title: Byla C-574/18: 2018 m. rugsėjo 13 d.Bundesfinanzhof (Vokietija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje C-eG / Finanzamt Z

text:
               26.11.2018

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 427/16

      2018 m. rugsėjo 13 d.Bundesfinanzhof (Vokietija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje C-eG / Finanzamt Z

      (Byla C-574/18)
      (2018/C 427/23)
      Proceso kalba: vokiečių

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

         Bundesfinanzhof

         Šalys pagrindinėje byloje

         Pareiškėja: C-eG

         Atsakovė: Finanzamt Z

         Prejudiciniai klausimai

                  1.

                  Ar tokiomis aplinkybėmis, kaip antai susiklosčiusios pagrindinėje byloje, kai gamintojų organizacija, kaip ji suprantama pagal 1996 m. spalio 28 d. Tarybos reglamento (EB) Nr. 2200/96 dėl bendro vaisių ir daržovių rinkos organizavimo (toliau – Reglamentas Nr. 2200/96 (1)) 11 straipsnio 1 dalį ir 15 straipsnį, tiekia savo nariams prekes ir už tai iš jų gauna pirkimo kainos nedengiančius mokėjimus,

                              a)

                              yra darytina mainų su pinigine priemoka prielaida, nes gamintojai mainais už sandorį gamintojų organizacijai sutartimi yra įsipareigoję paskirties ribojimo laikotarpiu tiekti jai vaisius ir daržoves ir todėl sandorio apmokestinamoji vertė yra gamintojų organizacijos savo žemesnės grandies tiekėjams už ilgalaikį turtą sumokėta pirkimo kaina?

                              b)

                              visa suma, kurią veiklos fondas faktiškai sumoka gamintojų organizacijai už sandorį, yra „subsidija, tiesiogiai susijusi su šių prekių ar paslaugų kaina“, kaip tai suprantama pagal 1977 m. gegužės 17 d. Šeštosios Tarybos direktyvos 77/388/EEB dėl valstybių narių apyvartos mokesčių įstatymų derinimo (toliau – Direktyva 77/388/EEB (2)) 11 straipsnio A skirsnio 1 dalies a punktą, ir todėl į apmokestinamąją vertę įeina ir finansinė parama, kaip ji suprantama pagal Reglamento Nr. 2200/96 15 straipsnį, kurią veiklos fondui suteikė kompetentingos institucijos pagal veiksmų programą?

                  2.

                  Jei gavus atsakymą į pirmąjį klausimą paaiškėtų, kad apmokestinamąją vertę sudaro tik gamintojų atlikti mokėjimai, bet ne tiekimo įsipareigojimas ir finansinė parama: ar pirmajame klausime nurodytomis aplinkybėmis Direktyvos 77/388/EEB 11 straipsnio A skirsnio 1 dalies a punktui prieštarauja Direktyvos 77/388/EEB 27 straipsnio 1 dalimi grindžiama nacionalinė speciali priemonė, kaip antai Umsatzsteuergesetz (Apyvartos mokesčio įstatymas) 10 straipsnio 5 dalies 1 punktas, pagal kurį sandorių su gamintojais apmokestinamoji vertė yra gamintojų organizacijos savo žemesnės grandies tiekėjams už ilgalaikį turtą sumokėta pirkimo kaina, nes gamintojai yra susiję asmenys?

                  3.

                  Jeigu atsakymas į antrąjį klausimą būtų neigiamas: ar tai taikoma ir tuomet, kai gamintojas turi teisę į viso pridėtinės vertės mokesčio atskaitą, nes ilgalaikiam turtui taikomas atskaitos tikslinimas (Direktyvos 77/388/EEB 20 straipsnis)?

         (1)  OL L 297, 1996, p. 1; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 3 sk., 2 t., p. 55.

         (2)  OL L 145, 1997, p. 1; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 9 sk., 1 t., p. 23.


title: Byla T-579/17: 2018 m. rugsėjo 4 d. Bendrojo Teismo nutartis byloje Wall Street Systems UK / ECB

text:
               26.11.2018

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 427/103

      2018 m. rugsėjo 4 d. Bendrojo Teismo nutartis byloje Wall Street Systems UK / ECB

      (Byla T-579/17) (1)

      (2018/C 427/137)
      Proceso kalba: anglų
      Septintosios kolegijos pirmininkas nutartimi nurodė išbraukti bylą iš registro.

         (1)  OL C 347, 2017 10 16.


title: Byla C-578/18: 2018 m. rugsėjo 14 d.Korkein hallinto-oikeus (Suomija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Energiavirasto

text:
               26.11.2018

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 427/17

      2018 m. rugsėjo 14 d.Korkein hallinto-oikeus (Suomija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Energiavirasto

      (Byla C-578/18)
      (2018/C 427/24)
      Proceso kalba: suomių

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

         Korkein hallinto-oikeus

         Šalys pagrindinėje byloje

         Pareiškėja: Energiavirasto

         Kitos šalys: A, Caruna Oy

         Prejudiciniai klausimai

                  1.

                  Ar 2009 m. liepos 13 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2009/72/EB dėl elektros energijos vidaus rinkos bendrųjų taisyklių, panaikinančios Direktyvą 2003/54/EB (1), 37 straipsnis aiškintinas taip, kad asmuo, kuris yra tinklo įmonės vartotojas ir kreipėsi į nacionalinę reguliavimo instituciją su tinklo įmone susijusiu klausimu, laikytinas „šalimi, kurios atžvilgiu reguliavimo institucija priima sprendimą“, kaip tai suprantama pagal minėto straipsnio 17 dalį, taigi kuriai reguliavimo institucijos sprendimas daro poveikį, todėl ji turi teisę nacionaliniam teismui paduoti apeliacinį skundą dėl su tinklo įmone susijusio nacionalinės reguliavimo institucijos sprendimo?

                  2.

                  Ar tuo atveju, kai pirmajame klausime apibūdintas asmuo nelaikytinas „šalimi, kurios atžvilgiu reguliavimo institucija priima sprendimą“, kaip tai suprantama pagal Elektros energijos rinkos direktyvos 2009/72/EB 37 straipsnį, vartotojas, turintis tokį pat statusą kaip apeliantas pagrindinėje byloje, pagal kokį nors kitą teisinį pagrindą turi iš Sąjungos teisės aktų kylančią teisę dalyvauti reguliavimo institucijos vykdomoje jo pateikto prašymo imtis veiksmų nagrinėjimo procedūroje arba kreiptis į nacionalinį teismą dėl sprendimo peržiūrėjimo, o gal šis klausimas nagrinėtinas pagal nacionalinę teisę?

         (1)  OL L 211, 2009, p. 55.


title: Byla T-17/18: 2018 m. rugsėjo 18 d. Bendrojo Teismo nutartis byloje Delfant-Hoylaerts / Komisija

text:
               26.11.2018

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 427/103

      2018 m. rugsėjo 18 d. Bendrojo Teismo nutartis byloje Delfant-Hoylaerts / Komisija

      (Byla T-17/18) (1)

      (2018/C 427/138)
      Proceso kalba: prancūzų
      Ketvirtosios kolegijos pirmininkas nutartimi nurodė išbraukti bylą iš registro.

         (1)  OL C 104, 2018 3 19.


title: Byla C-579/18: 2018 m. rugsėjo 17 d.cour d'appel de Liège (Belgija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Ministère public, Ministre des Finances du Royaume de Belgique / QC, Comida paralela 12

text:
               26.11.2018

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 427/17

      2018 m. rugsėjo 17 d.cour d'appel de Liège (Belgija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Ministère public, Ministre des Finances du Royaume de Belgique / QC, Comida paralela 12

      (Byla C-579/18)
      (2018/C 427/25)
      Proceso kalba: prancūzų

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

         Cour d'appel de Liège

         Šalys pagrindinėje byloje

         Apeliantės ir atsakovės pirmojoje instancijoje: Ministère public, Ministre des Finances du Royaume de Belgique

         Kaltinamieji ir kitos apeliacinio proceso šalys: QC, Comida paralela 12

         Prejudicinis klausimas

      Ar pagal 2013 m. spalio 9 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamento ES Nr. 952/2013, kuriuo nustatomas Sąjungos muitinės kodeksas (1), 79 straipsnį draudžiamos tokios nacionalinės teisės nuostatos, kokios įtvirtintos 1977 m. liepos 18 d. bendrojo muitų ir akcizų įstatymo 266 straipsnyje, pagal kurias prekių, kurioms taikomas importo mokestis, neteisėto įvežimo į Sąjungos muitų teritoriją atveju subjektui kyla civilinė atsakomybė už nusikalstamos veikos, kurią vykdant jis nedalyvavo, vykdytojo veiksmus ir šis subjektas laikomas solidariuoju skolininku grąžinant muitinei skolą?

         (1)  OL L 269, p. 1.


title: Byla T-129/18: 2018 m. rugsėjo 6 d. Bendrojo Teismo nutartis byloje HMV (Brands) / EUIPO – Our Price Records (OUR PRICE)

text:
               26.11.2018

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 427/103

      2018 m. rugsėjo 6 d. Bendrojo Teismo nutartis byloje HMV (Brands) / EUIPO – Our Price Records (OUR PRICE)

      (Byla T-129/18) (1)

      (2018/C 427/139)
      Proceso kalba: anglų
      Devintosios kolegijos pirmininkas nutartimi nurodė išbraukti bylą iš registro.

         (1)  OL C 161, 2018 5 7.


title: Byla C-581/18: 2018 m. rugsėjo 19 d.Oberlandesgericht Frankfurt am Main (Vokietija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje RB / TÜV Rheinland LGA Products GmbH ir kt.

text:
               26.11.2018

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 427/18

      2018 m. rugsėjo 19 d.Oberlandesgericht Frankfurt am Main (Vokietija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje RB / TÜV Rheinland LGA Products GmbH ir kt.

      (Byla C-581/18)
      (2018/C 427/26)
      Proceso kalba: vokiečių

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

         Oberlandesgericht Frankfurt am Main

         Šalys pagrindinėje byloje

         Ieškovė: RB

         Atsakovė: TÜV Rheinland LGA Products GmbH, Allianz IARD S.A.

         Prejudiciniai klausimai

                  1.

                  Ar draudimas diskriminuoti pagal SESV 18 straipsnio 1 dalį taikomas ne tik ES valstybėms narėms ir Sąjungos institucijoms, bet ir privatiems asmenims (SESV 18 straipsnio 1 dalies tiesioginis poveikis tretiesiems asmenims)?

                  2.

                  Jei į pirmąjį klausimą būtų atsakyta neigiamai ir SESV 18 straipsnio 1 dalis būtų netaikytina santykiuose tarp privačių asmenų: ar SESV 18 straipsnio 1 dalis turi būti aiškinama taip, kad šia nuostata draudžiamas draudimo apsaugos ribojimas žalą sukėlusiais įvykiais Prancūzijos metropolijoje ir Prancūzijos užjūrio teritorijose, nes Prancūzijos kompetentinga institucija Bureau central de tarification neginčijo atitinkamos sąlygos, nors ši sąlyga draudžiama pagal SESV 18 straipsnio 1 dalį, nes ji reiškia netiesioginę diskriminaciją dėl pilietybės?

                  3.

                  Jei į pirmąjį klausimą būtų atsakyta teigiamai: kokiomis sąlygomis netiesioginė diskriminacija gali būti pateisinama poveikio tretiesiems asmenims atvejais? Visų pirma ar teritorinis draudimo apsaugos ribojimas žalą sukėlusiais įvykiais tam tikrose ES valstybėse narėse gali būti pateisinamas pagrindžiant jį draudimo bendrovės įsipareigojimų ir įmokos dydžio apribojimu, jei atitinkamose draudimo sutartyse taip pat numatyta, kad serijiniai nuostoliai padengiami tik iki tam tikros sumos, nustatytos už vieną žalą sukėlusį įvykį ir už vienus draudimo metus?

                  4.

                  Jeigu į pirmąjį klausimą būtų atsakyta teigiamai: ar SESV 18 straipsnio 1 dalis turi būti aiškinama taip, kad draudikas tuo atveju, kai pažeidžiant SESV 18 straipsnio 1 dalį jis yra įtraukiamas tik į žalą sukėlusių įvykių Prancūzijos metropolijoje ir Prancūzijos užjūrio teritorijose reguliavimą, negali pareikšti prieštaravimo, kad mokėjimas negali būti atliktas, nes maksimali draudimo suma jau pasiekta, kai žala yra patirta už šios teritorijos ribų?


title: Byla T-339/18: 2018 m. rugsėjo 6 d. Bendrojo Teismo nutartis byloje Enterprise Holdings / EUIPO (E PLUS)

text:
               26.11.2018

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 427/104

      2018 m. rugsėjo 6 d. Bendrojo Teismo nutartis byloje Enterprise Holdings / EUIPO (E PLUS)

      (Byla T-339/18) (1)

      (2018/C 427/140)
      Proceso kalba: anglų
      Pirmosios kolegijos pirmininkas nutartimi nurodė išbraukti bylą iš registro.

         (1)  OL C 268, 2018 7 30.


title: Byla C-582/18 P: 2018 m. rugsėjo 19 d.Viscas Corp. pateiktas apeliacinis skundas dėl 2018 m. liepos 12 d. Bendrojo Teismo (aštuntoji kolegija) priimto sprendimo byloje T-422/14, Viscas / Komisija

text:
               26.11.2018

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 427/19

      2018 m. rugsėjo 19 d.Viscas Corp. pateiktas apeliacinis skundas dėl 2018 m. liepos 12 d. Bendrojo Teismo (aštuntoji kolegija) priimto sprendimo byloje T-422/14, Viscas / Komisija

      (Byla C-582/18 P)
      (2018/C 427/27)
      Proceso kalba: anglų

         Šalys

         Apeliantė: Viscas Corp., atstovaujama advokato J.-F. Bellis

         Kitos proceso šalys: Europos Komisija, Furukawa Electric Co. Ltd

         Apeliantės reikalavimai

      Apeliantė Teisingumo Teismo prašo:

                  —

                  panaikinti Europos Sąjungos Bendrojo Teismo sprendimą byloje T–422/14, Viscas Corp. / Komisija, tiek, kiek juo buvo atmestas teisinis pagrindas dėl vienodo požiūrio principo pažeidimo apskaičiuojant Viscas paskirtos baudos dydį ir tiek, kiek Viscas buvo įpareigota padengti bylinėjimosi išlaidas;

                  —

                  panaikinti Komisijos sprendimo C(2014) 2139 final (1) 2 straipsnį tiek, kiek juo Viscas paskirta 34 992 000 EUR dydžio bauda;

                  —

                  nustatyti 19 595 520 eurų dydžio Viscas to sprendimo 1 straipsnyje už pažeidimą paskirtą baudą;

                  —

                  įpareigoti Komisiją padengti bylinėjimosi šiame procese ir procese Bendrajame Teisme išlaidas.

