title: Byla T-470/18: 2018 m. liepos 31 d. pareikštas ieškinys byloje Telenet / Komisija

text:
               8.10.2018

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 364/17

      2018 m. liepos 31 d. pareikštas ieškinys byloje Telenet / Komisija

      (Byla T-470/18)
      (2018/C 364/18)
      Proceso kalba: anglų

         Šalys

         Ieškovė: Telenet (Mechelenas, Belgija), atstovaujama advokatų Y. Desmedt ir E. Monard

         Atsakovė: Europos Komisija

         Reikalavimai

      Ieškovė Bendrojo Teismo prašo:

                  —

                  panaikinti visą ginčijamą aktą ir

                  —

                  nurodyti Komisijai sumokėti visas bylinėjimosi išlaidas.

         Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

      Šis ieškinys pareikštas dėl 2018 m. gegužės 25 d. Komisijos sprendimo C(2018) 3410 final, priimto remiantis Direktyvos 2002/21/EB (1) 7 straipsnio 3 dalimi, dėl bylos BE/2018/2073: didmeninė vietinė prieiga fiksuotoje vietoje Belgijoje, bylos BE/2018/2074: didmeninė centrinė prieiga fiksuotoje vietoje (Belgijoje) masinės rinkos produktams ir bylos BE/2018/2075: didmeninė prieiga prie televizijos transliacijų Belgijoje.
      Grįsdama ieškinį ieškovė remiasi trimis pagrindais.

                  1.

                  Pirmasis ieškinio pagrindas susijęs su tuo, kad Komisija pažeidė Direktyvos 2002/21/EB 7 straipsnio 4 dalį ir piktnaudžiavo savo diskrecija dėl to, kad nepradėjo II etapo tyrimo.

                              —

                              Šiuo aspektu ieškovė teigia, kad Komisija kelis kartus išreiškė susirūpinimą dėl Belgijos nacionalinės reguliavimo institucijos pateikto rinkos apibūdinimo.

                              —

                              Ieškovė taip pat teigia, kad, vadovaujantis Direktyvos 2002/21/EB 7 straipsnio 4 dalimi, Komisija privalo pradėti II etapo tyrimą, jei turi rimtų abejonių dėl planuojamos reguliavimo priemonės.

                  2.

                  Antrasis ieškinio pagrindas susijęs su tuo, kad Komisija nepagrindė savo išvados, jog pasirinktas rinkos apibūdinimas neleis pasiekti kitokio reguliavimo rezultato.

                              —

                              Šiuo aspektu ieškovė teigia, kad Komisija padarė teisės klaidą, kai pripažino, jog gali nepradėti II etapo tyrimo dėl to, kad rinkos apibūdinimas, kurį Komisija laikė tinkamesniu, tariamai lemtų tokį pat reguliavimo rezultatą, kaip ir pasiūlytas planuojamoje priemonėje. Tinkamas rinkos apibūdinimas bet kuriuo atveju būtų pakeitęs ieškovės teisinę padėtį.

                  3.

                  Trečiasis ieškinio pagrindas susijęs su tuo, kad Komisija nepaisė Direktyvoje 2002/21/EB numatytų procedūrinių garantijų.

                              —

                              Šiuo aspektu ieškovė teigia, kad dėl Belgijos nacionalinės reguliavimo institucijos Komisijai pateiktame priemonės projekte esančio rinkos apibūdinimo nebuvo atlikta vieša konsultacija, kaip to reikalaujama pagal Direktyvos 2002/21/EB 6 straipsnį ir 16 straipsnio 6 dalį.

                              —

                              Ieškovė taip pat teigia, kad Komisija pažeidė procedūrinius reikalavimus, komentuodama projektą, dėl kurio nevykdytos viešos konsultacijos.

         (1)  2002 m. kovo 7 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2002/21/EB dėl elektroninių ryšių tinklų ir paslaugų bendrosios reguliavimo sistemos (Pagrindų Direktyva) (OL L 108, 2002, p. 33; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 13 sk., 29 t., p. 349).


title: Byla C-428/18: 2018 m. birželio 28 d. Tribunal Superior de Justicia de Galicia (Ispanija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Jörg Paul Konrad Fritz Bode / Instituto Nacional de la Seguridad Social ir Tesorería General de la Seguridad Social

text:
               8.10.2018

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 364/2

      2018 m. birželio 28 d.Tribunal Superior de Justicia de Galicia (Ispanija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Jörg Paul Konrad Fritz Bode / Instituto Nacional de la Seguridad Social ir Tesorería General de la Seguridad Social

      (Byla C-428/18)
      (2018/C 364/02)
      Proceso kalba: ispanų

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

         Tribunal Superior de Justicia de Galicia

         Šalys pagrindinėje byloje

         Ieškovas: Jörg Paul Konrad Fritz Bode

         Atsakovai: Instituto Nacional de la Seguridad Social ir Tesorería General de la Seguridad Social

         Prejudicinis klausimas

      Ar SESV 48 straipsnį reikia aiškinti taip, kad pagal jį draudžiami nacionalinės teisės aktai, kuriais nustatoma, kad norint gauti išankstinę senatvės pensiją gautinos pensijos dydis turėtų būti didesnis nei minimali pensija, kuri priklausytų suinteresuotajam asmeniui pagal tuos pačius nacionalinės teisės aktus, kuriuose ši „gautina pensija“ aiškinama kaip faktinė pensija, kurią moka tik kompetentinga valstybė narė (šiuo atveju – Ispanija), neįskaičiuojant faktinės pensijos, kurią galėtų gauti kaip tos pačios rūšies išmokas, kurias moka kita (-os) valstybė (-ės) narė (-ės)?


title: Byla T-471/18: 2018 m. rugpjūčio 2 d. pareikštas ieškinys byloje WV / EIVT

text:
               8.10.2018

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 364/18

      2018 m. rugpjūčio 2 d. pareikštas ieškinys byloje WV / EIVT

      (Byla T-471/18)
      (2018/C 364/19)
      Proceso kalba: prancūzų

         Šalys

         Ieškovė: WV, atstovaujama advokato É. Boigelot

         Atsakovė: Europos išorės veiksmų tarnyba (EIVT)

         Reikalavimai

      Ieškovė Bendrojo Teismo prašo:

                  —

                  panaikinti 2017 m. lapkričio 27 d. sprendimą „eeas.ba.hr.3(2017)6459331“, pateiktą [konfidencialu] (1), pagal kurį iš ieškovės darbo užmokesčio išskaičiuojama 72 darbo dienų atlygį atitinkanti suma,

                  —

                  jei reikia, panaikinti 2018 m. gegužės 2 d. sprendimą („eeas.ba.hr.3/ED/ld(2018)2309062“), kuriuo aiškiai atmetamas 2018 m. sausio 3 d. pateiktas ieškovės skundas,

                  —

                  nuspręsti, kad po panaikinimo ieškovei grąžintinos sumos turi būti sumokėtos kartu su 5 % metinėmis palūkanomis arba Bendrojo Teismo nustatytomis kitokio dydžio palūkanomis, apskaičiuotomis grąžinimo dieną ir atsižvelgiant į skirtingų išskaičiavimų atlikimo datą,

                  —

                  priteisti iš atsakovės visas bylinėjimosi išlaidas, remiantis Europos Sąjungos Bendrojo Teismo procedūros reglamento 134 straipsniu.

         Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

      Grįsdama ieškinį ieškovė remiasi vieninteliu pagrindu, grindžiamu Pareigūnų tarnybos nuostatų 1e straipsnio 2, 12, 12a dalių, 21, 25, 26, 55 ir 60 straipsnių, rūpestingumo pareigos, gero administravimo principo pažeidimu, taip pat Europos Sąjungos Pareigūnų tarnybos nuostatų IX priedo 1 ir 2 straipsnių ir 2000 m. gruodžio 18 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (EB) Nr. 45/2001 dėl asmenų apsaugos Bendrijos institucijoms ir įstaigoms tvarkant asmens duomenis ir laisvo tokių duomenų judėjimo (OL L 8, 2001, p. 1; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 13 sk., 26 t., p. 102) pažeidimu. Ji taip pat kaip pagrindą nurodo, be kita ko, Pagrindinių teisių chartijos 41, 47 ir 52 straipsnių, Europos žmogaus teisių apsaugos konvencijos, teisės į gynybą, SESV 296 straipsnio pažeidimą, taip pat piktnaudžiavimą teise ir procedūra, akivaizdų teisėtų lūkesčių principo ir šalių procesinio lygiateisiškumo pažeidimą. Galiausiai ieškovė nurodo principo, jog administracija turi priimti sprendimą tik remdamasi teisiškai priimtinais (tai yra reikšmingais ir be akivaizdžių faktinių ar teisinių vertinimo klaidų) motyvais, pažeidimą, taip pat proporcingumo, rungimosi ir teisinio saugumo principų pažeidimą, be to, 2001 m. gegužės 30 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (EB) Nr. 1049/2001 dėl galimybės visuomenei susipažinti su Europos Parlamento, Tarybos ir Komisijos dokumentais (OL L 145, 2001, p. 43; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 1 sk., 3 t., p. 331) principo pažeidimą.

         (1)  Konfidencialūs duomenys neskelbiami.


title: Byla T-482/18: 2018 m. rugpjūčio 10 d. pareikštas ieškinys byloje XF / Komisija

text:
               8.10.2018

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 364/19

      2018 m. rugpjūčio 10 d. pareikštas ieškinys byloje XF / Komisija

      (Byla T-482/18)
      (2018/C 364/20)
      Proceso kalba: prancūzų

         Šalys

         Ieškovas: XF, atstovaujamas advokato J.-N. Louis

         Atsakovė: Europos Komisija

         Reikalavimai

      Ieškovas Bendrojo Teismo prašo:

                  —

                  panaikinti 2017 m. spalio 2 d. sprendimą, kuriuo atsisakoma skirti ieškovui įsikūrimo išmoką dėl jo persikraustymo ir pradėjimo eiti pareigas EIVT būstinėje;

                  —

                  priteisti iš Komisijos bylinėjimosi išlaidas.

         Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

      Grįsdamas ieškinį ieškovas remiasi vienu pagrindu, susijusiu su Pareigūnų tarnybos nuostatų 20 straipsnio ir VII priedo 5 straipsnio pažeidimu.


title: Byla T-375/18: 2018 m. birželio 19 d. pareikštas ieškinys byloje Gollnisch / Parlamentas

text:
               8.10.2018

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 364/12

      2018 m. birželio 19 d. pareikštas ieškinys byloje Gollnisch / Parlamentas

      (Byla T-375/18)
      (2018/C 364/12)
      Proceso kalba: prancūzų

         Šalys

         Ieškovas: Bruno Gollnisch (Villiers-le-Mahieu, Prancūzija), atstovaujamas advokato B. Bonnefoy-Claudet

         Atsakovas: Europos Parlamentas

         Reikalavimai

      Ieškovas Bendrojo Teismo prašo:

                  —

                  pripažinti Delegacijos ryšiams su Japonija pirmininko sprendimą, apie kurį pranešta 2018 m. kovo 20 d., neteisėtą,

                  —

                  panaikinti tą sprendimą;

                  —

                  panaikinti visą numanomą Europos Parlamento pirmininko sprendimą atmesti ir tokį patį Europos Parlamento generalinio sekretoriaus sprendimą dėl 2018 m. gegužės 2 d. jiems pateiktų skundų;

                  —

                  panaikinti visus aktus ir priemones, kurių imtasi po minėtų aktų;

                  —

                  priteisti ieškovui 1 EUR sumą kaip neturtinės žalos, patirtos neleidus jam dalyvauti parlamentinėje kelionėje ir nepripažinus jo turėtos teisės į žalos atlyginimą;

                  —

                  taip pat priteisti jam 3 500 EUR šio ieškinio parengimo išlaidoms atlyginti;

                  —

                  priteisti iš Europos Parlamento visas bylinėjimosi išlaidas.

         Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

      Grįsdamas ieškinį ieškovas remiasi dviem pagrindais.

                  1.

                  Pirmasis ieškinio pagrindas, susijęs su Delegacijų darbą ir misijas už Europos Sąjungos ribų reglamentuojančių įgyvendinimo nuostatų pažeidimu.

                  2.

                  Antrasis ieškinio pagrindas, susijęs su teisės į veiksmingą teisinę gynybą ir gerą administravimą pažeidimas.


title: Byla T-501/18: 2018 m. rugpjūčio 22 d. pareikštas ieškinys byloje Currency One / EUIPO – Cinkciarz.pl (CINKCIARZ)

text:
               8.10.2018

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 364/20

      2018 m. rugpjūčio 22 d. pareikštas ieškinys byloje Currency One / EUIPO – Cinkciarz.pl (CINKCIARZ)

      (Byla T-501/18)
      (2018/C 364/21)
      Kalba, kuria surašytas ieškinys: lenkų

         Šalys

         Ieškovė: Currency One S.A. (Poznanė, Lenkija), atstovaujama advokato P. Szmidt

         Atsakovė: Europos Sąjungos intelektinės nuosavybės tarnyba (EUIPO)

         Kita procedūros Apeliacinėje taryboje šalis: Cinkciarz.pl sp. z o.o. (Zeliona Gura, Lenkija)

         Su procedūra EUIPO susijusi informacija

         Prekių ženklo, dėl kurio kilo ginčas, savininkė: kita procedūros Apeliacinėje taryboje šalis

         Prekių ženklas, dėl kurio kilo ginčas: žodinis Sąjungos prekių ženklas CINKCIARZ – Registracijos paraiška Nr. 13 678 991

         Procedūra EUIPO: registracijos pripažinimo negaliojančia procedūra

         Ginčijamas sprendimas: 2018 m. birželio 18 d. EUIPO penktosios apeliacinės tarybos sprendimas byloje R 2598/2017-5

         Reikalavimai

      Ieškovė Bendrojo Teismo prašo:

                  —

                  panaikinti ginčijamą sprendimą,

                  —

                  priteisti iš EUIPO bylinėjimosi išlaidas, įskaitant patirtąsias nagrinėjant bylą apeliacinėje taryboje.

