title: Byla C-571/08 2008 m. gruodžio 22 d. pareikštas ieškinys byloje Europos Bendrijų Komisija prieš Italijos Respubliką

text:
               7.3.2009

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 55/13

         2008 m. gruodžio 22 d. pareikštas ieškinys byloje Europos Bendrijų Komisija prieš Italijos Respubliką

   (Byla C-571/08)
   (2009/C 55/21)
   Proceso kalba: italų
   Šalys

      Ieškovė: Europos Bendrijų Komisija, atstovaujama W. Mölls ir L. Pignataro

      Atsakovė: Italijos Respublika
   Ieškovės reikalavimai

               —

               Pripažinti, kad nustačiusi minimalią cigarečių kainą ir 120 dienų terminą apdoroto tabako kainos pakeitimui patvirtinti Italijos Respublika neįvykdė įsipareigojimų pagal Direktyvos 95/59/EB (1) 9 straipsnio 1 dalį.

               —

               Priteisti iš Italijos Respublikos bylinėjimosi išlaidas.

         Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai
   Komisija tvirtina, kad Italijos Respublika, nustačiusi minimalią cigarečių kainą, pažeidė Direktyvos 95/59/EB 9 straipsnio 1 dalį (kaip ir Direktyvos 72/464/EBB (2) 5 straipsnį, kurį pakeitė pirmiau minėtasis straipsnis ir kurio formuluotė iš esmės yra identiška). Šioje nuostatoje įtvirtintas principas, kad gamintojai ir importuotojai gali laisvai nustatyti maksimalią mažmeninę apdoroto tabako pardavimo kainą. Remiantis šiuo principu valstybės narės negali pateisinti diskrecijos nustatyti minimalią mažmeninę pardavimo kainą remdamosi „kainų lygio kontrole“, „nustatytu kainų laikymųsi“ ar kainų skalės nustatymu pagal Direktyvos 95/59/EB 9 straipsnio 2 dalį.
   Minimalios kainos nustatymo negalima pateisinti poreikiu apsaugoti visuomenės sveikatą. Tokį tikslą, į kurį atsižvelgė Bendrijos teisės aktų leidėjas, galima pasiekti daugiau apmokestinant cigaretes, remiantis mokesčių kriterijais, nelygu atskiros valstybės narės situacija.
   Taip pat nepagrįstas Italijos vyriausybės argumentas, neva dėl per didelės ar rinkos poreikių neatitinkančios kainos padidės neteisėta prekyba kontrabandinėmis ar padirbtomis prekėmis. Šis argumentas paremtas įrodymais nepagrįstais Italijos vyriausybės teiginiais, nes nepaaiškinta, kodėl dėl kainos skirtumo, atsiradusio padidinus apmokestinimą, galėtų būti daugiau sukčiavimo atvejų nei ėmusis minimalios kainos politikos. Komisija tvirtina, kad kiekviena valstybė narė, remdamasi Bendrijos teise, turi imtis reikalingų kontrolės priemonių, kad būtų užtikrintas mokesčių surinkimas. Toks poreikis niekaip negali paveikti valstybių narių pareigos laikytis Direktyvos 95/59/EB, įskaitant jos 9 straipsnį.
   Dėl 120 dienų termino apdoroto tabako kainos pakeitimui patvirtinti
   Prekybos Italijoje tikslais apdoroto tabako kaina turi būti įrašyta į oficialią kainų skalę. Registracijos prašymas buvo nusiųstas Ūkio ir finansų ministerijos Nepriklausomai valstybės monopolijų administracijai (Ministero dell'Econmia e delle Finanze — Amministrazione Autonoma dei Monopoli di Stato, toliau — AAMS). AAMS neturi jokios diskrecijos registracijai patvirtinti. Komisijos nuomone, dėl per ilgo 120 dienų termino, kurį Italijos valdžios institucijos nustatė prašymui pakeisti kainas, realiai iš dalies paneigiamas laisvo minimalios kainos nustatymo principas, kuris ūkio subjektų atžvilgiu įtvirtintas Direktyvos 95/59/EB 9 straipsnio 1 dalyje.

      (1)  1995 m. lapkričio 27 d. Tarybos direktyva 95/59/EB dėl kitų nei apyvartos mokesčių, kurie turi įtakos apdoroto tabako suvartojimui (OL L 291, p. 40; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 9 sk., 1 t., p. 283).

      (2)  1972 m. gruodžio 19 d. Tarybos direktyva 72/464/EEB dėl kitų nei apyvartos mokesčių, kurie turi įtakos apdoroto tabako suvartojimui (Neoficialus vertimas, OL L 303, p. 1).


title: Byla C-95/06 P  2006 m. vasario 15 d. Bausch & Lomb Inc.  pateiktas apeliacinis skundas dėl  2005 m. lapkričio 17 d.  Pirmosios instancijos teismo priimto sprendimo byloje T-154/03  Biofarma SA prieš Vidaus rinkos derinimo tarnybą (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui)

text:
               6.5.2006

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 108/4

         2006 m. vasario 15 d.Bausch & Lomb Inc. pateiktas apeliacinis skundas dėl 2005 m. lapkričio 17 d. Pirmosios instancijos teismo priimto sprendimo byloje T-154/03 Biofarma SA prieš Vidaus rinkos derinimo tarnybą (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui)

   (Byla C-95/06 P)
   (2006/C 108/06)
   Proceso kalba: anglų
   Šalys

      Apeliantė: Bausch & Lomb Inc., atstovaujama QC M. Silverleaf, Solicitors R. Black, B. Gerber ir E. Kohner
   Kitos proceso šalys: 1. Biofarma SA; 2. Vidaus rinkos derinimo tarnyba (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui)
   Apeliantės reikalavimai

               —

               Panaikinti skundžiamąjį sprendimą.

               —

               Palikti galioti VRDT trečiosios apeliacinės tarybos 2003 m. vasario 5 d. sprendimą.

               —

               Įpareigoti VRDT įregistruoti prekių ženklą, dėl kurio registravimo buvo kreiptasi ieškovės vardu.

               —

               Priteisti iš priešingos šalies apeliantės bylinėjimosi apeliacinėje instancijoje ir Pirmosios instancijos teisme išlaidas.

         Apeliacinio skundo pagrindai ir pagrindiniai argumentai
   Apeliantė teigia, kad Pirmosios instancijos teismo (PIT) sprendimas turėtų būti panaikintas dėl šių priežasčių:
   PIT sprendime konstatavo, kad egzistavo galimybė suklaidinti visuomenę dviejų prekių ženklų, dėl kurių kilo ginčas, atžvilgiu. Apeliantė argumentuoja, kad PIT, padarydamas tokią išvadą, padarė teisės klaidą ir/arba pažeidė teismo proceso tvarką. Klaidos, kuriomis remiamasi, pateikiamos žemiau.
   PIT klydo, neišnagrinėdamas apskritai ar neišnagrinėdamas tinkamai to, ar prekės, kurioms yra įregistruoti ar kurioms prašoma įregistruoti konkuruojančius prekių ženklus, yra panašios. PIT padarė teisiškai klaidingas prielaidas.
   PIT turėjo išnagrinėti, ar prekės, kurioms prašoma įregistruoti prekių ženklą, yra panašios į tas, kurių atžvilgiu buvo įrodytas konkuruojančio prekių ženklo naudojimas. Jeigu PIT tai būtų padaręs, jis būtų nustatęs, kad prekės nėra panašios, ir todėl nėra pagrindo taikyti 8 straipsnio 1 dalies b punktą. Jei Teismas to nebūtų nustatęs, jis būtų padaręs išvadą, kad egzistuoja daugiausia atsitiktinis rūšinis panašumas ir kad toks nežymus prekių panašumas, įvertintas kartu su kitomis aplinkybėmis, nustatant ar egzistuoja galimybė supainioti, reikalauja labai aukšto konkuruojančių prekių ženklų panašumo laipsnio bei pagrindimo (kurio nebuvo pateikta), kodėl atitinkama visuomenės dalis galėtų manyti, kad prekės pagamintos ekonomiškai susijusių įmonių.
   Vertindamas santykinį konkuruojančių prekių ženklų panašumą, PIT padarė teisės klaidą, taikydamas 8 straipsnio 1 dalies b punktą. Teismas atliko vertinimą remdamasis ne visapusišku prekių ženklų paprastam vartotojui daromo bendro vaizdinio ar fonetinio įspūdžio vertinimu, bet remdamasis smulkia atitinkamus prekių ženklus sudarančių žodžių lingvistinių ir kalbinių požymių analize.
   Vertindamas panašumą, PIT turėjo vertinti prekių ženklus kaip visumą, atsižvelgdamas į vaizdinį bei ypač į fonetinį įspūdį, konkuruojančių ženklų daromą paprastam vartotojui. Be to, PIT neatsižvelgė į tai, kad nagrinėjamos prekės yra tokios, kurių atžvilgiu galima neginčijamai tikėtis, kad atitinkama visuomenės dalis jas tiek rinksis, tiek naudos ypatingai atidžiai. Jei PIT būtų pasirinkęs teisingą požiūrį, jis būtų padaręs išvadą, kad abu prekių ženklai tiek skamba, tiek atrodo skirtingai.
   PIT nenurodė atitinkamos visuomenės dalies ir taip padarė teisės klaidą. Nustatydamas, kad pacientai sudaro atitinkamos visuomenės dalį, PIT padarė teisės klaidą, taikydamas 8 straipsnio 1 dalies b punktą.. Remdamasis teise, PIT turėjo padaryti išvadą, kad atitinkamos visuomenės dalį sudaro medicinos specialistai.
   PIT vertino panašumą mechaniškai. Teismas neįvertino tų panašumų, kuriuos jis nustatė, ir neišnagrinėjo, ar jie galėtų lemti supainiojimo galimybę. Vietoje to, jis preziumavo, kad taip yra. Tai padaręs, PIT skirtumus tarp atitinkamų prekių ženklų ir prekių toliau laikė nebesvarbiais, kaip nepašalinančius supainiojimo galimybės. Teismas nepaaiškino to priežasčių. Atitinkamai PIT padarė teisės klaidą, taikydamas 8 straipsnio 1 dalies b punktą, kaip jį aiškina ETT, ir/arba, nenurodydamas sprendimo motyvų, pažeidė teismo proceso tvarką, būtent Pirmosios instancijos teismo procedūros reglamento 81 straipsnį.
   PIT padarė teisės klaidą, neįvertindamas paprasto nagrinėjamų prekių vartotojo pastabumo lygio ir ar tai galėtų sumažinti supainiojimo galimybę. Teismas turėjo atsižvelgti į ypatingai aukštą paprasto vartotojo pastabumo lygį, kai jis renkasi ir pasirenka nagrinėjamas prekes, bei į tai, kokią įtaką tai gali turėti supainiojimo galimybei. Atitinkamai PIT padarė 8 straipsnio 1 dalies b punkto, kaip jį aiškina ETT, taikymo klaidą.


title: Byla T-166/13: 2013 m. kovo 20 d. pareikštas ieškinys byloje Ben Ali prieš Tarybą

text:
               1.6.2013

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 156/45

         2013 m. kovo 20 d. pareikštas ieškinys byloje Ben Ali prieš Tarybą

   (Byla T-166/13)
   2013/C 156/84
   Proceso kalba: prancūzų

      Šalys

      Ieškovas: Mehdi Ben Tijani Ben Haj Hamda Ben Haj Hassen Ben Ali (Sent Etjen diu Ruvrė, Prancūzija), atstovaujamas advokato A. de Saint Remy

      Atsakovė: Europos Sąjungos Taryba

      Reikalavimai

   Ieškovas Bendrojo Teismo prašo:

               —

               Priimti proceso organizavimo priemonę pagal Bendrojo Teismo procedūros reglamento 64 straipsnį, kad Komisija pateiktų „visus dokumentus, kuriais remdamasi ji priėmė“ ginčijamą reglamentą,

               —

               Panaikinti 2012 m. sausio 27 d. Sprendimą 2012/50/BUSP, kuriuo pratęsiamas 2011 m. sausio 31 d. Tarybos sprendimo 2011/72/BUSP ir 2011 m. vasario 4 d. Įgyvendinimo sprendimo 2011/79/BUSP, kuriais Mehdi Ben Tijani Ben Haj Hamda Ben Haj Hassen BEN ALI nenaudai nustatytos ribojamosios priemonės dėl visų piniginių lėšų, turto ir kitų ekonominių išteklių įšaldymo, galiojimas,

               —

               Priteisti iš Europos Sąjungos Tarybos ieškovui sumokėti iš viso 50 000 eurų už dėl įvairių priežasčių patirtą žalą,

               —

               priteisti iš Europos Sąjungos Tarybos ieškovui sumokėti iš viso 10 500 eurų už gynybos išlaidas, patirtas dėl šio ieškinio, kurios pagal Procedūros reglamento 91 straipsnį laikomos atlygintinomis išlaidomis;

               —

               priteisti iš Europos Sąjungos Tarybos visas bylinėjimosi išlaidas.

      Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

   Ieškiniui pagrįsti ieškovas nurodo septynis pagrindu, kurie iš esmės yra tokie patys arba panašūs į byloje T-301/11, Ben Ali prieš Tarybą
       (1) išdėstytus pagrindus.

      (1)  OL C 226, 2011, p. 29.


title: Byla T-299/02  2005 m. spalio 25 d.  Pirmosios instancijos teismo sprendimas  Dedeu i Fontcuberta prieš Komisiją  (Pareigūnai — Darbo užmokestis — Ekspatriacijos išmoka — Pareigūnų nuostatų VII priedo 4 straipsnio 1 dalies a punktas — Tarnyba kitoje valstybėje — Nuolatinės gyvenamosios vietos sąvoka)

text:
               24.12.2005

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 330/17

         2005 m. spalio 25 d. Pirmosios instancijos teismo sprendimas Dedeu i Fontcuberta prieš Komisiją

   (Byla T-299/02) (1)

   (Pareigūnai - Darbo užmokestis - Ekspatriacijos išmoka - Pareigūnų nuostatų VII priedo 4 straipsnio 1 dalies a punktas - Tarnyba kitoje valstybėje - Nuolatinės gyvenamosios vietos sąvoka)
   (2005/C 330/43)
   Proceso kalba: ispanų
   Šalys

      Ieškovė: Carles Dedeu i Fontcuberta (Briuselis, Belgija), atstovaujama advokatų J. García-Gallardo Gil-Fournier, J. Guillem Carrau, D. Domínguez Pérez ir A. Sayagués Torres

      Atsakovė: Europos Bendrijų Komisija, atstovaujama J. Currall, padedamo advokatų J. Rivas Andrés ir J. Gutiérrez Gisbert
   Bylos dalykas
   Prašymas panaikinti 2002 m. rugsėjo 23 d. Komisijos sprendimą, kuriuo netiesiogiai atmetamas ieškovės skundas, ir 2002 m. lapkričio 14 d. Komisijos sprendimą, kuriuo tiesiogiai atsisakoma suteikti ekspatriacijos išmoką, numatytą Europos Bendrijų Pareigūnų nuostatų VII priedo 4 straipsnyje, ir su ja susijusias išmokas.
   Rezoliucinė sprendimo dalis

               1.