         Apeliacinio skundo pagrindai ir pagrindiniai argumentai

      Grįsdama apeliacinį skundą Viscas remiasi vieninteliu teisiniu pagrindu ir teigia, kad Bendrojo Teismo sprendimas pažeidžia vienodo požiūrio principą tiek, kiek buvo patvirtinta Komisijos ginčijamame sprendime taikyta metodologija nustatant atitinkamą pardavimų vertę, grindžiama Baudų apskaičiavimo gairių (2) 18 punktu. Taikant šią metodologiją gamintojai, dalyvaujantys tiek Europos kartelyje, tiek tarptautiniame kartelyje, įgyja esminį diskriminacinį pranašumą palyginus su tais gamintojais, kurie dalyvavo tik tarptautiniame kartelyje. Nustatant gamintojų atitinkamą prisidėjimą prie pažeidimo iš tikrųjų neatsižvelgiama į Europos kartelį ir todėl žymiai sumažinamas gamintojų, dalyvavusių abiejuose karteliuose, vaidmuo darant pažeidimą, o taip iš esmės kompensuojamas jų dalyvavimas dviejuose karteliuose vietoje dalyvavimo viename kartelyje, nustatant jiems baudas, kurios yra vidutiniškai 44 % mažesnės nei tos, kurios būtų buvusios, jei pažeidimas būtų darytas dalyvaujant Europos kartelyje.

         (1)  2014 m. balandžio 2 d. Komisijos sprendimas C(2014) 2139 final dėl procedūros pagal Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo 101 straipsnį ir EEE susitarimo 53 straipsnį (byla AT.39610 – Elektros kabeliai) (pranešta dokumentu Nr. C(2014) 2139 final) (OL C 319, 2014, p. 10).

         (2)  Pagal Reglamento Nr. 1/2003 23 straipsnio 2 dalies a punktą skirtų baudų apskaičiavimo gairės (OL C 210, 2006, p. 2).


title: Pranešimo apie bylą C-457/18 Oficialiajame leidinyje klaidų ištaisymas (Europos Sąjungos Oficialusis leidinys C 399, 2018 11 5)

text:
               26.11.2018

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 427/105

      Pranešimo apie bylą C-457/18 Oficialiajame leidinyje klaidų ištaisymas
      (
            Europos Sąjungos Oficialusis leidinys C 399, 2018 m. lapkričio 5 d.
         )
      (2018/C 427/141)
      Oficialiajame leidinyje paskelbto pranešimo apie bylą C-457/18, Slovėnijos Respublika prieš Kroatijos Respubliką, tekstas pakeičiamas šiuo tekstu:

               „2018 m. liepos 13 d. pareikštas ieškinys byloje Slovėnijos Respublika / Kroatijos Respublika
               (Byla C-457/18)
               (2018/C 427/141)
               Proceso kalba: kroatų

                  Šalys

                  Ieškovė: Slovėnijos Respublika, atstovaujama M. Menard

                  Atsakovė: Kroatijos Respublika

                  Ieškovės reikalavimai

               Ieškovė Teisingumo Teismo prašo pripažinti, kad atsakovė pažeidė:

                           —

                           ESS 2 straipsnį ir 4 straipsnio 3 dalį,

                           —

                           2013 m. gruodžio 11 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) Nr. 1380/2013 dėl bendros žuvininkystės politikos 5 straipsnio 2 dalį kartu su jo I priedu, kuriais nustatoma Europos Sąjungos bendros žuvininkystės politikos, nustatytos Reglamentu Nr. 1224/2009 ir Įgyvendinimo reglamentu, Nr. 404/2011, taisyklių kontrolės, tikrinimo ir įgyvendinimo,

                           —

                           2016 m. kovo 9 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) 2016/399 dėl taisyklių, reglamentuojančių asmenų judėjimą per sienas, Sąjungos kodekso, 4 straipsnį ir 17 straipsnį, kartu su 13 straipsniu,

                           —

                           2014 m. liepos 23 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2014/89/ES, kuria nustatoma jūrinių teritorijų planavimo sistema, 2 straipsnio 4 dalį ir 11 straipsnio 1 dalį,

                           —

                           nurodyti atsakovei nedelsiant nutraukti minėtus pažeidimus ir

                           —

                           priteisti iš atsakovės bylinėjimosi išlaidas.

                  Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

               Grįsdama savo ieškinį ieškovė nurodo šiuos teisinius pagrindus.
               Pirmasis pagrindas:

                           Vienašališkai nevykdydama įsipareigojimo, priimto per stojimo į Europos Sąjungą procesą, laikytis arbitražo sprendimo ir šiuo sprendimu nustatytų sienų, taip pat kitų iš jo kylančių įsipareigojimų, Kroatijos Respublika atsisakė laikytis teisinės valstybės principo, kuris yra esminė Europos Sąjungos vertybė (SESV 2 straipsnis).

                     Antrasis pagrindas:

                           Vienašališkai atsisakiusi vykdyti įsipareigojimus pagal arbitražo sprendimą ir tuo pačiu metu kliudydama Slovėnijai visiškai įgyvendinti savo suverenitetą kai kuriose savo teritorijos dalyse, kaip tai suprantama pagal Sutartį, Kroatijos Respublika neįvykdė lojalaus bendradarbiavimo su Europos Sąjunga ir Slovėnija pareigos, kaip tai suprantama pagal ESS 4 straipsnio 3 dalį. Kroatijos Respublikos veiksmai kelia grėsmę Europos Sąjungos tikslų, visų pirma, taikos stiprinimo ir glaudesnės tautų sąjungos, ir Sąjungos nuostatų, susijusių su valstybių narių teritorija, tikslų įgyvendinimui (ESS 4 straipsnio 3 dalies pirma pastraipa). Be to, Kroatijos Respublika kliudo Slovėnijos Respublikai įgyvendinti Sąjungos teisę savo visoje žemyninėje ir jūrinėje teritorijoje ir veikti pagal šią teisę, ypač kiek tai susiję su Sąjungos antrinės teisės normomis, susijusiomis su valstybių narių teritorija (ESS 4 straipsnio 3 dalies pirma pastraipa).

                     Trečiasis pagrindas:

                           Kroatijos Respublika pažeidžia 2013 m. gruodžio 11 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentą (ES) Nr. 1380/2013 dėl bendros žuvininkystės politikos, visų pirma abipusės galimybės naudotis vandenimis, remiantis šio reglamento 5 straipsniu ir I priedu, reglamentavimą. Reglamentavimas, kuris nuo 2017 m. gruodžio 30 d. taikomas Kroatijai ir Slovėnijai, leidžia kiekvienos valstybės 25 žvejybiniams laivams laisvai patekti į kitos valstybės teritorinius vandenis, kaip nustatyta remiantis tarptautine teise, t. y. arbitražo sprendimu. Kroatijos Respublika neleidžia Slovėnijos Respublikai pasinaudoti savo teisėmis pagal šį reglamentavimą ir pažeidžia šio reglamento 5 straipsnį, nes: i) atsisako taikyti abipusės galimybės naudotis vandenimis reglamentavimą; ii) atsisako pripažinti Slovėnijos Respublikos šiuo klausimu priimtus teisės aktus ir iii) sistemingai taikydama sanacijas Slovėnijos žvejams jiems kliudo laisvai naudotis 2017 m. arbitražo sprendimu Slovėnijai priskirtais teritoriniais vandenimis, ir, a fortiori, kliudo laisvai naudotis Kroatijos vandenimis, kuriems taikomas abipusės galimybės naudotis vandenimis reglamentavimas.

                     Ketvirtasis pagrindas:

                           Kroatijos Respublika pažeidžia 2009 m. lapkričio 20 d. Tarybos reglamentą (EB) Nr. 1224/2009, nustatantį Bendrijos kontrolės sistemą, kuria užtikrinamas bendrosios žuvininkystės politikos taisyklių laikymasis, ir 2011 m. balandžio 8 d. Komisijos įgyvendinimo reglamentą (ES) Nr. 404/2011. Be Slovėnijos Respublikos sutikimo Kroatijos policijos laivai lydi Slovėnijos vandenyse žvejojančius Kroatijos žvejus ir kliudo Slovėnijos žvejybos inspektoriams kontroliuoti. Tuo pačiu metu Kroatijos institucijos skiria Slovėnijos žvejams baudas už neteisėtą sienos kirtimą ir neteisėtą žvejybą Slovėnijos vandenyse, kuriuos Kroatija priskyrė sau. Be to, Kroatija neperduoda Slovėnijai jokių duomenų dėl Kroatijos laivų veiklos Slovėnijos vandenyse, kaip to reikalauja du minėti reglamentai. Taip Kroatijos Respublika kliudo Slovėnijos Respublikai vykdyti kontrolę savo suvereniuose vandenyse, priklausančiuose jos jurisdikcijai, ir nepaiso išimtinės Slovėnijos kompetencijos šiuose teritoriniuose vandenyse kaip pakrantės valstybė, taip pažeisdama Reglamentą (EB) Nr. 1224/2009 ir Reglamentą (ES) Nr. 404/2011.

                     Penktasis pagrindas:

                           Kroatijos Respublika pažeidė ir toliau pažeidžia 2016 m. kovo 9 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentą (ES) 2016/ 399 dėl taisyklių, reglamentuojančių asmenų judėjimą per sienas, Sąjungos kodekso (Šengeno sienų kodeksas). Kroatija nepripažino arbitražo sprendimu nustatytos sienos kaip bendros su Slovėnija sienos, nebendradarbiauja su Slovėnija dėl šios „išorės sienos“ stebėjimo ir negali pakankamai užtikrinti stebėjimo, taip pažeisdama Reglamento 13 ir 17 straipsnius bei 4 straipsnį, pagal kurį reikalaujama, kad siena būtų nustatyta remiantis tarptautine teise.

                     Šeštasis pagrindas:

                           Kroatijos Respublika pažeidė ir toliau pažeidžia 2014 m. liepos 23 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvą 2014/89/ES, kuria nustatoma jūrinių teritorijų planavimo sistema, kuri taikoma valstybių narių „jūrų vandenims“, kaip nurodyta atitinkamose 1982 m. Jungtinių Tautų jūrų teisės konvencijos (UNCLOS) nuostatose (Direktyvos 2 straipsnio 4 dalis). Kroatijos Respublika atmeta arbitražo sprendimą, kuriame nustatytos tokios sienos ir įtraukia Slovėnijos vandenis į savo jūrų vandenų planavimą, todėl kliudo sudaryti Slovėnijos Respublikos geografinius žemėlapius ir pažeidžia Direktyvą, visų pirma, jos 8 ir 11 straipsnius.“


title: Byla C-589/18 P: 2018 m. rugsėjo 20 d.Furukawa Electric Co. Ltd pateiktas apeliacinis skundas dėl 2018 m. liepos 12 d. Bendrojo Teismo (aštuntoji kolegija) priimto sprendimo byloje T-444/14, Furukawa Electric / Komisija

text:
               26.11.2018

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 427/20

      2018 m. rugsėjo 20 d.Furukawa Electric Co. Ltd pateiktas apeliacinis skundas dėl 2018 m. liepos 12 d. Bendrojo Teismo (aštuntoji kolegija) priimto sprendimo byloje T-444/14, Furukawa Electric / Komisija

      (Byla C-589/18 P)
      (2018/C 427/28)
      Proceso kalba: anglų

         Šalys

         Apeliantė: Furukawa Electric Co. Ltd, atstovaujama solisitorių C. Pouncey, A. Luke

         Kitos proceso šalys: Europos Komisija, Viscas Corp.

         Apeliantės reikalavimai

      Apeliantė Teisingumo Teismo prašo:

                  —

                  panaikinti sprendimą byloje T-444/2014, Furukawa Electric / Komisija, tiek, kiek juo buvo atmesta: i) Furukawa penktojo teisinio pagrindo pirmoji dalis ir ii) Furukawa trečiojo teisinio pagrindo trečioji dalis; šios dalys susijusios su Furukawa paskirtos baudos dydžio apskaičiavimu ir Furukawa įpareigojimu padengti bylinėjimosi išlaidas;

                  —

                  panaikinti Komisijos sprendimo C(2014) 2139 final (1) 2 straipsnio n punktą tiek, kiek juo Furukawa paskirta 8 858 000 EUR dydžio bauda;

                  —

                  Komisijos sprendimo 2 straipsnio n punkte paskirtą baudą pakeisti į 4 844 000 EUR dydžio baudą;

                  —

                  tuo atveju, jei Teisingumo Teismas panaikintų sprendimą byloje T–422/2014, Viscas / Komisija, ir sumažintų Komisijos sprendimo C(2014) 2139 final 2 straipsnio p punkte Viscas paskirtą baudą, Furukuwa atitinkamai sumažinti baudą, už kurią ji solidariai atsakinga pagal Bendrojo Teismo sprendimo byloje T-444/214 291 punktą, ir

                  —

                  įpareigoti Komisiją padengti Furukawa bylinėjimosi išlaidas šiame procese ir procese Bendrajame Teisme.

