title: Byla T-239/20: 2020 m. balandžio 30 d. pareikštas ieškinys byloje Stada Arzneimittel / EUIPO – Pfizer (RUXXIMLA)

text:
               22.6.2020

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 209/37

      2020 m. balandžio 30 d. pareikštas ieškinys byloje Stada Arzneimittel / EUIPO – Pfizer (RUXXIMLA)

      (Byla T-239/20)
      (2020/C 209/48)
      Kalba, kuria surašytas ieškinys: vokiečių

         Šalys

         Ieškovė: Stada Arzneimittel AG (Bad Filbelis, Vokietija), atstovaujama advokatų J.-C. Plate ir R. Kaase

         Atsakovė: Europos Sąjungos intelektinės nuosavybės tarnyba (EUIPO)

         Kita procedūros Apeliacinėje taryboje šalis: Pfizer Inc. (Niujorkas, Niujorkas, Jungtinės Valstijos)

         Su procedūra EUIPO susijusi informacija

         Prekių ženklo, dėl kurio kilo ginčas, paraišką pateikęs asmuo: ieškovė

         Prekių ženklas, dėl kurio kilo ginčas: žodinio Europos Sąjungos prekių ženklo RUXXIMLA paraiška – Registracijos paraiška Nr. 17 865 742

         Procedūra EUIPO: protesto procedūra

         Ginčijamas sprendimas: 2020 m. vasario 13 d. EUIPO ketvirtosios apeliacinės tarybos sprendimas byloje R 1879/2019-4

         Reikalavimai

      Ieškovė Bendrojo Teismo prašo:

                  —

                  panaikinti ginčijamą sprendimą,

                  —

                  priteisti iš EUIPO bylinėjimosi išlaidas, įskaitant patirtąsias nagrinėjant bylą apeliacinėje taryboje.

         Pagrindas, kuriuo remiamasi

                  —

                  Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) 2017/1001 8 straipsnio 1 dalies b punkto pažeidimas.


title: Byla T-248/20: 2020 m. gegužės 5 d. pareikštas ieškinys byloje Stada Arzneimittel / EUIPO – Pfizer (RUXYMLA)

text:
               22.6.2020

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 209/38

      2020 m. gegužės 5 d. pareikštas ieškinys byloje Stada Arzneimittel / EUIPO – Pfizer (RUXYMLA)

      (Byla T-248/20)
      (2020/C 209/49)
      Kalba, kuria surašytas ieškinys: vokiečių

         Šalys

         Ieškovė: Stada Arzneimittel AG (Bad Filbelis, Vokietija), atstovaujama advokatų J.-C. Plate ir R. Kaase

         Atsakovė: Europos Sąjungos intelektinės nuosavybės tarnyba (EUIPO)

         Kita procedūros Apeliacinėje taryboje šalis: Pfizer Inc. (Niujorkas, Niujorkas, Jungtinės Valstijos)

         Su procedūra EUIPO susijusi informacija

         Prekių ženklo, dėl kurio kilo ginčas, paraišką pateikęs asmuo: ieškovė

         Prekių ženklas, dėl kurio kilo ginčas: žodinio Europos Sąjungos prekių ženklo RUXYMLA paraiška – Registracijos paraiška Nr. 17 865 739

         Procedūra EUIPO: protesto procedūra

         Ginčijamas sprendimas: 2020 m. vasario 13 d. EUIPO ketvirtosios apeliacinės tarybos sprendimas byloje R 1878/2019-4

         Reikalavimai

      Ieškovė Bendrojo Teismo prašo:

                  —

                  panaikinti ginčijamą sprendimą,

                  —

                  priteisti iš EUIPO bylinėjimosi išlaidas, įskaitant patirtąsias nagrinėjant bylą apeliacinėje taryboje.

         Pagrindas, kuriuo remiamasi

                  —

                  Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) 2017/1001 8 straipsnio 1 dalies b punkto pažeidimas.


title: Byla T-257/20: 2020 m. gegužės 7 d. pareikštas ieškinys byloje González Calvet /JUR

text:
               22.6.2020

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 209/39

      2020 m. gegužės 7 d. pareikštas ieškinys byloje González Calvet /JUR

      (Byla T-257/20)
      (2020/C 209/50)
      Proceso kalba: ispanų

         Šalys

         Ieškovai: Ramón González Calvet ir Joan González Calvet (Barselona, Ispanija), atstovaujami advokato P. Molina Bosch

         Atsakovė: Bendra pertvarkymo valdyba

         Reikalavimai

      Ieškovai Bendrojo Teismo prašo:

                  —

                  panaikinti 2020 m. kovo 17 d. Bendros pertvarkymo valdybos sprendimą SRB/EES/2020/52;

                  —

                  įvertinti visos Banco Popular grupės visą turtą, o ne tik patronuojančiosios bendrovės turtą atskirai nuo jos patronuojamųjų bendrovių turto, kaip tai padarė Deloitte, nes Banco Santander susijungė su visa grupe, o ne tik su patronuojančiąja bendrove;

                  —

                  vertinti veiksnias paskolas kaip sudarančias 100 % jų apskaitinės vertės;

                  —

                  vertinti neveiksnias paskolas kaip sudarančias 100 % jų apskaitinės vertės, nes jų garantijos ir atidėjiniai buvo beveik 100 %;

                  —

                  įvertinti Banco Popular grupės nekilnojamąjį turtą lygų 10 896 000 000 eurų, nes atitinkami atidėjiniai jau buvo išskaičiuoti;

                  —

                  įvertinti bendrą Banco Popular grupės turtą lygų 153 785 000 000 eurų, atsižvelgiant į ieškinyje pateiktus argumentus, dėl ko akcininkams suteikiama realizavimo vertė tuo atveju, jei būtų likviduoti 26 365 000 000 eurų, atskaičius 124 420 000 000 eurų, kurie, Deloitte teigimu, turėjo būti išmokėti kreditoriams;

                  —

                  priteisti 7,00 EUR už akciją kompensaciją, kuri atitinka 29 365 000 000 EUR padalijimą iš 4 196 000 000 000 akcijų, kurios buvo platinamos sprendimo priėmimo metu;

                  —

                  atlyginti Ramón González Calvet 317 072 eurus (tris šimtus septyniolika tūkstančių septyniasdešimt du eurus) už 45 296 akcijų nusavinimą, o Joan González Calvet – 11 977 (vienuolikos tūkstančių devynis šimtus septyniasdešimti septynis) eurus už 1 711 akcijų nusavinimą, kartu su išlaidomis.

         Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

      2017 m. birželio 6 d. Bendroji rezoliucijų valdyba (BRV) priėmė sprendimą dėl Banco Popular ir pardavė jį Banco Santander už vieno euro kainą. Išklausiusi Banco Popular obligacijų turėtojus ir akcininkus, kuriems įtakos turėjo sprendimas dėl šio banko, 2020 m. kovo 17 d. sprendimu SRB/EES/2020/52 BRV, pasirėmusi Deloitte vertinimo ataskaita 3, nusprendė, kad nėra pagrindo atlyginti dėl to žalą patyrusiems asmenims.
      Savo ieškinyje ieškovai paaiškina, kad „Deloitte“ yra audito įmonė, praradusi savo prestižą dėl atvejų susijusių su Gowex, Bankia, Gescartera ir Abengoa, ir kad ji šiuo metu nėra atsakinga už jokio didžiojo Ispanijos banko auditą.
      Grįsdami ieškinį ieškovai remiasi šiais pagrindais.

                  1.

                  Ieškovai įrodo, kad Deloitte vertinimas yra iškraipytas BRV interesų naudai ir daro neigiamą poveikį akcininkams, be kita ko, dėl to, kad:

                              —

                              nepakankamai įvertinamas atidėtojo mokesčio turtas, kurį visą gavo Banco Santander;

                              —

                              neatsižvelgta į tai, kad neveiksnioms paskoloms buvo suteikta 100 % garantijų ir atidėjinių;

                              —

                              nepakankamai įvertinamas paskolų portfelis;

                              —

                              neatsižvelgiama į Banco Popular grupės turtą, atskiriant Banco Popular kaip juridinio asmens turtą nuo jo patronuojamųjų bendrovių ir jam priklausančių įmonių turto;

                              —

                              neatsižvelgiama į tai, kad nekilnojamojo turto grynoji buhalterinė vertė, atskaičius atidėjinius, buvo 10 896 000 000 eurų.

                  2.

                  2017 m. gegužės 23 d BRV patikėjo Deloitte įvertinti Banco Popular, o BRV prezidentė ponia König interviu Bloomberg TV pripažino, kad Banco Popular stebima. Darytina išvada, kad BRV jau 2017 m. gegužės 23 d. buvo nusprendęs priimti sprendimą dėl Banco Popular, dėl ko gegužės 31 d. buvo nutekinta informacija Reuters agentūrai, kas lėmė, kad indėlių masinį atsiėmimą, dėl ko išnyko Banco Popular likvidumas.

                  3.

                  Pasak Banco de España, Europos centrinis bankas konstatavo, kad Banco Popular buvo mokus bankas 2017 m. kovo 13 d. Dėl Banco Popular niekada nebuvo pradėta bankroto procedūra, priešingai nei teigia Deloitte, tačiau akivaizdu, kad BRV siekė priimti sprendimą dėl Banco Popular, kad būtų galima išgelbėti Banco Santander – sistemiškai Europos ir pasaulio mastu svarbų banką, kurio nuostoliai (ieškovų skaičiavimais 2017 m. sudarė 22 573 000 000 eurų) buvo paslėpti nuo akcininkų dėl Banco Popular nusavinimo ir prijungimo.


title: Byla T-266/20: 2020 m. gegužės 8 d. pareikštas ieškinys byloje Global Chartered Controller Institute / EUIPO – CFA Institute (CCA CHARTERED CONTROLLER ANALYST CERTIFICATE)

text:
               22.6.2020

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 209/40

      2020 m. gegužės 8 d. pareikštas ieškinys byloje Global Chartered Controller Institute / EUIPO – CFA Institute (CCA CHARTERED CONTROLLER ANALYST CERTIFICATE)

      (Byla T-266/20)
      (2020/C 209/51)
      Kalba, kuria surašytas ieškinys: ispanų

         Šalys

         Ieškovė: Global Chartered Controller Institute SL (Alikantė, Ispanija), atstovaujama M. Pomares Caballero ir T. Barber Giner

         Atsakovė: Europos Sąjungos intelektinės nuosavybės tarnyba (EUIPO)

         Kita procedūros Apeliacinėje taryboje šalis: CFA Institute (Šarlotsvilis, Virdžinija, Jungtinės Valstijos)

         Su procedūra EUIPO susijusi informacija

         Prekių ženklo, dėl kurio kilo ginčas, paraišką pateikęs asmuo: ieškovė Bendrajame Teisme

         Prekių ženklas, dėl kurio kilo ginčas: vaizdinio Europos Sąjungos prekių ženklo CCA CHARTERED CONTROLLER ANALYST CERTIFICATE paraiška – Registracijos paraiška Nr. 15 508 161

         Procedūra EUIPO: protesto procedūra

         Ginčijamas sprendimas: 2020 m. vasario 25 d. EUIPO penktosios apeliacinės tarybos sprendimas byloje R 235/2019-5

         Reikalavimai

      Ieškovė Bendrojo Teismo prašo:

                  —

                  pakeisti ginčijamą sprendimą ir konstatuoti, kad šiuo atveju neįvykdyti reikalavimai, susiję su santykiniu atsisakymo įregistruoti prekių ženklą pagrindu, nurodytu Reglamento (ES) 2017/1001 8 straipsnio 1 dalies b punkte;

                  —

                  arba, jei tai neįmanoma, panaikinti ginčijamą sprendimą;

                  —

                  nurodyti EUIPO padengti savo ir ieškovės bylinėjimosi išlaidas (įskaitant patirtąsias nagrinėjant bylą Apeliacinėje taryboje) ir nurodyti įstojusiai į bylą šaliai padengti bylinėjimosi Protestų skyriuje išlaidas.