               Panaikinti 2002 m. vasario 25 d. Komisijos raštą ir 2002 m. lapkričio 14 d. Komisijos sprendimą tiek, kiek jie yra susiję su atsisakymu suteikti ieškovei ekspatriacijos išmoką, numatytą Europos Bendrijų Pareigūnų nuostatų VII priedo 4 straipsnio 1 dalies a punkte, ir įsikūrimo išmoką, numatytą to paties priedo 5 straipsnio 1 dalyje.

               2.

               Atmesti ieškinį dėl kitų reikalavimų.

               3.

               Komisija padengia savo pačios bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 289, 2002 11 23.


title: Byla C-153/15 P: 2015 m. kovo 30 d. Naftiran Intertrade Co. (NICO) Sàrl pateiktas apeliacinis skundas dėl 2015 m. sausio 20 d. Bendrojo Teismo (septintoji kolegija) priimtos nutarties byloje T-6/13 Naftiran Intertrade Co. (NICO) Sàrl/Europos Sąjungos Taryba

text:
               8.6.2015

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 190/6

         2015 m. kovo 30 d.Naftiran Intertrade Co. (NICO) Sàrl pateiktas apeliacinis skundas dėl 2015 m. sausio 20 d. Bendrojo Teismo (septintoji kolegija) priimtos nutarties byloje T-6/13 Naftiran Intertrade Co. (NICO) Sàrl/Europos Sąjungos Taryba

   (Byla C-153/15 P)
   (2015/C 190/06)
   Proceso kalba: anglų

      Šalys

      Apeliantė: Naftiran Intertrade Co. (NICO) Sàrl, atstovaujama solisitoriaus J. Grayston, advokat P. Gjørtler, Advocaat G. Pandey, avocat D. Rovetta, avvocato M. Gambardella

      Kita proceso šalis: Europos Sąjungos Taryba

      Apeliantės reikalavimai

               —

               Panaikinti 2015 m. sausio 20 d. Bendrojo Teismo nutartį byloje T-6/13, Naftiran Intertrade Co. (NICO) Sàrl/Europos Sąjungos Taryba ir pripažinti ieškinį dėl panaikinimo priimtinu,

               —

               grąžinti bylą Bendrajam Teismui,

               —

               priteisti iš Tarybos su šiuo apeliaciniu procesu susijusias bylinėjimosi išlaidas.

      Apeliacinio skundo pagrindai ir pagrindiniai argumentai

   Apeliantė pateikia du pagrindus, susijusius su tuo, kad Bendrasis Teismas ginčijamą nutartį grindė akivaizdžiomis vertinimo ir teisės klaidomis.
   Apeliantė mano, kad Bendrasis Teismas padarė akivaizdžių vertinimo klaidų, kai nusprendė, kad, pirma, išsamus individualus pranešimas buvo priimtas 2012 m. spalio 19 d. ir, antra, šis pranešimas buvo priimtas prieš paskelbiant bendrąjį pranešimą 2012 m. spalio 16 d. Europos Sąjungos oficialiojo leidinio C serijoje.
   Apeliantė mano, kad Bendrasis Teismas padarė teisės klaidų, kai, pirma, neatsižvelgė į reikalavimą, kad pranešimas turi būti motyvuotas, antra, nusprendė, kad dėl individualaus pranešimo galėjo sutrumpėti terminas ieškiniui dėl Europos Sąjungos teisės akto pareikšti, trečia, neatsižvelgė į Tarybos pasirinkimų vykdant pranešimo priėmimo procedūrą teisines pasekmes ir, ketvirta, neatsižvelgė į teisėtą teisės aktų aiškinimą ieškinio pareiškimo momentu.


title: Byla C-44/16 P: 2017 m. gegužės 11 d. Teisingumo Teismo (devintoji kolegija) sprendimas byloje Dyson Ltd/Europos Komisija (Apeliacinis skundas — Direktyva 2010/30/ES — Suvartojamos energijos nurodymas ženklinant gaminį ir pateikiant apie jį standartinę informaciją — Deleguotasis reglamentas (ES) Nr. 665/2013 — Dulkių siurblių energijos vartojimo ženklinimas — Energijos vartojimo efektyvumas — Matavimo metodas — Deleguotųjų įgaliojimų ribos — Įrodymų iškraipymas — Bendrojo Teismo pareiga motyvuoti)

text:
               24.7.2017

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 239/10

         2017 m. gegužės 11 d. Teisingumo Teismo (devintoji kolegija) sprendimas byloje Dyson Ltd/Europos Komisija

   (Byla C-44/16 P) (1)

   ((Apeliacinis skundas - Direktyva 2010/30/ES - Suvartojamos energijos nurodymas ženklinant gaminį ir pateikiant apie jį standartinę informaciją - Deleguotasis reglamentas (ES) Nr. 665/2013 - Dulkių siurblių energijos vartojimo ženklinimas - Energijos vartojimo efektyvumas - Matavimo metodas - Deleguotųjų įgaliojimų ribos - Įrodymų iškraipymas - Bendrojo Teismo pareiga motyvuoti))
   (2017/C 239/13)
   Proceso kalba: anglų

      Šalys

      Apeliantė: Dyson Ltd, atstovaujama solisitorių E. Batchelor ir M. Healy, baristerės F. Carlin ir advokatės A. Patsa

      Kita proceso šalis: Europos Komisija, atstovaujama K. Herrmann ir E. White

      Rezoliucinė dalis

               1.

               Panaikinti 2015 m. lapkričio 11 d. Europos Sąjungos Bendrojo Teismo sprendimą Dyson/Komisija (T-544/13, EU:T:2015:836) tiek, kiek juo buvo atmesta pirmojo pagrindo pirma dalis ir trečiasis pagrindas, kuriais remtasi pirmojoje instancijoje.

               2.

               Grąžinti bylą Europos Sąjungos Bendrajam Teismui, kad jis priimtų sprendimą dėl pirmojo pagrindo pirmos dalies ir trečiojo pagrindo, kuriais remtasi pirmojoje instancijoje.

               3.

               Atidėti klausimo dėl bylinėjimosi išlaidų nagrinėjimą.

      (1)  OL C 145, 2016 4 25.


title: Byla C-248/05 2007 m. spalio 25 d. Teisingumo Teismo (antroji kolegija) sprendimas Europos Bendrijų Komisija prieš Airiją (Valstybės įsipareigojimų neįvykdymas — Požeminio vandens apsauga nuo pavojingų medžiagų keliamos taršos — Direktyva 80/68/EEB)

text:
               22.12.2007

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 315/6

         2007 m. spalio 25 d. Teisingumo Teismo (antroji kolegija) sprendimas Europos Bendrijų Komisija prieš Airiją

   (Byla C-248/05) (1)

   (Valstybės įsipareigojimų neįvykdymas - Požeminio vandens apsauga nuo pavojingų medžiagų keliamos taršos - Direktyva 80/68/EEB)
   (2007/C 315/10)
   Proceso kalba: anglų
   Šalys

      Ieškovė: Europos Bendrijų Komisija, atstovaujama S. Pardo Quintillán ir D. Recchia

      Atsakovė: Airija, atstovaujama D. O'Hagan
   Dalykas
   Valstybės įsipareigojimų neįvykdymas — 1979 m. gruodžio 17 d. Tarybos direktyvos 80/68/EEB dėl požeminio vandens apsaugos nuo tam tikrų pavojingų medžiagų keliamos taršos (OL L 20, p. 43) 4, 5, 7, 8, 9, 10, 12 ir 13 straipsnių pažeidimas — Išleidimas Ballymurtagh (Viklou grafystė) neturint oficialaus leidimo — Požeminio vandens teršimas netiesiogiai išleidžiant fosforą iš septikų Veksfordo grafystėje ir Kilarnyje (Kerio grafystė)
   Rezoliucinė dalis

               1.

               Ballymurtagh municipalinio sąvartyno (Viklou grafystė) atžvilgiu nesiėmusi visų priemonių, būtinų užtikrinti 1979 m. gruodžio 17 d. Tarybos direktyvos 80/68/EEB dėl požeminio vandens apsaugos nuo tam tikrų pavojingų medžiagų keliamos taršos 4, 5, 7 ir 10 straipsnių laikymąsi, Airija neįvykdė įsipareigojimų pagal šią direktyvą.

               2.

               Atmesti likusią ieškinio dalį.

               3.

               Airija turi padengti du trečdalius visų bylinėjimosi išlaidų. Europos Bendrijų Komisija padengia likusį šių išlaidų trečdalį.

      (1)  OL C 205, 2005 8 20.


title: Byla T-449/08: 2011 m. spalio 18 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje SLV Elektronik prieš VRDT — Jiménez Muñoz (LINE) (Bendrijos prekių ženklas — Protesto procedūra — Vaizdinio Bendrijos prekių ženklo LINE paraiška — Ankstesni žodinis ir vaizdinis nacionaliniai prekių ženklai „Line“ — Dalinis atsisakymas įregistruoti — Santykiniai atmetimo pagrindai — Galimybė supainioti — Reglamento (EB) Nr. 40/94 8 straipsnio 1 dalies b punktas (dabar Reglamento (EB) Nr. 207/2009 8 straipsnio 1 dalies b punktas))

text:
               26.11.2011

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 347/27

         2011 m. spalio 18 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje SLV Elektronik prieš VRDT — Jiménez Muñoz (LINE)

   (Byla T-449/08) (1)

   (Bendrijos prekių ženklas - Protesto procedūra - Vaizdinio Bendrijos prekių ženklo LINE paraiška - Ankstesni žodinis ir vaizdinis nacionaliniai prekių ženklai „Line“ - Dalinis atsisakymas įregistruoti - Santykiniai atmetimo pagrindai - Galimybė supainioti - Reglamento (EB) Nr. 40/94 8 straipsnio 1 dalies b punktas (dabar Reglamento (EB) Nr. 207/2009 8 straipsnio 1 dalies b punktas))
   2011/C 347/41
   Proceso kalba: vokiečių

      Šalys

      Ieškovė: SLV Elektronik GmbH (Bachas-Palenbergas, Vokietija), atstovaujama advokato C. König

      Atsakovė: Vidaus rinkos derinimo tarnyba (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui), atstovaujama R. Manea

      Kita procedūros VRDT apeliacinėje taryboje šalis: Angel Jiménez Muñoz (Gelida, Ispanija)

      Dalykas

   Ieškinys dėl 2008 m. liepos 18 d. VRDT ketvirtosios apeliacinės tarybos sprendimo (byla R 759/2007-4), susijusio su protesto procedūra tarp Angel Jiménez Muñoz ir SLV Elektronik GmbH

      Rezoliucinė dalis

               1.

               Panaikinti 2008 m. liepos 18 d. Vidaus rinkos derinimo tarnybos (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui) (VRDT) ketvirtosios apeliacinės tarybos sprendimą (byla R 759/2007-4) tiek, kiek jis susijęs su „atitinkamame sektoriuje naudojamomis lempomis, apšvietimo prietaisais ir įrenginiais; prietaisais, skirtais scenos efektams, naudojant šviesos techniką, sukurti; elektrinėmis lempomis; minėtų prekių detalėmis“, priklausančiais 11 klasei.

               2.

               Priteisti iš VRDT bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 327, 2008 12 20.


title: 2004 m. gegužės 10 d. Pirmosios Instancijos Teismo nutartis, Byloje T-391/02 Bundesverband der Nahrungsmittel- und Speiseresteverwertung eV, Josef Kloh prieš Europos Parlamentą ir Europos Sąjungos Tarybą („Leškinys dėl panaikinimo — Reglamentas (EB) Nr. 1774/2002 — Sveikatos taisyklės, taikomos gyvūninės kilmės šalutiniams produktams, neskirtiems vartoti žmonėms — Akivaizdus nepriimtinumas“)

text:
               20.11.2004

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 284/17

      PIRMOSIOS INSTANCIJOS TEISMO NUTARTIS

   2004 m. gegužės 10 d.
   Byloje T-391/02 Bundesverband der Nahrungsmittel- und Speiseresteverwertung eV, Josef Kloh prieš Europos Parlamentą ir Europos Sąjungos Tarybą (1)

   („Leškinys dėl panaikinimo - Reglamentas (EB) Nr. 1774/2002 - Sveikatos taisyklės, taikomos gyvūninės kilmės šalutiniams produktams, neskirtiems vartoti žmonėms - Akivaizdus nepriimtinumas“)
   (2004/C 284/36)
   Bylos kalba: vokiečių
   Byloje T-391/02 Bundesverband der Nahrungsmittel- und Speiseresteverwertung eV, įsisteigta Bochum (Vokietija), Josef Kloh, gyvenantis Eichenried (Vokietija), atstovaujami advokatų R. Steiling ir S. Wienhues, prieš Europos Parlamentą (atstovai: H. Duintjer Tebbens ir U. Rösslein, nurodę adresą dokumentams įteikti Liuksemburge) ir Europos Sąjungos Tarybą (atstovai: J. -P. Hix ir F. Ruggeri Laderchi), palaikomus Europos Bendrijų Komisijos (atstovas: G. Braun, nurodęs adresą dokumentams įteikti Liuksemburge), dėl prašymo iš dalies panaikinti 2002 m. spalio 3 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentą (EB) Nr. 1774/2002 nustatantį sveikatos taisykles gyvūninės kilmės šalutiniams produktams, neskirtiems vartoti žmonėms (OL L 273, p. 1), Pirmosios instancijos teismas (antroji kolegija), susidedantis iš pirmininko J. Pirrung, teisėjų A. W. H. Meij ir N. J. Forwood; sekretorius: H. Jung, 2004 m. gegužės 10 d. priėmė nutartį, kurios rezoliucinėje dalyje nurodyta:

               1)

               Atmesti ieškinį kaip akivaizdžiai nepriimtiną.

