201807130632003722018/C 268/503282018TC26820180730LT01LTINFO_JUDICIAL20180528414221Byla T-328/18: 2018 m. gegužės 28 d. pareikštas ieškinys byloje Gas Natural / Komisija

 ---documentbreak--- C2682018LT4110120180528LT00504114222018 m. gegužės 28 d. pareikštas ieškinys byloje Gas Natural / Komisija

   (Byla T-328/18)2018/C 268/50Proceso kalba: ispanų
      Šalys

      Ieškovė: Gas Natural SDG, SA (Madridas, Ispanija), atstovaujama advokatų F. González Díaz ir V. Romero Algarra

      Atsakovė: Europos Komisija

      Reikalavimai

   Ieškovė Bendrojo Teismo prašo:

            —

            pripažinti, kad šiame ieškinyje išdėstyti panaikinimo pagrindai priimtini ir pagrįsti,

            —

            pagal SESV 263 straipsnį panaikinti 2017 m. lapkričio 27 d. Komisijos sprendimą byloje SA.47912 (2017/NN) pradėti oficialią tyrimo procedūrą pagal Sutarties 108 straipsnio 2 dalį, susijusią su aplinkos apsaugos investicinėmis priemonėmis, kurias Ispanijos Karalystė skyrė anglimis kūrenamoms elektrinėms,

            —

            priteisti iš Komisijos bylinėjimosi išlaidas.

      Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

   Šioje byloje ginčijamu sprendimu pradėta oficiali tyrimo procedūra pagal Sutarties 108 straipsnio 2 dalį, susijusi su aplinkos apsaugos investicinėmis priemonėmis, kurias Ispanijos Karalystė skyrė anglimis kūrenamoms elektrinėms.
   Ieškovė tvirtina, kad iš ginčijamo sprendimo matyti, kad Komisija abejoja, ar įrenginiams, kuriems skirtos minėtas aplinkos apsaugos investicinės priemonės, nustatytomis išmetamų teršalų ribinėmis vertėmis siekiama tik taikyti Sąjungos teisės aktuose, ypač Direktyvoje 2001/80/EB, kuri taikytina anglimis kūrenamoms elektrinėms, reikalaujamus apsaugos lygius. Jeigu taip, ginčijama aplinkos apsaugos investicinė priemonė neturėtų jokio skatinamojo elemento. Be to, aplinkos apsaugos investicinė priemonė prieštarautų Sąjungos teisės principui valstybės pagalbos srityje, t. y. kad valstybės narės negali suteikti valstybės pagalbos įmonėms tam, kad jos galėtų įvykdyti Sąjungos privalomąsias normas.
   Grįsdama ieškinį ieškovė remiasi dviem pagrindais.

            1.

            Pirmasis ieškinio pagrindas, susijęs su pareiga motyvuoti, kiek tai susiję su priemonės atrankiniu pobūdžiu.

                     —

                     Šiuo klausimu teigiama, kad Komisija nepateikė jokių paaiškinimų, kad būtų galima aiškiai ir nedviprasmiškai suprasti, kodėl nagrinėjama priemonė yra atrankinio pobūdžio, kaip tai suprantama pagal SESV 107 straipsnio 1 dalį. Komisija konkrečiai nepaaiškino, ar anglimis kūrenamų elektrinių faktinė ir teisinė padėtis panaši į kitų elektrinių, ir jeigu taip, ar, atsižvelgiant į ginčijama priemone siekiamą tikslą tokia priemonė gali palaikyti „tam tikras įmones arba tam tikrų prekių gamybą“, kaip tai suprantama pagal 107 straipsnio 1 dalį, atsižvelgiant į kitas įmones, kurių faktinė ir teisinė padėtis panaši.

            2.

            Antrasis ieškinio pagrindas, pateiktas subsidiariai, pagrįstas SESV 107 straipsnio 1 dalies pažeidimu, kiek tai susiję su priemonės atrankiniu pobūdžiu.

                     —

                     Šiuo klausimu tvirtinama, kad anglimis kūrenamoms elektrinėms gaunami mokėjimai už tai, kad ir toliau būtų investuojama, jokiu būdu negali būti atrankinio pobūdžio, nes tokiais mokėjimais tik suvienodinamos visų didelių investicijų, vykdytų po 1998 m., sąlygos, neatsižvelgiant į technologiją, nei ar elektrinės yra kombinuoto ciklo ar kūrenamos anglimis, o mokėjimo sumą iš tikrųjų apskaičiuojant pagal jos dydį.

                     —

                     Bet kuriuo atveju, netgi pritariant, kad ginčijamame sprendime Komisija padarė teisingas išvadas, quod non, ieškovė konstatuoja, kad atsižvelgiant į anglimis kūrenamų elektrinių ekonomines aplinkybes ir teisinę situaciją, jų faktinė ir teisinė padėtis nebuvo panaši į elektrinių, kurios naudojo kitų rūšių energiją. Iš tiesų anglimis kūrenamos elektrinės buvo vienintelės, pastatytos prieš 1998 m., ir privalėjo daug investuoti, kad galėtų toliau vykdyti savo veiklą, ir be aptariamų mokėjimų jas būtų tekę uždaryti, taip sukeliant grėsmę Ispanijos elektros tiekimo sistemos saugumui.


201807130642004522018/C 268/394082016TC26820180730LT01LTINFO_JUDICIAL20180619323322Byla T-408/16: 2018 m. birželio 19 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje HX / Taryba (Bendra užsienio ir saugumo politika — Ribojamosios priemonės Sirijai — Lėšų įšaldymas — „Ne bis in idem“ principas — Teisė į gynybą — Teisė į teisingą procesą — Pareiga motyvuoti — Teisė į veiksmingą teisinės gynybos priemonę — Akivaizdi vertinimo klaida — Nuosavybės teisė — Proporcingumas — Teisė į įprastas gyvenimo sąlygas — Pavojus reputacijai)
 ---documentbreak--- C2682018LT3220120180619LT00393223322018 m. birželio 19 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje HX / Taryba

   (Byla T-408/16) (
         1
      )
   „(Bendra užsienio ir saugumo politika — Ribojamosios priemonės Sirijai — Lėšų įšaldymas — „Ne bis in idem“ principas — Teisė į gynybą — Teisė į teisingą procesą — Pareiga motyvuoti — Teisė į veiksmingą teisinės gynybos priemonę — Akivaizdi vertinimo klaida — Nuosavybės teisė — Proporcingumas — Teisė į įprastas gyvenimo sąlygas — Pavojus reputacijai)“2018/C 268/39Proceso kalba: bulgarų
      Šalys

      Ieškovas: HX (Damaskas, Sirija), atstovaujamas advokatų S. Koev ir S. Klukowska

      Atsakovė: Europos Sąjungos Taryba, atstovaujama iš pradžių I. Gurov ir G. Étienne, vėliau I. Gurov ir A. Vitro

      Dalykas

   SESV 263 straipsniu grindžiamas prašymas panaikinti 2016 m. gegužės 27 d. Tarybos sprendimą (BUSP) 2016/850, kuriuo iš dalies keičiamas Sprendimas 2013/255/BUSP dėl ribojamųjų priemonių Sirijai (OL L 141, 2016, p. 125), 2016 m. gegužės 27 d. Tarybos įgyvendinimo reglamentą (ES) 2016/840, kuriuo įgyvendinamas Reglamentas (ES) Nr. 36/2012 dėl ribojamųjų priemonių, atsižvelgiant į padėtį Sirijoje (OL L 141, 2016, p. 30), 2017 m. gegužės 29 d. Tarybos sprendimą (BUSP) 2017/917, kuriuo iš dalies keičiamas Sprendimas 2013/255/BUSP dėl ribojamųjų priemonių Sirijai (OL L 139, 2017, p. 62) ir 2017 m. gegužės 29 d. Tarybos įgyvendinimo reglamentą (ES) 2017/907, kuriuo įgyvendinamas Reglamentas (ES) Nr. 36/2012 dėl ribojamųjų priemonių, atsižvelgiant į padėtį Sirijoje (OL L 139, 2017, p. 15), kiek šie aktai susiję su ieškovu.

      Rezoliucinė dalis

            1.

            Atmesti ieškinį.

            2.

            HX padengia savo Europos Sąjungos Tarybos patirtas bylinėjimosi išlaidas.

      (
         1
      )	OL C 419, 2016 11 14.


title: Byla C-197/18: 2018 m. kovo 19 d. Verwaltungsgericht Wien (Austrija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Wasserleitungsverband Nördliches Burgenland ir kt.

text:
201807130232004192018/C 268/251972018CJC26820180730LT01LTINFO_JUDICIAL20180319192021Byla C-197/18: 2018 m. kovo 19 d.Verwaltungsgericht Wien (Austrija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Wasserleitungsverband Nördliches Burgenland ir kt.

 ---documentbreak--- C2682018LT1910120180319LT00251912022018 m. kovo 19 d.Verwaltungsgericht Wien (Austrija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Wasserleitungsverband Nördliches Burgenland ir kt.

   (Byla C-197/18)2018/C 268/25Proceso kalba: vokiečių
      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Verwaltungsgericht Wien

      Šalys pagrindinėje byloje

      Pareiškėjai: Wasserleitungsverband Nördliches Burgenland, Robert Prandl, Cilingdorfo savivaldybė

      Institucija atsakovė: Bundesministerin für Nachhaltigkeit und Tourismus, vormals Bundesminister für Land und Forstwirtschaft, Umwelt und Wasserwirtschaft:

      Prejudiciniai klausimai

   Ar SESV 288 straipsnis kartu su 1991 m. gruodžio 12 d. Tarybos direktyvos 91/676/EEB (
         1
      ) dėl vandenų apsaugos nuo taršos nitratais iš žemės ūkio šaltinių (toliau – Nitratų direktyva) 5 straipsnio 4 dalimi arba 5 straipsnio 5 dalimi kartu su I priedo 2 punktu aiškintina taip, kad

            a)

            viešajai vandens tiekimo įmonei, teikiančiai vandens tiekimo paslaugas, ir prieš pateikiant geriamąjį vandenį vartotojams (privalantiems prisijungti prie vandentiekio) paimančiai jį iš turimų šaltinių, kuriuose yra didesnis nitratų kiekis, ir atitinkamai paruošiančiai, kad vartotojams tiekiamame vandenyje nitratų koncentracija nesiektų 50 mg/l, be to, pagal įstatymą įpareigotai tiekti vandenį į tam tikrą geografinę vietovę, yra daromas tiesioginis poveikis pagal Europos Sąjungos Teisingumo Teismo jurisprudenciją (nagrinėjamu atveju dėl netinkamo 1991 m. gruodžio 12 d. Tarybos direktyvos 91/676/EEB perkėlimo), nes jai dėl minėtų netinkamų veiksmų planų (nes vandens tiekimo įmonės teritorijoje buvo viršyta 50 mg/l nitratų koncentracija) tenka imtis vandens paruošimo priemonių ir dėl to jai pagal Nitratų direktyvą suteikiama subjektinių teisių

                     a.1)

                     keisti valstybės jau priimtą veiksmų programą, skirtą Nitratų direktyvai perkelti (pagal Nitratų direktyvos 5 straipsnio 4 dalį), taip, kad būtų patvirtintos griežtesnės priemonės siekiant įgyvendinti Nitratų direktyvos 1 straipsnio tikslus, konkrečiai kalbant – pasiekti ne didesnę kaip 50 mg/l nitratų koncentraciją požeminiame vandenyje konkrečiose paėmimo vietose?

                     a.2)

                     patvirtinti papildomas priemones arba imtis griežtesnių veiksmų (pagal Nitratų direktyvos 5 straipsnio 5 dalį) siekiant įgyvendinti Nitratų direktyvos 1 straipsnio tikslus, konkrečiai kalbant – pasiekti ne didesnę kaip 50 mg/l nitratų koncentraciją požeminiame vandenyje konkrečiose paėmimo vietose?

            b)

            vartotojui, kuris pagal įstatymą turi teisę naudoti nuosavo šulinio vandenį savo reikmėms, tačiau to vandens nenaudoja dėl didesnio nitratų kiekio (negalėjo naudoti tuo metu, kai buvo pateiktas byloje nagrinėjamas prašymas, ir nors galėtų naudoti tuo metu, kai teikiamas šis prašymas Europos Sąjungos Teisingumo Teismui, tačiau neabejotina, kad nitratų koncentracija vandenyje vėl viršys 50 mg/l vertę), o naudoja viešosios vandens tiekimo įmonės tiekiamą vandenį, daromas tiesioginis poveikis pagal Europos Sąjungos Teisingumo Teismo jurisprudenciją (nagrinėjamu atveju dėl netinkamo 1991 m. gruodžio 12 d. Tarybos direktyvos 91/676/EEB perkėlimo), nes jis dėl minėtų netinkamų veiksmų planų (kadangi jo vandens paėmimo vietoje (šulinyje) buvo viršyta 50 mg/l nitratų koncentracija) negali pasinaudoti jam pagal įstatymus suteikta tam tikros apimties teise savo žemėje naudotis požeminiu vandeniu ir dėl to jam pagal Nitratų direktyvą suteikiama subjektinių teisių

                     b.1)

                     keisti valstybės jau priimtą veiksmų programą, skirtą Nitratų direktyvai perkelti (pagal Nitratų direktyvos 5 straipsnio 4 dalį), taip, kad būtų patvirtintos griežtesnės priemonės siekiant įgyvendinti Nitratų direktyvos 1 straipsnio tikslus, konkrečiai kalbant – pasiekti ne didesnę kaip 50 mg/l nitratų koncentraciją požeminiame vandenyje konkrečiose paėmimo vietose?

                     b.2)

                     patvirtinti papildomas priemones arba imtis griežtesnių veiksmų (pagal Nitratų direktyvos 5 straipsnio 5 dalį) siekiant įgyvendinti Nitratų direktyvos 1 straipsnio tikslus, konkrečiai kalbant – pasiekti ne didesnę kaip 50 mg/l nitratų koncentraciją požeminiame vandenyje konkrečiose paėmimo vietose?

            c)

            savivaldybei, kaip viešosios teisės subjektui, kuris savo eksploatuojamą vandens telkinį, skirtą geriamojo vandens tiekimui, naudoja (arba leidžia naudoti) tik kaip techninio vandens šaltinį, nes nitratų koncentracija vandenyje viršija 50 mg/l (tačiau toliau užtikrinamas geriamojo vandens tiekimas), daromas tiesioginis poveikis pagal Europos Sąjungos Teisingumo Teismo jurisprudenciją (nagrinėjamu atveju dėl netinkamo 1991 m. gruodžio 12 d. Tarybos direktyvos 91/676/EEB perkėlimo taikant netinkamus veiksmų planus), nes paėmimo vietos šaltinyje buvo viršyta 50 mg/l nitratų koncentracija, todėl vandens negalima gerti, ir jai pagal Nitratų direktyvą suteikiama subjektinių teisių

                     c.1)

                     keisti valstybės jau priimtą veiksmų programą, skirtą Nitratų direktyvai perkelti (pagal Nitratų direktyvos 5 straipsnio 4 dalį), taip, kad būtų patvirtintos griežtesnės priemonės siekiant įgyvendinti Nitratų direktyvos 1 straipsnio tikslus, konkrečiai kalbant – pasiekti ne didesnę kaip 50 mg/l nitratų koncentraciją požeminiame vandenyje konkrečiose paėmimo vietose?

                     c.2)

                     patvirtinti papildomas priemones arba imtis griežtesnių veiksmų (pagal Nitratų direktyvos 5 straipsnio 5 dalį) siekiant įgyvendinti Nitratų direktyvos 1 straipsnio tikslus, konkrečiai kalbant – pasiekti ne didesnę kaip 50 mg/l nitratų koncentraciją požeminiame vandenyje konkrečiose paėmimo vietose?