         Pagrindas, kuriuo remiamasi

                  —

                  Reglamento (ES) 2017/1001 59 straipsnio 1 dalies a punkto, siejamo su 7 straipsnio 1 dalies b ir c punktais, pažeidimas.


title: Byla T-422/18: 2018 m. liepos 6 d. pareikštas ieškinys byloje RATP / Komisija

text:
               8.10.2018

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 364/14

      2018 m. liepos 6 d. pareikštas ieškinys byloje RATP / Komisija

      (Byla T-422/18)
      (2018/C 364/15)
      Proceso kalba: prancūzų

         Šalys

         Ieškovė: Régie autonome des transports parisiens (RATP) (Paryžius, Prancūzija), atstovaujama advokatų E. Morgan de Rivery, P. Delelis ir C. Lavin

         Atsakovė: Europos Komisija

         Reikalavimai

      Ieškovė Bendrojo Teismo prašo:

                  —

                  remiantis SESV 263 straipsniu, panaikinti 2018 m. kovo 5 d. Komisijos sprendimą, kuriuo pagal 2001 m. gegužės 30 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentą (EB) Nr. 1049/2001 dėl galimybės visuomenei susipažinti su Europos Parlamento, Tarybos ir Komisijos dokumentais buvo suteikta prieiga prie dokumentų, su kuriais susipažinti buvo prašoma remiantis prašymu Nr. GESTDEM 2015/5711, ir

                  —

                  bet kuriuo atveju, priteisti iš Komisijos visas bylinėjimosi išlaidas.

         Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

      Grįsdama ieškinį ieškovė remiasi penkiais pagrindais.

                  1.

                  Pirmasis ieškinio pagrindas susijęs su tuo, kad Komisija pažeidė 2001 m. gegužės 30 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamento Nr. 1049/2001 dėl galimybės visuomenei susipažinti su Europos Parlamento, Tarybos ir Komisijos dokumentais (OL L 145, 2001, p. 43; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 1 sk., 3 t., p. 331) 4 straipsnio 4 dalį ir Komisijos darbuotojų gero administracinio elgesio bendraujant su visuomene kodekso, kuris yra Komisijos darbo tvarkos taisyklių (C(2000) 3614 (OL L 308, 2000, p. 26)) priedas, Reglamento Nr. 1049/2001 taikymo nuostatų 5 straipsnio 3 dalies b punktą ir 5 straipsnio 6 dalį, nes Komisija negalėjo pateikti ginčijamų dokumentų, prieš tai neinformavusi ieškovės.

                  2.

                  Antrasis ieškinio pagrindas susijęs su tuo, kad Komisija pažeidė gero administravimo principą, nustatytą Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijos 41 straipsnio 1 dalyje, neįvykdė rūpestingumo pareigos, kaip ji patikslinta atitinkama jurisprudencija, susijusios su Reglamento Nr. 1049/2001 tikslu, kuriuo, kaip nurodyta 1 straipsnio c dalyje, siekiama „skatinti gerą administracinę patirtį, susijusią su galimybe susipažinti su dokumentais“.

                  3.

                  Trečiasis ieškinio pagrindas susijęs su tuo, kad Komisija pažeidė Reglamento Nr. 1049/2001 4 straipsnio 2 dalies pirmą, antrą ir trečią įtraukas, nes ji atsisakė taikyti išimtis, kuriomis rėmėsi ieškovė. Šį pagrindą sudaro trys dalys:

                              —

                              pirma dalis susijusi su tuo, kad Komisija pažeidė Reglamento Nr. 1049/2001 4 straipsnio 2 dalies trečią įtrauką, nes ji sąmoningai atsisakė taikyti dokumentams taikomą konfidencialumo prezumpciją;

                              —

                              antra dalis susijusi su tuo, kad Komisija pažeidė Reglamento Nr. 1049/2001 4 straipsnio 2 dalies antrą įtrauką, nes atsisakė atsižvelgti į tai, kad dokumentų pateikimas nulėmė įsikišimą į teismo procesą;

                              —

                              trečia dalis susijusi su tuo, kad Komisija pažeidė Reglamento Nr. 1049/2001 4 straipsnio 2 dalies pirmą įtrauką, Europos žmogaus teisių ir pagrindinių laisvių apsaugos konvencijos 8 straipsnį, Pagrindinių teisių chartijos 7 straipsnį ir SESV 339 straipsnį, nes ji neatsižvelgė į ieškovės komercinius, finansinius ir strateginius interesus.

                  4.

                  Ketvirtasis ieškinio pagrindas susijęs su tuo, kad Komisija pažeidė 2000 m. gruodžio 18 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (EB) Nr. 45/2001 dėl asmenų apsaugos Bendrijos institucijoms ir įstaigoms tvarkant asmens duomenis ir laisvo tokių duomenų judėjimo (OL L 8, 2001, p. 1; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 13 sk., 26 t., p. 102) 4 straipsnio 1 dalies b punktą bei 8 straipsnį, nes ji atsisakė užmaskuoti ginčijamų dokumentų autoriaus, fizinio asmens, tapatybę.

                  5.

                  Penktasis ieškinio pagrindas susijęs su tuo, kad Komisija neįvykdė SESV 296 straipsnyje numatytos pareigos motyvuoti, nes nei prieš dokumentų pateikimą, nei po jų pateikimo ji neinformavo ieškovės apie priežastis, kurios paaiškintų, kodėl ji siekė pateikti minėtus dokumentus.


title: Byla T-437/18: 2018 m. liepos 13 d. pareikštas ieškinys byloje Tilly-Sabco / Komisija

text:
               8.10.2018

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 364/15

      2018 m. liepos 13 d. pareikštas ieškinys byloje Tilly-Sabco / Komisija

      (Byla T-437/18)
      (2018/C 364/16)
      Proceso kalba: prancūzų

         Šalys

         Ieškovė: Tilly-Sabco (Guerlesquin, Prancūzija), atstovaujama advokatų R. Milchior ir S. Charbonnel

         Atsakovė: Europos Komisija

         Reikalavimai

      Ieškovė Bendrojo Teismo prašo:

                  —

                  pripažinti priimtinu ieškinį dėl 2013 m. liepos 18 d. Komisijos įgyvendinimo reglamentu (ES) Nr. 689/2013, kuriuo nustatomos paukštienos eksporto grąžinamosios išmokos (OL L 196, 2013 7 19, p. 13) ieškovėms padarytos žalos,

                  —

                  pripažinti, kad Komisija turi ieškovėms atlyginti 3 238 000 EUR sumą iš kurių:

                  —

                  2 848 000 EUR atlyginti negautas grąžinamąsias išmokas už pardavimus 2013 m. liepos 19 d.–gruodžio 31 d. laikotarpiu,

                  —

                  390 000 EUR atlyginti negautas pajamas dėl nerealizuotų papildomų 3 550 tonų PMO tuo pačiu laikotarpiu,

                  —

                  priteisti iš Komisijos 3 238 000 EUR sumą,

                  —

                  pridedant kompensacines palūkanas, skaičiuojamas nuo 2017 m. rugsėjo 20 d. iki sprendimo šioje byloje paskelbimo dienos pagal Eurostato (Europos Sąjungos statistikos tarnybos) šių bendrovių įsteigimo valstybėje narėje atitinkamu laikotarpiu nustatytą metinės infliacijos normą,

                  —

                  pridedant delspinigius, skaičiuojamus nuo šio sprendimo paskelbimo iki visiško atsiskaitymo, pagal Europos Centrinio Banko (ECB) pagrindinėms refinansavimo operacijoms nustatytą palūkanų normą, padidintą dviem procentiniais punktais,

                  —

                  leisti ieškovei patikslinti savo ieškinį ir reikalavimus, jei Komisija iki rašytinės proceso dalies šioje byloje priimtų įgyvendinimo reglamentą, keičiantį Reglamentą 689/2013,

                  —

                  priteisti iš Komisijos bylinėjimosi išlaidas.

         Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

      Grįsdama ieškinį ieškovė remiasi trimis pagrindais, atitinkančias tris ieškinio dėl žalos atlyginimo sąlygas, kurios šiuo atveju tariamai tenkinamos, t. y. delikto buvimas dėl neteisėto elgesio, žala ir priežastinis ryšys tarp delikto ir žalos.
      Pirma, ieškovė mano, kad Komisija priimdama 2013 m. liepos 18 d. Komisijos įgyvendinimo reglamentą (ES) Nr. 689/2013, kuriuo nustatomos paukštienos eksporto grąžinamosios išmokos (OL L 196, 2013, p. 13), kurį Teisingumo Teismas panaikino 2017 m. rugsėjo 20 d. Sprendimu Tilly-Sabco / Komisija (C-183/16 P, EU:C:2017:704), padarė Sąjungos teisės pažeidimą, pakankamą įrodyti pakankamai aiškų pažeidimą.
      Antra, ji mano, kad Komisija neteisėtai priimdama aktą, kuriuo nustatomos nulinio dydžio grąžinamosios išmokos už šaldytą vištieną, paduodamą į ES nepriklausančias šalis, padarė pakankamai aiškų pažeidimą, t. y deliktą, padariusį jai tam tikros žalos. Ši žalą ieškovės nuomone atsirado dėl to, jog ji negavo grąžinamųjų išmokų iki 2013 m. gruodžio 31 d.
      Trečia, ieškovė nurodo, kad ji pagrįstai gali reikalauti atlyginti nuostolius dėl neteisėto grąžinamųjų išmokų panaikinimo 2013 m. liepos 19 d.–2013 m. gruodžio 31 d. laikotarpiu. Neteisėtas Komisijos elgesys turėjo lemiamos reikšmės jos tariamai patirtai žalai, todėl yra tiesioginis ryšys tarp šio neteisėtumo ir minėtos žalos.


title: Byla T-184/17: 2018 m. rugsėjo 13 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Leifheit / EUIPO (Keturių žalių kvadratų ant svarstyklių vaizdas) (Europos Sąjungos prekių ženklas — Europos Sąjungos prekių ženklo, kurį sudaro keturių žalių kvadratų ant svarstyklių vaizdas, paraiška — Absoliutus atmetimo pagrindas — Skiriamojo požymio nebuvimas — Reglamento (EB) Nr. 207/2009 7 straipsnio 1 dalies b punktas (dabar – Reglamento (ES) 2017/1001 7 straipsnio 1 dalies b punktas))

text:
               29.10.2018

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 392/27

      2018 m. rugsėjo 13 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Leifheit / EUIPO (Keturių žalių kvadratų ant svarstyklių vaizdas)

      (Byla T-184/17) (1)

      ((Europos Sąjungos prekių ženklas - Europos Sąjungos prekių ženklo, kurį sudaro keturių žalių kvadratų ant svarstyklių vaizdas, paraiška - Absoliutus atmetimo pagrindas - Skiriamojo požymio nebuvimas - Reglamento (EB) Nr. 207/2009 7 straipsnio 1 dalies b punktas (dabar – Reglamento (ES) 2017/1001 7 straipsnio 1 dalies b punktas)))
      (2018/C 392/33)
      Proceso kalba: vokiečių

         Šalys

         Ieškovė: Leifheit AG (Nasau, Vokietija), atstovaujama advokatų G. Hasselblatt, V. Töbelmann ir P. Schneider

         Atsakovė: Europos Sąjungos intelektinės nuosavybės tarnyba, iš pradžių atstovaujama V. Mensing ir A. Schifko, vėliau – V. Mensing ir D. Hanf

         Dalykas

      Ieškinys dėl 2017 m. sausio 9 d. EUIPO pirmosios apeliacinės tarybos sprendimo (byla R 1115/2016-1), susijusio su prašymu įregistruoti žymenį, kurį sudaro keturių žalių kvadratų ant svarstyklių vaizdas, kaip Europos Sąjungos prekių ženklą.

         Rezoliucinė dalis

                  1.

                  Atmesti ieškinį.

                  2.

                  Priteisti iš Leifheit AG bylinėjimosi išlaidas.

         (1)  OL C 161, 2017 5 22.


title: Byla T-627/16: 2018 m. rugsėjo 13 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Čekijos Respublika / Komisija (EŽŪGF — Nefinansuojamos išlaidos — Čekijos Respublikos patirtos išlaidos — Atsietoji tiesioginė pagalba — Nuotolinio stebėjimo būdu vykdomi patikrinimai — Vynuogių auginimo sektorius — Sąlygų nustatymas — Nesilaikymo atvejų pasikartojimas)

text:
               29.10.2018

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 392/21

      2018 m. rugsėjo 13 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Čekijos Respublika / Komisija

      (Byla T-627/16) (1)

      ((EŽŪGF - Nefinansuojamos išlaidos - Čekijos Respublikos patirtos išlaidos - Atsietoji tiesioginė pagalba - Nuotolinio stebėjimo būdu vykdomi patikrinimai - Vynuogių auginimo sektorius - Sąlygų nustatymas - Nesilaikymo atvejų pasikartojimas))
      (2018/C 392/25)
      Proceso kalba: čekų

         Šalys

         Ieškovė: Čekijos Respublika, atstovaujama M. Smolek, J. Pavliš ir J. Vláčil

         Atsakovė: Europos Komisija, atstovaujama D. Triantafyllou, Z. Malůšková ir K. Walkerová

         Ieškovės pusėje į bylą įstojusi šalis: Švedijos Karalystė, atstovaujama F. Bergius, A. Falk, C. Meyer-Seitz ir H. Shev

         Dalykas

      SESV 263 straipsniu grindžiamas prašymas panaikinti 2016 m. birželio 20 d. Komisijos įgyvendinimo sprendimą (ES) 2016/1059 dėl valstybių narių patirtų tam tikrų išlaidų nefinansavimo Europos Sąjungos lėšomis iš Europos žemės ūkio garantijų fondo (EŽŪGF) ir Europos žemės ūkio fondo kaimo plėtrai (EŽŪFKP) (OL L 173, 2016, p. 59), kiek juo atsisakoma finansuoti iš EŽŪGF 30 206 401,58 EUR Čekijos Respublikos išlaidas.

         Rezoliucinė dalis

                  1.

                  Panaikinti 2016 m. birželio 20 d. Komisijos įgyvendinimo sprendimą (ES) 2016/1059 dėl valstybių narių patirtų tam tikrų išlaidų nefinansavimo Europos Sąjungos lėšomis iš Europos žemės ūkio garantijų fondo (EŽŪGF) ir Europos žemės ūkio fondo kaimo plėtrai (EŽŪFKP), kiek juo atsisakoma finansuoti iš EŽŪGF 6 356 909,30 EUR Čekijos Respublikos išlaidas dėl sąlygų nustatymo kontrolės 2011 finansiniais metais.