               2)

               Nenagrinėti Landwirtschaftskammer Vorarlberg bei Wohlgenannt ir Taferner prašymų leisti įstoti į bylą.

               3)

               Nurodyti pareiškėjams padengti savo pačių bei Europos Parlamento ir Tarybos patirtas bylinėjimosi išlaidas.

               4)

               Nurodyti Komisijai padengti savo pačios bylinėjimosi išlaidas.

               5)

               Nurodyti Landwirtschaftskammer Vorarlberg ir Wohlgenannt bei Taferner, prašiusiems leisti įstoti į bylą, padengti savo pačių išlaidas.

      (1)  OL C 44, 2003 2 22.


title: Byla C-96/13: 2014 m. vasario 10 d. Teisingumo Teismo dešimtosios kolegijos pirmininko nutartis byloje Europos Komisija/Graikijos Respublika

text:
               16.6.2014

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 184/23

         2014 m. vasario 10 d. Teisingumo Teismo dešimtosios kolegijos pirmininko nutartis byloje Europos Komisija/Graikijos Respublika

   (Byla C-96/13) (1)

   2014/C 184/36
   Proceso kalba: graikų
   Dešimtosios kolegijos pirmininkas nutartimi nurodė išbraukti bylą iš registro.

      (1)  OL C 129, 2013 5 4.


               29.7.2006

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 178/45

         (2006/C 178/82)
   Paskutinis Teisingumo Teismo Europos Sąjungos Oficialiajame leidinyje skelbiamas leidinys

         OL C 165, 2006 7 15

   Skelbti leidiniai:

      OL C 154, 2006 7 1

      OL C 143, 2006 6 17

      OL C 131, 2006 6 3

      OL C 121, 2006 5 20

      OL C 108, 2006 5 6

      OL C 96, 2006 4 22

   Šiuos tekstus galite rasti adresu:

               EUR-Lex: http://europa.eu.int/eur-lex

               CELEX: http://europa.eu.int/celex


title: Byla C-160/11: 2012 m. liepos 19 d. Teisingumo Teismo (trečioji kolegija) sprendimas byloje ( Naczelny Sąd Administracyjny (Lenkija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Bawaria Motors Sp. z o.o. prieš Minister Finansów (Direktyva 2006/112/EB — PVM — 136 straipsnis — Atleidimas nuo mokesčio — 313–315 straipsniai — Speciali pelno maržos apmokestinimo schema — Apmokestinamojo prekybininko atliekamas naudotų transporto priemonių tiekimas — PVM neapmokestinamos transporto priemonės, kurias apmokestinamajam prekybininkui prieš tai tiekė kitas apmokestinamas asmuo, pasinaudojęs teise atskaityti pirkimo PVM dalį)

text:
               29.9.2012

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 295/11

         2012 m. liepos 19 d. Teisingumo Teismo (trečioji kolegija) sprendimas byloje (Naczelny Sąd Administracyjny (Lenkija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Bawaria Motors Sp. z o.o. prieš Minister Finansów

   (Byla C-160/11) (1)

   (Direktyva 2006/112/EB - PVM - 136 straipsnis - Atleidimas nuo mokesčio - 313–315 straipsniai - Speciali pelno maržos apmokestinimo schema - Apmokestinamojo prekybininko atliekamas naudotų transporto priemonių tiekimas - PVM neapmokestinamos transporto priemonės, kurias apmokestinamajam prekybininkui prieš tai tiekė kitas apmokestinamas asmuo, pasinaudojęs teise atskaityti pirkimo PVM dalį)
   2012/C 295/18
   Proceso kalba: lenkų

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Naczelny Sąd Administracyjny

      Šalys pagrindinėje byloje

      Ieškovė: Bawaria Motors Sp. z o.o.

      Atsakovas: Minister Finansów

      Dalykas

   Prašymas priimti prejudicinį sprendimą — Naczelny Sąd Administracyjny — 2006 m. lapkričio 28 d. Tarybos direktyvos 2006/112/EB dėl pridėtinės vertės mokesčio bendros sistemos (OL L 347, p. 1) 136 straipsnio, 313 straipsnio 1 dalies, 314 ir 315 straipsnių išaiškinimas — Apmokestinamiesiems perpardavėjams taikoma speciali schema — Naudotų automobilių pardavimas galutiniams naudotojams — Maržos apmokestinimo schemos taikymas tuo atveju, kai perpardavėjas įsigijo transporto priemonę be PVM iš asmens, kuris pats pasinaudojo teise iš dalies atskaityti pirkimo PVM įsigydamas minėtą transporto priemonę.

      Rezoliucinė dalis

   2006 m. lapkričio 28 d. Tarybos direktyvos 2006/112/EB dėl pridėtinės vertės mokesčio bendros sistemos 313 straipsnio 1 dalis ir 314 straipsnis, skaitomi kartu su šios direktyvos 136 ir 315 straipsniais, aiškintini taip, kad apmokestinamajam prekybininkui negalima taikyti pelno maržos apmokestinimo schemos, kai jis tiekia motorines transporto priemones, pagal minėtos direktyvos 311 straipsnio 1 dalies 1 punktą laikomas naudotomis prekėmis, kurias jis prieš tai įsigijo neapmokestintas PVM iš kito apmokestinamojo asmens, kuris įsigydamas šias transporto priemones galėjo atskaityti tik dalį pirkimo PVM.

      (1)  OL C 204, 2011 7 9.


title: Byla T-669/15: 2015 m. spalio 9 d. pareikštas ieškinys byloje Hans Rosemann ir kt./ECHA

text:
               8.2.2016

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 48/80

         2015 m. spalio 9 d. pareikštas ieškinys byloje Hans Rosemann ir kt./ECHA

   (Byla T-669/15)
   (2016/C 048/88)
   Proceso kalba: anglų

      Šalys

      Ieškovės: Lysoform Dr. Hans Rosemann GmbH (Berlynas, Vokietija), Ecolab Deutschland GmbH (Monheimas, Vokietija),), Schülke & Mayr GmbH (Norderštetas, Vokietija), Diversey Europe Operations BV (Amsterdamas, Nyderlandai), atstovaujamos advokatų K. Van Maldegem ir M. Grunchard ir solisitoriaus P. Sellar

      Atsakovė: Europos cheminių medžiagų agentūra (ECHA)

      Reikalavimai

   Ieškovės Bendrojo Teismo prašo:

               —

               pripažinti ieškinį priimtinu ir pagrįstu,

               —

               panaikinti Europos cheminių medžiagų agentūros sprendimą dėl bendrovės BASF įtraukimo į Reglamento (ES) Nr. 528/2012 (1) 95 straipsnyje numatytą veikliųjų medžiagų ir tiekėjų sąrašą ir

               —

               priteisti iš ECHA bylinėjimosi išlaidas.

      Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

   Ieškovės teigia, kad leidusi bendrovę įtraukti į Reglamento (ES) Nr. 528/2012 95 straipsnyje numatytą sąrašą dėl atitinkamos medžiagos ECHA pasielgė neteisėtai. Dėl jos padarytų pažeidimų nurodyti trys ieškinio pagrindai.

               1.

               Pirmasis pagrindas: ECHA netinkamai taikė taisykles, reikalaujančias, kad bendrovė pateiktų visus dokumentus pagal Reglamento (ES) Nr. 528/2012 95 straipsnio 1 dalį.

               2.

               Antrasis pagrindas: ECHA skirtingai vertino tokioje pačioje padėtyje esančias bendroves.

               3.

               Trečiasis pagrindas: nepaisydama Reglamento (ES) Nr. 528/2012 reikalavimų ECHA neužtikrino vienodos konkurencijos tarp atitinkamos medžiagos tyrimo programoje dalyvavusių ir nedalyvavusių bendrovių.

      (1)  2012 m. gegužės 22 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (ES) Nr. 528/2012 dėl biocidinių produktų tiekimo rinkai ir jų naudojimo (OL L 167, p. 1).


title: Byla F-12/12: 2013 m. birželio 26 d. Tarnautojų teismo (trečioji kolegija) sprendimas byloje Di Prospero prieš Komisiją (Viešoji tarnyba — Paskyrimas — Konkurso laimėjimas po to, kai įgyvendinant sprendimą ieškovei buvo pasiūlyta dalyvauti konkurse — Paskyrimas į lygį atgaline data)

text:
               31.8.2013

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 252/45

         2013 m. birželio 26 d. Tarnautojų teismo (trečioji kolegija) sprendimas byloje Di Prospero prieš Komisiją

   (Byla F-12/12) (1)

   (Viešoji tarnyba - Paskyrimas - Konkurso laimėjimas po to, kai įgyvendinant sprendimą ieškovei buvo pasiūlyta dalyvauti konkurse - Paskyrimas į lygį atgaline data)
   2013/C 252/78
   Proceso kalba: prancūzų

      Šalys

      Ieškovė: Rita Di Prospero (Briuselis, Belgija), atstovaujama advokatų S. Rodrigues, A. Blot ir C. Bernard-Glanz

      Atsakovė: Europos Komisija, atstovaujama M. J. Currall ir B. Eggers

      Dalykas

   Prašymas panaikinti netiesioginį Komisijos sprendimą, kuriuo buvo atmestas ieškovės prašymas paskirti ją į AD 11 lygį atgaline data nuo 2010 m. sausio 1 d., ir prašymas atlyginti tariamai patirtus nuostolius.

      Sprendimo rezoliucinė dalis

               1.

               Panaikinti 2011 m. spalio 18 d. Europos Komisijos sprendimą, kuriuo atsisakyta paskirti Rita Di Prospero į AD 11 lygį nuo 2010 m. sausio 1 d.

               2.

               Atmesti likusią ieškinio dalį.

               3.

               Europos Komisija padengia savo ir Rita Di Prospero bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 138, 2012 5 12, p. 32.


title: Byla C-378/08 2008 m. rugpjūčio 21 d. Tribunale Amministrativo Regionale per la Sicilia (Italija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje ERG Raffinerie Mediterranee SpA ir kt. prieš Ministero dello Sviluppo Economico ir kt.

text:
               22.11.2008

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 301/14

         2008 m. rugpjūčio 21 d.Tribunale Amministrativo Regionale per la Sicilia (Italija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje ERG Raffinerie Mediterranee SpA ir kt. prieš Ministero dello Sviluppo Economico ir kt.

   (Byla C-378/08)
   (2008/C 301/26)
   Proceso kalba: italų
   Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas
   Tribunale Amministrativo Regionale per la Sicilia
   Šalys pagrindinėje byloje

      Ieškovės: ERG Raffinerie Mediterranee SpA ir kt.

      Atsakovai: Ministero dello Sviluppo Economico ir kt.
   Prejudiciniai klausimai

               1.

               Ar principas „teršėjas moka“ (Europos Bendrijų steigimo sutarties 174 straipsnio, buvusio 130 R straipsnio, 2 dalis) ir nagrinėjamos 2004 m. balandžio 21 d. Direktyvos 2004/35/EB (1) nuostatos draudžia nacionalinės teisės aktus, suteikiančius viešosios administracijos įstaigai teisę įpareigoti privačius verslininkus imtis (žalos) ištaisymo priemonių, neatlikus kokio nors tyrimo, siekiant nustatyti už taršą atsakingą asmenį, vien todėl, kad šiuo metu savo veiklą jie vykdo seniai užterštoje teritorijoje, arba teritorijoje, kuri ribojasi su seniai užteršta teritorija?

               2.

               Ar principas „teršėjas moka“ (Europos Bendrijų steigimo sutarties 174 straipsnio, buvusio 130 R straipsnio, 2 dalis) ir nagrinėjamos 2004 m. balandžio 21 d. Direktyvos 2004/35/EB nuostatos draudžia nacionalinės teisės aktus, suteikiančius viešosios administracijos įstaigai teisę nustatyti pareigą atlyginti žalą aplinkai specifine forma asmeniui, užterštoje teritorijoje turinčiam daiktinių teisių ir (arba) užsiimančiam komercine veikla, nesant būtinybės iš anksto nustatyti priežastinio ryšio tarp asmens veiksmų ir taršos fakto, remiantis vien jo „padėtimi“?

               3.

               Ar Europos Bendrijų steigimo sutarties 174 straipsnio, buvusio 130 R straipsnio, 2 dalis ir 2004 m. balandžio 21 d. Direktyvoje 2004/35/EB įtvirtintos nuostatos draudžia nacionalinės teisės aktus, kuriais, pažeidžiant principą „teršėjas moka“, viešosios administracijos įstaigai suteikiama teisė nustatyti pareigą atlyginti žalą aplinkai specialia forma asmeniui, užterštoje teritorijoje turinčiam daiktinių teisių ir (arba) užsiimančiam komercine veikla, nesant būtinybės iš anksto nustatyti ne tik priežastinį ryšį tarp asmens veiksmų ir taršos fakto, bet ir to, ar tenkinamas subjektyvus tyčios ir kaltės reikalavimas?

               4.

               Ar Europos Bendrijų steigimo sutartyje ir minėtose Direktyvose Nr. 2004/18/EB (2), Nr. 93/97/EB (3), Nr. 89/665/EEB (4) numatyti Bendrijos principai konkurencijos apsaugos srityje draudžia nacionalinės teisės aktus, suteikiančius viešosios administracijos įstaigai teisę pavesti privatiems subjektams (Società Sviluppo S.p.A. ir Sviluppo Italia Aree Produttive S.p.A.) atlikti tyrimą, planuoti valymo darbus ir juos vykdyti, t. y. tiesiogiai, iš pradžių neatlikus būtinų viešųjų pirkimų procedūrų vykdyti viešuosius darbus valstybei priklausančiose teritorijose?

      (1)  OL L 143, p. 56.

      (2)  OL L 134, p. 114.

      (3)  OL L 290, p. 1.