               Visais trimis atvejais vartotojų sveikatos apsauga užtikrinama arba (b ir c atvejais) vandenį paimant vandens tiekimo įmonėms, kurios tiekia vandenį (kai privaloma prisijungti prie vandentiekio ir suteikiama tokia teisė), arba (a atveju) taikant atitinkamas vandens paruošimo priemones.

      (
         1
      )	1991 m. gruodžio 12 d. Tarybos direktyva dėl vandenų apsaugos nuo taršos nitratais iš žemės ūkio šaltinių (OL L 375, 1991, p. 1; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 15 sk., 2 t., p. 68).


201807130422003962018/C 268/194632017CJC26820180730LT01LTINFO_JUDICIAL20180607151511Byla C-463/17 P: 2018 m. birželio 7 d. Teisingumo Teismo (trečioji kolegija) sprendimas byloje Ori Martin SA / Europos Sąjungos Teisingumo Teismas (Apeliacinis skundas — Ieškinys dėl atsakomybės — Teisingumo Teismo sprendimo, priimto apeliacinėje byloje, nepakankamas motyvavimas — Reikalavimo atlyginti žalą dalyko iškraipymas)
 ---documentbreak--- C2682018LT1510120180607LT00191511512018 m. birželio 7 d. Teisingumo Teismo (trečioji kolegija) sprendimas byloje Ori Martin SA / Europos Sąjungos Teisingumo Teismas

   (Byla C-463/17 P) (
         1
      )
   „(Apeliacinis skundas — Ieškinys dėl atsakomybės — Teisingumo Teismo sprendimo, priimto apeliacinėje byloje, nepakankamas motyvavimas — Reikalavimo atlyginti žalą dalyko iškraipymas)“2018/C 268/19Proceso kalba: italų
      Šalys

      Apeliantė: Ori Martin SA, atstovaujama advokato G. Belotti

      Kita proceso šalis: Europos Sąjungos Teisingumo Teismas, atstovaujamas J. Inghelram ir Á. M. Almendros Manzano

      Rezoliucinė dalis

            1.

            Atmesti apeliacinį skundą.

            2.

            Ori Martin SA padengia savo ir Europos Sąjungos Teisingumo Teismo patirtas bylinėjimosi išlaidas.

      (
         1
      )	OL C 392, 2017 11 20.


title: Byla C-351/18: 2018 m. gegužės 30 d. Vredegerecht te Antwerpen (Belgija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Nationale Maatschappij der Belgische Spoorwegen (NMBS) / Jean-Louis Anita Dedroog

text:
201808030112050052018/C 294/263512018CJC29420180820LT01LTINFO_JUDICIAL20180530192021Byla C-351/18: 2018 m. gegužės 30 d.Vredegerecht te Antwerpen (Belgija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Nationale Maatschappij der Belgische Spoorwegen (NMBS) / Jean-Louis Anita Dedroog

 ---documentbreak--- C2942018LT1910120180530LT00261912022018 m. gegužės 30 d.Vredegerecht te Antwerpen (Belgija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Nationale Maatschappij der Belgische Spoorwegen (NMBS) / Jean-Louis Anita Dedroog

   (Byla C-351/18)2018/C 294/26Proceso kalba: nyderlandų
      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Vredegerecht te Antwerpen

      Šalys pagrindinėje byloje

      Ieškovė: Nationale Maatschappij der Belgische Spoorwegen (NMBS)

      Atsakovas: Jean-Louis Anita Dedroog

      Prejudiciniai klausimai

            1.

            Ar 2007 m. spalio 23 d. [Reglamento (EB) Nr. 1371/2007] (
                  1
               ) dėl geležinkelių keleivių teisių ir pareigų 9 straipsnio 4 dalis, siejama su Direktyvos 93/13 (
                  2
               ) 2 straipsnio a punktu ir 3 straipsniu, turi būti aiškinama taip, kad sutartiniai santykiai tarp vežėjo ir keleivio susiklosto visais atvejais, net jei pastarasis naudojasi vežėjo paslaugomis neįsigijęs bilieto?

            2.

            Jei į šį klausimą būtų atsakyta neigiamai, ar doktrinoje dėl nesąžiningų sąlygų numatyta apsauga taikoma ir keleiviui, kuris naudojasi viešuoju transportu neįsigijęs bilieto ir kuris dėl tokio elgesio privalo sumokėti ne tik kelionės kainą, bet ir papildomą mokestį, kaip numatyta vežėjo bendrosiose sąlygose, kurios dėl savo norminio pobūdžio arba dėl oficialaus paskelbimo valstybiniame leidinyje yra visuotinai privalomos?

            3.

            Ar pagal Direktyvos 93/13 dėl nesąžiningų sąlygų sutartyse su vartotojais 6 straipsnį, kuriame nurodyta: „Valstybės narės nustato, kad nesąžiningos sąlygos naudojamos sutartyje, kurią pardavėjas ar tiekėjas sudaro su vartotoju taip, kaip numatyta jų nacionalinės teisės aktuose, nebūtų privalomos vartotojui, ir kad sutartis ir toliau būtų šalims privaloma tomis sąlygomis, jei ji gali išlikti be nesąžiningų nuostatų“, teismui visais atvejais draudžiama sušvelninti nesąžininga laikomos sąlygos poveikį arba taikyti bendrąsias atsakomybę reglamentuojančias teisės nuostatas?

            4.

            Jei į šį klausimą būtų atsakyta neigiamai, kokiomis aplinkybėmis nacionalinis teismas gali sušvelninti šios nesąžininga laikomos sąlygos poveikį arba taikyti bendrąsias atsakomybę reglamentuojančias teisės nuostatas?

            5.

            Jei į šiuos klausimus negalima atsakyti in abstracto, kyla klausimas, ar tuo atveju, kai nacionalinė geležinkelių bendrovė iš keleivio, pagauto važiuojant be bilieto, reikalauja ne tik bilieto kainos, bet ir taiko jam civilinio pobūdžio sankciją – papildomą mokestį – ir teismas nusprendžia, kad ginčijamas papildomas mokestis yra nesąžiningas, kaip tai suprantama pagal Direktyvos 93/13 2 straipsnio a punktą, siejamą su jos 3 straipsniu, pagal Direktyvos 93/13 6 straipsnį teismui draudžiama pripažinti sąlygą negaliojančia ir nacionalinės geležinkelių bendrovės patirtos žalos atlyginimo klausimu taikyti bendrąsias atsakomybę reglamentuojančias teisės nuostatas.

      (
         1
      )	OL L 315, 2007, p. 14.
   (
         2
      )	1993 m. balandžio 5 d. Tarybos direktyva 93/13/EEB dėl nesąžiningų sąlygų sutartyse su vartotojais (OL L 95, 1993, p. 29; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 15 sk., 2 t., p. 288).


title: Byla C-381/18: 2018 m. birželio 11 d. Raad van State (Nyderlandai) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje G.S., kita šalis: Staatssecretaris van Justitie en Veiligheid

text:
201808030192050472018/C 294/393812018CJC29420180820LT01LTINFO_JUDICIAL20180611282922Byla C-381/18: 2018 m. birželio 11 d.Raad van State (Nyderlandai) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje G.S., kita šalis: Staatssecretaris van Justitie en Veiligheid

 ---documentbreak--- C2942018LT2820120180611LT00392822922018 m. birželio 11 d.Raad van State (Nyderlandai) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje G.S., kita šalis: Staatssecretaris van Justitie en Veiligheid

   (Byla C-381/18)2018/C 294/39Proceso kalba: nyderlandų
      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Raad van State

      Šalys pagrindinėje byloje

      Apeliantas: G. S

      Kita apeliacinio proceso šalis: Staatssecretaris van Justitie en Veiligheid

      Prejudiciniai klausimai

            1.

            Ar Direktyvos 2003/86/EB (
                  1
               ) 6 straipsnio 2 dalį reikia aiškinti taip, kad dėl viešosios tvarkos priežasčių panaikinant arba atsisakant atnaujinti šeimos nario leidimą gyventi, reikia pagrįsti, kad asmeninis atitinkamo šeimos nario elgesys kelia faktinę, dabartinę ir pakankamai rimtą grėsmę vienam iš pagrindinių visuomenės interesų?

            2.

            Jeigu į pirmąjį klausimą būtų atsakyta neigiamai, kokie pagrindimo reikalavimai pagal Direktyvos 2003/86/EB 6 straipsnio 2 dalį galioja šeimos nario leidimo gyventi panaikinimui arba atsisakymui jį atnaujinti dėl viešosios tvarkos interesų?
            Ar Direktyvos 2003/86/EB 6 straipsnio 2 dalį reikia aiškinti taip, kad ja draudžiama nacionalinė praktika, pagal kurią dėl viešosios tvarkos interesų gali būti panaikintas šeimos nario teisę gyventi šalyje patvirtinantis dokumentas arba atsisakyta jį atnaujinti, jeigu atitinkamam šeimos nariui skirta bausmė ar laisvės suvaržymo priemonė, atsižvelgiant į teisėto buvimo šalyje trukmę, yra pakankamai griežta („slankioji skalė“), kai pagal kriterijus, suformuotus 2001 m. rugpjūčio 2 d. Europos Žmogaus Teisių Teismo (EŽTT) sprendime Boultif prieš Šveicariją, ECLI:CE:ECHR:2001:0802JUD005427300, ir 2006 m. spalio 18 d. Sprendime Üner prieš Nyderlandus, ECLI:CE:ECHR:2006:1018JUD004641099, yra pasvertas atitinkamo šeimos nario interesas pasinaudoti teise į šeimos susijungimą Nyderlanduose ir Nyderlandų valstybės interesas apsaugoti viešąją tvarką?

      (
         1
      )	2003 m. rugsėjo 22 d. Tarybos direktyva 2003/86/EB dėl teisės į šeimos susijungimą (OL L 251, 2003; p. 12; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 19 sk., 6 t., p. 224).


201808030652050922018/C 294/57882017TC29420180820LT01LTINFO_JUDICIAL20180705434421Byla T-88/17: 2018 m. liepos 5 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Ispanija / Komisija (EŽŪFKP — 2007 – 2013 m. programavimo laikotarpio paskutiniai vykdymo metai — Valstybių narių mokėjimo agentūrų sąskaitų patvirtinimas — Sprendimas, kuriuo tam tikra suma pripažįstama vienkartine įgyvendinant Estremadūros autonominės srities kaimo plėtros programą — Apskaičiavimo metodas — Reglamento (EB) Nr. 1698/2005 69 straipsnio 5b dalis — Teisėti lūkesčiai)
 ---documentbreak--- C2942018LT4310120180705LT00574314422018 m. liepos 5 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Ispanija / Komisija

   (Byla T-88/17) (
         1
      )
   „(EŽŪFKP — 2007 – 2013 m. programavimo laikotarpio paskutiniai vykdymo metai — Valstybių narių mokėjimo agentūrų sąskaitų patvirtinimas — Sprendimas, kuriuo tam tikra suma pripažįstama vienkartine įgyvendinant Estremadūros autonominės srities kaimo plėtros programą — Apskaičiavimo metodas — Reglamento (EB) Nr. 1698/2005 69 straipsnio 5b dalis — Teisėti lūkesčiai)“2018/C 294/57Proceso kalba: ispanų
      Šalys

      Ieškovė: Ispanijos Karalystė, atstovaujama M. A. Sampol Pucurull ir M. J. García-Valdecasas Dorrego

      Atsakovė: Europos Komisija, atstovaujama J. Aquilina ir M. Morales Puerta

      Dalykas

   SESV 263 straipsniu grindžiamas ieškinys, kuriuo prašoma iš dalies panaikinti 2016 m. lapkričio 30 d. Komisijos įgyvendinimo sprendimą (ES) 2016/2113 dėl valstybių narių mokėjimo agentūrų sąskaitų, susijusių su Europos žemės ūkio fondo kaimo plėtrai (EŽŪFKP) finansuotomis išlaidomis EŽŪFKP 2007–2013 m. programavimo laikotarpio paskutiniais vykdymo metais (2014 m. spalio 16 d. – 2015 m. gruodžio 31 d.), patvirtinimo (OL L 327, 2016, p. 79), kuriuo Komisija kaip „vienkartinę sumą“ kvalifikavo 5364682,52 eurų sumą patvirtinant Estremadūros mokėjimo agentūros sąskaitas.

      Rezoliucinė dalis

            1.

            Atmesti ieškinį.

            2.

            Ispanijos Karalystė padengia bylinėjimosi išlaidas.