                  2.

                  Atmesti likusią ieškinio dalį.

                  3.

                  Europos Komisija, Čekijos Respublika ir Švedijos Karalystė kiekviena padengia savo bylinėjimosi išlaidas.

         (1)  OL C 392, 2016 10 24.


title: Byla C-488/18: 2018 m. liepos 25 d. Bundesfinanzhof (Vokietija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Finanzamt Kaufbeuren mit Außenstelle Füssen / Golfclub Schloss Igling e.V.

text:
               29.10.2018

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 392/6

      2018 m. liepos 25 d.Bundesfinanzhof (Vokietija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Finanzamt Kaufbeuren mit Außenstelle Füssen / Golfclub Schloss Igling e.V.

      (Byla C-488/18)
      (2018/C 392/09)
      Proceso kalba: vokiečių

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

         Bundesfinanzhof

         Šalys pagrindinėje byloje

         Kasatorė: Finanzamt Kaufbeuren mit Außenstelle Füssen

         Kita kasacinio proceso šalis: Golfclub Schloss Igling e.V.

         Prejudiciniai klausimai

                  1.

                  Ar 2006 m. lapkričio 28 d. Tarybos direktyvos 2006/112/EB dėl pridėtinės vertės mokesčio bendros sistemos (1) 132 straipsnio 1 dalies m punktas, pagal kurį valstybės narės neapmokestina PVM „pelno nesiekiančių organizacijų su sportu ir kūno kultūra glaudžiai susijusių tam tikrų paslaugų teikim[o] sportuojantiems ar kūno kultūra užsiimantiems asmenims“, veikia tiesiogiai ir todėl tuo atveju, jei šis punktas nėra perkeltas į nacionalinę teisę, pelno nesiekiančios organizacijos gali juo remtis tiesiogiai?

                  2.

                  Jei į pirmąjį klausimą būtų atsakyta teigiamai: ar „pelno nesiekianti organizacija“, kaip ji suprantama pagal 2006 m. lapkričio 28 d. Tarybos direktyvos 2006/112/EB dėl pridėtinės vertės mokesčio bendros sistemos 132 straipsnio 1 dalies m punktą, yra:

                              —

                              savarankiškai aiškintina Sąjungos teisės sąvoka, ar

                              —

                              valstybės narės turi teisę organizaciją laikyti tokia organizacija tik tada, jei ji atitinka tam tikras sąlygas, kaip antai Abgabenordnung (Mokesčių kodeksas) 52 straipsnio, siejamo su 55 straipsniu (arba Abgabenordnung 51 ir paskesnių straipsnių apskritai) sąlygas?

                  3.

                  Jei tai yra savarankiškai aiškintina Sąjungos teisės sąvoka: ar pelno nesiekianti organizacija, kaip ji suprantama pagal 2006 m. lapkričio 28 d. Tarybos direktyvos 2006/112/EB dėl pridėtinės vertės mokesčio bendros sistemos 132 straipsnio 1 dalies m punktą, turi būti reglamentavusi, kad jos likvidavimo atveju ji privalo turimą turtą perleisti kitai pelno nesiekiančiai organizacijai, skatinančiai sportą ir kūno kultūrą?

         (1)  OL L 347, 2006, p. 1.


title: Byla T-523/18: 2018 m. rugsėjo 3 d. pareikštas ieškinys byloje BGC Partners / EUIPO – Bankgirocentralen BGC (BGCPRO)

text:
               29.10.2018

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 392/36

      2018 m. rugsėjo 3 d. pareikštas ieškinys byloje BGC Partners / EUIPO – Bankgirocentralen BGC (BGCPRO)

      (Byla T-523/18)
      (2018/C 392/44)
      Kalba, kuria surašytas ieškinys: vokiečių

         Šalys

         Ieškovė: BGC Partners LP (Niujorkas, Niujorkas, Jungtinės Valstijos), atstovaujama advokato P. Walsh

         Atsakovė: Europos Sąjungos intelektinės nuosavybės tarnyba (EUIPO)

         Kita procedūros Apeliacinėje taryboje šalis: Bankgirocentralen BGC AB (Stokholmas, Švedija)

         Su procedūra EUIPO susijusi informacija

         Prekių ženklo, dėl kurio kilo ginčas, savininkė: ieškovė

         Prekių ženklas, dėl kurio kilo ginčas: žodinio Europos Sąjungos prekių ženklo BGCPRO paraiška – Registracijos paraiška Nr. 9 573 965

         Procedūra EUIPO: protesto procedūra

         Ginčijamas sprendimas: 2018 m. birželio 7 d. EUIPO penktosios apeliacinės tarybos sprendimas byloje R 2544/2014-5.

         Reikalavimai

      Ieškovė Bendrojo Teismo prašo:

                  —

                  panaikinti ginčijamą sprendimą, kiek Apeliacinė taryba padarė išvadą, kad paraiška turi būti atmesta konkrečioms 36 klasės paslaugoms,

                  —

                  priteisti iš EUIPO ir įstojusios į bylą šalies ieškovės patirtas bylinėjimosi išlaidas,

                  —

                  pakeisti ginčijamą sprendimą atsižvelgiant į bylinėjimosi išlaidų klausimo sprendimą ir, remiantis Bendrojo Teismo procedūros reglamento 134 straipsnio 1 dalimi, nurodyti įstojusiai į bylą šaliai atlyginti per procedūrą Apeliacinėje taryboje ir per protesto procedūrą patirtas išlaidas.

         Pagrindai, kuriais remiamasi

                  —

                  Apeliacinė taryba klaidingai nusprendė, kad naudojimo įrodymų pakako prekių ženklo naudojimui iš tikrųjų įrodyti,

                  —

                  Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) 2017/1001 8 straipsnio 1 dalies b punkto pažeidimas.


title: Byla T-61/17: 2018 m. rugsėjo 19 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Selimovic / Parlamentas (Institucinė teisė — Europos Parlamentas — Psichologinis priekabiavimas — Parlamento pirmininko sprendimas, kuriuo Europos Parlamento nariui skirtas papeikimas — Parlamento darbo tvarkos taisyklių 166 straipsnis — Teisė į gerą administravimą — Teisė susipažinti su byla — Pareiga motyvuoti — Teisinis saugumas — Piktnaudžiavimas įgaliojimais — Deliktinė atsakomybė)

text:
               29.10.2018

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 392/23

      2018 m. rugsėjo 19 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Selimovic / Parlamentas

      (Byla T-61/17) (1)

      ((Institucinė teisė - Europos Parlamentas - Psichologinis priekabiavimas - Parlamento pirmininko sprendimas, kuriuo Europos Parlamento nariui skirtas papeikimas - Parlamento darbo tvarkos taisyklių 166 straipsnis - Teisė į gerą administravimą - Teisė susipažinti su byla - Pareiga motyvuoti - Teisinis saugumas - Piktnaudžiavimas įgaliojimais - Deliktinė atsakomybė))
      (2018/C 392/27)
      Proceso kalba: švedų

         Šalys

         Ieškovas: Jasenko Selimovic (Hägersten, Švedija), iš pradžių atstovaujamas advokato B. Leidhammar, vėliau – advokato S. Scheiman

         Atsakovas: Europos Parlamentas, atstovaujamas O. Caisou-Rousseau, L. Tapper Brandberg ir E. Taneva

         Dalykas

      Pirma, SESV 270 straipsniu grindžiamas prašymas panaikinti 2016 m. lapkričio 22 d. Parlamento pirmininko sprendimus ir 2016 m. gruodžio 22 d. Parlamento biuro sprendimą, kuriais ieškovui skirtas papeikimas, ir, antra, SESV 268 straipsniu grindžiamas prašymas atlyginti ieškovo tariamai patirtą žalą.

         Rezoliucinė dalis

                  1.

                  Atmesti prašymą taikyti pagreitintą procedūrą kaip akivaizdžiai nepriimtiną.

                  2.

                  Atmesti ieškinį.

                  3.

                  Priteisti iš Jasenko Selimovic bylinėjimosi išlaidas.

         (1)  OL C 121, 2017 4 18.


title: Byla T-535/18: 2018 m. rugsėjo 7 d. pareikštas ieškinys byloje Peek & Cloppenburg / EUIPO – Peek & Cloppenburg (Peek’s)

text:
               29.10.2018

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 392/39

      2018 m. rugsėjo 7 d. pareikštas ieškinys byloje Peek & Cloppenburg / EUIPO – Peek & Cloppenburg (Peek’s)

      (Byla T-535/18)
      (2018/C 392/47)
      Kalba, kuria surašytas ieškinys: vokiečių

         Šalys

         Ieškovė: Peek & Cloppenburg KG, Düsseldorf (Diuseldorfas, Vokietija), atstovaujama advokato P. Lange

         Atsakovė: Europos Sąjungos intelektinės nuosavybės tarnyba (EUIPO)

         Kita procedūros Apeliacinėje taryboje šalis: Peek & Cloppenburg KG, Hamburg (Hamburgas, Vokietija)

         Su procedūra EUIPO susijusi informacija

         Pareiškėja: ieškovė.

         Prekių ženklas, dėl kurio kilo ginčas: žodinis Sąjungos prekių ženklas „Peek’s“ – Registracijos paraiška Nr. 3 263 589.

         Procedūra EUIPO: protesto procedūra.

         Ginčijamas sprendimas: 2018 m. gegužės 31 d. EUIPO pirmosios apeliacinės tarybos sprendimas byloje R 60/2007-1.

         Reikalavimai

      Ieškovė Bendrojo Teismo prašo:

                  —

                  panaikinti ginčijamą sprendimą,

                  —

                  priteisti iš EUIPO bylinėjimosi išlaidas.

         Pagrindai, kuriais remiamasi

                  —

                  Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) 2017/1001 8 straipsnio 4 dalies, atsižvelgiant į Įstatymo dėl prekių ženklų 15 straipsnio 2 dalį, pažeidimas.

                  —

                  Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) 2017/1001 8 straipsnio 4 dalies pažeidimas.

                  —

                  Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) 2017/1001 8 straipsnio 4 dalies, atsižvelgiant į Įstatymo dėl prekių ženklų 15 straipsnio 2 dalį, pažeidimas, nusprendus, kad egzistuoja galimybė supainioti.

                  —

                  Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) 2017/1001 8 straipsnio 4 dalies, atsižvelgiant į Įstatymo dėl prekių ženklų 15 straipsnio 3 dalį, pažeidimas, nusprendus, kad naudojamasi skiriamuoju požymiu ar geru vardu arba jiems kenkiama.

                  —

                  Tarybos reglamento (EB) Nr. 207/2009 63 straipsnio, atsižvelgiant į Komisijos reglamento (EB) Nr. 2868/95 20 taisyklės 7 dalies c punktą, pažeidimas.


title: Byla C-498/18: 2018 m. liepos 27 d. Tribunal Supremo (Ispanija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje ZW / Deutsche Lufthansa AG

text:
               5.11.2018

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 399/23

      2018 m. liepos 27 d.Tribunal Supremo (Ispanija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje ZW / Deutsche Lufthansa AG

      (Byla C-498/18)
      (2018/C 399/31)
      Proceso kalba: ispanų

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

         Tribunal Supremo

         Šalys pagrindinėje byloje

         Kasatorė: ZW

         Atsakovė: Deutsche Lufthansa AG

         Prejudiciniai klausimai

                  1.

                  Ar Monrealio konvencijos 35 straipsnio 1 dalyje nustatytas dvejų metų terminas ieškiniui pareikšti gali būti pertrauktas arba sustabdytas?

                  2.

                  Ar Monrealio konvencijos 35 straipsnio 2 dalies nuostatos <…>, kuriose numatyta, kad <…> „šio laikotarpio apskaičiavimo metodas nustatomas pagal teismo, kuriam pateiktas ieškinys, vietos teisę“, leidžia manyti, kad nacionalinės teisės nuostata dėl termino skaičiavimo pradžios gali būti viršesnė už 35 straipsnio 1 dalyje įtvirtintą bendrąją nuostatą, jog terminas pradedamas skaičiuoti nuo atvykimo į paskirties vietą?


title: Sujungtos bylos C-208/17 P–C-210/17 P: 2018 m. rugsėjo 12 d. Teisingumo Teismo (pirmoji kolegija) nutartis byloje NF (C-208/17 P), NG (C-209/17 P), NM (C-210/17 P) / Europos Vadovų Taryba (Apeliacinis skundas — Teisingumo Teismo procedūros reglamento 181 straipsnis — 2016 m. kovo 18 d Europos Vadovų Tarybos ir Turkijos Respublikos pareiškimas — Prašymas panaikinti)

text:
               5.11.2018

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 399/13

      2018 m. rugsėjo 12 d. Teisingumo Teismo (pirmoji kolegija) nutartis byloje NF (C-208/17 P), NG (C-209/17 P), NM (C-210/17 P) / Europos Vadovų Taryba

      (Sujungtos bylos C-208/17 P–C-210/17 P) (1)

      ((Apeliacinis skundas - Teisingumo Teismo procedūros reglamento 181 straipsnis - 2016 m. kovo 18 d Europos Vadovų Tarybos ir Turkijos Respublikos pareiškimas - Prašymas panaikinti))
      (2018/C 399/16)
      Proceso kalba: anglų

         Šalys

         Apeliantės: NF (C-208/17 P), NG (C-209/17 P), NM (C-210/17 P), atstovaujamos BL P. O'Shea, BL I. Whelan, solisitoriaus B. Burns

         Kita proceso šalis: Europos Vadovų Taryba, atstovaujama S. Boelaert, M. Chavrier ir J.-P. Hix

         Atsakovės pusėje įstojusi į bylą šalis: Graikijos Respublika, atstovaujama M. Michelogiannaki ir G. Karipsiadis

         Rezoliucinė dalis

                  1.

                  Atmesti apeliacinius skundus kaip akivaizdžiai nepriimtinus.

                  2.

                  Priteisti iš NF, NG ir NM bylinėjimosi išlaidas.