      (4)  OL L 395, p. 33.


title: Byla C-442/14: 2014 m. rugsėjo 24 d. College van Beroep voor het Bedrijfsleven (Nyderlandai) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Bayer CropScience SA-NV, Stichting De Bijenstichting/College voor de toelating van gewasbeschermingsmiddelen en biociden

text:
               22.12.2014

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 462/14

         2014 m. rugsėjo 24 d.College van Beroep voor het Bedrijfsleven (Nyderlandai) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Bayer CropScience SA-NV, Stichting De Bijenstichting/College voor de toelating van gewasbeschermingsmiddelen en biociden

   (Byla C-442/14)
   (2014/C 462/23)
   Proceso kalba: nyderlandų

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      College van Beroep voor het Bedrijfsleven

      Šalys pagrindinėje byloje

      Pareiškėjos: Bayer CropScience SA-NV, Stichting De Bijenstichting

      Atsakovas: College voor de toelating van gewasbeschermingsmiddelen en biociden

      Prejudiciniai klausimai

               1.

               Ar Direktyvos 91/414 (1) 14 straipsnyje, (2009 m. spalio 21 d.) Augalų apsaugos produktų reglamento (2) (Nr. 1107/2009) 63 straipsnyje kartu su 59 straipsniu ir Direktyvos 98/8 (3) 19 straipsnyje įtvirtintos nuostatos reiškia, kad minėtuose straipsniuose nurodyto pareiškėjo pateiktame prašyme išsaugoti konfidencialumą, kaip jis suprantamas pagal minėtus 14, 63 ir 19 straipsnius, turi būti nuspręsta dėl kiekvieno atskiro informacijos šaltinio prieš atliekant autorizaciją arba autorizacijos momentu ir (arba) prieš pakeičiant autorizaciją arba jos pakeitimo momentu, atitinkamai priimant sprendimą, su kuriuo gali susipažinti tretieji asmenys?

               2.

               Jeigu atsakymas į pirmąjį klausimą būtų teigiamas: ar Direktyvos dėl informacijos apie aplinką (4) 4 straipsnio 2 dalį reikia aiškinti taip, kad, nesant sprendimo, kaip nurodyta pirmame klausime, atsakovas, kaip nacionalinės valdžios institucija, privalo atskleisti prašomą informaciją apie aplinką, kai toks prašymas pateikiamas suteikus autorizaciją ir (arba) pakeitus autorizaciją?

               3.

               Kaip reikia aiškinti Direktyvos dėl informacijos apie aplinką 4 straipsnio 2 dalyje įtvirtintą sąvoką „emisijos į aplinką“, jei šiuo klausimu atsižvelgiama į šio tarpinio sprendimo 5.5 punkte nurodytus šalių argumentus, išdėstytus remiantis 5.2 punkte pateiktu dokumentų turiniu?

               4.

                           a

                           Ar duomenys, kurie įvertina produkto, jo veikliosios medžiagos ir (arba) jo veikliųjų medžiagų ir kitų komponentų išleidimą į aplinką panaudojus produktą, turi būti laikomi „informacija apie teršalų išmetimą į aplinką“?

                           b

                           Jei taip: ar šiomis aplinkybėmis yra svarbu tai, ar minėti duomenys buvo gauti atlikus tyrimus (pusiau) lauko sąlygomis arba kitokio tipo tyrimus (pavyzdžiui, laboratorinius tyrimus ir translokacijos tyrimus)?

               5.

               Ar informacija apie laboratorinius tyrimus, kurių atveju eksperimentu siekiama ištirti izoliuotus aspektus laikantis standartinių sąlygų, turi būti laikoma „informacija apie teršalų išmetimą į aplinką“, jei atliekant šiuos tyrimus į daugelį veiksnių (pavyzdžiui, klimato poveikį) neatsižvelgiama, o eksperimentai dažnai vykdomi naudojant dideles – palyginti su įprastu naudojimu – dozes?

               6.

               Ar šiomis aplinkybėmis „teršalų išmetimą į aplinką“ reikia suprasti taip, kad ši sąvoka apima ir likučius, randamus produktą panaudojus eksperimente, pavyzdžiui, ore arba dirvoje, augalo (užaugusio iš apdorotos sėklos) lapuose, žiedadulkės ar nektare, meduje ar netiksliniuose organizmuose?

               7.

               Ar tai taip pat taikoma (medžiagos) slinkiui matuoti naudojant produktą eksperimente?

               8.

               Ar Direktyvos dėl informacijos apie aplinką 4 straipsnio 2 dalies antros pastraipos antrame sakinyje įtvirtinta sąvoka „informacija apie teršalų išmetimą į aplinką“ reiškia, kad, jei tai susiję su teršalų išmetimu į aplinką, turi būti atskleisti visi informacijos šaltiniai, o ne tik (matavimo) duomenys, kurie prireikus turi būti išvesti iš šių informacijos šaltinių?

               9.

               Ar siekiant pagrįsti išimtį, susijusią su komercine ir pramonine informacija, kaip tai suprantama pagal minėtą 4 straipsnio 2 dalies d punktą, reikia atskirti, viena vertus, „emisijas“ ir, kita vertus, „medžiagų išleidimus ir kitus išmetimus į aplinką“, kaip apibrėžta Direktyvos dėl informacijos apie aplinką 2 straipsnio 1 dalies b punkte?

      (1)  1991 m. liepos 15 d. Tarybos direktyva dėl augalų apsaugos produktų pateikimo į rinką (OL L 230, p. 1; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 3 sk., 11 t., p. 332).

      (2)  2009 m. spalio 21 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (EB) Nr. 1107/2009 dėl augalų apsaugos produktų pateikimo į rinką ir panaikinantis Tarybos direktyvas 79/117/EEB ir 91/414/EEB (OL L 309, p. 1).

      (3)  1998 m. vasario 16 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 98/8/EB dėl biocidinių produktų pateikimo į rinką (OL L 123, p. 1; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 3 sk., 23 t., p. 3).

      (4)  2003 m. sausio 28 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2003/4/EB dėl visuomenės galimybės susipažinti su informacija apie aplinką ir panaikinanti Tarybos direktyvą 90/313/EEB (OL L 41, p. 26; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 15 sk., 7 t., p. 375).


title: Byla C-262/11: 2012 m. lapkričio 29 d. Teisingumo Teismo (antroji kolegija) sprendimas byloje ( Administrativen sad Sofia-grad (Bulgarija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Kremikovtzi AD prieš Ministar na ikonomikata, energetikata i turizma i zamestnik-ministar na ikonomikata, energetikata i turizma (Bulgarijos Respublikos įstojimas į Europos Sąjungą — EB ir Bulgarijos asociacijos susitarimas — Plieno pramonė — Iki įstojimo suteikta valstybės pagalba restruktūrizavimui — Sąlygos — Gavėjų ekonominis gyvybingumas restruktūrizavimo laikotarpio pabaigoje — Gavėjos paskelbimas nemokia po įstojimo — Nacionalinių valdžios institucijų ir Europos Komisijos kompetencija — Nacionalinis sprendimas, kuriuo pripažintas skolos valstybei, kurią sudaro neteisėta tapusi pagalba, buvimas — Sprendimas ES-BG Nr. 3/2006 — Stojimo akto V priedas — Po įstojimo teikiama pagalba — Reglamentas (EB) Nr. 659/1999 — Esama pagalba)

text:
               26.1.2013

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 26/8

         2012 m. lapkričio 29 d. Teisingumo Teismo (antroji kolegija) sprendimas byloje (Administrativen sad Sofia-grad (Bulgarija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Kremikovtzi AD prieš Ministar na ikonomikata, energetikata i turizma i zamestnik-ministar na ikonomikata, energetikata i turizma

   (Byla C-262/11) (1)

   (Bulgarijos Respublikos įstojimas į Europos Sąjungą - EB ir Bulgarijos asociacijos susitarimas - Plieno pramonė - Iki įstojimo suteikta valstybės pagalba restruktūrizavimui - Sąlygos - Gavėjų ekonominis gyvybingumas restruktūrizavimo laikotarpio pabaigoje - Gavėjos paskelbimas nemokia po įstojimo - Nacionalinių valdžios institucijų ir Europos Komisijos kompetencija - Nacionalinis sprendimas, kuriuo pripažintas skolos valstybei, kurią sudaro neteisėta tapusi pagalba, buvimas - Sprendimas ES-BG Nr. 3/2006 - Stojimo akto V priedas - Po įstojimo teikiama pagalba - Reglamentas (EB) Nr. 659/1999 - Esama pagalba)
   2013/C 26/15
   Proceso kalba: bulgarų

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Administrativen sad Sofia-grad

      Šalys pagrindinėje byloje

      Pareiškėja: Kremikovtzi AD

      Kitos šalys: Ministar na ikonomikata, energetikata i turizma i zamestnik-ministar na ikonomikata, energetikata i turizma

      Dalykas

   Prašymas priimti prejudicinį sprendimą — Administrativen sad Sofia-grad — Europos susitarimo, įsteigiančio Europos Bendrijų bei jų valstybių narių ir Bulgarijos Respublikos asociaciją (OL L 358, p. 3; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 11 sk., 59 t., p. 201), Akto dėl Bulgarijos Respublikos ir Rumunijos stojimo sąlygų ir Sutarčių, kuriomis yra grindžiama Europos sąjunga, pritaikomųjų pataisų (OL L 157, p. 203) V priedo 1 punkto, Europos susitarimo, įsteigiančio Europos Bendrijų bei jų valstybių narių ir Bulgarijos Respublikos asociaciją, 2 protokolo dėl produktų, kuriems taikoma Europos anglių ir plieno bendrijos steigimo sutartis (EAPB), 9 straipsnio 4 dalies, šio susitarimo papildomo protokolo (OL L 317, p. 25) 3 straipsnio ir 1999 m. kovo 22 d. Tarybos reglamento (EB) Nr. 659/1999, nustatančio išsamias EB Sutarties 93 straipsnio taikymo taisykles (OL L 83, p. 1, 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 8 sk., 1 t., p. 339) 14 straipsnio aiškinimas — Valstybės restruktūrizavimo pagalba, suteikta iki Bulgarijos įstojimo į Europos Sąjungą plieno gamybos bendrovėms pagal restruktūrizavimo programą — Sprendimas pripažinti skolą valstybei, kurią sudaro valstybės pagalba, tapusi neteisėta pripažinus gavėjos nemokumą — Atitinkama nacionalinės valdžios institucijų ir Europos Komisijos kompetencija spręsti dėl valstybės pagalbos nesuderinamumo su bendrąja rinka ir reikalauti ją grąžinti kaip neteisėtai suteiktą.

      Rezoliucinė dalis

   Iki Bulgarijos Respublikos įstojimo į Europos Sąjungą Kremikovtzi AD suteiktos valstybės pagalbos, kuri pagal Akto dėl Bulgarijos Respublikos ir Rumunijos stojimo sąlygų ir Sutarčių, kuriomis yra grindžiama Europos Sąjunga, pritaikomųjų pataisų V priedą nebuvo „taikoma“ po šio įstojimo, išieškojimo procedūra, nustačius Europos susitarimo, įsteigiančio Europos Bendrijų bei jų valstybių narių ir Bulgarijos Respublikos asociaciją, Bendrijos vardu sudaryto ir patvirtinto 1994 m. gruodžio 19 d. Tarybos ir Komisijos sprendimu 94/908/EAPB, EB, Euratomas, 2 protokolo 9 straipsnio 4 dalyje įtvirtintų sąlygų pažeidimą, turi būti grindžiama šio Europos susitarimo papildomo protokolo, iš dalies pakeisto 2006 m. gruodžio 29 d. ES ir Bulgarijos asociacijos tarybos sprendimu ES-BG Nr. 3/2006, 3 straipsniu. Šiomis aplinkybėmis kompetentingos Bulgarijos Respublikos valdžios institucijos, remdamosi šio straipsnio trečia pastraipa, gali priimti sprendimą susigrąžinti šių sąlygų neatitinkančią valstybės pagalbą. Pagal šio papildomo protokolo 3 straipsnio antrą pastraipą priimtas Komisijos sprendimas nėra būtina išankstinė sąlyga šioms valdžios institucijoms susigrąžinti šią pagalbą.

      (1)  OL C 232, 2011 8 6.


title: Byla C-83/11: 2012 m. rugsėjo 5 d. Teisingumo Teismo (didžioji kolegija) sprendimas byloje ( Upper Tribunal (Immigration and Asylum Chamber) — Jungtinė Karalystė) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Secretary of State for the Home Department prieš Muhammad Sazzadur Rahman, Fazly Rabby Islam, Mohibullah Rahman (Direktyva 2004/38/EB — Sąjungos piliečių ir jų šeimos narių teisė laisvai judėti ir gyventi valstybių narių teritorijoje — 3 straipsnio 2 dalis — Nacionalinės teisės aktuose nustatyta pareiga palengvinti galimybę įvažiuoti į šalį ir gyventi joje „bet kokiems kitiems“ Sąjungos piliečio išlaikomiems „šeimos nariams“ )

text:
               27.10.2012

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 331/6

      2012 m. rugsėjo 5 d. Teisingumo Teismo (didžioji kolegija) sprendimas byloje (Upper Tribunal (Immigration and Asylum Chamber) — Jungtinė Karalystė) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Secretary of State for the Home Department prieš Muhammad Sazzadur Rahman, Fazly Rabby Islam, Mohibullah Rahman

      (Byla C-83/11) (1)

      (Direktyva 2004/38/EB - Sąjungos piliečių ir jų šeimos narių teisė laisvai judėti ir gyventi valstybių narių teritorijoje - 3 straipsnio 2 dalis - Nacionalinės teisės aktuose nustatyta pareiga palengvinti galimybę įvažiuoti į šalį ir gyventi joje „bet kokiems kitiems“ Sąjungos piliečio išlaikomiems „šeimos nariams“)
      (2012/C 331/09)
      Proceso kalba: anglų

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

         Upper Tribunal (Immigration and Asylum Chamber)

         Šalys pagrindinėje byloje

         Ieškovė: Secretary of State for the Home Department

         Atsakovai: Muhammad Sazzadur Rahman, Fazly Rabby Islam, Mohibullah Rahman

         Dalykas

      Prašymas priimti prejudicinį sprendimą — Upper Tribunal — 2004 m. balandžio 29 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2004/38/EB dėl Sąjungos piliečių ir jų šeimos narių teisės laisvai judėti ir gyventi valstybių narių teritorijoje, iš dalies keičiančios Reglamentą (EEB) Nr. 1612/68 ir panaikinančios direktyvas 64/221/EEB, 68/360/EEB, 72/194/EEB, 73/148/EEB, 75/34/EEB, 75/35/EEB, 90/364/EEB, 90/365/EEB ir 93/96/EEB (OL L 158, p. 77; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 5 sk., 5 t., p. 46), 3 straipsnio 2 dalies ir 10 straipsnio 2 dalies aiškinimas — „Bet kokių kitų“ Sąjungos piliečio „šeimos narių“ sąvoka pagal direktyvos 3 straipsnio 2 dalį — Susituokusios poros išlaikomi šeimos nariai, kai sutuoktinis yra trečiosios šalies pilietis — Šeimos nariai, kurie nėra susituokusios poros tiesioginiai giminaičiai pagal aukštutinę giminystės liniją.