      (
         1
      )	OL C 95, 2017 3 27.


title: Byla C-382/18: 2018 m. birželio 11 d. Raad van State (Nyderlandai) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje V.G., kita šalis: Staatssecretaris van Justitie en Veiligheid

text:
201808030442049922018/C 294/403822018CJC29420180820LT01LTINFO_JUDICIAL20180611293021Byla C-382/18: 2018 m. birželio 11 d.Raad van State (Nyderlandai) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje V.G., kita šalis: Staatssecretaris van Justitie en Veiligheid

 ---documentbreak--- C2942018LT2910120180611LT00402913022018 m. birželio 11 d.Raad van State (Nyderlandai) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje V.G., kita šalis: Staatssecretaris van Justitie en Veiligheid

   (Byla C-382/18)2018/C 294/40Proceso kalba: nyderlandų
      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Raad van State

      Šalys pagrindinėje byloje

      Apeliantas: V.G.

      Kita apeliacinio proceso šalis: Staatssecretaris van Justitie en Veiligheid

      Prejudiciniai klausimai

            1.

            Ar atsižvelgiant į Direktyvos 2003/86/EB (
                  1
               ) 3 straipsnio 3 dalį ir Sprendimą Nolan (ECLI:EU:C:2012:638), Teisingumo Teismas turi jurisdikciją atsakyti į Nyderlandų teismo pateiktus klausimus dėl šios direktyvos nuostatų išaiškinimo byloje dėl Nyderlandų pilietybę turinčio globėjo šeimos nario prašymo leisti atvykti ir gyventi šalyje, jeigu Nyderlandų teisėje pripažinta, kad direktyva tokiems šeimos nariams taikoma tiesiogiai ir besąlygiškai?

            2.

            Ar Direktyvos 2003/86/EB 6 straipsnio 1 dalį reikia aiškinti taip, kad dėl viešosios tvarkos interesų atmetant šeimos nario prašymą leisti atvykti ir gyventi šalyje, reikia pagrįsti, kad atitinkamo šeimos nario asmeninis elgesys kelia faktinę, dabartinę ir pakankamai rimtą grėsmę vienam iš pagrindinių visuomenės interesų?

            3.

            Jeigu į antrąjį klausimą būtų atsakyta neigiamai, kokie pagrindimo reikalavimai pagal Direktyvos 2003/86/EB 6 straipsnio 1 dalį galioja šeimos nario prašymo leisti atvykti ir gyventi šalyje atmetimui dėl viešosios tvarkos interesų?
            Ar Direktyvos 2003/86/EB 6 straipsnio 1 dalį reikia aiškinti taip, kad ja draudžiama nacionalinė praktika, pagal kurią dėl viešosios tvarkos interesų remiantis teistumais per ankstesnį buvimo atitinkamoje valstybėje narėje laikotarpį gali būti atmetamas šeimos nario prašymas leisti atvykti ir gyventi šalyje, kai pagal kriterijus, suformuotus 2001 m. rugpjūčio 2 d. Europos Žmogaus Teisių Teismo (EŽTT) sprendime Boultif prieš Šveicariją, ECLI:CE:ECHR:2001:0802JUD005427300, ir 2006 m. spalio 18 d. Sprendime Üner prieš Nyderlandus, ECLI:CE:ECHR:2006:1018JUD004641099, yra pasvertas atitinkamo šeimos nario ir jo globėjo interesas pasinaudoti teise į šeimos susijungimą Nyderlanduose ir Nyderlandų valstybės interesas apsaugoti viešąją tvarką?

      (
         1
      )	2003 m. rugsėjo 22 d. Tarybos direktyva dėl teisės į šeimos susijungimą (OL L 251, 2003, p. 12; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 19 sk., 6 t., p. 224).


title: Byla C-395/18: 2018 m. birželio 14 d. Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio (Italija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Tim SpA – Direzione e coordinamento Vivendi SA / Consip SpA, Ministero dell’Economia e delle Finanze

text:
               27.8.2018

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 301/16

      2018 m. birželio 14 d.Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio (Italija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Tim SpA – Direzione e coordinamento Vivendi SA / Consip SpA, Ministero dell’Economia e delle Finanze

      (Byla C-395/18)
      (2018/C 301/22)
      Proceso kalba: italų

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

         Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio

         Šalys pagrindinėje byloje

         Ieškovė: Tim SpA – Direzione e coordinamento Vivendi SA

         Atsakovės: Consip SpA, Ministero dell’Economia e delle Finanze

         Prejudiciniai klausimai

                  1.

                  Ar pagal Direktyvos 2014/24/ES (1) 57 straipsnį ir 71 straipsnio 6 dalį draudžiamos nacionalinės teisės normos, kaip antai 2016 m. Įstatyminio dekreto Nr. 50 80 straipsnio 5 dalis, kurioje nurodyta, kad pasiūlymą pateikęs ekonominės veiklos vykdytojas pašalinamas iš viešojo pirkimo procedūros, kai vykstant šiai procedūrai nustatoma, jog yra pašalinimo pagrindas, susijęs su vienu iš trijų jo pasiūlyme nurodytų subrangovų, užuot nustatant konkurso dalyviui reikalavimą pakeisti nurodytą subrangovą?

                  2.

                  Jeigu į pirmąjį klausimą būtų atsakyta neigiamai ir Teisingumo Teismas nuspręstų, kad sprendimas pašalinti pasiūlymą pateikusį asmenį yra vienas iš sprendimų, kurį valstybei narei leidžiama priimti, ar pagal proporcingumo principą, nustatytą ES sutarties 5 straipsnyje, primintą Direktyvos 2014/24/ES 101 konstatuojamojoje dalyje ir Teisingumo Teismo pripažintą bendruoju Europos Sąjungos teisės principu, draudžiama nacionalinės teisės norma, kaip antai 2016 m. Įstatyminio dekreto Nr. 50 80 straipsnio 5 dalis, kurioje numatyta, kad, kai vykstant pirkimo procedūrai nustatoma, jog yra pašalinimo pagrindas, susijęs su nurodytu subrangovu, pasiūlymą pateikęs ekonominės veiklos vykdytojas visais atvejais pašalinamas iš pirkimo procedūros, net kai kiti subrangovai nėra pašalinami ir atitinka reikalavimus paslaugoms, pavestoms pagal subrangos sutartį, teikti, arba kai pasiūlymą pateikęs ekonominės veiklos vykdytojas nurodo, kad atsisako pasitelkti subrangovus, nes pats atitinka reikalavimus paslaugoms teikti?

         (1)  2014 m. vasario 26 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2014/24/ES dėl viešųjų pirkimų, kuria panaikinama Direktyva 2004/18/EB (OL L 94, 2014, p. 65).


title: Byla C-532/17: 2018 m. liepos 4 d. Teisingumo Teismo (trečioji kolegija) sprendimas byloje (Landgericht Hamburg (Vokietija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Wolfgang Wirth ir kt. / Thomson Airways Ltd. (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą — Transportas — Reglamentas (EB) Nr. 261/2004 — 2 straipsnio b punktas — Taikymo sritis — Sąvoka „skrydį vykdantis oro vežėjas“ — Lėktuvo nuomos su įgula sutartis („wet lease“))

text:
               27.8.2018

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 301/10

      2018 m. liepos 4 d. Teisingumo Teismo (trečioji kolegija) sprendimas byloje (Landgericht Hamburg (Vokietija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Wolfgang Wirth ir kt. / Thomson Airways Ltd.

      (Byla C-532/17) (1)

      ((Prašymas priimti prejudicinį sprendimą - Transportas - Reglamentas (EB) Nr. 261/2004 - 2 straipsnio b punktas - Taikymo sritis - Sąvoka „skrydį vykdantis oro vežėjas“ - Lėktuvo nuomos su įgula sutartis („wet lease“)))
      (2018/C 301/12)
      Proceso kalba: vokiečių

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

         Landgericht Hamburg

         Šalys pagrindinėje byloje

         Ieškovai ir kitos apeliacinio proceso šalys: Wolfgang Wirth, Theodor Mülder, Ruth Mülder, Gisela Wirth

         Atsakovė ir apeliantė: Thomson Airways Ltd

         Rezoliucinė dalis

      Sąvoką „skrydį vykdantis oro vežėjas“, kaip tai suprantama pagal 2004 m. vasario 11 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentą (EB) Nr. 261/2004, nustatantį bendras kompensavimo ir pagalbos keleiviams taisykles atsisakymo vežti ir skrydžių atšaukimo arba atidėjimo ilgam laikui atveju, panaikinantį Reglamentą (EEB) Nr. 295/91, visų pirma jo 2 straipsnio b punktą, reikia aiškinti taip, kad ji neapima oro vežėjo, kuris, kaip nagrinėjamas pagrindinėje byloje, išnuomoja orlaivį su įgula kitam oro vežėjui pagal lėktuvo nuomos su įgula sutartį („wet lease“), bet neprisiima šių skrydžių veiklos atsakomybės, įskaitant tuo atveju, kai keleiviams išduotame rezervacijos patvirtinime nurodyta, kad šį skrydį vykdo šis pirmasis vežėjas.

         (1)  OL C 402, 2017 11 27.


title: Byla C-400/18: 2018 m. birželio 18 d. Hof van Cassatie (Belgija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Infohos / Belgijos valstybė

text:
               27.8.2018

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 301/17

      2018 m. birželio 18 d.Hof van Cassatie (Belgija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Infohos / Belgijos valstybė

      (Byla C-400/18)
      (2018/C 301/23)
      Proceso kalba: nyderlandų

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

         Hof van Cassatie

         Šalys pagrindinėje byloje

         Kasatorė: Infohos

         Kita kasacinio proceso šalis: Belgijos valstybė

         Prejudicinis klausimas

      Ar 1977 m. gegužės 17 d. Direktyvos 77/388/EEB (1) 13 straipsnio A skirsnio 1 dalies f punktą (dabar – 2006 m. lapkričio 28 d. Direktyvos 2006/112/EB (2) 132 straipsnio 1 dalies f punktas) reikia aiškinti taip, kad pagal jį valstybėms narėms leidžiama šioje teisės normoje numatytą atleidimą nuo mokesčio susieti su išimtinumo sąlyga, pagal kurią nepriklausomos grupės, teikiančios paslaugas ir ne nariams, privalo sumokėti visą PVM sumą ir už nariams suteiktas paslaugas?

         (1)  1977 m. gegužės 17 d. Šeštoji Tarybos direktyva 77/388/EEB dėl valstybių narių apyvartos mokesčių įstatymų derinimo – Bendra pridėtinės vertės mokesčio sistema: vienodas vertinimo pagrindas (OL OL 145, 1977, p. 1; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 9 sk., 1 t., p. 23).

         (2)  2006 m. lapkričio 28 d. Tarybos direktyva 2006/112/EB dėl pridėtinės vertės mokesčio bendros sistemos (OL L 347, 2006, p. 1).


title: Byla C-402/18: 2018 m. birželio 15 d. Consiglio di Stato (Italija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Tedeschi Srl, veikianti savo vardu ir kaip laikinosios įmonių grupės įgaliotinė, Consorzio Stabile Istant Service, veikiantis savo vardu ir kaip laikinosios įmonių grupės įgaliotojas / C.M. Service Srl, Università degli Studi di Roma La Sapienza

text:
               27.8.2018

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 301/17

      2018 m. birželio 15 d.Consiglio di Stato (Italija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Tedeschi Srl, veikianti savo vardu ir kaip laikinosios įmonių grupės įgaliotinė, Consorzio Stabile Istant Service, veikiantis savo vardu ir kaip laikinosios įmonių grupės įgaliotojas / C.M. Service Srl, Università degli Studi di Roma La Sapienza

      (Byla C-402/18)
      (2018/C 301/24)
      Proceso kalba: italų

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

         Consiglio di Stato

         Šalys pagrindinėje byloje

         Apeliantai: Tedeschi Srl, veikianti savo vardu ir kaip laikinosios įmonių grupės įgaliotinė, Consorzio Stabile Istant Service, veikiantis savo vardu ir kaip laikinosios įmonių grupės įgaliotojas

         Kita apeliacinio proceso šalis: Università degli Studi di Roma La Sapienza

         Kita apeliacinio proceso šalis, pateikusi priešpriešinį apeliacinį skundą: C. M. Service Srl

         Prejudicinis klausimas

      Ar pagal įsisteigimo laisvės ir laisvės teikti paslaugas principus, nustatytus Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo (SESV) 49 ir 56 straipsniuose, 2004 m. kovo 31 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2004/18 (1) 25 straipsnyje ir 2014 m. vasario 26 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2014/24 (2) 71 straipsnyje, kuriuose nenustatyti jokie subrangos sutarčių daliai ir subrangovams taikomų kainų sumažinimui taikytini apribojimai, ir pagal ES teisėje įtvirtintą proporcingumo principą draudžiama taikyti nacionalinės teisės normą viešųjų pirkimų srityje, kaip antai Italijos teisės normą, įtvirtintą Decreto legislativo 12 aprile 2006, n. 163 (2006 m. balandžio 12 d. Įstatyminis dekretas Nr. 163) 118 straipsnio 2 ir 4 dalyse, pagal kurią subrangos sutarčių suma negali viršyti 30 procentų visos sutarties sumos, o pagal subrangos sutartis teikiamoms paslaugoms konkurso laimėtojas turi taikyti su juo sudarytoje sutartyje nurodytas vieneto kainas, sumažintas ne daugiau kaip dvidešimčia procentų?

         (1)  2004 m. kovo 31 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2004/18/EB dėl viešojo darbų, prekių ir paslaugų pirkimo sutarčių sudarymo tvarkos derinimo (OL L 134, 2004, p. 114; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 6 sk., 7 t., p. 132).