         Pagrindas, kuriuo remiamasi

      Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) 2017/1001 8 straipsnio 1 dalies b punkto ir 92 straipsnio pažeidimas.


title: 2020 m. kovo 3 d. Norvegijos Aukščiausiojo Teismo (Norges Høyesterett) prašymas ELPA teismui dėl patariamosios nuomonės byloje Abdulkerim Kerim prieš Norvegijos Vyriausybę (Byla E-1/20) 2020/C 218/08

text:
               2.7.2020

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 218/13

      2020 m. kovo 3 d. Norvegijos Aukščiausiojo Teismo (Norges Høyesterett) prašymas ELPA teismui dėl patariamosios nuomonės byloje Abdulkerim Kerim prieš Norvegijos Vyriausybę

      (Byla E-1/20)
      (2020/C 218/08)
      2020 m. kovo 3 d. Norvegijos Aukščiausiasis Teismas (Norges Høyesterett) ELPA teismui pateikė prašymą (jį Teismo kanceliarija gavo 2020 m. kovo 3 d.) dėl patariamosios nuomonės byloje Abdulkerim Kerim prieš Norvegijos Vyriausybę šiais klausimais:
      Kokiais kriterijais turėtų būti remiamasi nustatant, ar atitinkama santuoka yra sudaryta iš išskaičiavimo ir jai taikoma Direktyvos 2004/38/EB 35 straipsnyje nustatyta taisyklė dėl piktnaudžiavimo? Būtų naudinga, jei ELPA teismas pasisakytų visų pirma dėl šių dalykų:

                  a)

                  ar nustatant, ar santuoka yra sudaryta iš išskaičiavimo, turi kokią nors reikšmę EEE piliečio subjektyvus ketinimas sudaryti santuoką?

                  b)

                  Jeigu nustatant, ar santuoka yra sudaryta iš išskaičiavimo, kaip nustatyta direktyvoje, pagrindinis veiksnys yra trečiosios šalies piliečio ketinimas, ar būtina, kad trečiosios šalies piliečio pageidavimas įgyti teisę gyventi šalyje būtų vienintelis santuokos sudarymo tikslas, ar pakanka, kad tai būtų pagrindinis santuokos sudarymo tikslas?


title: Byla C-727/17: 2020 m. gegužės 28 d. Teisingumo Teismo (ketvirtoji kolegija) sprendimas byloje (Wojewódzki Sąd Administracyjny w Kielcach (Lenkija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Syndyk Masy Upadłości ECO-WIND Construction S.A. w upadłości, buvusi ECO-WIND Construction S.A. / Samorządowe Kolegium Odwoławcze w Kielcach (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą – Direktyva (ES) 2015/1535 – Techniniai standartai ir reglamentai – Vėjo turbinos – Direktyva 2006/123/EB – Sąvoka „paslauga“ – Aplinka – Direktyva 2009/28/EB – Iš atsinaujinančių išteklių gaminamos energijos naudojimo skatinimas – Bendrieji privalomi nacionaliniai planiniai rodikliai – Nacionalinė taisyklė, susijusi su leidimo išdavimo procedūromis, taikoma elektros energijos gamybos iš atsinaujinančių energijos šaltinių įrenginiams – Proporcingumas – Valstybės narės teisės normos, kuriose numatyti vėjo jėgainių buvimo vietos apribojimai)

text:
               3.8.2020

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 255/2

      2020 m. gegužės 28 d. Teisingumo Teismo (ketvirtoji kolegija) sprendimas byloje (Wojewódzki Sąd Administracyjny w Kielcach (Lenkija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Syndyk Masy Upadłości ECO-WIND Construction S.A. w upadłości, buvusi ECO-WIND Construction S.A. / Samorządowe Kolegium Odwoławcze w Kielcach

      (Byla C-727/17) (1)

      (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą - Direktyva (ES) 2015/1535 - Techniniai standartai ir reglamentai - Vėjo turbinos - Direktyva 2006/123/EB - Sąvoka „paslauga“ - Aplinka - Direktyva 2009/28/EB - Iš atsinaujinančių išteklių gaminamos energijos naudojimo skatinimas - Bendrieji privalomi nacionaliniai planiniai rodikliai - Nacionalinė taisyklė, susijusi su leidimo išdavimo procedūromis, taikoma elektros energijos gamybos iš atsinaujinančių energijos šaltinių įrenginiams - Proporcingumas - Valstybės narės teisės normos, kuriose numatyti vėjo jėgainių buvimo vietos apribojimai)
      (2020/C 255/02)
      Proceso kalba: lenkų

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Wojewódzki Sąd Administracyjny w Kielcach

         Šalys pagrindinėje byloje

         Ieškovė: Syndyk Masy Upadłości ECO-WIND Construction S.A. w upadłości, buvusi ECO-WIND Construction S.A.

         Atsakovė: Samorządowe Kolegium Odwoławcze w Kielcach

         Rezoliucinė dalis

                  1.

                  2015 m. rugsėjo 9 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos (ES) 2015/1535, nustatančios informacijos apie techninius reglamentus ir informacinės visuomenės paslaugų taisykles teikimo tvarką, 1 straipsnio 1 dalies f punktas turi būti aiškinamas taip, jog reikalavimas, kad įrengiant vėjo jėgainę būtų laikomasi minimalaus atstumo tarp jos ir gyvenamosios paskirties pastatų, nėra techninis reglamentas, apie kurį reikia pranešti pagal šios direktyvos 5 straipsnį, jei šis reikalavimas nelemia labai riboto vėjo turbinų naudojimo, o tai turi patikrinti prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas.

                  2.

                  2006 m. gruodžio 12 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2006/123/EB dėl paslaugų vidaus rinkoje 15 straipsnio 2 dalies a punktas turi būti aiškinamas taip, kad teisės normos, pagal kurias įrengiant vėjo jėgainę turi būti laikomasi minimalaus atstumo tarp jos ir gyvenamosios paskirties pastatų, nepriskiriamos prie taisyklių, pagal kurias teisei teikti paslaugas ar paslaugų teikimo veiklos vykdymui taikomas teritorinis apribojimas, be kita ko, nustatant ribas atsižvelgiant į minimalų atstumą tarp paslaugų teikėjų, apie kurį valstybės narės turi pranešti Europos Komisijai pagal šios direktyvos 15 straipsnio 7 dalį.

                  3.

                  2009 m. balandžio 23 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2009/28/EB dėl skatinimo naudoti atsinaujinančių išteklių energiją, iš dalies keičiančios bei vėliau panaikinančios Direktyvas 2001/77/EB ir 2003/30/EB, iš dalies pakeistos 2015 m. rugsėjo 9 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva (ES) 2015/1513, 3 straipsnio 1 dalies pirma pastraipa ir 13 straipsnio 1 dalies pirma pastraipa turi būti aiškinamos taip, kad pagal jas nedraudžiamos teisės normos, pagal kurias įrengiant vėjo jėgainę turi būti laikomasi minimalaus atstumo tarp jos ir gyvenamosios paskirties pastatų, jeigu šios normos yra būtinos ir proporcingos atsižvelgiant į atitinkamos valstybės narės bendrąjį privalomą nacionalinį planinį rodiklį, o tai turi patikrinti prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas.

         (1)  OL C 134, 2018 4 16.


title: Byla C-535/18: 2020 m. gegužės 28 d. Teisingumo Teismo (pirmoji kolegija) sprendimas byloje (Bundesverwaltungsgericht (Vokietija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) IL ir kt. / Land Nordrhein-Westfalen (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą – Aplinka – Orhuso konvencija – Direktyva 2011/92/ES – Tam tikrų projektų poveikio aplinkai vertinimas – Visuomenės dalyvavimas priimant sprendimus – Per leidimo išdavimo projektui procedūrą padaryti pažeidimai – Teisė kreiptis į teismą – Nacionalinėje teisėje numatyti apribojimai – Direktyva 2000/60/EB – Europos Sąjungos vandens politika – Požeminio vandens telkinio būklės prastėjimas – Vertinimo tvarka – Privačių asmenų teisė reikalauti imtis priemonių siekiant užkirsti kelią taršai – Teisė paduoti skundą nacionaliniams teismams)

text:
               3.8.2020

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 255/3

      2020 m. gegužės 28 d. Teisingumo Teismo (pirmoji kolegija) sprendimas byloje (Bundesverwaltungsgericht (Vokietija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) IL ir kt. / Land Nordrhein-Westfalen

      (Byla C-535/18) (1)

      (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą - Aplinka - Orhuso konvencija - Direktyva 2011/92/ES - Tam tikrų projektų poveikio aplinkai vertinimas - Visuomenės dalyvavimas priimant sprendimus - Per leidimo išdavimo projektui procedūrą padaryti pažeidimai - Teisė kreiptis į teismą - Nacionalinėje teisėje numatyti apribojimai - Direktyva 2000/60/EB - Europos Sąjungos vandens politika - Požeminio vandens telkinio būklės prastėjimas - Vertinimo tvarka - Privačių asmenų teisė reikalauti imtis priemonių siekiant užkirsti kelią taršai - Teisė paduoti skundą nacionaliniams teismams)
      (2020/C 255/03)
      Proceso kalba: vokiečių

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

         Bundesverwaltungsgericht

         Šalys pagrindinėje byloje

         Pareiškėjai: IL, JK, KJ, LI, NG, MH, OF, PE, RC ir SB, kaip QD įpėdiniai, TA, UZ, VY, WX

         Atsakovė: Land Nordrhein-Westfalen

         Rezoliucinė dalis

                  1.

                  2011 m. gruodžio 13 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2011/92/ES dėl tam tikrų valstybės ir privačių projektų poveikio aplinkai vertinimo 11 straipsnio 1 dalies b punktas turi būti aiškinamas taip, kad pagal jį valstybėms narėms leidžiama numatyti, kad jeigu dėl procedūrinio pažeidimo, padaryto priimant sprendimą išduoti leidimą projektui, negali būti pakeista to sprendimo prasmė, prašymas panaikinti šį sprendimą yra priimtinas, tik jei dėl to pažeidimo iš pareiškėjo buvo atimta pagal šios direktyvos 6 straipsnį garantuojama teisė dalyvauti priimant sprendimus aplinkosaugos klausimais.

                  2.

                  2000 m. spalio 23 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2000/60/EB, nustatančios Bendrijos veiksmų vandens politikos srityje pagrindus, 4 straipsnis turi būti aiškinamas taip, kad pagal jį draudžiama kompetentingai institucijai suteikti galimybę tikrinti, kaip laikomasi jame numatytų pareigų, įskaitant pareigą užkirsti kelią paviršinio ir požeminio vandens telkinių, kuriems projektas turi įtakos, būklės prastėjimui ir ją gerinti, tik projektui išdavus leidimą.
                  Direktyvos 2011/92 6 straipsnis turi būti aiškinamas taip, kad informacija, kuri turi būti pateikta visuomenei per leidimo išdavimo projektui procedūrą, turi apimti duomenis, būtinus projekto poveikiui vandeniui įvertinti atsižvelgiant į kriterijus ir pareigas, be kita ko, numatytus Direktyvos 2000/60 4 straipsnio 1 dalyje.

                  3.

                  Direktyvos 2000/60 4 straipsnio 1 dalies b punkto i papunktis turi būti aiškinamas taip, kad požeminio vandens telkinio cheminės būklės prastėjimu dėl projekto įtakos turi būti laikomas, viena vertus, bent vieno iš kokybės standartų ar ribinių verčių, kaip jie suprantami pagal 2006 m. gruodžio 12 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2006/118/EB dėl požeminio vandens apsaugos nuo taršos ir jo būklės blogėjimo 3 straipsnio 1 dalį, viršijimas ir, kita vertus, numatomas teršalo koncentracijos padidėjimas, jei šiam teršalui nustatyta riba jau yra viršyta. Turi būti atskirai atsižvelgiama į kiekviename monitoringo taške išmatuotas vertes.

                  4.

                  Direktyvos 2000/60 1 straipsnio pirmos pastraipos b punktas bei antros pastraipos pirma įtrauka ir 4 straipsnio 1 dalies b punktas, siejami su ESS 19 straipsniu ir SESV 288 straipsniu, turi būti aiškinami taip, kad projektu suinteresuotos visuomenės nariai turi galėti kompetentinguose nacionaliniuose teismuose remtis pareigų užkirsti kelią vandens telkinių būklės prastėjimui ir ją gerinti pažeidimu, jei šis pažeidimas jiems daro tiesioginį poveikį.

         (1)  OL C 427, 2018 11 26.


title: Byla C-654/18: 2020 m. gegužės 28 d. Teisingumo Teismo (penktoji kolegija) sprendimas byloje (Verwaltungsgericht Stuttgart (Vokietija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Interseroh Dienstleistungs GmbH / SAA Sonderabfallagentur Baden-Württemberg GmbH (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą – Aplinka – Atliekų vežimas – Reglamentas (EB) Nr. 1013/2006 – Išankstinio raštiško pranešimo ir leidimo procedūra – Bendri informacijos reikalavimai – III A priedas – Popieriaus, statybinio kartono ir popieriaus gaminių mišinys – Bazelio konvencijos IX priedo B3020 įrašas – Priemaišos – Mišinio užteršimas kitomis medžiagomis – Naudojimas aplinkai saugiu būdu)

text:
               3.8.2020

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 255/4

      2020 m. gegužės 28 d. Teisingumo Teismo (penktoji kolegija) sprendimas byloje (Verwaltungsgericht Stuttgart (Vokietija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Interseroh Dienstleistungs GmbH / SAA Sonderabfallagentur Baden-Württemberg GmbH

      (Byla C-654/18) (1)

      (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą - Aplinka - Atliekų vežimas - Reglamentas (EB) Nr. 1013/2006 - Išankstinio raštiško pranešimo ir leidimo procedūra - Bendri informacijos reikalavimai - III A priedas - Popieriaus, statybinio kartono ir popieriaus gaminių mišinys - Bazelio konvencijos IX priedo B3020 įrašas - Priemaišos - Mišinio užteršimas kitomis medžiagomis - Naudojimas aplinkai saugiu būdu)
      (2020/C 255/04)
      Proceso kalba: vokiečių

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

         Verwaltungsgericht Stuttgart

         Šalys pagrindinėje byloje

         Pareiškėja: Interseroh Dienstleistungs GmbH

         Atsakovė: SAA Sonderabfallagentur Baden-Württemberg GmbH

         Rezoliucinė dalis

                  1.

                  2006 m. birželio 14 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (EB) Nr. 1013/2006 dėl atliekų vežimo, iš dalies pakeisto 2015 m. lapkričio 10 d. Komisijos reglamentu (ES) 2015/2002, 3 straipsnio 2 dalies a punktas turi būti aiškinamas taip, kad jis netaikomas popieriaus, statybinio kartono ir popieriaus gaminių atliekų mišiniui, kurio sudėtyje esančios kiekvienos rūšies atliekos patenka į Konvencijos dėl pavojingų atliekų tarpvalstybinių pervežimų bei jų tvarkymo kontrolės, pasirašytos 1989 m. kovo 22 d. Bazelyje ir Europos bendrijos vardu patvirtintos 1993 m. vasario 1 d. Tarybos sprendimu 93/98/EEB, IX priedo, kurio tekstas sutampa su šio reglamento V priedo 1 dalies B sąrašu, B3020 įrašo vieną iš trijų įtraukų ir kuriame yra iki 10 % priemaišų.

                  2.

                  Reglamento Nr. 1013/2006, iš dalies pakeisto Reglamentu 2015/2002, 3 straipsnio 2 dalies b punktas turi būti aiškinamas taip, kad jis taikomas tokiam atliekų mišiniui su sąlyga, kad, pirma, šiame mišinyje nėra medžiagų, patenkančių į šios konvencijos IX priedo, kurio tekstas sutampa su šio reglamento V priedo 1 dalies B sąrašu, B3020 įrašo ketvirtą įtrauką, ir, antra, tenkinamos minėto reglamento IIIA priedo 1 punkte įtvirtintos sąlygos; tai turi patikrinti prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas.