         Rezoliucinė dalis

                  1.

                  2004 m. balandžio 29 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2004/38/EB dėl Sąjungos piliečių ir jų šeimos narių teisės laisvai judėti ir gyventi valstybių narių teritorijoje, iš dalies keičiančios Reglamentą (EEB) Nr. 1612/68 ir panaikinančios direktyvas 64/221/EEB, 68/360/EEB, 72/194/EEB, 73/148/EEB, 75/34/EEB, 75/35/EEB, 90/364/EEB, 90/365/EEB ir 93/96/EEB, 3 straipsnio 2 dalis turi būti aiškinama taip:

                              —

                              valstybės narės neprivalo tenkinti bet kokio Sąjungos piliečio šeimos narių, nepatenkančių į minėtos direktyvos 2 straipsnio 2 dalyje pateiktą apibrėžimą, prašymo leisti įvažiuoti į šalį ar gyventi joje, net jeigu jie įrodo, kaip numatyta jos 10 straipsnio 2 dalyje, kad šis pilietis juos išlaiko,

                              —

                              tačiau valstybės narės turi užtikrinti, kad jų teisės aktuose būtų numatyti kriterijai, leidžiantys minėtiems asmenims gauti sprendimą dėl prašymo leisti įvažiuoti į šalį ir gyventi joje, kuris būtų grindžiamas išsamiu jų asmeninių aplinkybių nagrinėjimu, o atmetus prašymą — motyvuotas,

                              —

                              valstybės narės turi didelę diskreciją pasirinkdamos minėtus kriterijus, tačiau jie turi atitikti įprastą sąvokos „palengvina“ ir minėto 3 straipsnio 2 dalyje pavartotų su priklausymu susijusių sąvokų reikšmę ir nedaryti šios nuostatos neveiksmingos,

                              —

                              bet kuris prašymą pateikęs asmuo turi teisę teisme patikrinti, ar nacionalinės teisės aktai ir jų taikymas atitinka šiuos reikalavimus.

                  2.

                  Tam, kad atitinkamas šeimos narys patektų į Sąjungos piliečio „išlaikomų“ šeimos narių kategoriją pagal Direktyvos 2004/38 3 straipsnio 2 dalį, jis turi būti priklausomas šalyje, iš kurios atvyko, ir bent jau tada, kai prašo leisti prisijungti prie jį išlaikančio Sąjungos piliečio.

                  3.

                  Direktyvos 2004/38 3 straipsnio 2 dalis turi būti aiškinama taip, kad valstybės narės, pasinaudodamos savo diskrecija, gali numatyti specialius reikalavimus dėl priklausymo pobūdžio ir trukmės su sąlyga, kad šie reikalavimai atitinka įprastą su Direktyvos 2004/38 3 straipsnio 2 dalies pirmos pastraipos a punkte numatytu priklausymu susijusių sąvokų reikšmę ir nedaro šios nuostatos neveiksmingos.

                  4.

                  Klausimas, ar išduodant leidimo gyventi šalyje kortelę, kaip numatyta Direktyvos 2004/38 10 straipsnyje, gali būti taikomas reikalavimas, kad šios direktyvos 3 straipsnio 2 dalies pirmos pastraipos a punkte numatytas priklausymas tęstųsi ir priimančioje valstybėje narėje, nepatenka į šios direktyvos taikymo sritį.

         (1)  OL C 145, 2011 5 14.


title: Byla T-132/05 Nicola Falcione 2005 m. kovo 16 d. pareikštas ieškinys Europos Bendrijų Komisijai

text:
               11.6.2005

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 143/38

         Nicola Falcione 2005 m. kovo 16 d. pareikštas ieškinys Europos Bendrijų Komisijai
   (Byla T-132/05)
   (2005/C 143/73)
   Proceso kalba: prancūzų
   2005 m. kovo 16 d. Europos Bendrijų Pirmosios instancijos teisme buvo pareikštas Nicola Falcione, gyvenančio Briuselyje, atstovaujamo advokatų Sébastien Orlandi, Xavier Martin, Albert Coolen, Jean-Noël Louis ir Etienne Marchal, nurodžiusių adresą dokumentams įteikti Liuksemburge, ieškinys Europos Bendrijų Komisijai.
   Ieškovas Pirmosios instancijos teismo prašo:

               —

               panaikinti 2004 m. kovo 24 d. sprendimą, galutinai paskiriant į A5/4 lygį.

               —

               priteisti iš Komisijos bylinėjimosi išlaidas.

         Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai
   2004 m. kovo 24 d. sprendimu ieškovas buvo paskirtas A5/4 lygio pareigūnu. Ieškinyje ieškovas ginčija jo galutinį paskyrimą į šį lygį. Grįsdamas ieškinį, ieškovas nurodo Pareigūnų tarnybos nuostatų 31 straipsnio pažeidimą ir akivaizdžiai klaidingą įvertinimą. Ieškovas teigia, kad Komisija taip pat turėjo atsižvelgti į jo atitinkamą profesinę patirtį ir universitetinį laipsnį nuo 1974 m. liepos 16 d. iki 1982 m. vasario 28 d. Komisija neatsižvelgė į šią patirtį todėl, kad universitetinis ekonomisto diplomas ieškovui buvo suteiktas tik 1982 m. kovo 1 d.


title: Byla C-502/11: 2011 m. rugsėjo 30 d. Consiglio di Stato (Italija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Vivaio dei Molini Azienda Agricola Porro Savoldi ss prieš Autorità per la Vigilanza sui Contratti Pubblici di lavori, servizi e forniture

text:
               26.11.2011

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 347/20

         2011 m. rugsėjo 30 d.Consiglio di Stato (Italija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Vivaio dei Molini Azienda Agricola Porro Savoldi ss prieš Autorità per la Vigilanza sui Contratti Pubblici di lavori, servizi e forniture

   (Byla C-502/11)
   2011/C 347/30
   Proceso kalba: italų

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Consiglio di Stato

      Šalys pagrindinėje byloje

      Apeliantė: Vivaio dei Molini Azienda Agricola Porro Savoldi ss

      Atsakovė: Autorità per la Vigilanza sui Contratti Pubblici di lavori, servizi e forniture

      Prejudiciniai klausimai

               1)

               Ar pagal Bendrijos teisę, o konkrečiai kalbant, pagal Direktyvos 93/37/EEB 6 straipsnį (vėliau — Direktyvos 2004/18/EB 4 straipsnis) iš principo draudžiama nacionalinės teisės norma (kaip antai, 1994 m. Įstatymo Nr. 109 10 straipsnio 1 dalies a punktas, vėliau — 2006 m. Įstatyminio dekreto Nr. 163 34 straipsnio 1 dalies a punktas), kuria galimybė dalyvauti viešųjų sutarčių sudarymo procedūrose suteikiama tik komercinę veiklą vykdančioms bendrovėms, taip jos nesuteikiant tam tikriems ūkio subjektams (kaip antai, civilinės teisės bendrovės), kurie įprastai arba daugiausia nevykdo tokios rūšies veiklos? Ar nagrinėjamas draudimas [dalyvauti viešųjų sutarčių sudarymo procedūrose] yra pagrįstas ir nediskriminuojantis atsižvelgiant į civilinės teisės bendrovėms taikomas specialias taisykles ir specialų turtinį režimą?

         Jeigu į pirmą klausimą būtų atsakyta neigiamai, Teisingumo Teismo prašoma atsakyti ir į šį klausimą:

               2)

               Ar pagal Bendrijos teisę, o konkrečiai kalbant, pagal Direktyvos 93/37/EEB 6 straipsnį (vėliau — Direktyvos 2004/18/EB 4 straipsnis) bei konkursuose galinčių dalyvauti subjektų teisinės formos pasirinkimo laisvės principą nacionalinių įstatymų leidėjui leidžiama apriboti rangovo (t. y. ūkio subjekto pagal Direktyvoje 2004/18/EB pateiktą apibrėžtį) teisnumą, atsižvelgus į tokiam rangovui taikomų nacionalinės teisės aktų ypatumus, draudžiant jam dalyvauti viešojo pirkimo konkursuose, ar veikiau tokiu ribojimu pažeidžiami pagrįstumo ir nediskriminavimo principai?


title: Byla C-561/13: 2014 m. sapalio 15 d. Teisingumo Teismo (devintoji kolegija) sprendimas byloje ( Obvodní soud pro Prahu 1 (Čekijos Respublika) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Hoštická a.s., Jaroslav Haškovec, Zemědělské družstvo Senice na Hané/Česká republika – Ministerstvo zemědělství (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą — Bendra žemės ūkio politika — Paramos schemos — Paramos schemų įgyvendinimas naujosiose valstybėse narėse — Reglamentas (EB) Nr. 1782/2003 — 143ba straipsnis — Reglamentas (EB) Nr. 73/2009 — 126 straipsnis — Atskira išmoka už cukrų — Šios išmokos atsiejimas nuo gamybos — Sąvoka „atitinkamų valstybių narių 2006 ir 2007 m. nustatyti kriterijai“  — Atitinkamas laikotarpis)

text:
               22.12.2014

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 462/10

         2014 m. sapalio 15 d. Teisingumo Teismo (devintoji kolegija) sprendimas byloje (Obvodní soud pro Prahu 1 (Čekijos Respublika) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Hoštická a.s., Jaroslav Haškovec, Zemědělské družstvo Senice na Hané/Česká republika – Ministerstvo zemědělství

   (Byla C-561/13) (1)

   ((Prašymas priimti prejudicinį sprendimą - Bendra žemės ūkio politika - Paramos schemos - Paramos schemų įgyvendinimas naujosiose valstybėse narėse - Reglamentas (EB) Nr. 1782/2003 - 143ba straipsnis - Reglamentas (EB) Nr. 73/2009 - 126 straipsnis - Atskira išmoka už cukrų - Šios išmokos atsiejimas nuo gamybos - Sąvoka „atitinkamų valstybių narių 2006 ir 2007 m. nustatyti kriterijai“ - Atitinkamas laikotarpis))
   (2014/C 462/16)
   Proceso kalba: čekų

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Obvodní soud pro Prahu 1

      Šalys pagrindinėje byloje

      Ieškovai: Hoštická a.s., Jaroslav Haškovec, Zemědělské družstvo Senice na Hané

      Atsakovė: Česká republika – Ministerstvo zemědělství

      Rezoliucinė dalis

   2009 m. sausio 19 d. Tarybos reglamento (EB) Nr. 73/2009, nustatančio bendrąsias tiesioginės paramos schemų ūkininkams pagal bendrą žemės ūkio politiką taisykles ir nustatančio tam tikras paramos schemas ūkininkams, iš dalies keičiančio Reglamentus (EB) Nr. 1290/2005, (EB) Nr. 247/2006, (EB) Nr. 378/2007 ir panaikinančio Reglamentą (EB) Nr. 1782/2003, 126 straipsnio 1 dalis turi būti aiškinama taip, kad sąvoka „atitinkamų valstybių narių 2006 ir 2007 m. nustatyti kriterijai“ apima ir prekybos metus, kuriuos šios valstybės narės pagal 2003 m. rugsėjo 29 d. Tarybos reglamento (EB) Nr. 1782/2003, nustatančio bendrąsias tiesioginės paramos schemų pagal bendrą žemės ūkio politiką taisykles ir nustatančio tam tikras paramos schemas ūkininkams bei iš dalies keičiančio Reglamentus (EEB) Nr. 2019/93, (EB) Nr. 1452/2001, (EB) Nr. 1453/2001, (EB) Nr. 1454/2001, (EB) Nr. 1868/94, (EB) Nr. 1251/1999, (EB) Nr. 1254/1999, (EB) Nr. 1673/2000, (EEB) Nr. 2358/71 ir (EB) Nr. 2529/2001, iš dalies pakeisto 2006 m. vasario 20 d. Tarybos reglamentu (EB) Nr. 319/2006, 2006 m. gruodžio 19 d. Tarybos reglamentu (EB) Nr. 2011/2006 ir 2006 m. gruodžio 19 d. Tarybos reglamentu (EB) Nr. 2012/2006, 143ba straipsnio 1 dalį turi pasirinkti iki 2006 m. balandžio 30 d. kaip atitinkamą atskiros išmokos už cukrų skyrimo laikotarpį.

      (1)  OL C 45, 2014 2 15.


title: Byla C-232/17: 2017 m. gegužės 4 d. Budai Központi Kerületi Bíróság (Vengrija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje VE/WD

text:
               7.8.2017

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 256/3

         2017 m. gegužės 4 d.Budai Központi Kerületi Bíróság (Vengrija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje VE/WD

   (Byla C-232/17)
   (2017/C 256/03)
   Proceso kalba: vengrų

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Budai Központi Kerületi Bíróság (Budajauas centrinės apygardos teismas, Vengrija)

      Šalys pagrindinėje byloje

      Ieškovas: VE

      Atsakovė: WD

      Prejudiciniai klausimai

               1.

               Kiek tai susiję su Direktyvos 93/13 dvidešimtoje konstatuojamojoje dalyje nurodytos galimybės išnagrinėti visas sąlygas ir tos pačios direktyvos 4 straipsnio 2 dalyje ir 5 straipsnyje įtvirtinto aiškumo ir suprantamumo reikalavimo aiškinimu, ar reikia manyti, kad atitinkamos sutarčių sąlygos nėra nesąžiningos tuo atveju, kai tam tikro esminio paskolos sutarties elemento (sutarties objekto, tai yra paskolos sumos, grąžinimo įmokų ir sandorio palūkanų) dydį vartotojas gali sužinoti jau pasirašęs sutartį (ne todėl, kad tai objektyviai būtina, o pagal pardavėjo ar tiekėjo bendrosiose sutarčių sąlygose įtvirtintą nuostatą, dėl kurios nebuvo atskirai derėtasi) dėl pardavėjo ar tiekėjo vienašalio valios pareiškimo (nors nurodyta, kad tai sutarties dalis), kuris vartotojui yra teisiškai privalomas?

