title: Byla T-385/06: 2011 m. kovo 24 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Aalberts Industries ir kt. prieš Komisiją (Konkurencija — Karteliai — Vario jungčių ir vario lydinių jungčių sektorius — Sprendimas, kuriuo nustatytas EB 81 straipsnio pažeidimas — Vienas tęstinis pažeidimas — Dalyvavimas darant pažeidimą)

text:
               14.5.2011

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 145/22

         2011 m. kovo 24 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Aalberts Industries ir kt. prieš Komisiją

   (Byla T-385/06) (1)

   (Konkurencija - Karteliai - Vario jungčių ir vario lydinių jungčių sektorius - Sprendimas, kuriuo nustatytas EB 81 straipsnio pažeidimas - Vienas tęstinis pažeidimas - Dalyvavimas darant pažeidimą)
   2011/C 145/34
   Proceso kalba: anglų

      Šalys

      Ieškovės: Aalberts Industries NV (Utrechtas, Nyderlandai); Comap SA, buvusi Aquatis France SAS (La Šapel Sen Mesmenas, Prancūzija); ir Simplex Armaturen + Fittings GmbH & Co. KG (Argenbühl-Eisenharz, Vokietija), iš pradžių atstovaujamos advokatų R. Wesseling ir M. van der Woude, vėliau R. Wesseling

      Atsakovė: Europos Komisija, atstovaujama A. Nijenhuis, R. Sauer ir V. Bottka

      Dalykas

   Prašymas iš dalies panaikinti 2006 m. rugsėjo 20 d. Komisijos sprendimą C(2006) 4180 dėl procedūros pagal [EB] 81 straipsnį ir EEE susitarimo 53 straipsnį (Byla Nr. COMP/F-1/38.121 — Jungtys) arba sumažinti šiuo sprendimu ieškovei skirtą baudą.

      Sprendimo rezoliucinė dalis

               1.

               Panaikinti 2006 m. rugsėjo 20 d. Komisijos sprendimo C(2006) 4180 dėl procedūros pagal [EB] 81 straipsnį ir EEE susitarimo 53 straipsnį (Byla Nr. COMP/F-1/38.121 — Jungtys) 1 straipsnį tiek, kiek jame konstatuojama, kad Aalberts Industries NV, Comap SA, buvusi Aquatis France SAS, ir Simplex Armaturen + Fittings GmbH & Co. KG dalyvavo darant pažeidimą nuo 2003 m. birželio 25 d. iki 2004 m. balandžio 1 dienos.

               2.

               Panaikinti Sprendimo C(2006) 4180 2 straipsnio a punktą ir b punkto 2 papunktį.

               3.

               Priteisti iš Europos Komisijos bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 20, 2007 1 27.


title: Informacija dėl nacionalinių teismų prašymų priimti prejudicinį sprendimą pateikimo — Papildymas, padarytas įsigaliojus prejudicinio sprendimo priėmimo skubos tvarka procedūrai, taikomai su laisvės, saugumo ir teisingumo erdve susijusiems prejudiciniams klausimams

text:
               8.3.2008

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 64/1

      INFORMACIJA

   dėl nacionalinių teismų prašymų priimti prejudicinį sprendimą pateikimo

      PAPILDYMAS,
   padarytas įsigaliojus prejudicinio sprendimo priėmimo skubos tvarka procedūrai, taikomai su laisvės, saugumo ir teisingumo erdve susijusiems prejudiciniams klausimams
   (2008/C 64/01)

               1.

               Šis pranešimas papildo egzistuojančią informaciją dėl nacionalinių teismų prašymų priimti prejudicinį sprendimą pateikimo (1), pateikdamas praktines rekomendacijas, skirtas naujai prejudicinio sprendimo priėmimo skubos tvarka procedūrai, taikomai su laisvės, saugumo ir teisingumo erdve susijusiems prejudiciniams klausimams. Ši procedūra reglamentuojama Protokolo dėl Teisingumo Teismo statuto 23 a straipsnyje ir Teisingumo Teismo procedūros reglamento 104 b straipsnyje (2).

               2.

               Šios rekomendacijos skirtos padėti nacionaliniams teismams, ketinantiems prašyti, kad būtų taikoma prejudicinio sprendimo priėmimo skubos tvarka procedūra, bei palengvinti Teisingumo Teismui taikyti šią procedūrą. Šios rekomendacijos, kaip ir esančios informacijoje, neturi jokios privalomosios galios.

         Dėl prejudicinio sprendimo priėmimo skubos tvarka procedūros taikymo sąlygų

               3.

               Prejudicinio sprendimo priėmimo skubos tvarka procedūra gali būti taikoma tik sritims, kurias apima Europos Sąjungos sutarties VI antraštinė dalis, reglamentuojanti policijos ir teisminį bendradarbiavimą baudžiamosiose bylose (29-42 straipsniai), ir EB sutarties trečiosios dalies IV antraštinė dalis, reglamentuojanti vizas, prieglobsčio, imigracijos ir kitas su laisvu asmenų judėjimu susijusias politikos sritis, įskaitant teisminį bendradarbiavimą civilinėse bylose (61-69 straipsniai).

               4.

               Nors dėl prašymo priimti prejudicinį sprendimą pateikimo iš principo sustabdomas bylos nagrinėjimas nacionaliniame teisme, kol Teisingumo Teismas priims sprendimą, nacionalinis teismas gali imtis laikinųjų apsaugos priemonių bylos šalių interesams apginti, laukiant Teisingumo Teismo sprendimo, ypač nacionalinio administracinio akto, pagrįsto Bendrijos aktu, dėl kurio pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą dėl galiojimo įvertinimo, atžvilgiu.

               5.

               Dėl sprendimo priėmimo skubos tvarka procedūros taikymo sprendžia Teisingumo Teismas. Įprastai toks sprendimas priimamas motyvuotu prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikusio teismo prašymu. Išimtiniais atvejais Teisingumo Teismas gali nuspręsti savo iniciatyva prašymui priimti prejudicinį sprendimą taikyti sprendimo priėmimo skubos tvarka procedūrą, jeigu atrodo, kad ji būtina.

               6.

               Sprendimo priėmimo skubos tvarka procedūra supaprastina įvairias procedūros Teisingumo Teisme stadijas, bet dėl jos taikymo Teisingumo Teismui bei šalims ir kitiems procese dalyvaujantiems suinteresuotiesiems asmenims ir ypač valstybėms narėms kyla didelių suvaržymų.

               7.

               Todėl galima prašyti taikyti šią procedūrą tik tuo atveju, kai tikrai būtina, kad Teisingumo Teismas priimtų prejudicinį sprendimą per kuo trumpesnį laiką. Visų tokių atvejų čia išsamiai išvardyti neįmanoma, visų pirma dėl Bendrijos normų, reglamentuojančių laisvės, saugumo ir teisingumo erdvę, įvairovės ir kitimo, tačiau nacionalinis teismas gali pateikti prašymą taikyti sprendimo priėmimo skubos tvarka procedūrą, pavyzdžiui, tokiais atvejais: kai asmuo yra suimtas ar jo laisvė yra apribota, o pateiktas klausimas yra lemiantis, norint įvertinti šio asmens teisinę padėtį, arba kai kyla ginčas dėl tėvų teisių ar vaikų globos, kai teismo, į kurį kreiptasi remiantis Bendrijos teise, jurisdikcija priklauso nuo atsakymo į prejudicinį klausimą.

         Dėl prašymo taikyti prejudicinio sprendimo priėmimo skubos tvarka procedūrą

               8.

               Tam, kad Teisingumo Teismas galėtų greitai nuspręsti, ar reikia imtis prejudicinio sprendimo priėmimo skubos tvarka procedūros, prašyme turi būti išdėstytos teisinės ir faktinės aplinkybės, patvirtinančios skubą, ir ypač nurodyta grėsmė, kuri kiltų, jei prašymui priimti prejudicinį sprendimą būtų taikoma įprasta procedūra.

               9.

               Jei įmanoma, prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas glaustai nurodo, kaip, jo manymu, reikėtų atsakyti į vieną ar keletą užduotų klausimų. Dėl to šalims ir kitiems procese dalyvaujantiems suinteresuotiesiems asmenims būtų lengviau išdėstyti savo poziciją, o Teisingumo Teismui — priimti sprendimą, ir taip būtų pagreitinta procedūra.

               10.

               Prašymas taikyti prejudicinio sprendimo priėmimo skubos tvarka procedūrą turi būti pateiktas taip, jog leistų Teisingumo Teismo kanceliarijai nedelsiant konstatuoti, kad bylos medžiaga turi būti nagrinėjama pagal specialią procedūrą. Todėl prašymą reikia pateikti atskiru nuo paties sprendimo dėl prašymo priimti prejudicinį sprendimą dokumentu arba pridėtame laiške aiškiai nurodant šį prašymą.

               11.

               Kalbant apie patį sprendimą dėl prašymo priimti prejudicinį sprendimą, reikia priminti, kad atitinkamos rekomendacijos jau išdėstytos informacijos dėl nacionalinių teismų prašymų priimti prejudicinį sprendimą pateikimo 20-24 punktuose. Sprendimo dėl prašymo priimti prejudicinį sprendimą glaustumas juo labiau yra svarbus skubos atveju, nes dėl jo pagreitėja procedūra.

         Dėl Teisingumo Teismo, nacionalinio teismo ir šalių susirašinėjimo

               12.

               Susirašinėjimui su nacionaliniu teismu ir jo nagrinėjamos bylos šalimis nacionaliniai teismai, pateikiantys prašymus taikyti prejudicinio sprendimo priėmimo skubos tvarka procedūrą, turi nurodyti elektroninio pašto adresą, telefakso numerį, kuriuo prireikus galėtų pasinaudoti Teisingumo Teismas, bei aptariamų šalių atstovų elektroninio pašto adresus ir telefakso numerius.

               13.

               Pasirašyto sprendimo dėl prašymo priimti prejudicinį sprendimą kopija kartu su prašymu taikyti prejudicinio sprendimo priėmimo skubos tvarka procedūrą gali būti perduoti Teisingumo Teismui iš anksto elektroniniu paštu (ECJ-Registry@curia.europa.eu) arba telefaksu (+352 43 37 66). Prašymą priimti prejudicinį sprendimą ir prašymą taikyti prejudicinio sprendimo priėmimo skubos tvarka procedūrą bus galima imtis nagrinėti iš karto gavus tokią kopiją. Tačiau šių dokumentų originalai turi būti perduoti Teisingumo Teismo kanceliarijai per kuo trumpesnį laiką.

      (1)  Žr. OL C 143, 2005 6 11, p. 1-4.

      (2)  Žr. OL L 24, 2008 1 29, p. 39-43.


title: Byla C-190/06  2006 m. balandžio 21 d. Cour d'appel de Bruxelles  pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje  Belgacom Mobile SA prieš Institut belge des services postaux et des télécommunications

text:
               1.7.2006

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 154/10

         2006 m. balandžio 21 d.Cour d'appel de Bruxelles pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Belgacom Mobile SA prieš Institut belge des services postaux et des télécommunications

   (Byla C-190/06)
   (2006/C 154/23)
   Proceso kalba: prancūzų
   Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas
   Cour d'appel de Bruxelles
   Šalys pagrindinėje byloje
   Ieškovė: Belgacom Mobile SA
   Atsakovė: Institut belge des services postaux et des télécommunications
   Prejudiciniai klausimai

               1.

               Ar individualios dažnio naudojimo teisės, nurodytos Direktyvos 2002/20/EB (Leidimų direktyva) (1) 5 straipsnio 1 dalyje, apima išimtines tokių kaip GSM prietaisų naudojimo arba leidimo juos naudoti teises?

               2.

               Ar 1999 m. kovo 9 d. Parlamento ir Tarybos direktyvos 1999/5/EB dėl galinių telekomunikacijų įrenginių įrengimo ir jų tinkamumo abipusio pripažinimo (2) 7 straipsnio 3 dalis turi būti suprantama kaip užkertanti kelią nacionalinei nuostatai, kuri SIM kortelių naudojimą GSM tinklų sietuvuose sieja su išankstiniu atitinkamo judriojo ryšio tinklo operatoriaus leidimu?

               3.

               Ar prieigos sąvoka Direktyvos 2002/19/EB (Prieigos direktyva) (3) prasme apima SIM kortelės suteikimą kitai įmonei, darant prielaidą, jog šią SIM kortelę ši įmonė naudoja GSM tinklų sietuvų prietaisuose, teikdama trečiosioms šalims paslaugas, leidžiančias išvengti sujungimo taškų?

               4.

               Ar nacionalinė teisinė arba administracinė priemonė, reikalaujanti išankstinio viešojo judriosios telefonijos tinklo operatoriaus, suteikiančio kitai įmonės vieną arba kelias SIM korteles, leidžiančias SIM kortelės paslaugos gavėjui prieiti prie šio operatoriaus teikiamų elektroninių ryšių paslaugų, kai šios SIM kortelės naudojamos prietaisuose, techniškai suteikiančiuose galimybę prieiti prie operatoriaus paslaugų, išvengiant sujungimo taškų, ir iš kurio nereikia gauti kitų priemonių ir (arba) paslaugų, leidimo yra suderinama su:

                           —

                           Direktyva 2002/20/EB (Leidimų direktyva), kuri sukūrė bendrąją leidimų visiems elektroninių ryšių tinklams ir paslaugoms sistemą;

                           —

                           Direktyvos 2002/21/EB (Pagrindų direktyva) (4) 8 straipsnio 1 dalies antrąja pastraipa, kuri nurodo, jog valstybės narės užtikrina, kad, vykdydamos savo užduotis, ypač tas, kuriomis siekiama užtikrinti veiksmingą konkurenciją, nacionalinės reguliavimo institucijos kuo atidžiau atsižvelgtų į tai, jog yra pageidautina, kad jų reguliavimas būtų technologiniu požiūriu neutralus;

                           —

                           konkurencijos taisyklėmis, į kurias nuoroda pateikiama Direktyvos 2002/19/EB (Prieigos direktyva) 7 konstatuojamojoje dalyje, tiek, kiek pagal jas prieigos Direktyvos 2002/19/EB (Prieigos direktyva) 2 straipsnio a punkto prasme būdai ir sąlygos priklauso nuo prieigos kandidato veiklos ir būtent nuo jo investavimo į tinklo infrastruktūras lygio?

               5.