         (2)  2014 m. vasario 26 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2014/24/ES dėl viešųjų pirkimų, kuria panaikinama Direktyva 2004/18/EB (OL L 94, 2014, p. 65).


title: Byla C-320/18 P P: 2018 m. gegužės 14 d. Crocs, Inc. pateiktas apeliacinis skundas dėl 2018 m. kovo 14 d. Bendrojo Teismo (septintoji kolegija) priimto sprendimo byloje T-651/16 Crocs / EUIPO

text:
               10.9.2018

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 319/12

      2018 m. gegužės 14 d.Crocs, Inc. pateiktas apeliacinis skundas dėl 2018 m. kovo 14 d. Bendrojo Teismo (septintoji kolegija) priimto sprendimo byloje T-651/16 Crocs / EUIPO

      (Byla C-320/18 P P)
      (2018/C 319/15)
      Proceso kalba: anglų

         Šalys

         Apeliantė: Crocs, Inc., atstovaujama solisitorių J. Guise ir D. Knight

         Kita proceso šalis: Europos Sąjungos intelektinės nuosavybės tarnyba (EUIPO)

         Apeliantės reikalavimai

      Apeliantė Teisingumo Teismo prašo:

                  —

                  panaikinti skundžiamą sprendimą,

                  —

                  tuo atveju, jei Teisingumo Teismas pritartų pirmajam pagrindui, apeliantė prašo Teisingumo Teismo papildomai panaikinti Apeliacinės tarybos sprendimą ir palikti galioti pirmojoje instancijoje priimtą sprendimą,

                  —

                  tuo atveju, jei Teisingumo Teismas pritartų antrajam pagrindui, apeliantė prašo panaikinti skundžiamą sprendimą ir nurodyti Bendrajam Teismui apsiriboti Apeliacinės tarybos sprendime keliamų faktinių ir teisinių klausimų vertinimu. Jei Bendrasis Teismas prieitų prie išvados, kad negali palikti galioti Apeliacinės tarybos sprendimo, kai atskleidimas internete vertinamas atskirai, apeliantė prašo grąžinti bylą nagrinėti Apeliacinei tarybai, kad ši, atsižvelgdama į pateiktus įrodymus, išnagrinėtų, ar Fort Lauderdeilio atskleidimas ir pardavimų atskleidimas patenka į 7 straipsnyje (1) įtvirtintos išimties taikymo sritį,

                  —

                  tuo atveju, jei Teisingumo Teismas pritartų trečiajam pagrindui, apeliantė prašo panaikinti skundžiamą sprendimą, kiek jis susijęs su 7 straipsnio taikymu, ir nurodyti Bendrajam Teismui iš naujo įvertinti įrodymus, susijusius su 7 straipsnio formuluote ir tikimybių pusiausvyros taikymu,

                  —

                  tuo atveju, jei Teisingumo Teismas pritartų ketvirtajam pagrindui, apeliantė prašo panaikinti skundžiamą sprendimą ir perduoti bylą išsamiau išnagrinėti kitai Bendrojo Teismo kolegijai,

                  —

                  apeliantė taip pat prašo Teisingumo Teismo priteisti bylinėjimosi išlaidas jos naudai pagal Teisingumo Teismo procedūros reglamento 137 ir 184 straipsnius.

         Apeliacinio skundo pagrindai ir pagrindiniai argumentai

                  1)

                     Pirmasis pagrindas – BDR 63 straipsnio pažeidimas

                  Bendrasis Teismas padarė teisės klaidą aiškindamas ir taikydamas 63 straipsnį, kai nepanaikino Apeliacinės tarybos sprendimo, kiek jame atsižvelgta į naujus įrodymus.

                  2)

                     Antrasis pagrindas – BDR 61 straipsnio pažeidimas

                  Bendrasis Teismas pažeidė 61 straipsnį iškėlęs fakto klausimus, kurie nebuvo iškelti Apeliacinės tarybos sprendime ir kurie nepatenka į apeliacinio skundo nagrinėjimo sritį. Šitaip Bendrasis Teismas viršijo savo jurisdikcijos panaikinti arba pakeisti Apeliacinės tarybos sprendimą ribas.

                  3)

                     Trečiasis pagrindas – BDR 7 straipsnio pažeidimas

                  Bendrasis Teismas pažeidė 7 straipsnį taikydamas klaidingą įrodinėjimo standartą. Bendrasis Teismas teigė, kad būtini specifiniai įrodymai, užuot teisiškai vertinęs byloje pateiktus įrodymus. Galiausiai Bendrasis teismas klaidingai atmetė apeliantės argumentą, kad taikant 7 straipsnį galima atsižvelgti į kiekybinį faktorių.

                  4)

                     Ketvirtasis pagrindas – Neteisėta Bendrojo Teismo (septintoji kolegija) sudėtis

                  Bendrojo Teismo septintoji kolegija sudaryta neteisėtai. Teisėjas A. Kornezov į Bendrąjį Teismą paskirtas 2016 m. iš Tarnautojų teismo. Vis dėlto vėliau paaiškėjo, kad teisėjas A. Kornezov į Tarnautojų teismą paskirtas padarius procedūrinį pažeidimą. Jei teisėjas A. Kornezov nebūtų dirbęs Tarnautojų teisme 2016 m., jis nebūtų galėjęs būti paskirtas į Bendrąjį Teismą anksčiau kaip 2019 m. Taigi paskyrus jį į Bendrąjį Teismą taip pat padarytas procedūrinis pažeidimas. Todėl reikia panaikinti skundžiamą sprendimą ir grąžinti bylą nagrinėti kitai Bendrojo Teismo kolegijai.

         (1)  2001 m. gruodžio 12 d. Tarybos reglamentas (EB) Nr. 6/2002 dėl Bendrijos dizaino (OL L 3, 2002, p. 1; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 13 sk., 27 t., p. 142) („BDR“).


title: Byla C-629/16: 2018 m. liepos 11 d. Teisingumo Teismo (antroji kolegija) sprendimas byloje (Verwaltungsgerichtshof (Austrija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą), inicijuotoje CX (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą — Tarptautinis prekių vežimas keliais — Europos ekonominės bendrijos ir Turkijos asociacijos susitarimas — 9 straipsnis — Papildomas protokolas — 41 ir 42 straipsniai — Laisvė teikti paslaugas — Status quo išlyga — EB ir Turkijos asociacijos tarybos sprendimas Nr. 1/95 — 5 ir 7 straipsniai — Laisvas prekių judėjimas — Nacionalinės teisės normos, kuriomis apribojama prekių vežimo įmonių, turinčių buveinę Turkijoje, teisė važiuoti savo transporto priemonėmis atitinkamos valstybės narės teritorijoje — Pareiga gauti arba leidimą, išduotą neviršijant kvotos, kuri nustatyta pagal dvišalį minėtos valstybės narės ir Turkijos sudarytą susitarimą, arba leidimą, išduotą konkrečiam vežimui, susijusiam su svarbiu viešuoju interesu)

text:
               10.9.2018

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 319/4

      2018 m. liepos 11 d. Teisingumo Teismo (antroji kolegija) sprendimas byloje (Verwaltungsgerichtshof (Austrija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą), inicijuotoje CX
      (Byla C-629/16) (1)

      ((Prašymas priimti prejudicinį sprendimą - Tarptautinis prekių vežimas keliais - Europos ekonominės bendrijos ir Turkijos asociacijos susitarimas - 9 straipsnis - Papildomas protokolas - 41 ir 42 straipsniai - Laisvė teikti paslaugas - Status quo išlyga - EB ir Turkijos asociacijos tarybos sprendimas Nr. 1/95 - 5 ir 7 straipsniai - Laisvas prekių judėjimas - Nacionalinės teisės normos, kuriomis apribojama prekių vežimo įmonių, turinčių buveinę Turkijoje, teisė važiuoti savo transporto priemonėmis atitinkamos valstybės narės teritorijoje - Pareiga gauti arba leidimą, išduotą neviršijant kvotos, kuri nustatyta pagal dvišalį minėtos valstybės narės ir Turkijos sudarytą susitarimą, arba leidimą, išduotą konkrečiam vežimui, susijusiam su svarbiu viešuoju interesu))
      (2018/C 319/04)
      Proceso kalba: vokiečių

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

         Verwaltungsgerichtshof

         Šalys pagrindinėje byloje

         Kasatorius: CX

         dalyvaujant: Bezirkshauptmannschaft Schärding

         Rezoliucinė dalis

      Europos ekonominės bendrijos ir Turkijos asociacijos susitarimo, kurį 1963 m. rugsėjo 12 d. Ankaroje Turkijos Respublika pasirašė su EEB valstybėmis narėmis ir Bendrija ir kuris pastarosios vardu buvo sudarytas, aprobuotas ir patvirtintas 1963 m. gruodžio 23 d. Tarybos sprendimu 64/732/EEB, 1970 m. lapkričio 23 d. Briuselyje pasirašyto papildomo protokolo, kuris Bendrijos vardu sudarytas, aprobuotas ir patvirtintas 1972 m. gruodžio 19 d. Tarybos reglamentu (EEB) Nr. 2760/72, ir EB ir Turkijos asociacijos tarybos sprendimo Nr. 1/95 dėl galutinio muitų sąjungos etapo įgyvendinimo nuostatos turi būti aiškinamos taip, kad joms neprieštarauja valstybės narės teisės aktas, kaip antai nagrinėjamas pagrindinėje byloje, pagal kurį prekių vežimo keliais įmonės, turinčios buveinę Turkijoje, tokį vežimą į šią valstybę narę arba per jos teritoriją gali vykdyti tik jei turi pažymėjimus, išduotus laikantis šiai vežimo rūšiai pagal dvišalį susitarimą, sudarytą tarp minėtos valstybės narės ir Turkijos Respublikos, nustatytos kvotos, arba jeigu leidimas joms buvo išduotas atsižvelgiant į svarbų viešąjį interesą, jeigu šiuo teisės aktu nenustatomas naujas laisvės teikti paslaugas apribojimas, kaip tai suprantama pagal minėto papildomo protokolo 41 straipsnio 1 dalį, o tai turi patikrinti prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas.

         (1)  OL C 104, 2017 4 3.


title: Byla C-89/17: 2018 m. liepos 12 d. Teisingumo Teismo (ketvirtoji kolegija) sprendimas (Upper Tribunal (Immigration and Asylum Chamber) London (Jungtinė Karalystė) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą) – Secretary of State for the Home Department / Rozanne Banger (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą — Europos Sąjungos pilietybė — SESV 21 straipsnis — Sąjungos piliečių teisė laisvai judėti ir gyventi Sąjungos teritorijoje — Direktyva 2004/38/EB — 3 straipsnio 2 dalies pirmos pastraipos b punktas — Partneris, su kuriuo Sąjungos pilietis palaiko ilgalaikius santykius, jeigu jie tinkamai patvirtinami — Grįžimas į valstybę narę, kurios pilietybę turi Sąjungos pilietis — Prašymas išduoti leidimą gyventi šalyje — Išsamus pareiškėjo asmeninių aplinkybių nagrinėjimas — 15 ir 31 straipsniai — Veiksminga teisminė gynyba — Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartija — 47 straipsnis)

text:
               10.9.2018

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 319/9

      2018 m. liepos 12 d. Teisingumo Teismo (ketvirtoji kolegija) sprendimas (Upper Tribunal (Immigration and Asylum Chamber) London (Jungtinė Karalystė) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą) – Secretary of State for the Home Department / Rozanne Banger

      (Byla C-89/17) (1)

      ((Prašymas priimti prejudicinį sprendimą - Europos Sąjungos pilietybė - SESV 21 straipsnis - Sąjungos piliečių teisė laisvai judėti ir gyventi Sąjungos teritorijoje - Direktyva 2004/38/EB - 3 straipsnio 2 dalies pirmos pastraipos b punktas - Partneris, su kuriuo Sąjungos pilietis palaiko ilgalaikius santykius, jeigu jie tinkamai patvirtinami - Grįžimas į valstybę narę, kurios pilietybę turi Sąjungos pilietis - Prašymas išduoti leidimą gyventi šalyje - Išsamus pareiškėjo asmeninių aplinkybių nagrinėjimas - 15 ir 31 straipsniai - Veiksminga teisminė gynyba - Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartija - 47 straipsnis))
      (2018/C 319/10)
      Proceso kalba: anglų

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

         Upper Tribunal (Immigration and Asylum Chamber) London

         Šalys pagrindinėje byloje

         Apeliantas: Secretary of State for the Home Department

         Kita apeliacinio proceso šalis: Rozanne Banger

         Rezoliucinė dalis

                  1.

                  SESV 21 straipsnio 1 dalį reikia aiškinti taip, kad pagal ją valstybė narė, kurios pilietybę turi Sąjungos pilietis, įpareigojama palengvinti leidimo gyventi šalyje neregistruotam partneriui trečiosios valstybės piliečiui, su kuriuo Sąjungos pilietis palaiko ilgalaikius santykius, galinčius būti tinkamai patvirtinamus, kai minėtas Sąjungos pilietis, pasinaudojęs Sutartyje numatyta laisvo judėjimo dirbti kitoje valstybėje narėje teise pagal 2004 m. balandžio 29 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvoje 2004/38/EB dėl Sąjungos piliečių ir jų šeimos narių teisės laisvai judėti ir gyventi valstybių narių teritorijoje, iš dalies keičiančioje Reglamentą (EEB) Nr. 1612/68 ir panaikinančioje direktyvas 64/221/EEB, 68/360/EEB, 72/194/EEB, 73/148/EEB, 75/34/EEB, 75/35/EEB, 90/364/EEB, 90/365/EEB ir 93/96/EEB, numatytas sąlygas, su savo partneriu grįžta į savo pilietybės valstybę narę ir joje gyvena, suteikimą.

                  2.

                  SESV 21 straipsnio 1 dalį reikia aiškinti taip, kad sprendimas atsisakyti suteikti leidimą gyventi šalyje Sąjungos piliečio neregistruotam partneriui trečiosios valstybės piliečiui, kai šis Sąjungos pilietis, pasinaudojęs Sutartyje numatyta laisvo judėjimo dirbti kitoje valstybėje narėje teise pagal Direktyvoje 2004/38 numatytas sąlygas, grįžta su savo partneriu į savo pilietybės valstybę narę ir joje gyvena, turi būti pagrįstas išsamiai išnagrinėtomis asmeninėmis prašytojo aplinkybėmis ir motyvuotas.

                  3.

                  Direktyvos 2004/38 3 straipsnio 2 dalį reikia aiškinti taip, kad šioje nuostatoje nurodyti trečiųjų šalių piliečiai, siekdami, kad būtų panaikintas dėl jų priimtas sprendimas nesuteikti leidimo gyventi šalyje, turi turėti teisės gynimo priemonę, kuria, kai pasinaudojama, nacionalinis teismas galėtų įvertinti, ar ginčijamas sprendimas grindžiamas pakankamai svariais faktais ir ar buvo laikytasi procedūrinių garantijų. Šios garantijos apima ir įpareigojimą, kad kompetentingos nacionalinės valdžios institucijos išsamiai išnagrinėtų prašytojo asmenines aplinkybes ir motyvuotų bet kokį atsisakymą leisti atvykti ar gyventi šalyje.

