kriterijus — Susigrąžintinos pagalbos dydis — Komisijos pranešimas dėl garantijomis suteikiamos valstybės pagalbos)

text:
               19.3.2018

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 104/24

         2018 m. vasario 1 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Larko / Komisija

   (Byla T-423/14) (1)

   ((Valstybės pagalba - Graikijos suteikta pagalba - Sprendimas, kuriuo pagalba pripažįstama nesuderinama su vidaus rinka - Valstybės pagalbos sąvoka - Pranašumas - Privataus investuotojo kriterijus - Susigrąžintinos pagalbos dydis - Komisijos pranešimas dėl garantijomis suteikiamos valstybės pagalbos))
   (2018/C 104/31)
   Proceso kalba: graikų

      Šalys

      Ieškovė: Larko Geniki Metalleftiki kai Metallourgiki AE, (Atėnai, Graikija), atstovaujama advokatų I. Dryllerakis, I. Soufleros, E. Triantafyllou, G. Psaroudakis, E. Rantos ir N. Korogiannakis

      Atsakovė: Europos Komisija, atstovaujama A. Bouchagiar ir É. Gippini Fournier

      Dalykas

   Pagal SESV 263 straipsnį pateiktas prašymas panaikinti 2014 m. kovo 27 d. Komisijos sprendimą 2014/539/ES dėl valstybės pagalbos SA.34572 (2013/C) (ex 13/NN), kurią Graikija suteikė Larco General Mining & Metallurgical Company SA (OL L 254, 2014, p. 24).

      Rezoliucinė dalis

               1.

               Atmesti ieškinį.

               2.

               Priteisti iš Larko Geniki Metalleftiki kai Metallourgiki AE bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 292, 2014 9 1.


title: Byla T-216/15: 2018 m. vasario 5 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Dôvera zdravotná poist’ovňa / Komisija (Valstybės pagalba — Sveikatos draudimo įstaigos — Kapitalo didinimas, skolų grąžinimas, subsidijos ir rizikos suvienodinimo schema — Sprendimas, kuriuo konstatuojamas valstybės pagalbos nebuvimas — Sąvoka „valstybės pagalba — Sąvokos „įmonė“ ir „ekonominė veikla“ — Solidarumo principas — Valstybės kontrolė — Ekonominio pobūdžio veikla — Konkurencija dėl kokybės — Pelno siekiančių subjektų buvimas — Pelno siekimas, naudojimas ir paskirstymas — Teisės klaida — Vertinimo klaida)

text:
               19.3.2018

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 104/25

         2018 m. vasario 5 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Dôvera zdravotná poist’ovňa / Komisija

   (Byla T-216/15) (1)

   ((Valstybės pagalba - Sveikatos draudimo įstaigos - Kapitalo didinimas, skolų grąžinimas, subsidijos ir rizikos suvienodinimo schema - Sprendimas, kuriuo konstatuojamas valstybės pagalbos nebuvimas - Sąvoka „valstybės pagalba - Sąvokos „įmonė“ ir „ekonominė veikla“ - Solidarumo principas - Valstybės kontrolė - Ekonominio pobūdžio veikla - Konkurencija dėl kokybės - Pelno siekiančių subjektų buvimas - Pelno siekimas, naudojimas ir paskirstymas - Teisės klaida - Vertinimo klaida))
   (2018/C 104/32)
   Proceso kalba: anglų

      Šalys

      Ieškovė: Dôvera zdravotná poist’ovňa, a.s. (Bratislava, Slovakija), atstovaujama advokatų O. Brouwer ir A. Pliego Selie

      Atsakovė: Europos Komisija, atstovaujama P.-J. Loewenthal ir L. Armati

      Ieškovės pusėje į bylą įstojusi šalis: Union zdravotná poist’ovňa, a.s. (Bratislava), atstovaujama iš pradžių advokatų E. Pijnacker Hordijk ir A. ter Haar, vėliau A. ter Haar

      Atsakovės pusėje į bylą įstojusi šalis: Slovakijos Respublika, atstovaujama B. Ricziová

      Dalykas

   SESV 263 straipsniu grindžiamas ieškinys, kuriuo prašoma panaikinti 2014 m. spalio 15 d. Komisijos sprendimą (ES) 2015/248 dėl priemonių SA.23008 (2013/C) (ex 2013/NN), kurias Slovakijos Respublika įgyvendino dėl Spoločná zdravotná poisťovňa, a. s. (SZP) ir Všeobecná zdravotná poisťovňa, a. s. (VZP) (OL L 41, 2015, p. 25).

      Rezoliucinė dalis

               1.

               Panaikinti 2014 m. spalio 15 d. Komisijos sprendimą (ES) 2015/248 dėl priemonių SA.23008 (2013/C) (ex 2013/NN), kurias Slovakijos Respublika įgyvendino dėl Spoločná zdravotná poisťovňa, a. s. (SZP) ir Všeobecná zdravotná poisťovňa, a. s. (VZP).

               2.

               Europos Komisija padengia savo, Dôvera zdravotná poist’ovňa, a.s ir Union zdravotná poist’ovňa a.s patirtas bylinėjimosi išlaidas.

               3.

               Slovakijos Respublika padengia savo bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 262, 2015 8 10.


title: Byla C-700/17: 2017 m. gruodžio 14 d. Bundesfinanzhof (Vokietija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Finanzamt Kyritz / Wolf-Henning Peters

text:
               19.3.2018

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 104/15

         2017 m. gruodžio 14 d.Bundesfinanzhof (Vokietija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Finanzamt Kyritz / Wolf-Henning Peters

   (Byla C-700/17)
   (2018/C 104/19)
   Proceso kalba: vokiečių

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Bundesfinanzhof

      Šalys pagrindinėje byloje

      Kasatorė: Finanzamt Kyritz

      Kita kasacinio proceso šalis: Wolf-Henning Peters

      Prejudiciniai klausimai

               1.