               Ar, darant prielaidą, kad reikia konstatuoti, jog GSM tinklų sietuvo naudojimui komerciškai teikiant elektroninių ryšių paslaugas būtinas atitinkamo judriojo ryšio operatoriaus sutikimas, Direktyvos 97/33/EB (5) 3 ir 4 straipsnius bei Direktyvos 2002/19/EB (Prieigos direktyva) 4 straipsnį reikia aiškinti taip, kad šiam naudojimui tarp atitinkamų šalių reikia sudaryti susitarimą dėl techninių ir komercinių sąlygų?

               6.

               Ar pareigą pagrįsti kainas remiantis sąnaudomis, nurodytą Direktyvos 97/33/EB 7 straipsnyje ir Direktyvos 2002/19/EB (Prieigos direktyva) 13 straipsnio 1 dalyje, kurią turi subjektai, kuriems pranešta apie jų laikymą didelę įtaką rinkoje turinčiais, reikia aiškinti kaip neprieštaraujančią tam, kad operatorius, kuriam taikoma tokia pareiga, nustato tarifus, padengiančius su sujungimo taškais susijusias investavimo išlaidas, nes jos buvo nustatytos atsižvelgiant į bendrą „off net“ kvietimų apimtį, įskaitant kvietimus nukreiptus per GSM tinklų sietuvus?

               7.

               Ar Direktyvos 2002/20/EB (Leidimų direktyva) 10 straipsnio 6 dalį ir Direktyvos 2002/21/EB (Pagrindų direktyva) 7 straipsnio 6 dalį reikia aiškinti taip, kad jos suteikia valstybėms narėms galimybę numatyti, kad tuomet, kai nacionalinė reguliavimo institucija priima apsaugos priemones skubos atveju, šios priemonės gali būti taikomos tik ribotą dviejų mėnesių laikotarpį?

      (1)  2002 m. kovo 7 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2002/20/EB dėl elektroninių ryšių tinklų ir paslaugų leidimo (Leidimų direktyva) (OL L 108, p. 21).

      (2)  1999 m. kovo 9 d. Parlamento ir Tarybos direktyva 1999/5/EB dėl galinių telekomunikacijų įrenginių įrengimo ir jų tinkamumo abipusio pripažinimo (OL L 91, p. 10).

      (3)  2002 m. kovo 7 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2002/19/EB dėl elektroninių ryšių tinklų ir susijusių priemonių sujungimo ir prieigos prie jų (Prieigos direktyva) (OL L 108, p. 7).

      (4)  2002 m. kovo 7 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2002/21/EB dėl elektroninių ryšių tinklų ir paslaugų bendrosios reguliavimo sistemos (Pagrindų direktyva) (OL L 108, p. 33).

      (5)  1997 m. birželio 30 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 97/33/EB dėl telekomunikacijų sujungimo siekiant užtikrinti universaliąsias paslaugas ir sąveiką taikant atvirojo tinklo teikimo (ATT) principus (OL L 199, p. 32).


title: Byla C-117/12: 2012 m. kovo 5 d. Audiencia Provincial de Burgos (Ispanija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje La Retoucherie de Manuela, S. L. prieš La Retoucherie de Burgos, S. C.

text:
               26.5.2012

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 151/18

         2012 m. kovo 5 d.Audiencia Provincial de Burgos (Ispanija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje La Retoucherie de Manuela, S. L. prieš La Retoucherie de Burgos, S. C.

   (Byla C-117/12)
   2012/C 151/32
   Proceso kalba: ispanų

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Audiencia Provincial de Burgos

      Šalys pagrindinėje byloje

      Apeliantė: La Retoucherie de Manuela, S. L.

      Atsakovė: La Retoucherie de Burgos, S. C.

      Prejudiciniai klausimai

               1.

               Ar Reglamento Nr. 2790/1999 (1) 5 straipsnio b punkte pavartoti žodžiai „patalpos ir žemė, kurias pirkėjas valdė [kur pirkėjas vykdė veiklą] sutarties galiojimo laikotarpiu“ turi būti suprantami kaip reiškiantys tik vietą ar fizinę erdvę, kur parduodamos prekės ar teikiamos paslaugos sutarties galiojimo laikotarpiu, ar gali reikšti ir visą teritoriją, kurioje pirkėjas vykdė veiklą sutarties galiojimo laikotarpiu?

               2.

               Jeigu Teisingumo Teismas patvirtintų pirmąjį aiškinimą: ar franšizės sutarties, kurioje naudotojui priskiriama konkreti veiklos teritorija, atveju žodžiai „patalpos ir žemė“ gali reikšti teritoriją, kurioje naudotojas vykdė veiklą sutarties galiojimo laikotarpiu?

      (1)  1999 m. gruodžio 22 d. Komisijos reglamentas (EB) Nr. 2790/1999 dėl Sutarties 81 straipsnio 3 dalies taikymo vertikaliųjų susitarimų ir suderintų veiksmų grupėms (OL L 336, p. 21; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 8 sk., 1 t., p. 364).


title: Byla C-277/14: 2014 m. birželio 5 d. Naczelny Sąd Administracyjny (Lenkija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje PPUH Stehcemp Sp. j. Florian Stefanek, Janina Stefanek, Jarosław Stefanek/Dyrektorowi Izby Skarbowej w Łodzi

text:
               8.9.2014

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 303/16

         2014 m. birželio 5 d.Naczelny Sąd Administracyjny (Lenkija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje PPUH Stehcemp Sp. j. Florian Stefanek, Janina Stefanek, Jarosław Stefanek/Dyrektorowi Izby Skarbowej w Łodzi

   (Byla C-277/14)
   2014/C 303/21
   Proceso kalba: lenkų

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Naczelny Sąd Administracyjny

      Šalys pagrindinėje byloje

      Apeliantė: PPUH Stehcemp Sp. j. Florian Stefanek, Janina Stefanek, Jarosław Stefanek

      Kita proceso šalis: Dyrektor Izby Skarbowej w Łodzi

      Prejudiciniai klausimai

               1.

               Ar 1977 m. gegužės 17 d. Šeštosios tarybos direktyvos 77/388/EEB dėl valstybių narių apyvartos mokesčių įstatymų derinimo – Bendra pridėtines vertės mokesčio sistema: vienodas vertinimo pagrindas (1) (toliau – Šeštoji direktyva) 2 straipsnio 1 punktą, 4 straipsnio 1 ir 2 dalis, 5 straipsnio 1 dalį ir 10 straipsnio 1 ir 2 dalis reikia aiškinti taip, kad veiksmas, atliktas tokiomis aplinkybėmis kaip prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikusio teismo nagrinėjamoje pagrindinėje byloje, kai nei apmokestinamasis asmuo, nei mokesčių institucijos negali nustatyti tikrojo prekių tiekėjo tapatybės, yra prekių tiekimas?

               2.

               Jeigu atsakymas į pirmąjį klausimą būtų teigiamas, ar Šeštosios direktyvos 17 straipsnio 2 dalies a punktą, 18 straipsnio 1 dalies a punktą ir 22 straipsnio 3 dalį reikia aiškinti taip, kad jomis draudžiamos tokios nacionalinės teisės nuostatos, pagal kurias tokiomis aplinkybėmis kaip prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikusio teismo nagrinėjamoje pagrindinėje byloje, apmokestinamasis asmuo negali atskaityti mokesčio todėl, kad sąskaitą faktūrą išrašė subjektas, kuris nebuvo tikrasis prekės tiekėjas, ir neturi galimybės nustatyti tikrojo prekės tiekėjo tapatybės bei įpareigoti jį sumokėti mokestį ar nustatyti asmenį, kuris turi išrašyti sąskaitą faktūrą pagal Šeštosios direktyvos 21 straipsnio 1 dalies c punktą?

      (1)  OL L 145, p. 1; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 9 sk., 1 t., p. 23.


title: Byla T-144/12: 2012 m. kovo 30 d. pareikštas ieškinys byloje Comsa prieš VRDT — COMSA (COMSA)

text:
               30.6.2012

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 194/20

         2012 m. kovo 30 d. pareikštas ieškinys byloje Comsa prieš VRDT — COMSA (COMSA)

   (Byla T-144/12)
   2012/C 194/34
   Kalba, kuria surašytas ieškinys: ispanų

      Šalys

      Ieškovė: Comsa, SA (Barselona, Ispanija), atstovaujama advokato M. Aznar Alonso

      Atsakovė: Vidaus rinkos derinimo tarnyba (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui)

      Kita procedūros Apeliacinėje taryboje šalis: Constructora de obras municipales, SA (COMSA) (Madridas, Ispanija)

      Reikalavimai

   Ieškovė Bendrojo Teismo prašo:

               —

               patenkinti ieškinį ir pripažinti, kad 2012 m. sausio 10 d. Antrosios apeliacinės tarybos sprendimo sujungtose bylose R 518/2011-2 ir R 795/2011-2 2, 3 ir 5 punktai pažeidžia Tarybos reglamentą (EB) Nr. 40/94 dėl Bendrijos prekių ženklo (dabar — Reglamentas (EB) no 207/2009),

               —

               priteisti iš atsakovės, prireikus ir iš įstojusios į bylą šalies, visas bylinėjimosi išlaidas.

      Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

      Bendrijos prekių ženklo paraišką pateikęs asmuo: Constructora de obras municipales, SA (COMSA).

      Prašomas įregistruoti Bendrijos prekių ženklas: žodinis prekių ženklas COMSA 19, 35, 36, 37, 39 ir 42 klasių prekėms ir paslaugoms — Bendrijos prekių ženklo paraiškos Nr. 7 091 051.

      Prekių ženklo ar žymens, kuriuo remtasi per protesto procedūrą, savininkė: ieškovė.

      Prekių ženklas ar žymuo, kuriuo remiamasi: įmonės pavadinimas COMSA S.A. ir neįregistruotas prekių ženklas COMSA.

      Protestų skyriaus sprendimas: iš dalies patenkinti protestą.

      Apeliacinės tarybos sprendimas: iš dalies patenkinti tiek ieškovės, tiek atsakovės apeliaciją.

      Ieškinio pagrindai: Reglamento Nr. 207/2009 8 straipsnio 4 dalies pažeidimas.


title: Byla T-498/11: 2011 m. rugsėjo 16 d. pareikštas ieškinys byloje Evropaïki Dynamiki prieš Komisiją

text:
               26.11.2011

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 347/37

         2011 m. rugsėjo 16 d. pareikštas ieškinys byloje Evropaïki Dynamiki prieš Komisiją

   (Byla T-498/11)
   2011/C 347/68
   Proceso kalba: anglų

      Šalys

      Ieškovė: Evropaïki Dynamiki — Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE (Atėnai, Graikija), atstovaujama advokatų N. Korogiannakis ir M. Dermitzakis

      Atsakovė: Europos Komisija

      Reikalavimai

   Ieškovė Bendrojo Teismo prašo:

               —

               Panaikinti Europos Sąjungos leidinių biuro sprendimą, kuriuo buvo atmestas ieškovės pasiūlymas, pateiktas pagal skelbimą apie viešųjų pirkimų procedūrą Nr. 10369 dėl „OLAF tinklavietės atnaujinimo“, kuria konkurencijos sąlygomis įgyvendinama daugkartinė bendroji paslaugų sutartis Nr. 10224 lot 1, ir susijusius Leidinių biuro sprendimus, įskaitant tą, kuriuo sudaryta atitinkama sutartis su konkurso laimėtoju, atrinktu rangovu.

               —

               Nurodyti Leidinių biurui sumokėti ieškovei 31 977 eurus kaip žalos atlyginimą.

               —

               Be to, nurodyti Leidinių biurui sumokėti ieškovei 20 000 eurų kaip žalos atlyginimą dėl galimybės praradimo ir padarytos žalos jos patikimumui bei reputacijai.

               —

               Nurodyti Leidinių biurui padengti ieškovės bylinėjimosi išlaidas ir bet kokio pobūdžio kitas per šį procesą jos patirtas išlaidas.

      Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

   Grįsdama ieškinį ieškovė remiasi trimis pagrindais.

               1.

               Pirmasis ieškinio pagrindas susijęs su pareigos motyvuoti pagal Finansinio reglamento 100 straipsnio 2 dalį pažeidimu.

               2.

               Kaip antrąjį ieškinio pagrindą ieškovė nurodo tai, kad pažeistos konkurso specifikacijos, o sutarties sudarymo kriterijus pritaikytas pažeidžiant Finansinio reglamento 97 straipsnį ir Įgyvendinimo taisyklių 138 straipsnį.

               3.

               Trečiasis ieškinio pagrindas susijęs su tuo, kad tariamai padarytos akivaizdžios vertinimo klaidos, vertinimo komitetas pateikė neaiškias ir nepagrįstas pastabas, iš dalies pakeisti pradiniame kvietime teikti paraiškas nurodyti sutarties sudarymo kriterijai ir konkurso dalyviams laiku nepateikti a posteriori nustatyti kriterijai.


title: Byla C-46/09: 2009 m. gruodžio 4 d. Teisingumo Teismo septintosios kolegijos pirmininko nutartis byloje Europos Komisija prieš Estijos Respubliką

text:
               13.3.2010

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 63/44

         2009 m. gruodžio 4 d. Teisingumo Teismo septintosios kolegijos pirmininko nutartis byloje Europos Komisija prieš Estijos Respubliką

   (Byla C-46/09) (1)

   2010/C 63/72

      Proceso kalba: estų

   Septintosios kolegijos pirmininkas nutartimi nurodė išbraukti bylą iš registro.

      (1)  OL C 90, 2009 4 18.


title: Byla C-470/12: 2014 m. vasario 27 d. Teisingumo Teismo (trečioji kolegija) sprendimas byloje ( Okresný súd vo Svidníku (Slovakija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Pohotovosť s.r.o. prieš Miroslav Vašuta (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą — Vartojimo kredito sutartis — Nesąžiningos sąlygos — Direktyva 93/13/EEB — Arbitražo teismo sprendimo priverstinis vykdymas — Prašymas leisti įstoti į sprendimo vykdymo procesą — Vartotojų apsaugos asociacija — Nacionalinės teisės aktai, kuriais neleidžiamas toks įstojimas — Valstybių narių procesinė autonomija)

text:
               14.4.2014

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 112/9

         2014 m. vasario 27 d. Teisingumo Teismo (trečioji kolegija) sprendimas byloje (Okresný súd vo Svidníku (Slovakija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Pohotovosť s.r.o. prieš Miroslav Vašuta

   (Byla C-470/12) (1)

   ((Prašymas priimti prejudicinį sprendimą - Vartojimo kredito sutartis - Nesąžiningos sąlygos - Direktyva 93/13/EEB - Arbitražo teismo sprendimo priverstinis vykdymas - Prašymas leisti įstoti į sprendimo vykdymo procesą - Vartotojų apsaugos asociacija - Nacionalinės teisės aktai, kuriais neleidžiamas toks įstojimas - Valstybių narių procesinė autonomija))
   2014/C 112/10
   Proceso kalba: slovakų

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

   Okresný súd vo Svidníku

      Šalys pagrindinėje byloje

      Ieškovė: Pohotovosť s.r.o.