         (1)  OL C 35, 2019 1 28.


title: Byla C-684/18: 2020 m. gegužės 28 d. Teisingumo Teismo (devintoji kolegija) sprendimas byloje (Curtea de Apel Bucureşti (Rumunija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) World Comm Trading Gfz SRL / Agenţia Naţională de Administrare Fiscală (ANAF), Direcţia Generală Regională a Finanţelor Publice Ploieşti (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą – Apmokestinimas – Pridėtinės vertės mokestis (PVM) – Direktyva 2006/112/EB – 90 straipsnis – 184 – 186 straipsniai – PVM neutralumo principas – Pirminės mokesčio atskaitos patikslinimas – Už tiekimus Bendrijos viduje ir vidaus tiekimus suteiktos nuolaidos)

text:
               3.8.2020

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 255/5

      2020 m. gegužės 28 d. Teisingumo Teismo (devintoji kolegija) sprendimas byloje (Curtea de Apel Bucureşti (Rumunija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) World Comm Trading Gfz SRL / Agenţia Naţională de Administrare Fiscală (ANAF), Direcţia Generală Regională a Finanţelor Publice Ploieşti

      (Byla C-684/18) (1)

      (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą - Apmokestinimas - Pridėtinės vertės mokestis (PVM) - Direktyva 2006/112/EB - 90 straipsnis – 184 - 186 straipsniai - PVM neutralumo principas - Pirminės mokesčio atskaitos patikslinimas - Už tiekimus Bendrijos viduje ir vidaus tiekimus suteiktos nuolaidos)
      (2020/C 255/05)
      Proceso kalba: rumunų

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

         Curtea de Apel Bucureşti

         Šalys pagrindinėje byloje

         Apeliantė: World Comm Trading Gfz SRL

         Kitos proceso šalys: Agenţia Naţională de Administrare Fiscală (ANAF), Direcţia Generală Regională a Finanţelor Publice Ploieşti

         Rezoliucinė dalis

                  1.

                  2006 m. lapkričio 28 d. Tarybos direktyvos 2006/112/EB dėl pridėtinės vertės mokesčio bendros sistemos 185 straipsnis turi būti aiškinamas taip, kad nacionalinės mokesčių institucijos turi reikalauti, kad apmokestinamasis asmuo tikslintų pirminę pridėtinės vertės mokesčio atskaitą, kai, jam gavus nuolaidą už vidaus prekių tiekimą, šios institucijos mano, kad pirminė pridėtinės vertės mokesčio atskaita buvo didesnė nei ta, kurią šis apmokestinamasis asmuo turėjo teisę atlikti.

                  2.

                  Direktyvos 2006/112 185 straipsnis turi būti aiškinamas taip, kad valstybėje narėje įsisteigęs apmokestinamasis asmuo turi tikslinti pirminę pridėtinės vertės mokesčio (PVM) atskaitą, net jei šio apmokestinamojo asmens tiekėjas nutraukė savo veiklą šioje valstybėje narėje ir dėl to minėtas tiekėjas nebegali prašyti grąžinti dalį jo sumokėto PVM.

         (1)  OL C 44, 2019 2 4.


title: Byla C-796/18: 2020 m. gegužės 28 d. Teisingumo Teismo (ketvirtoji kolegija) sprendimas byloje (Oberlandesgericht Düsseldorf (Vokietija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Informatikgesellschaft für Software-Entwicklung (ISE) mbH / Stadt Köln (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą – Viešieji pirkimai – Direktyva 2014/24/ES – 2 straipsnio 1 dalies 5 punktas – 12 straipsnio 4 dalis – 18 straipsnio 1 dalis – „Atlygintinos sutarties“ sąvoka – Dviejų perkančiųjų organizacijų, siekiančių bendro viešojo intereso tikslo, sutartis – Priešgaisrinių gelbėjimo pajėgų veiksmų koordinavimo programinės įrangos perleidimas – Piniginio atlygio nebuvimas – Ryšys su bendradarbiavimo sutartimi, pagal kurią numatytas abipusis ir neatlygintinas papildomų šios programinės įrangos modulių perleidimas – Vienodo požiūrio principas – Draudimas privačios įmonės padėtį padaryti privilegijuotą, palyginti su jos konkurentais)

text:
               3.8.2020

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 255/6

      2020 m. gegužės 28 d. Teisingumo Teismo (ketvirtoji kolegija) sprendimas byloje (Oberlandesgericht Düsseldorf (Vokietija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Informatikgesellschaft für Software-Entwicklung (ISE) mbH / Stadt Köln

      (Byla C-796/18) (1)

      (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą - Viešieji pirkimai - Direktyva 2014/24/ES - 2 straipsnio 1 dalies 5 punktas - 12 straipsnio 4 dalis - 18 straipsnio 1 dalis - „Atlygintinos sutarties“ sąvoka - Dviejų perkančiųjų organizacijų, siekiančių bendro viešojo intereso tikslo, sutartis - Priešgaisrinių gelbėjimo pajėgų veiksmų koordinavimo programinės įrangos perleidimas - Piniginio atlygio nebuvimas - Ryšys su bendradarbiavimo sutartimi, pagal kurią numatytas abipusis ir neatlygintinas papildomų šios programinės įrangos modulių perleidimas - Vienodo požiūrio principas - Draudimas privačios įmonės padėtį padaryti privilegijuotą, palyginti su jos konkurentais)
      (2020/C 255/06)
      Proceso kalba: vokiečių

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

         Oberlandesgericht Düsseldorf

         Šalys pagrindinėje byloje

         Ieškovė: Informatikgesellschaft für Software-Entwicklung (ISE) mbH

         Atsakovas: Stadt Köln

         dalyvaujant: Land Berlin

         Rezoliucinė dalis

                  1.

                  2014 m. vasario 26 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2014/24/ES dėl viešųjų pirkimų, kuria panaikinama Direktyva 2004/18, turi būti aiškinama taip, kad susitarimas, kuriame, pirma, numatyta, kad perkančioji organizacija neatlygintinai perleidžia kitai perkančiajai organizacijai programinę įrangą, ir kuris, antra, yra susijęs su bendradarbiavimo susitarimu, pagal kurį kiekviena tokio susitarimo šalis privalo neatlygintinai perleisti kitai šaliai būsimus šios programinės įrangos plėtojimus, kuriuos gali sukurti, yra „viešojo pirkimo sutartis“, kaip tai suprantama pagal šios direktyvos 2 straipsnio 1 dalies 5 punktą, jei tiek iš šių susitarimų teksto, tiek iš taikomų nacionalinės teisės aktų matyti, jog programinė įranga iš principo bus pritaikoma.

                  2.

                  Direktyvos 2014/24 12 straipsnio 4 dalis turi būti aiškinama taip, kad perkančiųjų organizacijų bendradarbiavimas gali nepatekti į šioje direktyvoje numatytų viešojo pirkimo sutarčių sudarymo taisyklių taikymo sritį, jei šis bendradarbiavimas susijęs su papildoma viešųjų paslaugų teikimo veikla, kurią turi vykdyti, kad ir atskirai, kiekvienas tokio bendradarbiavimo dalyvis, jei ši papildoma veikla padeda veiksmingai teikti minėtas viešąsias paslaugas.

                  3.

                  Direktyvos 2014/24 12 straipsnio 4 dalis, siejama su šios direktyvos 33 konstatuojamosios dalies antra pastraipa ir 18 straipsnio 1 dalimi, turi būti aiškinama taip, kad remiantis vienodo požiūrio principu dėl perkančiųjų organizacijų bendradarbiavimo privačios įmonės padėtis neturi būti daroma privilegijuota, palyginti su jos konkurentais.

         (1)  OL C 93, 2019 3 11.


title: Byla C-33/19: 2020 m. gegužės 28 d. Teisingumo Teismo (dešimtoji kolegija) sprendimas byloje Europos Komisija / Bulgarijos Respublika (Valstybės įsipareigojimų neįvykdymas – Sauga geležinkeliuose – Direktyva 2004/49/EB – 21 straipsnio 1 ir 2 dalys – Nuostatų, reikalingų užtikrinti tyrimo įstaigos organizacinį nepriklausomumą ir jos autonomišką prieigą prie pakankamų išteklių, nepriėmimas)

text:
               3.8.2020

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 255/7

      2020 m. gegužės 28 d. Teisingumo Teismo (dešimtoji kolegija) sprendimas byloje Europos Komisija / Bulgarijos Respublika

      (Byla C-33/19) (1)

      (Valstybės įsipareigojimų neįvykdymas - Sauga geležinkeliuose - Direktyva 2004/49/EB - 21 straipsnio 1 ir 2 dalys - Nuostatų, reikalingų užtikrinti tyrimo įstaigos organizacinį nepriklausomumą ir jos autonomišką prieigą prie pakankamų išteklių, nepriėmimas)
      (2020/C 255/07)
      Proceso kalba: bulgarų

         Šalys

         Ieškovė: Europos Komisija, atstovaujama C. Vrignon, C. Georgieva-Kecsmar ir J. Hottiaux

         Atsakovė: Bulgarijos Respublika, atstovaujama L. Zaharieva ir E. Petranova

         Rezoliucinė dalis

                  1.

                  Nepriėmusi priemonių, reikalingų užtikrinti tyrimo įstaigos organizacinį nepriklausomumą geležinkelio infrastruktūros valdytojo, kontroliuojamo Transporto, informacinių technologijų ir ryšių ministro, atžvilgiu ir šios įstaigos nepriklausomumą šio valdytojo atžvilgiu kiek tai susiję su prieiga prie išteklių, būtinų jos uždavinių vykdymui, Bulgarijos Respublika neįvykdė įsipareigojimų pagal 2004 m. balandžio 29 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2004/49/EB dėl saugos Bendrijos geležinkeliuose ir iš dalies pakeičiančios Tarybos direktyvą 95/18/EB dėl geležinkelio įmonių licencijavimo bei Direktyvą 2001/14/EB dėl geležinkelių infrastruktūros pajėgumų paskirstymo, mokesčių už naudojimąsi geležinkelių infrastruktūra ėmimo ir saugos sertifikavimo (Saugos geležinkeliuose direktyva) 21 straipsnio 1 ir 2 dalis.

                  2.

                  Priteisti iš Bulgarijos Respublikos bylinėjimosi išlaidas.

         (1)  OL C 122, 2019 4 1.


title: Byla C-309/19 P: 2020 m. gegužės 28 d. Teisingumo Teismo (aštuntoji kolegija) sprendimas byloje Asociación de fabricantes de morcilla de Burgos / Europos Komisija (Apeliacinis skundas – Bendrojo Teismo procedūros reglamento 73 straipsnio 1 dalis – Bendrojo Teismo nutartis, kuria ieškinys dėl to, kad jame nėra parašo ranka, pripažįstamas akivaizdžiai nepriimtinu – Ieškinio popierinė versija, kurioje yra spausdintas autentifikuotas elektroninis parašas)

text:
               3.8.2020

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 255/7

      2020 m. gegužės 28 d. Teisingumo Teismo (aštuntoji kolegija) sprendimas byloje Asociación de fabricantes de morcilla de Burgos / Europos Komisija

      (Byla C-309/19 P) (1)

      (Apeliacinis skundas - Bendrojo Teismo procedūros reglamento 73 straipsnio 1 dalis - Bendrojo Teismo nutartis, kuria ieškinys dėl to, kad jame nėra parašo ranka, pripažįstamas akivaizdžiai nepriimtinu - Ieškinio popierinė versija, kurioje yra spausdintas autentifikuotas elektroninis parašas)
      (2020/C 255/08)
      Proceso kalba: ispanų

         Šalys

         Apeliantė: Asociación de fabricantes de morcilla de Burgos (Viljarkajus, Ispanija), atstovaujama advokatų J. Azcárate Olano ir E. Almarza Nantes

         Kita proceso šalis: Europos Komisija, atstovaujamai F. Castillo de la Torre ir I. Naglis

         Rezoliucinė dalis

                  1.

                  Atmesti apeliacinį skundą.

                  2.

                  Priteisti iš Asociación de fabricantes de morcilla de Burgos bylinėjimosi išlaidas.