               2.

               Kiek tai susiję su Direktyvos 93/13 dvidešimtoje konstatuojamojoje dalyje nurodytos galimybės išnagrinėti visas sąlygas ir tos pačios direktyvos 4 straipsnio 2 dalyje ir 5 straipsnyje įtvirtinto aiškumo ir suprantamumo reikalavimo aiškinimu, ar reikia manyti, kad atitinkamos sutarčių sąlygos nėra nesąžiningos tuo atveju, kai tam tikras esminis paskolos sutarties elementas (sutarties objektas, tai yra paskolos suma, grąžinimo įmokos ir sandorio palūkanos) paskolos sutartyje nurodomas vartojant formuluotę „pateikiama susipažinti“, nepaaiškinus, ar susipažinti pateikta sutarties dalis yra teisiškai privaloma, ar ne, ir ar remiantis ja gali būti nustatomos teisės ir pareigos?

               3.

               Kiek tai susiję su Direktyvos 93/13 dvidešimtoje konstatuojamojoje dalyje nurodytos galimybės išnagrinėti visas sąlygas ir tos pačios direktyvos 4 straipsnio 2 dalyje ir 5 straipsnyje įtvirtinto aiškumo ir suprantamumo reikalavimo aiškinimu, ar reikia manyti, kad atitinkamos sutarčių sąlygos nėra nesąžiningos tuo atveju, kai paskolos sutartyje tam tikras esminis elementas apibrėžiamas vartojant neteisingus terminus, ypač jeigu užsienio valiuta grindžiamoje paskolos sutartyje (pagal kurią kredito sumos nustatomos ir registruojamos užsienio valiuta – toliau: kredito valiuta – o pareiga grąžinti šias kredito sumas vykdoma nacionaline valiuta – toliau: „grąžinimo valiuta“)

                           1)

                           paskolos suma laikoma:

                                       —

                                       kredito linijos suma, išreikšta kredito valiuta; arba

                                       —

                                       maksimali paskolos sumos riba, kuri nustatoma kredito valiuta; arba

                                       —

                                       vartotojo prašomas finansavimas, kuris nustatomas grąžinimo valiuta; arba

                                       —

                                       išlaidų riba, kuri nustatoma grąžinimo valiuta?

                           2)

                           grąžinimo įmokomis laikoma maksimali numatoma grąžinimo įmokų riba, nurodyta kredito valiuta, ir (arba) grąžinimo valiuta?

               4.

               Kiek tai susiję su Direktyvos 93/13 dvidešimtoje konstatuojamojoje dalyje nurodytos galimybės išnagrinėti visas sąlygas ir tos pačios direktyvos 4 straipsnio 2 dalyje ir 5 straipsnyje įtvirtinto aiškumo ir suprantamumo reikalavimo aiškinimu, ar reikia manyti, kad atitinkamos sutarčių sąlygos nėra nesąžiningos tuo atveju, kai užsienio valiuta grindžiamoje paskolos sutartyje (ne todėl, kad tai objektyviai būtina, o pagal pardavėjo ar tiekėjo bendrosiose sutarčių sąlygose įtvirtintą nuostatą, dėl kurios nebuvo atskirai derėtasi) sutarties objektas, tai yra paskolos suma ir grąžinimo įmokos:

                           1)

                           nustatyti kredito valiuta nurodant konkrečią sumą (apimančią tik simbolių, sudarytų iš skaitmenų nuo 0 iki 9, seką) ir grąžinimo valiuta nurodant geriausiu atveju aiškų skaičiavimo metodą?

                           2)

                           nustatyti grąžinimo valiuta nurodant konkrečią sumą ir kredito valiuta nurodant geriausiu atveju aiškų skaičiavimo metodą?

                           3)

                           nustatyti tiek kredito valiuta, tiek grąžinimo valiuta nurodant geriausiu atveju aiškų skaičiavimo metodą?

                           4)

                           visiškai nenustatyti kredito valiuta ir nustatyti grąžinimo valiuta, nurodant geriausiu atveju aiškų skaičiavimo metodą?

                           5)

                           visiškai nenustatyti grąžinimo valiuta ir nustatyti kredito valiuta, nurodant geriausiu atveju aiškų skaičiavimo metodą?

                           4.1.

                           Ar, atsižvelgiant į 4 klausimo 5 punktą ir tuo atveju, jeigu nebūtų būtina nustatyti jokios konkrečios sumos ir jos nurodyti paskolos sutartyje jos sudarymo momentu, lieka užtikrinta galimybė tiksliai apskaičiuoti paskolos sumą sutarties sudarymo momentu, kai (ne todėl, kad tai objektyviai būtina, o pagal pardavėjo ar tiekėjo bendrosiose sutarčių sąlygose įtvirtintą nuostatą, dėl kurios nebuvo atskirai derėtasi):

                                       1)

                                       paskolos sutartyje nenurodyta konkreti paskolos suma jokia valiuta;

                                       2)

                                       paskolos sutartyje nurodytas konkretus vartotojo prašomas finansavimas arba konkreti išlaidų suma, išreikšti grąžinimo valiuta;

                                       3)

                                       paskolos sutartyje nenurodyta paskolos suma, apskaičiuotina pagal aiškų skaičiavimo metodą grąžinimo valiuta, ir

                                       4)

                                       kiek tai susiję su tiksliu paskolos sumos apskaičiavimu kredito valiuta, paskolos sutartyje nurodytas skaičiavimo elementas yra neapibrėžto dydžio, ir pateikiama tik maksimali riba (konkretus vartotojo prašomas finansavimas arba konkreti išlaidų riba, išreikšti grąžinimo valiuta)?

                           4.2.

                                       4.2.1.

                                       Tuo atveju, jeigu nebūtų būtina nustatyti konkrečių sumų ir jų nurodyti paskolos sutartyje jos sudarymo momentu, kiek tai susiję su tiksliu apskaičiavimu:

                                                   1)

                                                   ar teisiškai reikalaujama, kad paskolos sutartyje būtų nustatyta sutarties objektu esanti suma, būtent, paskolos ir grąžinimo įmokų dydis, – o jeigu produkto palūkanos yra kintamosios, pirmąjį palūkanų laikotarpį atitinkančių grąžinimo įmokų dydis, – tokiu metodu, kuris leistų atlikti tikslų skaičiavimą sutarties sudarymo momentu; arba

                                                   2)

                                                   ar pakanka, kad paskolos sutartyje jos sudarymo momentu būtų nurodyti objektyviai identifikuotini parametrai, pagal kuriuos būtų galima apskaičiuoti šiuos duomenis (sutarties objektą ir grąžinimo įmokas) ateityje (kitaip tariant, paskolos sutartyje jos sudarymo momentu tik nustatomi parametrai, pagal kuriuos bus galima atlikti tikslų skaičiavimą ateityje)?

                                       4.2.2.

                                       Tuo atveju, jeigu pakaktų to, kad sutarties objektu esančią sumą, būtent, paskolos ir grąžinimo įmokų dydį, – o jeigu produkto palūkanos yra kintamosios, pirmąjį palūkanų laikotarpį atitinkančių grąžinimo įmokų dydį, – būtų galima kredito valiuta apskaičiuoti ateityje, ar paskolos sutartyje jos pasirašymo momentu turi būti objektyviai nustatytas tas ateities momentas (kuris, logiškai mąstant, turėtų sutapti su tuo momentu, kai nustatoma sutartinė kredito suma kredito valiuta), ar vis dėlto šio ateities momento nustatymas gali būti paliktas išimtinei pardavėjo ar tiekėjo diskrecijai?

                           4.3.

                           kiek tai susiję su periodiškai kintamų palūkanų produktais, ar pakanka, kad būtų nustatomos konkrečios grąžinimo įmokų sumos (ir jos įtraukiamos į paskolos sutartį jos sudarymo momentu) ir (arba) tikslus apskaičiavimo kredito valiuta ir (arba) grąžinimo valiuta metodas dėl pirmojo palūkanų laikotarpio, ir dėl to tai nėra nesąžininga, ar vis dėlto teisiškai reikalaujama, kad būtų nustatytas (ir įtrauktas į paskolos sutartį jos sudarymo momentu) tikslus apskaičiavimo metodas kredito ir (arba) grąžinimo valiuta dėl visų palūkanų mokėjimo laikotarpių?

                           4.4.

                           Ar tikslus skaičiavimas gali būti užtikrintas nepažeidžiant sąžiningumo tik naudojant atitinkamą matematinę formulę, ar galimas ir kitas metodas?

                                       4.4.1.

                                       Ar tuo atveju, jeigu nebūtų būtina užtikrinti tikslaus skaičiavimo taikant atitinkamą matematinę formulę, galima pateikti pakankamai tikslų tekstinį apibūdinimą?

                                       4.4.2.

                                       Ar tuo atveju, jeigu nebūtų būtina užtikrinti tikslaus skaičiavimo taikant atitinkamą matematinę formulę, galima dar ir vartoti techninius terminus (pavyzdžiui, anuitetas arba linijinis paskolos grąžinimas), nepateikiant jokio papildomo paaiškinimo?


title: Byla C-474/14: 2014 m. spalio 20 d. Tribunale di Salerno (Italija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą baudžiamojoje byloje prieš Cristiano Pontillo

text:
               22.12.2014

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 462/17

         2014 m. spalio 20 d. Tribunale di Salerno (Italija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą baudžiamojoje byloje prieš Cristiano Pontillo
   (Byla C-474/14)
   (2014/C 462/27)
   Proceso kalba: italų

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Tribunale di Salerno

      Šalis pagrindinėje baudžiamojoje byloje

   Cristiano Pontillo

      Prejudiciniai klausimai

               1.

               Ar SESV 49 ir kt. straipsniai bei 56 ir kt. straipsniai, atsižvelgiant į tai, kaip juos aiškino Europos Sąjungos Teisingumo Teismas [sujungtose bylose C-72/10 ir C-77/10], turi būti aiškinami taip, kad pagal juos draudžiama organizuoti konkursą dėl koncesijų, kurių trukmė yra trumpesnė, nei anksčiau suteiktų koncesijų, jei minėtas konkursas rengiamas siekiant nurodyto tikslo ištaisyti pasekmes, atsiradusias dėl tam tikro skaičiaus ūkio subjektų pašalinimo iš ankstesnių konkursų neteisėtumo?

               2.

               Ar SESV 49 ir kt. straipsniai bei 56 ir kt. straipsniai, atsižvelgiant į tai, kaip minėtame sprendime juos aiškino Europos Sąjungos Teisingumo Teismas, turi būti aiškinami taip, kad pagal juos draudžiama reikalavimą palyginti koncesijas pagal galiojimo pabaigą laikyti tinkamu koncesijų, dėl kurių rengiamas konkursas, trumpesnės trukmės, palyginti su anksčiau suteiktų koncesijų trukme, pateisinimu?

               3.

               Ar SESV 49 ir kt. straipsniai bei 56 ir kt. straipsniai, atsižvelgiant į tai, kaip minėtame sprendime juos aiškino Europos Sąjungos Teisingumo Teismas, turi būti aiškinami taip, kad pagal juos draudžiama numatyti pareigą neatlygintinai perleisti teisę naudotis nuosavybei priklausančiu materialiu ir nematerialiu turtu, kuris sudaro lošimo įmokų surinkimo ir administravimo tinklą, tuo atveju, kai baigiama vykdyti veiklą pasibaigus galutiniam koncesijos terminui arba dėl sprendimo dėl teisių atėmimo ar atšaukimo?


title: Byla T-143/06  2006 m. gegužės 19 d.  pareikštas ieškinys byloje  MTZ Polyfilms prieš Tarybą

text:
               29.7.2006

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 178/34

         2006 m. gegužės 19 d. pareikštas ieškinys byloje MTZ Polyfilms prieš Tarybą

   (Byla T-143/06)
   (2006/C 178/63)
   Proceso kalba: anglų
   Šalys

      Ieškovė: MTZ Polyfilms Ltd. (Mumbai, Indija), atstovaujama advokato P. De Baere

      Atsakovė: Europos Sąjungos Taryba
   Ieškovės reikalavimai

               —

               Panaikinti 2006 m. vasario 27 d. Tarybos reglamentą (EB) Nr. 366/2006, įvedantį galutinį antidempingo muitą importuojamai polietileno tereftalato (PET) plėvelei, kurios kilmės šalis, inter alia, yra Indija.

               —

               Priteisti iš Tarybos bylinėjimosi išlaidas.

         Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai
   Ieškovė gamina ir eksportuoja į Europos bendriją polietileno tereftalato plėvelę.
   Pagrįsdama savo ieškinį, ji pirmiausiai teigia, kad skundžiamas reglamentas pažeidžia pagrindinio reglamento 2 straipsnio 8 ir 9 dalis (1). Ieškovė nurodo, kad skundžiamas reglamentas nustato ieškovo eksporto į Bendriją kainą remiantis jo eksporto į trečiąsias valstybes kaina, nes tikroji eksporto kaina į Bendriją yra tariamai nepatikima atsižvelgiant į minimalias importo kainas.
   Ieškovės nuomone, jos eksporto kainos nėra nepatikimos pagrindinio reglamento 2 straipsnio 9 punkto prasme. Be to, ieškovė nurodo, kad naudota metodika yra nesuderinama su pagrindiniu reglamentu, kuriame išvardijamos metodikos, kurios gali būti naudojamos nustatant eksporto kainą. Ieškovė teigia, kad pagrindinio reglamento 2 straipsnio 8 ir 9 dalys taikomos ir tyrimų peržiūrai, tokiai kaip skundžiama procedūra, neatsižvelgiant į tai, ar yra įsipareigojimų.
   Antra, ieškovė nurodo susitarimo dėl 1994 m. GATT VI straipsnio taikymo pažeidimą (2). Ieškovės teigimu, jos eksporto kaina nėra nepatikima šio susitarimo 2.1 ir 2.3 straipsnių prasme. Be to, ieškovė nurodo, kad naudota metodika neatitinka šio susitarimo 2.1, 2.3 ir 11 straipsnių. Galiausiai ieškovė nurodo, kad susitarimo 2.1 ir 2.3 straipsniai taikomi ir peržiūrai pagal susitarimo 11 straipsnį, kaip pavyzdžiui dalinė tarpinė peržiūra.
   Galiausiai ieškovė nurodo metodikos, taikytinos ieškovės eksporto į Bendriją kainai, teisinio pagrįstumo trūkumą ir teisėtų lūkesčių principo pažeidimą neleidžiant eksportuojantiems gamintojams apibrėžti savo veiksmus atsižvelgiant į įsipareigojimus dėl kainų.