      Atsakovas: Miroslav Vašuta

      dalyvaujant: Združenie na ochranu občana spotrebiteľa HOOS

      Dalykas

   Prašymas priimti prejudicinį sprendimą – Okresný súd vo Svidníku – 1993 m. balandžio 5 d. Tarybos direktyvos 93/13/EEB dėl nesąžiningų sąlygų sutartyse su vartotojais (OL L 95, p. 29; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 15 sk., 2 t., p. 288) 6 straipsnio 1 dalies, 8 straipsnio ir Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijos 38 ir 47 straipsnių aiškinimas – Vartojimo kredito sutartis – Priverstinis arbitražo teismo sprendimo vykdymas – Prašymas leisti vartotojų teisių gynimo asociacijai įstoti į vykdymo procesą – Nacionalinės teisės aktai, kuriuose nenumatyta trečiųjų asmenų galimybė įstoti į bylą – Nacionalinio teismo galimybė leisti tokį įstojimą.

      Rezoliucinė dalis

   1993 m. balandžio 5 d. Tarybos direktyva 93/13/EEB dėl nesąžiningų sąlygų sutartyse su vartotojais, visų pirma šios direktyvos 6 straipsnio 1 dalis, 7 straipsnio 1 dalis ir 8 straipsnis, siejami su Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijos 38 ir 47 straipsniais, aiškintina taip, kad ja nedraudžiamos nacionalinės teisės nuostatos, pagal kurias vartotojų apsaugos asociacijai neleidžiama įstoti į pradėtą prieš atitinkamą vartotoją galutinio arbitražo teismo sprendimo vykdymo procesą šio vartotojo pusėje.

      (1)  OL C 46, 2013 2 16.


title: Byla T-251/09: 2009 m. birželio 26 d. pareikštas ieškinys byloje Société des Pétroles Shell prieš Komisiją

text:
               15.8.2009

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 193/32

         2009 m. birželio 26 d. pareikštas ieškinys byloje Société des Pétroles Shell prieš Komisiją
   (Byla T-251/09)
   2009/C 193/50
   Proceso kalba: prancūzų

      Šalys

      Ieškovė: Société des Pétroles Shell SAS (Kolombas, Prancūzija), atstovaujama advokato P. Hubert,

      Atsakovė: Europos Bendrijų Komisija

      Ieškovės reikalavimai

               —

               visiškai arba iš dalies panaikinti 2009 m. gegužės 9 d. implicitinį neigiamą Komisijos atsakymą į prašymą leisti susipažinti su Komisijos turimais dokumentais (GESTDEM 372/2009) ir imtis visų reikalingų priemonių, kiek tai susiję su ieškovės teise susipažinti su prašomais dokumentais;

               —

               nepatenkinus pirmojo prašymo, jeigu Pirmosios instancijos teismas nuspręstų, kad toliau minimas dokumentas laikytinas sprendimu, visiškai arba iš dalies panaikinti 2009 m. gegužės 7 d. Komisijos generalinio sekretoriato laišką, kuriame nurodyta, jog neįmanoma atsakyti į jos prašymą leisti susipažinti su Komisijos dokumentais (GESTDEM 6159/2008) ir imtis visų reikalingų priemonių, kiek tai susiję su ieškovės teise susipažinti su prašomais dokumentais;

               —

               priteisti iš Komisijos bylinėjimosi išlaidas.

      Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

   Šiuo ieškiniu ieškovė prašo panaikinti implicitinį Komisijos sprendimą, kuriuo buvo atsisakyta leisti jai susipažinti su dokumentais, susijusiais su veiklos tyrimu Reuniono reaktyvinių degalų tiekimo rinkoje, kuriuos turi Komisija arba kuriais ji apsikeitė su Prancūzijos konkurencijos tarnyba, be kita ko, pagal Reglamento 1/2003 11 straipsnio 4 dalį. Nepatenkinus pirmojo prašymo, jeigu Pirmosios instancijos teismas nuspręstų, kad toliau minimas dokumentas yra eksplicitinis sprendimas atmesti prašymą, iškovė prašo panaikinti Generalinio sekretoriato laišką, kuriame nurodyta, jog Komisija negali atsakyti į ieškovės pateiktą prašymą leisti susipažinti su dokumentais.
   Pagrįsdama savo ieškinį, ieškovė pateikia tokius pačius arba panašius ieškinio pagrindus, kaip pateiktieji byloje T–245/09, Shell Helas prieš Komisiją.


title: Byla C-229/11: 2011 m. gegužės 16 d. Arbeitsgericht Passau (Vokietija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Alexander Heimann prieš Kaiser GmbH

text:
               10.9.2011

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 269/20

         2011 m. gegužės 16 d.Arbeitsgericht Passau (Vokietija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Alexander Heimann prieš Kaiser GmbH

   (Byla C-229/11)
   2011/C 269/38
   Proceso kalba: vokiečių

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Arbeitsgericht Passau

      Šalys pagrindinėje byloje

      Ieškovas: Alexander Heimann

      Atsakovė: Kaiser GmbH

      Prejudiciniai klausimai

               1.

               Ar 2007 m. gruodžio 12 d. Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijos 31 straipsnio 2 dalis ir (arba) 2003 m. lapkričio 4 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2003/88/EB dėl tam tikrų darbo laiko organizavimo aspektų (1) 7 straipsnio 1 dalis turi būti aiškinamos taip, kad jomis draudžiamos nacionalinės teisės normos arba praktika, pagal kurias, dėl pagal nustatytą tvarką priimto nurodymo sutrumpinti darbo laiką sumažėjus dirbamų savaitės darbo dienų skaičiui, sutrumpintą darbo laiką dirbančio darbuotojo teisė į apmokamas kasmetines atostogas apskaičiuojama proporcingai, atsižvelgiant į dirbant sutrumpintą darbo laiką išdirbtų savaitės darbo dienų skaičių, palyginti su visą darbo dieną dirbančio darbuotojo išdirbtų savaitės darbo dienų skaičiumi, taigi sutrumpintą darbo laiką dirbantis darbuotojas, dirbdamas sutrumpintą darbo laiką, įgyja teisę tik į atitinkamai trumpesnes atostogas?

               2.

               Jeigu atsakymas į pirmąjį prejudicinį klausimą būtų teigiamas:
               Ar 2007 m. gruodžio 12 d. Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijos 31 straipsnio 2 dalis ir (arba) 2003 m. lapkričio 4 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2003/88/EB dėl tam tikrų darbo laiko organizavimo aspektų 7 straipsnio 1 dalis turi būti aiškinamos taip, kad jomis draudžiamos nacionalinės teisės normos arba praktika, pagal kurias, dėl pagal nustatytą tvarką priimto nurodymo dirbti sutrumpintą darbo laiką dirbamų savaitės darbo dienų skaičiui sumažėjus iki nulio, sutrumpintą darbo laiką dirbančio darbuotojo teisė į apmokamas kasmetines atostogas proporcingai sumažėja iki nulio, taigi sutrumpintą darbo laiką dirbantis darbuotojas, dirbdamas nulį darbo dienų per savaitę, neįgyja teisės į atostogas?

      (1)  OL L 299, p. 9; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 5 sk., 4 t., p. 381.


title: Byla F-11/13: 2014 m. gegužės 14 d. Tarnautojų teismo (trečioji kolegija) sprendimas byloje Delcroix/EIVT (Viešoji tarnyba — Pareigūnas — EIVT — Delegacijos trečiojoje šalyje vadovas — Perkėlimas į EIVT būstinę — Delegacijos vadovo tarnybos nutraukimas prieš baigiantis paskyrimo laikotarpiui)

text:
               24.6.2014

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 194/39

         2014 m. gegužės 14 d. Tarnautojų teismo (trečioji kolegija) sprendimas byloje Delcroix/EIVT

   (Byla F-11/13) (1)

   ((Viešoji tarnyba - Pareigūnas - EIVT - Delegacijos trečiojoje šalyje vadovas - Perkėlimas į EIVT būstinę - Delegacijos vadovo tarnybos nutraukimas prieš baigiantis paskyrimo laikotarpiui))
   2014/C 194/57
   Proceso kalba: prancūzų

      Šalys

      Ieškovas: Nicola Delcroix (Briuselis, Belgija), atstovaujamas iš pradžių advokatų D. Abreu Caldas, A. Coolen, É. Marchal ir S. Orlandi, vėliau – advokatų D. Abreu Caldas, J.-N. Louis ir S. Orlandi

      Atsakovė: Europos išorės veiksmų tarnyba, atstovaujama iš pradžių R. Metsola ir S. Marquardt, vėliau – S. Marquardt

      Dalykas

   Prašymas panaikinti sprendimą perkelti ieškovą į darbą EIVT būstinėje ir nutraukti jo tarnybą ES delegacijoje Džibutyje.

      Sprendimo rezoliucinė dalis

               1.

               Panaikinti sprendimą perkelti N. Delcroix į darbą Europos išorės veiksmų tarnybos būstinėje ir nutraukti jo kaip Europos Sąjungos delegacijos Džibučio Respublikoje vadovo tarnybą prieš baigiantis paskyrimo laikotarpiui, apie kurį pranešta 2012 m. kovo 8 d. raštu.

               2.

               Nurodyti Europos išorės veiksmų tarnybai padengti savo ir N. Delcroix bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 123, 2013 4 27, p. 29.


title: Byla T-346/04 Sadas S.A. 2004 m. rugpjūčio 17 d. pareikštas ieškinys Vidaus rinkos derinimo tarnybai (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui) (VRDT)

text:
               23.10.2004

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 262/56

         Sadas S.A. 2004 m. rugpjūčio 17 d. pareikštas ieškinys Vidaus rinkos derinimo tarnybai (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui) (VRDT)
   (Byla T-346/04)
   (2004/C 262/103)
   Kalba, kuria surašytas ieškinys: prancūzų
   2004 m. rugpjūčio 17 d. Europos Bendrijų Pirmosios instancijos teisme buvo pareikštas Sadas S.A., įsteigtos Tourcoing (Prancūzija), atstovaujamos advokato André Bertrand, ieškinys Vidaus rinkos derinimo tarnybai (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui) (VRDT).
   Bendrovė L.T.J. Diffusion taip pat buvo proceso Apeliacinėje taryboje šalis.
   Pareiškėjas Pirmosios instancijos teismo prašo:

               —

               visiškai pakeisti Pirmosios apeliacinės tarybos sprendimą byloje Nr. R393/2003-1;

               —

               panaikinti sprendimą, kuriuo ekspertas konstatavo, kad yra galimybė supainioti prekių ženklą „ARTHUR“ ir prašomą įregistruoti prekių ženklą „ARTHUR ET FELICIE“;

               —

               priteisti iš bendrovės L.T.J. Diffusion bylinėjimosi išlaidas.

         Teisiniai pagrindai ir pagrindiniai argumentai

               Paraišką dėl Bendrijos prekių ženklo pateikęs asmuo

               Pareiškėjas

               Prašomas registruoti Bendrijos prekių ženklas:

               Erdvinis prekių ženklas,,ARTHUR ET FELICIE„ – paraiškos Nr. 0373787

               Prekės arba paslaugos:

               Prekės, priskiriamos 16, 24 ir 25 klasėms

               Protesto procedūroje ginčijamo ženklo ar žymens savininkas

               L.T.J. Diffusion

               Protesto procedūroje ginčijamas ženklas ar žymuo

               Nacionalinis prekių ženklas,,ARTHUR“, įregistruotas 25 klasės prekėms (drabužiai)

               Protestų skyriaus sprendimas

               Atmesti protestą

               Apeliacinės tarybos sprendimas:

               Panaikinti Protestų skyriaus sprendimą

               Teisiniai pagrindai:

               Klaidingas Reglamento (EB) Nr. 40/94 8 straipsnio 1 dalies b punkto taikymas


title: Sujungos bylos C-488/08 P ir C-489/08 P: 2009 m. gruodžio 4 d. Teisingumo Teismo (šeštoji kolegija) nutartis byloje Matthias Rath prieš Vidaus rinkos derinimo tarnybą (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui), Dr. Grandel GmbH (Apeliacinis skundas — Bendrijos prekių ženklas — Reglamentas (EB) Nr. 40/94 — 8 straipsnio1 dalies b punktas — Žodiniai prekių ženklai Epican ir Epican Forte — Bendrijos žodinio prekių ženklo EPIGRAN savininko protestas — Galimybė supainioti — Dalinis atsisakymas įregistruoti — Akivaizdžiai nepriimtini apeliaciniai skundai)

text:
               13.3.2010

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 63/18

         2009 m. gruodžio 4 d. Teisingumo Teismo (šeštoji kolegija) nutartis byloje Matthias Rath prieš Vidaus rinkos derinimo tarnybą (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui), Dr. Grandel GmbH

   (Sujungos bylos C-488/08 P ir C-489/08 P) (1)

   (Apeliacinis skundas - Bendrijos prekių ženklas - Reglamentas (EB) Nr. 40/94 - 8 straipsnio1 dalies b punktas - Žodiniai prekių ženklai „Epican“ ir „Epican Forte“ - Bendrijos žodinio prekių ženklo EPIGRAN savininko protestas - Galimybė supainioti - Dalinis atsisakymas įregistruoti - Akivaizdžiai nepriimtini apeliaciniai skundai)
   2010/C 63/27
   Proceso kalba: vokiečių

      Šalys

      Apeliantas: Matthias Rath, atstovaujamas advokatų S. Ziegler, C. Kleiner ir F. Dehn

      Kitos proceso šalys: Vidaus rinkos derinimo tarnyba (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui), atstovaujama G. Schneider, Dr. Grandel GmbH

      Dalykas

   Apeliacinis skundas dėl 2008 m. rugsėjo 8 d. Pirmosios instancijos teismo (septintoji kolegija) nutarties Rath prieš VRDT ir Grandel (T-373/06), kuria Pirmosios instancijos teismas atmetė kaip akivaizdžiai teisiškai nepagrįstą ieškinį dėl 2006 m. spalio 5 d. VRDT pirmosios apeliacinės tarybos sprendimo iš dalies atmesti apeliaciją dėl Protestų skyriaus sprendimo, kuriuo, patenkinant ankstesnio žodinio Bendrijos prekių ženklo EPIGRAN savininko protestą, buvo atsisakyta įregistruoti žodinį prekių ženklą EPICAN FORTE 5 klasės prekėms ir paslaugoms — Galimybė supainioti du prekių ženklus

      Rezoliucinė dalis

               1.