         (1)  OL C 231, 2017 7 17.


title: Byla T-538/18: 2018 m. rugsėjo 14 d. pareikštas ieškinys byloje Dickmanns / EUIPO

text:
               5.11.2018

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 399/48

      2018 m. rugsėjo 14 d. pareikštas ieškinys byloje Dickmanns / EUIPO

      (Byla T-538/18)
      (2018/C 399/63)
      Proceso kalba: vokiečių

         Šalys

         Ieškovė: Sigrid Dickmanns (Gran Alacant, Ispanija), atstovaujama advokato H. Tettenborn

         Atsakovė: Europos Sąjungos intelektinės nuosavybės tarnyba

         Reikalavimai

      Ieškovė Bendrojo Teismo prašo:

                  —

                  panaikinti 2017 m. gruodžio 14 d. EUIPO rašte įtvirtintą sprendimą 2018 m. birželio 30 d. nutraukti ieškovės kaip laikinos EUIPO tarnautojos darbo sutartį ir, jei reikia, panaikinti 2013 m. lapkričio 23 d. ir 2014 m. birželio 4 d. EUIPO raštuose įtvirtintus sprendimus,

                  —

                  priteisti iš EUIPO protingą teismo nuožiūra nustatyto dydžio kompensaciją už pirmame reikalavime nurodytu EUIPO sprendimu ieškovei padarytą moralinę ir nematerialią žalą ir

                  —

                  priteisti iš EUIPO bylinėjimosi išlaidas.

         Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

      Grįsdama ieškinį ieškovė remiasi toliau nurodomais pagrindais.

                  1.

                  Akivaizdi vertinimo klaida, nepasinaudojimas diskrecija, nediskriminavimo, ir vienodo požiūrio ir nešališkumo principų pažeidimas
                  Ieškovė tvirtina, kad EUIPO neteisėtai nepasinaudojo savo diskrecija ir nepratęsė antrą kartą ieškovės darbo sutarties pagal Europos Sąjungos kitų tarnautojų įdarbinimo sąlygų (toliau – Įdarbinimo sąlygos) 2 straipsnio f punktą arba bet kuriuo atveju nepasinaudojo ja protingą laiką iki darbo sutarties pabaigos.

                  2.

                  Laikinų tarnautojų darbo sutarčių pratęsimo gairių (toliau – gairės) pažeidimas, gero administravimo principo, nediskriminavimo, vienodo požiūrio principų ir principo, jog laikino tarnautojo darbo sutartis pagal Įdarbinimo sąlygų 2 straipsnio a punktą arba 2 straipsnio f punktą nutraukiama esant pagrindui („iusta causa“), pažeidimas ir Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijos (toliau – Chartija) 30 straipsnio, Tarybos direktyvos 1999/70/EB (1), Pagrindų susitarimo (ypač 1 straipsnio b punkto ir 5 straipsnio 1 dalies) ir TDO konvencijos Nr. 158 4 straipsnio pažeidimas.
                  Ieškovė mano, kad jos sutartyje esanti „sutarties nutraukimo sąlyga“ nebegalėjo būti taikoma priėmus gaires, nes jose yra numatyta, kaip turi elgtis EUIPO pratęsdama laikinas darbo sutartis, ir jos neleidžia taikyti „sutarties nutraukimo sąlygos“.
                  Be to, ieškovė tvirtina, kad pagrįstas sutarties nutraukimo pagrindas turi atitikti pareigybės pobūdį biudžeto požiūriu.

                  3.

                  Gairių pažeidimas, kuris yra ir esminių procedūrinių reikalavimų nesilaikymas, nediskriminavimo ir vienodo požiūrio, gero administravimo ir gero finansų valdymo principų, teisės būti išklausytam priimant nepalankų sprendimą (Chartijos 41 straipsnio 2 dalies a punktas), institucijos rūpestingumo pareigos, pareigos atsižvelgti į teisėtus ieškovės interesus pažeidimas, akivaizdi vertinimo klaida, padaryta lyginant ieškovės interesus su institucijos interesais, nešališkumo principo pažeidimas

                  4.

                  Įdarbinimo sąlygų 8 straipsnio 1 dalies antro ir trečio sakinių ir draudimo paeiliui sudaryti kelias terminuotas darbo sutartis pažeidimas
                  Ieškovė teigia, kad EUIPO, akivaizdžiai siekdama išvengti Įdarbinimo sąlygų 8 straipsnio 1 dalies 3 sakinyje numatytų teisinių pasekmių, su ja sudarė paeiliui kelias darbo sutartis pagal Įdarbinimo sąlygų 2 straipsnio b punktą ir 2 straipsnio a punktą, nors ieškovės darbo pobūdis nepasikeitė. Todėl, jos nuomone, jos pirma sutartis galioja neterminuotai be sutarties nutraukimo sąlygos.

                  5.

                  Neteisėtas sutarties nutraukimo sąlygos palikimas galioti sudarant grąžinimo į darbą protokolą, teisėtų ieškovės lūkesčių ir interesų bei rūpestingumo pareigos pažeidimas taikius šią sąlygą.
                  Penktajame ieškinio pagrinde ieškovė teigia, kad praėjus daug laiko nuo sutarties sudarymo 2005 m. EUIPO nebeturėjo taikyti sutarties nutraukimo sąlygos.

                  6.

                  Ieškovės teisėtų lūkesčių, institucijos pareigos ja rūpintis pažeidimas, neatsižvelgimas į jos teisėtus interesus, akivaizdi vertinimo klaida vertinant institucijos interesus
                  Šeštajame ieškinio pagrinde ieškovė tvirtina, kad EUIPO sprendimas nesiūlyti pratęsti jos darbo sutarties pažeidė jos teisėtus lūkesčius, rūpestingumo pareigą ir teisėtus interesus. Be to, turint omenyje gerus ieškovės darbo rezultatus, tai yra akivaizdi vertinimo klaida, atsižvelgiant į institucijos interesą.

                  7.

                  Sutarties nutraukimo sąlygų pažeidimas ieškovės darbo sutarties 5 straipsnyje
                  Septintajame ieškinio pagrinde ieškovė tvirtina, kad taikydama sutarties nutraukimo sąlygą EUIPO neteisingai taikė Įdarbinimo sąlygų 47 straipsnio b punkto ii papunktį, o ne šių sąlygų 47 straipsnio c punkto i papunktį, kaip nustatyta sutarties nutraukimo sąlygoje, ir kad įspėjimo terminas turėjo būti 10 mėnesių, o ne EUIPO nustatyti 6 mėnesiai.

         (1)  1999 m. birželio 28 d. Tarybos direktyva 1999/70/EB dėl Europos profesinių sąjungų konfederacijos (ETUC), Europos pramonės ir darbdavių konfederacijų sąjungos (UNICE) ir Europos įmonių, kuriose dalyvauja valstybė, centro (CEEP) bendrojo susitarimo dėl darbo pagal terminuotas sutartis (OL L 175, 1999, p. 43; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 5 sk., 3 t., p. 368).


title: Byla C-472/17: 2018 m. rugsėjo 6 d. Teisingumo Teismo (pirmoji kolegija) nutartis byloje (Giudice di pace di L’Aquila (Italija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Gabriele Di Girolamo / Ministero della Giustizia (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą — Teisingumo Teismo procedūros reglamento 53 straipsnio 2 dalis — Socialinė politika — Darbas pagal terminuotas darbo sutartis — Taikos teisėjai — Akivaizdus nepriimtinumas)

text:
               5.11.2018

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 399/13

      2018 m. rugsėjo 6 d. Teisingumo Teismo (pirmoji kolegija) nutartis byloje (Giudice di pace di L’Aquila (Italija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Gabriele Di Girolamo / Ministero della Giustizia

      (Byla C-472/17) (1)

      ((Prašymas priimti prejudicinį sprendimą - Teisingumo Teismo procedūros reglamento 53 straipsnio 2 dalis - Socialinė politika - Darbas pagal terminuotas darbo sutartis - Taikos teisėjai - Akivaizdus nepriimtinumas))
      (2018/C 399/17)
      Proceso kalba: italų

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

         Giudice di pace di L’Aquila

         Šalys

         Ieškovas: Gabriele Di Girolamo

         Atsakovė: Ministero della Giustizia

         dalyvaujant: Unione Nazionale Giudici di Pace (Unagipa)

         Rezoliucinė dalis

      2017 m. liepos 31 d. Giudice di pace di L’Aquila (Akvilos taikos teisėjas, Italija) sprendimu pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą yra akivaizdžiai nepriimtinas.

         (1)  OL C 347, 2017 10 16.


title: Byla C-587/18 P: 2018 m. rugsėjo 19 d. CSTP Azienda della Mobilità SpA pateiktas apeliacinis skundas dėl 2018 m. liepos 11 d. Bendrojo Teismo (antroji kolegija) priimto sprendimo byloje T-186/15 CSTP Azienda della Mobilità / Komisija

text:
               5.11.2018

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 399/26

      2018 m. rugsėjo 19 d.CSTP Azienda della Mobilità SpA pateiktas apeliacinis skundas dėl 2018 m. liepos 11 d. Bendrojo Teismo (antroji kolegija) priimto sprendimo byloje T-186/15 CSTP Azienda della Mobilità / Komisija

      (Byla C-587/18 P)
      (2018/C 399/35)
      Proceso kalba: italų

         Šalys

         Apeliantė: CSTP Azienda della Mobilità SpA, atstovaujama advokatų G. Capo, L. Visone

         Kitos proceso šalys: Europos Komisija, Asstra Associazione Trasporti

         Apeliantės reikalavimai

      Apeliantė Teisingumo Teismo prašo:

                  —

                  panaikinti skundžiamą sprendimą,

                  —

                  remiantis SESV 263 ir 264 straipsniais pripažinti, kad 2015 m. sausio 19 d. Europos Komisijos sprendimas, priimtas per procedūrą dėl valstybės pagalbos Sa.35842 (2014/c) (ex 2012/NN) (dėl 4 951 838,25 EUR), yra visiškai negaliojantis ir netinkamas tiek, kiek juo pripažįstama, kad suma, pripažinta kompensacija už su viešąja paslauga susijusius įsipareigojimus, kaip tai suprantama pagal Reglamentą (EEB) Nr. 1191/69 (kompensacija pagal ankstesnį 11 straipsnį už įsipareigojimus dėl tarifų vietos viešojo transporto sektoriuje) (1), turi būti laikoma priemone, apie kurią nebuvo pranešta ir kuri yra su vidaus rinka nesuderinama valstybės pagalba, kaip tai suprantama pagal Sutarties 107 straipsnio 1 dalį,

                  —

                  remiantis SESV 263 ir 264 straipsniais pripažinti, kad 2015 m. sausio 19 d. Europos Komisijos sprendimas, priimtas per procedūrą dėl valstybės pagalbos Sa.35842 (2014/c) (ex 2012/NN) (dėl 4 951 838,25 EUR), yra visiškai negaliojantis tiek, kiek juo Italijos valstybei nustatomos veiklos priemonės pagalbai susigrąžinti. Priteisti iš Komisijos C.S.T.P. – Azienda della Mobilità S.p.A. patirtas bylinėjimosi išlaidas.

         Apeliacinio skundo pagrindai ir pagrindiniai argumentai

      Apeliacinis skundas grindžiamas penkiais pagrindais, kuriais remiantis sprendimas turi būti panaikintas:
      I.   Skundžiamas sprendimas klaidingas tiek, tiek juo nagrinėjama kompensacija laikoma „nauja pagalba“

      Kompensacija apeliantei buvo suteikta remiantis 2009 m. priimtu Consiglio di Stato (Valstybės taryba) sprendimu, patvirtinančiu aptariamos teisės buvimą už su viešąja paslauga susijusius įsipareigojimus pagal Reglamentą Nr. 1191/1969. Toks sprendimas, dėl savo reikšmės, negali būti laikomas įtvirtinančiu kompensavimo priemonę, nes juo tik patvirtinamas jos buvimas.
      II.   Skundžiamas sprendimas klaidingas tiek, kiek juo tvirtinama, jog neįvykdytos Altmark sąlygos

      Dėl valdžios institucijų ekonominių išlaidų kvalifikavimo nebegali būti taikomas valstybės pagalbos reglamentavimas. Atsižvelgiant į tai, kad tai yra kompensacija už su viešąja paslauga susijusius įsipareigojimus, negali būti laikoma, kad juos vykdžiusi įmonė gavo naudos.
      III.   Skundžiamas sprendimas klaidingas tiek, kiek juo ekonominė priemonė laikoma nesuderinama su Europos Sąjungos reglamentavimu valstybės pagalbos srityje, nes priemonė negali „iškraipyti konkurencijos“

      Bendrasis Teismas neatsižvelgė į tai, kad byloje nagrinėjamu laikotarpiu (1996-2002 m.) Kampanijoje vietos viešojo transporto sektorius nebuvo atvertas konkurencijai, o koncesijos suteikdavo išimtinę teisę. Todėl konkurencijos negalėjo būti nei „dėl rinkos“ nei „rinkoje“.
      IV.   Skundžiamas sprendimas klaidingas tiek, kiek juo patvirtinama Komisijos sprendimo viršenybė nacionalinio teismo sprendimo atžvilgiu; klaidingas Reglamente Nr. 659/99 (2)
         (Reglamentas Nr. 1589/2015 (3)
         ) numatytų procesinių garantijų taikymas; klaidingas teisėtų lūkesčių principo taikymas

      Bendrasis Teismas neatsižvelgė į tai, kad nacionalinio teismo sprendimas buvo priimtas likus daugiau nei penkeriems metams iki Komisijos sprendimo priėmimo. Todėl jo nurodyta jurisprudencija yra nesvarbi, nes nebuvo konkrečių precedentinių bylų. Tačiau, taikydama Reglamentą Nr. 1191/69, Consiglio di Stato (Valstybės taryba) vykdė Bendrajam Teismui suteiktus įgaliojimus. Komisija taip pat negali tvirtinti, kad turi išimtinę teisę priimti sprendimą šioje byloje. Ilgas laikotarpis tarp sprendimo, kuriame taikyta Europos Sąjungos teisė, ir Komisijos sprendimo priėmimo sukūrė teisėtų lūkesčių. Negalima teigti, kad Consiglio di Stato (Valstybės taryba) nepakankamai atsižvelgė į taikytas normas; Komisija pateikė kitokį jų aiškinimą.
      V.   Skundžiamas sprendimas klaidingas tiek, kiek juo netinkamai taikytas Reglamentas (EB) Nr. 1370/2007 (4)
         vertinant pagalbos suderinamumą su Sąjungos teisės aktais; motyvavimo trūkumas

      Komisija priėmė sprendimą remdamasi klaidingu teisiniu pagrindu, kadangi Reglamentas Nr. 1370/2007 nebuvo taikytinas, nes jis įsigaliojo po to, kai, remiantis Reglamentu Nr. 1191/68, buvo priimtas Consiglio di Stato (Valstybės taryba) sprendimas dėl teisės į kompensaciją pripažinimo.