         (1)  OL C 263, 2019 8 5.


title: Byla C-634/19 P: 2019 m. rugpjūčio 25 d. CJ pateiktas apeliacinis skundas dėl 2019 m. birželio 27 d. Bendrojo Teismo (trečioji kolegija) priimtos nutarties byloje T-1/19 CJ / Europos Sąjungos Teisingumo Teismas

text:
               3.8.2020

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 255/8

      2019 m. rugpjūčio 25 d. CJ pateiktas apeliacinis skundas dėl 2019 m. birželio 27 d. Bendrojo Teismo (trečioji kolegija) priimtos nutarties byloje T-1/19 CJ / Europos Sąjungos Teisingumo Teismas

      (Byla C-634/19 P)
      (2020/C 255/09)
      Proceso kalba: anglų

         Šalys

         Apeliantas: CJ, atstovaujamas dikigoros V. Kolias

         Kita proceso šalis: Europos Sąjungos Teisingumo Teismas
      2020 m. birželio 16 d. Nutartimi Teisingumo Teismas (septintoji kolegija) nutarė atmesti apeliacinį skundą kaip akivaizdžiai nepagrįstą ir įpareigoti CJ padengti savo bylinėjimosi išlaidas.


title: Bylos C-818/19 ir C-878/19: 2019 m. lapkričio 6 d. ir 2019 m. gruodžio 3 d. Varhoven kasatsionen sad (Bulgarija) ir Sofiyski rayonen sad (Bulgarija) pateikti prašymai priimti prejudicinį sprendimą bylose „Marvik-Pastrogor“ EOOD ir „Rodes – 08“ EOOD

text:
               3.8.2020

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 255/8

      2019 m. lapkričio 6 d. ir 2019 m. gruodžio 3 d.Varhoven kasatsionen sad (Bulgarija) ir Sofiyski rayonen sad (Bulgarija) pateikti prašymai priimti prejudicinį sprendimą bylose „Marvik-Pastrogor“ EOOD ir „Rodes – 08“ EOOD

      (Bylos C-818/19 ir C-878/19)
      (2020/C 255/10)
      Proceso kalba: bulgarų

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikę teismai

         Varhoven kasatsionen sad, Sofiyski rayonen sad

         Šalys pagrindinėse bylose

         Ieškovės: „Marvik-Pastrogor“ EOOD, „Rodes – 08“ EOOD

         Atsakovai: Darzhavata, predstavlyavana ot Ministara na finansite, Narodno sabranie na Republika Bulgaria

      2020 m. balandžio 30 d. Teisingumo Teismas (dešimtoji kolegija) nusprendė, kad jis akivaizdžiai neturi jurisdikcijos atsakyti į pateiktus prejudicinius klausimus.


title: Byla C-26/20 P: 2020 m. sausio 20 d. Rezon OOD pateiktas apeliacinis skundas dėl 2019 m. lapkričio 20 d. Bendrojo Teismo priimto sprendimo byloje T-101/19 Rezon / Europos Sąjungos intelektinės nuosavybės tarnyba (EUIPO) (imot.bg)

text:
               3.8.2020

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 255/8

      2020 m. sausio 20 d.Rezon OOD pateiktas apeliacinis skundas dėl 2019 m. lapkričio 20 d. Bendrojo Teismo priimto sprendimo byloje T-101/19 Rezon / Europos Sąjungos intelektinės nuosavybės tarnyba (EUIPO) (imot.bg)

      (Byla C-26/20 P)
      (2020/C 255/11)
      Proceso kalba: bulgarų

         Šalys

         Apeliantė: Rezon OOD, atstovaujama advokatės M. Yordanova-Harizanova

         Kita proceso šalis: Europos Sąjungos intelektinės nuosavybės tarnyba (EUIPO)
      2020 m. balandžio 21 d. nutartimi Teisingumo Teismas (prašymus priimti apeliacinį skundą nagrinėjanti kolegija) pripažino, kad apeliacinis skundas yra akivaizdžiai nepriimtinas.


title: Byla C-165/20: 2020 m. balandžio 16 d. Verwaltungsgericht Berlin (Vokietija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje ET, paskirtas Air Berlin PLC & Co. Luftverkehrs KG (AB KG) bankroto administratoriumi / Vokietijos Federacinė Respublika

text:
               3.8.2020

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 255/9

      2020 m. balandžio 16 d.Verwaltungsgericht Berlin (Vokietija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje ET, paskirtas Air Berlin PLC & Co. Luftverkehrs KG (AB KG) bankroto administratoriumi / Vokietijos Federacinė Respublika

      (Byla C-165/20)
      (2020/C 255/12)
      Proceso kalba: vokiečių

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

         Verwaltungsgericht Berlin

         Šalys pagrindinėje byloje

         Pareiškėjas: ET, paskirtas Air Berlin PLC & Co. Luftverkehrs KG (AB KG) bankroto administratoriumi

         Atsakovė: Vokietijos Federacinė Respublika

         Prejudiciniai klausimai

                  1.

                  Ar Direktyvą 2003/87/EB (1) ir Direktyvą 2008/101/EB (2) atsižvelgiant į Direktyvos 2008/101/EB 20 konstatuojamąją dalį reikia aiškinti taip, kad pagal jas draudžiama panaikinti 2018–2020 m. nemokamus aviacijos apyvartinius taršos leidimus orlaivių naudotojui, jei leidimai buvo suteikti 2013–2020 m. laikotarpiui, o orlaivių naudotojas nutraukė aviacijos veiklą dėl bankroto 2017 m.?
                  Ar Direktyvos 2003/87/EB 3f straipsnio 1 dalį reikia aiškinti taip, kad sprendimo skirti leidimus panaikinimas nutraukus aviacijos veiklą dėl bankroto priklauso nuo to, ar kiti orlaivių naudotojai tęsia aviacijos veiklą? Ar Direktyvos 2003/87/EB 3f straipsnio 1 dalį reikia aiškinti taip, kad aviacijos veikla laikoma pratęsta tuo atveju, jei dalis (bankrutuojančios oro linijų bendrovės trumpų ir vidutinių skrydžių segmento) leidimų leistis vadinamuosiuose koordinuojamuosiuose oro uostuose (laiko tarpsniai) buvo parduoti trims kitiems orlaivių naudotojams?

                  2.

                  Jei į pirmąjį klausimą būtų atsakyta teigiamai:
                  Ar Reglamento Nr. 389/2013 (3) (2013 m. Registro reglamentas) 10 straipsnio 5 dalies, 29 straipsnio, 55 straipsnio 1 dalies a punkto ir 3 dalies ir 56 straipsnio nuostatos suderinamos su Direktyva 2003/87/EB ir Direktyva 2008/101/EB ir galioja tiek, kiek pagal jas draudžiama išduoti paskirtus, bet dar neišduotus nemokamus apyvartinius taršos leidimus tuo atveju, jei orlaivių naudotojas dėl bankroto nutraukia aviacijos veiklą?

                  3.

                  Jei į pirmąjį klausimą būtų atsakyta neigiamai:
                  Ar direktyvas 2003/87/EB ir 2008/101/EB reikia aiškinti taip, kad pagal Sąjungos teisę privaloma panaikinti sprendimą dėl nemokamų aviacijos apyvartinių taršos leidimų suteikimo?

                  4.

                  Tuo atveju, jei į pirmąjį klausimą būtų atsakyta teigiamai ir tuo atveju, jei į trečiąjį klausimą būtų atsakyta neigiamai:
                  Ar Direktyvos 2003/87/EB 3c straipsnio 3a dalį, 28a straipsnio 1 ir 2 dalis ir 28b straipsnio 2 dalį su pakeitimais, padarytais Direktyva (ES) 2018/410 (4), reikia aiškinti taip, kad trečiasis prekybos laikotarpis orlaivių naudotojams baigiasi ne 2020 m. pabaigoje, o tik 2023 m.?

                  5.

                  Jei į ketvirtąjį klausimą būtų atsakyta neigiamai:
                  Ar teisė į papildomus nemokamus apyvartinius taršos leidimus orlaivių naudotojams trečiajam prekybos laikotarpiui gali būti įgyvendinta, šiam laikotarpiui pasibaigus, suteikiant ketvirtojo prekybos laikotarpio leidimus, jeigu tokia teisė į leidimus teismo sprendimu pripažįstama jau pasibaigus trečiajam prekybos laikotarpiui, ar, trečiajam prekybos laikotarpiui pasibaigus, neišnaudoti apyvartiniai taršos leidimai išnyksta?

         (1)  2003 m. spalio 13 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2003/87/EB, nustatanti šiltnamio efektą sukeliančių dujų emisijos leidimų sistemą Bendrijoje ir iš dalies keičianti Tarybos direktyvą 96/61/EB (OL L 275, p. 32; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 15 sk., 7 t., p. 631).

         (2)  2008 m. lapkričio 19 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2008/101/EB, iš dalies keičianti Direktyvą 2003/87/EB, kad į šiltnamio efektą sukeliančių dujų emisijos leidimų prekybos sistemą Bendrijoje būtų įtrauktos aviacijos veiklos rūšys (OL L 8, 2009, p. 3).

         (3)  2013 m. gegužės 2 d. Komisijos reglamentas (ES) Nr. 389/2013, kuriuo pagal Europos Parlamento ir Tarybos direktyvą 2003/87/EB ir Europos Parlamento ir Tarybos sprendimus Nr. 280/2004/EB ir Nr. 406/2009/EB įsteigiamas Sąjungos registras ir panaikinami Komisijos reglamentai (ES) Nr. 920/2010 ir Nr. 1193/2011 (OL L 122, 2013, p. 1).

         (4)  2018 m. kovo 14 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva (ES) 2018/410, kuria iš dalies keičiama Direktyva 2003/87/EB siekiant ekonomiškai efektyviai dar labiau sumažinti išmetamųjų teršalų kiekį ir paskatinti investicijas į mažo anglies dioksido kiekio technologijas ir Sprendimas (ES) 2015/1814 (OL L 76, 2018, p. 3).


title: Byla C-184/20: 2020 m. balandžio 28 d. Vilniaus apygardos administracinis teismo (Lietuva) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje OT prieš Vyriausiąją tarnybinės etikos komisiją

text:
               3.8.2020

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 255/10

      2020 m. balandžio 28 d. Vilniaus apygardos administracinis teismo (Lietuva) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje OT prieš Vyriausiąją tarnybinės etikos komisiją

      (Byla C-184/20)
      (2020/C 255/13)
      Proceso kalba: lietuvių

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Vilniaus apygardos administracinis teismas

         Šalys pagrindinėje byloje

         Ieškovas: OT

         Atsakovė: Vyriausioji tarnybinės etikos komisija

         Prejudiciniai klausimai

                  1.

                  Ar Reglamento (1) 6 straipsnio 1 dalies e punkte nustatyta sąlyga, kad tvarkyti duomenis būtina siekiant atlikti užduotį, vykdomą viešojo intereso labui arba vykdant duomenų valdytojui pavestas viešosios valdžios funkcijas, atsižvelgiant į Reglamento 6 straipsnio 3 dalyje nustatytus reikalavimus, be kita ko, reikalavimą, kad valstybės narės teisė atitinka viešojo intereso tikslą ir yra proporcinga teisėtam tikslui, kurio siekiama, taip pat atsižvelgiant į Chartijos (2) 7 ir 8 straipsnius, aiškintina taip, kad nacionalinėje teisėje negali būti nustatytas reikalavimas viešinti privačių interesų deklaracijų duomenis ir skelbti juos duomenų valdytojo – Vyriausiosios tarnybinės etikos komisijos – interneto svetainėje, suteikiant prieigą prie šių duomenų visiems subjektams, kurie turi galimybę naudotis internetu?

                  2.

                  Ar Reglamento 9 straipsnio 1 dalyje įtvirtintas draudimas tvarkyti specialių kategorijų asmens duomenis, atsižvelgiant į Reglamento 9 straipsnio 2 dalyje nustatytas sąlygas, be kita ko, į jos g punkte įtvirtintą sąlygą, kad tvarkyti duomenis būtina dėl svarbaus viešojo intereso priežasčių, remiantis Sąjungos arba valstybės narės teise, kuri turi būti proporcinga tikslui, kurio siekiama, nepažeisti esminių teisės į duomenų apsaugą nuostatų ir kuri turi numatyti tinkamas ir konkrečias duomenų subjekto pagrindinių teisių ir interesų apsaugos priemones, taip pat atsižvelgiant į Chartijos 7 ir 8 straipsnius, aiškintina[s] taip, kad nacionalinėje teisėje negali būti nustatytas reikalavimas viešinti privačių interesų deklaracijų duomenis, kurie gali atskleisti asmens duomenis, be kita ko, duomenis, pagal kuriuos galima nustatyti asmens politines pažiūras, narystę profesinėse sąjungose, lytinę orientaciją ir kitą asmeninio pobūdžio informaciją, ir skelbti juos duomenų valdytojo – Vyriausiosios tarnybinės etikos komisijos – interneto svetainėje, suteikiant prieigą prie šių duomenų visiems subjektams, kurie turi galimybę naudotis internetu?

         (1)  2016 m. balandžio 27 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (ES) 2016/679 dėl fizinių asmenų apsaugos tvarkant asmens duomenis ir dėl laisvo tokių duomenų judėjimo ir kuriuo panaikinama Direktyva 95/46/EB (Bendrasis duomenų apsaugos reglamentas), OL L 119, 2016 5 4, p. 1.

         (2)  Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartija, OL C 326, 2012 10 26, p. 391.


title: Byla C-187/20: 2020 m. balandžio 28 d. Landgericht Ravensburg (Vokietija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje JL / BMW Bank GmbH, DT / Volkswagen Bank GmbH

text:
               3.8.2020

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 255/10

      2020 m. balandžio 28 d.Landgericht Ravensburg (Vokietija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje JL / BMW Bank GmbH, DT / Volkswagen Bank GmbH

      (Byla C-187/20)
      (2020/C 255/14)
      Proceso kalba: vokiečių

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

         Landgericht Ravensburg

         Šalys pagrindinėje byloje

         Ieškovai: JL, DT

         Atsakovės: BMW Bank GmbH, Volkswagen Bank GmbH

         Prejudiciniai klausimai

                  1.

                  Ar Direktyvos 2008/48/EB (1) 10 straipsnio 2 dalies a punktas turi būti aiškinamas taip, kad nurodant kredito rūšį, prireikus, taip pat reikia nurodyti, kad tai yra susietojo kredito sutartis ir (arba) kad tai yra terminuota kredito sutartis?

                  2.

                  Ar Direktyvos 2008/48 10 straipsnio 2 dalies d punktas turi būti aiškinamas taip, kad nurodant lėšų išmokėjimą reglamentuojančias sąlygas susietojo kredito sutarčių perkamam daiktui finansuoti atveju, kai kredito suma išmokama pardavėjui, privaloma nurodyti, kad kredito gavėjas atleidžiamas nuo prievolės sumokėti tokio dydžio pirkimo kainą, kokia buvo sumokėta pardavėjui, ir kad pardavėjas, kai sumokama visa pirkimo kaina, privalo perduoti kredito gavėjui nusipirktą daiktą?

                  3.