               Atmesti apeliacinius skundus.

               2.

               M. Rath padengia bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 82, 2009 4 4.


title: Byla C-409/04 2007 m. rugsėjo 27 d. Teisingumo Teismo (trečioji kolegija) sprendimas ( High Court of Justice (England & Wales), Queen's Bench Division (Administracinis teismas) — Jungtinė Karalystė ) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Teleos plc, Unique Distribution Ltd, Synectiv Ltd, New Communications Ltd, Quest Trading Company Ltd, Phones International Ltd, AGM Associates Ltd, DVD Components Ltd, Fonecomp Ltd, Bulk GSM Ltd, Libratech Ltd, Rapid Marketing Services Ltd, Earthshine Ltd, Stardex (UK) Ltd prieš Commissioners of Customs & Excise (Šeštoji PVM direktyva — 28a straipsnio 3 dalies pirmoji pastraipa ir 28c straipsnio A skirsnio a punkto pirmoji pastraipa — Įsigijimas Bendrijos viduje — Tiekimas Bendrijos viduje — Atleidimas nuo mokesčio — Į kitą valstybę narę išsiųstos arba išgabentos prekės — Įrodymai — Nacionalinės kovos su sukčiavimu priemonės)

text:
               8.12.2007

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 297/2

         2007 m. rugsėjo 27 d. Teisingumo Teismo (trečioji kolegija) sprendimas (High Court of Justice (England & Wales), Queen's Bench Division (Administracinis teismas) — Jungtinė Karalystė) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Teleos plc, Unique Distribution Ltd, Synectiv Ltd, New Communications Ltd, Quest Trading Company Ltd, Phones International Ltd, AGM Associates Ltd, DVD Components Ltd, Fonecomp Ltd, Bulk GSM Ltd, Libratech Ltd, Rapid Marketing Services Ltd, Earthshine Ltd, Stardex (UK) Ltd prieš Commissioners of Customs & Excise

   (Byla C-409/04) (1)

   (Šeštoji PVM direktyva - 28a straipsnio 3 dalies pirmoji pastraipa ir 28c straipsnio A skirsnio a punkto pirmoji pastraipa - Įsigijimas Bendrijos viduje - Tiekimas Bendrijos viduje - Atleidimas nuo mokesčio - Į kitą valstybę narę išsiųstos arba išgabentos prekės - Įrodymai - Nacionalinės kovos su sukčiavimu priemonės)
   (2007/C 297/02)
   Proceso kalba: anglų
   Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      High Court of Justice (England & Wales), Queen's Bench Division (Administracinis teismas)
   Šalys pagrindinėje byloje
   Ieškovės: Teleos plc, Unique Distribution Ltd, Synectiv Ltd, New Communications Ltd, Quest Trading Company Ltd, Phones International Ltd, AGM Associates Ltd, DVD Components Ltd, Fonecomp Ltd, Bulk GSM Ltd, Libratech Ltd, Rapid Marketing Services Ltd, Earthshine Ltd, Stardex (UK) Ltd
   Atsakovė: Commissioners of Customs & Excise
   Dalykas
   Prašymas priimti prejudicinį sprendimą — High Court of Justice (England & Wales), Queen's Bench Division (Administracinis teismas) — 1977 m. gegužės 17 d. Šeštosios Tarybos direktyvos 77/388/EEB dėl valstybių narių apyvartos mokesčių įstatymų derinimo — Bendra pridėtinės vertės mokesčio sistema: vienodas vertinimo pagrindas (OL L 145, p. 1) 28a straipsnio 3 dalies ir 28c straipsnio A skirsnio a punkto aiškinimas — Sutartis tarp prekių pardavėjo ir pirkėjo, kurioje yra sąlyga, numatanti, jog pirkėjas po prekių paėmimo iš tiekėjo valstybės narės teritorijoje esančio sandėlio turi užtikrinti prekių gabenimą į kitą valstybę narę
   Rezoliucinė dalis

               1.

               1977 m. gegužės 17 d. Šeštosios Tarybos direktyvos 77/388/EEB dėl valstybių narių apyvartos mokesčių įstatymų derinimo — Bendra pridėtinės vertės mokesčio sistema: vienodas vertinimo pagrindas, iš dalies pakeistos 2000 m. spalio 17 d. Tarybos direktyva 2000/65/EB, 28a straipsnio 3 dalies pirmoji pastraipa ir 28c straipsnio A skirsnio a punkto pirmoji pastraipa, atsižvelgiant į šiose dviejose nuostatose vartojamą sąvoką „išsiųstos“, turi būti aiškinamos taip, jog prekės įsigijimas Bendrijos viduje ir tiekimas Bendrijos viduje atleidžiamas nuo mokesčio, tik kai pirkėjui yra perleidžiama teisė disponuoti prekėmis kaip savo, o tiekėjas nustato, kad šios prekės buvo išsiųstos ar išgabentos į kitą valstybę narę ir kad po šio išsiuntimo ar išgabenimo jų fiziškai nebėra tiekėjo valstybėje narėje.

               2.

               Šeštosios direktyvos 77/388, iš dalies pakeistos Direktyva 2000/65, 28c straipsnio A skirsnio a punkto pirmoji pastraipa turi būti aiškinama kaip draudžianti tiekimo valstybės narės kompetentingoms institucijoms įpareigoti tiekėją, kuris veikė sąžiningai ir pateikė įrodymų, iš pirmo žvilgsnio patvirtinančių jo teisę būti atleistam nuo mokesčio už prekių tiekimą Bendrijos viduje, vėliau sumokėti PVM už tas prekes, kai paaiškėja, kad šie įrodymai yra suklastoti, tačiau neįrodyta, jog minėtas tiekėjas dalyvavo sukčiavime mokesčių srityje, jeigu jis ėmėsi visų protingų priemonių, kurių galėjo imtis, jog įsitikintų, kad jo atliekamas tiekimas Bendrijos viduje nelemia jo dalyvavimo tokiame sukčiavime.

               3.

               Tai, jog pirkėjas valstybės narės, į kurią prekės gabenamos, mokesčių institucijoms pateikė deklaraciją dėl įsigijimo Bendrijos viduje, kokia nagrinėjama pagrindinėje byloje, gali būti laikoma papildomu įrodymu, kad prekės faktiškai buvo išgabentos iš tiekimo valstybės narės, tačiau tai neturi lemiamos reikšmės įrodant, jog tiekimas Bendrijos viduje yra atleistas nuo PVM.

      (1)  OL C 300, 2004 12 4.


title: Byla T-118/07 2007 m. balandžio 16 d. pareikštas ieškinys byloje P.P.TV prieš VRDT — Rentrak (PPT)

text:
               7.7.2007

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 155/24

         2007 m. balandžio 16 d. pareikštas ieškinys byloje P.P.TV prieš VRDT — Rentrak (PPT)

   (Byla T-118/07)
   (2007/C 155/49)
   Kalba, kuria surašytas ieškinys: portugalų
   Šalys

      Ieškovė: P.P.TV — Publicidade de Portugal e Televisão, SA (Lisabona, Portugalija), atstovaujama advokatų I. de Carvalho Simões ir J. Conceição Pimenta

      Atsakovė: Vidaus rinkos derinimo tarnyba (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui)

      Kita procedūros Apeliacinėje taryboje šalis: RENTRAK Corp.
   Ieškovės reikalavimai

               —

               Panaikinti 2007 m. vasario 7 d. Vidaus rinkos derinimo tarnybos (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui) pirmosios apeliacinės tarybos sprendimą Nr. R 1040/2005-1 (susijusi byla: 2005 m. birželio 28 d. VRDT Protestų skyriaus sprendimas Nr. 2254/2005);

               —

               įpareigoti VRDT atsisakyti įregistruoti Bendrijos prekių ženklą Nr. 1 758 382 visų jame išvardytų paslaugų atžvilgiu;

               —

               priteisti iš atsakovės bylinėjimosi išlaidas.

         Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai
   Bendrijos prekių ženklo paraišką pateikęs asmuo: RENTRAK Corp.

      Prašomas įregistruoti Bendrijos prekių ženklas: žodinis prekių ženklas PPT (video kasečių platinimas dalinantis pajamas arba renkant įmokas už naudojimą; video ir DVD nuoma; vaizdo magnetofonų ir DVD grotuvų nuoma; vaizdo įrašų platinimas; video, DVD, vaizdo magnetofonų ir DVD grotuvų nuoma elektroniniu būdu per pasaulinį informacijos tinklą; 41 klasė)

      Ženklo ar žymens, kuriuo remiamasi protesto procese, savininkas: Ieškovė

      Ženklas ar žymuo, kuriuo remiamasi protesto procese: Portugališkas nacionalinis prekių ženklas Nr. 330 375, vaizduojantis žodinį elementą PPTV (41 klasei priskiriamos paslaugos: „Švietimas, mokymas; pramogos; sportinė ir kultūrinė veikla“)

      Protestų skyriaus sprendimas: Patenkinti protestą ir atmesti paraišką įregistruoti Bendrijos prekių ženklą

      Apeliacinės tarybos sprendimas: Panaikinti Protestų skyriaus sprendimą ir atmesti protestą
   Ieškinio pagrindai:
   Paslaugų panašumas: Apeliacinės tarybos aiškinimas, jog su nagrinėjamu prekių ženklu susijusios paslaugos, kurios yra vien platinimo paslaugos, nėra skirtos tiems patiems vartotojams, jog dėl to nebeliktų jokio ryšio su ieškovo teikiamomis paslaugomis, yra pernelyg siauras.
   Vaizdinis panašumas ir supainiojimo galimybė: Dviejų atskirų žymenų trys paskutinės raidės yra tos pačios. Nė vienam šių prekių ženklui Portugalijos vartotojai nedelsiant nesuteikia prasmės, todėl jie suprantami kaip išgalvoti žymenys, kurie dėl to yra originalūs.
   Supainiojimo galimybė apima susiejimo galimybę.
   Net jeigu Portugalijos vartotojai prekių ženklus atskirtų, negalima atmesti galimybės, kad jie juos priskirtų kilusiems iš tos pačios vietos arba manytų, kad įmones savininkes sieja prekybiniai, ekonominiai arba organizaciniai ryšiai, dėl ko gali atsirasti nesąžininga konkurencija, net jeigu nagrinėjamo prekių ženklo paraišką pateikęs asmuo to nesiekė.


title: Byla T-316/13: 2013 m. birželio 11 d. pareikštas ieškinys byloje Pappalardo ir kt. prieš Komisiją

text:
               3.8.2013

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 226/25

         2013 m. birželio 11 d. pareikštas ieškinys byloje Pappalardo ir kt. prieš Komisiją

   (Byla T-316/13)
   (2013/C 226/33)
   Proceso kalba: italų

      Šalys

      Ieškovai: Salvatore Aniello Pappalardo (Cetara, Italija), Pescatori La Tonnara Soc. coop. (Cetara); Fedemar Srl (Cetara); Testa Giuseppe E C. Snc (Katanija, Italija); Pescatori San Pietro Apostolo Srl (Cetara); Camplone Arnaldo & C. Snc di Camplone Arnaldo EC (Peskara, Italija) ir Valentino Pesca Sas di Camplone Arnaldo & C. (Peskara), atstovaujami advokatų V. Cannizzaro ir L. Caroli

      Atsakovė: Europos Komisija

      Reikalavimai

   Ieškovė Bendrojo Teismo prašo:

               —

               pripažinti Europos Komisijos deliktinę atsakomybę už žalą, padarytą priėmus 2008 m. birželio 12 d. Komisijos reglamentą (EB) Nr. 530/2008, kuriuo nustatomos nepaprastosios priemonės Atlanto vandenyne ryčiau 45° vakarų ilgumos ir Viduržemio jūroje paprastuosius tunus gaubiamaisiais tinklais žvejojantiems laivams (OL L 155, p. 9), kuris 2011 m. kovo 17 d. Teisingumo Teismo sprendimu AJD Tuna Ltd byloje C-221/09 buvo pripažintas iš dalies negaliojančiu,

               —

               ir todėl nurodyti Europos Komisijai atlyginti patirtą žalą,

               —

               priteisti iš Komisijos bylinėjimosi išlaidas.

      Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

   Ieškovai šioje byloje pažymi, kad aptariama deliktinė atsakomybė kylą dėl to, kad Komisija Reglamente Nr. 530/2008 neteisėtai įtvirtino griežtą draudimą nuo 2008 m. birželio 16 d. žvejoti paprastuosius tunus laivams, plaukiojantiems su Graikijos, Prancūzijos, Italijos, Kipro ir Maltos vėliavomis, o toks pats griežtas draudimas laivams, plaukiojantiems su Ispanijos vėliava, buvo nustatytas tik nuo 2008 m. birželio 23 d.
   Ieškovai mano, kad šiuo atveju yra visos prielaidos reikalingos pripažinti Europos institucijos atsakomybę dėl teisės aktų leidžiamosios veiklos, t. y. sunkus privačius asmenis saugančios normos pažeidimas, žalos realumas ir priežastinis ryšys tarp tokio elgesio ir nurodytos žalos.
   Šiuo klausimu reikia pabrėžti, kad Reglamentas Nr. 530/2008 Teisingumo Teismo buvo pripažintas visiškai negaliojančiu dėl diskriminacijos draudimo principo pažeidimo, ir kad remiantis nusistovėjusia teismų praktika, diskriminacijos draudimo principo pažeidimas yra sunkus aukštesnio lygio teisės normos, saugančios privačius asmenis, pažeidimas.


title: Byla T-457/09: 2009 m. lapkričio 13 d. pareikštas ieškinys byloje Westfälisch-Lippischer Sparkassen- und Giroverband prieš Komisiją

text:
               16.1.2010

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 11/35

         2009 m. lapkričio 13 d. pareikštas ieškinys byloje Westfälisch-Lippischer Sparkassen- und Giroverband prieš Komisiją

   (Byla T-457/09)
   2010/C 11/66
   Proceso kalba: vokiečių

      Šalys

      Ieškovė: Westfälisch-Lippischer Sparkassen- und Giroverband (Miunsteris, Vokietija), atstovaujama advokatų A. Rosenfeld ir I. Liebach

      Atsakovė: Europos Bendrijų Komisija

      Ieškovės reikalavimai

               —

               Panaikinti 2009 m. gegužės 12 d. Komisijos sprendimą C(2009) 3900, galutinis, pataisytas, dėl valstybės pagalbos C-43/2008 (ex N 390/2008), kurią Vokietija ketina suteikti WestLB AG restruktūrizavimui.