         (1)  1969 m. birželio 26 d. Tarybos reglamentas (EEB) Nr. 1191/69 dėl valstybių narių veiksmų, susijusių įsipareigojimais, neatskiriamais nuo viešosios paslaugos geležinkelio, kelių ir vidaus vandenų transporto srityje sąvokos (OL L 156, 1969, p. 1; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 7 sk., 1 t., p. 19).

         (2)  1999 m. kovo 22 d. Tarybos reglamentas (EB) Nr. 659/1999, nustatantis išsamias EB Sutarties 93 straipsnio taikymo taisykles (OL L 83, 1999, p. 1; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 8 sk., 1 t., p. 339).

         (3)  2015 m. liepos 13 d. Tarybos reglamentas (ES) 2015/1589, nustatantis išsamias Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo 108 straipsnio taikymo taisykles (OL L 248, 2015, p. 9).

         (4)  2007 m. spalio 23 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (EB) Nr. 1370/2007 dėl keleivinio geležinkelių ir kelių transporto viešųjų paslaugų ir panaikinantis Tarybos reglamentus (EEB) Nr. 1191/69 ir (EEB) Nr. 1107/70 (OL L 315, 2007, p. 1).


title: Byla T-475/18 R: 2018 m. rugpjūčio 27 d. Bendrojo Teismo pirmininko nutartis byloje Boyer / Volisas ir Futūna (Laikinųjų apsaugos priemonių taikymas — Viešieji pirkimai — Prašymas taikyti laikinąsias apsaugos priemones — Nepriimtinumas)

text:
               5.11.2018

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 399/37

      2018 m. rugpjūčio 27 d. Bendrojo Teismo pirmininko nutartis byloje Boyer / Volisas ir Futūna

      (Byla T-475/18 R)
      ((Laikinųjų apsaugos priemonių taikymas - Viešieji pirkimai - Prašymas taikyti laikinąsias apsaugos priemones - Nepriimtinumas))
      (2018/C 399/50)
      Proceso kalba: prancūzų

         Šalys

         Ieškovė: Boyer (Papeetė, Prancūzija), atstovaujama advokato T. Dal Farra

         Atsakovė: Volisas ir Futūna (Prancūzija)

         Dalykas

      SESV 278 ir 279 straipsniais grindžiamas prašymas, pirma, sustabdyti sprendimo, kuriuo atmestas ieškovės pasiūlymas ir viešojo darbų pirkimo sutartis dėl jūros prekybos krantinės statybos Laevoje (Prancūzija) paskirta kitam dalyviui, ir, antra, sustabdyti su tuo susijusios sutarties pasirašymą.

         Rezoliucinė dalis

                  1.

                  Atmesti prašymą taikyti laikinąsias apsaugos priemones.

                  2.

                  Atidėti klausimo dėl bylinėjimosi išlaidų nagrinėjimą.


title: 2018 m. birželio 14 d. Teismo sprendimas byloje E-15/17 ELPA priežiūros institucija prieš Islandiją (ELPA valstybės įsipareigojimų nevykdymas – Neįgyvendinimas – Reglamentas (ES) Nr. 694/2014)

text:
               15.11.2018

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 414/10

      TEISMO SPRENDIMAS
      2018 m. birželio 14 d.
      byloje E-15/17

         ELPA priežiūros institucija prieš Islandiją

         (ELPA valstybės įsipareigojimų nevykdymas – Neįgyvendinimas – Reglamentas (ES) Nr. 694/2014)

      (2018/C 414/12)
      Byloje E-15/17 ELPA priežiūros institucija prieš Islandiją dėl PRAŠYMO pripažinti, kad neužtikrinusi, kad Europos ekonominės erdvės susitarimo IX priedo 31bbd punkte nurodytas teisės aktas (2013 m. gruodžio 17 d. Komisijos deleguotasis reglamentas (ES) Nr. 694/2014, kuriuo papildomos Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2011/61/ES nuostatos, susijusios su alternatyvaus investavimo fondų valdytojų tipų nustatymo techniniais reguliavimo standartais), Susitarimo 1 protokolu suderintas su šiuo Susitarimu, būtų perkeltas į nacionalinės teisės sistemą, Islandija neįvykdė įsipareigojimų pagal Susitarimo 7 straipsnį, Teismas, kurį sudaro pirmininkas Pállis Hreinssonas ir teisėjai Peras Christiansenas ir Berndas Hammermannas (pranešėjas), 2018 m. birželio 14 d. priėmė sprendimą, kurio rezoliucinė dalis yra tokia:
      Teismas:

                  1.

                  Pripažįsta, kad neužtikrinusi, kad Europos ekonominės erdvės susitarimo IX priedo 31bbd punkte nurodytas teisės aktas (2013 m. gruodžio 17 d. Komisijos deleguotasis reglamentas (ES) Nr. 694/2014, kuriuo papildomos Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2011/61/ES nuostatos, susijusios su alternatyvaus investavimo fondų valdytojų tipų nustatymo techniniais reguliavimo standartais), Susitarimo 1 protokolu suderintas su šiuo Susitarimu, būtų perkeltas į nacionalinės teisės sistemą, Islandija neįvykdė įsipareigojimų pagal Susitarimo 7 straipsnį.

                  2.

                  Nurodo Islandijai padengti bylinėjimosi išlaidas.


title: Byla T-576/18: 2018 m. rugsėjo 25 d. pareikštas ieškinys byloje Crédit agricole / ECB

text:
               3.12.2018

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 436/55

      2018 m. rugsėjo 25 d. pareikštas ieškinys byloje Crédit agricole / ECB

      (Byla T-576/18)
      (2018/C 436/78)
      Proceso kalba: prancūzų

         Šalys

         Ieškovė: Crédit agricole SA (Monružas, Prancūzija), atstovaujama advokatų A. Champsaur ir A. Delors

         Atsakovas: Europos Centrinis Bankas

         Reikalavimai

      Ieškovė Bendrojo Teismo prašo:

                  —

                  remiantis SESV 256 ir 263 straipsniais panaikinti 2018 m. liepos 16 d. ECB priimtą sprendimą ECB-SSM-2018-FRCAG-75;

                  —

                  priteisti iš ECB visas bylinėjimosi išlaidas.

         Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

      Grįsdama ieškinį ieškovė remiasi dviem pagrindais.

                  1.

                  Pirmasis ieškinio pagrindas grindžiamas įgaliojimų viršijimu priimant 2018 m. liepos 16 d. Europos Centrinio Banko (ECB) sprendimą, kuriuo ieškovei skiriama administracinė nuobauda už tęstinį nuosavo kapitalo reikalavimų, nustatytų 2013 m. birželio 26 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) Nr. 575/2013 dėl prudencinių reikalavimų kredito įstaigoms ir investicinėms įmonėms ir kuriuo iš dalies keičiamas Reglamentas (ES) Nr. 648/2012 (OL L 176, 2013, p. 1), 26 straipsnio 3 dalyje, nesilaikymą (toliau – skundžiamas sprendimas). Šiuo klausimu ieškovė pateikia tokius argumentus:

                              —

                              visų pirma, ji nurodo, kad ECB padarė teisės klaidą aiškindamas Reglamento (ES) Nr. 575/2013 26 straipsnio 3 dalį, kuri nereikalauja, kad įstaigos, priskirdamos paprastąsias akcijas prie pirmo lygio nuosavo kapitalo, gautų išankstinį ECB leidimą.

                              —

                              papildomai, jeigu Bendrasis Teismas nuspręstų, kad paprastųjų akcijų priskyrimas 1 lygio nuosavam kapitalui, neturint išankstinio ECB leidimo, yra Reglamento (ES) Nr. 575/2013 26 straipsnio 3 dalies pažeidimas, ieškovė teigia nepadariusi jokio tyčinio ar netyčinio pažeidimo taikydama minėtą nuostatą ir kad skundžiamas sprendimas pažeidžia teisinio saugumo principą.

                              —

                              galiausiai, jeigu Bendrasis Teismas nuspręstų, kad yra pažeidimas ir kad ieškovei gali būti paskirta nuobauda, ji teigia, kad skundžiamas sprendimas pažeidžia proporcingumo principą, nes neatsižvelgiama į tariamo pažeidimo sunkumą ir ieškovės bendradarbiavimą.

                  2.

                  Antrasis ieškinio pagrindas grindžiamas tuo, kad ECB pažeidė ieškovės pagrindines procedūrines teises, nes skundžiamas sprendimas grindžiamas kaltinimais, dėl kurių ieškovė negalėjo pateikti savo prieštaravimų.


               10.1.2019

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 9/9

      2018 m. lapkričio 9 d. ELPA priežiūros institucijos ieškinys Islandijai
      (Byla E-6/18)
      (2019/C 9/10)
      ELPA priežiūros institucija, kuriai atstovauja Carstenas Zatschleris, Catherine Howdle ir Ingibjörg Ólöf Vilhjálmsdóttir, byloje veikiantys kaip ELPA priežiūros institucijos (Rue Belliard 35, 1040 Briuselis, Belgija) atstovai, 2018 m. lapkričio 9 d. ELPA teisme pareiškė ieškinį Islandijai.
      ELPA priežiūros institucija prašo ELPA teismo:

                  1.

                  Pripažinti, kad neužtikrinusi, kad būtų priimtos priemonės, reikalingos Europos ekonominės erdvės susitarimo XX priedo 1a punkte nurodytam teisės aktui (2014 m. balandžio 16 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2014/52/ES, kuria iš dalies keičiama Direktyva 2011/92/ES dėl tam tikrų valstybės ir privačių projektų poveikio aplinkai vertinimo), kuris suderintas su Susitarimu 1 protokolu, įgyvendinti per nustatytą laikotarpį, ar bet kokiu atveju apie tai nepranešusi ELPA priežiūros institucijai, Islandija neįvykdė įsipareigojimų pagal minėtą teisės aktą ir EEE susitarimo 7 straipsnį.

                  2.

                  Nurodyti Islandijai padengti bylinėjimosi išlaidas.

         Teisinės ir faktinės aplinkybės ir pagrindai, kuriais grindžiamas ieškinys:

                  —

                  Ieškinyje nurodoma, kad iki 2018 m. balandžio 3 d. Islandija neatsižvelgė į ELPA priežiūros institucijos pagrįstą nuomonę, pateiktą 2018 m. sausio 31 d. dėl to, kad ta valstybė neperkėlė į nacionalinės teisės sistemą Europos ekonominės erdvės susitarimo XX priedo 1a punkte nurodyto teisės akto, t. y. 2014 m. balandžio 16 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2014/52/ES, kuria iš dalies keičiama Direktyva 2011/92/ES dėl tam tikrų valstybės ir privačių projektų poveikio aplinkai vertinimo, kuris EEE susitarimu suderintas 1 protokolu.

                  —

                  ELPA priežiūros institucija pareiškia, kad neužtikrinusi, kad būtų priimtos priemonės, reikalingos teisės aktui įgyvendinti per nustatytą laikotarpį, Islandija neįvykdė įsipareigojimų pagal minėtą teisės aktą ir EEE susitarimo 7 straipsnį.


title: Byla T-494/17: 2018 m. lapkričio 19 d. Bendrojo Teismo nutartis byloje Iccrea Banca / Komisija ir BPV (Ieškinys dėl panaikinimo ir žalos atlyginimo — Ekonominė ir pinigų sąjunga — Bankų sąjunga — Kredito įstaigų ir tam tikrų investicinių įmonių bendras pertvarkymo mechanizmas (BPeM) — Bendras pertvarkymo fondas (BPF) — Ex ante įnašų už 2016 m. nustatymas — Klaidingas atsakovo nurodymas — Ieškinio pareiškimo terminas — Vėlavimas — Hipotetiniai aktai — Prašymas dėl žalos atlyginimo — Glaudus ryšys su prašymu dėl panaikinimo — Neteisėtumu grindžiamas prieštaravimas — Akivaizdus nepriimtinumas“)

text:
               4.2.2019

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 44/62

      2018 m. lapkričio 19 d. Bendrojo Teismo nutartis byloje Iccrea Banca / Komisija ir BPV

      (Byla T-494/17) (1)

      ((Ieškinys dėl panaikinimo ir žalos atlyginimo - Ekonominė ir pinigų sąjunga - Bankų sąjunga - Kredito įstaigų ir tam tikrų investicinių įmonių bendras pertvarkymo mechanizmas (BPeM) - Bendras pertvarkymo fondas (BPF) - Ex ante įnašų už 2016 m. nustatymas - Klaidingas atsakovo nurodymas - Ieškinio pareiškimo terminas - Vėlavimas - Hipotetiniai aktai - Prašymas dėl žalos atlyginimo - Glaudus ryšys su prašymu dėl panaikinimo - Neteisėtumu grindžiamas prieštaravimas - Akivaizdus nepriimtinumas“))
      (2019/C 44/80)
      Proceso kalba: italų

         Šalys

         Ieškovė: Iccrea Banca SpA Istituto Centrale del Credito Cooperativo (Roma, Italija), atstovaujama advokatų P. Messina, F. Isgrò ir A. Dentoni Litta

         Atsakovės: Europos Komisija, atstovaujama V. Di Bucci, A. Steiblytės ir M. K.-Ph. Wojcik; Bendra pertvarkymo valdyba, atstovaujama advokatų G. Rumi, S. Raes, M. Merola ir T. Van Dyck

         Dalykas

      Pirma, SESV 263 straipsniu grindžiamas prašymas panaikinti 2016 m. balandžio 15 d. BPV vykdomojo posėdžio sprendimą dėl ex ante 2016 m. įnašų į Bendrą pertvarkymo fondą (SRB / ES / SRF/2016/06) ir visus kitus BPV sprendimus, kuriais remdamasis Italijos bankas priėmė nacionalinius sprendimus: 2015 m. lapkričio 24 d. sprendimą Nr. 1249264/15, 2015 m. lapkričio 26 d. sprendimą Nr. 1262091/15, 2016 m. gruodžio 29 d. sprendimą Nr. 1547337/16 ir 2017 m. kovo 14 d. sprendimus Nr. 333162/17 ir Nr. 334520/17, kiek jie susiję su ieškovu, ir, antra, SESV 268 straipsniu grindžiamas prašymas dėl žalos atlyginimo; papildomai – SESV 277 straipsniu grindžiamas prašymas.