         (1)  OL C 129, 2017 4 24.


title: Byla T-419/18: 2018 m. liepos 10 d. pareikštas ieškinys byloje Crédit agricole ir Crédit agricole Corporate and Investment Bank / Komisija

text:
               10.9.2018

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 319/19

      2018 m. liepos 10 d. pareikštas ieškinys byloje Crédit agricole ir Crédit agricole Corporate and Investment Bank / Komisija

      (Byla T-419/18)
      (2018/C 319/23)
      Proceso kalba: prancūzų

         Šalys

         Ieškovės: Crédit agricole SA (Monružas, Prancūzija) ir Crédit agricole Corporate and Investment Bank (Monružas), atstovaujamos advokatų J.-P. Tran Thiet, M. Powell, J. Jourdan ir J.-J. Lemonnier

         Atsakovė: Europos Komisija

         Reikalavimai

      Ieškovės Bendrojo Teismo prašo:

                  —

                  panaikinti sprendimą, kiek juo atmesti ieškovių prašymai užtikrinti konfidencialumą,

                  —

                  priteisti iš Europos Komisijos visas bylinėjimosi išlaidas.

         Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

      Grįsdamos savo ieškinį dėl 2018 m. balandžio 27 d. Komisijos sprendimo C(2018) 2743 final, susijusio su pagal 2011 m. spalio 13 d. Komisijos pirmininko sprendimo 2011/695/ES dėl bylas nagrinėjančio pareigūno pareigybės ir įgaliojimų nagrinėjant tam tikras konkurencijos bylas (OL L 275, 2011, p. 29) 8 straipsnį ieškovių pateiktais prieštaravimais dėl informacijos atskleidimo (byla AT.39914 – Euro palūkanų normos išvestinės finansinės priemonės (EIRD)), ieškovės nurodo du pagrindus.

                  1.

                  Pirmasis ieškinio pagrindas grindžiamas tuo, kad paskelbus su ieškovėmis susijusią informaciją apie prekiautojų tarpusavio prekybą, įvykusią iki pažeidimo laikotarpio, buvo pažeista nekaltumo prezumpcija. Šiuo klausimu Komisija neturėjo teisės skelbti sprendimo, kuriame yra užuominų apie neteisėtą elgesį, kurio ieškovės negalėjo ginčyti. Taigi skundžiamu sprendimu atmetus ieškovių prašymus užtikrinti šios informacijos konfidencialumą buvo padaryta teisės klaida.

                  2.

                  Antrasis ieškinio pagrindas grindžiamas tuo, kad, kol Bendrasis Teismas nepriėmė sprendimo dėl esmės byloje Crédit agricole ir Crédit Agricole Corporate and Investment Bank / Komisija (T-113/17), paskelbus informaciją, kurioje yra užuominų apie ieškovių neteisėtą elgesį, – o tai ieškovės ginčija Bendrajam Teismui, – buvo pažeista nekaltumo prezumpcija. Taigi skundžiamu sprendimu atmetus ieškovių prašymus užtikrinti šios informacijos konfidencialumą buvo padaryta teisės klaida.


title: Byla C-420/18: 2018 m. birželio 26 d. Gerechtshof ’s Hertogenbosch (Nyderlandai) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje IO / Inspecteur van de belastingdienst

text:
               10.9.2018

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 319/13

      2018 m. birželio 26 d.Gerechtshof ’s Hertogenbosch (Nyderlandai) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje IO / Inspecteur van de belastingdienst

      (Byla C-420/18)
      (2018/C 319/16)
      Proceso kalba: nyderlandų

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

         Gerechtshof ’s Hertogenbosch

         Šalys pagrindinėje byloje

         Apeliantas: IO

         Kita apeliacinio proceso šalis: Inspecteur van de belastingdienst

         Prejudicinis klausimas

      Ar fondo Raad van Commissarissen (stebėtojų taryba) narys, pavaldus šiai Raad, kiek tai susiję su jo darbo sąlygomis ir darbo užmokesčiu, bet visais kitais aspektais nesusijęs pavaldumo santykiais su Raad van Commissarissen ar fondu, savarankiškai vykdo ekonominę veiklą, kaip tai suprantama pagal 2006 m. lapkričio 28 d. Tarybos direktyvos 2006/112/EB dėl pridėtinės vertės mokesčio bendros sistemos (1) 9 ir 10 straipsnius?

         (1)  OL L 347, 2006, p. 1.


title: Byla T-469/17: 2018 m. liepos 11 d. Bendrojo Teismo nutartis byloje The Scotch Whisky Association / EUIPO – José Estévez (JOHN COR)

text:
               10.9.2018

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 319/26

      2018 m. liepos 11 d. Bendrojo Teismo nutartis byloje The Scotch Whisky Association / EUIPO – José Estévez (JOHN COR)

      (Byla T-469/17) (1)

      (2018/C 319/32)
      Proceso kalba: ispanų
      Pirmosios kolegijos pirmininkas nutartimi nurodė išbraukti bylą iš registro.

         (1)  OL C 309, 2017 9 18.


title: Byla C-438/18: 2018 m. liepos 4 d. Tribunal Arbitral Tributário (Centro de Arbitragem Administrativa – CAAD) (Portugalija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Galeria Parque Nascente-Exploração de Espaços Comerciais SA / Autoridade Tributária e Aduaneira

text:
               10.9.2018

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 319/14

      2018 m. liepos 4 d.Tribunal Arbitral Tributário (Centro de Arbitragem Administrativa – CAAD) (Portugalija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Galeria Parque Nascente-Exploração de Espaços Comerciais SA / Autoridade Tributária e Aduaneira

      (Byla C-438/18)
      (2018/C 319/17)
      Proceso kalba: portugalų

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

         Tribunal Arbitral Tributário (Centro de Arbitragem Administrativa – CAAD)

         Šalys pagrindinėje byloje

         Ieškovė: Galeria Parque Nascente-Exploração de Espaços Comerciais S.A.

         Atsakovė: Autoridade Tributária e Aduaneira

         Prejudiciniai klausimai

                  1.

                  Ar tuo atveju, jeigu 2013 m. galiojusios redakcijos CIRC 23 straipsnio 1 dalies c punktas ir 2014 m. galiojusios redakcijos CIRC 23 straipsnio 1 dalis ir 2 dalies c punktas būtų aiškinami taip, kad po minėto atvirkštinio jungimosi palūkanos už iš trečiųjų šalių paimtas paskolas (kurias prijungtoji bendrovė galėtų atskaityti, jei nebūtų įvykęs jungimasis), kurios skirtos prijungiančiajai patronuojamajai bendrovei įsigyti ir kurios dėl jungimosi buvo perleistos, tampa neatskaitytinos mokesčių tikslais nuo prijungiančiosios bendrovės pelno, šios nacionalinės teisės nuostatos neprieštarautų Sąjungos teisei, konkrečiai atsižvelgiant į tai, kad galimybės atskaityti palūkanas iš pelno nebuvimas gali kliudyti Direktyva 2003/133/EB (1) reglamentuojamoms koncentracijų operacijoms arba jas riboti, taip pažeidžiant minėtos direktyvos principus ir tikslus bei jos 4 straipsnį?

                  2.

                  Jei į pirmąjį klausimą būtų atsakyta, kad galimybės mokesčių tikslais atskaityti palūkanas nebuvimas neprieštarauja direktyvai, ar toks atsakymas liktų nepakitęs atsižvelgiant į tai, kad tokia korekcija buvo padaryta remiantis ne direktyvoje įtvirtinta kovos su piktnaudžiavimu nuostata (direktyvos 15 straipsnis) ar nacionalinės teisės aktais, kuriais ji perkelta (CIRC 73 straipsnio 10 dalis), o kita nacionalinės teisės nuostata (CIRC 23 straipsnis)?

         (1)  2009 m. spalio 19 d. Tarybos direktyva 2009/133/EB dėl bendros mokesčių sistemos, taikomos įvairių valstybių narių įmonių jungimui, skaidymui, daliniam skaidymui, turto perleidimui bei keitimuisi akcijomis, ir SE arba SCE registruotos buveinės perkėlimui iš vienos valstybės narės į kitą (OL L 310, 2009, p. 34).


title: Byla T-10/18: 2018 m. liepos 11 d. Bendrojo Teismo nutartis byloje Eesti Apteekide Ühendus / Komisija

text:
               10.9.2018

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 319/26

      2018 m. liepos 11 d. Bendrojo Teismo nutartis byloje Eesti Apteekide Ühendus / Komisija

      (Byla T-10/18) (1)

      (2018/C 319/33)
      Proceso kalba: anglų
      Devintosios kolegijos pirmininkas nutartimi nurodė išbraukti bylą iš registro.

         (1)  OL C 104, 2018 3 19.


title: Byla C-154/17: 2018 m. liepos 11 d. Teisingumo Teismo (dešimtoji kolegija) sprendimas byloje (Augstākā tiesa (Latvija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) SIA „E LATS“ / Valsts ieņēmumu dienests (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą — Apmokestinimas — Pridėtinės vertės mokestis — Direktyva 2006/112/EB — 311 straipsnio 1 dalies 1 punktas — Speciali naudotų prekių schema — Sąvoka „naudotos prekės“ — Prekybininkui perparduotos prekės, kuriose yra tauriųjų metalų ir brangakmenių — Minėtų prekių pakeitimas po pardavimo — Tauriųjų metalų ir brangakmenių išgavimas — Sąvoka „taurieji metalai ar brangakmeniai)

text:
               10.9.2018

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 319/10

      2018 m. liepos 11 d. Teisingumo Teismo (dešimtoji kolegija) sprendimas byloje (Augstākā tiesa (Latvija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) SIA „E LATS“ / Valsts ieņēmumu dienests

      (Byla C-154/17) (1)

      ((Prašymas priimti prejudicinį sprendimą - Apmokestinimas - Pridėtinės vertės mokestis - Direktyva 2006/112/EB - 311 straipsnio 1 dalies 1 punktas - Speciali naudotų prekių schema - Sąvoka „naudotos prekės“ - Prekybininkui perparduotos prekės, kuriose yra tauriųjų metalų ir brangakmenių - Minėtų prekių pakeitimas po pardavimo - Tauriųjų metalų ir brangakmenių išgavimas - Sąvoka „taurieji metalai ar brangakmeniai))
      (2018/C 319/11)
      Proceso kalba: latvių

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

         Augstākā tiesa

         Šalys pagrindinėje byloje

         Kasatorė: SIA „E LATS“

         Kita proceso šalis: Valsts ieņēmumu dienests

         Rezoliucinė dalis

      2006 m. lapkričio 28 d. Tarybos direktyvos 2006/112/EB dėl pridėtinės vertės mokesčio bendros sistemos 311 straipsnio 1 dalies 1 punktas turi būti aiškinamas taip, kad sąvoka „naudota prekė“ neapima naudotų prekių, kuriose yra tauriųjų metalų ir brangakmenių, jeigu šios prekės yra nebetinkamos tam, kad galėtų atlikti savo pirmines funkcijas, ir neišsaugojo šiems metalams ir brangakmeniams būdingų funkcijų, o tai atsižvelgdamas į visas objektyvias aplinkybes, svarbias kiekvienu konkrečiu atveju, turi patikrinti nacionalinis teismas.

         (1)  OL C 195, 2017 6 19.


title: Byla T-103/18: 2018 m. liepos 6 d. Bendrojo Teismo nutartis byloje S & V Technologies / EUIPO – Smoothline (Smoothline)

text:
               10.9.2018

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 319/27

      2018 m. liepos 6 d. Bendrojo Teismo nutartis byloje S & V Technologies / EUIPO – Smoothline (Smoothline)

      (Byla T-103/18) (1)

      (2018/C 319/34)
      Proceso kalba: vokiečių
      Trečiosios kolegijos pirmininkas nutartimi nurodė išbraukti bylą iš registro.

         (1)  OL C 134, 2018 4 16.


title: Byla T-428/18: 2018 m. liepos 12 d. pareikštas ieškinys byloje McDreams Hotel / EUIPO – McDonald’s International Property (mc dreams hotels Träumen zum kleinen Preis!)

text:
               10.9.2018

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 319/20

      2018 m. liepos 12 d. pareikštas ieškinys byloje McDreams Hotel / EUIPO – McDonald’s International Property (mc dreams hotels Träumen zum kleinen Preis!)

      (Byla T-428/18)
      (2018/C 319/24)
      Proceso kalba: anglų

         Šalys

         Ieškovė: McDreams Hotel GmbH (Feldkirchenas, Vokietija), atstovaujama advokato S. Schenk

         Atsakovė: Europos Sąjungos intelektinės nuosavybės tarnyba (EUIPO)

         Kita procedūros Apeliacinėje taryboje šalis: McDonald’s International Property Co. Ltd (Vilmingtonas, Delaveras, Jungtinės Valstijos)

         Su procedūra EUIPO susijusi informacija

         Prekių ženklo, dėl kurio kilo ginčas, savininkė: ieškovė Bendrajame Teisme

         Prekių ženklas, dėl kurio kilo ginčas: vaizdinio Europos Sąjungos prekių ženklo „mc dreams hotels Träumen zum kleinen Preis!“ registracijos paraiška – Registracijos paraiška Nr. 1 47 35 435

         Procedūra EUIPO: protesto procedūra

         Ginčijamas sprendimas: 2018 m. balandžio 18 d. EUIPO antrosios apeliacinės tarybos sprendimas byloje R 972/2017-2

         Reikalavimai

      Ieškovė Bendrojo Teismo prašo:

                  —

                  panaikinti ginčijamą sprendimą,

                  —

                  nurodyti atsakovei padengti ieškovės bylinėjimosi išlaidas.

         Pagrindas, kuriuo remiamasi

                  —

                  Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) Nr. 2017/1001 8 straipsnio 1 dalies b punkto ir 8 straipsnio 5 dalies pažeidimas.


title: Byla C-451/18: 2018 m. liepos 10 d. Győri Ítélőtábla (Vengrija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Tibor-Trans Fuvarozó és Kereskedelmi Kft. / DAF TRUCKS N.V.

text:
               10.9.2018

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 319/15

      2018 m. liepos 10 d.Győri Ítélőtábla (Vengrija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Tibor-Trans Fuvarozó és Kereskedelmi Kft. / DAF TRUCKS N.V.

      (Byla C-451/18)
      (2018/C 319/18)
      Proceso kalba: vengrų

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

         Győri Ítélőtábla

         Šalys pagrindinėje byloje

         Ieškovė: Tibor-Trans Fuvarozó és Kereskedelmi Kft.

         Atsakovė: DAF TRUCKS N.V.