               —

               Priteisti iš Komisijos bylinėjimosi išlaidas.

      Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

   Ieškovė ginčija 2009 m. gegužės 12 d. Komisijos sprendimą C(2009) 3900 galut. patais. dėl valstybės pagalbos kurią Vokietija ketina suteikti WestLB AG restruktūrizavimui (C-43/2008 (ex N 390/2008)). Šiame sprendime Komisija tvirtina, kad, laikantis tam tikrų sąlygų, 5 milijonų eurų garantijos forma suteikta pagalba, apie kurią buvo pranešta, suderinama su bendrąja rinka.
   Grįsdama ieškinį dėl panaikinimo, ieškovė, kuri yra WestLB AG akcininkė, nurodo šiuos ieškinio pagrindus:

               —

               EB 219 straipsnyje įtvirtinto kolegialumo principo pažeidimas, nes ginčijamą sprendimą priėmė ne Komisija kaip už šią sritį atsakinga institucija, o Konkurencijos komisarė;

               —

               EB 87 straipsnio 1 dalies pažeidimas, nes visiškai nebuvo patikrintas faktas dėl konkurencijos iškraipymo;

               —

               neteisingas EB 87 straipsnio 3 dalies b punkto taikymas, nes ginčijamame sprendime Komisija nepaisė faktinių aplinkybių bei šios nuostatų turinio ir struktūros, neatliko arba netinkamai atliko privalomą pusiausvyros arba proporcingumo vertinimą, daugeliu atžvilgių padarė vertinimo klaidų ir veikė neteisingai naudodamasi turima diskrecija bei nustatė neproporcingas sąlygas;

               —

               proporcingumo principo pažeidimas;

               —

               vienodo požiūrio principo pažeidimas, nes ginčijamame sprendime, palyginti su kitais sprendimais, priimtais prieš finansų krizę ir per šią finansų krizę, be objektyviai pateisinamų priežasčių buvo nevienodai vertinami WestLB AG ir jos akcininkai;

               —

               EB 295 straipsnio pažeidimas, nes sąlyga, pagal kurią panaikinamas ligšiolinis savininkų statusas, pažeidžia WestLB AG akcininkų Vokietijoje garantuotą ir saugomą nuosavybės teisę;

               —

               Reglamento (EB) Nr. 659/1999 (1) 7 straipsnio 4 dalies pažeidimas, nes šioje nuostatoje nėra materialinio, pakankamai aiškiai nustatyto teisinio pagrindo tokio pobūdžio pažeidimui;

               —

               EB 253 straipsnyje nustatytos motyvavimo pareigos pažeidimas.

      (1)  1999 m. kovo 22 d. Tarybos reglamentas (EB) Nr. 659/1999, nustatantis išsamias EB Sutarties 88 straipsnio taikymo taisykles (OL L 83, p. 1; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 8 sk., 1 t., p. 339)


title: Byla T-66/13: 2013 m. vasario 4 d. pareikštas ieškinys byloje Langguth Erben prieš VRDT (butelio atvaizdas)

text:
               13.4.2013

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 108/30

         2013 m. vasario 4 d. pareikštas ieškinys byloje Langguth Erben prieš VRDT (butelio atvaizdas)

   (Byla T-66/13)
   2013/C 108/75
   Proceso kalba: vokiečių

      Šalys

      Ieškovė: Franz Wilhelm Langguth Erben GmbH & Co. KG (Trabenas-Trarbachas, Vokietija), atstovaujama advokatų R. Kunze ir G. Würtenberger

      Atsakovė: Vidaus rinkos derinimo tarnyba (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui)

      Reikalavimai

   Ieškovė prašo:

               —

               panaikinti 2012 m. lapkričio 22 d. Vidaus rinkos derinimo tarnybos (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui) pirmosios apeliacinės tarybos sprendimą byloje R 129/2012-1,

               —

               priteisti iš VRDT bylinėjimosi išlaidas.

      Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

      Bendrijos prekių ženklas, su kuriuo susijęs ieškinys: butelį vaizduojantis vaizdinis prekių ženklas 33 klasės prekėms — Bendrijos prekių ženklo paraiška Nr. 10 005 866

      Eksperto sprendimas: atmesti paraišką

      Apeliacinės tarybos sprendimas: atmesti apeliaciją

      Ieškinio pagrindai: Reglamento Nr. 207/2009 7 straipsnio 1 dalies b punkto, 7 straipsnio 2 dalies, 75 straipsnio, 76 straipsnio 1 dalies ir 77 straipsnio pažeidimas


title: Byla C-256/10: 2010 m. gegužės 25 d. Tribunal Superior de Justicia de Castilla y León (Ispanija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje David Barcenilla Fernández prieš Gerardo García S.L.

text:
               14.8.2010

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 221/20

         2010 m. gegužės 25 d.Tribunal Superior de Justicia de Castilla y León (Ispanija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje David Barcenilla Fernández prieš Gerardo García S.L.

   (Byla C-256/10)
   ()
   2010/C 221/32
   Proceso kalba: ispanų

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Tribunal Superior de Justicia de Castilla y León

      Šalys pagrindinėje byloje

      Ieškovas: David Barcenilla Fernández

      Atsakovė: Gerardo García S.L.

      Prejudiciniai klausimai

               1.

               Ar Direktyvos 2003/10/EB (1) 3 straipsnis, 5 straipsnio 2 dalis, 6 ir 7 straipsniai turi būti aiškinami taip, kad įmonė, kurioje kasdienis darbuotojus veikiančio triukšmo lygis (išmatuotas neatsižvelgiant į klausos apsaugos priemonių poveikį) viršija 85 dbA, įvykdo šioje direktyvoje nustatytus prevencinius įpareigojimus dėl fizinių darbo sąlygų, suteikdama šiems darbuotojams tokias klausos apsaugos priemones, kurios taip sumažina triukšmą, kad kasdienis darbuotojus veikiančio triukšmas sumažėja iki mažesnio nei 80 dbA lygio?

               2.

               Ar Direktyvos 2003/10/EB 5 straipsnio 2 dalis turi būti aiškinama taip, kad „techninių ir (arba) organizacinių priemonių programos“, kurią turi įdiegti įmonė, kurioje kasdienis darbuotojus veikiančio triukšmo lygis (išmatuotas neatsižvelgiant į klausos apsaugos priemonių poveikį) viršija 85 dbA, tikslas yra sumažinti triukšmo poveikį iki mažesnio nei 85 dbA lygio?

               3.

               Jei į pirmąjį klausimą būtų atsakyta neigiamai, ar Direktyva 2003/10/EB draudžiama nacionalinės teisės normos ar teismų praktika, pagal kurias įmonė atleidžiama nuo pareigos sumokėti kompensaciją pinigais, kurią iš principo turi gauti darbuotojai, kasdien veikiami 85 dbA lygį viršijančio triukšmo dėl to, kad ji šiems darbuotojams suteikia klausos apsaugos priemones, kurios taip sumažina triukšmą, kad kasdienis jo poveikis tampa mažesnis nei 80 dbA?

      (1)  2003 m. vasario 6 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2003/10/EB dėl būtiniausių sveikatos ir saugos reikalavimų, susijusių su fizinių veiksnių (triukšmo) keliama rizika darbuotojams (Septynioliktoji atskira direktyva, kaip apibrėžta Direktyvos 89/391/EEB 16 straipsnio 1 dalyje) (OL L 42, p. 38; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 5 sk., 4 t., p. 300).


title: Byla T-426/13: 2015 m. rugsėjo 23 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje L'Oréal/VRDT – Cosmetica Cabinas (AINHOA) (Bendrijos prekių ženklas — Registracijos panaikinimo procedūra — Žodinis Bendrijos prekių ženklas AINHOA — Prekių ženklo naudojimas iš tikrųjų — Reglamento (EB) Nr. 207/2009 15 straipsnio 1 dalies a punktas ir 51 straipsnio 1 dalies a punktas — Forma, kurios elementai skiriasi, bet tai nedaro įtakos skiriamajam požymiui)

text:
               23.11.2015

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 389/35

         2015 m. rugsėjo 23 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje L'Oréal/VRDT – Cosmetica Cabinas (AINHOA)

   (Byla T-426/13) (1)

   ((Bendrijos prekių ženklas - Registracijos panaikinimo procedūra - Žodinis Bendrijos prekių ženklas AINHOA - Prekių ženklo naudojimas iš tikrųjų - Reglamento (EB) Nr. 207/2009 15 straipsnio 1 dalies a punktas ir 51 straipsnio 1 dalies a punktas - Forma, kurios elementai skiriasi, bet tai nedaro įtakos skiriamajam požymiui))
   (2015/C 389/36)
   Proceso kalba: ispanų

      Šalys

      Ieškovė: L'Oréal (Paryžius, Prancūzija), atstovaujama advokačių H. Granado Carpenter ir L. Polo Carreño

      Atsakovė: Vidaus rinkos derinimo tarnyba (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui), atstovaujama O. Mondéjar Ortuño ir A. Schifko

      Kita procedūros VRDT Apeliacinėje taryboje šalis, įstojusi į bylą Bendrajame Teisme: Cosmetica Cabinas, SL (El Masnou, Ispanija), atstovaujama advokatų L. Montoya Terán ir J.-B. Devaureix

      Dalykas

   Ieškinys dėl 2013 m. birželio 6 d. VRDT pirmosios apeliacinės tarybos sprendimo (byla R 1642/2012-1), susijusio su registracijos panaikinimo procedūra tarp L’Oréal ir Cosmetica Cabinas, SL.

      Rezoliucinė dalis

               1.

               Atmesti ieškinį.

               2.

               Priteisti iš L'Oréal bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 304, 2013 10 19.


title: Byla T-496/08 2008 m. lapkričio 14 d. pareikštas ieškinys byloje Ryanair prieš Komisiją

text:
               7.2.2009

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 32/41

         2008 m. lapkričio 14 d. pareikštas ieškinys byloje Ryanair prieš Komisiją

   (Byla T-496/08)
   (2009/C 32/80)
   Proceso kalba: anglų
   Šalys

      Ieškovė: Ryanair Ltd (Dublinas, Airija), atstovaujama advokatų E. Vahida ir I. Metaxas-Maragkidis

      Atsakovė: Europos Bendrijų Komisija
   Ieškovės reikalavimai

               —

               Pagal EB 230 ir 231 straipsnius pripažinti, kad implicitinis Komisijos sprendimas neleisti susipažinti su dokumentais, su kuriais susipažinti ieškovė prašė 2008 m. birželio 25 d. paraiškoje, yra negaliojantis;

               —

               priteisti iš Komisijos padengti ieškovės patirtas bylinėjimosi išlaidas;

               —

               imtis kitų, Teisingumo Teismo manymu, reikiamų veiksmų.

         Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai
   Šiuo ieškiniu ieškovė prašo panaikinti implicitinį Komisijos sprendimą atmesti ieškovės pagal Reglamentą (EB) Nr. 1049/2001 (1) pateiktą prašymą susipažinti su dokumentais, susijusiais su valstybės pagalbos procedūromis dėl numanomos valstybės pagalbos, suteiktos susitarimu su Berlyno-Šėnefeldo oro uosto operatoriumi.
   Pagrįsdama šį ieškinį ieškovė remiasi tais pačiais pagrindais kaip byloje T-494/08 Ryanair prieš Komisiją.

      (1)  2001 m. gegužės 30 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (EB) Nr. 1049/2001 dėl galimybės visuomenei susipažinti su Europos Parlamento, Tarybos ir Komisijos dokumentais, OL L 145, 2001, p. 43.


title: Byla C-173/06 2007 m. spalio 18 d. Teisingumo Teismo (trečioji kolegija) sprendimas ( Commissione tributaria regionale di Genova (Italija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Agrover srl prieš Agenzia Dogane Circoscrizione Doganale di Genova (Bendrijos muitinės kodeksas — Laikinasis įvežimas perdirbti — Asociacijos sutartis — Išankstinis ryžių eksportas į trečiąją šalį, su kuria sudaryta sutartis dėl preferencinio muitų tarifo — Muitinės kodekso 216 straipsnis — Importo muito išieškojimas išleidus prekes — Muitinės kodekso 220 straipsnio 2 dalies b punktas)

text:
               22.12.2007

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 315/14

         2007 m. spalio 18 d. Teisingumo Teismo (trečioji kolegija) sprendimas (Commissione tributaria regionale di Genova (Italija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Agrover srl prieš Agenzia Dogane Circoscrizione Doganale di Genova

   (Byla C-173/06) (1)

   (Bendrijos muitinės kodeksas - Laikinasis įvežimas perdirbti - Asociacijos sutartis - Išankstinis ryžių eksportas į trečiąją šalį, su kuria sudaryta sutartis dėl preferencinio muitų tarifo - Muitinės kodekso 216 straipsnis - Importo muito išieškojimas išleidus prekes - Muitinės kodekso 220 straipsnio 2 dalies b punktas)
   (2007/C 315/22)
   Proceso kalba: italų
   Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas
   Commissione tributaria regionale di Genova
   Šalys pagrindinėje byloje
   Ieškovė: Agrover srl
   Atsakovė: Agenzia Dogane Circoscrizione Doganale di Genova

   Dalykas
   Prašymas priimti prejudicinį sprendimą — Commissione tributaria regionale di Genova — 1992 m. spalio 12 d. Tarybos reglamento (EEB) Nr. 2913/92, nustatančio Bendrijos muitinės kodeksą (OL L 302, p. 1), 216 ir 220 straipsnių išaiškinimas — Ryžiai, eksportuojami taikant laikinojo įvežimo perdirbti procedūrą į trečiąsias šalis, su kuriomis sudaryta sutartis dėl preferencinio muitų tarifo — Muitų taikymas importuojant kompensacinį produktą iš šalies, su kuria nesudaryta sutartis dėl preferencinio muitų tarifo
   Rezoliucinė dalis

               1.