                  Ar Direktyvos 2008/48 10 straipsnio 2 dalies l punktas turi būti aiškinamas taip, kad:

                              a)

                              turi būti nurodyta sudarant kredito sutartį galiojanti, absoliučiu skaičiumi išreikšta palūkanų už pavėluotus mokėjimus norma ar bent galiojanti orientacinė palūkanų norma (šiuo atveju bazinė palūkanų norma pagal BGB [Bürgerliches Gesetzbuch (Civilinis kodeksas]) 247 straipsnį), kuria remiantis pridėjus tam tikrą priedą (šiuo atveju penkis procentinius punktus pagal BGB 288 straipsnio 1 dalies antrą sakinį) apskaičiuojama galiojanti palūkanų už pavėluotus mokėjimus norma, išreikšta absoliučiu skaičiumi?

                              b)

                              turi būti konkrečiai paaiškintas palūkanų už pavėluotus mokėjimus normos tikslinimo mechanizmas ar bent daroma nuoroda į nacionalinės teisės normas, kuriose reglamentuojamas palūkanų už pavėluotus mokėjimus normos tikslinimas (BGB 247 straipsnis ir 288 straipsnio 1 dalies antras sakinys)?

                  4.

                              a)

                              Ar Direktyvos 2008/48 10 straipsnio 2 dalies r punktas turi būti aiškinamas taip, kad kredito sutartyje būtina nurodyti konkretų, vartotojui suprantamą išankstinio paskolos grąžinimo atveju mokėtinos išankstinio grąžinimo kompensacijos apskaičiavimo metodą, kad vartotojas galėtų bent apytikriai apskaičiuoti kompensacijos, kurią privalės sumokėti nutraukdamas sutartį anksčiau nustatyto termino, dydį?

                              b)

                              (jeigu į šio klausimo a dalį būtų atsakyta teigiamai):
                              Ar Direktyvos 2008/48 10 straipsnio 2 dalies r punktui ir 14 straipsnio 1 dalies antram sakiniui prieštarauja nacionalinės teisės norma, kurioje nustatyta, kad, nepateikus visos informacijos, kaip ji suprantama pagal Direktyvos 2008/48 10 straipsnio 2 dalies r punktą, sutarties atsisakymo laikotarpis vis vien prasideda nuo sutarties sudarymo momento, o kredito davėjas tik netenka teisės į kompensaciją kredito išankstinio grąžinimo atveju?

                  5.

                  Ar Direktyvos 2008/48 10 straipsnio 2 dalies s punktas turi būti aiškinamas taip, kad:

                              a)

                              kredito sutartyje taip pat turi būti nurodomos nacionalinėje teisėje reglamentuojamos kredito sutarties šalių teisės nutraukti sutartį, visų pirma paskolos gavėjo teisė nutraukti sutartį dėl svarbios priežasties pagal BGB 314 straipsnį terminuotų paskolos sutarčių atveju, ir kad straipsnis, kuriame reglamentuojama ši teisė nutraukti sutartį, privalo būti aiškiai nurodytas?

                              b)

                              (jeigu į šio klausimo a dalį būtų atsakyta neigiamai):
                              jam neprieštarauja nacionalinės teisės norma, kurioje nustatyta, kad, kaip privaloma informacija pagal Direktyvos 2008/48/EB 10 straipsnio 2 dalies s punktą, turi būti nurodyta ir nacionalinėje teisėje numatyta specialioji teisė nutraukti sutartį?

                              c)

                              visais kredito sutarties šalių teisės nutraukti sutartį atvejais kredito sutartyje turi būti nurodyti teisės nutraukti sutartį įgyvendinimui taikomi reikalavimai – išankstinio pranešimo laikotarpis ir pranešimo forma?

                  6.

                  Ar Direktyvos 2008/48 10 straipsnio 2 dalies t punktas turi būti aiškinamas taip, kad kredito sutartyje turi būti nurodomos pagrindinės formaliosios naudojimosi neteisminiu apskundimo ir (arba) teisių gynimo mechanizmu sąlygos? Ar, jeigu šiuo atžvilgiu daroma nuoroda į internete pasiekiamą naudojimosi neteisminiu apskundimo ir (arba) teisių gynimo mechanizmu tvarką, to nepakanka?

                  7.

                  Ar vartojimo kredito sutarties atveju kredito davėjas neturi galimybės reikšti prieštaravimo remdamasis tuo, kad vartotojas neteko Direktyvos 2008/48 14 straipsnio 1 dalies pirmame sakinyje numatytos teisės atsisakyti sutarties, kai:

                              a)

                              Direktyvos 2008/48 10 straipsnio 2 dalyje nustatyta privaloma informacija nebuvo nei nustatyta tvarka pateikta kredito sutartyje, nei buvo nustatyta tvarka suteikta vėliau ir todėl Direktyvos 2008/48 14 straipsnio 1 dalyje numatytas sutarties atsisakymo laikotarpis neprasidėjo?

                              b)

                              (jeigu į šio klausimo a dalį būtų atsakyta neigiamai):
                              teisės netekimas iš esmės grindžiamas nuo sutarties sudarymo praėjusiu laikotarpiu ir (arba) visišku abipusiu sutarties įvykdymu, ir (arba) kredito davėjo disponavimu jam grąžinta paskolos suma arba kredito garantijų grąžinimu, ir (arba) (su kredito sutartimi susietos pirkimo-pardavimo sutarties atveju) tuo, kad vartotojas naudojosi finansuotu turtu arba jį pardavė, tačiau vartotojas reikšmingu laikotarpiu ir reikšmingų aplinkybių susidarymo momentu ne dėl savo kaltės nieko nežinojo apie tebeturimą teisę atsisakyti sutarties, o kredito davėjas negalėjo preziumuoti, kad vartotojas apie ją žino?

                  8.

                  Ar vartojimo kredito sutarties atveju kredito davėjas neturi galimybės reikšti prieštaravimo remdamasis tuo, kad vartotojas piktnaudžiauja Direktyvos 2008/48 14 straipsnio 1 dalies pirmame sakinyje numatyta teise atsisakyti sutarties, kai:

                              a)

                              Direktyvos 2008/48 10 straipsnio 2 dalyje nustatyta privaloma informacija nebuvo nei nustatyta tvarka pateikta kredito sutartyje, nei buvo nustatyta tvarka suteikta vėliau ir todėl Direktyvos 2008/48 14 straipsnio 1 dalyje numatytas sutarties atsisakymo laikotarpis neprasidėjo?

                              b)

                              (jeigu į šio klausimo a dalį būtų atsakyta neigiamai):
                              teisės netekimas iš esmės grindžiamas nuo sutarties sudarymo praėjusiu laikotarpiu ir (arba) visišku abipusiu sutarties įvykdymu, ir (arba) kredito davėjo disponavimu jam grąžinta paskolos suma arba kredito garantijų grąžinimu, ir (arba) (su kredito sutartimi susietos pirkimo-pardavimo sutarties atveju) tuo, kad vartotojas naudojosi finansuotu turtu arba jį pardavė, tačiau vartotojas reikšmingu laikotarpiu ir reikšmingų aplinkybių susidarymo momentu ne dėl savo kaltės nieko nežinojo apie tebeturimą teisę atsisakyti sutarties, o kredito davėjas negalėjo preziumuoti, kad vartotojas apie ją žino?

         (1)  2008 m. balandžio 23 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2008/48/EB dėl vartojimo kredito sutarčių ir panaikinanti Tarybos direktyvą 87/102/EEB (OL L 133, 2008, p. 66).


title: Byla C-208/20: 2020 m. gegužės 14 d. Sofiyski rayonen sad (Bulgarija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje „Toplofikatsia Sofia“ EAD, „Chez Elektro Balgaria“ AD ir „Agentsia za kontrol na prosrocheni zadalzhenia“ EOOD

text:
               3.8.2020

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 255/12

      2020 m. gegužės 14 d.Sofiyski rayonen sad (Bulgarija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje „Toplofikatsia Sofia“ EAD, „Chez Elektro Balgaria“ AD ir „Agentsia za kontrol na prosrocheni zadalzhenia“ EOOD

      (Byla C-208/20)
      (2020/C 255/15)
      Proceso kalba: bulgarų

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

         Sofiyski rayonen sad

         Šalys pagrindinėje byloje

         Ieškovės: „Toplofikatsia Sofia“ EAD, „Chez Elektro Balgaria“ AD ir „Agentsia za kontrol na prosrocheni zadalzhenia“ EOOD

         Prejudiciniai klausimai

                  1.

                  Ar Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo 20 straipsnio 2 dalies a punktas, siejamas su Pagrindinių teisių chartijos 47 straipsnio 2 dalimi, nediskriminavimo ir procesinių priemonių lygiavertiškumo per nacionalinį teismo procesą principai taip pat [2001 m. gegužės 28 d. Tarybos] reglamento (EB) Nr. 1206/2001 (1) dėl valstybių narių teismų tarpusavio bendradarbiavimo renkant įrodymus civilinėse ar komercinėse bylose 1 straipsnio [1 dalies] a punktas turi būti aiškinami taip, kad jei pagal teismo, į kurį buvo kreiptasi, vidaus teisę numatyta, kad šis turi ex officio surinkti oficialią informaciją apie atsakovo adresą savo valstybėje ir jei nustato, kad atsakovas yra kitoje Europos Sąjungos valstybėje, nacionalinis teismas, į kurį buvo kreiptasi, privalo surinkti informaciją apie atsakovo adresą ir iš jo gyvenamosios vietos valstybės kompetentingų institucijų?

                  2.

                  Ar 2012 m. gruodžio 12 d. [Europos Parlamento ir Tarybos] reglamento (ES) Nr. 1215/2012 (2) dėl jurisdikcijos ir teismo sprendimų civilinėse ir komercinėse bylose pripažinimo ir vykdymo 5 straipsnio 1 dalis, siejama su principu, pagal kurį nacionalinis teismas privalo garantuoti procesines teises, kad būtų veiksmingai apgintos teisės, kylančios iš Sąjungos teisės, turi būti aiškinama taip, kad nacionalinis teismas, nustatydamas skolininko įprastinę gyvenamąją vietą kaip sąlygą, kuri yra būtina pagal vidaus teisę vykdant vienašalį formalų procesą nerenkant įrodymų, kaip kad mokėjimo įsakymo dėl piniginės prievolės įvykdymo procedūra, privalo kiekvieną pagrįstą įtarimą, kad skolininko įprastinė gyvenamoji vieta yra kitoje Europos Sąjungos valstybėje, aiškinti kaip teisinio pagrindo priimti mokėjimo įsakymą nebuvimą arba atitinkamai – kaip pagrindą, dėl kurio mokėjimo įsakymas neįgyja teisinės galios?

                  3.

                  Ar 2012 m. gruodžio 12 d. [Europos Parlamento ir Tarybos] reglamento (ES) Nr. 1215/2012 dėl jurisdikcijos ir teismo sprendimų civilinėse ir komercinėse bylose pripažinimo ir vykdymo 5 straipsnio 1 dalis, siejama su principu, pagal kurį nacionalinis teismas privalo garantuoti procesines teises, kad būtų veiksmingai apgintos teisės, kylančios iš Sąjungos teisės, turi būti aiškinama taip, kad, net jei to nėra aiškiai apibrėžusi teisės nuostata, pagal ją nacionalinis teismas privalo ex officio panaikinti priimtą mokėjimo įsakymą, jam po mokėjimo įsakymo dėl konkretaus skolininko priėmimo nustačius, kad šis skolininkas greičiausiai neturi įprastinės gyvenamosios vietos teismo valstybėje, ir su sąlyga, kad pagal nacionalinę teisę tai yra kliūtis dėl tokio skolininko priimti mokėjimo įsakymą?

                  4.

                  Jeigu atsakymas į 3 klausimą būtų neigiamas, ar jame nurodytos nuostatos turi būti aiškinamos taip, kad pagal jas nacionalinis teismas privalo panaikinti priimtą mokėjimo įsakymą, jei patikrino ir aiškiai nustatė, kad skolininkas teismo, į kurį buvo kreiptasi, valstybėje neturi įprastinės gyvenamosios vietos?

         (1)  OL L 174, 2001, p. 1; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k, 19 sk., 4 t., p. 121.

         (2)  OL L 351, 2012, p. 1.


title: Byla C-227/20: 2020 m. birželio 1 d. pareikštas ieškinys byloje Europos Komisija / Italijos Respublika

text:
               3.8.2020

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 255/13

      2020 m. birželio 1 d. pareikštas ieškinys byloje Europos Komisija / Italijos Respublika

      (Byla C-227/20)
      (2020/C 255/16)
      Proceso kalba: italų

         Šalys

         Ieškovė: Europos Komisija, atstovaujama R. Tricot, G. Gattinara

         Atsakovė: Italijos Respublika

         Ieškovės reikalavimai

      Ieškovė Teisingumo Teismo prašo:

                  1.

                  pripažinti, kad nepriėmusi taisyklių dėl sankcijų, taikomų pažeidus 2014 m. balandžio 16 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) Nr. 511/2014 dėl Nagojos protokolo dėl galimybės naudotis genetiniais ištekliais ir sąžiningo bei teisingo naudos, gaunamos juos naudojant, pasidalijimo naudotojams skirtų atitikties priemonių Sąjungoje (1) 4 ir 7 straipsnius, nesiėmusi visų priemonių, reikalingų užtikrinti, kad tokios taisyklės bus taikomos ir numatytos sankcijos bus veiksmingos, proporcingos ir atgrasančios, ir nepranešusi Komisijai apie minėtas taisykles dėl sankcijų iki 2015 m. birželio 11 d., Italijos Respublika neįvykdė įsipareigojimų pagal Reglamento Nr. 511/2014 11 straipsnį;

                  2.

                  priteisti iš Italijos Respublikos bylinėjimosi išlaidas.

         Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

      Komisija tvirtina, kad Italijos Respublika dar nepatvirtino priemonių, kuriose būtų nustatytos sankcijos už Reglamento Nr. 511/2014 4 ir 7 straipsnių pažeidimą, nors minėtos priemonės į valstybių narių teisės sistemas turėjo būti įvestos iki 2014 m. birželio 11 d. ir valstybės narės taip pat turėjo imtis „visų būtinų priemonių, kad jos būtų taikomos“, kaip nurodyta Reglamento Nr. 511/2014 11 straipsnio 1 dalies paskutiniame sakinyje.
      Be to, Italijos Respublika pažeidė to reglamento 11 straipsnį, nes nepranešė apie priemones, susijusias su sankcijomis. Pagal Reglamento Nr. 511/2014 11 straipsnio paskutinę dalį apie „1 dalyje nurodytas taisykles“ arba „taisykles dėl sankcijų, taikomų dėl 4 ir 7 straipsnių pažeidimų“ Italijos Respublika privalėjo pranešti Komisijai iki 2015 m. birželio 11 d.

         (1)  OL L 150, 2014, p. 59.


title: Byla C-230/20: 2020 m. birželio 3 d. Augstākā tiesa (Senāts) (Latvija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje AAS „BTA Baltic Insurance Company“ / Valsts ieņēmumu dienests

text:
               3.8.2020

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 255/14

      2020 m. birželio 3 d.Augstākā tiesa (Senāts) (Latvija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje AAS „BTA Baltic Insurance Company“ / Valsts ieņēmumu dienests

      (Byla C-230/20)
      (2020/C 255/17)
      Proceso kalba: latvių

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

         Augstākā tiesa (Senāts)

         Šalys pagrindinėje byloje

         Kasatorė: AAS „BTA Baltic Insurance Company“

         Kita proceso šalis: Valsts ieņēmumu dienests

         Prejudiciniai klausimai

                  1.

                  Ar 1992 m. spalio 12 d. Tarybos reglamento (EEB) Nr. 2913/92 (1), nustatančio Bendrijos muitinės kodeksą (su daliniais pakeitimais, padarytais 2000 m. lapkričio 16 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentu Nr. 2700/2000 (2)) 195 straipsnyje numatytas garantas laikomas skolininku, kaip tai suprantama pagal 221 straipsnio 3 dalį, ir ar dėl to garantui taikomas toje nuostatoje numatytas terminas?

                  2.

                  Jei atsakymas į pirmąjį klausimą neigiamas, ar pagal šio reglamento 232 straipsnio 1 dalies a punktą garantas laikomas asmeniu, į kurį nukreiptas sprendimo vykdymas arba iš kurio išieškoma skola, arba asmeniu, kurį paveikia sprendimo vykdymas, ir ar dėl to garantui taikomos valstybės narės vykdymo teisės nuostatos, įskaitant nuostatas dėl terminų?

                  3.

                  Jei pagal Europos Sąjungos teisės normas garantas nelaikomas nei skolininku, kaip tai suprantama pagal 221 straipsnio 3 dalį, nei asmeniu, į kurį nukreiptas sprendimo vykdymas arba asmeniu, kurį paveikia sprendimo vykdymas, ar garantui gali būti taikomas iš teisinio saugumo principo kylantis reikalavimas laikytis protingo senaties termino?

         (1)  OL L 302, 1992, p. 1; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 2 sk., 4 t., p. 307.

         (2)  2000 m. lapkričio 16 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (EB) Nr. 2700/2000 iš dalies keičiantis Tarybos reglamentą (EEB) Nr. 2913/92, nustatantį Bendrijos muitinės kodeksą (OL L 311, 2000, p. 17; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 2 sk., 10 t., p. 239).


title: Byla T-717/18: 2020 m. birželio 10 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje B.D. / EUIPO – Philicon-97 (PHILIBON) (Europos Sąjungos prekių ženklas – Registracijos pripažinimo negaliojančia procedūra – Žodinis Europos Sąjungos prekių ženklas PHILIBON – Ankstesnis vaizdinis nacionalinis prekių ženklas PHILICON – Santykinis atmetimo pagrindas – Plačiai žinomas prekių ženklas, kaip jis suprantamas pagal Paryžiaus konvencijos 6a straipsnį – Reglamento (EB) Nr. 207/2009 8 straipsnio 2 dalies c punktas (dabar – Reglamento (ES) 2017/1001 8 straipsnio 2 dalies c punktas))

text:
               3.8.2020

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 255/15

      2020 m. birželio 10 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje B.D. / EUIPO – Philicon-97 (PHILIBON)

      (Byla T-717/18) (1)

      (Europos Sąjungos prekių ženklas - Registracijos pripažinimo negaliojančia procedūra - Žodinis Europos Sąjungos prekių ženklas PHILIBON - Ankstesnis vaizdinis nacionalinis prekių ženklas PHILICON - Santykinis atmetimo pagrindas - Plačiai žinomas prekių ženklas, kaip jis suprantamas pagal Paryžiaus konvencijos 6a straipsnį - Reglamento (EB) Nr. 207/2009 8 straipsnio 2 dalies c punktas (dabar – Reglamento (ES) 2017/1001 8 straipsnio 2 dalies c punktas))
      (2020/C 255/18)
      Proceso kalba: anglų

         Šalys

         Ieškovė: B.D. – Boyer Developpement (Muasakas, Prancūzija), atstovaujama advokato E. Junca

         Atsakovė: Europos Sąjungos intelektinės nuosavybės tarnyba, atstovaujama L. Lapinskaitės, A. Folliard-Monguiral, H. O’Neill ir V. Ruzek

         Kita procedūros EUIPO apeliacinėje taryboje šalis, įstojusi į bylą Bendrajame Teisme: Philicon-97 AD (Plovdivas, Bulgarija), atstovaujama advokatų V. Pavlov ir M. Lazarov

         Dalykas

      Ieškinys dėl 2018 m. spalio 10 d. EUIPO ketvirtosios apeliacinės tarybos sprendimo (byla R 375/2018-4), susijusio su registracijos pripažinimo negaliojančia procedūra tarp Philicon 97 ir B. D. – Boyer Developpement.

         Rezoliucinė dalis

                  1.

                  Atmesti ieškinį.

                  2.

                  Priteisti iš B. D. – Boyer Developpement bylinėjimosi išlaidas.

         (1)  OL C 54, 2019 2 11.


title: Byla T-105/19: 2020 m. birželio 10 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Louis Vuitton Malletier / EUIPO – Wisniewski (Languoto rašto vaizdas) (Europos Sąjungos prekių ženklas – Registracijos pripažinimo negaliojančia procedūra – Europos Sąjungoje galiojanti tarptautinė registracija – Vaizdinis prekių ženklas vaizduojantis languotą raštą – Absoliutus atsisakymo registruoti pagrindas – Skiriamojo požymio nebuvimas – Plačiai žinomi faktai – Dėl naudojimo įgytas skiriamasis požymis – Visapusiškas dėl naudojimo įgyto skiriamojo požymio įrodymų vertinimas – Reglamento (ES) 2017/1001 7 straipsnio 1 dalies b punktas ir 3 dalis – Reglamento 2017/1001 59 straipsnio 1 ir 2 dalys)

text:
               3.8.2020

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 255/16

      2020 m. birželio 10 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Louis Vuitton Malletier / EUIPO – Wisniewski (Languoto rašto vaizdas)

      (Byla T-105/19) (1)

      (Europos Sąjungos prekių ženklas - Registracijos pripažinimo negaliojančia procedūra - Europos Sąjungoje galiojanti tarptautinė registracija - Vaizdinis prekių ženklas vaizduojantis languotą raštą - Absoliutus atsisakymo registruoti pagrindas - Skiriamojo požymio nebuvimas - Plačiai žinomi faktai - Dėl naudojimo įgytas skiriamasis požymis - Visapusiškas dėl naudojimo įgyto skiriamojo požymio įrodymų vertinimas - Reglamento (ES) 2017/1001 7 straipsnio 1 dalies b punktas ir 3 dalis - Reglamento 2017/1001 59 straipsnio 1 ir 2 dalys)
      (2020/C 255/20)
      Proceso kalba: anglų

         Šalys

         Ieškovė: Louis Vuitton Malletier (Paryžius, Prancūzija), atstovaujama advokatų P. Roncaglia, G. Lazzeretti, F. Rossi, N. Parrotta ir P.-Y. Gautier

         Atsakovė: Europos Sąjungos intelektinės nuosavybės tarnyba, atstovaujama V. Ruzek ir H. O’Neill

         Kita procedūros EUIPO apeliacinėje taryboje šalis, įstojusi į bylą Bendrajame Teisme: Norbert Wisniewski (Varšuva, Lenkija)

         Dalykas

      Ieškinys dėl 2018 m. lapkričio 22 d. EUIPO antrosios apeliacinės tarybos sprendimo (byla R 274/2017-2), susijusio su registracijos pripažinimo negaliojančia procedūra tarp N. Wisniewski ir Louis Vuitton Malletier.

         Rezoliucinė dalis

                  1.

                  Panaikinti 2018 m. lapkričio 22 d. Europos Sąjungos intelektinės nuosavybės tarnybos (EUIPO) antrosios apeliacinės tarybos sprendimą (byla R 274/2017-2).

                  2.

                  Priteisti iš EUIPO bylinėjimosi išlaidas.

         (1)  OL C 139, 2019 4 15.


title: Byla T-577/19: 2020 m. birželio 10 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Leinfelder Uhren München / EUIPO – Schafft (Leinfelder) (Europos Sąjungos prekių ženklas – Registracijos panaikinimo procedūra – Žodinis Europos Sąjungos prekių ženklas „Leinfelder“ – Prekių ženklo naudojimo iš tikrųjų nebuvimas – Reglamento (ES) 2017/1001 58 straipsnio 1 dalies a punktas – Piktnaudžiavimas teise)

text:
               3.8.2020

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 255/17

      2020 m. birželio 10 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Leinfelder Uhren München / EUIPO – Schafft (Leinfelder)

      (Byla T-577/19) (1)

      (Europos Sąjungos prekių ženklas - Registracijos panaikinimo procedūra - Žodinis Europos Sąjungos prekių ženklas „Leinfelder“ - Prekių ženklo naudojimo iš tikrųjų nebuvimas - Reglamento (ES) 2017/1001 58 straipsnio 1 dalies a punktas - Piktnaudžiavimas teise)
      (2020/C 255/21)
      Proceso kalba: vokiečių

         Šalys

         Ieškovė: Leinfelder Uhren München GmbH & Co. KG (Miunchenas, Vokietija), atstovaujama advokato S. Lüft

         Atsakovė: Europos Sąjungos intelektinės nuosavybės tarnyba, atstovaujama M. Fischer

         Kita procedūros EUIPO apeliacinėje taryboje šalis, įstojusi į bylą Bendrajame Teisme: Thomas Schafft (Miunchenas), atstovaujamas advokato V. Sandulache

         Dalykas

      Ieškinys dėl 2019 m. gegužės 14 d. EUIPO antrosios apeliacinės tarybos sprendimo (sujungtos bylos R 1930/2018-2 ir R 1937/2018-2), susijusio su registracijos panaikinimo procedūra tarp T. Schafft ir Leinfelder Uhren München.

         Rezoliucinė dalis

                  1.

                  Atmesti ieškinį.

                  2.

                  Priteisti iš Leinfelder Uhren München GmbH & Co. KG bylinėjimosi išlaidas.

         (1)  OL C 328, 2019 9 30.


title: Byla T-561/19: 2020 m. birželio 11 d. Bendrojo Teismo nutartis byloje Lípidos Santiga / Komisija (Ieškinys dėl panaikinimo – Energija – Direktyva (ES) 2018/2001 dėl skatinimo naudoti atsinaujinančiųjų išteklių energiją – Biodegalų, pagamintų iš augalų rūšių, skirtų žmonių arba gyvūnų maistui, naudojimo ribojimas – Deleguotasis reglamentas (ES) 2019/807 – Pirminių žaliavų, keliančių didelę netiesioginio žemės naudojimo keitimo riziką (CIAS), sąvoka – Alyvpalmių aliejus – Locus standi – Tiesioginės sąsajos nebuvimas – Nepriimtinumas)

text:
               3.8.2020

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 255/17

      2020 m. birželio 11 d. Bendrojo Teismo nutartis byloje Lípidos Santiga / Komisija

      (Byla T-561/19) (1)

      (Ieškinys dėl panaikinimo - Energija - Direktyva (ES) 2018/2001 dėl skatinimo naudoti atsinaujinančiųjų išteklių energiją - Biodegalų, pagamintų iš augalų rūšių, skirtų žmonių arba gyvūnų maistui, naudojimo ribojimas - Deleguotasis reglamentas (ES) 2019/807 - Pirminių žaliavų, keliančių didelę netiesioginio žemės naudojimo keitimo riziką (CIAS), sąvoka - Alyvpalmių aliejus - Locus standi - Tiesioginės sąsajos nebuvimas - Nepriimtinumas)
      (2020/C 255/22)
      Proceso kalba: anglų

         Šalys

         Ieškovė: Lípidos Santiga, SA (Santa Perpètua de Mogoda, Ispanija), atstovaujama advokato P. Muñiz Fernández

         Atsakovė: Europos Komisija, atstovaujama J.-F. Brakeland ir Y. Marinova

         Dalykas

      SESV 263 straipsniu grindžiamas prašymas iš dalies panaikinti 2019 m. kovo 13 d. Komisijos deleguotąjį reglamentą (ES) 2019/807, kuriuo dėl didelę netiesioginio žemės naudojimo keitimo riziką keliančių pradinių žaliavų, kurių auginimo teritorija reikšmingai plečiama į žemės, kurioje yra didelių anglies sankaupų, plotus, nustatymo ir nedidelę netiesioginio žemės naudojimo keitimo riziką keliančių biodegalų, skystųjų bioproduktų ir biomasės kuro sertifikavimo papildoma Europos Parlamento ir Tarybos direktyva (ES) 2018/2001 (OL L 133; 2019, p. 1).

         Rezoliucinė dalis

                  1.

                  Atmesti ieškinį kaip nepriimtiną.

                  2.

                  Priteisti iš Lípidos Santiga, SA bylinėjimosi išlaidas.