      (1)  1995 m. gruodžio 22 d. Tarybos reglamentas (EB) Nr. 384/96 dėl apsaugos nuo importo dempingo kaina iš Europos bendrijos narėmis nesančių valstybių (OL 1996 L 56, p. 1)

      (2)  Susitarimas dėl 1994 m. Bendrojo susitarimo dėl muitų tarifų ir prekybos (WTO–GATT 1994) — antidempingo susitarimas (OL 1994 L 336, p. 103) VI straipsnio taikymo.


title: Byla C-440/05  2005 m. gruodžio 8 d.  Europos Bendrijų Komisijos pareikštas ieškinys Europos Sąjungos Tarybai

text:
               28.1.2006

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 22/10

         2005 m. gruodžio 8 d. Europos Bendrijų Komisijos pareikštas ieškinys Europos Sąjungos Tarybai
   (Byla C-440/05)
   (2006/C 22/18)
   Proceso kalba: prancūzų
   2005 m. gruodžio 8 d. Europos Bendrijų Teisingumo Teisme buvo pareikštas Europos Bendrijų Komisijos, atstovaujamos W. Bogensberger ir R. Troosters, nurodžiusių adresą dokumentams įteikti Liuksemburge, ieškinys Europos Sąjungos Tarybai.
   Ieškovė Teisingumo Teismo prašo:

               —

               pripažinti, kad 2005 m. liepos 12 d. Tarybos pamatinis sprendimas 2005/667/TVR dėl baudžiamosios teisės sistemos stiprinimo, įgyvendinant teršimui iš laivų taikomą teisę (1), yra neteisėtas;

               —

               panaikinti šį pamatinį sprendimą;

               —

               priteisti iš Europos Sąjungos Tarybos bylinėjimosi išlaidas.

         Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai
   Atsižvelgiant į 2005 m. rugsėjo 13 d. Teisingumo Teismo sprendime byloje C-176/03 (Komisija prieš Tarybą, dar nepaskelbtas Rinkinyje) naudotą funkcinį vertinimą, bei į faktą, kad priemonės, numatytos pamatinio sprendimo 2005/667/JAI 1–10 straipsniuose reiškia baudžiamąsias priemones, reikalingas užtikrinti bendrosios transporto politikos efektyvumą, taip, kaip tai numatyta EB direktyvoje 2005/35 (2), Komisija mano, kad dėl jo nedalumo visas pamatinis sprendimas pažeidžia ES 47 straipsnį ir todėl yra neteisėtas.

      (1)  2005 m. rugsėjo 30 d. OL L 255, p. 164.

      (2)  2005 m. rugsėjo 7 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2005/35/EB dėl taršos iš laivų ir sankcijų už pažeidimus įvedimo, OL L 255, 2005 m. rugsėjo 30 d., p. 11.


title: Byla F-89/11: 2013 m. birželio 19 d. Tarnautojų teismo (antroji kolegija) sprendimas byloje Goetz prieš Regionų komitetą (Viešoji tarnyba — Pareigūnai — Deliktinė atsakomybė — Ieškinys dėl žalos atlyginimo — Priimtinumas — Termino imtis veiksmų pradžia — OLAF tyrimas — Administracinis tyrimas — Drausminė procedūra drausmės taryboje — Administracinės valdžios institucijos pareiga elgtis rūpestingai — Drausminės procedūros trukmė — Atsakomybė už drausminės procedūros, baigtos neskyrus nuobaudų, pradėjimą)

text:
               31.8.2013

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 252/43

         2013 m. birželio 19 d. Tarnautojų teismo (antroji kolegija) sprendimas byloje Goetz prieš Regionų komitetą

   (Byla F-89/11) (1)

   (Viešoji tarnyba - Pareigūnai - Deliktinė atsakomybė - Ieškinys dėl žalos atlyginimo - Priimtinumas - Termino imtis veiksmų pradžia - OLAF tyrimas - Administracinis tyrimas - Drausminė procedūra drausmės taryboje - Administracinės valdžios institucijos pareiga elgtis rūpestingai - Drausminės procedūros trukmė - Atsakomybė už drausminės procedūros, baigtos neskyrus nuobaudų, pradėjimą)
   2013/C 252/73
   Proceso kalba: prancūzų

      Šalys

      Ieškovas: Charles Dieter Goetz (Linkebeek, Belgija), atstovaujamas advokatų N. Lhoëst ir A.-A. Minet

      Atsakovas: Regionų komitetas, atstovaujamas J. C. Cañoto Argüelles, padedamo advokato B. Cambier

      Dalykas

   Prašymas panaikinti Regionų komiteto sprendimą atmesti pagal Tarnybos nuostatų 90 straipsnio 1 dalį pateiktą ieškovo prašymą atlyginti moralinę ir turtinę žalą, tariamai patirtą per administracinę ir drausminę procedūrą.

      Sprendimo rezoliucinė dalis

               1.

               Atmesti ieškinį.

               2.

               C. D. Goetz padengia savo ir Europos Sąjungos regionų komiteto patirtas bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 347, 2011 11 26, p. 45.


title: Byla C-678/15: 2017 m. birželio 14 d. Teisingumo Teismo (ketvirtoji kolegija) sprendimas byloje (Bundesgerichtshof (Vokietija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Mohammad Zadeh Khorassani/Kathrin Pflanz (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą — Direktyva 2004/39/EB — Finansinių priemonių rinkos — 4 straipsnis 1 dalies 2 punktas — Sąvoka „investicinės paslaugos“ — I priedo A skirsnio 1 punktas — Pavedimų, susijusių su viena ar daugiau finansinių priemonių, priėmimas ir perdavimas — Galimas tarpininkavimo pasirašant portfelio valdymo sutartį įtraukimas)

text:
               21.8.2017

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 277/9

         2017 m. birželio 14 d. Teisingumo Teismo (ketvirtoji kolegija) sprendimas byloje (Bundesgerichtshof (Vokietija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Mohammad Zadeh Khorassani/Kathrin Pflanz

   (Byla C-678/15) (1)

   ((Prašymas priimti prejudicinį sprendimą - Direktyva 2004/39/EB - Finansinių priemonių rinkos - 4 straipsnis 1 dalies 2 punktas - Sąvoka „investicinės paslaugos“ - I priedo A skirsnio 1 punktas - Pavedimų, susijusių su viena ar daugiau finansinių priemonių, priėmimas ir perdavimas - Galimas tarpininkavimo pasirašant portfelio valdymo sutartį įtraukimas))
   (2017/C 277/11)
   Proceso kalba: vokiečių

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Bundesgerichtshof

      Šalys pagrindinėje byloje

      Ieškovas: Mohammad Zadeh Khorassani

      Atsakovė: Kathrin Pflanz

      Rezoliucinė dalis

   2004 m. balandžio 21 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2004/39/EB dėl finansinių priemonių rinkų, iš dalies keičiančios Tarybos direktyvas 85/611/EEB, 93/6/EEB ir Europos Parlamento ir Tarybos direktyvą 2000/12/EB bei panaikinančios Tarybos direktyvą 93/22/EEB, 4 straipsnio 1 dalies 2 punktas, siejamas su šios direktyvos I priedo A skirsnio 1 punktu, turi būti aiškinamas taip, kad investicinė pavedimų, susijusių su viena ar daugiau finansinių priemonių, priėmimo ir perdavimo paslauga neapima tarpininkavimo sudarant sutartį dėl portfelio valdymo veiklos.

      (1)  OL C 106, 2016 3 21.


title: Byla C-72/16: 2016 m. vasario 10 d. High Court of Justice Queen's Bench Division (Administrative Court) (Jungtinė Karalystė) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Prospector Offshore Drilling SA, Prospector Rig 1 Contracting Company SARL, Prospector Rig 5 Contracting Company SARL, Ensco plc, Ensco Offshore UK Limited, Rowan Companies plc, Rowan Cayman Limited/Her Majesty's Treasury, Commissioners for Her Majesty's Revenue and Customs

text:
               18.4.2016

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 136/17

         2016 m. vasario 10 d.High Court of Justice Queen's Bench Division (Administrative Court) (Jungtinė Karalystė) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Prospector Offshore Drilling SA, Prospector Rig 1 Contracting Company SARL, Prospector Rig 5 Contracting Company SARL, Ensco plc, Ensco Offshore UK Limited, Rowan Companies plc, Rowan Cayman Limited/Her Majesty's Treasury, Commissioners for Her Majesty's Revenue and Customs

   (Byla C-72/16)
   (2016/C 136/23)
   Proceso kalba: anglų

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      High Court of Justice Queen's Bench Division (Administrative Court)

      Šalys pagrindinėje byloje

      Pareiškėjos: Prospector Offshore Drilling SA, Prospector Rig 1 Contracting Company SARL, Prospector Rig 5 Contracting Company SARL, Ensco plc, Ensco Offshore UK Limited, Rowan Companies plc, Rowan Cayman Limited

      Atsakovės: Her Majesty's Treasury, Commissioners for Her Majesty's Revenue and Customs

      Prejudiciniai klausimai

               1.

               Ar SESV 49, 56 arba 63 straipsniu draudžiama priimti tokius teisės aktus kaip 2010 m. Pelno mokesčio įstatymo 8ZA dalis, kuria reglamentuojamos išlaidų lengvatos, susijusios su JK įmonių, teikiančių gręžimo paslaugas naftos gavybos pramonei (toliau – naftos gavybos rangovai), apmokestinamuoju pelnu iš veiklos (toliau – susijusi profesinė veikla), susijusios su tam tikro turto (toliau – susijęs turtas), nuomojamo iš su naftos gavybos rangovu „asocijuoto“ asmens, naudojimu, pagal kuriuos:

                           1.1.

                           susijusios profesinės veiklos pelnui apskaičiuoti taikoma iš anksto nustatyta susijusio turto nuomos iš asocijuotųjų asmenų mokesčių atskaitomumo riba, apskaičiuojama pagal pirminę nuomojamo turto kainą;

                           1.2.

                           nustatoma, kad dėl tokios ribos neleidžiamų mokesčių suma gali būti sumažinama iš naftos gavybos rangovo arba kitų tos pačios grupės įmonių JK apmokestinamojo pelno (jeigu yra), kuris gaunamas ne iš susijusios profesinės veiklos; ir

                           1.3.

                           atskiriamas pelnas iš susijusios profesinės veiklos neleidžiant atlikti JK patirtų išlaidų arba JK ir ne JK patirtų kitų naftos gavybos rangovo grupės įmonių nuostolių ir pelno iš susijusios profesinės veiklos užskaitos, bet leidžiama juos atskaityti iš kito pelno (jeigu yra)?

               2.

               Konkrečiai, ar SESV 49, 56 arba 63 straipsniu draudžiama priimti tokius teisės aktus, kai:

                           2.1.

                           naftos gavybos rangovas, apmokestinamas JK pelno mokesčiu, nuomoja turtą iš asocijuotosios bendrovės, kuri JK pelno mokesčiu neapmokestinama ir turi registruotąją buveinę kitoje valstybėje narėje; ir (arba)

                           2.2.

                           tokiomis pat aplinkybėmis, kaip išdėstyta 2.1 punkte, naftos gavybos rangovas taip pat yra įsteigtas ir turi registruotąją buveinę toje kitoje valstybėje narėje; ir (arba)

                           2.3.

                           naftos gavybos rangovas, apmokestinamas JK pelno mokesčiu, yra JK patronuojančiosios bendrovės patronuojamoji įmonė, kuri pati turi patronuojamąją įmonę, neapmokestinamą pelno mokesčiu ir įsteigtą su registruotąja buveine trečiojoje šalyje, ir naftos gavybos rangovas nuomojasi turtą iš tos patronuojamosios įmonės trečiojoje šalyje; ir (arba)

                           2.4.

                           yra kitoks naftos gavybos rangovo ir (arba) turtą nuomojančio savininko įsisteigimo vietos ir (arba) taikytinos apmokestinimo tvarkos derinys?

               3.

               Ar atsakymai į pirmiau pateiktus klausimus būtų kitokie, jeigu apskritai ir (arba) konkrečiu [pareiškėjų] atveju naftos gavybos platformas valdančios grupės, teikiančios JK gręžimo paslaugas, JK negautų reikšmingo grynojo pelno iš kitos, ne gręžimo veiklos?

               4.

               Ar atsakymai į pirmiau pateiktus klausimus būtų kitokie, jeigu ginčijamų nuostatų tikslas būtų užkirsti kelią mokesčių vengimui pasitelkiant dirbtinai suskaidytą organizacinę struktūrą, nevykdančią nepriklausomos ekonominės veiklos už grupės ribų?


title: Byla T-438/09: 2009 m. spalio 22 d. pareikštas ieškinys byloje SE.RI.FO. prieš Komisiją ir Švietimo, garso ir vaizdo bei kultūros vykdomąją įstaigą

text:
               19.12.2009

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 312/41

         2009 m. spalio 22 d. pareikštas ieškinys byloje SE.RI.FO. prieš Komisiją ir Švietimo, garso ir vaizdo bei kultūros vykdomąją įstaigą
   (Byla T-438/09)
   2009/C 312/68
   Proceso kalba: italų

      Šalys

      Ieškovė: Serifo Srl (Neapolis, Italija), atstovaujama advokatų R. de Lorenzo, P. Kivel Mazuy, G. Ruberto

      Atsakovės: Europos Bendrijų Komisija ir Švietimo, garso ir vaizdo bei kultūros vykdomoji įstaiga

      Ieškovės reikalavimai

               —

               Panaikinti priemonę, kurios priėmimo data ir aplinkybės nežinomos, kuria EACEA vykdant Lifelong Learning Programme patvirtino projektų, kurie yra skersinės programos „KA3 ICT Multilateral Project“ dalis, atrinktų bendrai finansuoti iš Bendrijos lėšų, sąrašą ir rezervo sąrašą ta dalimi, kuria bendrovės Se.Ri.Fo. srl pateiktas projektas „V-3DAS“ Nr. 505690-2009-LLP-IT-KA3-KA3MP buvo įtrauktas į rezervo sąrašą, o ne į finansuojamų projektų sąrašą.