               1992 m. spalio 12 d. Tarybos reglamento (EEB) Nr. 2913/92, nustatančio Bendrijos muitinės kodeksą, iš dalies pakeisto 2000 m. lapkričio 16 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentu (EB) Nr. 2700/2000, 216 straipsnis taikomas šio kodekso 115 straipsnio 1 dalies b punkte numatytoms laikinojo įvežimo perdirbti ūkinėms operacijoms, kuriose kompensaciniai produktai buvo eksportuoti iš Europos Bendrijos anksčiau nei importuojamos prekės importuotos.

               2.

               Jei per laikinojo įvežimo perdirbti procedūrą (sustabdymo sistema) su ekvivalentiška kompensacija ir išankstiniu eksportu muitinė, Reglamento Nr. 2913/92, iš dalies pakeisto Reglamentu Nr. 2700/2000, 216 straipsnio pagrindu neprieštarauja trečiosios šalies kilmės prekės atleidimui nuo importo muitų, ji turi atsisakyti paskiau įtraukti į apskaitą minėtus importo muitus pagal šio kodekso 220 straipsnio 2 dalies b punktą, jei įvykdytos trys kumuliacinės sąlygos. Pirmiausia reikia, kad šie muitai nebūtų surinkti dėl pačių kompetentingų institucijų klaidos, po to, kad šios klaidos nebūtų įmanoma nustatyti sąžiningam asmeniui, kuris turi sumokėti muitą, ir galiausiai, kad pastarasis laikytųsi visų galiojančių teisės aktų nuostatų, susijusių su jo muitinės deklaracijos pateikimu. Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas turi įvertinti, remdamasis visomis konkrečiomis jo nagrinėjamos bylos aplinkybėmis ir konkrečiai šiuo tikslu ieškovės pagrindinėje byloje jam pateiktais įrodymais, ar taip yra pagrindinėje byloje.

      (1)  OL C 143, 2006 6 17.


title: Byla F-95/09: 2011 m. vasario 8 d. Tarnautojų teismo (antroji kolegija) sprendimas byloje Skareby prieš Komisiją (Viešoji tarnyba — Pareigūnai — Vadovo psichologinis priekabiavimas — Pareigūnų tarnybos nuostatų 12a straipsnis ir 24 straipsnis — Pagalbos prašymas — Protingas terminas — Pradžios momentas — Trukmė)

text:
               26.3.2011

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 95/13

         2011 m. vasario 8 d. Tarnautojų teismo (antroji kolegija) sprendimas byloje Skareby prieš Komisiją

   (Byla F-95/09) (1)

   (Viešoji tarnyba - Pareigūnai - Vadovo psichologinis priekabiavimas - Pareigūnų tarnybos nuostatų 12a straipsnis ir 24 straipsnis - Pagalbos prašymas - Protingas terminas - Pradžios momentas - Trukmė)
   2011/C 95/21
   Proceso kalba: anglų

      Šalys

      Ieškovė: Carina Skareby (Levenas, Belgija), atstovaujama advokatų S. Rodrigues ir C. Bernard-Glanz

      Atsakovė: Europos Komisija, atstovaujama J. Currall ir J. Baquero Cruz

      Dalykas

   Prašymas panaikinti atsakovės sprendimą nepradėti tyrimo dėl ieškovės patirto prichologinio priekabiavimo

      Sprendimo rezoliucinė dalis

               1.

               Panaikinti 2009 m. kovo 4 d. Europos Komisijos sprendimą nepradėti administracinio tyrimo dėl vieno iš buvusių C. Skareby vadovų psichologinio priekabiavimo.

               2.

               Priteisti iš Europos Komisijos visas bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 24, 2010 1 30, p. 81.


title: Byla C-243/15: 2015 m. gegužės 27 d. Najvyšší súd Slovenskej republiky (Slovakija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Lesoochranárske zoskupenie VLK/Obvodný úrad Trenčín

text:
               24.8.2015

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 279/18

         2015 m. gegužės 27 d.Najvyšší súd Slovenskej republiky (Slovakija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Lesoochranárske zoskupenie VLK/Obvodný úrad Trenčín

   (Byla C-243/15)
   (2015/C 279/22)
   Proceso kalba: slovėnų

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Najvyšší súd Slovenskej republiky

      Šalys pagrindinėje byloje

      Ieškovė: Lesoochranárske zoskupenie VLK

      Atsakovė: Obvodný úrad Trenčín

      Dalyvaujant: Biely potok, a.s.

      Prejudiciniai klausimai

   Ar galima užtikrinti teisę į veiksmingą teisinę gynybą ir teisingą bylos nagrinėjimą, įtvirtintą Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijos 47 straipsnyje, kai tariamo teisės į aukštą aplinkos apsaugos lygį, Europos Sąjungos lygiu nustatyto iš esmės 1992 m. gegužės 21 d. Tarybos direktyva 92/43/EEB dėl natūralių buveinių ir laukinės faunos bei floros apsaugos (1), pažeidimo atveju, konkrečiai, kai neišsiaiškinama visuomenės nuomonė dėl projekto, kuris gali turėti reikšmingų pasekmių specialioms saugomoms teritorijoms, įtrauktoms į Europos ekologinį tinklą NATURA 2000, ir ieškovės, kaip pelno nesiekiančios asociacijos, įsteigtos saugoti aplinką nacionaliniu lygiu, teisę (visuomenės teisė pasinaudoti administracinėmis arba teisminėmis procedūromis aplinkos apsaugos srityje) pagal Konvencijos dėl teisės gauti informaciją 9 straipsnį, 2011 m. kovo 8 d. Europos Sąjungos Teisingumo Teismo sprendimo byloje C-240/09 nustatytose ribose net tais atvejais, kai nacionalinis teismas nutraukia ginčo dėl sprendimo nepripažinti [tokiai asociacijai] šalies statuso administracinėje procedūroje dėl leidimo suteikimo peržiūrėjimo nagrinėjimą, kaip yra nagrinėjamu atveju, ir siūlo asociacijai, kuri negalėjo dalyvauti administracinėje procedūroje, siūloma pareikši ieškinį?

      (1)  OL L 206, p. 7; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 15 sk., 2 t., p. 102.


title: Byla C-230/15: 2015 m. gegužės 20 d. Rechtbank Den Haag (Nyderlandai) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Brite Strike Technologies Inc./Brite Strike Technologies SA

text:
               3.8.2015

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 254/8

         2015 m. gegužės 20 d.Rechtbank Den Haag (Nyderlandai) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Brite Strike Technologies Inc./Brite Strike Technologies SA

   (Byla C-230/15)
   (2015/C 254/11)
   Proceso kalba: olandų

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Rechtbank Den Haag

      Šalys pagrindinėje byloje

      Ieškovė: Brite Strike Technologies Inc.

      Atsakovė: Brite Strike Technologies SA

      Prejudiciniai klausimai

               1.

               Ar Beniliukso konvencija (dėl 2013 m. lapkričio 26 d.Gerechtshof Den Haag sprendimo 28–34 punktuose nurodytų priežasčių) turi būti laikoma vėlesne konvencija ir todėl Beniliukso konvencijos 4.6 straipsnis negali būti laikomas specialia nuostata, kaip tai suprantama pagal Reglamento Nr. 44/2001 (1) 71 straipsnį?
               Jei būtų atsakyta teigiamai:

               2.

               Ar iš Reglamento Nr. 44/2001 22 straipsnio 4 dalies matyti, kad ir Belgijos, ir Nyderlandų ir Liuksemburgo teismai turi tarptautinę jurisdikciją nagrinėti teisinį ginčą?

               3.

               Jei būtų atsakyta neigiamai: kaip tokiu atveju, kaip šis, reikia nustatyti, ar tarptautinę jurisdikciją turi Belgijos, Nyderlandų ar Liuksemburgo teismas? Ar (tiksliau) nustatant šią tarptautinę jurisdikciją, (vis dar) gali būti taikomas Beniliukso konvencijos 4.6 straipsnis?

      (1)  2000 m. gruodžio 22 d. Tarybos reglamentas (EB) Nr. 44/2001 dėl jurisdikcijos ir teismo sprendimų civilinėse ir komercinėse bylose pripažinimo ir vykdymo (OL L 12, 2001, p. 1; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 19 sk., 4 t., p. 42.


title: Byla C-562/08 2008 m. gruodžio 19 d. Bundesverwaltungsgericht (Vokietija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Müller Fleisch GmbH prieš Land Baden-Württemberg

text:
               21.3.2009

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 69/20

         2008 m. gruodžio 19 d.Bundesverwaltungsgericht (Vokietija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Müller Fleisch GmbH prieš Land Baden-Württemberg

   (Byla C-562/08)
   (2009/C 69/36)
   Proceso kalba: vokiečių
   Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas
   Bundesverwaltungsgericht
   Šalys pagrindinėje byloje
   Ieškovė: Müller Fleisch GmbH
   Atsakovė: Land Baden-Württemberg
   Dalyvaujant: Vertreter des Bundesinteresses beim Bundesverwaltungsgericht
   Prejudicinis klausimas
   Ar Reglamento (EB) Nr. 999/2001 (1), iš dalies pakeisto 2001 m. birželio 22 d. Komisijos reglamentu (EB) Nr. 1248/2001 (2) 6 straipsnio 1 dalį bei III priedo A skyriaus I skirsnį reikia aiškinti taip, kad jiems prieštarauja tyrimo pareigos išplėtimas visiems vyresniems nei 24 mėnesių galvijams, remiantis 2000 m. gruodžio 1 d. Nutarimu dėl GSE tyrimų (BGBl I p. 1659), iš dalies pakeistu 2001 m. sausio 25 d. Nutarimu (BGBl I p. 164)?

      (1)  2001 m. gegužės 22 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (EB) Nr. 999/2001, nustatantis tam tikrų užkrečiamųjų spongiforminių encefalopatijų prevencijos, kontrolės ir likvidavimo taisykles (OL L 147, p. 1; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 3 sk., 32 t., p. 289).

      (2)  2001 m. birželio 22 d. Komisijos reglamentas (EB) Nr. 1248/2001, iš dalies keičiantis Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (EB) Nr. 999/2001 dėl užkrečiamųjų spongiforminių encefalopatijų epidemiologinės priežiūros ir tyrimų III, X ir XI priedus (OL L 173, p. 12; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 3 sk., 32 t., p. 450).


title: Byla T-48/11: 2015 m. gruodžio 16 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje British Airways/Komisija (Konkurencija — Karteliai — Europos krovininio oro transporto rinka — Susitarimai ir suderinti veiksmai, susiję su įvairiais kainos už krovinių vežimo oro transportu paslaugas elementais (papildomas kuro apmokestinimas, papildomos saugumo rinkliavos, atsisakymas mokėti komisinius už papildomą apmokestinimą) — SESV 101 straipsnis, EEE susitarimo 53 straipsnis ir Bendrijos ir Šveicarijos susitarimo dėl oro transporto 8 straipsnis — Pareiga motyvuoti)

text:
               8.2.2016

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 48/37

         2015 m. gruodžio 16 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje British Airways/Komisija

   (Byla T-48/11) (1)

   ((Konkurencija - Karteliai - Europos krovininio oro transporto rinka - Susitarimai ir suderinti veiksmai, susiję su įvairiais kainos už krovinių vežimo oro transportu paslaugas elementais (papildomas kuro apmokestinimas, papildomos saugumo rinkliavos, atsisakymas mokėti komisinius už papildomą apmokestinimą) - SESV 101 straipsnis, EEE susitarimo 53 straipsnis ir Bendrijos ir Šveicarijos susitarimo dėl oro transporto 8 straipsnis - Pareiga motyvuoti))
   (2016/C 048/41)
   Proceso kalba: anglų

      Šalys

      Ieškovė: British Airways plc (Harmondsworth, Jungtinė Karalystė), atstovaujama iš pradžių QC K. Lasok, baristerio R. O’Donoghue ir solisitoriaus B. Louveaux, vėliau QC R. O’Donoghue, B. Louveaux ir J. Turner

      Atsakovė: Europos Komisija, atstovaujama iš pradžių N. Khan, S. Noë ir N. von Lingen, padedamų iš pradžių baristerio B. Doherty, vėliau baristerio A. Bates, vėliau N. Khan ir A. Dawes, padedamų A. Bates

      Dalykas

   Prašymas iš dalies panaikinti 2010 m. lapkričio 9 d. Komisijos sprendimą C(2010) 7694 final dėl procedūros pagal SESV 101 straipsnį, EEE susitarimo 53 straipsnį ir Europos bendrijos ir Šveicarijos Konfederacijos susitarimo dėl oro transporto 8 straipsnį (byla C/39258 – Krovininis oro transportas), kiek jis susijęs su ieškove.

      Rezoliucinė dalis

               1.

               Panaikinti 2010 m. lapkričio 9 d. Komisijos sprendimą C(2010) 7694 final dėl procedūros pagal SESV 101 straipsnį, EEE susitarimo 53 straipsnį ir Europos bendrijos ir Šveicarijos Konfederacijos susitarimo dėl oro transporto 8 straipsnį (byla COMP/39258 – Krovininis oro transportas), kiek šiame sprendime Europos Komisija nusprendė, iš vienos pusės, kad British Airways plc, pirma, dalyvavo susitarime atsisakyti mokėti komisinius, antra, nuo 2001 m. sausio 22 d. iki 2001 m. spalio 1 d. darė SESV 101 straipsnio, Susitarimo dėl Europos ekonominės erdvės 53 straipsnio ir Susitarimo tarp Europos bendrijos ir Šveicarijos Konfederacijos dėl oro transporto 8 straipsnio pažeidimą, ir, trečia, dalyvavo darant šių nuostatų pažeidimą, kiek tai susiję su krovininio oro transporto paslaugomis, teikiamomis iš Honkongo (Kinija), Japonijos, Indijos, Tailando, Singapūro, Pietų Korėjos ir Brazilijos, ir, iš kitos pusės, jai skyrė baudą.

               2.