         (1)  OL C 328, 2019 9 30.


title: Byla T-652/19 R: 2020 m. birželio 11 d. Bendrojo Teismo pirmininko nutartis byloje Elevolution – Engenharia / Komisija (Laikinųjų apsaugos priemonių taikymas – Viešojo darbų pirkimo sutartys – Prašymas sustabdyti vykdymą – Skubos nebuvimas)

text:
               3.8.2020

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 255/18

      2020 m. birželio 11 d. Bendrojo Teismo pirmininko nutartis byloje Elevolution – Engenharia / Komisija

      (Byla T-652/19 R)
      (Laikinųjų apsaugos priemonių taikymas - Viešojo darbų pirkimo sutartys - Prašymas sustabdyti vykdymą - Skubos nebuvimas)
      (2020/C 255/23)
      Proceso kalba: portugalų

         Šalys

         Ieškovė: Elevolution – Engenharia, S.A. (Amadora, Portugalija), atstovaujama advokatų M. Marques Mendes, R. Campos, A. Dias Henriques, M. Troncoso Ferrer ir C. García Fernández

         Atsakovė: Europos Komisija, atstovaujama F. Dintilhac ir I. Melo Sampaio

         Dalykas

      SESV 278 ir 279 straipsniais grindžiamas prašymas sustabdyti 2019 m. liepos 12 d. Komisijos sprendimo, kuriame numatyta neleisti ieškovei trejus metus dalyvauti procedūrose dėl viešojo pirkimo sutarčių sudarymo ir dotacijų iš Europos plėtros fondo suteikimo pagal 2015 m. kovo 2 d. Tarybos reglamentą (ES) 2015/323 dėl 11-ajam Europos plėtros fondui taikomo finansinio reglamento (OL L 58, 2015, p. 17), nurodant informaciją apie tą neleidimą dalyvauti paskelbti Komisijos interneto svetainėje, vykdymą.

         Rezoliucinė dalis

                  1.

                  Atmesti prašymą taikyti laikinąsias apsaugos priemones.

                  2.

                  Atidėti bylinėjimosi išlaidų klausimo nagrinėjimą.


title: Byla T-77/20 R: 2020 m. birželio 8 d. Bendrojo Teismo pirmininko nutartis byloje Ascenza Agro / Komisija (Laikinųjų apsaugos priemonių taikymas – Augalų apsaugos produktai – Reglamentas (EB) Nr. 1107/2009 – Įgyvendinimo reglamentas (ES) 2020/17 – Veikliosios medžiagos metilchlorpirifoso patvirtinimo galiojimo nepratęsimas – Prašymas sustabdyti vykdymą – Skubos nebuvimas – Rimta ir nepataisoma žala – Nebuvimas)

text:
               3.8.2020

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 255/18

      2020 m. birželio 8 d. Bendrojo Teismo pirmininko nutartis byloje Ascenza Agro / Komisija

      (Byla T-77/20 R)
      (Laikinųjų apsaugos priemonių taikymas - Augalų apsaugos produktai - Reglamentas (EB) Nr. 1107/2009 - Įgyvendinimo reglamentas (ES) 2020/17 - Veikliosios medžiagos metilchlorpirifoso patvirtinimo galiojimo nepratęsimas - Prašymas sustabdyti vykdymą - Skubos nebuvimas - Rimta ir nepataisoma žala - Nebuvimas)
      (2020/C 255/24)
      Proceso kalba: anglų

         Šalys

         Ieškovė: Ascenza Agro, SA (Setubalis, Portugalija), atstovaujamos advokatų K. Van Maldegem ir P. Sellar ir solisitoriaus G. McElwee

         Atsakovė: Europos Komisija, atstovaujama A Dawes, F. Castilla Contreras ir I. Naglis

         Dalykas

      SESV 278 ir 279 straipsniais grindžiamas prašymas sustabdyti 2020 m. sausio 10 d. Komisijos įgyvendinimo reglamento (ES) 2020/17, kuriuo, remiantis Europos Parlamento ir Tarybos reglamentu (EB) Nr. 1107/2009 dėl augalų apsaugos produktų pateikimo į rinką, nepratęsiamas veikliosios medžiagos metilchlorpirifoso patvirtinimo galiojimas ir iš dalies keičiamas Komisijos įgyvendinimo reglamento (ES) Nr. 540/2011 priedas (OL L 7, 2020, p. 11), vykdymą.

         Rezoliucinė dalis

                  1.

                  Atmesti prašymą taikyti laikinąsias apsaugos priemones.

                  2.

                  Atidėti bylinėjimosi išlaidų klausimo nagrinėjimą.


title: Byla T-77/20 RII: 2020 m. birželio 8 d. Bendrojo Teismo pirmininko nutartis byloje Industrias Afrasa / Komisija (Laikinųjų apsaugos priemonių taikymas – Augalų apsaugos produktai – Reglamentas (EB) Nr. 1107/2009 – Įgyvendinimo reglamentas (ES) 2020/17 – Veikliosios medžiagos metilchlorpirifoso patvirtinimo galiojimo nepratęsimas – Prašymas sustabdyti vykdymą – Skubos nebuvimas – Rimta ir nepataisoma žala – Nebuvimas)

text:
               3.8.2020

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 255/19

      2020 m. birželio 8 d. Bendrojo Teismo pirmininko nutartis byloje Industrias Afrasa / Komisija

      (Byla T-77/20 RII)
      (Laikinųjų apsaugos priemonių taikymas - Augalų apsaugos produktai - Reglamentas (EB) Nr. 1107/2009 - Įgyvendinimo reglamentas (ES) 2020/17 - Veikliosios medžiagos metilchlorpirifoso patvirtinimo galiojimo nepratęsimas - Prašymas sustabdyti vykdymą - Skubos nebuvimas - Rimta ir nepataisoma žala - Nebuvimas)
      (2020/C 255/25)
      Proceso kalba: anglų

         Šalys

         Ieškovė: Industrias Afrasa, SA (Paterna, Ispanija), atstovaujama advokatų K. Van Maldegem, P. Sellar ir solisitoriaus G. McElwee

         Atsakovė: Europos Komisija, atstovaujama A Dawes, F. Castilla Contreras ir I. Naglis

         Dalykas

      SESV 278 ir 279 straipsniais grindžiamas prašymas sustabdyti 2020 m. sausio 10 d. Komisijos įgyvendinimo reglamento (ES) 2020/17, kuriuo, remiantis Europos Parlamento ir Tarybos reglamentu (EB) Nr. 1107/2009 dėl augalų apsaugos produktų pateikimo į rinką, nepratęsiamas veikliosios medžiagos metilchlorpirifoso patvirtinimo galiojimas ir iš dalies keičiamas Komisijos įgyvendinimo reglamento (ES) Nr. 540/2011 priedas (OL L 7, 2020, p. 11), vykdymą.

         Rezoliucinė dalis

                  1.

                  Atmesti prašymą taikyti laikinąsias apsaugos priemones.

                  2.

                  Atidėti bylinėjimosi išlaidų klausimo nagrinėjimą.


title: Byla T-296/20: 2020 m. gegužės 12 d. pareikštas ieškinys byloje Foz / Taryba

text:
               3.8.2020

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 255/21

      2020 m. gegužės 12 d. pareikštas ieškinys byloje Foz / Taryba

      (Byla T-296/20)
      (2020/C 255/27)
      Proceso kalba: anglų

         Šalys

         Ieškovas: Amer Foz (Dubajus, Jungtiniai Arabų Emiratai), atstovaujamas advokato L. Cloquet

         Atsakovė: Europos Sąjungos Taryba

         Reikalavimai

      Ieškovas Bendrojo Teismo prašo:

                  —

                  panaikinti 2020 m. vasario 17 d. Tarybos įgyvendinimo sprendimą (BUSP) 2020/212, kuriuo įgyvendinamas Sprendimas 2013/255/BUSP dėl ribojamųjų priemonių Sirijai (1), kiek jis susijęs su ieškovu,

                  —

                  panaikinti 2020 m. vasario 17 d. Tarybos įgyvendinimo Reglamentą (ES) 2020/211, kuriuo įgyvendinamas Reglamentas (ES) Nr. 36/2012 dėl ribojamųjų priemonių, atsižvelgiant į padėtį Sirijoje (2), kiek jis susijęs su ieškovu, ir

                  —

                  priteisti iš Tarybos visas bylinėjimosi išlaidas, įskaitant tas, kurias patyrė ieškovas.

         Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

      Grįsdamas ieškinį ieškovas remiasi šešiais pagrindais.

                  1.

                  Pirmasis ieškinio pagrindas grindžiamas akivaizdžia klaida, padaryta vertinant faktines aplinkybes.

                              —

                              Ieškovas tvirtina, kad Taryba padarė akivaizdžią klaidą vertindama faktines aplinkybes ir teigdama, kad jis remia B. al-Assado režimą ir gauna iš jo naudos.

                  2.

                  Antrasis ieškinio pagrindas grindžiamas bendrojo proporcingumo principo pažeidimu.

                              —

                              Ieškovas tvirtina, kad jam taikomų sankcijų ekonominės pasekmės yra katastrofiškos ir neproporcingos tikslams, numatytiems ginčijamuose aktuose.

                  3.

                  Trečiasis ieškinio pagrindas grindžiamas neproporcingu teisės į nuosavybę ir teisės užsiimti profesine veikla pažeidimu.

                  4.

                  Ketvirtasis ieškinio pagrindas grindžiamas piktnaudžiavimu įgaliojimais.

                  5.

                  Penktasis ieškinio pagrindas grindžiamas pareigos motyvuoti pažeidimu.

                  6.

                  Šeštasis ieškinio pagrindas grindžiamas teisės į gynybą ir teisės į teisingą bylos nagrinėjimą pažeidimu.

         (1)  OL L 431, 2020, p. 6.

         (2)  OL L 431, 2020, p. 1.


title: Byla T-297/20: 2020 m. gegužės 22 d. pareikštas ieškinys byloje Fashioneast ir AM.VI. / EUIPO – Moschillo (RICH JOHN RICHMOND)

text:
               3.8.2020

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 255/22

      2020 m. gegužės 22 d. pareikštas ieškinys byloje Fashioneast ir AM.VI. / EUIPO – Moschillo (RICH JOHN RICHMOND)

      (Byla T-297/20)
      (2020/C 255/28)
      Kalba, kuria surašytas ieškinys: anglų

         Šalys

         Ieškovės: Fashioneast Sàrl (Liuksemburgas, Liuksemburgas) ir AM.VI. Srl (Neapolis, Italija), atstovaujamos advokatų A. Camusso ir M. Baghetti

         Atsakovė: Europos Sąjungos intelektinės nuosavybės tarnyba (EUIPO)

         Kita procedūros Apeliacinėje taryboje šalis: Moschillo Srl (Avelinas, Italija)

         Su procedūra EUIPO susijusi informacija

         Prekių ženklo, dėl kurio kilo ginčas, savininkės: ieškovės

         Prekių ženklas, dėl kurio kilo ginčas: vaizdinis Sąjungos prekių ženklas RICH JOHN RICHMOND – Sąjungos prekių ženklas Nr. 3 815 149

         Procedūra EUIPO: registracijos panaikinimo procedūra

         Ginčijamas sprendimas: 2020 m. kovo 16 d. EUIPO antrosios apeliacinės tarybos sprendimas byloje R 1381/2019-2

         Reikalavimai

      Ieškovės Bendrojo Teismo prašo:

                  —

                  panaikinti ginčijamą sprendimą,

                  —

                  konstatuoti, kad ieškovės neprivalo mokėti mokesčių ir išlaidų, susijusių su peržiūros ir panaikinimo procedūromis

                  —

                  priteisti iš EUIPO bylinėjimosi išlaidas.

         Pagrindas, kuriuo remiamasi

                  —

                  Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) 2017/1001 58 straipsnio 1 dalies a punkto, siejamo su 18 straipsniu, pažeidimas.


title: Byla T-325/20: 2020 m. gegužės 25 d. pareikštas ieškinys byloje Unger Marketing International / EUIPO – Orben Wasseraufbereitung (Water purifiers)

text:
               3.8.2020

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 255/23

      2020 m. gegužės 25 d. pareikštas ieškinys byloje Unger Marketing International / EUIPO – Orben Wasseraufbereitung (Water purifiers)

      (Byla T-325/20)
      (2020/C 255/29)
      Kalba, kuria surašytas ieškinys: anglų

         Šalys

         Ieškovė: Unger Marketing International LLC (Bridžportas, Konektikutas, Jungtinės Amerikos Valstijos), atstovaujama advokatų T. Huber ir K. von Seydlitz-Brandl

         Atsakovė: Europos Sąjungos intelektinės nuosavybės tarnyba (EUIPO)

         Kita procedūros Apeliacinėje taryboje šalis: Orben Wasseraufbereitung GmbH & Co. KG (Vysbadenas, Vokietija)

         Su procedūra EUIPO susijusi informacija

         Dizaino, dėl kurio kilo ginčas, savininkė: ieškovė Bendrajame Teisme

         Dizainas, dėl kurio kilo ginčas: Europos Sąjungos dizainas Nr. 2 555 425-0002

         Ginčijamas sprendimas: 2020 m. vasario 26 d. EUIPO trečiosios apeliacinės tarybos sprendimas byloje R 740/2018-3

         Reikalavimai

      Ieškovė Bendrojo Teismo prašo:

                  —

                  panaikinti ginčijamą sprendimą,

                  —

                  priteisti iš EUIPO jos pačios ir Unger patirtas bylinėjimosi išlaidas,

                  —

                  priteisti iš kitos procedūros Apeliacinėje taryboje šalies bylinėjimosi išlaidas, įskaitant tas, kurias ieškovė patirtų, jeigu kita procedūros Apeliacinėje taryboje šalis įstotų š šią bylą.