         Apeliacinio skundo pagrindai ir pagrindiniai argumentai

      Apeliantė teigia, kad Bendrojo Teismo sprendimas turėtų būti panaikintas tokiais pagrindais:
      Pirma, Bendrasis Teismas padarė teisės klaidą, aiškindamas Baudų apskaičiavimo gairių (2) 18 punktą, nes manė, kad Europos Komisija, nustatydama apeliantės atitinkamą pardavimų vertę už 1999 m. vasario 18 d.–2001 m. rugsėjo 30 d. laikotarpį, turėjo atsižvelgti į Fujikura Ltd. pardavimus, turint omenyje, kad nebuvo struktūrinių, organizacinių ar teisinių ryšių su šios įmonės ir apeliantės šiuo laikotarpiu. Apeliantė ir Fujikura Ltd. nebuvo viena įmonė tuo laikotarpiu, todėl teisiškai netikslu buvo atsižvelgti į tokius pardavimus apskaičiuojant apeliantės pardavimų vertę. Tokių pardavimų įtraukimu buvo pažeistas asmeninės atsakomybės principas ir dėl to apeliantei paskirtos baudos dydis padidėjo daugiau kaip 200 000 EUR.
      Antra, Bendrasis Teismas padarė teisės klaidą, nes netinkamai taikė vienodo vertinimo taisykles, manydamas, kad Komisija turėjo taikyti Baudų apskaičiavimo gairių 18 punktą visiems Komisijos sprendimo „Elektros kabeliai“ adresatams, nepaisant esminio skirtumo tarp šalių situacijų. Europos gamintojai dalyvavo pasaulinę rinką pasidalijusiame kartelyje ir Europos kartelyje, o Japonijos ir Korėjos gamintojai (įskaitant ir apeliantę) dalyvavo tik pasaulinę rinką pasidalijusiame kartelyje. Atsižvelgdama į vienodo vertinimo pažeidimą, kuris išplaukia iš bendro Baudų apskaičiavimo gairių 18 punkto taikymo visiems asmenims, kuriems skirtas sprendimas, dėl kurio Europos gamintojams buvo taikytas atitinkamų pardavimo verčių (todėl ir baudų) sumažinimus 44 % ir, remdamasi Teisingumo Teismo sprendimu byloje 580/12 P, Guardian Industries ir Guardian Europe / Komisija, apeliantė prašo, kad Teisingumo Teismas perkvalifikuotų pažeidimą ir sumažintų apeliantei paskirtą baudą 44 %.

         (1)  2014 m. balandžio 2 d. Komisijos sprendimas C(2014) 2139 final dėl procedūros pagal Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo 101 straipsnį ir EEE susitarimo 53 straipsnį (byla AT.39610 – Elektros kabeliai) (pranešta dokumentu Nr. C(2014) 2139 final) (OL C 319, 2014, p. 10).

         (2)  Pagal Reglamento Nr. 1/2003 23 straipsnio 2 dalies a punktą skirtų baudų apskaičiavimo gairės (OL C 210, 2006, p. 2).


title: Byla C-353/18: 2018 m. gegužės 30 d. Consiliul Naţional de Soluţionare a Contestaţiilor (Rumunija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje SC Beny Alex Srl / Organizaţia Utilizatorilor de Apă pentru Irigaţii (OUAI) Săveni

text:
               3.12.2018

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 436/15

      2018 m. gegužės 30 d.Consiliul Naţional de Soluţionare a Contestaţiilor (Rumunija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje SC Beny Alex Srl / Organizaţia Utilizatorilor de Apă pentru Irigaţii (OUAI) Săveni

      (Byla C-353/18)
      (2018/C 436/19)
      Proceso kalba: rumunų

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

         Consiliul Naţional de Soluţionare a Contestaţiilor

         Šalys pagrindinėje byloje

         Pareiškėja: SC Beny Alex Srl

         Atsakovė: Organizaţia Utilizatorilor de Apă pentru Irigaţii (OUAI) Săveni

      2018 m. spalio 17 d. nutartimi Teisingumo Teismas (aštuntoji kolegija) pripažino, kad prašymas priimti prejudicinį sprendimą yra akivaizdžiai nepriimtinas.


title: Byla C-507/18: 2018 m. rugpjūčio 2 d. Corte suprema di cassazione (Italija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje NH / Associazione Avvocatura per i diritti LGBTI – Rete Lenford

text:
               3.12.2018

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 436/16

      2018 m. rugpjūčio 2 d.Corte suprema di cassazione (Italija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje NH / Associazione Avvocatura per i diritti LGBTI – Rete Lenford

      (Byla C-507/18)
      (2018/C 436/20)
      Proceso kalba: italų

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

         Corte suprema di cassazione

         Šalys pagrindinėje byloje

         Kasatorius: NH

         Kita kasacinio proceso šalis: Associazione Avvocatura per i diritti LGBTI – Rete Lenford

         Prejudiciniai klausimai

                  1.

                  Ar Direktyvos 2000/78/EB (1) 9 straipsnis aiškintinas taip, kad advokatų, kurių specializacija – užtikrinti kitokios seksualinės orientacijos asmenų teisminę apsaugą, asociacija, kurios įstatuose nurodytas tikslas remti tos kategorijos asmenų kultūrą ir teisių paisymą, automatiškai siekia kolektyvinių interesų ir yra ne pelno asociacija, turinti teisę pareikšti ieškinį, įskaitant ieškinį dėl žalos atlyginimo, tais atvejais, kai nustatoma šios kategorijos asmenų diskriminacija?

                  2.

                  Ar, teisingai aiškinant Direktyvos 2000/78/EB 2 ir 3 straipsnius, į joje nustatytų kovos su diskriminacija taisyklių taikymo sritį patenka priešiškos nuomonės apie homoseksualius asmenis reiškimas, t. y. pramoginėje laidoje per radiją transliuoto interviu metu apklausto asmens pareiškimas, kad niekada nepriimtų tokių asmenų dirbti savo kontoroje ir nenorėtų su jais bendradarbiauti, nors tuo metu nevyko ir nebuvo planuojama darbuotojų atranka?

         (1)  2000 m. lapkričio 27 d. Tarybos direktyva 2000/78/EB, nustatanti vienodo požiūrio užimtumo ir profesinėje srityje bendruosius pagrindus (OL L 303, 2000. p. 16; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 5 sk., 4 t., p. 79).


title: Byla C-207/16: 2018 m. spalio 2 d. Teisingumo Teismo (didžioji kolegija) sprendimas (Audiencia Provincial de Tarragona (Ispanija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) byloje, inicijuotoje Ministerio Fiscal (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą — Elektroniniai ryšiai — Asmens duomenų tvarkymas — Direktyva 2002/58/EB — 1 ir 3 straipsniai — Taikymo sritis — Elektroninių pranešimų konfidencialumas — Apsauga — 5 straipsnis ir 15 straipsnio 1 dalis — Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartija — 7 ir 8 straipsniai — Duomenys, tvarkomi teikiant viešąsias elektroninių ryšių paslaugas — Nacionalinių institucijų prieiga prie duomenų tyrimo tikslais — Nusikaltimo, galinčio pateisinti prieigą prie duomenų, sunkumo laipsnis)

text:
               3.12.2018

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 436/2

      2018 m. spalio 2 d. Teisingumo Teismo (didžioji kolegija) sprendimas (Audiencia Provincial de Tarragona (Ispanija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) byloje, inicijuotoje Ministerio Fiscal

      (Byla C-207/16) (1)

      ((Prašymas priimti prejudicinį sprendimą - Elektroniniai ryšiai - Asmens duomenų tvarkymas - Direktyva 2002/58/EB - 1 ir 3 straipsniai - Taikymo sritis - Elektroninių pranešimų konfidencialumas - Apsauga - 5 straipsnis ir 15 straipsnio 1 dalis - Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartija - 7 ir 8 straipsniai - Duomenys, tvarkomi teikiant viešąsias elektroninių ryšių paslaugas - Nacionalinių institucijų prieiga prie duomenų tyrimo tikslais - Nusikaltimo, galinčio pateisinti prieigą prie duomenų, sunkumo laipsnis))
      (2018/C 436/02)
      Proceso kalba: ispanų

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

         Audiencia Provincial de Tarragona

         Šalis pagrindinėje byloje

         Ministerio Fiscal

         Rezoliucinė dalis

      2002 m. liepos 12 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2002/58/EB dėl asmens duomenų tvarkymo ir privatumo apsaugos elektroninių ryšių sektoriuje (Direktyva dėl privatumo ir elektroninių ryšių), iš dalies pakeistos 2009 m. lapkričio 25 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2009/136/EB, 15 straipsnio 1 dalį kartu su Chartijos 7 ir 8 straipsniais reikia aiškinti taip, kad viešosios valdžios institucijų prieiga prie duomenų, susijusių su SIM kortelių, kurios buvo aktyvuotos pasinaudojus pavogtu mobiliuoju telefonu, savininkų tapatybe, kaip antai pavardė, vardas ir prireikus šių savininkų adresas, lemia šių asmenų pagrindinių teisių, įtvirtintų šiuose Chartijos straipsniuose, apribojimą, tačiau jis nėra toks rimtas, kad ši prieiga užkardant, tiriant ir nustatant baudžiamąsias veikas galėtų būti leidžiama tik siekiant kovoti su sunkiais nusikaltimais.

         (1)  OL C 251, 2016 7 11.


title: Byla T-33/18: 2018 m. spalio 3 d. Bendrojo Teismo nutartis byloje Pracsis ir Conceptexpo Project / Komisija ir EACEA (Ieškinys dėl panaikinimo ir žalos atlyginimo — Viešasis paslaugų pirkimas — Administracinis skundas Komisijai — Tik patvirtinantis aktas — Skundo pareiškimo terminas — Aktas, kurio negalima apskųsti — Nepriimtinumas)

text:
               3.12.2018

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 436/51

      2018 m. spalio 3 d. Bendrojo Teismo nutartis byloje Pracsis ir Conceptexpo Project / Komisija ir EACEA

      (Byla T-33/18) (1)

      ((Ieškinys dėl panaikinimo ir žalos atlyginimo - Viešasis paslaugų pirkimas - Administracinis skundas Komisijai - Tik patvirtinantis aktas - Skundo pareiškimo terminas - Aktas, kurio negalima apskųsti - Nepriimtinumas))
      (2018/C 436/73)
      Proceso kalba: prancūzų

         Šalys

         Ieškovės: Pracsis SPRL (Briuselis, Belgija) ir Conceptexpo Project (Vavras, Belgija), atstovaujamos advokato J.-N. Louis

         Atsakovės: Europos Komisija, atstovaujama D. Martin, A Katsimerou ir I. Rubene; Švietimo, garso ir vaizdo bei kultūros vykdomoji įstaiga (EACEA), iš pradžių atstovaujama H. Monet ir A. Kisylyczko, vėliau – H. Monet ir N. Durand

         Dalykas

      Pirma, SESV 263 straipsniu grindžiamas prašymas panaikinti 2017 m. lapkričio 13 d. Komisijos sprendimą atmesti administracinį skundą dėl 2017 m. liepos 17 d. ir rugpjūčio 11 d. EACEA sprendimų ir, „jei tai reikalinga“, panaikinti minėtus EACEA sprendimus, taip pat jos „sprendimą“ pasirašyti sutartį su viešųjų pirkimų procedūros laimėtoju, kiek tais sprendimais ieškovių konsorciumo pasiūlymas užėmė antrą vietą pagal pakopinį mechanizmą vykstant viešųjų pirkimų procedūrai EACEA/2017/01 dėl renginių organizavimo ir skatinimo kampanijų audiovizualinėje srityje, ir, antra, SESV 268 straipsniu grindžiamas prašymas atlyginti žalą, kurią dėl šių sprendimų tariamai patyrė ieškovės.

         Rezoliucinė dalis

                  1.

                  Atmesti ieškinį kaip nepriimtiną.

                  2.

                  Pracsis SPRL ir Conceptexpo Project padengia savo bei Europos Komisijos ir Švietimo, garso ir vaizdo bei kultūros vykdomosios įstaigos (EACEA) patirtas bylinėjimosi išlaidas.

         (1)  OL C 112, 2018 3 26.


title: Byla T-10/17: 2018 m. spalio 16 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Proof IT / EIGE (Viešasis paslaugų pirkimas — Konkurso procedūra — Prašymas dėl paslaugų, padalytų į dvi dalis — Su internetu susijusios paslaugos — Konkurso dalyvio pasiūlymo atmetimas — Sutarties sudarymo kriterijai — Skaidrumas — Vienodas požiūris — Akivaizdi vertinimo klaida — Deliktinė atsakomybė)

text:
               3.12.2018

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 436/40

      2018 m. spalio 16 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Proof IT / EIGE

      (Byla T-10/17) (1)

      ((Viešasis paslaugų pirkimas - Konkurso procedūra - Prašymas dėl paslaugų, padalytų į dvi dalis - Su internetu susijusios paslaugos - Konkurso dalyvio pasiūlymo atmetimas - Sutarties sudarymo kriterijai - Skaidrumas - Vienodas požiūris - Akivaizdi vertinimo klaida - Deliktinė atsakomybė))
      (2018/C 436/55)
      Proceso kalba: anglų

         Šalys

         Ieškovė: Proof IT SIA (Ryga, Latvija), atstovaujama advokatų J. Jerņeva ir D. Pāvila

         Atsakovas: Europos lyčių lygybės institutas, atstovaujamas advokatų J. Stuyck, V. Ost ir M. Vanderstraeten

         Dalykas

      Pirma, pagal SESV 263 straipsnį pateiktas prašymas panaikinti EIGE sprendimą, kuriuo atmestas ieškovės pasiūlymas dėl konkurso EIGE/2016/OPER/03 „Internetinių paslaugų teikimo pagrindų sutartis“ 1 dalies ir kuriuo pagrindų sutartis sudaryta su kitu dalyviu ir, antra, pagal SESV 268 straipsnį pateiktas prašymas atlyginti žalą, kurią ieškovė tariamai patyrė galimybių ir pačios rinkos netekimo.

         Rezoliucinė dalis

                  1.