         Prejudiciniai klausimai

      Ar 2012 m. gruodžio 12 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) Nr. 1215/2012 dėl jurisdikcijos ir teismo sprendimų civilinėse ir komercinėse bylose pripažinimo ir vykdymo (1) 7 straipsnio 2 dalyje nustatytą specialiosios jurisdikcijos taisyklę reikia aiškinti taip, kad valstybės narės teismas turi jurisdikciją kaip „vietos, kurioje įvyko <…> žalą sukėlęs įvykis“ teismas, jeigu:

                  —

                  ieškovės, kuri teigia patyrusi žalą, buveinė arba jos ekonominės veiklos ar turtinių interesų centras yra šioje valstybėje narėje;

                  —

                  tik vienai atsakovei (sunkvežimių gamintoja), kurios buveinė yra kitoje valstybėje narėje, pateiktas ieškovės reikalavimas grindžiamas Europos Komisijos [sprendime] pagal Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo 101 straipsnio 1 dalį (buvusi EB steigimo sutarties 81 straipsnio 1 dalis) [konstatuotu] pažeidimu dėl kartelinių susitarimų dėl sunkvežimių mažmeninių kainų nustatymo ir bendrų kainų didinimo Europos ekonominėje erdvėje, kuris skirtas ne tik atsakovei bet ir kitiems adresatams;

                  —

                  ieškovė įsigijo tik kitų karteliniame susitarime dalyvavusių įmonių pagamintus sunkvežimius;

                  —

                  nėra jokių duomenų, kad bent vienas iš susitikimų, laikomų ribojančiais konkurenciją, būtų įvykęs bylą nagrinėjančio teismo valstybėje;

                  —

                  ieškovė paprastai sunkvežimius įsigydavo (jos teigimu, iškreiptomis kainomis) bylą nagrinėjančio teismo valstybėje ir tuo tikslu su šioje valstybėje veikiančiomis įmonėmis sudarydavo finansinės nuomos sutartis su galutiniu nuosavybės teisės perdavimu, tačiau, remiantis pačios ieškovės teiginiais, ji tiesiogiai derėjosi su sunkvežimių koncesininkais, o finansinės nuomos davėjas prie kainų, dėl kurių ji susitardavo, dar pridėdavo savo pelno maržą ir finansinės nuomos išlaidas, perduodamas ieškovei nuosavybės teises į sunkvežimius po sutarties įvykdymo jos galiojimo pasibaigimo momentu?

         (1)  OL L 351, 2012, p. 1.


title: Byla C-574/17 P: 2018 m. liepos 25 d. Teisingumo Teismo (trečioji kolegija) sprendimas byloje Europos Komisija / Combaro SA (Apeliacinis skundas — Muitų sąjunga — Reglamentas (EEB) Nr. 2913/92 — 239 straipsnis — Atsisakymas išieškoti importo muitus — Lininių audinių importas iš Latvijos 1999–2002 m. laikotarpiu — Ypatinga situacija — Priežiūros ir kontrolės pareigos — Tariama muitinės įstaigų korupcija — Neautentiškas judėjimo sertifikatas — Tarpusavio pasitikėjimas)

text:
               17.9.2018

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 328/21

      2018 m. liepos 25 d. Teisingumo Teismo (trečioji kolegija) sprendimas byloje Europos Komisija / Combaro SA

      (Byla C-574/17 P) (1)

      ((Apeliacinis skundas - Muitų sąjunga - Reglamentas (EEB) Nr. 2913/92 - 239 straipsnis - Atsisakymas išieškoti importo muitus - Lininių audinių importas iš Latvijos 1999–2002 m. laikotarpiu - Ypatinga situacija - Priežiūros ir kontrolės pareigos - Tariama muitinės įstaigų korupcija - Neautentiškas judėjimo sertifikatas - Tarpusavio pasitikėjimas))
      (2018/C 328/26)
      Proceso kalba: vokiečių

         Šalys

         Ieškovė: Europos Komisija, atstovaujama A. Caeiros ir B.-R. Killmann

         Atsakovė: Combaro SA, atstovaujama Rechtsanwalt D. Ehle

         Rezoliucinė dalis

                  1.

                  Panaikinti 2017 m. liepos 19 d. Europos Sąjungos Bendrojo Teismo sprendimą Combaro / Komisija (T-752/14, EU:T:2017:529).

                  2.

                  Atmesti Combaro SA ieškinį.

                  3.

                  Combaro SA padengia savo ir Europos Komisijos patirtas bylinėjimosi išlaidas.

         (1)  OL C 382, 2017 11 13.


title: Byla T-439/14: 2018 m. liepos 12 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje LS Cable & System / Komisija (Konkurencija — Karteliai — Europos elektros kabelių rinka — Vienas ir tęstinis pažeidimas — Pakankamas įrodymas — Prisidėjimas siekiant vienintelio pažeidimo tikslo — Pagrindinių pažeidimo aplinkybių žinojimas — Baudos apskaičiavimas — Bazinis dydis — Baudų apskaičiavimo gairių 18 punktas — Pažeidimo sunkumas — Proporcingumas — Lengvinančios aplinkybės — Neribota jurisdikcija)

text:
               17.9.2018

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 328/33

      2018 m. liepos 12 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje LS Cable & System / Komisija

      (Byla T-439/14) (1)

      ((Konkurencija - Karteliai - Europos elektros kabelių rinka - Vienas ir tęstinis pažeidimas - Pakankamas įrodymas - Prisidėjimas siekiant vienintelio pažeidimo tikslo - Pagrindinių pažeidimo aplinkybių žinojimas - Baudos apskaičiavimas - Bazinis dydis - Baudų apskaičiavimo gairių 18 punktas - Pažeidimo sunkumas - Proporcingumas - Lengvinančios aplinkybės - Neribota jurisdikcija))
      (2018/C 328/44)
      Proceso kalba: anglų

         Šalys

         Ieškovė: LS Cable & System Ltd (Anyang-si, Korėjos Respublika), atstovaujama solisitorių S. Kinsella ir S. Spinks

         Atsakovė: Europos Komisija, atstovaujama iš pradžių C. Giolito, A. Biolan ir N. Khan, vėliau N. Khan ir H. van Vliet, padedamų baristerio B. Rayment

         Dalykas

      Pagal SESV 263 straipsnį pateiktas prašymas, pirma, panaikinti 2014 m. balandžio 2 d. Komisijos sprendimą C(2014) 2139 final dėl procedūros pagal [SESV] 101 straipsnį ir EEE susitarimo 53 straipsnį (byla AT.39610 – Elektros kabeliai), kiek jis susijęs su ieškove, ir, antra, sumažinti jai skirtą baudą.

         Rezoliucinė dalis

                  1.

                  Atmesti ieškinį.

                  2.

                  Priteisti iš LS Cable & System Ltd bylinėjimosi išlaidas.

         (1)  OL C 282, 2014 8 25.


title: Byla C-492/18: 2018 m. liepos 27 d. Rechtbank Amsterdam (Nyderlandai) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Openbaar Ministerie / TC

text:
               22.10.2018

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 381/7

      2018 m. liepos 27 d.Rechtbank Amsterdam (Nyderlandai) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Openbaar Ministerie / TC

      (Byla C-492/18)
      (2018/C 381/09)
      Proceso kalba: nyderlandų

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

         Rechtbank Amsterdam

         Šalys pagrindinėje byloje

         Pareiškėja: Openbaar Ministerie

         Kita proceso šalis: TC

         Prejudicinis klausimas

      Ar prašomo perduoti asmens, kuris gali pasislėpti, suėmimas siekiant perduoti daugiau kaip 90 dienų, skaičiuojamų nuo šio asmens sulaikymo momento, prieštarauja Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijos 6 straipsniui, jei:

                  —

                  vykdančioji valstybė narė Pagrindų sprendimo 2002/584/TVR (1) 17 straipsnį perkėlė taip, kad prašomo perduoti asmens suėmimo siekiant jį perduoti taikymas visais atvejais turi būti sustabdomas, kai viršijamas 90 dienų terminas, nustatytas galutiniam sprendimui dėl Europos arešto orderio vykdymo priimti, ir

                  —

                  šios valstybės narės teisminės institucijos išaiškino nacionalinės teisės aktus taip, kad sprendimo priėmimo terminas sustabdomas, kai vykdančioji teisminė institucija nusprendžia pateikti Teisingumo Teismui prašymą priimti prejudicinį sprendimą ar palaukti atsakymo į kitos vykdančiosios teisminės institucijos pateiktą prašymą priimti prejudicinį sprendimą, arba atidėti sprendimo dėl perdavimo priėmimą dėl to, kad kyla realus pavojus, jog išduodančiojoje valstybėje narėje įkalinimo sąlygos yra nežmoniškos ar žeminamos?

         (1)  2002 m. birželio 13 d. Tarybos pagrindų sprendimas dėl Europos arešto orderio ir perdavimo tarp valstybių narių tvarkos (OL L 190, 2002, p. 1; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 19 sk., 6 t., p. 34).


title: Byla T-112/17: 2018 m. rugsėjo 12 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Pelikan / EUIPO – NBA Properties (NEW ORLEANS PELICANS) (Europos Sąjungos prekių ženklas — Protesto procedūra — Vaizdinio Europos Sąjungos prekių ženklo NEW ORLEANS PELICANS paraiška — Ankstesni žodiniai Europos Sąjungos prekių ženklai ir ankstesnis vaizdinis nacionalinis prekių ženklas „Pelikan“ — Reglamento (EB) Nr. 207/2009 8 straipsnio 1 dalies b punktas ir 5 dalis (dabar – Reglamento (ES) 2017/1001 8 straipsnio 1 dalies b punktas ir 5 dalis))

text:
               22.10.2018

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 381/23

      2018 m. rugsėjo 12 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Pelikan / EUIPO – NBA Properties (NEW ORLEANS PELICANS)

      (Byla T-112/17) (1)

      ((Europos Sąjungos prekių ženklas - Protesto procedūra - Vaizdinio Europos Sąjungos prekių ženklo NEW ORLEANS PELICANS paraiška - Ankstesni žodiniai Europos Sąjungos prekių ženklai ir ankstesnis vaizdinis nacionalinis prekių ženklas „Pelikan“ - Reglamento (EB) Nr. 207/2009 8 straipsnio 1 dalies b punktas ir 5 dalis (dabar – Reglamento (ES) 2017/1001 8 straipsnio 1 dalies b punktas ir 5 dalis)))
      (2018/C 381/26)
      Proceso kalba: anglų

         Šalys

         Ieškovė: Pelikan Vertriebsgesellschaft mbH & Co. KG (Hanoveris, Vokietija), atstovaujama advokato U. Hildebrandt

         Atsakovė: Europos Sąjungos intelektinės nuosavybės tarnyba (EUIPO), atstovaujama D. Gája ir D. Walicka

         Kita procedūros EUIPO apeliacinėje taryboje šalis, įstojusi į bylą Bendrajame Teisme: NBA Properties, Inc. (Niujorkas, Niujorkas, Jungtinės Valstijos), iš pradžių atstovaujama baristerio M. Chapple, vėliau – baristerio T. Elias

         Dalykas

      Ieškinys dėl 2016 m. gruodžio 16 d. EUIPO ketvirtosios apeliacinės tarybos sprendimo (byla R 408/2016-4), susijusio su protesto procedūra tarp Pelikan Vertriebsgesellschaft ir NBA Properties.

         Rezoliucinė dalis

                  1.

                  Atmesti ieškinį.

                  2.

                  Pelikan Vertriebsgesellschaft mbH & Co. KG padengia bylinėjimosi išlaidas.

         (1)  OL C 129, 2017 4 24.


title: Byla C-556/18: 2018 m. rugpjūčio 30 d. pareikštas ieškinys byloje Europos Komisija / Ispanijos Karalystė

text:
               22.10.2018

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 381/18

      2018 m. rugpjūčio 30 d. pareikštas ieškinys byloje Europos Komisija / Ispanijos Karalystė

      (Byla C-556/18)
      (2018/C 381/19)
      Proceso kalba: ispanų

         Šalys

         Ieškovė: Europos Komisija, atstovaujama E. Manhaeve ir S. Pardo Quintillán

         Atsakovė: Ispanijos Karalystė

         Ieškovės reikalavimai

                  —

                  Kad Teisingumo Teismas, remdamasis Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo 258 straipsnio pirma pastraipa, pripažintų, jog, netinkamai suteikusi viešą informaciją ir konsultacijas dėl upės baseino valdymo planų peržiūros ir atnaujinimo ir nepritaikiusi bei nepaskelbusi peržiūrėtų ir atnaujintų upės baseino valdymo planų Lansarotės, Fuerteventūros, Gran Kanarijos, Tenerifės, La Gomeros, La Palmos ir El Hiero upių baseinų rajonams, nepranešusi apie juos Komisijai, Ispanijos Karalystė neįvykdė įsipareigojimų pagal 2000 m. spalio 23 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2000/60/EB (1), nustatančios Bendrijos veiksmų vandens politikos srityje pagrindus, 13 straipsnio 7 dalį, skaitomą kartu su to paties 13 straipsnio 1 dalimi, 14 straipsniu ir 15 straipsnio 1 dalimi;

                  —

                  Priteisti iš Ispanijos Karalystės bylinėjimosi išlaidas.

         Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

      Remiantis Direktyvos 2000/60/EB 25 straipsniu, ji įsigaliojo paskelbimo Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje dieną, t. y. 2000 m. gruodžio 22 d. Taigi, upės baseino valdymo planus buvo būtina paskelbti ne vėliau, kaip 2009 m. gruodžio 22 d., kaip nurodoma direktyvos 13 straipsnio 6 dalyje, o pirmąjį peržiūrėjimą ir atnaujinimą reikėjo atlikti 2015 m. gruodžio 22 d., kaip nurodoma direktyvos 13 straipsnio 7 dalyje.
      Komisija mano, kad, nesilaikiusi 2017 m. spalio 5 d. Komisijos pagrįstoje nuomonėje nurodyto dviejų mėnesių termino ir netinkamai suteikusi viešą informaciją ir konsultacijas dėl upės baseino valdymo planų peržiūros ir atnaujinimo ir nepritaikiusi bei nepaskelbusi peržiūrėtų ir atnaujintų upės baseino valdymo planų Lansarotės, Fuerteventūros, Gran Kanarijos, Tenerifės, La Gomeros, La Palmos ir El Hiero upių baseinų rajonams, taip pat nepranešusi apie juos Komisijai, Ispanijos Karalystė neįvykdė įsipareigojimų pagal minėtas Direktyvos 2000/60/EB nuostatas.