               Komisija padengia savo ir British Airways patirtas bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 80, 2011 3 12.


title: 2005 m. liepos 21 d. Teisingumo Teismo sprendimas (trečioji kolegija), Byloje C-515/03 (dėl Finanzgericht Hamburg prašymo priimti prejudicinį sprendimą): Eichsfelder Schlachtbetrieb GmbH prieš Hautpzollamt Hamburg-Jonas (Žemės ūkis — Bendras rinkos organizavimas — Eksporto grąžinamoji išmoka — Suteikimo sąlygos — Produktų importas į paskirties trečiąją šalį — Sąvoka — Muitinės formalumai, kad būtų galima pateikti produktą į laisvą apyvartą trečiojoje šalyje — Esminis perdirbimas arba apdorojimas — Reimportas į Bendriją — Teisės pažeidimas)

text:
               3.9.2005

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 217/15

      TEISINGUMO TEISMO SPRENDIMAS

   (trečioji kolegija)
   2005 m. liepos 21 d.
   Byloje C-515/03 (dėl Finanzgericht Hamburg prašymo priimti prejudicinį sprendimą): Eichsfelder Schlachtbetrieb GmbH prieš Hautpzollamt Hamburg-Jonas
       (1)

   (Žemės ūkis - Bendras rinkos organizavimas - Eksporto grąžinamoji išmoka - Suteikimo sąlygos - Produktų importas į paskirties trečiąją šalį - Sąvoka - Muitinės formalumai, kad būtų galima pateikti produktą į laisvą apyvartą trečiojoje šalyje - Esminis perdirbimas arba apdorojimas - Reimportas į Bendriją - Teisės pažeidimas)
   (2005/C 217/28)
   Proceso kalba: vokiečių
   Byloje C-515/03 dėl 2003 m. lapkričio 12 d.Finanzgericht Hamburg (Vokietija) sprendimu, kurį Teisingumo Teismas gavo 2003 m. gruodžio 9 d., pagal EB 234 straipsnį pateikto prašymo priimti prejudicinį sprendimą byloje Eichsfelder Schlachtbetrieb GmbH prieš Hautpzollamt Hamburg-Jonas, Teisingumo Teismas (trečioji kolegija), kurį sudaro kolegijos pirmininkas A. Rosas, teisėjai J.-P. Puissochet (pranešėjas), S. von Bahr, J. Malenovský ir U. Lõhmus, generalinis advokatas D. Ruiz-Jarabo Colomer, sekretorė K. Sztranc, administratorė, 2005 m. liepos 21 d. priėmė sprendimą, kurio rezoliucinėje dalyje nurodyta:
   1987 m. lapkričio 27 d. Komisijos reglamento (EEB) Nr. 3665/87, nustatančio bendrąsias išsamias eksporto grąžinamųjų išmokų sistemos taikymo žemės ūkio produktams taisykles (OL L 351, p. 1), iš dalies pakeisto 1995 m. birželio 19 d. Komisijos reglamentu (EEB) Nr. 1384/95 dėl pakeitimų, kurių reikia norint įgyvendinti Urugvajaus raundo susitarimą dėl žemės ūkio (OL L 134, p. 14, toliau — Reglamentas Nr. 3665/87), 17 straipsnio 3 dalyje numatyta eksporto grąžinamosios išmokos sąlyga, t. y. atlikti muitinės formalumus, kad būtų galima pateikti nagrinėjamą produktą į rinką paskirties trečiojoje šalyje, yra įvykdyta, jei šis produktas, toje valstybėje sumokėjus importo mokestį, joje pateikiamas iš esmės perdirbti arba apdoroti 1992 m. spalio 12 d. Tarybos reglamento (EEB) Nr. 2913/92, nustatančio Bendrijos muitinės kodeksą, 24 straipsnio prasme, net jei po šio perdirbimo arba apdorojimo reeksportuojamas į Bendriją, susigrąžinus minėtoje valstybėje sumokėtus mokesčius ir sumokėjus importo mokestį Bendrijoje.
   Šiomis aplinkybėmis, vis dėlto, galima reikalauti grąžinti eksporto grąžinamąją išmoką, jei nacionalinis teismas mano, kad yra eksportuotojo piktnaudžiavimo įrodymų pagal nacionalinę teisę.

      (1)  OL C 59, 2004 3 6.


title: Byla T-74/04  2006 m. vasario 22 d.  Pirmosios instancijos teismo sprendimas  Nestlé prieš VRDT  (Bendrijos prekių ženklas — Protesto procedūra — Figūrinio Bendrijos prekių ženklo, kurį sudaro žodinis elementas QUICKY, paraiška — Ankstesni Bendrijos, nacionaliniai ir tarptautiniai prekių ženklai, kuriuos sudaro žodinis elementas Quick — Ankstesni žodiniai nacionaliniai ir tarptautiniai prekių ženklai QUICK — Ankstesni žodiniai nacionaliniai prekių ženklai QUICKIES — Suklaidinimo galimybė — Atsisakymas įregistruoti — Reglamento (EB) Nr. 40/94 8 straipsnio 1 dalies b punktas)

text:
               22.4.2006

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 96/11

         2006 m. vasario 22 d. Pirmosios instancijos teismo sprendimas Nestlé prieš VRDT

   (Byla T-74/04) (1)

   (Bendrijos prekių ženklas - Protesto procedūra - Figūrinio Bendrijos prekių ženklo, kurį sudaro žodinis elementas QUICKY, paraiška - Ankstesni Bendrijos, nacionaliniai ir tarptautiniai prekių ženklai, kuriuos sudaro žodinis elementas Quick - Ankstesni žodiniai nacionaliniai ir tarptautiniai prekių ženklai QUICK - Ankstesni žodiniai nacionaliniai prekių ženklai QUICKIES - Suklaidinimo galimybė - Atsisakymas įregistruoti - Reglamento (EB) Nr. 40/94 8 straipsnio 1 dalies b punktas)
   (2006/C 96/21)
   Proceso kalba: prancūzų
   Šalys

      Ieškovė: Société des produits Nestlé SA (Vevey, Šveicarija), atstovaujama advokatų J. Evrard ir P. Péters

      Atsakovė: Vidaus rinkos derinimo tarnyba (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui), atstovaujama A. Folliard-Monguiral
   Kita proceso Apeliacinėje taryboje šalis, įstojusi į bylą Pirmosios instancijos teisme: Quick restaurants SA (Belgija, Briuselis), atstovaujama advokatų É. De Gryse ir D. Moreau
   Bylos dalykas
   Ieškinys dėl 2003 m. gruodžio 17 d. VRDT antrosios apeliacinės tarybos sprendimo (byla R 922/2001-2), susijusio su protesto procedūra tarp Société des produits Nestlé SA ir Quick restaurants SA, panaikinimo
   Sprendimo rezoliucinė dalis

               1.

               Atmesti ieškinį.

               2.

               Priteisti iš ieškovės visas bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 94, 2004 4 17.


title: Byla C-260/17: 2017 m. gegužės 16 d. Symvoulio tis Epikrateias (Graikija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Αnodiki Ypiresies Diacheirisis Perivallontos, Oikonomias, Dioikisis EPE (Αnodiki Services EPE)/GNA „Εvaggelismos – Ofthalmiatreio Αthinon – Polykliniki“, Geniko Nosokomeio Athinon „Georgios Gennimatas“, Geniko Ogkologiko Nosokomeio Kifisias – (GONK) „Agioi Anargyroi“

text:
               24.7.2017

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 239/31

         2017 m. gegužės 16 d.Symvoulio tis Epikrateias (Graikija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Αnodiki Ypiresies Diacheirisis Perivallontos, Oikonomias, Dioikisis EPE (Αnodiki Services EPE)/GNA „Εvaggelismos – Ofthalmiatreio Αthinon – Polykliniki“, Geniko Nosokomeio Athinon „Georgios Gennimatas“, Geniko Ogkologiko Nosokomeio Kifisias – (GONK) „Agioi Anargyroi“

   (Byla C-260/17)
   (2017/C 239/39)
   Proceso kalba: graikų

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Symvoulio tis Epikrateias

      Šalys pagrindinėje byloje

      Ieškovė: Αnodiki Ypiresies Diacheirisis Perivallontos, Oikonomias, Dioikisis EPE (Αnodiki Services EPE)

      Atsakovės: GNA „Εvaggelismos – Ofthalmiatreio Αthinon – Polykliniki“, Geniko Nosokomeio Athinon „Georgios Gennimatas“, Geniko Ogkologiko Nosokomeio Kifisias – (GONK) „Agioi Anargyroi“

      Prejudiciniai klausimai

               1.

               Ar pagal Direktyvos 2014/24 (1) 10 straipsnio g punktą, kad būtų kvalifikuojama kaip „darbo sutartis“, užtenka, kad sutartis būtų samdomojo darbo sutartis, ar tokiai sutarčiai būtinos tam tikros savybės (pavyzdžiui, susijusios su darbo pobūdžiu, sutarties sąlygomis, kandidatų kvalifikacija ir jų atrankos procedūros taisyklėmis), dėl kurių kiekvienas darbuotojas atrenkamas, darbdaviui individualiai apsvarsčius ir subjektyviai įvertinus jo asmenines savybes? Ar Įstatymo 4430/2016 63 straipsnyje numatytas terminuotas darbo sutartis, kurios sudaromos remiantis objektyviais kriterijais, kaip antai kandidato nedarbo laikotarpis, ankstesnė patirtis ar tai, kiek jis turi nepilnamečių vaikų, formaliai patikrinus patvirtinamuosius dokumentus ir laikantis iš anksto nustatytos procedūros, pagal kurią atsižvelgiant į minėtus kriterijus skiriami taškai, galima laikyti „darbo sutartimis“ pagal Direktyvos 2014/24 10 straipsnio g punktą?

               2.

               Ar pagal Direktyvos 2014/24 (1 straipsnio 4 dalis, 18 straipsnio 1 ir 2 dalys, 19 straipsnio 1 dalis, 32 ir 57 straipsniai, siejami su jos 5 konstatuojamąja dalimi), Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo (49 ir 56 straipsniai) ir Pagrindinių teisių chartijos (16 ir 52 straipsniai) nuostatas ir vienodo požiūrio, skaidrumo bei proporcingumo principus, vykdydamos viešojo intereso užduotis, viešosios valdžios institucijos gali (ir, jei taip, kokiomis sąlygomis) vietoj viešojo pirkimo imtis kitų priemonių, kaip antai darbo sutarčių sudarymo, kai tokios priemonės nėra nuolatinis viešosios paslaugos organizavimas, o (kaip Įstatymo 4430/2016 63 straipsnyje nustatytu atveju) taikomos apibrėžtą laikotarpį ir susidarius ypatingoms aplinkybėms, taip pat dėl priežasčių, susijusių su konkurencijos veiksmingumu arba viešojo pirkimo rinkoje aktyviai veikiančių įmonių veiklos teisėtumu? Ar minėtas priežastis ir aplinkybes, kaip antai negalėjimas nekliudomai surengti viešojo pirkimo arba siekis gauti didesnės ekonominės naudos palyginti (kai įmanoma) su viešuoju pirkimu, galima laikyti viršesniais viešojo intereso pagrindais, pateisinančiais priemones, kuriomis apimties ir laiko požiūriu labai apribojama verslo veikla viešojo pirkimo sektoriuje?

               3.

               Ar Direktyvos 89/665 1 straipsnyje (galiojančios redakcijos) numatyta teisminė apsauga netaikoma dėl viešosios valdžios institucijos sprendimo, kaip antai ginčijami pagrindinėje byloje, susijusio su sutartimi, kuri nepatenka į Direktyvos 2014/24 taikymo sritį (pavyzdžiui, todėl, kad tai yra „darbo sutartis“), kai skundą pareiškia ūkio subjektas, kuris yra teisėtai suinteresuotas, kad su juo būtų sudaryta panaši viešoji sutartis, ir kuris tvirtina, kad Direktyva 2014/24, remiantis požiūriu, kad ji netaikytina, neįgyvendinta neteisėtai?

      (1)  2014 m. vasario 26 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2014/24/ES dėl viešųjų pirkimų, kuria panaikinama Direktyva 2004/18/EB (OL L 94, 2014, p. 65).


title: Byla C-14/10: 2010 m. sausio 11 d. High Court of Justice (England & Wales), Queen's Bench Division (Administrative Court) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Nickel Institute prieš Secretary of State for Work and Pensions

text:
               13.3.2010

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 63/38

         2010 m. sausio 11 d.High Court of Justice (England & Wales), Queen's Bench Division (Administrative Court) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Nickel Institute prieš Secretary of State for Work and Pensions

   (Byla C-14/10)
   2010/C 63/61
   Proceso kalba: anglų

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      High Court of Justice (England & Wales), Queen's Bench Division (Administrative Court)

      Šalys pagrindinėje byloje

      Ieškovas: Nickel Institute

      Atsakovė: Secretary of State for Work and Pensions

      Prejudiciniai klausimai

               1.

               Ar Komisijos direktyva 2008/58/EB (1) (30-oji PMD) ir (arba) Komisijos reglamentas (EB) Nr. 790/2009 (2) (1-asis KŽP reglamentas) tiek, kiek jais siekiama klasifikuoti ir perklasifikuoti nikelio karbonatus pagal svarbius veiksnius, negalioja, nes:

                           a)

                           klasifikacijos buvo atliktos tinkamai neįvertinus nikelio karbonatų esminių savybių pagal Direktyvos 67/548/EEB (3) (pavojingų medžiagų direktyva) VI priede nustatytus kriterijus ir su duomenimis susijusius reikalavimus;

                           b)

                           nebuvo tinkamai įvertinta, ar nikelio karbonatų esminės savybės gali kelti riziką normaliai tvarkant ir naudojant, kaip reikalaujama pavojingų medžiagų direktyvos VI priedo 1.1 ir 1.4 skyriuose;

                           c)

                           nebuvo nustatyta, kad tenkinamos pavojingų medžiagų direktyvos 28 straipsnyje numatytos procedūros taikymo sąlygos;

                           d)

                           klasifikacijos neteisėtai buvo pagrįstos pareiškimu dėl leidžiančios nukrypti tvarkos, kuris buvo parengtas kompetentingai valdžios institucijai pagal Reglamentą (EEB) Nr. 793/93 (4) atliekant rizikos vertinimą; ir (arba)

                           e)

                           nebuvo nurodyti klasifikacijų patvirtinimo motyvai, kaip reikalaujama EB 253 straipsnyje?