                  Atmesti ieškinį.

                  2.

                  Priteisti iš Proof IT SIA bylinėjimosi išlaidas.

         (1)  OL C 78, 2017 3 13.


title: Byla C-571/16: 2018 m. spalio 4 d. Teisingumo Teismo (penktoji kolegija) sprendimas byloje (Administrativen sad – Varna (Bulgarija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Nikolay Kantarev / Balgarska Narodna Banka (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą — Indėlių garantijų sistemos — Direktyva 94/19/EB — 1 straipsnio 3 punkto i papunktis — 10 straipsnio 1 dalis — Sąvoka „negrąžinamas indėlis“ — Valstybės narės atsakomybė už žalą, privatiems asmenims padarytą pažeidus Sąjungos teisę — Pakankamai sunkus Sąjungos teisės pažeidimas — Valstybių narių procesinė autonomija — Lojalaus bendradarbiavimo principas — ESS 4 straipsnio 3 dalis — Lygiavertiškumo ir veiksmingumo principai)

text:
               3.12.2018

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 436/3

      2018 m. spalio 4 d. Teisingumo Teismo (penktoji kolegija) sprendimas byloje (Administrativen sad – Varna (Bulgarija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Nikolay Kantarev / Balgarska Narodna Banka

      (Byla C-571/16) (1)

      ((Prašymas priimti prejudicinį sprendimą - Indėlių garantijų sistemos - Direktyva 94/19/EB - 1 straipsnio 3 punkto i papunktis - 10 straipsnio 1 dalis - Sąvoka „negrąžinamas indėlis“ - Valstybės narės atsakomybė už žalą, privatiems asmenims padarytą pažeidus Sąjungos teisę - Pakankamai sunkus Sąjungos teisės pažeidimas - Valstybių narių procesinė autonomija - Lojalaus bendradarbiavimo principas - ESS 4 straipsnio 3 dalis - Lygiavertiškumo ir veiksmingumo principai))
      (2018/C 436/03)
      Proceso kalba: bulgarų

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

         Administrativen sad – Varna

         Šalys pagrindinėje byloje

         Ieškovas: Nikolay Kantarev

         Atsakovas: Balgarska Narodna Banka

         Rezoliucinė dalis

                  1.

                  1994 m. gegužės 30 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 94/19/EB dėl indėlių garantijų sistemų, iš dalies pakeistos 2009 m. kovo 11 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2009/14/EB, 1 straipsnio 3 punktą ir 10 straipsnio 1 dalį reikia aiškinti taip, kad pagal juos, pirma, draudžiami nacionalinės teisės aktai, pagal kuriuos indėlių pripažinimas negrąžinamais priklauso nuo kredito įstaigos nemokumo ir šios įstaigos leidimo vykdyti bankinę veiklą panaikinimo, ir, antra, draudžiama nukrypti nuo šiose nuostatose nustatytų indėlių pripažinimo negrąžinamais ir šių indėlių kompensavimo terminų, motyvuojant tuo, kad kredito įstaigos atžvilgiu būtina taikyti specialią priežiūrą.

                  2.

                  Direktyvos 94/19, iš dalies pakeistos Direktyva 2009/14, 1 straipsnio 3 punkto i papunktį reikia aiškinti taip, kad indėlių pripažinimas negrąžinamais, kaip tai suprantama pagal šią nuostatą, turi būti konstatuotas aiškiu kompetentingos nacionalinės valdžios institucijos sprendimu ir negali būti preziumuojamas iš kitų aktų, kaip antai iš Balgarska Narodna Banka (Bulgarijos nacionalinis bankas) sprendimo Korporativna Targovska Banka taikyti specialią priežiūrą, arba iš aplinkybių, kaip antai nagrinėjamų pagrindinėje byloje.

                  3.

                  Direktyvos 94/19, iš dalies pakeistos Direktyva 2009/14, 1 straipsnio 3 punkto i papunktį reikia aiškinti taip, kad konstatavimas, jog banko indėlis yra negrąžinamas, kaip tai suprantama pagal šią nuostatą, negali būti siejamas su sąlyga, kad šio indėlio turėtojas turi prieš tai reikalauti, kad atitinkama kredito įstaiga grąžintų lėšas, ir šis reikalavimas turi būti nepatenkintas.

                  4.

                  Direktyvos 94/19, iš dalies pakeistos Direktyva 2009/14, 1 straipsnio 3 punkto i papunktis veikia tiesiogiai ir yra teisės nuostata, kuria privatiems asmenims suteikiama teisių, leidžiančių indėlininkams pareikšti ieškinį dėl žalos, jų patirtos dėl pavėluoto indėlių kompensavimo, atlyginimo. Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas turi patikrinti, pirma, ar konstatavimo per šioje nuostatoje numatytą penkių darbo dienų terminą, kad indėliai yra negrąžinami, nebuvimas, nepaisant to, kad įvykdytos aiškiai šioje nuostatoje skelbiamos sąlygos, pagrindinėje byloje nagrinėjamomis aplinkybėmis yra pakankamai sunkus pažeidimas, kaip tai suprantama pagal Sąjungos teisę, ir, antra, ar egzistuoja tiesioginis priežastinis ryšys tarp šio pažeidimo ir žalos, kurią patyrė Nikolay Kantarev.

                  5.

                  ESS 4 straipsnio 3 dalį ir ekvivalentiškumo bei veiksmingumo principus reikia aiškinti taip, kad Bulgarijoje, nesant specialios šios valstybės narės atsakomybės dėl nuostolių, kurie atsirado dėl nacionalinės valdžios institucijos padaryto Sąjungos teisės pažeidimo, procedūros:

                              —

                              pagal juos nedraudžiami nacionalinės teisės aktai, kuriuose numatyti du skirtingi ieškiniai, priskirtini skirtingų teismų jurisdikcijai ir kuriems taikomos skirtingos sąlygos, jei prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas nustato, ar, atsižvelgiant į nacionalinę teisę, nacionalinės valdžios institucijos, kaip antai Bulgarijos nacionalinio banko, atsakomybė kyla remiantis Zakon za otgovornostta na darzhavata i obshtinite za vredi (Įstatymas dėl valstybės ir savivaldybių atsakomybės už žalą), ar Zakon za zadalzheniata i dogovorite (Įstatymas dėl prievolių ir sutarčių), ir pareiškiant vieną iš šių ieškinių laikomasi lygiavertiškumo ir veiksmingumo principų,

                              —

                              pagal juos draudžiami nacionalinės teisės aktai, kuriuose privačių asmenų teisė į žalos atlyginimą siejama su papildoma sąlyga – atitinkamos nacionalinės valdžios institucijos tyčiniais veiksmais padaryta žala,

                              —

                              pagal juos nedraudžiami nacionalinės teisės aktai, kuriuose privačių asmenų teisė į žalos atlyginimą siejama su privataus asmens pareiga pateikti kaltės įrodymų, jei sąvoka „kaltė“ neišeina už sąvokos „pakankamai sunkus pažeidimas“ ribų, o tai turi patikrinti prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas,

                              —

                              pagal juos nedraudžiami nacionalinės teisės aktai, kuriuose numatytas fiksuotas ar ieškinio sumai proporcingas mokestis, jei fiksuoto ar ieškinio sumai proporcingo mokesčio mokėjimas neprieštarauja veiksmingumo principui, atsižvelgiant į mokesčio sumą ir poveikį, į tai, ar tai yra neįveikiama kliūtis kreiptis į teismą, ar ne, į jo privalomąjį pobūdį ir į galimybę būti atleistam nuo jo, o tai turi patikrinti prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas,

                              —

                              pagal juos nedraudžiami nacionalinės teisės aktai, kuriuose privačių asmenų teisė į žalos atlyginimą siejama su sąlyga dėl išankstinio administracinio akto, dėl kurio buvo padaryta žalos, panaikinimo, jei šis reikalavimas gali būti pagrįstai taikomas asmeniui, kuriam padaryta žala, o tai turi patikrinti prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas.

         (1)  OL C 38, 2017 2 6.


title: Byla C-592/18: 2018 m. rugsėjo 21 d. College van Beroep voor het Bedrijfsleven (Nyderlandai) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Darie B.V. / Staatssecretaris van Infrastructuur en Milieu

text:
               3.12.2018

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 436/27

      2018 m. rugsėjo 21 d.College van Beroep voor het Bedrijfsleven (Nyderlandai) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Darie B.V. / Staatssecretaris van Infrastructuur en Milieu

      (Byla C-592/18)
      (2018/C 436/37)
      Proceso kalba: nyderlandų

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

         College van Beroep voor het Bedrijfsleven

         Šalys pagrindinėje byloje

         Pareiškėja: Darie B.V.

         Atsakovas: Staatssecretaris van Infrastructuur en Milieu

         Prejudiciniai klausimai

                  1.

                  Ar Reglamento Nr. 528/2012 (1) 3 straipsnyje pateikta sąvoka „biocidinis produktas“ aiškintina taip, kad ji apima ir preparatus, kurių sudėtyje yra vienos ar kelių rūšių bakterijų, fermentų arba kitų sudedamųjų dalių, dėl savo specifinio veikimo darančių poveikį ne tiesiogiai kenksmingiesiems organizmams, kuriems jie skirti, o galimos kenksmingųjų organizmų buveinės atsiradimui ar išsilaikymui, ir kokie reikalavimai tuomet prireikus turėtų būti keliami tokiam poveikiui?

                  2.

                  Ar atsakant į pirmąjį klausimą reikšminga tai, kad realiomis sąlygomis, kuriomis toks preparatas naudojamas, kenksmingųjų organizmų nėra, ir, jei taip, pagal kokius kriterijus tai turi būti vertinama?

                  3.

                  Ar atsakant į pirmąjį klausimą reikšminga tai, kiek laiko poveikis išlieka?

         (1)  2012 m. gegužės 22 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (ES) Nr. 528/2012 dėl biocidinių produktų tiekimo rinkai ir jų naudojimo (OL L 167, 2012, p. 1).


title: Byla T-549/18: 2018 m. rugsėjo 19 d. pareikštas ieškinys byloje Hexal / EMA

text:
               3.12.2018

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 436/52

      2018 m. rugsėjo 19 d. pareikštas ieškinys byloje Hexal / EMA

      (Byla T-549/18)
      (2018/C 436/74)
      Proceso kalba: anglų

         Šalys

         Ieškovė: Hexal AG (Holckirchenas, Vokietija), atstovaujama advokatų M. Martens, N. Carbonnelle ir solisitoriaus S. Faircliffe

         Atsakovė: Europos vaistų agentūra (EMA)

         Reikalavimai

      Ieškovė Bendrojo Teismo prašo:

                  —

                  pripažinti, kad ieškovės pateiktas prieštaravimas dėl Žmonėms skirtų vaistinių preparatų komiteto (CHMP) išvados, kad Sanofi Teriflunomide turi naujos veikliosios medžiagos (NVM) statusą, kaip nurodyta 2013 m. rugpjūčio 26 d. Komisijos sprendime, kuriuo leidžiama prekiauti „AUBAGIO® – Teriflunomide“, teisėtumo yra priimtinas ir pagrįstas,

                  —

                  panaikinti 2018 m. liepos 5 d. EMA sprendimą neišduoti Hexal leidimo pateikti rinkai generinę medicininio produkto Aubagio® versiją,

                  —

                  priteisti iš EMA bylinėjimosi išlaidas.

         Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

      Ginčijamu sprendimu atsisakoma Hexal išduoti leidimą pateikti rinkai Teriflunomide Hexal, nes Aubagio®, kuriuo jau anksčiau buvo leista prekiauti, vis dar taikoma duomenų teisinė apsauga pagal 2013 m. rugpjūčio 26 d. Komisijos įgyvendinimo sprendimą, dėl kurio ieškovė pateikė prieštaravimą dėl teisėtumo pagal SESV 277 straipsnį. Grįsdama savo ieškinį ieškovė nurodo du pagrindus.

                  1.

                  Pirmajame pagrindė, kuriuo ginčijamas Europos vaistų agentūros (EMA) sprendimas, Hexal tvirtina, kad prieštaravimas dėl teisėtumo yra pagrįstas, nes ginčijamo sprendimo motyvai teisiniu požiūriu nepriimtini, kadangi EMA padarė teisės klaidų ir nesilaikė savo pareigos motyvuoti bei atlikti kruopštų vertinimą, kaip numatyta SESV 296 straipsnyje.

                  2.

                  Antruoju ieškinio pagrindu taip pat ginčijamas ginčijamo sprendimo teisėtumas, nes „naujos veikliosios medžiagos“ statusas turi būti įvertintas dar kartą gavus Hexal prašymą išduoti leidimą pateikti rinkai generinę versiją, tačiau tai nebuvo padaryta. Todėl EMA neatliko tinkamai savo pareigų, o konkrečiai – pareigos atlikti veiksmingą ir kruopštų vertinimą ir nurodyti motyvus, kaip reikalaujama pagal SESV 296 straipsnį, todėl ginčijamas sprendimas yra neteisėtas.


title: Byla C-513/18: 2018 m. rugpjūčio 3 d. Commissione Tributaria Provinciale di Palermo (Italija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Autoservizi Giordano società cooperativa / Agenzia delle Dogane e dei Monopoli – Ufficio di Palermo

text:
               3.12.2018

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 436/16

      2018 m. rugpjūčio 3 d.Commissione Tributaria Provinciale di Palermo (Italija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Autoservizi Giordano società cooperativa / Agenzia delle Dogane e dei Monopoli – Ufficio di Palermo

      (Byla C-513/18)
      (2018/C 436/21)
      Proceso kalba: italų

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

         Commissione Tributaria Provinciale di Palermo

         Šalys pagrindinėje byloje

         Pareiškėja: Autoservizi Giordano società cooperativa

         Atsakovas: Agenzia delle Dogane e dei Monopoli – Ufficio di Palermo

         Prejudiciniai klausimai

                  1.