         Rezoliucinė dalis

                  1.

                  Atmesti ieškinį.

                  2.

                  Iccrea Banca SpA Istituto Centrale del Credito Cooperativo padengia savo paties bylinėjimosi išlaidas ir iš jo priteisiamos Bendros pertvarkymo valdybos (BPV) ir Europos Komisijos bylinėjimosi išlaidos.

         (1)  OL C 318, 2017 9 25.


title: Byla C-303/18 P: 2018 m. lapkričio 28 d. Teisingumo Teismo (ketvirtoji kolegija) nutartis byloje Jean-Marie Le Pen / Europos Parlamentas (Apeliacinis skundas — Priimtinumas — Europos Parlamentas — Europos Parlamento narių išlaidų kompensavimo ir išmokų mokėjimo taisyklės — Išmokos Parlamento narių padėjėjams — Nepagrįstai išmokėtų sumų išieškojimas)

text:
               11.2.2019

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 54/3

      2018 m. lapkričio 28 d. Teisingumo Teismo (ketvirtoji kolegija) nutartis byloje Jean-Marie Le Pen / Europos Parlamentas

      (Byla C-303/18 P) (1)

      ((Apeliacinis skundas - Priimtinumas - Europos Parlamentas - Europos Parlamento narių išlaidų kompensavimo ir išmokų mokėjimo taisyklės - Išmokos Parlamento narių padėjėjams - Nepagrįstai išmokėtų sumų išieškojimas))
      (2019/C 54/04)
      Proceso kalba: prancūzų

         Šalys

         Apeliantas: Jean-Marie Le Pen, atstovaujamas advokato F. Wagner

         Kita proceso šalis: Europos Parlamentas, atstovaujamas S. Seyr ir C. Burgos

         Rezoliucinė dalis

                  1.

                  Atmesti apeliacinį skundą kaip iš dalies akivaizdžiai nepriimtiną ir iš dalies akivaizdžiai nepagrįstą.

                  2.

                  Priteisti iš Jean-Marie Le Pen bylinėjimosi išlaidas.

         (1)  OL C 240, 2018 7 9.


title: Byla C-698/18: 2018 m. lapkričio 7 d. Tribunalul Specializat Mureş (Rumunija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje SC Raiffeisen Bank SA / JB

text:
               11.2.2019

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 54/4

      2018 m. lapkričio 7 d.Tribunalul Specializat Mureş (Rumunija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje SC Raiffeisen Bank SA / JB

      (Byla C-698/18)
      (2019/C 54/06)
      Proceso kalba: rumunų

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

         Tribunalul Specializat Mureş

         Šalys pagrindinėje byloje

         Apeliantas: SC Raiffeisen Bank SA

         Atsakovas: JB

         Prejudiciniai klausimai

                  1.

                  Ar pagal Tarybos direktyvos 93/13/EEB dėl nesąžiningų sąlygų sutartyse su vartotojais (1) nuostatas, konkrečiai dvyliktą, dvidešimt pirmą ir dvidešimt trečią konstatuojamąsias dalis, 2 straipsnio b punktą, 6 straipsnio 1 dalį, 7 straipsnio 2 dalį ir 8 straipsnį, kartu taikant procesinės autonomijos bei lygiavertiškumo ir veiksmingumo principus, leidžiama taikyti teisinių priemonių rinkinį, sudarytą iš vieno paprasto veiksmo, kuriam netaikoma senatis ir kuriuo siekiama nustatyti, kad kai kurios sutarčių su vartotojais sąlygos yra nesąžiningos, ir iš vieno paprasto asmeninio ir turtinio pobūdžio veiksmo, kuriam taikoma senatis ir kuriuo siekiama direktyvos tikslo, t. y. panaikinti visų įsipareigojimų, sudarytų ir įvykdytų pagal sąlygą, kurios nesąžiningas pobūdis vartotojo atžvilgiu buvo patvirtintas, poveikį?

                  2.

                  Jei į pirmąjį klausimą būtų atsakyta teigiamai, ar pagal šias nuostatas draudžiamas aiškinimas, kylantis taikant civilinės teisės teisinių santykių saugumo principą, pagal kurį, vadovaujantis civiline teise, objektyvus momentas, nuo kurio vartotojas turėjo ar būtų turėjęs žinoti, kad egzistuoja nesąžininga sąlyga, yra paskolos sutarties, kurią jis pasirašė kaip vartotojas, nutraukimo momentas?

         (1)  1993 m. balandžio 5 d. Tarybos direktyva 93/13/EEB dėl nesąžiningų sąlygų sutartyse su vartotojais (OL L 95, 1993, p. 29; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 15 sk., 2 t., p. 288).


title: Byla T-531/15: 2018 m. gruodžio 6 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Coveris Rigid France / Komisija (Konkurencija — Karteliai — Mažmeninei prekybai maistu skirtų pakuočių rinka — Sprendimas, kuriuo konstatuojamas SESV 101 straipsnio pažeidimas — Asmeninės atsakomybės principas — Ekonominio tęstinumo nebuvimas — Vienodas požiūris)

text:
               18.2.2019

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 65/32

      2018 m. gruodžio 6 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Coveris Rigid France / Komisija

      (Byla T-531/15) (1)

      ((Konkurencija - Karteliai - Mažmeninei prekybai maistu skirtų pakuočių rinka - Sprendimas, kuriuo konstatuojamas SESV 101 straipsnio pažeidimas - Asmeninės atsakomybės principas - Ekonominio tęstinumo nebuvimas - Vienodas požiūris))
      (2019/C 65/39)
      Proceso kalba: anglų

         Šalys

         Ieškovė: Coveris Rigid France, buvusi Coveris Rigid (Auneau) France (Auneau, Prancūzija), atstovaujama advokatų H. Meyer-Lindemann, C. Graf York von Wartenburg ir L. Stammwitz

         Atsakovė: Europos Komisija, atstovaujama A. Biolan, F. Jimeno Fernández ir L. Wildpanner

         Dalykas

      SESV 263 straipsniu grindžiamas prašymas panaikinti 2015 m. birželio 24 d. Komisijos sprendimą C(2015) 4336 final dėl bylos nagrinėjimo pagal Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo 101 straipsnį ir EEE susitarimo 53 straipsnį (Byla AT.39563 – Mažmeninei prekybai maistu skirtos pakuotės), tiek, kiek jis susijęs su ieškove.

         Rezoliucinė dalis

                  1.

                  Atmesti ieškinį.

                  2.

                  Priteisti iš Coveris Rigid France bylinėjimosi išlaidas.

         (1)  OL C 406, 2015 12 7.


title: Byla T-539/16: 2018 m. gruodžio 14 d. Bendrojo Teismo nutartis byloje GM ir kt. / Komisija (Viešoji tarnyba — Pareigūnai — Pareigūnų tarnybos nuostatų reforma — Reglamentas (ES, Euratomas) Nr. 1023/2013 — Pareigybių rūšys — Pereinamojo laikotarpio taisyklės dėl priskyrimo prie pareigybių rūšių — Pareigūnų tarnybos nuostatų XIII priedo 31 straipsnis — Pereinamojo laikotarpio padėjėjai — Pareigų paaukštinimas pagal Pareigūnų tarnybos nuostatų 45 straipsnį, leidžiamas tik esant karjeros modeliui, atitinkančiam užimamą pareigybę — Paaukštinimo procedūros netaikymas AST 9 lygio pareigūnams — Asmens nenaudai priimto akto nebuvimas — Patvirtinamasis aktas — Lis pendens — Akivaizdus nepriimtinumas — Procedūros reglamento 129 straipsnis — Nepriimtinumu grindžiamas prieštaravimas — Procedūros reglamento 130 straipsnis)

text:
               18.2.2019

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 65/33

      2018 m. gruodžio 14 d. Bendrojo Teismo nutartis byloje GM ir kt. / Komisija

      (Byla T-539/16) (1)

      ((Viešoji tarnyba - Pareigūnai - Pareigūnų tarnybos nuostatų reforma - Reglamentas (ES, Euratomas) Nr. 1023/2013 - Pareigybių rūšys - Pereinamojo laikotarpio taisyklės dėl priskyrimo prie pareigybių rūšių - Pareigūnų tarnybos nuostatų XIII priedo 31 straipsnis - Pereinamojo laikotarpio padėjėjai - Pareigų paaukštinimas pagal Pareigūnų tarnybos nuostatų 45 straipsnį, leidžiamas tik esant karjeros modeliui, atitinkančiam užimamą pareigybę - Paaukštinimo procedūros netaikymas AST 9 lygio pareigūnams - Asmens nenaudai priimto akto nebuvimas - Patvirtinamasis aktas - Lis pendens - Akivaizdus nepriimtinumas - Procedūros reglamento 129 straipsnis - Nepriimtinumu grindžiamas prieštaravimas - Procedūros reglamento 130 straipsnis))
      (2019/C 65/41)
      Proceso kalba: prancūzų

         Šalys

         Ieškovai: GM, GN, GO ir GP, atstovaujami advokatų T. Bontinck ir A. Guillerme

         Atsakovė: Europos Komisija, iš pradžių atstovaujama J. Currall ir G. Gattinara, vėliau – C. Berardis-Kayser ir G. Gattinara, galiausiai – G. Berscheid ir G. Gattinara

         Dalykas

      SESV 270 straipsniu grindžiamas prašymas panaikinti Komisijos sprendimus, kuriais šios institucijos Paskyrimų tarnyba priskyrė ieškovus „pereinamojo laikotarpio padėjėjų“ pareigybių rūšiai ir dėl to ieškovai nuo 2014 m. sausio 1 d. prarado galimybę būti įtraukti į pareigūnų, kurių pareigos gali būti paaukštintos į aukštesnį lygį, sąrašus.

         Rezoliucinė dalis

                  1.

                  Atmesti ieškinį kaip akivaizdžiai nepriimtiną.

                  2.

                  Europos Komisija padengia savo bylinėjimosi išlaidos ir iš jos priteisiama pusė GM, GN, GO ir GP patirtų bylinėjimosi išlaidų.

                  3.

                  GM, GN, GO ir GP padengia pusę savo bylinėjimosi išlaidų.

                  4.

                  Europos Parlamentas ir Europos Sąjungos Taryba padengia savo bylinėjimosi išlaidas, susijusias su atitinkamais jų prašymais leisti įstoti į bylą.

         (1)  OL C 96, 2015 3 23 (byla iš pradžių užregistruota Europos Sąjungos tarnautojų teisme numeriu F-16/15 ir 2016 m. rugsėjo 1 d. perduota Europos Sąjungos Bendrajam Teismui).


title: Byla T-149/16: 2019 m. sausio 30 d. Bendrojo Teismo nutartis byloje Spliethoff’s Bevrachtingskantoor / Komisija (Ieškinys dėl panaikinimo — Europos infrastruktūros tinklų priemonės finansinė pagalba — Transporto sektorius (2014 – 2020 m. laikotarpis) — „Lis pendens“ — Nepriimtinumas)

text:
               18.3.2019

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 103/42

      2019 m. sausio 30 d. Bendrojo Teismo nutartis byloje Spliethoff’s Bevrachtingskantoor / Komisija

      (Byla T-149/16) (1)

      ((Ieškinys dėl panaikinimo - Europos infrastruktūros tinklų priemonės finansinė pagalba - Transporto sektorius (2014 – 2020 m. laikotarpis) - „Lis pendens“ - Nepriimtinumas))
      (2019/C 103/57)
      Proceso kalba: anglų

         Šalys

         Ieškovė: Spliethoff’s Bevrachtingskantoor BV (Amsterdamas, Nyderlandai), iš pradžių atstovaujama advokato P. Glazener, vėliau – advokatų Y. de Vries ir D. Coumans, galiausiai – advokatų Y. de Vries ir J. de Kok

         Atsakovė: Europos Komisija, atstovaujama J. Hottiaux ir J. Samnadda

         Dalykas

      SESV 263 straipsniu grindžiamas prašymas panaikinti 2015 m. liepos 31 d. Komisijos įgyvendinimo sprendimą C(2015) 5274 final, kuriuo patvirtinamas pasiūlymų, atrinktų finansinei Europos Sąjungos paramai Europos infrastruktūros tinklų priemonės (EITP) – transporto sektorius – srityje gauti, remiantis 2014 m. rugsėjo 11 d. kvietimais teikti pasiūlymus pagal daugiametę darbo programą, sąrašas.

         Rezoliucinė dalis

                  1.

                  Atmesti ieškinį kaip nepriimtiną.

                  2.

                  Spliethoff’s Bevrachtingskantoor BV ir Europos Komisija padengia savo bylinėjimosi išlaidas.