               Ar sveikatos priežiūros paslaugų, kurias teikia gydytojas, klinikinės chemijos ir laboratorinės diagnostikos specialistas, pagrindinėje byloje nurodytomis aplinkybėmis, atleidimas nuo mokesčių turi būti vertinimas pagal 2006 m. lapkričio 28 d. Tarybos direktyvos 2006/112/EB (1) dėl pridėtinės vertės mokesčio bendros sistemos 132 straipsnio 1 dalies c punktą ar pagal 2006 m. lapkričio 28 d. Tarybos direktyvos 2006/112/EB dėl pridėtinės vertės mokesčio bendros sistemos 132 straipsnio 1 dalies b punktą?

               2.

               Jei taikytinas 2006 m. lapkričio 28 d. Tarybos direktyvos 2006/112/EB dėl pridėtinės vertės mokesčio bendros sistemos 132 straipsnio 1 dalies c punktas: ar konfidencialūs santykiai tarp gydytojo ir gydomo asmens yra būtina šios nuostatos taikymo sąlyga?

      (1)  OL L 347, 2006, p. 1.


title: Byla C-720/17: 2017 m. gruodžio 28 d. Verwaltungsgerichtshof (Austrija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Mohammed Bilali

text:
               19.3.2018

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 104/16

         2017 m. gruodžio 28 d.Verwaltungsgerichtshof (Austrija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Mohammed Bilali

   (Byla C-720/17)
   (2018/C 104/20)
   Proceso kalba: vokiečių

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Verwaltungsgerichtshof

      Šalys pagrindinėje byloje

      Kasatorius: Mohammed Bilali

      Atsakovė: Bundesamt für Fremdenwesen und Asyl

      Prejudicinis klausimas

   Ar Sąjungos teisės nuostatoms, pirmiausia 2011 m. gruodžio 13 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2011/95/ES (1) 19 straipsnio 3 daliai, prieštarauja tokia valstybės narės galimybę panaikinti papildomos apsaugos turėtojo statusą reglamentuojanti nacionalinės teisės nuostata, pagal kurią papildomos apsaugos turėtojo statusas gali būti panaikintas, jeigu pačios statuso suteikimą nulėmusios faktinės aplinkybės nepasikeitė, tačiau pasikeitė atitinkamos institucijos žinios apie jas, o suteikiant papildomos apsaugos turėtojo statusą nebuvo lemiami nei trečiosios šalies piliečio ar asmens be pilietybės neteisingai pateikti, nei jo nutylėti faktai?

      (1)  2011 m. gruodžio 13 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2011/95/ES dėl trečiųjų šalių piliečių ar asmenų be pilietybės priskyrimo prie tarptautinės apsaugos gavėjų, vienodo statuso pabėgėliams arba papildomą apsaugą galintiems gauti asmenims ir suteikiamos apsaugos pobūdžio reikalavimų (OL L 337, 2011, p. 9).


title: Byla C-730/17: 2017 m. gruodžio 28 d. Tribunal de première instance francophone de Bruxelles (Belgija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Edward Reich, Debora Lieber, Ella Reich, Ezra Bernard Reich / Koninklijke Luchtvaart Maatschappij NV

text:
               19.3.2018

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 104/17

         2017 m. gruodžio 28 d.Tribunal de première instance francophone de Bruxelles (Belgija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Edward Reich, Debora Lieber, Ella Reich, Ezra Bernard Reich / Koninklijke Luchtvaart Maatschappij NV

   (Byla C-730/17)
   (2018/C 104/22)
   Proceso kalba: prancūzų

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Tribunal de première instance francophone de Bruxelles

      Šalys pagrindinėje byloje

      Ieškovai: Edward Reich, Debora Lieber, Ella Reich, Ezra Bernard Reich

      Atsakovė: Koninklijke Luchtvaart Maatschappij NV

      Prejudicinis klausimas

   Ar 2004 m. vasario 11 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (EB) Nr. 261/2004, nustatančio bendras kompensavimo ir pagalbos keleiviams taisykles atsisakymo vežti ir skrydžių atšaukimo arba atidėjimo ilgam laikui atveju, ir panaikinančio Reglamentą (EEB) Nr. 295/91 (1) (toliau – Reglamentas Nr. 261/2004), 3, 5, 6 ir 7 straipsniai turi būti aiškinami taip, kad [tuo atveju, kai] pagal minėto Reglamento Nr. 261/2004 nuostatas skrydį vykdantis ES oro vežėjas su vartotojais sudaro keleivių vežimo oro transportu sutartį, į kurią įtraukta kelionė traukiniu iš valstybės narės, kurioje yra minėtų vartotojų gyvenamoji vieta, teritorijoje esančios geležinkelio stoties į kitos valstybės narės teritorijoje esantį oro uostą, iš kurio vartotojai skris į galutinę kelionės vietą, t. y. trečiosios valstybės teritorijoje esantį oro uostą, ir kai minėti vartotojai nėra kokiu nors būdu teisiškai susiję su kelionę traukiniu vykdančia bendrove, bet oro vežėjas akivaizdžiai su šia bendrove yra sudaręs sutartis, ir kai į sutartį įtraukta kelionė traukiniu gerokai užtruko, tad dėl vėlavimo tie vartotojai negalėjo išskristi iš minėto kitos valstybės narės teritorijoje esančio oro uosto, minėti vartotojai gali remtis Reglamente Nr. 261/2004 įtvirtintomis teisėmis ir reikalauti kompensacijos pagal Reglamento Nr. 261/2004 5, 6 ir 7 straipsnių nuostatas?

      (1)  OL L 46, p. 1.