                  Ar Direktyvos 2003/96/EB (1) 7 straipsnis turi būti aiškinamas taip, kad į jo taikymo sritį patenka visos įmonės ir valstybiniai arba privatūs ūkio subjektai, veikiantys keleivių vežimo autobusais sektoriuje, įskaitant autobusų nuomą su vairuotoju, ir ar šia nuostata draudžiami nacionalinės teisės aktai, kuriais įgyvendinama ši direktyva, nes dyzeliną komercijos tikslams naudojantiems subjektams nėra priskirti autobusų nuomos su vairuotoju veiklos vykdytojai?

                  2.

                  Ar dėl minėtos Direktyvos Nr. 2003/96/EB 7 straipsnio 2 dalyje nurodytos diskrecijos („Valstybės narės gali diferencijuoti komercinės ir nekomercinės paskirties dyzelino, naudojamo kaip reaktyvinių variklių degalai, apmokestinimą, jei laikomasi minimalių Bendrijos lygių, o komercinės paskirties dyzelino, naudojamo kaip reaktyvinių variklių degalai, mokesčio norma nėra mažesnė už 2003 m. sausio 1 d. galiojusį nacionalinį apmokestinimo lygį“) nuostata, pagal kurią komercinės paskirties dyzelinui priskiriamas ir „atsitiktiniam keleivių vežimui“ skirtas dyzelinas, netampa tiesiogiai ir nesąlygiškai taikytina?

                  3.

                  Ar minėtos Direktyvos 7 straipsnio turinys yra pakankamai tikslus ir nesąlygiškas, kad asmuo galėtų juo remtis prieš atitinkamos valstybės narės institucijas?

         (1)  2003 m. spalio 27 d. Tarybos direktyva 2003/96/EB pakeičianti Bendrijos energetikos produktų ir elektros energijos mokesčių struktūrą (OL L 283, 2003, p. 51; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 9 sk., 1 t., p. 405).


title: Byla T-26/17: 2018 m. spalio 17 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Jalkh / Parlamentas (Privilegijos ir imunitetai — Europos Parlamento narys — Sprendimas atšaukti Parlamento nario imunitetą — Sąsaja su Europos Parlamento nario pareigų vykdymu — Vienodas požiūris — Teisinis saugumas — Teisėti lūkesčiai — Imuniteto atšaukimo procedūra — Teisė į gynybą — Piktnaudžiavimas įgaliojimais — Deliktinė atsakomybė)

text:
               3.12.2018

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 436/40

      2018 m. spalio 17 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Jalkh / Parlamentas

      (Byla T-26/17) (1)

      ((Privilegijos ir imunitetai - Europos Parlamento narys - Sprendimas atšaukti Parlamento nario imunitetą - Sąsaja su Europos Parlamento nario pareigų vykdymu - Vienodas požiūris - Teisinis saugumas - Teisėti lūkesčiai - Imuniteto atšaukimo procedūra - Teisė į gynybą - Piktnaudžiavimas įgaliojimais - Deliktinė atsakomybė))
      (2018/C 436/56)
      Proceso kalba: prancūzų

         Šalys

         Ieškovas: Jean-François Jalkh (Gretz-Armainvillers, Prancūzija), iš pradžių atstovaujamas advokato J.-P. Le Moigne, vėliau advokato M. Ceccaldi ir galiausiai advokato F. Wagner

         Atsakovas: Europos Parlamentas, iš pradžių atstovaujamas M. Dean ir S. Alonso de León, vėliau S. Alonso de León, N. Görlitz ir S. Seyr

         Dalykas

      Pirma, SESV 263 straipsniu grindžiamas prašymas panaikinti 2016 m. lapkričio 22 d. Europos Parlamento sprendimą P8_TA(2016)0430 atšaukti ieškovo parlamentinį imunitetą, ir, antra, SESV 268 straipsniu grindžiamas prašymas atlyginti žalą, kurią ieškovas tariamai patyrė.

         Rezoliucinė dalis

                  1.

                  Atmesti ieškinį.

                  2.

                  Jean-François Jalkh padengia savo ir Europos Parlamento patirtas bylinėjimosi išlaidas, įskaitant išlaidas, susijusias su procedūra dėl laikinųjų apsaugos priemonių taikymo.

         (1)  OL C 70, 2017 3 6.


title: Byla C-515/18: 2018 m. rugpjūčio 6 d. Tribunale Amministrativo Regionale per la Sardegna (Italija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Autorità Garante della Concorrenza e del Mercato / Sardinijos autonominis regionas

text:
               3.12.2018

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 436/17

      2018 m. rugpjūčio 6 d.Tribunale Amministrativo Regionale per la Sardegna (Italija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Autorità Garante della Concorrenza e del Mercato / Sardinijos autonominis regionas

      (Byla C-515/18)
      (2018/C 436/22)
      Proceso kalba: italų

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

         Tribunale Amministrativo Regionale per la Sardegna

         Šalys pagrindinėje byloje

         Pareiškėja: Autorità Garante della Concorrenza e del Mercato

         Atsakovas: Sardinijos autonominis regionas

         Prejudiciniai klausimai

                  1.

                  Ar 2007 m. spalio 23 d. Reglamento (EB) Nr. 1370/2007 (1) 7 straipsnio 2 dalis turi būti aiškinama taip, kad kompetentinga valdžios institucija, kuri ketina sutartį sudaryti tiesiogiai, privalo imtis reikiamų priemonių, kad paskelbtų ar perduotų reikalingą informaciją visiems ekonominės veiklos vykdytojams, kurie gali būti suinteresuoti paslaugos teikimu, kad jie galėtų pateikti rimtą ir pagrįstą pasiūlymą?

                  2.

                  Ar 2007 m. spalio 23 d. Reglamento (EB) Nr. 1370/2007 7 straipsnio 4 dalis turi būti aiškinama taip, kad kompetentinga institucija, prieš sudarydama sutartį tiesiogiai, privalo palyginti ir įvertinti visus paslaugos valdymo pasiūlymus, kurie galėjo būti gauti po to, kai buvo paskelbtas toje pačioje 7 straipsnio 4 dalyje paminėtas išankstinis informacinis skelbimas?

         (1)  2007 m. spalio 23 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (EB) Nr. 1370/2007 dėl keleivinio geležinkelių ir kelių transporto viešųjų paslaugų ir panaikinantis Tarybos reglamentus (EEB) Nr. 1191/69 ir (EEB) Nr. 1107/70 (OL L 315, 2007, p. 1).


title: Byla C-593/18 P: 2018 m. rugsėjo 21 d. ABB Ltd, ABB AB pateiktas apeliacinis skundas dėl 2018 m. liepos 12 d. Bendrojo Teismo (aštuntoji kolegija) priimto sprendimo byloje T-445/14, ABB Ltd, ABB AB / Europos Komisija

text:
               3.12.2018

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 436/27

      2018 m. rugsėjo 21 d.ABB Ltd, ABB AB pateiktas apeliacinis skundas dėl 2018 m. liepos 12 d. Bendrojo Teismo (aštuntoji kolegija) priimto sprendimo byloje T-445/14, ABB Ltd, ABB AB / Europos Komisija

      (Byla C-593/18 P)
      (2018/C 436/38)
      Proceso kalba: anglų

         Šalys

         Apeliantės: ABB Ltd, ABB AB, atstovaujamos advokatų I. Vandenborre, S. Dionnet,

         Kita proceso šalis: Europos Komisija

         Apeliančių reikalavimai

      Apeliantės Teisingumo Teismo prašo:

                  —

                  panaikinti skundžiamą sprendimą arba imtis kitų priemonių, kurių reikalauja teisingumas, ir

                  —

                  priteisti iš Komisijos bylinėjimosi išlaidas.

         Apeliacinio skundo pagrindai ir pagrindiniai argumentai

      Pirmasis pagrindas. Bendrasis Teismas padarė teisės klaidą, kai nusprendė, kad Komisija įvykdė įrodinėjimo pareigą konstatuodama apeliantės padarytą pažeidimą, kuris apėmė visus požeminius elektros kabelius ir priedus, kurių galia nuo 110 kV iki 220 kV. Bendrasis Teismas nepatikrino, ar sprendime (1) pažeidimas buvo nustatytas „pakankamai tiksliai“ ir laikantis teisės reikalavimų. Bendrasis Teismas taip pat tinkamai netaikė sąlygų, pagal kurias nustatomas pakankamas žinojimas, padarydamas išvadą, kad apeliantė dalyvavo darant pažeidimą.
      Antrasis pagrindas. Bendrasis Teismas netaikė vienodo požiūrio principo ir nekaltumo prezumpcijos, kai patvirtino Komisijos išvadą, kad apeliantei pažeidimo laikotarpis prasidėjo 2000 m. balandžio 1 d.
      Trečiasis pagrindas. Bendrasis Teismas pažeidė pareigą pakankamai motyvuoti tai, kaip jis vertino apeliantės pagrindą dėl skirtingo požiūrio, padarydamas klaidingą išvadą, kad apeliantė sutiko su tokiu skirtingu požiūriu per administracinę procedūrą, ir savo vertinime šį sutikimą pripažindamas esminiu veiksniu.

         (1)  2014 m. balandžio 2 d. Komisijos sprendimas C(2014) 2139 final dėl procedūros pagal Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo 101 straipsnį ir EEE susitarimo 53 straipsnį (byla AT.39610 – Elektros kabeliai) (pranešta dokumentu Nr. C(2014) 2139 final) (OL C 319, 2014, p. 10).


title: Byla T-27/17: 2018 m. spalio 17 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Jalkh / Parlamentas (Privilegijos ir imunitetai — Europos Parlamento narys — Sprendimas atšaukti Parlamento nario imunitetą — Sąsaja su Europos Parlamento nario pareigų vykdymu — Vienodas požiūris — Teisinis saugumas — Teisėti lūkesčiai — Imuniteto atšaukimo procedūra — Teisė į gynybą — Piktnaudžiavimas įgaliojimais — Deliktinė atsakomybė)

text:
               3.12.2018

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 436/41

      2018 m. spalio 17 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Jalkh / Parlamentas

      (Byla T-27/17) (1)

      ((Privilegijos ir imunitetai - Europos Parlamento narys - Sprendimas atšaukti Parlamento nario imunitetą - Sąsaja su Europos Parlamento nario pareigų vykdymu - Vienodas požiūris - Teisinis saugumas - Teisėti lūkesčiai - Imuniteto atšaukimo procedūra - Teisė į gynybą - Piktnaudžiavimas įgaliojimais - Deliktinė atsakomybė))
      (2018/C 436/57)
      Proceso kalba: prancūzų

         Šalys

         Ieškovas: Jean-François Jalkh (Gretz-Armainvillers, Prancūzija), iš pradžių atstovaujamas advokato J.-P. Le Moigne, vėliau advokato M. Ceccaldi ir galiausiai advokato F. Wagner

         Atsakovas: Europos Parlamentas, iš pradžių atstovaujamas M. Dean ir S. Alonso de León, vėliau S. Alonso de León, N. Görlitz ir S. Seyr

         Dalykas

      Pirma, SESV 263 straipsniu grindžiamas prašymas panaikinti 2016 m. lapkričio 22 d. Europos Parlamento sprendimą P8_TA(2016)0429 atšaukti ieškovo parlamentinį imunitetą, ir, antra, SESV 268 straipsniu grindžiamas prašymas atlyginti žalą, kurią ieškovas tariamai patyrė.

         Rezoliucinė dalis

                  1.

                  Atmesti ieškinį.

                  2.

                  Jean-François Jalkh padengia savo ir Europos Parlamento patirtas bylinėjimosi išlaidas, įskaitant išlaidas, susijusias su procedūra dėl laikinųjų apsaugos priemonių taikymo.

         (1)  OL C 70, 2017 3 6.


title: Byla C-652/16: 2018 m. spalio 4 d. Teisingumo Teismo (antroji kolegija) sprendimas byloje (Administrativen sad Sofia-grad (Bulgarija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Nigyar Rauf Kaza Ahmedbekova, Rauf Emin Ogla Ahmedbekov / Zamestnik-predsedatel na Darzhavna agentsia za bezhantsite (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą — Bendra prieglobsčio ir papildomos apsaugos politika — Trečiųjų šalių piliečių ar asmenų be pilietybės priskyrimo prie tarptautinės apsaugos gavėjų reikalavimai — Direktyva 2011/95/ES — 3, 4, 10 ir 23 straipsniai — Vienos šeimos narių atskirai pateikti tarptautinės apsaugos prašymai — Individualaus vertinimas — Atsižvelgimas į vienam šeimos nariui kylančius pavojus, nagrinėjant kito šeimos nario atskirai pateiktą prašymą — Valstybių narių teisė palikti galioti ar įtvirtinti palankesnes nuostatas siekiant išplėsti prieglobstį ar papildomą apsaugą tarptautinės apsaugos gavėjo šeimos nariams — Persekiojimo motyvų vertinimas — Azerbaidžano piliečio dalyvavimas reiškiant ieškinį Europos Žmogaus Teisių Teisme savo šaliai — Bendri civilinio proceso standartai — Direktyva 2013/32/ES — 46 straipsnis — Teisė į veiksmingą teisinę gynybą — Išsamus ex nunc tyrimas — Persekiojimo motyvai ar faktinės aplinkybės, apie kuriuos nepranešta bylą nagrinėjusiai institucijai, bet kuriais remtasi skunde dėl šios institucijos sprendimo)

text:
               3.12.2018

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 436/4

      2018 m. spalio 4 d. Teisingumo Teismo (antroji kolegija) sprendimas byloje (Administrativen sad Sofia-grad (Bulgarija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Nigyar Rauf Kaza Ahmedbekova, Rauf Emin Ogla Ahmedbekov / Zamestnik-predsedatel na Darzhavna agentsia za bezhantsite

      (Byla C-652/16) (1)

      ((Prašymas priimti prejudicinį sprendimą - Bendra prieglobsčio ir papildomos apsaugos politika - Trečiųjų šalių piliečių ar asmenų be pilietybės priskyrimo prie tarptautinės apsaugos gavėjų reikalavimai - Direktyva 2011/95/ES - 3, 4, 10 ir 23 straipsniai - Vienos šeimos narių atskirai pateikti tarptautinės apsaugos prašymai - Individualaus vertinimas - Atsižvelgimas į vienam šeimos nariui kylančius pavojus, nagrinėjant kito šeimos nario atskirai pateiktą prašymą - Valstybių narių teisė palikti galioti ar įtvirtinti palankesnes nuostatas siekiant išplėsti prieglobstį ar papildomą apsaugą tarptautinės apsaugos gavėjo šeimos nariams - Persekiojimo motyvų vertinimas - Azerbaidžano piliečio dalyvavimas reiškiant ieškinį Europos Žmogaus Teisių Teisme savo šaliai - Bendri civilinio proceso standartai - Direktyva 2013/32/ES - 46 straipsnis - Teisė į veiksmingą teisinę gynybą - Išsamus ex nunc tyrimas - Persekiojimo motyvai ar faktinės aplinkybės, apie kuriuos nepranešta bylą nagrinėjusiai institucijai, bet kuriais remtasi skunde dėl šios institucijos sprendimo))
      (2018/C 436/04)
      Proceso kalba: bulgarų

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

         Administrativen sad Sofia-grad

         Šalys pagrindinėje byloje

         Ieškovai: Nigyar Rauf Kaza Ahmedbekova, Rauf Emin Ogla Ahmedbekov

         Atsakovas: Zamestnik-predsedatel na Darzhavna agentsia za bezhantsite

         Rezoliucinė dalis

                  1.