               —

               Panaikinti 2009 m. rugsėjo 21 d. raštą, gautą 2009 m. rugsėjo 22 d., kuriuo EACEA perdavė bendrovei Se.Ri.Fo srl išorės ekspertų atliktą projekto „V-3DAS“ vertinimą ir skirtus balus.

      Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

   Ieškovė dalyvavo 2009 m. vykdant veiksmų programą viso gyvenimo mokymosi srityje (Lifelong Learning Programme) rengiamame konkurse, pateikdama Švietimo, garso ir vaizdo bei kultūros vykdomajai įstaigai (toliau — EACEA) projektą V-3DAS, kuris yra skersinės programos — pagrindinė veikla 3: „ICT“ dalis.
   Vadovaudamiesi 2009 m. praktinėmis konkurso dalyvių gairėmis išorės ekspertai atliko kandidatūrų vertinimą. Ieškovės pateiktas projektas, kuris gavo 30,5 balus iš 40 (76,3 % didžiausio vertinimo), o reikia 31 balo (arba 77,5 % didžiausio vertinimo), kad būtų galima įrašyti į finansuojamų projektų sąrašą, buvo įtrauktas į rezervo sąrašą, kuris gali būti naudojamas vėliau skiriant subsidijas, atsiradus lėšų, atsiėmus patvirtintus projektus ar padidinus programai skirtą biudžetą.
   Pagrįsdama savo ieškinį ieškovė tvirtina, kad EACEA išorės ekspertų atliktame jos pateikto projekto vertinime ir jiems skiriant balus už atskirą atrankos kriterijų, yra trūkumų, nes pateiktas netinkama motyvacija, klaidingai taikomi vertinimo kriterijai, o vertinimas yra prieštaringas ir nelogiškas. Šie pažeidimai gali būti laikomi lemiamais neįtraukiant ieškovės projekto į finansuojamų projektų sąrašą, nes jai trūko tik 0,5 balo.
   Šiuo atžvilgiu reikia pabrėžti, kad 2002 m. birželio 25 d. Tarybos reglamento (EB, Euratomas) Nr. 1605/2002 dėl Europos Bendrijų bendrajam biudžetui taikomo finansinio reglamento 109 straipsnyje dėl subsidijų skyrimo numatyta, kad „dotacijoms taikomi skaidrumo ir vienodų sąlygų principai“.


title: Byla T-27/11 R: 2011 m. kovo 2 d. Bendrojo Teismo pirmininko nutartis byloje Rheinischer Sparkassen- und Giroverband prieš Komisiją (Laikinųjų apsaugos priemonių taikymas — Prašymas taikyti laikinąsias apsaugos priemones — Akivaizdus nepriimtinumas)

text:
               16.4.2011

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 120/13

         2011 m. kovo 2 d. Bendrojo Teismo pirmininko nutartis byloje Rheinischer Sparkassen- und Giroverband prieš Komisiją

   (Byla T-27/11 R)
   (Laikinųjų apsaugos priemonių taikymas - Prašymas taikyti laikinąsias apsaugos priemones - Akivaizdus nepriimtinumas)
   2011/C 120/32
   Proceso kalba: vokiečių

      Šalys

      Ieškovė: Rheinischer Sparkassen- und Giroverband (Diuseldorfas, Vokietija), atstovaujama advokatų A. Rosenfeld ir I. Liebach

      Atsakovė: Europos Komisija, atstovaujama L. Flynn, B. Martenczuk ir T. Maxian Rusche

      Dalykas

   Prašymas sustabdyti 2010 m. gruodžio 21 d. Komisijos sprendimo C(2010) 9525 galutinis, susijusio su valstybės pagalba MC 8/2009 ir C 43/2009 — Vokietija — WestLB perleidimas, tiek, kiek iš to matyti, jog po 2011 m. vasario 15 d. turi būti užbaigti nauji Westdeutsche Immobilien Bank AG sandoriai.

      Rezoliucinė dalis

               1.

               Atmesti prašymą taikyti laikinąsias apsaugos priemones.

               2.

               Atidėti klausimo dėl bylinėjimosi išlaidų nagrinėjimą.


title: 2006 m. sausio 12 d.  Teisingumo Teismo sprendimas (penktoji kolegija), Byloje C-179/05 Europos Bendrijų Komisija prieš Prancūzijos Respubliką (Valstybės įsipareigojimų neįvykdymas — Reglamentas (EEB) Nr. 2847/93 — Kontrolės sistema žuvininkystės sektoriuje — Informacija apie sugautos žuvies kiekiu ir žvejybinę pastangą)

text:
               11.3.2006

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 60/11

      TEISINGUMO TEISMO SPRENDIMAS

   (penktoji kolegija)
   2006 m. sausio 12 d.
   Byloje C-179/05 Europos Bendrijų Komisija prieš Prancūzijos Respubliką (1)

   (Valstybės įsipareigojimų neįvykdymas - Reglamentas (EEB) Nr. 2847/93 - Kontrolės sistema žuvininkystės sektoriuje - Informacija apie sugautos žuvies kiekiu ir žvejybinę pastangą)
   (2006/C 60/23)
   Proceso kalba: prancūzų
   Byloje C-179/05 dėl 2005 m. balandžio 21 d. pagal EB 226 straipsnį pareikšto ieškinio dėl įsipareigojimų neįvykdymo, Europos Bendrijų Komisija, atstovaujama M. Nolin, prieš Prancūzijos Respubliką, atstovaujamą G. de Bergues ir A. Colomb, Teisingumo Teismas (penktoji kolegija), kurį sudaro kolegijos pirmininkas J. Makarczyk, teisėjai R. Silva de Lapuerta ir P. Kūris (pranešėjas), generalinis advokatas M. Poiares Maduro, kancleris R. Grass, 2006 m. sausio 12 d. priėmė sprendimą, kurio rezoliucinėje dalyje nurodyta:

               1.

               Neperduodama 1993 m. spalio 12 d. Tarybos reglamento (EEB) Nr. 2847/93, nustatančio bendros žuvininkystės politikos kontrolės sistemą, iš dalies pakeisto 1997 m. gruodžio 18 d. Tarybos Reglamentu (EB) Nr. 2635/97, 19i straipsnio pirmoje bei trečioje įtraukose nurodytų duomenų, Prancūzijos Respublika neįvykdė įsipareigojimų pagal šį reglamentą.

               2.

               Priteisti iš Prancūzijos Respublikos bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 155, 2005 6 25.


title: Byla F-78/11: 2013 m. birželio 26 d. Tarnautojų teismo (trečioji kolegija) sprendimas byloje BM prieš ECB (Viešoji tarnyba — ECB darbuotojai — Bandomojo laikotarpio pratęsimas atgaline data — Sprendimas nutraukti tarnybos sutartį bandomuoju laikotarpiu — Drausminė procedūra)

text:
               31.8.2013

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 252/43

         2013 m. birželio 26 d. Tarnautojų teismo (trečioji kolegija) sprendimas byloje BM prieš ECB

   (Byla F-78/11) (1)

   (Viešoji tarnyba - ECB darbuotojai - Bandomojo laikotarpio pratęsimas atgaline data - Sprendimas nutraukti tarnybos sutartį bandomuoju laikotarpiu - Drausminė procedūra)
   2013/C 252/71
   Proceso kalba: anglų

      Šalys

      Ieškovas: BM (Frankfurtas prie Maino, Vokietija), atstovaujamas advokatų L. Levi ir M. Vandenbussche

      Atsakovas: Europos Centrinis Bankas, iš pradžių atstovaujamas P. Embley, M. López Torres ir E. Carlini, vėliau — M. López Torres ir E. Carlini, padedamų advokato B. Wägenbaur

      Dalykas

   Prašymas panaikinti ECB sprendimą nutraukti ieškovo tarnybos sutartį bandomuoju laikotarpiu dėl tarnybinio nusižengimo, už kurį paskirtas papeikimas.

      Sprendimo rezoliucinė dalis

               1.

               Panaikinti 2011 m. gegužės 20 d. ECB vykdomosios valdybos sprendimą nutraukti ieškovo tarnybos sutartį nuo 2011 m. spalio 31 d.

               2.

               Atmesti likusią ieškinio dalį.

               3.

               Nurodyti Europos Centriniam Bankui padengti savo ir BM patirtas bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 319, 2011 10 29, p. 30.


title: Byla T-243/12: 2013 m. liepos 3 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Warsteiner Brauerei Haus Cramer prieš VRDT — Stuffer (ALOHA 100 % NATURAL) (Bendrijos prekių ženklas — Protesto procedūra — Vaizdinio Bendrijos prekių ženklo ALOHA 100 % NATURAL paraiška — Ankstesnis žodinis nacionalinis prekių ženklas ALOA — Santykinis atmetimo pagrindas — Galimybė supainioti — Reglamento (EB) Nr. 207/2009 8 straipsnio 1 dalies b punktas)

text:
               10.8.2013

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 233/9

         2013 m. liepos 3 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Warsteiner Brauerei Haus Cramer prieš VRDT — Stuffer (ALOHA 100 % NATURAL)

   (Byla T-243/12) (1)

   (Bendrijos prekių ženklas - Protesto procedūra - Vaizdinio Bendrijos prekių ženklo ALOHA 100 % NATURAL paraiška - Ankstesnis žodinis nacionalinis prekių ženklas ALOA - Santykinis atmetimo pagrindas - Galimybė supainioti - Reglamento (EB) Nr. 207/2009 8 straipsnio 1 dalies b punktas)
   2013/C 233/15
   Proceso kalba: vokiečių

      Šalys

      Ieškovė: Warsteiner Brauerei Haus Cramer KG (buvusi International Brands Germany GmbH & Co. KG) (Varšteinas, Vokietija), atstovaujama advokatų B. Hein ir M.-H. Hoffmann

      Atsakovė: Vidaus rinkos derinimo tarnyba (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui), atstovaujama G. Schneider, vėliau A. Schifko

      Kita procedūros VRDT Apeliacinėje taryboje šalis, įstojusi į bylą Bendrajame Teisme: Stuffer SpA (Bolcanas, Italija), atstovaujama advokato F. Jacobacci

      Dalykas

   Ieškinys dėl 2012 m. kovo 14 d. VRDT pirmosios apeliacinės tarybos sprendimo (byla R 1058/2011-1), susijusio su protesto procedūra tarp Stuffer SpA ir Warsteiner Brauerei Haus Cramer KG, buvusios International Brands Germany GmbH & Co. KG.

      Rezoliucinė dalis

               1.

               Atmesti ieškinį.

               2.

               Priteisti iš Warsteiner Brauerei Haus Cramer KG bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 217, 2012 7 21.


title: 2004 m. gruodžio 2 d. Teisingumo Teismo sprendimas (trečioji kolegija), Byloje C-42/03 Europos Bendrijų Komisija prieš Ispanijos Karalystę (Valstybės įsipareigojimų neįvykdymas — Žvejyba — Išteklių išsaugojimas ir valdymas — Žvejybos veiklos monitoringas)

text:
               22.1.2005

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 19/3

      TEISINGUMO TEISMO SPRENDIMAS

   (trečioji kolegija)
   2004 m. gruodžio 2 d.
   Byloje C-42/03 Europos Bendrijų Komisija prieš Ispanijos Karalystę (1)

   (Valstybės įsipareigojimų neįvykdymas - Žvejyba - Išteklių išsaugojimas ir valdymas - Žvejybos veiklos monitoringas)
   (2005/C 19/05)
   Proceso kalba: ispanų
   Byloje C-42/03 Europos Bendrijų Komisija, atstovaujama T. van Rijn ir S. Pardo Quintillán, prieš Ispanijos Karalystę, atstovaujamą N. Díaz Abad, dėl 2003 m. vasario 4 d. pareikšto ieškinio pagal EB sutarties 226 straipsnį dėl įsipareigojimų neįvykdymo, Teisingumo Teismas (trečioji kolegija), susidedantis iš kolegijos pirmininko A. Rosas, teisėjų J.-P. Puissochet (pranešėjas), S. von Bahr, J. Malenovský ir U. Lõhmus; generalinė advokatė: C. Stix-Hackl, sekretorius: R. Grass, 2004 m. gruodžio 2 d. priėmė sprendimą, kurio rezoliucinėje dalyje nurodyta:

               1)

               Nuo 1990 m. iki 1997 m. kiekvieno žvejybos ciklo metu:

                           —

                           nepriimdama jai paskirtų žvejybos kvotų naudojimui reikalingų taisyklių ir nepradėdama inspektavimų ir kitos taikytinuose Bendrijos reglamentuose nustatytos kontrolės;

                           —

                           laikinai neuždrausdama žvejybos, kai buvo išeikvotos kvotos, ir

                           —

                           nepradėdama administracinių veiksmų ar baudžiamųjų procedūrų prieš šiuos reglamentus pažeidusius laivų kapitonus arba prieš visus kitus, atsakingus už pažeidimo padarymą, asmenis;

                     Ispanijos Karalystė neįvykdė savo įsipareigojimų pagal 1983 m. sausio 25 d. Tarybos reglamento (EEB) Nr. 170/83 nustatančio Bendrijos žuvininkystės išteklių išsaugojimo ir valdymo sistemą 5 straipsnio 2 dalį, 1992 m. gruodžio 20 d. Tarybos reglamento (EEB) Nr. 3760/92 nustatančio žuvininkystės ir akvakultūros sistemą Bendrijoje 9 straipsnio 2 dalį, 1987 m. liepos 23 d. Tarybos reglamento (EEB) Nr. 2241/87 nustatančio tam tikras žvejybos veiklos kontrolės priemones 1 straipsnį ir 11 straipsnio 1 ir 2 dalis ir 1993 m. spalio 12 d. Tarybos reglamento (EEB) Nr. 2847/93 nustatančio bendros žuvininkystės politikos kontrolės sistemą 2 straipsnį ir 21 straipsnio 1 ir 2 dalis ir 31 straipsnį.

               2)

               Priteisti iš Ispanijos Karalystės bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 101, 2002 4 26.