         Pagrindai, kuriais remiamasi

                  —

                  Tarybos reglamento Nr. (EB) 6/2002 8 straipsnio 1 dalies pažeidimas,

                  —

                  Tarybos reglamento Nr. (EB) 6/2002 65 straipsnio 1 dalies f punkto pažeidimas.


title: Byla T-332/20: 2020 m. gegužės 29 d. pareikštas ieškinys byloje König Ludwig International / EUIPO (Royal Bavarian Beer)

text:
               3.8.2020

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 255/23

      2020 m. gegužės 29 d. pareikštas ieškinys byloje König Ludwig International / EUIPO (Royal Bavarian Beer)

      (Byla T-332/20)
      (2020/C 255/30)
      Proceso kalba: anglų

         Šalys

         Ieškovė: König Ludwig International GmbH & Co. KG (Geltendorf, Vokietija), atstovaujama advokatų O. Spuhler ir J. Stock

         Atsakovė: Europos Sąjungos intelektinės nuosavybės tarnyba (EUIPO)

         Su procedūra EUIPO susijusi informacija

         Prekių ženklas, dėl kurio kilo ginčas: tarptautinis prekių ženklas „Royal Bavarian Beer“, kurio registracija galioja Europos Sąjungoje – Registracijos paraiška Nr. 1 384 147

         Ginčijamas sprendimas: 2020 m. balandžio 1 d. EUIPO ketvirtosios apeliacinės tarybos sprendimas byloje R 1714/2019-4

         Reikalavimai

      Ieškovė Bendrojo Teismo prašo:

                  —

                  panaikinti ginčijamą sprendimą,

                  —

                  priteisti iš EUIPO bylinėjimosi išlaidas.

         Pagrindai, kuriais remiamasi

                  —

                  Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) 2017/1001 7 straipsnio 1 dalies, siejamos su Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) 2017/1001 94 straipsnio 1 dalimi, ir teisės būti išklausytam pažeidimas,

                  —

                  Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) 2017/1001 7 straipsnio 1 dalies c punkto pažeidimas,

                  —

                  Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) 2017/1001 7 straipsnio 1 dalies b punkto ir 7 straipsnio 2 dalies pažeidimas,

                  —

                  Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) 2017/1001 1 straipsnio 2 dalies pažeidimas.


title: Byla T-333/20: 2020 m. birželio 1 d. pareikštas ieškinys byloje Fidia farmaceutici / EUIPO – Giuliani (IALO TSP)

text:
               3.8.2020

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 255/24

      2020 m. birželio 1 d. pareikštas ieškinys byloje Fidia farmaceutici / EUIPO – Giuliani (IALO TSP)

      (Byla T-333/20)
      (2020/C 255/31)
      Kalba, kuria surašytas ieškinys: anglų

         Šalys

         Ieškovė: Fidia farmaceutici SpA (Abano Termė, Italija), atstovaujama advokatų R. Kunz-Hallstein ir H. Kunz-Hallstein

         Atsakovė: Europos Sąjungos intelektinės nuosavybės tarnyba (EUIPO)

         Kita procedūros Apeliacinėje taryboje šalis: Giuliani SpA (Milanas, Italija)

         Su procedūra EUIPO susijusi informacija

         Prekių ženklo, dėl kurio kilo ginčas, paraišką pateikęs asmuo: kita procedūros Apeliacinėje taryboje šalis

         Prekių ženklas, dėl kurio kilo ginčas: žodinio Sąjungos prekių ženklo IALO TSP paraiška – Registracijos paraiška Nr. 17 676 271

         Procedūra EUIPO: protesto procedūra

         Ginčijamas sprendimas: 2020 m. kovo 17 d. EUIPO penktosios apeliacinės tarybos sprendimas byloje R 2107/2019-5

         Reikalavimai

      Ieškovė Bendrojo Teismo prašo:

                  —

                  panaikinti ginčijamą sprendimą,

                  —

                  priteisti iš EUIPO bylinėjimosi išlaidas; o nepatenkinus šio reikalavimo, jei kita procedūros Apeliacinėje taryboje šalis įstos į bylą, priteisti iš EUIPO ir įstojusios į bylą šalies solidariai padengti bylinėjimosi išlaidas.

         Pagrindai, kuriais remiamasi

                  —

                  Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) 2017/1001 165 straipsnio 1 dalies ir Komisijos deleguotojo reglamento (ES) 2018/625 32 straipsnio f punkto ir 39 straipsnio 5 dalies pažeidimas,

                  —

                  Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) 2017/1001 166 straipsnio 4 dalies c punkto ir Komisijos deleguotojo reglamento (ES) 2018/625 32 straipsnio f punkto ir 39 straipsnio 5 dalies pažeidimas,

                  —

                  Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) 2017/1001 8 straipsnio 1 dalies b punkto pažeidimas,

                  —

                  Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) 2017/1001 94 straipsnio 1 dalies pažeidimas dėl ginčijamo Apeliacinės tarybos sprendimo nemotyvavimo,

                  —

                  vienodo požiūrio ir gero administravimo principų pažeidimas.


title: Byla T-337/20: 2020 m. gegužės 27 d. pareikštas ieškinys byloje Hochmann Marketing / EUIPO (bittorrent)

text:
               3.8.2020

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 255/25

      2020 m. gegužės 27 d. pareikštas ieškinys byloje Hochmann Marketing / EUIPO (bittorrent)

      (Byla T-337/20)
      (2020/C 255/32)
      Proceso kalba: vokiečių

         Šalys

         Ieškovė: Hochmann Marketing GmbH (Noi Izenburgas, Vokietija), atstovaujama advokato J. Jennings

         Atsakovė: Europos Sąjungos intelektinės nuosavybės tarnyba (EUIPO)

         Su procedūra EUIPO susijusi informacija

         Prekių ženklas, dėl kurio kilo ginčas: žodinis Sąjungos prekių ženklas „bittorrent“ – žodinis Sąjungos prekių ženklas Nr. 3 216 439.

         Ginčijamas sprendimas: 2020 m. kovo 30 d. EUIPO ketvirtosios apeliacinės tarybos sprendimas byloje R 187/2020-4.

         Reikalavimai

      Ieškovė Bendrojo Teismo prašo:

                  —

                  panaikinti ginčijamą sprendimą,

                  —

                  priteisti iš EUIPO bylinėjimosi išlaidas.

         Pagrindai, kuriais remiamasi

                  —

                  Akivaizdi klaida, nes pavertimas į Austrijos prekių ženklą nėra akivaizdžiai negalimas.

                  —

                  Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijos 47 straipsnio pažeidimas ir savavališka prielaida, kad ieškovė niekada nepagrindė teiginio, kad pritarimas naudojimui Austrijoje yra galimas.

                  —

                  Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) 2017/1001 103 straipsnio 1 dalies pažeidimas.

                  —

                  Akivaizdi procedūros ir teisės klaida, nes Apeliacinė taryba nepaisė EUIPO išvados ir valios, kad pavertimas į Vokietijos prekių ženklą buvo teisingas.

                  —

                  Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijos 47 straipsnio pažeidimas dėl pakartotinio neatsižvelgimo į pateiktus naudojimo įrodymus byloje C-118/18 P.

                  —

                  Procedūros klaida ir Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijos 47 straipsnio pažeidimas, nes ieškovė yra ekonomiškai suinteresuota bylos baigtimi.

                  —

                  Akivaizdi procedūros ir teisės klaida dėl atsižvelgimo į įstojusios į bylą šalies 2019 m. rugsėjo 23 d. pareiškime pateiktus argumentus dėl tariamai nesąžiningos ieškovės nacionalinės prekių ženklo paraiškos.

                  —

                  Akivaizdi teisės klaida dėl draudimo paversti pagal Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) 2017/1001 139 straipsnio 2 dalies a punktą, remiantis sprendimu byloje C-149/11.

                  —

                  Akivaizdi procedūros ir teisės klaida, nes EUIPO buvo paprašyta priimti sprendimą tik po to, kai buvo panaikinta Austrijos prekių ženklo registracija, be to, EUIPO iki šiol nėra priėmusi sprendimo dėl ieškovės argumentų, išdėstytų prašyme atlikti pavertimą.

                  —

                  Teisės klaida dėl bylinėjimosi išlaidų paskirstymo.


title: Byla T-341/20: 2020 m. gegužės 29 d. pareikštas ieškinys byloje EAB / EUIPO (RADIOSHUTTLE)

text:
               3.8.2020

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 255/26

      2020 m. gegužės 29 d. pareikštas ieškinys byloje EAB / EUIPO (RADIOSHUTTLE)

      (Byla T-341/20)
      (2020/C 255/33)
      Proceso kalba: švedų

         Šalys

         Ieškovė: EAB AB (Smålandsstenar, Švedija), atstovaujama advokatų J. Norderyd ir C. Sundén

         Atsakovė: Europos Sąjungos intelektinės nuosavybės tarnyba (EUIPO)

         Su procedūra EUIPO susijusi informacija

         Prekių ženklas, dėl kurio kilo ginčas: žodinio Sąjungos prekių ženklo RADIOSHUTTLE paraiška – Registracijos paraiška Nr. 179 709 13.

         Ginčijamas sprendimas: 2020 m. kovo 23 d. EUIPO pirmosios apeliacinės tarybos sprendimas byloje R 1428/2019-1.

         Reikalavimai

      Ieškovė Bendrojo Teismo prašo:

                  —

                  panaikinti ginčijamą sprendimą,

                  —

                  priteisti iš EUIPO bylinėjimosi išlaidas.

         Pagrindai, kuriais remiamasi

                  —

                  Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) 2017/1001 7 straipsnio 1 dalies b, c punktų ir 2 dalies pažeidimas.


title: Byla T-355/20: 2020 m. birželio 5 d. pareikštas ieškinys byloje Krasnyj Octyabr / EUIPO – Spółdzielnia „Pokój“ (Pokój TRADYCJA JAKOŚĆ KRÓWKA SŁODKIE CHWILE Z DZIECIŃSTWA TRADYCYJNA RECEPTURA)

text:
               3.8.2020

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 255/26

      2020 m. birželio 5 d. pareikštas ieškinys byloje Krasnyj Octyabr / EUIPO – Spółdzielnia„Pokój“(Pokój TRADYCJA JAKOŚĆ KRÓWKA SŁODKIE CHWILE Z DZIECIŃSTWA TRADYCYJNA RECEPTURA)

      (Byla T-355/20)
      (2020/C 255/34)
      Kalba, kuria surašytas ieškinys: anglų

         Šalys

         Ieškovė: PAO Moscow Confectionery Factory„Krasnyj Octyabr“ (Maskva, Rusija), atstovaujama advokatų M. Geitz ir J. Stock

         Atsakovė: Europos Sąjungos intelektinės nuosavybės tarnyba (EUIPO)

         Kita procedūros Apeliacinėje taryboje šalis: Spółdzielnia „Pokój“ (Belsko-Biala, Lenkija)

         Su procedūra EUIPO susijusi informacija

         Prekių ženklo, dėl kurio kilo ginčas, savininkė: kita procedūros Apeliacinėje taryboje šalis

         Prekių ženklas, dėl kurio kilo ginčas: vaizdinis Sąjungos prekių ženklas „Pokój TRADYCJA JAKOŚĆ KRÓWKA SŁODKIE CHWILE Z DZIECIŃSTWA TRADYCYJNA RECEPTURA“– Sąjungos prekių ženklas Nr. 15 371 305

         Procedūra EUIPO: registracijos panaikinimo procedūra

         Ginčijamas sprendimas: 2020 m. balandžio 2 d. EUIPO pirmosios apeliacinės tarybos sprendimas byloje R 1974/2019-1

         Reikalavimai

      Ieškovė Bendrojo Teismo prašo:

                  —

                  panaikinti ginčijamą sprendimą,

                  —

                  priteisti iš EUIPO bylinėjimosi išlaidas.

         Pagrindas, kuriuo remiamasi

                  —

                  Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) 2017/1001 60 straipsnio 1 dalies b punkto, kartu su 8 straipsnio 1 dalies b punktu, pažeidimas.


title: Byla T-356/20: 2020 m. birželio 8 d. pareikštas ieškinys byloje Jiruš / EUIPO – Nile Clothing (Racing Syndicate)

text:
               3.8.2020

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 255/27

      2020 m. birželio 8 d. pareikštas ieškinys byloje Jiruš / EUIPO – Nile Clothing (Racing Syndicate)

      (Byla T-356/20)
      (2020/C 255/35)
      Kalba, kuria surašytas ieškinys: anglų

         Šalys

         Ieškovas: Václav Jiruš (Vitín, Čekijos Respublika), atstovaujamas advokatės J. Zedníková

         Atsakovė: Europos Sąjungos intelektinės nuosavybės tarnyba (EUIPO)

         Kita procedūros Apeliacinėje taryboje šalis: Nile Clothing AG (Sutz, Šveicarija)

         Su procedūra EUIPO susijusi informacija

         Prekių ženklo, dėl kurio kilo ginčas, savininkas: ieškovas Bendrajame Teisme

         Prekių ženklas, dėl kurio kilo ginčas: vaizdinis Europos Sąjungos prekių ženklas „Racing Syndicate“ – Europos Sąjungos prekių ženklas Nr. 11 801 065

         Procedūra EUIPO: registracijos panaikinimo procedūra

         Ginčijamas sprendimas: 2020 m. kovo 31 d. EUIPO penktosios apeliacinės tarybos sprendimas byloje R 1488/2019-5

         Reikalavimai

      Ieškovas Bendrojo Teismo prašo:

                  —

                  panaikinti ginčijamą sprendimą ir grąžinti bylą iš naujo nagrinėti,

                  —

                  nurodyti kitai procedūros Apeliacinėje taryboje šaliai padengti ieškovo patirtas bylinėjimosi išlaidas.

         Pagrindai, kuriais remiamasi

                  —

                  Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) 2017/1001 72 straipsnio 2 dalies pažeidimas,

                  —

                  Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) 2017/1001 8 straipsnio 1 dalies b punkto pažeidimas.