         (1)  OL C 211, 2016 6 13.


title: Byla T-735/18: 2018 m. gruodžio 14 d. pareikštas ieškinys byloje Aquind / ACER

text:
               18.3.2019

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 103/44

      2018 m. gruodžio 14 d. pareikštas ieškinys byloje Aquind / ACER

      (Byla T-735/18)
      (2019/C 103/60)
      Proceso kalba: anglų

         Šalys

         Ieškovė: Aquind Ltd (Volsendas, Jungtinė Karalystė), atstovaujama solisitorių S. Goldberg, E. White ir C. Davis

         Atsakovė: Energetikos reguliavimo institucijų bendradarbiavimo agentūra

         Reikalavimai

      Ieškovė Bendrojo Teismo prašo:

                  —

                  panaikinti 2018 m. spalio 17 d. atsakovės apeliacijų komiteto Sprendimą A-001-2018 ir 2018 m. birželio 19 d. atsakovės Sprendimą 05/2018, kurį jis patvirtina,

                  —

                  priimti sprendimą dėl pagrindinių ieškinyje nurodytų klausimų, susijusių su i) tuo, kad atsakovė ir atsakovės apeliacinių komitetas klaidingai manė, jog ieškovė iš pradžių turėjo prašyti sprendimo dėl tarpvalstybinio išlaidų paskirstymo, ir tik paskui galėjo būti priimtas sprendimas pagal Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (EB) Nr. 714/2009 (1) 17 straipsnį (ketvirtasis pagrindas); ir ii) tuo, kad atsakovė ir atsakovės apeliacijų komitetas neatsižvelgė į tai, jog ieškovė teisiškai neturėjo galimybės valdyti pasiūlytos jungties Prancūzijoje, netaikant išimties (šeštasis pagrindas),

                  —

                  priimti sprendimą dėl kiekvieno iš šių ieškinio pagrindų, atskirai nurodytų ieškinyje, kad būtų išvengta vėlesnių ginčų dėl šių ginčijamų pagrindų, kai atsakovė iš naujo nagrinės prašymą taikyti išimtį, ir

                  —

                  priteisti iš atsakovės bylinėjimosi išlaidas.

         Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

      Grįsdama ieškinį ieškovė remiasi devyniais pagrindais.

                  1.

                  Pirmasis ieškinio pagrindas grindžiamas tuo, kad buvo padaryta Reglamento Nr. 714/2009 17 straipsnio 1 dalies aiškinimo klaida, kai atsakovei buvo pripažinta diskrecija vertinti prašymą taikyti išimtį.
                  Atsižvelgiant į Reglamento Nr. 714/2009 17 straipsnio 1 dalyje nustatytus objektyvius kriterijus atsakovės diskrecija turi būti apribota šių sąlygų įvykdymo nagrinėjimu.

                  2.

                  Antrasis ieškinio pagrindas grindžiamas tuo, kad buvo padaryta Reglamento Nr. 714/2009 aiškinimo klaida, kai buvo nuspręsta, kad prašymas taikyti išimtį turi būti tenkinamas tik kaip kraštutinė priemonė.
                  Atrodo, kad nėra pagrindo manyti, jog išimties suteikimas turi būti kraštutinė priemonė.

                  3.

                  Trečiasis ieškinio pagrindas grindžiamas tuo, kad buvo padaryta klaida vertinant įrodinėjimo pareigą, kuri turi būti įvykdyta tam, kad būtų taikoma išimtis pagal Reglamento Nr. 714/2009 17 straipsnio 1 dalį.
                  Atrodo, kad atsakovė ieškovei taiko probatio diabolica.

                  4.

                  Ketvirtasis ieškinio pagrindas grindžiamas tuo, kad buvo klaidingai aiškinamas santykis tarp Reglamento Nr. 714/2009 17 straipsnio 1 dalies ir Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) Nr. 347/2013 (2) 12 straipsnio ir atitinkamas rėmimusis tuo, kad ieškovės jungčiai gali būti taikoma tarpvalstybinio išlaidų paskirstymo procedūra, ir neatsižvelgimu į su tokia procedūra susijusias problemas.

                              —

                              Tai, kad išimtis gali būti taikoma, tik jei buvo įrodyta, jog nėra reguliavimo sistemos pagal Reglamento Nr. 347/2013 12 straipsnį, nėra teisinga. Tokia sistema turi būti savanoriška ir netaikoma tuo atveju jeigu suteikiama išimtis.

                              —

                              Atsakovės požiūryje galėjo būti neatsižvelgta į pavojų, susijusį su reguliavimo sistemos nustatymu.

                  5.

                  Penktasis ieškinio pagrindas grindžiamas tuo, kad buvo pažeistas ES teisėje nustatytas pagrindinis teisinio saugumo ir teisėtų lūkesčių apsaugos principas, kai buvo atsisakyta atsižvelgti į precedentus nustatant tai, kaip turi būti tinkamai aiškinamas Reglamentas Nr. 714/2009, ir kai buvo laikomasi visiškai kitokio požiūrio.

                              —

                              Ieškovė turi galėti remtis reguliavimo praktika ir prašymų taikyti išimtį vertinimo principais, kurie buvo nustatyti Europos Komisijos sprendimuose.

                  6.

                  Šeštasis ieškinio pagrindas grindžiamas tuo, kad buvo padaryta klaida taikant Reglamento Nr. 714/2009 17 straipsnio 1 dalies b punktą, kai nebuvo atsižvelgta į Prancūzijos teisėje nustatytus apribojimus, taikomus elektros jungčių Prancūzijoje vystytojams, nepriklausantiems RTE.

                              —

                              Kadangi Prancūzijos teisėje nustatyti apribojimai yra nesuderinami su ES teise, atsakovė į tai turėjo atsižvelgti vertindama, ar investicijos būtų įgyvendintos netaikant išimties.

                              —

                              Nėra apribotos rizikos rūšys, į kurias galima atsižvelgti vertinant Reglamento Nr. 714/2009 17 straipsnio 1 dalies b punkte nustatytą sąlygą.

                  7.

                  Septintasis ieškinio pagrindas grindžiamas tuo, kad buvo klaidingai taikomas Reglamento Nr. 714/2009 17 straipsnio 1 dalies b punktas, kai nebuvo atsižvelgta į ilgalaikio tikrumo dėl pajamų poreikį, siekiant užtikrinti ieškovės jungties finansavimą.
                  Projekto rizika gali atgrasyti nuo įsipareigojimo teikti reikiamą finansavimą. Todėl reikėjo atsižvelgti į rizikos poveikį ieškovės galimybei užsitikrinti finansavimą.

                  8.

                  Aštuntasis ieškinio pagrindas grindžiamas tuo, kad buvo klaidingai taikomas Reglamento Nr. 714/2009 17 straipsnio 1 dalies b punktas, kai nebuvo atsižvelgta į atskirų pavojų, kylančių ieškovės jungčiai, bendrą poveikį.
                  Bendra rizikos / atlygio pusiausvyra lemia tai, ar bus investuojama. Todėl neturėtų pakakti kiekvieno atskiro pavojaus nagrinėjimo.

                  9.

                  Devintasis ieškinio pagrindas grindžiamas tuo, kad atsakovės apeliacijų komitetas nepakankamai kritiškai išnagrinėjo atsakovės sprendimą.
                  Atsižvelgiant į atsakovės apeliacijų komiteto įgaliojimų apimtį ir jam pateikiamų klausimų rimtumą, jis atsakovės sprendimui turėjo taikyti aukštesnį kritiškumo laipsnį.

         (1)  2009 m. liepos 13 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (EB) Nr. 714/2009 dėl prieigos prie tarpvalstybinių elektros energijos mainų tinklo sąlygų, panaikinantis Reglamentą (EB) Nr. 1228/2003 (OL L 211, 2009 8 14, p. 15).

         (2)  2013 m. balandžio 17 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (ES) Nr. 347/2013 dėl transeuropinės energetikos infrastruktūros gairių, kuriuo panaikinamas Sprendimas Nr. 1364/2006/EB ir kuriuo iš dalies keičiami reglamentai (EB) Nr. 713/2009, (EB) Nr. 714/2009 ir (EB) Nr. 715/2009 (OL L 115, 2013 4 25, p. 39).


title: Byla C-434/17: 2019 m. vasario 13 d. Teisingumo Teismo (dešimtoji kolegija) sprendimas byloje (Zalaegerszegi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság (Vengrija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Human Operator Zrt./Nemzeti Adó- és Vámhivatal Fellebbviteli Igazgatósága (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą — Mokesčių teisės aktų suderinimas — Bendra pridėtinės vertės mokesčio (PVM) sistema — Direktyva 2006/112/EB — PVM atskaita — Apmokestinamojo asmens, kuriam tenka prievolė sumokėti PVM, nustatymas — Leidžiančios nukrypti priemonės taikymas atgaline data — Teisinio saugumo principas)

text:
               8.4.2019

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 131/7

      2019 m. vasario 13 d. Teisingumo Teismo (dešimtoji kolegija) sprendimas byloje (Zalaegerszegi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság (Vengrija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Human Operator Zrt./Nemzeti Adó- és Vámhivatal Fellebbviteli Igazgatósága
      (Byla C-434/17) (1)

      (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą - Mokesčių teisės aktų suderinimas - Bendra pridėtinės vertės mokesčio (PVM) sistema - Direktyva 2006/112/EB - PVM atskaita - Apmokestinamojo asmens, kuriam tenka prievolė sumokėti PVM, nustatymas - Leidžiančios nukrypti priemonės taikymas atgaline data - Teisinio saugumo principas)
      (2019/C 131/08)
      Proceso kalba: vengrų

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Zalaegerszegi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság

         Šalys pagrindinėje byloje

         Ieškovė: Human Operator Zrt.

         Atsakovas: Nemzeti Adó- és Vámhivatal Fellebbviteli Igazgatósága

         Rezoliucinė dalis

      Sąjungos teisė draudžia nacionalinės teisės aktus, kuriuose numatomas nukrypti nuo 2006 m. lapkričio 28 d. Tarybos direktyvos 2006/112/EB dėl pridėtinės vertės mokesčio bendros sistemos, su pakeitimais, padarytais 2013 m. liepos 22 d. Tarybos direktyva 2013/43/ES, 193 straipsnio leidžiančios priemonės taikymas, kol nėra gautas pranešimas apie Sąjungos aktą, kuriuo leidžiama taikyti šią leidžiančią nukrypti nuostatą, valstybei narei, kuri jos prašė, jeigu minėtame Sąjungos akte nenurodoma jo įsigaliojimo arba taikymo pradžios data ir net jeigu minėta valstybė narė išreiškė pageidavimą leidžiančią nukrypti nuostatą taikyti atgaline data.

         (1)  OL C 318, 2017 9 25.


title: Byla C-154/18: 2019 m. vasario 14 d. Teisingumo Teismo (antroji kolegija) sprendimas byloje (Labour Court, Ireland (Airija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Tomás Horgan, Claire Keegan/Minister for Education & Skills, Minister for Finance, The Minister for Public Expenditure & Reform, Ireland, Attorney General (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą — Vienodas požiūris užimtumo ir profesinėje srityje — Direktyva 2000/78/EB — 2 straipsnio 2 dalies b punktas — Netiesioginė diskriminacija dėl amžiaus — Naujai įdarbinti mokytojai — Įdarbinimo data — Mažiau palanki darbo užmokesčio skalė ir įdarbinant mažiau palankus priskyrimas prie pakopų, palyginti su dirbančiais mokytojais)

text:
               8.4.2019

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 131/14

      2019 m. vasario 14 d. Teisingumo Teismo (antroji kolegija) sprendimas byloje (Labour Court, Ireland (Airija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Tomás Horgan, Claire Keegan/Minister for Education & Skills, Minister for Finance, The Minister for Public Expenditure & Reform, Ireland, Attorney General
      (Byla C-154/18) (1)

      (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą - Vienodas požiūris užimtumo ir profesinėje srityje - Direktyva 2000/78/EB - 2 straipsnio 2 dalies b punktas - Netiesioginė diskriminacija dėl amžiaus - Naujai įdarbinti mokytojai - Įdarbinimo data - Mažiau palanki darbo užmokesčio skalė ir įdarbinant mažiau palankus priskyrimas prie pakopų, palyginti su dirbančiais mokytojais)
      (2019/C 131/16)
      Proceso kalba: anglų

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Labour Court, Ireland

         Šalys pagrindinėje byloje

         Ieškovai: Tomás Horgan, Claire Keegan

         Atsakovai: Minister for Education & Skills, Minister for Finance, The Minister for Public Expenditure & Reform, Ireland, Attorney General

         Rezoliucinė dalis

      2000 m. lapkričio 27 d. Tarybos direktyvos 2000/78/EB, nustatančios vienodo požiūrio užimtumo ir profesinėje srityje bendruosius pagrindus, 2 straipsnio 2 dalies b punktą reikia aiškinti taip, kad tokia priemonė, kaip nagrinėjamoji pagrindinėje byloje, pagal kurią nuo tam tikros datos įdarbinant naujus mokytojus numatoma taikyti mažiau palankią darbo užmokesčio skalę ir įdarbinant mažiau palankų priskyrimą prie darbo užmokesčio pakopų, palyginti su taikytomis pagal prieš priimant šią priemonę iki šios datos įdarbintiems mokytojams taikytas taisykles, nereiškia netiesioginės diskriminacijos dėl amžiaus, kaip tai suprantama pagal šią nuostatą.