                  2011 m. gruodžio 13 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2011/95/ES dėl trečiųjų šalių piliečių ar asmenų be pilietybės priskyrimo prie tarptautinės apsaugos gavėjų, vienodo statuso pabėgėliams arba papildomą apsaugą galintiems gauti asmenims ir suteikiamos apsaugos pobūdžio reikalavimų 4 straipsnis turi būti aiškinamas taip, kad individualiai vertinant tarptautinės apsaugos prašymą reikia atsižvelgti į prašytojo šeimos nariui iškilusius persekiojimo ir didelės žalos pavojus, siekiant nustatyti, ar dėl jo šeiminio ryšio su šiuo asmeniu pačiam prašytojui kyla tokie pavojai.

                  2.

                  Direktyva 2011/95 ir 2013 m. birželio 26 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2013/32/ES dėl tarptautinės apsaugos suteikimo ir panaikinimo bendros tvarkos turi būti aiškinamos taip, kad pagal jas nedraudžiama taikyti tos pačios šeimos narių atskirai pateiktiems tarptautinės apsaugos prašymams priemonių, kuriomis atsižvelgiama į galimas jų sąsajas, tačiau draudžiama vertinti šiuos prašymus per bendrą procedūrą. Pagal šias direktyvas taip pat draudžiama sustabdyti vieno iš šių prašymų vertinimą, kol bus baigta kito prašymo nagrinėjimo procedūra.

                  3.

                  Direktyvos 2011/95 3 straipsnis turi būti aiškinamas taip, kad juo valstybei narei leidžiama numatyti, jog tuo atveju, jei pagal šioje direktyvoje nustatytą sistemą tarptautinė apsauga suteikiama vienam šeimos nariui, ja gali naudotis ir kiti šios šeimos nariai su sąlyga kad jiems netaikomi šios direktyvos 12 straipsnyje įtvirtinti nesuteikimo pagrindai ir dėl būtinybės išsaugoti šeimos vientisumą jų padėtis atitinka tarptautinės apsaugos teikimo logiką.

                  4.

                  Direktyvos 2013/32 33 straipsnio 2 dalies e punkte įtvirtintas nepriimtinumo pagrindas neapima atvejo, kaip antai nagrinėjamo pagrindinėje byloje, kai suaugęs asmuo savo ir savo nepilnamečio vaiko vardu pateikia tarptautinės apsaugos prašymą, grindžiamą, be kita ko, šeiminiu ryšiu su kitu asmeniu, kuris pats atskirai pateikė tarptautinės apsaugos prašymą.

                  5.

                  Vertinant Direktyvos 2011/95 10 straipsnyje numatytas persekiojimo priežastis tarptautinės apsaugos prašytojo dalyvavimas reiškiant ieškinį Europos Žmogaus Teisių Teisme savo kilmės šaliai iš esmės nelaikytinas įrodymu, kad prašytojas priklauso „tam tikrai socialinei grupei“, kaip tai suprantama pagal šio straipsnio 1 dalies d punktą, bet turi būti pripažintas persekiojimo dėl „politinių pažiūrų“ priežastimi, kaip tai suprantama pagal šio straipsnio 1 dalies e punktą, jeigu yra pagrindas bijoti, kad nurodytas dalyvavimas šioje šalyje bus traktuojamas kaip politinio pasipriešinimo aktas, už kurį galėtų būti taikomos represijos.

                  6.

                  Direktyvos 2013/32 46 straipsnio 3 dalis, analizuojama kartu su šios direktyvos 40 straipsnio 1 dalyje pateikta nuoroda į apskundimo procedūrą, turi būti aiškinama taip, kad skundą dėl sprendimo atsisakyti suteikti tarptautinę apsaugą nagrinėjantis teismas iš esmės privalo įvertinti tarptautinės apsaugos suteikimo pagrindus ar faktus, kuriais, nors jie ir susiję su įvykiais arba pavojais, tariamai įvykusiais ar atsiradusiais iki apskųsto sprendimo dėl atsisakymo priėmimo ar net iki tarptautinės apsaugos prašymo pateikimo, pirmą kartą remiamasi per skundo nagrinėjimo procedūrą; tokius pagrindus ir faktus teismas turi vertinti kaip „naujus pareiškimus“, prieš tai paprašęs sprendžiančiosios institucijos juos išnagrinėti. Tačiau teismas neprivalo taip elgtis, jei jis konstatuoja, kad šie pagrindai ar faktai pateikti vėlyvojoje skundo nagrinėjimo stadijoje arba apibūdinti nepakankamai aiškiai, kad galėtų būti tinkamai išnagrinėti, arba jeigu jis konstatuoja, kad nurodyti faktai nėra reikšmingi ar pakankamai nesiskiria nuo tų, į kuriuos jau galėjo atsižvelgti sprendžiančioji institucija.

         (1)  OL C 86, 2017 3 20.


title: Byla C-599/18 P: 2018 m. rugsėjo 21 d. Silec Cable SAS, General Cable Corp. pateiktas apeliacinis skundas dėl 2018 m. liepos 12 d. Bendrojo Teismo (aštuntoji kolegija) priimto sprendimo byloje T-438/14, Silec Cable, General Cable / Komisija

text:
               3.12.2018

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 436/28

      2018 m. rugsėjo 21 d.Silec Cable SAS, General Cable Corp. pateiktas apeliacinis skundas dėl 2018 m. liepos 12 d. Bendrojo Teismo (aštuntoji kolegija) priimto sprendimo byloje T-438/14, Silec Cable, General Cable / Komisija

      (Byla C-599/18 P)
      (2018/C 436/39)
      Proceso kalba: anglų

         Šalys

         Apeliantės: Silec Cable SAS, General Cable Corp., atstovaujamos baristerio I. Sinan, advokatės C. Renner

         Kita proceso šalis: Europos Komisija

         Apeliančių reikalavimai

      Apeliantės Teisingumo Teismo prašo:

                  —

                  panaikinti skundžiamą sprendimą,

                  —

                  panaikinti sprendimo (1) 1 straipsnį, kiek jis susiję su Silec Cable ir General Cable,

                  —

                  alternatyviai, pakeisti sprendimo 2 straipsnį ir sumažinti Silec Cable ir General Cable skirtą baudą, atsižvelgiant į argumentus, kuriais grindžiamas šis apeliacinis skundas,

                  —

                  alternatyviai, grąžinti bylą Bendrajam Teismui,

                  —

                  priteisti iš Europos Komisijos visas bylinėjimosi išlaidas.

         Apeliacinio skundo pagrindai ir pagrindiniai argumentai

      Pirmuoju pagrindu apeliantės teigia, kad Bendrasis Teismas padarė teisės klaidą, kai netinkamai taikė įrodinėjimo taisykles ir iškraipė jam pateiktus įrodymus dėl apeliantės Silec dalyvavimo darant nurodytą pažeidimą.
      Bendrasis Teismas netinkamai taikė atviro ir viešo atsiribojimo kriterijų siekdamas perkelti apeliantės Silec dalyvavimo darant nurodytą pažeidimą įrodinėjimo naštą. Apeliantės teigia, kad Bendrasis Teismas taip pat padarė teisės klaidą, kai rėmėsi tik subjektyviu kitų nurodyto pažeidimo dalyvių suvokimu, siekdamas įrodyti apeliantės Silec dalyvavimą. Apeliantės taip pat mano, kad Bendrasis Teismas iškraipė jam pateiktus įrodymus ir pažeidė pareigą saugoti profesinę paslaptį (SESV 339 straipsnis), kai padarė išvadą, kad apeliantė Silec dalyvavo darant nurodytą pažeidimą.
      Antruoju pagrindu apeliantės tvirtina, kad Bendrasis Teismas pažeidė vienodo požiūrio principą, kai atsisakė pripažinti apeliantės Silec dalyvavimą darant nurodytą pažeidimą „antraeile dalyve“.
      Apeliantės teigia, kad Bendrasis Teismas neteisėtai atsižvelgė į Safran/Sagem/Sagem ryšius, kai vertino individualų apeliantės Silec dalyvavimą tam, kad nustatytų baudos dydį. Apeliantės tvirtina, kad pats Bendrasis Teismas pateikia akivaizdžiai prieštaraujančius motyvus šiuo aspektu. Be to, apeliantės nurodo, kad Bendrasis Teismas lygina netinkamas teisines situacijas prieidamas prie išvados, kad Komisija nediskriminuoja apeliantės Silec, kai atsisako pripažinti ją antraeile dalyve.

         (1)  2014 m. balandžio 2 d. Komisijos sprendimas C(2014) 2139 final dėl procedūros pagal Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo 101 straipsnį ir EEE susitarimo 53 straipsnį (byla AT.39610 – Elektros kabeliai) (pranešta dokumentu Nr. C(2014) 2139 final) (OL C 319, 2014, p. 10).


title: Byla T-109/17: 2018 m. spalio 18 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje FCA US / EUIPO – Busbridge (VIPER) (Europos Sąjungos prekių ženklas — Registracijos pripažinimo negaliojančia procedūra — Žodinis Europos Sąjungos prekių ženklas VIPER — Ankstesnis nacionalinis žodinis prekių ženklas VIPER — Ankstesnio prekių ženklo naudojimas iš tikrųjų — Prekės, kurioms buvo naudojamas ankstesnis prekių ženklas — Ankstesnio prekių ženklo naudojimo apimtis — Reglamento (EB) Nr. 207/2009 57 straipsnio 2 ir 3 dalys (dabar – Reglamento (ES) 2017/1001 64 straipsnio 2 ir 3 dalys))

text:
               3.12.2018

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 436/41

      2018 m. spalio 18 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje FCA US / EUIPO – Busbridge (VIPER)

      (Byla T-109/17) (1)

      ((Europos Sąjungos prekių ženklas - Registracijos pripažinimo negaliojančia procedūra - Žodinis Europos Sąjungos prekių ženklas VIPER - Ankstesnis nacionalinis žodinis prekių ženklas VIPER - Ankstesnio prekių ženklo naudojimas iš tikrųjų - Prekės, kurioms buvo naudojamas ankstesnis prekių ženklas - Ankstesnio prekių ženklo naudojimo apimtis - Reglamento (EB) Nr. 207/2009 57 straipsnio 2 ir 3 dalys (dabar – Reglamento (ES) 2017/1001 64 straipsnio 2 ir 3 dalys)))
      (2018/C 436/58)
      Proceso kalba: anglų

         Šalys

         Ieškovė: FCA US LLC (Auburn Hills, Mičiganas, Jungtinės Valstijos), atstovaujama QC C. Morcom

         Atsakovė: Europos Sąjungos intelektinės nuosavybės tarnyba, atstovaujama D. Hanf

         Kita procedūros EUIPO apeliacinėje taryboje šalis, įstojusi į bylą Bendrajame Teisme: Robert Dennis Busbridge (Hookwood, Jungtinė Karalystė)

         Dalykas

      Ieškinys dėl 2016 m. gruodžio 1 d. EUIPO pirmosios apeliacinės tarybos sprendimo (byla R 554/2016-1), susijusio su registracijos pripažinimo negaliojančia procedūra tarp R. D. Busbridge ir FCA US.

         Rezoliucinė dalis

                  1.

                  Atmesti ieškinį.

                  2.

                  Priteisti iš FCA US LLC bylinėjimosi išlaidas.

         (1)  OL C 121, 2017 4 18.


title: Byla C-668/16: 2018 m. spalio 4 d. Teisingumo Teismo (antroji kolegija) sprendimas byloje Europos Komisija / Vokietijos Federacinė Respublika (Valstybės įsipareigojimų neįvykdymas — Direktyva 2006/40/EB — Iš motorinių transporto priemonių oro kondicionavimo sistemų išmetami teršalai — 5 straipsnio 4 ir 5 dalys — Direktyva 2007/46/EB — Motorinių transporto priemonių patvirtinimas — 12, 29, 30 ir 46 straipsniai — Techninių reikalavimų neatitinkančios transporto priemonės — Nacionalinių institucijų atsakomybė)

text:
               3.12.2018

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 436/6

      2018 m. spalio 4 d. Teisingumo Teismo (antroji kolegija) sprendimas byloje Europos Komisija / Vokietijos Federacinė Respublika

      (Byla C-668/16) (1)

      ((Valstybės įsipareigojimų neįvykdymas - Direktyva 2006/40/EB - Iš motorinių transporto priemonių oro kondicionavimo sistemų išmetami teršalai - 5 straipsnio 4 ir 5 dalys - Direktyva 2007/46/EB - Motorinių transporto priemonių patvirtinimas - 12, 29, 30 ir 46 straipsniai - Techninių reikalavimų neatitinkančios transporto priemonės - Nacionalinių institucijų atsakomybė))
      (2018/C 436/05)
      Proceso kalba: vokiečių

         Šalys

         Ieškovė: Europos Komisija, atstovaujama C. Hermes, D. Kukovec ir C. Becker

         Atsakovė: Vokietijos Federacinė Respublika, atstovaujama T. Henze ir D. Klebs

         Rezoliucinė dalis

                  1.