         (1)  OL L 327, 2000, p. 1; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 15 sk., 5 t., p. 275.


title: Byla C-494/18: 2018 m. liepos 27 d. Juzgado de Primera Instancia de Barcelona (Ispanija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Bondora AS / XY

text:
               22.10.2018

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 381/8

      2018 m. liepos 27 d.Juzgado de Primera Instancia de Barcelona (Ispanija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Bondora AS / XY

      (Byla C-494/18)
      (2018/C 381/10)
      Proceso kalba: ispanų

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

         Juzgado de Primera Instancia de Barcelona

         Šalys pagrindinėje byloje

         Ieškovė: Bondora AS

         Atsakovas: XY

         Prejudiciniai klausimai

                  1.

                  Ar nacionalinės teisės norma, kaip LEC dvidešimt trečios baigiamosios nuostatos 4 dalis, pagal kurią neleidžiama pateikti ir prašyti pateikti sutartį bei paaiškinimą, kaip apskaičiuota skola, kai atsakovas yra vartotojas, ir yra požymių, kad reikalaujamos sumos gali būti grindžiamos nesąžiningomis sąlygomis, atitinka Chartijos 38 straipsnį, [ESS] 6 straipsnio 1 dalį ir Direktyvos [13/93/EEB] (1) 6 straipsnio 1 dalį bei 7 straipsnio 1 dalį?

                  2.

                  Ar prašymas, kad pareiškėjas A standartinės formos 11 skiltyje nurodytų reikalaujamos skolos apskaičiavimą, kai reikalavimai nukreipti prieš vartotoją, atitinka Reglamento 1896/2006, kuriuo nustatoma Europos mokėjimo įsakymo procedūra (2), 7 straipsnio 2 dalies d punktą? Taip pat, ar šią nuostatą atitinka prašymas toje pačioje 11 skiltyje pateikti kopijas sutarties sąlygų, kuriomis grindžiamas prieš vartotoją nukreiptas reikalavimas, viršijantis pagrindinį sutarties dalyką, kad būtų galima įvertinti jo nesąžiningumą?

                  3.

                  Jeigu atsakymas į antrąjį klausimą būtų neigiamas, šis teismas Europos Sąjungos Teisingumo Teismo prašo išaiškinti, ar pagal dabartinę Reglamento 1896/2006 redakciją prieš išduodamas Europos mokėjimo įsakymą teismas gali savo iniciatyva patikrinti, ar sutartyje su vartotoju nėra nesąžiningų sąlygų, ir kuria nuostata remiantis tai galima atlikti.

                  4.

                  Tuo atveju, jei pagal dabartinę Reglamento 1896/2006 redakciją prieš išduodamas Europos mokėjimo įsakymą teismas negali savo iniciatyva patikrinti, ar sutartyje su vartotoju nėra nesąžiningų sąlygų, šis teismas Europos Sąjungos Teisingumo Teismo prašo nuspręsti dėl minėto Reglamento galiojimo atsižvelgiant į Chartijos 38 straipsnį ir [ESS] 6 straipsnio 1 dalį.

         (1)  1993 m. balandžio 5 d. Tarybos direktyva 93/13/EEB dėl nesąžiningų sąlygų sutartyse su vartotojais (OL L 95, 1993, p. 29; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 15 sk., 2 t., p. 288).

         (2)  2006 m. gruodžio 12 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (EB) Nr. 1896/2006, nustatantis Europos mokėjimo įsakymo procedūrą (OL L 399, 2006, p. 1).


title: Byla T-14/16: 2018 m. rugsėjo 11 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Apimab Laboratoires ir kt. / Komisija (Vartotojų apsauga — Didžiausios leidžiamos policiklinių aromatinių angliavandenilių koncentracijos maisto papilduose nustatymas — Reglamentas (EEB) Nr. 315/93 — Rizikos analizė — Reglamentas (EB) Nr. 178/2002 — Akivaizdi vertinimo klaida — Proporcingumas — Nediskriminavimo principas)

text:
               22.10.2018

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 381/19

      2018 m. rugsėjo 11 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Apimab Laboratoires ir kt. / Komisija

      (Byla T-14/16) (1)

      ((Vartotojų apsauga - Didžiausios leidžiamos policiklinių aromatinių angliavandenilių koncentracijos maisto papilduose nustatymas - Reglamentas (EEB) Nr. 315/93 - Rizikos analizė - Reglamentas (EB) Nr. 178/2002 - Akivaizdi vertinimo klaida - Proporcingumas - Nediskriminavimo principas))
      (2018/C 381/20)
      Proceso kalba: prancūzų

         Šalys

         Ieškovai: Apimab Laboratoires (Clermont-l’Hérault, Prancūzija) ir 7 kiti ieškovai, nurodyti sprendimo priede, atstovaujami advokato A. de Brosses

         Atsakovė: Europos Komisija, atstovaujama K. Herbout-Borczak ir C. Valero

         Dalykas

      SESV 263 straipsniu grindžiamas prašymas iš dalies panaikinti 2015 m. spalio 27 d. Reglamentą (ES) Nr. 2015/1933, kuriuo iš dalies keičiamos Reglamento (EB) Nr. 1881/2006 nuostatos dėl didžiausios leidžiamosios policiklinių aromatinių angliavandenilių koncentracijos kakavos skaidulose, bananų traškučiuose, maisto papilduose, džiovintuose prieskoniniuose augaluose ir džiovintuose prieskoniuose (OL L 282, 2015, p. 11).

         Rezoliucinė dalis

                  1.

                  Atmesti ieškinį.

                  2.

                  Apimab Laboratoires ir kiti ieškovai, kurių pavardės nurodytos priede, padengia savo ir Europos Komisijos patirtas bylinėjimosi išlaidas.

         (1)  OL C 90, 2016 3 7.


title: Byla T-584/17: 2018 m. rugsėjo 12 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Primart / EUIPO – Bolton Cile España (PRIMART Marek Łukasiewicz) (Europos Sąjungos prekių ženklas — Protesto procedūra — Vaizdinio Europos Sąjungos prekių ženklo „PRIMART Marek Łukasiewicz“ paraiška — Ankstesni žodiniai nacionaliniai prekių ženklai PRIMA — Santykinis atmetimo pagrindas — Reglamento (EB) Nr. 207/2009 8 straipsnio 1 dalies b punktas (dabar – Reglamento (ES) 2017/1001 8 straipsnio 1 dalies b punktas))

text:
               22.10.2018

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 381/23

      2018 m. rugsėjo 12 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Primart / EUIPO – Bolton Cile España (PRIMART Marek Łukasiewicz)

      (Byla T-584/17) (1)

      ((Europos Sąjungos prekių ženklas - Protesto procedūra - Vaizdinio Europos Sąjungos prekių ženklo „PRIMART Marek Łukasiewicz“ paraiška - Ankstesni žodiniai nacionaliniai prekių ženklai PRIMA - Santykinis atmetimo pagrindas - Reglamento (EB) Nr. 207/2009 8 straipsnio 1 dalies b punktas (dabar – Reglamento (ES) 2017/1001 8 straipsnio 1 dalies b punktas)))
      (2018/C 381/27)
      Proceso kalba: anglų

         Šalys

         Ieškovė: Przedsiębiorstwo Produkcyjno-Handlowe „Primart“ Marek Łukasiewicz (Volominas, Lenkija), atstovaujama advokato J. Skołuda

         Atsakovė: Europos Sąjungos intelektinės nuosavybės tarnyba (EUIPO), atstovaujama S. Palmero Cabezas

         Kita procedūros EUIPO apeliacinėje taryboje šalis, įstojusi į bylą Bendrajame Teisme: Bolton Cile España, SA (Madridas, Ispanija), atstovaujama advokatų F. Celluprica, F. Fischetti ir F. De Bono

         Dalykas

      Ieškinys dėl 2017 m. birželio 22 d. EUIPO ketvirtosios apeliacinės tarybos sprendimo (byla R 1933/2016-4), susijusio su protesto procedūra tarp Bolton Cile España ir Przedsiębiorstwo Produkcyjno-Handlowe „Primart“ Marek Łukasiewicz.

         Rezoliucinė dalis

                  1.

                  Atmesti ieškinį.

                  2.

                  Priteisti iš Przedsiębiorstwo Produkcyjno-Handlowe „Primart“ Marek Łukasiewicz bylinėjimosi išlaidas.

         (1)  OL C 374, 2017 11 6.


title: Byla T-527/18: 2018 m. rugsėjo 6 d. pareikštas ieškinys byloje K.A. Schmersal Holding / EUIPO – Tecnium (tec.nicum)

text:
               22.10.2018

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 381/30

      2018 m. rugsėjo 6 d. pareikštas ieškinys byloje K.A. Schmersal Holding / EUIPO – Tecnium (tec.nicum)

      (Byla T-527/18)
      (2018/C 381/35)
      Kalba, kuria surašytas ieškinys: vokiečių

         Šalys

         Ieškovė: K.A. Schmersal Holding GmbH & Co. KG (Vupertalis, Vokietija), atstovaujama advokato A. Haudan

         Atsakovė: Europos Sąjungos intelektinės nuosavybės tarnyba (EUIPO)

         Kita procedūros Apeliacinėje taryboje šalis: Tecnium, SA (Manresa, Ispanija)

         Su procedūra EUIPO susijusi informacija

         Prekių ženklo, dėl kurio kilo ginčas, savininkė: ieškovė

         Prekių ženklas, dėl kurio kilo ginčas: vaizdinio Sąjungos prekių ženklo „tec.nicum“ paraiška – Sąjungos prekių ženklas Nr. 13 626 791

         Procedūra EUIPO: protesto procedūra

         Ginčijamas sprendimas: 2018 m. birželio 21 d. EUIPO penktosios apeliacinės tarybos sprendimas byloje R 2427/2017-5

         Reikalavimai

      Ieškovė Bendrojo Teismo prašo:

                  —

                  panaikinti ginčijamą sprendimą, kiek juo patvirtintas atsisakymas registruoti prašomą įregistruoti prekių ženklą 42 klasės paslaugoms,

                  —

                  priteisti iš EUIPO bylinėjimosi išlaidas.

         Pagrindai, kuriais remiamasi

                  —

                  proteste nurodyto prekių ženklo naudojimo, dėl kurio išsaugomos teisės į šį prekių ženklą, nebuvimas;

                  —

                  klaidingas tikslinės visuomenės grupės nustatymas;

                  —

                  paslaugų panašumo nebuvimas;

                  —

                  prekių ženklų, dėl kurių kilo ginčas, panašumo nebuvimas;

                  —

                  pavojaus supainioti nebuvimas.


title: Byla T-101/17: 2018 m. liepos 27 d. Bendrojo Teismo nutartis byloje Apple Distribution International / Komisija (Ieškinys dėl panaikinimo — Valstybės pagalba — Pagalba, kurią Vokietija planuoja suteikti, siekdama remti filmų gamybą ir platinimą — Sprendimas, kuriuo pagalba pripažįstama suderinama su vidaus rinka — Konkrečios sąsajos nebuvimas — Nepriimtinumas)

text:
               22.10.2018

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 381/25

      2018 m. liepos 27 d. Bendrojo Teismo nutartis byloje Apple Distribution International / Komisija

      (Byla T-101/17) (1)

      ((Ieškinys dėl panaikinimo - Valstybės pagalba - Pagalba, kurią Vokietija planuoja suteikti, siekdama remti filmų gamybą ir platinimą - Sprendimas, kuriuo pagalba pripažįstama suderinama su vidaus rinka - Konkrečios sąsajos nebuvimas - Nepriimtinumas))
      (2018/C 381/29)
      Proceso kalba: anglų

         Šalys

         Ieškovė: Apple Distribution International (Korkas, Airija), atstovaujama advokatų S. Schwiddessen, H. Lutz, N. Niejahr ir A. Patsa

         Atsakovė: Europos Komisija, atstovaujama J. Samnadda, G. Braun ir B. Stromsky

         Dalykas

      SESV 270 straipsniu grindžiamas prašymas panaikinti 2016 m. rugsėjo 1 d. Komisijos sprendimą (ES) 2016/2042 dėl pagalbos schemos SA.38418 – 2014/C (ex 2014/N), kurią ketina taikyti Vokietija, siekdama remti filmų gamybą ir platinimą (OL L 314, 2016, p. 63).

         Rezoliucinė dalis

                  1.

                  Atmesti ieškinį kaip nepriimtiną.

                  2.

                  Nėra reikalo priimti sprendimo dėl Vokietijos Federacinės Respublikos, Prancūzijos Respublikos ir Filmförderungsanstalt pateiktų prašymų leisti įstoti į bylą.

                  3.

                  Apple Distribution International padengia savo ir Europos Komisijos bylinėjimosi išlaidas, išskyrus išlaidas, susijusias su prašymais leisti įstoti į bylą.

                  4.

                  Apple Distribution International, Komisija, Vokietijos Federacinė Respublika, Prancūzijos Respublika ir Filmförderungsanstalt padengia savo bylinėjimosi išlaidas, susijusias su prašymais leisti įstoti į bylą.