         (1)  OL C 166, 2018 5 14.


title: Byla C-492/18 PPU: 2019 m. vasario 12 d. Teisingumo Teismo (pirmoji kolegija) sprendimas (Rechtbank Amsterdam (Nyderlandai) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) byloje dėl Europos arešto orderio, išduoto dėl TC, vykdymo (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą — Teismų bendradarbiavimas baudžiamosiose bylose — Pagrindų sprendimas 2002/584/TVR — Europos arešto orderis — 12 straipsnis — Asmens laikymas suimto — 17 straipsnis — Sprendimo dėl Europos arešto orderio vykdymo priėmimo terminai — Nacionalinės teisės aktai, kuriuose numatytas suėmimo taikymo sustabdymas „ex officio“ nuo sulaikymo momento praėjus 90 dienų — Sąjungos teisę atitinkantis aiškinimas — Terminų sustabdymas — Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartija — 6 straipsnis — Teisė į laisvę ir saugumą — Skirtingas nacionalinės teisės aktų aiškinimas — Aiškumas ir nuspėjamumas)

text:
               8.4.2019

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 131/16

      2019 m. vasario 12 d. Teisingumo Teismo (pirmoji kolegija) sprendimas (Rechtbank Amsterdam (Nyderlandai) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) byloje dėl Europos arešto orderio, išduoto dėl TC, vykdymo
      (Byla C-492/18 PPU) (1)

      (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą - Teismų bendradarbiavimas baudžiamosiose bylose - Pagrindų sprendimas 2002/584/TVR - Europos arešto orderis - 12 straipsnis - Asmens laikymas suimto - 17 straipsnis - Sprendimo dėl Europos arešto orderio vykdymo priėmimo terminai - Nacionalinės teisės aktai, kuriuose numatytas suėmimo taikymo sustabdymas „ex officio“ nuo sulaikymo momento praėjus 90 dienų - Sąjungos teisę atitinkantis aiškinimas - Terminų sustabdymas - Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartija - 6 straipsnis - Teisė į laisvę ir saugumą - Skirtingas nacionalinės teisės aktų aiškinimas - Aiškumas ir nuspėjamumas)
      (2019/C 131/19)
      Proceso kalba: nyderlandų

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Rechtbank Amsterdam

         Šalis pagrindinėje byloje

      TC

         Rezoliucinė dalis

      2002 m. birželio 13 d. Tarybos pagrindų sprendimas 2002/584/TVR dėl Europos arešto orderio ir perdavimo tarp valstybių narių tvarkos turi būti aiškinamas taip, kad pagal jį draudžiama tokia nacionalinės teisės nuostata, kaip nagrinėjama pagrindinėje byloje, kurioje numatyta bendra ir besąlygiška pareiga paleisti pagal Europos arešto orderį sulaikytą prašomą perduoti asmenį suėjus 90 dienų terminui nuo jo sulaikymo momento, jeigu kyla labai didelis pavojus, kad šis asmuo pasislėps, ir jo negalima sumažinti iki priimtino lygio nustatant tinkamas priemones.
      Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijos 6 straipsnis turi būti aiškinamas taip, kad pagal jį draudžiama nacionalinių teismų jurisprudencija, pagal kurią leidžiama prašomą perduoti asmenį laikyti suimtą suėjus šiam 90 dienų terminui ir kuri grindžiama šios nacionalinės teisės nuostatos aiškinimu, kad minėtas terminas sustabdomas, jeigu vykdančioji teisminė institucija nusprendžia arba pateikti Europos Sąjungos Teisingumo Teismui prašymą priimti prejudicinį sprendimą, arba palaukti atsakymo į kitos vykdančiosios teisminės institucijos pateiktą prašymą priimti prejudicinį sprendimą, arba atidėti sprendimo dėl perdavimo priėmimą, nes gali kilti realus pavojus, jog išduodančiojoje valstybėje narėje kalinimo sąlygos yra nežmoniškos ar žeminamos, su sąlyga, kad ši jurisprudencija neužtikrina tos nacionalinės teisės nuostatos atitikties Pagrindų sprendimui 2002/584, yra nevienoda ir tai gali lemti skirtingą suėmimo trukmę.

         (1)  OL C 381, 2018 10 22.


title: Byla C-571/18 P: 2018 m. rugsėjo 11 d. Felismino Pereira pateiktas apeliacinis skundas dėl 2018 m. liepos 13 d. Bendrojo Teismo (penktoji kolegija) priimto sprendimo byloje T-606/16, Pereira/Komisija

text:
               8.4.2019

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 131/17

      2018 m. rugsėjo 11 d. Felismino Pereira pateiktas apeliacinis skundas dėl 2018 m. liepos 13 d. Bendrojo Teismo (penktoji kolegija) priimto sprendimo byloje T-606/16, Pereira/Komisija
      (Byla C-571/18 P)
      (2019/C 131/20)
      Proceso kalba: prancūzų

         Šalys

         Apeliantas: Felismino Pereira, atstovaujamas advokato N. de Montigny

         Kita proceso šalis: Europos Komisija
      2019 m. vasario 14 d. nutartimi Teisingumo Teismas (septintoji kolegija) atmetė apeliacinį skundą kaip akivaizdžiai nepriimtiną.


title: Byla C-669/18 P: 2018 m. spalio 27 d. Adis Higiene, S.L. pateiktas apeliacinis skundas dėl 2018 m. rugpjūčio 10 d. Bendrojo Teismo (ketvirtoji kolegija) priimtos nutarties byloje T-309/18 Adis Higiene/EUIPO — Farecla Products (G3 Extra Plus)

text:
               8.4.2019

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 131/17

      2018 m. spalio 27 d. Adis Higiene, S.L. pateiktas apeliacinis skundas dėl 2018 m. rugpjūčio 10 d. Bendrojo Teismo (ketvirtoji kolegija) priimtos nutarties byloje T-309/18 Adis Higiene/EUIPO — Farecla Products (G3 Extra Plus)
      (Byla C-669/18 P)
      (2019/C 131/22)
      Proceso kalba: ispanų

         Šalys

         Apeliantė: Adis Higiene, S.L., atstovaujama advokatės M. J. Sanmartín Sanmartín

         Kita proceso šalis: Europos Sąjungos intelektinės nuosavybės tarnyba
      2019 m. vasario 27 d. nutartimi Teisingumo Teismas (šeštoji kolegija) atmetė apeliacinį skundą ir nurodė Adis Higiene, S.L. padengti savo bylinėjimosi išlaidas.


title: Byla C-830/18: 2018 m. gruodžio 28 d. Oberverwaltungsgericht Rheinland-Pfalz (Vokietija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Landkreis Südliche Weinstraße/PF ir kt.

text:
               8.4.2019

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 131/21

      2018 m. gruodžio 28 d. Oberverwaltungsgericht Rheinland-Pfalz (Vokietija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Landkreis Südliche Weinstraße/PF ir kt.
      (Byla C-830/18)
      (2019/C 131/26)
      Proceso kalba: vokiečių

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Oberverwaltungsgericht Rheinland-Pfalz

         Šalys pagrindinėje byloje

         Apeliantė: Landkreis Südliche Weinstraße

         Kitos apeliacinio proceso šalys: PF ir kt.

         Suinteresuotasis asmuo: viešojo intereso atstovas

         Prejudiciniai klausimai

                  1.

                  Ar 2011 m. balandžio 5 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) Nr. 492/2011 (1) dėl laisvo darbuotojų judėjimo Sąjungoje 7 straipsnio 2 dalis turi būti aiškinama taip, kad nacionalinės teisės nuostata, pagal kurią vietos valdžios (apskrities) institucijos įpareigotos užtikrinti mokyklinį transportą tik aukštesnio lygmens federacinės valstybės teritorinio vieneto (federalinės žemės) gyventojams, turi netiesiogiai diskriminuojantį poveikį, nors iš faktinių aplinkybių akivaizdu, kad teisė į šią paslaugą dėl gyvenamosios vietos reikalavimo nesuteikiama daugiausia likusioje valstybės narės teritorijoje gyvenantiems asmenims?
                  Jei į pirmąjį klausimą būtų atsakyta teigiamai:

                  2.

                  Ar reikalavimas veiksmingai organizuoti švietimo sistemą laikytinas privalomuoju bendrojo intereso reikalavimu, galinčiu pateisinti netiesioginę diskriminaciją?

         (1)  OL L 141, 2011, p. 1.


title: Byla T-131/16 ir T-263/16: 2019 m. vasario 14 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Belgija ir Magnetrol International/Komisija (Valstybės pagalba — Belgijos įgyvendinta pagalbos schema — Sprendimas, kuriuo pagalbos schema pripažinta nesuderinama su vidaus rinka ir neteisėta ir nurodyta susigrąžinti pagalbą — Išankstinis sprendimas dėl mokesčių (tax ruling) — Pelno perviršio neapmokestinimas — Valstybių narių autonomija mokesčių srityje — Pagalbos schemos sąvoka — Papildomos įgyvendinimo priemonės)

text:
               8.4.2019

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 131/39

      2019 m. vasario 14 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Belgija ir Magnetrol International/Komisija
      (Byla T-131/16 ir T-263/16) (1)

      (Valstybės pagalba - Belgijos įgyvendinta pagalbos schema - Sprendimas, kuriuo pagalbos schema pripažinta nesuderinama su vidaus rinka ir neteisėta ir nurodyta susigrąžinti pagalbą - Išankstinis sprendimas dėl mokesčių (tax ruling) - Pelno perviršio neapmokestinimas - Valstybių narių autonomija mokesčių srityje - Pagalbos schemos sąvoka - Papildomos įgyvendinimo priemonės)
      (2019/C 131/43)
      Proceso kalba: anglų

         Šalys

         Ieškovė byloje T-131/16: Belgijos Karalystė, iš pradžių atstovaujama C. Pochet, M. Jacobs ir J.-C. Halleux, vėliau — C. Pochet ir J.-C. Halleux, padedamų advokatų M. Segura Catalán ir M. Clayton

         Ieškovė byloje T-263/16: Magnetrol International, (Zelė, Belgija), atstovaujama H. Gilliams ir J. Bocken

         Atsakovė: Europos Komisija, iš pradžių atstovaujama P.J. Loewenthal ir B. Stromsky, vėliau — P.J. Loewenthal ir F. Tomat

         Byloje T-131/16 įstojusi į bylą šalis: Airija, iš pradžių atstovaujama E. Creedon, G. Hodge ir A. Joyce, vėliau — K. Duggan, M. Browne ir M. Joyce, ir galiausiai — M. Joyce ir J. Quaney, padedamų SC P. Gallagher, M. Collins, baristerių B. Doherty ir S. Kingston

         Dalykas

      SESV 263 straipsniu grindžiamas prašymas panaikinti 2016 m. sausio 11 d. Komisijos sprendimą (ES) 2016/1699 dėl valstybės pagalbos schemos, susijusios su pelno perviršio neapmokestinimu SA.37667 (2015/C) (ex 2015/NN) kurią įgyvendino Belgija (OL L 260, 2016, p. 61).

         Rezoliucinė dalis

                  1.

                     Sujungti bylas T-131/16 ir T-263/16, kad būtų priimtas bendras sprendimas.

                  2.

                     Panaikinti 2016 m. sausio 11 d. Komisijos sprendimą (ES) 2016/1699 dėl valstybės pagalbos schemos, susijusios su pelno perviršio neapmokestinimu SA.37667 (2015/C) (ex 2015/NN), kurią įgyvendino Belgija.

                  3.

                     Europos Komisija padengia savo bylinėjimosi išlaidas ir iš jos priteisiamos Belgijos Karalystės patirtos bylinėjimosi išlaidos, įskaitant susijusias su procedūra dėl laikinųjų apsaugos priemonių taikymo, taip pat Magnetrol International patirtos bylinėjimosi išlaidos.

                  4.

                     Airija padengia savo bylinėjimosi išlaidas.

         (1)  OL C 191, 2016 5 30.


title: Byla T-162/18: 2019 m. vasario 14 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Beko/EUIPO — Acer (ALTUS) (Europos Sąjungos prekių ženklas — Protesto procedūra — Vaizdinio Europos Sąjungos prekių ženklo ALTUS paraiška — Ankstesni žodiniai nacionaliniai prekių ženklai ALTOS — Nacionalinėse institucijose inicijuotos tam tikrų ankstesnių prekių ženklų panaikinimo procedūros — Galimybė supainioti — Administracinės procedūros sustabdymas — Reglamento (EB) Nr. 2868/95 20 taisyklės 7 dalies c punktas (dabar — Deleguotojo reglamento (ES) 2018/625 71 straipsnio 1 dalis))

text:
               8.4.2019

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 131/45

      2019 m. vasario 14 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Beko/EUIPO — Acer (ALTUS)
      (Byla T-162/18) (1)

      (Europos Sąjungos prekių ženklas - Protesto procedūra - Vaizdinio Europos Sąjungos prekių ženklo ALTUS paraiška - Ankstesni žodiniai nacionaliniai prekių ženklai ALTOS - Nacionalinėse institucijose inicijuotos tam tikrų ankstesnių prekių ženklų panaikinimo procedūros - Galimybė supainioti - Administracinės procedūros sustabdymas - Reglamento (EB) Nr. 2868/95 20 taisyklės 7 dalies c punktas (dabar - Deleguotojo reglamento (ES) 2018/625 71 straipsnio 1 dalis))
      (2019/C 131/51)
      Proceso kalba: anglų

         Šalys

         Ieškovė: Beko plc (Votfordas, Jungtinė Karalystė), atstovaujama baristerio G. Tritton

         Atsakovė: Europos Sąjungos intelektinės nuosavybės tarnyba (EUIPO), atstovaujama J. Ivanausko ir H. O'Neill

         Kita procedūros EUIPO apeliacinėje taryboje šalis: Acer, Inc. (Taipėjus, Taivanas)

         Dalykas

      Ieškinys dėl 2017 m. gruodžio 13 d. EUIPO penktosios apeliacinės tarybos sprendimo (byla R 1991/2016-5), susijusio su protesto procedūra tarp Acer ir Beko.

         Rezoliucinė dalis

                  1.

                     Panaikinti 2017 m. gruodžio 13 d. Europos Sąjungos intelektinės nuosavybės tarnybos (EUIPO) penktosios apeliacinės tarybos sprendimą (byla R 1991/2016-5).

                  2.

                     Nurodyti EUIPO padengti savo ir Beko plc patirtas bylinėjimosi išlaidas.

         (1)  OL C 152, 2018 4 30.


title: Byla T-224/18 RII: 2019 m. vasario 14 d. Bendrojo Teismo nutartis byloje PV/Komisija (Laikinųjų apsaugos priemonių taikymas — Viešoji tarnyba — Drausminė procedūra — „Nulinio“ darbo užmokesčio nustatymas — Aplinkybių pasikeitimas — Nepriimtinumas — Naujų faktų nebuvimas)

text:
               8.4.2019

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 131/49

      2019 m. vasario 14 d. Bendrojo Teismo nutartis byloje PV/Komisija
      (Byla T-224/18 RII)
      (Laikinųjų apsaugos priemonių taikymas - Viešoji tarnyba - Drausminė procedūra - „Nulinio“ darbo užmokesčio nustatymas - Aplinkybių pasikeitimas - Nepriimtinumas - Naujų faktų nebuvimas)
      (2019/C 131/57)
      Proceso kalba: prancūzų

         Šalys

         Ieškovas: PV, atstovaujamas advokato M. Casado García-Hirschfeld

         Atsakovė: Europos Komisija, atstovaujama G. Berscheid, B. Mongin ir R. Striani

         Dalykas

      Prašymas grindžiamas SESV 278 ir 279 straipsniais, kuriuo siekiama, pirma, sustabdyti drausminę procedūrą CMS 17/025 ir, antra, sprendimo nustatyti ieškovo „nulinį“ darbo užmokestį vykdymą.

         Rezoliucinė dalis

                  1.

                     Atmesti prašymą taikyti laikinąsias apsaugos priemones.

                  2.

                     Atidėti klausimo dėl bylinėjimosi išlaidų nagrinėjimą.