                  Vokietijos Federacinė Respublika neįvykdė įsipareigojimų:

                              —

                              pagal 2006 m. gegužės 17 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvą 2006/40/EB dėl dujų, išmetamų iš motorinių transporto priemonių oro kondicionavimo sistemų ir iš dalies keičiančią Tarybos direktyvą 70/156/EEB ir pagal 2007 m. rugsėjo 5 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2007/46/EB, nustatančios motorinių transporto priemonių ir jų priekabų bei sistemų, sudėtinių dalių ir atskirų techninių mazgų patvirtinimo pagrindus (Pagrindų direktyva), iš dalies pakeistos 2010 m. balandžio 16 d. Komisijos reglamentu (ES) Nr. 371/2010, 12 ir 30 straipsnius, nes per pagrįstoje nuomonėje nurodytą terminą nesiėmė būtinų priemonių, kad atkurtų 133 713 vnt. 246, 176 ir 117 tipų transporto priemonių, kurias Daimler AG pardavė laikotarpiu nuo 2013 m. sausio 1 d. iki birželio 26 d., atitiktį patvirtintiems tipams, nors šiose transporto priemonėse buvo naudojamas ne aušalas R1234yf, numatytas naudoti šių patvirtintų tipų transporto priemonėse, bet aušalas, kurio visuotinio atšilimo potencialas didesnis negu 150, o tai pažeidžia Direktyvos 2006/40 5 straipsnio 4 dalyje numatytą ribą,

                              —

                              pagal Direktyvą 2006/40 ir pagal kartu aiškinamus Direktyvos 2007/46, iš dalies pakeistos Reglamentu Nr. 371/2010, 46, 5 ir 18 straipsnius, nes per pagrįstoje nuomonėje nurodytą terminą nesiėmė būtinų priemonių šios direktyvos 46 straipsnyje nurodytoms sankcijoms įvykdyti, kad užtikrintų, jog gamintojai paisytų šios direktyvos 5 ir 18 straipsnių, kuriuose reglamentuojama gamybos atitiktis ir atitikties liudijimo išdavimas.

                  2.

                  Atmesti likusią ieškinio dalį.

                  3.

                  Vokietijos Federacinė Respublika padengia savo bylinėjimosi išlaidas ir pusę Europos Komisijos bylinėjimosi išlaidų.

                  4.

                  Europos Komisija padengia pusę savo bylinėjimosi išlaidų.

         (1)  OL C 70, 2017 3 6.


title: Byla T-164/17: 2018 m. spalio 15 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Apple and Pear Australia ir Star Fruits Diffusion / EUIPO – Pink Lady America (WILD PINK) (Europos Sąjungos prekių ženklas — Protesto procedūra — Žodinio Europos Sąjungos prekių ženklo WILD PINK paraiška — Ankstesni žodiniai Europos Sąjungos ir nacionaliniai prekių ženklai PINK LADY — Ankstesni vaizdiniai Europos Sąjungos prekių ženklai „Pink Lady“ — Santykinis atmetimo pagrindas — Galimybė supainioti — Reglamento (EB) Nr. 207/2009 8 straipsnio 1 dalies b punktas (dabar – Reglamento (ES) 2017/1001 8 straipsnio 1 dalies b punktas) — Reglamento Nr. 207/2009 8 straipsnio 5 dalis (dabar – Reglamento 2017/1001 8 straipsnio 5 dalis))

text:
               3.12.2018

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 436/42

      2018 m. spalio 15 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Apple and Pear Australia ir Star Fruits Diffusion / EUIPO – Pink Lady America (WILD PINK)

      (Byla T-164/17) (1)

      ((Europos Sąjungos prekių ženklas - Protesto procedūra - Žodinio Europos Sąjungos prekių ženklo WILD PINK paraiška - Ankstesni žodiniai Europos Sąjungos ir nacionaliniai prekių ženklai PINK LADY - Ankstesni vaizdiniai Europos Sąjungos prekių ženklai „Pink Lady“ - Santykinis atmetimo pagrindas - Galimybė supainioti - Reglamento (EB) Nr. 207/2009 8 straipsnio 1 dalies b punktas (dabar – Reglamento (ES) 2017/1001 8 straipsnio 1 dalies b punktas) - Reglamento Nr. 207/2009 8 straipsnio 5 dalis (dabar – Reglamento 2017/1001 8 straipsnio 5 dalis)))
      (2018/C 436/59)
      Proceso kalba: anglų

         Šalys

         Ieškovės: Apple and Pear Australia Ltd (Viktorija, Australija) ir Star Fruits Diffusion (Le Pontė, Prancūzija) atstovaujamos advokatų T. de Haan, P. Péters ir H. Abraham

         Atsakovė: Europos Sąjungos intelektinės nuosavybės tarnyba (EUIPO), atstovaujama J. Ivanausko ir D. Walicka

         Kita procedūros EUIPO apeliacinėje taryboje šalis, įstojusi į bylą Bendrajame Teisme: Pink Lady America LLC (Jakima, Vašingtonas, Jungtinės Valstijos), iš pradžių atstovaujama advokatų R. Manno ir S. Travaglio, vėliau – advokato R. Manno

         Dalykas

      Ieškinys dėl 2017 m. sausio 10 d. EUIPO ketvirtosios apeliacinės tarybos sprendimo (byla R 87/2015-4), susijusio su protesto procedūra tarp Apple and Pear Australia ir Star Fruits Diffusion, vienos šalies, ir Pink Lady America, kitos šalies.

         Rezoliucinė dalis

                  1.

                  Panaikinti 2017 m. sausio 10 d. Europos Sąjungos intelektinės nuosavybės tarnybos (EUIPO) ketvirtosios apeliacinės tarybos sprendimą (byla R 87/2015-4).

                  2.

                  EUIPO padengia savo bylinėjimosi išlaidas ir iš jos priteisiama pusė Apple and Pear Australia Ltd ir Star Fruits Diffusion patirtų bylinėjimosi išlaidų, įskaitant būtinąsias išlaidas, kurias ieškovės patyrė vykstant procedūrai EUIPO apeliacinėje taryboje.

                  3.

                  Pink Lady America LLC padengia savo bylinėjimosi išlaidas ir iš jos priteisiama pusė Apple and Pear Australia Ltd ir Star Fruits Diffusion patirtų bylinėjimosi išlaidų, įskaitant būtinąsias išlaidas, kurias ieškovės patyrė vykstant procedūrai EUIPO apeliacinėje taryboje.

         (1)  OL C 144, 2017 5 8.


title: Byla T-564/18: 2018 m. rugsėjo 21 d. pareikštas ieškinys byloje Bernis ir kt. / ECB

text:
               3.12.2018

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 436/53

      2018 m. rugsėjo 21 d. pareikštas ieškinys byloje Bernis ir kt. / ECB

      (Byla T-564/18)
      (2018/C 436/75)
      Proceso kalba: anglų

         Šalys

         Ieškovai: Ernests Bernis (Jūrmala, Latvija), Oļegs Fiļs (Jūrmala), OF Holding SIA (Ryga, Latvija) ir Cassandra Holding Company SIA (Jūrmala), atstovaujami advokatų O. Behrends, M. Kirchner ir L. Feddern

         Atsakovas: Europos Centrinis Bankas (ECB)

         Reikalavimai

      Ieškovai Bendrojo Teismo prašo:

                  —

                  panaikinti 2018 m. liepos 11 d. Sprendimą ECB-SSM-2018-LVABL-2 WOANCA-2018-0007, kuriuo atšaukiama ABLV Bank, AS banko licencija;

                  —

                  nurodyti atsakovui padengti visas bylinėjimosi išlaidas.

         Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

      Grįsdami ieškinį ieškovai remiasi septyniais pagrindais.

                  1.

                  Pirmasis ieškinio pagrindas grindžiamas tuo, kad ECB neteisingai manė, jog buvo įvykdytos licencijos atšaukimo sąlygos.

                  2.

                  Antrasis ieškinio pagrindas grindžiamas tuo, kad ECB neatsižvelgė į sprendimo diskrecinį pobūdį.

                  3.

                  Trečiasis ieškinio pagrindas grindžiamas tuo, kad ECB pažeidė proporcingumo principą.

                  4.

                  Ketvirtas ieškinio pagrindas grindžiamas tuo, kad ECB piktnaudžiavo valdžia.

                  5.

                  Penktas ieškinio pagrindas grindžiamas tuo, kad ECB sprendimas nebuvo tinkamai motyvuotas.

                  6.

                  Šeštas ieškinio pagrindas grindžiamas esminių procedūros reikalavimų pažeidimu.

                  7.

                  Septintas ieškinio pagrindas grindžiamas nemo auditur principo pažeidimu.


title: Byla C-519/18: 2018 m. rugpjūčio 7 d. Fővárosi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság (Vengrija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje TB / Bevándorlási és Menekültügyi Hivatal

text:
               3.12.2018

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 436/18

      2018 m. rugpjūčio 7 d.Fővárosi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság (Vengrija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje TB / Bevándorlási és Menekültügyi Hivatal

      (Byla C-519/18)
      (2018/C 436/23)
      Proceso kalba: vengrų

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

         Fővárosi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság

         Šalys pagrindinėje byloje

         Pareiškėjas: TB

         Atsakovė: Bevándorlási és Menekültügyi Hivatal

         Prejudiciniai klausimai

                  1.

                  Ar Tarybos direktyvos 2003/86/EB dėl teisės į šeimos susijungimą (1) 10 straipsnio 2 dalis turi būti aiškinama taip, kad tais atvejais, kai valstybė narė pagal šį straipsnį leidžia atvykti kitam 4 straipsnyje nenurodytam šeimos nariui, šiam šeimos nariui gali būti taikomas tik reikalavimas, numatytas 10 straipsnio 2 dalyje (t. y., kad jis turi būti pabėgėlio išlaikomas)?

                  2.

                  Jei atsakymas į pirmąjį klausimą būtų teigiamas, ar „išlaikom[o]“ asmens („dependency“), nurodyto šios direktyvos 4 straipsnio 2 dalies a punkte, statusas reiškia faktinę situaciją, kai bendrai turi egzistuoti įvairūs išlaikymo požymiai, o gal siekiant konstatuoti išlaikymo faktą pakanka, kad egzistuotų tik kai kurie išlaikymo požymiai, atsižvelgiant į konkretaus atvejo aplinkybes? Šiomis aplinkybėmis, ar šiam 10 straipsnio 2 dalyje įtvirtintam reikalavimui (kad šeimos narys turi būti „pabėgėlio išlaikom[as]“) neprieštarauja nacionalinė nuostata, pagal kurią numatyta ne kiekvieną atvejį vertinti individualiai, bet atsižvelgti tik į vienintelę faktinę aplinkybę (vienintelį išlaikymo požymį – „objektyv[ų] negal[ėjimą] tenkinti savo reikmių dėl savo sveikatos būklės“), kaip požymį, reiškiantį, kad minėtas reikalavimas tenkinamas?

                  3.

                  Jei atsakymas į pirmąjį klausimą būtų neigiamas, ir todėl valstybė narė galėtų taikyti ne tik 10 straipsnio 2 dalyje numatytą reikalavimą (šeimos narys turi būti „pabėgėlio išlaikomas“), bet ir kitus reikalavimus, ar tai reiškia, kad valstybė narė gali savo nuožiūra nustatyti bet kokį kitą reikalavimą, įskaitant ir dėl kitų šeimos narių 4 straipsnio 2 ir 3 dalyse numatytus reikalavimus, ar ji gali taikyti tik direktyvos 4 straipsnio 3 dalyje nustatytą reikalavimą[?] Šiuo atveju, kokiai faktinei situacijai taikytinas direktyvos 4 straipsnį 3 dalyje nurodytas „objektyv[aus] negal[ėjimo] tenkinti savo reikmių dėl savo sveikatos būklės“ reikalavimas? Ar jį reikia aiškinti taip, kad šie šeimos nariai negali patenkinti „savo poreikių“, ar kad jie negali pasirūpinti „savimi“, arba, jei taikytina, jis turi būti aiškinamas dar kitaip?

         (1)  2003 m. rugsėjo 22 d. Tarybos Direktyva 2003/86/EB dėl teisės į šeimos susijungimą (OL L 251, 2003, p. 12; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 19 sk., 6 t., p. 224).


title: Byla T-567/18: 2018 m. rugsėjo 21 d. pareikštas ieškinys byloje VE / ESMA

text:
               3.12.2018

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 436/54

      2018 m. rugsėjo 21 d. pareikštas ieškinys byloje VE / ESMA

      (Byla T-567/18)
      (2018/C 436/76)
      Proceso kalba: anglų

         Šalys

         Ieškovas: VE, atstovaujamas advokatų N. Flandin ir L. Levi

         Atsakovė: Europos vertybinių popierių ir rinkų institucija (ESMA)

         Reikalavimai

      Ieškovas Bendrojo Teismo prašo:

                  —

                  panaikinti 2018 m. birželio 11 d. ESMA sprendimą atmesti ieškovo pareikštą skundą dėl 2017 m. lapkričio 14 d. ESMA sprendimo, kuriuo buvo nutrauktas ieškovo įdarbinimas ESMA;

                  —

                  prireikus, panaikinti 2017 m. lapkričio 14 d. ESMA sprendimą;

                  —

                  nurodyti atlyginti ieškovo patirtą neturtinę žalą;

                  —

                  priteisti iš atsakovės bylinėjimosi išlaidas.

         Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

      Grįsdamas ieškinį ieškovas remiasi šešiais pagrindais.

                  1.