               2.

               Ar Komisijos direktyva 2009/2/EB (5) (31-oji PMD) ir (arba) 1-asis KŽP reglamentas tiek, kiek nurodytais tikslais juose siekiama klasifikuoti ir perklasifikuoti nikelio hidroksidus ir sugrupuotas medžiagas, kurių sudėtyje yra nikelio (kartu — ginčijamos medžiagos, kurių sudėtyje yra nikelio), negalioja, nes:

                           a)

                           klasifikacijos buvo atliktos tinkamai neįvertinus ginčijamų medžiagų, kurių sudėtyje yra nikelio, esminių savybių pagal pavojingų medžiagų direktyvos VI priede nustatytus kriterijus ir su duomenimis susijusius reikalavimus, tačiau tai buvo atlikta remiantis tam tikrais kryžminės patikros metodais;

                           b)

                           nebuvo tinkamai įvertinta, ar ginčijamų medžiagų, kurių sudėtyje yra nikelio, esminės savybės gali kelti riziką normaliai tvarkant ir naudojant, kaip reikalaujama pavojingų medžiagų direktyvos VI priedo 1.1 ir 1.4 skyriuose; ir (arba)

                           c)

                           nebuvo nustatyta, kad tenkinamos pavojingų medžiagų direktyvos 28 straipsnyje numatytos procedūros taikymo sąlygos?

               3.

               Ar 1-asis KŽP reglamentas tiek, kiek jis susijęs su nikelio karbonatais ir ginčijamomis medžiagomis, kurių sudėtyje yra nikelio, negalioja, nes:

                           a)

                           nebuvo nustatyta, kad tenkinamos Reglamento (EB) Nr. 1278/2008 (6) (KŽP reglamentas) 53 straipsnyje numatytos procedūros taikymo sąlygos; ir (arba)

                           b)

                           klasifikacijos buvo įtrauktos į KŽP reglamento VI priedo 3.1 lentelę tinkamai neįvertinus nikelio karbonatų ir ginčijamų medžiagų, kurių sudėtyje yra nikelio, esminių savybių pagal KŽP reglamento I priede nustatytus kriterijus ir su duomenimis susijusius reikalavimus, tačiau tai buvo atlikta taikant KŽP reglamento VII priedą?

      (1)  2008 m. rugpjūčio 21 d. Komisijos direktyva 2008/58/EB, kuria 30-ąjį kartą iš dalies keičiama ir su technikos pažanga derinama Tarybos direktyva 67/548/EEB dėl įstatymų ir kitų teisės aktų, reglamentuojančių pavojingų medžiagų klasifikavimą, pakavimą ir ženklinimą etiketėmis, suderinimo (Tekstas svarbus EEE) (OL L 246, p. 1).

      (2)  2009 m. rugpjūčio 10 d. Komisijos reglamentas (EB) Nr. 790/2009, iš dalies keičiantis Europos Parlamento ir Tarybos reglamentą (EB) Nr. 1272/2008 dėl cheminių medžiagų ir mišinių klasifikavimo, ženklinimo ir pakavimo, siekiant jį suderinti su technikos ir mokslo pažanga (Tekstas svarbus EEE) (OL L 235, p. 1).

      (3)  1967 m. birželio 27 d. Tarybos direktyva dėl įstatymų ir kitų teisės aktų, reglamentuojančių pavojingų medžiagų klasifikavimą, pakavimą ir ženklinimą etiketėmis, suderinimo (OL L 196, p. 1; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 13 sk., 1 t., p. 27).

      (4)  1993 m. kovo 23 d. Tarybos Reglamentas (EEB) Nr. 793/93 dėl esančių medžiagų rizikos įvertinimo ir kontrolės (OL L 84, p. 1; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 15 sk., 2 t., p. 212).

      (5)  2009 m. sausio 15 d. Komisijos direktyva 2009/2/EB, 31-ąjį kartą iš dalies keičianti ir su technikos pažanga derinanti Tarybos direktyvą 67/548/EEB dėl įstatymų ir kitų teisės aktų, reglamentuojančių pavojingų medžiagų klasifikavimą, pakavimą ir ženklinimą etiketėmis, suderinimo (Tekstas svarbus EEE) (OL L 11, 2009 1 16, p. 6).

      (6)  2008 m. gruodžio 16 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (EB) Nr. 1272/2008 dėl cheminių medžiagų ir mišinių klasifikavimo, ženklinimo ir pakavimo, iš dalies keičiantis ir panaikinantis direktyvas 67/548/EEB bei 1999/45/EB ir iš dalies keičiantis Reglamentą (EB) Nr. 1907/2006 (Tekstas svarbus EEE) (OL L 353, p. 1).


title: Byla F-90/14: 2014 m. rugsėjo 4 d. pareikštas ieškinys byloje ZZ/Europos Komisija

text:
               15.12.2014

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 448/39

         2014 m. rugsėjo 4 d. pareikštas ieškinys byloje ZZ/Europos Komisija

   (Byla F-90/14)
   (2014/C 448/49)
   Proceso kalba: vokiečių

      Šalys

      Ieškovas: ZZ, atstovaujamas advokato Hans-Robert Ilting

      Atsakovė: Europos Komisija

      Ginčo dalykas bei aprašymas

   Ieškovas prašo, pirma, panaikinti sprendimą neskirti jam išmokos už išlaikomą vaiką nuo 2013 m. rugsėjo 1 d., nes jo vaikas nebetęsia „studijų arba nesiekia įgyti profesinių žinių“, kaip tai suprantama pagal Pareigūnų tarnybos nuostatų VII priedo 2 straipsnį, ir, antra, įpareigoti jo darbdavį ir toliau mokėti šią išmoką ir padengti visas medicinines išlaidas jo dukteriai atgaline data nuo 2013 m. rugsėjo 1 d.

      Ieškovo reikalavimai

   Ieškovas Tarnautojų teismo prašo:

               —

               panaikinti atsakovės 2014 m. birželio 5 d. sprendimą (bylos Nr. HR.D.2/AS/ac/Ares(2014) dėl jo skundo, užregistruoto 2014 m. vasario 12 d. HR.D. „Skundų skyrius“ (bylos Nr. R/227/14);

               —

               įpareigoti Paskyrimų tarnybą pripažinti jo dukterį nepertraukiamai ir atgaline data nuo 2013 m. rugsėjo 1 d. kaip išlaikomą vaiką, kuris studijuoja, ir dėl to pripažinti jo dukteriai nepertraukiamai ir atgaline data nuo 2013 m. rugsėjo 1 d. teisę į išmoką išlaikomam vaikui ir padengti medicinines išlaidas.


title: Byla C-41/08 2008 m. gruodžio 4 d. Teisingumo Teismo (penktoji kolegija) sprendimas byloje Europos Bendrijų Komisija prieš Čekijos Respubliką (Valstybės įsipareigojimų neįvykdymas — Direktyvos 86/378/EEB ir 96/97/EB — Vienodas požiūris į vyrus ir moteris — Nevisiškas perkėlimas)

text:
               24.1.2009

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 19/9

         2008 m. gruodžio 4 d. Teisingumo Teismo (penktoji kolegija) sprendimas byloje Europos Bendrijų Komisija prieš Čekijos Respubliką

   (Byla C-41/08) (1)

   (Valstybės įsipareigojimų neįvykdymas - Direktyvos 86/378/EEB ir 96/97/EB - Vienodas požiūris į vyrus ir moteris - Nevisiškas perkėlimas)
   (2009/C 19/14)
   Proceso kalba: čekų
   Šalys

      Ieškovė: Europos Bendrijų Komisija, atstovaujama M. van Beek ir P. Ondrůšek

      Atsakovė: Čekijos Respublika, atstovaujama M. Smolek
   Dalykas
   Valstybės įsipareigojimų neįvykdymas — 1986 m. liepos 24 d. Tarybos direktyvos 86/378/EEB dėl vienodo požiūrio į vyrus ir moteris principo įgyvendinimo profesinėse socialinės apsaugos sistemose (OL L 225, p. 40) bei 1996 m. gruodžio 20 d. Tarybos direktyvos 96/97/EB, iš dalies keičiančios Direktyvą 86/378/EEB dėl vienodo požiūrio į vyrus ir moteris principo įgyvendinimo profesinėse socialinės apsaugos sistemose (OL L 46, p. 20) neperkėlimas
   Rezoliucinė dalis

               1.

               Per nustatytą terminą nepriėmusi visų įstatymų ir kitų teisės aktų nuostatų, būtinų įgyvendinti 1986 m. liepos 24 d. Tarybos direktyvą 86/378/EEB dėl vienodo požiūrio į vyrus ir moteris principo įgyvendinimo profesinėse socialinės apsaugos sistemose bei 1996 m. gruodžio 20 d. Tarybos direktyvą 96/97/EB, iš dalies keičiančią Direktyvą 86/378/EEB, Čekijos Respublika neįvykdė įsipareigojimų pagal šias direktyvas ir Akto dėl Čekijos Respublikos, Estijos Respublikos, Kipro Respublikos, Latvijos Respublikos, Lietuvos Respublikos, Vengrijos Respublikos, Maltos Respublikos, Lenkijos Respublikos, Slovėnijos Respublikos ir Slovakijos Respublikos stojimo į Europos Sąjungą sąlygų ir Sutarčių, kuriomis yra grindžiama Europos Sąjunga, pritaikomųjų pataisų 54 straipsnį.

               2.

               Priteisti bylinėjimosi išlaidas iš Čekijos Respublikos.

      (1)  OL C 92, 2008 4 12.


title: Byla C-387/06 2006 m. rugsėjo 19 d. pareikštas ieškinys byloje Europos Bendrijų Komisija prieš Suomijos Respubliką

text:
               2.12.2006

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 294/27

         2006 m. rugsėjo 19 d. pareikštas ieškinys byloje Europos Bendrijų Komisija prieš Suomijos Respubliką
   (Byla C-387/06)
   (2006/C 294/46)
   Proceso kalba: suomių
   Šalys

      Ieškovė: Europos Bendrijų Komisija, atstovaujama M. Hutten ir M. Shotter

      Atsakovė: Suomijos Respublika
   Ieškovės reikalavimai

               —

               Pripažinti, kad pagal Ryšių įstatymo (Viestintämarkkinalaki) 43 straipsnį apribodama nacionalinės ryšių reguliavimo institucijos kompetenciją reglamentuoti iš fiksuoto telefono ryšio tinklo į judriojo telefono ryšio tinklą įeinančius skambučius, Suomijos Respublika neįvykdė įsipareigojimų pagal 2002 m. kovo 7 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2002/21/EB dėl elektroninių ryšių tinklų ir paslaugų bendrosios reguliavimo sistemos (Pagrindų direktyva) (1) 8 straipsnio 1 dalį, 2 dalies b punktą ir 3 dalies c punktą bei 2002 m. kovo 7 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2002/19/EB dėl elektroninių ryšių tinklų ir susijusių priemonių sujungimo ir prieigos prie jų (Prieigos Direktyva) (2) 8 straipsnio 1 ir 4 dalis.

               —

               Priteisti iš Suomijos Respublikos bylinėjimosi išlaidas.

         Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai
   Terminas perkelti direktyvą į vidaus teisės sistemą baigėsi 2003 m. liepos 24 dieną.

      (1)  OL L 108, S. 33.

      (2)  OL L 108, S. 7.


title: Byla F-117/15: 2015 m. rugpjūčio 18 d. pareikštas ieškinys byloje ZZ/F4E

text:
               5.10.2015

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 328/37

         2015 m. rugpjūčio 18 d. pareikštas ieškinys byloje ZZ/F4E

   (Byla F-117/15)
   (2015/C 328/36)
   Proceso kalba: ispanų

      Šalys

      Ieškovas: ZZ, atstovaujamas advokatės A. Asmaryan Degtyareva

      Atsakovė: Europos ITER įgyvendinimo ir branduolių sintezės energetikos vystymo bendroji įmonė

      Ginčo dalykas bei aprašymas

   Panaikinti Europos ITER įgyvendinimo ir branduolių sintezės energetikos vystymo bendrosios įmonės sprendimą neįtraukti ieškovo į rezervo sąrašą, sudarytą įvykus konkursui Nr. F4E/CA/ST/FGIV/2015/001, ir pripažinti negaliojančiais bei panaikinti kandidatų, parinktų užimti laisvas darbo vietas, paskyrimo į šias darbo vietas dokumentus.

      Ieškovo reikalavimai

               —

               Pripažinti Fusion for Energy surengtą konkursą Nr. F4E/CA/STIFGIV/2015/001 išlaidų auditorių (Cost control support officer) darbo vietoms užimti negaliojančiu,

               —

               pripažinti įvykus konkursui atsakovės sudarytą rezervo sąrašą negaliojančiu,

               —

               pripažinti atrinktų kandidatų paskyrimo į laisvas darbo vietas dokumentus negaliojančiais ir atšaukti šiuos Atrankos komiteto pasiūlytus ir Fusion for Energy direktoriaus pasirinktus kandidatus iš einamų pareigų,

               —

               pripažinti, kad turi būti surengta nauja kandidatų atrankos į laisvas išlaidų auditorių darbo vietas procedūra,

               —

               pripažinti egzamino raštu svarbą naujai išlaidų auditorių (Cost control support officer) atrankos procedūrai ir būtinybę surengti šią procedūrą kuo greičiau, siekiant atrinkti kandidatus,

               —

               pripažinti, kad atsakovė piktnaudžiauja teise nerengti egzamino raštu vykdant atrankos procedūrą ir kad ji negali tokio egzamino nerengti, nes konkrečiu atveju toks egzaminas numatytas „Vadove kandidatams“ (Guide for Applicants),

               —

               imtis bet kokios priemonės, kuri, Tarnautojų teismo nuomone, būtų naudinga siekiant, kad atrankos procedūra būtų pradėta iš naujo ir atitiktų skelbime apie laisvas darbo vietas (Vacancy Notice), kuris buvo paskelbtas 2015 m. vasario 5 d., nustatytas ir „Vadove kandidatams“ („Guide for Applicants“), į kurį daroma nuoroda minėtame skelbime, nurodytas taisykles, t. y. kad būtų surengtas egzaminas žodžiu ir egzaminas raštu,

               —

               priteisti iš atsakovės Fusion for Energy šioje instancijoje patirtas bylinėjimosi išlaidas.