         (1)  OL C 121, 2017 4 18.


title: Byla C-256/18: 2018 m. balandžio 9 d. Massimo Campailla pateiktas apeliacinis skundas dėl 2018 m. sausio 23 d. Bendrojo Teismo (trečioji kolegija) priimtos nutarties byloje T-759/16, Campailla / Europos Sąjunga

text:
               22.10.2018

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 381/2

      2018 m. balandžio 9 d. Massimo Campailla pateiktas apeliacinis skundas dėl 2018 m. sausio 23 d. Bendrojo Teismo (trečioji kolegija) priimtos nutarties byloje T-759/16, Campailla / Europos Sąjunga

      (Byla C-256/18)
      (2018/C 381/02)
      Proceso kalba: prancūzų

         Šalys

         Apeliantas: Massimo Campailla, atstovaujamas advokato F. Rollinger

         Kita proceso šalis: Europos Sąjunga, atstovaujama Europos Sąjungos Teisingumo Teismo
      2018 m. rugpjūčio 7 d. nutartimi Teisingumo Teismas (septintoji kolegija) atmetė apeliacinį skundą kaip iš dalies akivaizdžiai nepagrįstą ir iš dalies akivaizdžiai netinkamą.


title: Byla T-613/16: 2018 m. rugsėjo 12 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje PH / Komisija (Viešoji tarnyba — Įdarbinimas — Atviras konkursas — Pranešimas apie konkursą EPSO/AST-SC/03/15 — Sprendimas pašalinti kandidatą iš konkurso — Šeiminis ryšys su atrankos komisijos nariu — Vienodas požiūris)

text:
               22.10.2018

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 381/19

      2018 m. rugsėjo 12 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje PH / Komisija

      (Byla T-613/16) (1)

      ((Viešoji tarnyba - Įdarbinimas - Atviras konkursas - Pranešimas apie konkursą EPSO/AST-SC/03/15 - Sprendimas pašalinti kandidatą iš konkurso - Šeiminis ryšys su atrankos komisijos nariu - Vienodas požiūris))
      (2018/C 381/21)
      Proceso kalba: italų

         Šalys

         Ieškovas: PH, atstovaujamas advokato M. Cornacchia

         Atsakovė: Europos Komisija, atstovaujama G. Gattinara ir L. Radu Bouyon

         Dalykas

      Pagal SESV 270 straipsnį pateiktas prašymas panaikinti 2016 m. gegužės 19 d. sprendimą, priimtą išnagrinėjus ieškovo prašymą peržiūrėti, kuriuo patvirtinamas ieškovo pašalinimas iš konkurso EPSO/AST-SC/03/15.

         Rezoliucinė dalis

                  1.

                  Atmesti ieškinį.

                  2.

                  Priteisti iš PH bylinėjimosi išlaidas.

         (1)  OL C 371, 2016 10 10 (byla, iš pradžių užregistruota Europos Sąjungos tarnautojų teisme numeriu F-43/16, perduota Europos Sąjungos Bendrajam Teismui 2016 m. rugsėjo 1 d.).


title: Byla T-251/18 R: 2018 m. rugpjūčio 20 d. Bendrojo Teismo pirmininko nutartis byloje IFSUA / Taryba (Laikinųjų apsaugos priemonių taikymas — Tam tikrų žuvų išteklių žvejybos galimybės — Paprastųjų vilkešerių žvejybos priemonės — Draudimas žvejoti užsiimant mėgėjiška žvejyba — Prašymas sustabdyti vykdymą — Skubos nebuvimas)

text:
               22.10.2018

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 381/26

      2018 m. rugpjūčio 20 d. Bendrojo Teismo pirmininko nutartis byloje IFSUA / Taryba

      (Byla T-251/18 R)
      ((Laikinųjų apsaugos priemonių taikymas - Tam tikrų žuvų išteklių žvejybos galimybės - Paprastųjų vilkešerių žvejybos priemonės - Draudimas žvejoti užsiimant mėgėjiška žvejyba - Prašymas sustabdyti vykdymą - Skubos nebuvimas))
      (2018/C 381/30)
      Proceso kalba: ispanų

         Šalys

         Ieškovė: International Forum for Sustainable Underwater Activities (IFSUA) (Barselona, Ispanija), atstovaujama advokato T. Gui Mori

         Atsakovė: Europos Sąjungos Taryba, atstovaujama F. Naert ir P. Plaza García

         Atsakovės pusėje į bylą įstojusi šalis: Europos Komisija, atstovaujama advokatų M. Morales Puerta, F. Moro ir A. Stobiecka-Kuik

         Dalykas

      SESV 278 ir 279 straipsniais grindžiamas prašymas sustabdyti 2018 m. sausio 23 d. Tarybos reglamento (ES) 2018/120, kuriuo 2018 metams nustatomos tam tikrų žuvų išteklių ir žuvų išteklių grupių žvejybos galimybės, taikomos Sąjungos vandenyse žvejojantiems laivams ir kai kuriuose Sąjungai nepriklausančiuose vandenyse žvejojantiems Sąjungos žvejybos laivams, ir iš dalies keičiamas Reglamentas (ES) 2017/127 (OL L 27, 2018, p. 1), 2 straipsnio 2 dalį ir 9 straipsnio 4 ir 5 dalis.

         Rezoliucinė dalis

                  1.

                  Atmesti prašymą taikyti laikinąsias apsaugos priemones.

                  2.

                  Atidėti bylinėjimosi išlaidų klausimo nagrinėjimą.


title: Byla C-539/18 P: 2018 m. rugpjūčio 16 d. České dráhy a.s. pateiktas apeliacinis skundas dėl 2018 m. birželio 20 d. Bendrojo Teismo (aštuntoji kolegija) priimto sprendimo byloje T-621/16 České dráhy / Komisija

text:
               29.10.2018

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 392/11

      2018 m. rugpjūčio 16 d.České dráhy a.s. pateiktas apeliacinis skundas dėl 2018 m. birželio 20 d. Bendrojo Teismo (aštuntoji kolegija) priimto sprendimo byloje T-621/16 České dráhy / Komisija

      (Byla C-539/18 P)
      (2018/C 392/15)
      Proceso kalba: čekų

         Šalys

         Apeliantė: České dráhy a.s., atstovaujama advokatų K. Muzikář ir, J. Kindl

         Kita proceso šalis: Europos Komisija

         Dalykas

      Apeliacinis skundas dėl 2018 m. birželio 20 d. Bendrojo Teismo sprendimo T-621/16 byloje České dráhy / Komisija.
      Tuo sprendimu Bendrasis Teismas atmetė SESV 263 straipsniu grindžiamą ieškinį, kuriuo České dráhy prašė panaikinti 2016 m. birželio 22 d. Europos Komisijos sprendimą C(2016) 3993 final byloje AT.40401 – Twins. Bendrasis Teismas taip pat priteisė iš České dráhy bylinėjimosi išlaidas.

         Apeliantės reikalavimai

         České dráhy Teisingumo Teismo prašo:

                  —

                  panaikinti 2018 m. birželio 20 d. Europos Sąjungos Bendrojo Teismo sprendimą byloje T-621/16, České dráhy / Komisija, ECLI:EU:T:2018:367,

                  —

                  panaikinti 2016 m. birželio 22 d. Europos Komisijos sprendimą C(2016) 3993 final byloje AT.40401 – Twins,

                  —

                  nurodyti Europos Komisijai padengti České dráhy byloje T-621/16 ir šioje apeliacinėje instancijoje patirtas bylinėjimosi išlaidas.

         Apeliacinio skundo pagrindai ir pagrindiniai argumentai

      Grįsdama savo apeliacinį skundą, České dráhy nurodo keturis pagrindus.

                  1.

                  Pirmasis apeliacinio skundo pagrindas grindžiamas tuo, kad tuo atveju, jeigu Teisingumo Teismas patenkintų České dráhy apeliacinį skundą dėl sprendimo byloje T-325/16, jis turėtų patenkinti ir šį apeliacinį skundą.
                  Apeliaciniu skundu dėl 2018 m. birželio 20 d. sprendimo byloje T-325/16 České dráhy prašo, kad Teisingumo Teismas panaikintų Komisijos sprendimą, kuriuo nurodoma 2016 m. balandžio mėn. atlikti patikrinimą České dráhy patalpose. 2016 m. birželio 22 d. Komisijos sprendimas, kurį České dráhy prašo panaikinti šioje byloje, buvo priimtas remiantis dokumentais, paimtais per šį ankstesnį patikrinimą. Jei Teisingumo Teismas panaikins České dráhy apeliacinį skundą dėl sprendimo byloje T-325/16, t. y. jei Teisingumo Teismas nuspręs, kad ankstesnis Komisijos atliktas patikrinimas buvo visiškai neteisėtas, jis turėtų panaikinti ir ginčijamą 2016 m. birželio 22 d. Komisijos sprendimą.

                  2.

                  Antrasis apeliacinio skundo pagrindas grindžiamas tuo, kad Bendrasis Teismas nenagrinėjo, ar dokumentai, kuriais remiantis buvo nuspręsta atlikti antrą patikrinimą, buvo gauti per neteisėtą pirmą patikrinimą, o nusprendė taip, tarsi atlikti pirmą patikrinimą buvo nurodyta teisėtai.
                  Dokumentai, kurių pagrindu nurodyta atlikti antrą patikrinimą, buvo paimti per ankstesnį (pirmą) Komisijos patikrinimą České dráhy patalpose. Savo sprendime byloje T-325/16 Bendrasis Teismas iš dalies panaikino Komisijos sprendimą, kuriuo nurodoma atlikti pirmą patikrinimą, tiek, kiek jis nesusijęs su tariamai mažesnių už sąnaudas kainų taikymu maršrute Praha–Ostrava. České dráhy įsitikinimu, dokumentai, kurių pagrindu Komisija nurodė atlikti antrą patikrinimą, buvo paimti atliekant neteisėtą pirmą patikrinimą (Komisija jų nebūtų radusi, jei būtų atlikusi pirmą patikrinimą laikydamasi teisės nuostatų) ir todėl negalėjo būti naudojami kaip pagrindas nurodant atlikti antrą patikrinimą. Bendrasis Teismas šių klausimų nenagrinėjo.

                  3.

                  Trečiasis apeliacinio skundo pagrindas grindžiamas tuo, kad Bendrasis Teismas klausimą, ar tie dokumentai, kuriais remdamasi Komisija nurodė atlikti antrą patikrinimą, yra susiję su tariamai mažesnėmis už sąnaudas kainomis maršrute Praha–Ostrava, vertino remdamasis neteisingu teisiniu kriterijumi.
                  Bendrasis Teismas rėmėsi neteisingu teisiniu kriterijumi, pagal kurį praktiškai bet kokie České dráhy patalpose esantys dokumentai gali būti susiję su šios bendrovės taikomų tariamai mažesnių už sąnaudas kainų maršrute Praha–Ostrava vertinimu (pagal šį teisinį kriterijų Komisijos atliekama tariamai mažesnių už sąnaudas kainų kontrolė praktiškai yra neribota). Remdamasis šiuo neteisingu teisiniu kriterijumi Bendrasis Teismas padarė išvadą, kad Komisija turėjo teisę atlikdama pirmą patikrinimą paimti dokumentus, kuriais remdamasi vėliau nurodė atlikti antrą patikrinimą.

                  4.

                  Antrasis apeliacinio skundo pagrindas grindžiamas tuo, kad Bendrojo Teismo sprendimas dėl bylinėjimosi išlaidų yra klaidingas.

                     České dráhy teigia, kad Bendrasis Teismas turėjo iš tikrųjų patenkinti ieškinį ir nurodyti Komisijai padengti České dráhy bylinėjimosi išlaidas.


title: Byla T-531/18: 2018 m. birželio 26 d. pareikštas ieškinys byloje LL-Carpenter / Komisija

text:
               5.11.2018

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 399/45

         2018 m. birželio 26 d. pareikštas ieškinys byloje LL-Carpenter / Komisija

      (Byla T-531/18)
      (2018/C 399/60)
      Proceso kalba: čekų

         Šalys

         Ieškovė: LL-Carpenter s.r.o. (Praha, Čekijos Respublika), atstovaujama advokato J. Buřil

         Atsakovė: Europos Komisija

         Reikalavimai

                  —

                  panaikinti 2018 m. birželio 26 d. Europos Komisijos sprendimą Nr. C(2018) 4138 final byloje AT.40037 — Carpenter / Subaru, kuriuo pagal 2002 m. gruodžio 16 d. Tarybos Reglamento (EB) Nr. 1/2003 dėl konkurencijos taisyklių, nustatytų Sutarties 81 ir 82 straipsniuose, įgyvendinimo (toliau – Reglamentas Nr. 1/2003) 13 straipsnį ir 2004 m. balandžio 7 d. Komisijos reglamento (EB) Nr. 773/2004 dėl bylų nagrinėjimo Komisijoje pagal Sutarties 81 ir 82 straipsnius tvarkos (toliau – Reglamentas Nr. 773/2004) 7 straipsnio 2 dalį buvo atmestas pagal 2012 m. rugsėjo 6 d. Reglamento Nr. 1/2003 7 straipsnį pateiktas ieškovės skundas, susijęs su Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo 101 straipsnio pažeidimu; ir

                  —

                  priteisti iš Europos Komisijos bylinėjimosi išlaidas.

         Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

      Grįsdama ieškinį ieškovė remiasi dviem pagrindais.

                  1.

                  Pirmasis ieškinio pagrindas grindžiamas tuo, kad ginčijamame sprendime padaryta klaida, susijusi su neteisingu teisiniu vertinimu ir akivaizdžiai neteisingu faktų vertinimu.

                              —

                              Europos Komisija neteisingai įvertino faktus padarydama išvadą, kad antikonkurencinė veikla, kuria kaltinama ieškovė (kiek susiję su Čekijos Respublika), buvo vertinama nacionalinės konkurencijos institucijos Čekijos Respublikoje ir pateikė neteisingą teisinį bylos vertinimą, nustatydama, kad Reglamento Nr. 1/2003 13 straipsnio taikymo sąlygos buvo patenkintos (kiek susiję su Čekijos Respublika).

                              —

                              Europos Komisija atidžiai neišnagrinėjo visų faktinių ir teisinių aplinkybių, kurias jai pateikė ieškovė ir todėl neteisingai įvertino faktus, nuspręsdama, kad ieškovės rašytinės pastabos neleidžia kitaip vertinti skundo ir kad mažai tikėtina, kad būtų nustatytas SESV 101 straipsnio pažeidimas, bei nuspręsdama, kad buvo laikomasi Reglamento Nr. 773/2004 7 straipsnio 2 dalies taikymo sąlygų, pateikė neteisingą bylos teisinį vertinimą.

                  2.

                  Antrasis ieškinio pagrindas grindžiamas procesine klaida, kuri yra padaryta ginčijamame sprendime, nes Europos Komisija netinkamai motyvavo ginčijamą sprendimą.

                              —

                              Europos Komisija nenurodė, kokiais prioritetais remdamasi ji nusprendė nebetęsti tyrimo šioje byloje, ir tik nurodė numatomą didelę tolesnių tyrimų kainą.

                              —

                              Europos Komisija nepaaiškino, nei kaip ji vertino įrodymus ar kodėl neatsižvelgė į faktines ir teisines aplinkybes, kurias jai pateikė ieškovė, nei kodėl savo sprendimą atmesti skundą ji grindė tik įmonės, prieš kurią buvo pateiktas skundas, rašytinėse pastabose pateiktais teiginiais.