                  Pirmasis ieškinio pagrindas grindžiamas tuo, kad ieškovui apie sprendimą nutraukti jo darbo sutartį nebuvo pranešta laikantis tinkamo įspėjimo termino, kaip apibrėžta jo sutartyje.

                  2.

                  Antrasis ieškinio pagrindas grindžiamas teisės būti išklausytam pažeidimu.

                  3.

                  Trečiasis ieškinio pagrindas grindžiamas tuo, kad buvo pažeista motyvavimo pareiga pagal Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijos 41 straipsnio 2 dalį, kurioje įtvirtinta administracijos pareiga nurodyti savo sprendimų motyvus.

                  4.

                  Ketvirtasis ieškinio pagrindas grindžiamas tuo, kad sprendimas atmesti ieškovo reikalavimus taip pat sprendimas nutraukti darbo santykius grindžiami klaidingu teisiniu pagrindu, nes abu sprendimai pagrįsti 2016 m. vertinimo ataskaita, kurioje padaryta akivaizdžių vertinimo klaidų.

                  5.

                  Penktasis ieškinio pagrindas grindžiamas proporcingumo principo pažeidimu.

                  6.

                  Šeštasis ieškinio pagrindas grindžiamas atsakovei tenkančios rūpestingumo pareigos pažeidimu, atsižvelgiant į ieškovo sveikatos problemas ir jo bendrąsias darbo sąlygas.


title: Byla T-171/17: 2018 m. spalio 16 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje M & K / EUIPO – Genfoot (KIMIKA) (Europos Sąjungos prekių ženklas — Protesto procedūra — Žodinio Europos Sąjungos prekių ženklo KIMIKA paraiška — Ankstesnis žodinis Europos Sąjungos prekių ženklas KAMIK — Santykiniai atmetimo pagrindai — Galimybė supainioti — Reglamento (EB) Nr. 207/2009 8 straipsnio 1 dalies b punktas (dabar – Reglamento (ES) 2017/1001 8 straipsnio 1 dalies b punktas) — Naudojimas iš tikrųjų — Reglamento Nr. 207/2009 42 straipsnio 2 ir 3 dalys (dabar – Reglamento 2017/1001 47 straipsnio 2 ir 3 dalys))

text:
               3.12.2018

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 436/43

      2018 m. spalio 16 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje M & K / EUIPO – Genfoot (KIMIKA)

      (Byla T-171/17) (1)

      ((Europos Sąjungos prekių ženklas - Protesto procedūra - Žodinio Europos Sąjungos prekių ženklo KIMIKA paraiška - Ankstesnis žodinis Europos Sąjungos prekių ženklas KAMIK - Santykiniai atmetimo pagrindai - Galimybė supainioti - Reglamento (EB) Nr. 207/2009 8 straipsnio 1 dalies b punktas (dabar – Reglamento (ES) 2017/1001 8 straipsnio 1 dalies b punktas) - Naudojimas iš tikrųjų - Reglamento Nr. 207/2009 42 straipsnio 2 ir 3 dalys (dabar – Reglamento 2017/1001 47 straipsnio 2 ir 3 dalys)))
      (2018/C 436/60)
      Proceso kalba: anglų

         Šalys

         Ieškovė: M & K Srl (Pratas, Italija), atstovaujama iš pradžių advokato F. Caricato, vėliau advokatų M. Cartella ir B. Cartella

         Atsakovė: Europos Sąjungos intelektinės nuosavybės tarnyba (EUIPO), atstovaujama E. Markakis ir A. Folliard-Monguiral

         Kita procedūros EUIPO apeliacinėje taryboje šalis, įstojusi į bylą Bendrajame Teisme: Genfoot, Inc. (Monrealis, Kvebekas, Kanada), atstovaujama advokatų E. Saarmann ir P. Baronikians

         Dalykas

      Ieškinys dėl 2017 m. sausio 12 d. EUIPO ketvirtosios apeliacinės tarybos sprendimo (byla R 1206/2016-4), susijusio su protesto procedūra tarp Genfoot ir M & K.

         Rezoliucinė dalis

                  1.

                  Atmesti ieškinį.

                  2.

                  Priteisti iš M & K Srl bylinėjimosi išlaidas.

         (1)  OL C 144, 2017 5 8.


title: Byla C-12/17: 2018 m. spalio 4 d. Teisingumo Teismo (didžioji kolegija) sprendimas byloje (Curtea de Apel Cluj (Rumunija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Tribunalul Botoşani, Ministerul Justiţiei / Maria Dicu (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą — Socialinė politika — Darbo laiko organizavimas — Direktyva 2003/88/EB — Teisė į mokamas kasmetines atostogas — Direktyva 2010/18/ES — Patikslintas bendrasis susitarimas dėl vaiko priežiūros atostogų — Vaiko priežiūros atostogų nelaikymas faktinio darbo laikotarpiu)

text:
               3.12.2018

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 436/7

      2018 m. spalio 4 d. Teisingumo Teismo (didžioji kolegija) sprendimas byloje (Curtea de Apel Cluj (Rumunija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Tribunalul Botoşani, Ministerul Justiţiei / Maria Dicu

      (Byla C-12/17) (1)

      ((Prašymas priimti prejudicinį sprendimą - Socialinė politika - Darbo laiko organizavimas - Direktyva 2003/88/EB - Teisė į mokamas kasmetines atostogas - Direktyva 2010/18/ES - Patikslintas bendrasis susitarimas dėl vaiko priežiūros atostogų - Vaiko priežiūros atostogų nelaikymas faktinio darbo laikotarpiu))
      (2018/C 436/06)
      Proceso kalba: rumunų

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

         Curtea de Apel Cluj

         Šalys pagrindinėje byloje

         Apeliantai: Tribunalul Botoşani, Ministerul Justiţiei

         Kita apeliacinio proceso šalis: Maria Dicu

         Į bylą įstojusios šalys: Curtea de Apel Suceava, Consiliul Superior al Magistraturii

         Rezoliucinė dalis

      2003 m. lapkričio 4 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2003/88/EB dėl tam tikrų darbo laiko organizavimo aspektų 7 straipsnis turi būti aiškinamas taip, kad pagal jį nedraudžiama nacionalinės teisės nuostata, kaip antai nagrinėjama pagrindinėje byloje, pagal kurią, nustatant teisę į mokamas kasmetines atostogas, kurios tuo straipsniu užtikrinamos darbuotojui už referencinį laikotarpį, vaiko priežiūros atostogos, kuriomis per tą laikotarpį pasinaudojo darbuotojas, nelaikomos faktinio darbo laikotarpiu.

         (1)  OL C 104, 2017 4 3.


title: Byla T-569/18: 2018 m. rugsėjo 25 d. pareikštas ieškinys byloje W. Kordes’ Söhne Rosenschulen / EUIPO (Kordes’ Rose Monique)

text:
               3.12.2018

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 436/54

      2018 m. rugsėjo 25 d. pareikštas ieškinys byloje W. Kordes’ Söhne Rosenschulen / EUIPO (Kordes’ Rose Monique)

      (Byla T-569/18)
      (2018/C 436/77)
      Proceso kalba: vokiečių

         Šalys

         Ieškovė: W. Kordes’ Söhne Rosenschulen GmbH & Co KG (Klein Offenseth Sparrieshoop, Vokietija), atstovaujama advokato G. Würtenberger

         Atsakovė: Europos Sąjungos intelektinės nuosavybės tarnyba (EUIPO)

         Su procedūra EUIPO susijusi informacija

         Prekių ženklas, dėl kurio kilo ginčas: žodinio Sąjungos prekių ženklo „Kordes’ Rose Monique“ paraiška – Registracijos paraiška Nr. 15 856 743

         Ginčijamas sprendimas: 2018 m. liepos 12 d. EUIPO pirmosios apeliacinės tarybos sprendimas byloje R 1929/2017-1.

         Reikalavimai

      Ieškovė Bendrojo Teismo prašo:

                  —

                  panaikinti ginčijamą sprendimą,

                  —

                  priteisti iš EUIPO bylinėjimosi išlaidas.

         Pagrindai, kuriais remiamasi

                  —

                  Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) 2017/1001 7 straipsnio 1 dalies pažeidimas,

                  —

                  Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) 2017/1001 95 straipsnio pažeidimas.


title: Byla C-600/18: 2018 m. rugsėjo 24 d. Szombathelyi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság (Vengrija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje UTEP 2006. SRL / Vas Megyei Kormányhivatal Hatósági Főosztály, Hatósági, Építésügyi és Oktatási Osztály

text:
               3.12.2018

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 436/29

      2018 m. rugsėjo 24 d.Szombathelyi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság (Vengrija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje UTEP 2006. SRL / Vas Megyei Kormányhivatal Hatósági Főosztály, Hatósági, Építésügyi és Oktatási Osztály

      (Byla C-600/18)
      (2018/C 436/40)
      Proceso kalba: vengrų

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

         Szombathelyi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság

         Šalys pagrindinėje byloje

         Pareiškėja: UTEP 2006. SRL

         Atsakovė: Vas Megyei Kormányhivatal Hatósági Főosztály, Hatósági, Építésügyi és Oktatási Osztály

         Prejudicinis klausimas

      Ar SESV 92 straipsnio nuostatos turi būti aiškinamos taip, kad jos draudžia tokį a kis- és középvállalkozásokról, fejlődésük támogatásáról szóló 2004. [évi] XXXIV. törvény (2004 m. Įstatymas Nr. XXXIV dėl mažų ir vidutinių įmonių bei paramos jų vystymui; toliau – KKV įstatymas) 12/A straipsnio aiškinimą ir su šiuo straipsniu susijusią institucijų praktiką, pagal kuriuos KKV įstatymo 12/A straipsnio negalima taikyti ne Vengrijoje, bet kitoje valstybėje narėje įregistruotoms įmonėms (teisės subjektams), nors jos ir atitinka šiame įstatyme apibrėžtą mažos ir vidutinės įmonės sąvoką?


title: Byla C-602/18 P: 2018 m. rugsėjo 21 d. Star Television Productions Ltd pateiktas apeliacinis skundas dėl 2018 m. liepos 13 d. Bendrojo Teismo (šeštoji kolegija) priimto sprendimo byloje T-797/17 Star Television Productions / EUIPO – Marc Dorcel (STAR)

text:
               3.12.2018

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 436/30

      2018 m. rugsėjo 21 d.Star Television Productions Ltd pateiktas apeliacinis skundas dėl 2018 m. liepos 13 d. Bendrojo Teismo (šeštoji kolegija) priimto sprendimo byloje T-797/17 Star Television Productions / EUIPO – Marc Dorcel (STAR)

      (Byla C-602/18 P)
      (2018/C 436/41)
      Proceso kalba: prancūzų

         Šalys

         Apeliantė: Star Television Productions Ltd, atstovaujama solisitoriaus D. Farnsworth

         Kitos proceso šalys: Europos Sąjungos intelektinės nuosavybės tarnyba, Marc Dorcel
      2018 m. spalio 18 d nutartimi Teisingumo Teismas (šeštoji kolegija) nusprendė atmesti apeliacinį skundą.


title: Byla T-577/18: 2018 m. rugsėjo 25 d. pareikštas ieškinys byloje Crédit agricole Corporate and Investment Bank / ECB

text:
               3.12.2018

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 436/56

      2018 m. rugsėjo 25 d. pareikštas ieškinys byloje Crédit agricole Corporate and Investment Bank / ECB

      (Byla T-577/18)
      (2018/C 436/79)
      Proceso kalba: prancūzų

         Šalys

         Ieškovė: Crédit agricole Corporate and Investment Bank (Monružas, Prancūzija), atstovaujama advokatų A. Champsaur ir A. Delors

         Atsakovas: Europos Centrinis Bankas

         Reikalavimai

      Ieškovė Bendrojo Teismo prašo:

                  —

                  remiantis SESV 256 ir 263 straipsniais panaikinti 2018 m. liepos 16 d. ECB priimtą sprendimą ECB-SSM-2018-FRCAG-76;

                  —

                  priteisti iš ECB visas bylinėjimosi išlaidas.

         Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

      Grįsdama ieškinį ieškovė remiasi dviem pagrindais, iš esmės tapačiais nurodytiesiems byloje T-576/18 Crédit agricole /ECB.


title: Byla C-616/18: 2018 m. spalio 1 d. tribunal d'instance d’Épinal (Prancūzija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Cofidis SA / YU, ZT

text:
               3.12.2018

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 436/30

      2018 m. spalio 1 d.tribunal d'instance d’Épinal (Prancūzija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Cofidis SA / YU, ZT

      (Byla C-616/18)
      (2018/C 436/42)
      Proceso kalba: prancūzų

         Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

         Tribunal d'instance d’Épinal

         Šalys pagrindinėje byloje

         Ieškovė: Cofidis SA

         Atsakovai: YU, ZT

         Prejudicinis klausimas

      Ar dėl 2008 m. balandžio 23 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2008/48/EB dėl vartojimo kredito sutarčių ir panaikinančia Tarybos direktyvą 87/102/EEB (1) užtikrinamos vartotojų apsaugos yra draudžiamos nacionalinės teisės nuostatos, pagal kurias ieškinį, kurį pardavėjas ar tiekėjas pareiškė vartotojui remdamasis jų sudaryta kredito sutartimi, nagrinėjančiam nacionaliniam teismui draudžiama, pasibaigus penkerių metų senaties terminui, skaičiuojamam nuo sutarties sudarymo dienos, ex officio arba vartotojui pateikus prieštaravimą nustatyti, kad nebuvo laikomasi šios direktyvos 8 straipsnyje įtvirtintų nuostatų dėl pareigos patikrinti vartotojo kreditingumą, šios direktyvos 10 ir paskesniuose straipsniuose įtvirtintų nuostatų dėl informacijos, kuri turi būti aiškiai ir glaustai nurodyta kredito sutartyse, ir apskritai visų tos direktyvos nuostatų, reglamentuojančių vartotojų apsaugą, ir taikyti už tai sankcijas?

         (1)  OL L 133, p. 66.