title: Byla C-439/10: 2010 m. gruodžio 7 d. Teisingumo Teismo (penktoji kolegija) nutartis byloje ( Curtea de Apel Bacău (Rumunija ) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) SC DRA SPEED SRL prieš Direcția Generală a Finanțelor Publice Bacău, Administrația Finanțelor Publice Bacău (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą — Faktinių aplinkybių nepateikimas — Nepriimtinumas)

text:
               26.2.2011

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 63/17

         2010 m. gruodžio 7 d. Teisingumo Teismo (penktoji kolegija) nutartis byloje (Curtea de Apel Bacău (Rumunija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) SC DRA SPEED SRL prieš Direcția Generală a Finanțelor Publice Bacău, Administrația Finanțelor Publice Bacău

   (Byla C-439/10) (1)

   (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą - Faktinių aplinkybių nepateikimas - Nepriimtinumas)
   2011/C 63/32
   Proceso kalba: rumunų

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Curtea de Apel Bacău

      Šalys

      Apeliantė: SC DRA SPEED SRL

      Atsakovės apeliaciniame procese: Direcția Generală a Finanțelor Publice Bacău, Administrația Finanțelor Publice Bacău

      Dalykas

   Prašymas priimti prejudicinį sprendimą — Curtea de Apel Bacău Secția Comercială, Contencios Administrativ și Fiscal — Anksčiau kitose valstybėse narėse įregistruotų naudotų transporto priemonių registracija — Mokestis už aplinkos taršą, taikomas pirmą kartą tam tikroje valstybėje narėje registruojant motorines transporto priemones — Nacionalinės teisės aktų atitiktis SESV 110 straipsniui — Diskriminacija, palyginti su atitinkamos valstybės narės teritorijoje jau įregistruotomis naudotomis transporto priemonėmis, kurias vėliau parduodant ir perregistruojant toks mokestis netaikomas.

      Rezoliucinė dalis

   Prašymas priimti prejudicinį sprendimą, kurį pateikė Curtea de Apel Bacău 2010 m. rugsėjo 1 d. sprendimu, yra akivaizdžiai nepriimtinas.

      (1)  OL C 328, 2010 12 4.


title: Byla T-664/16: 2016 m. rugsėjo 14 d. pareikštas ieškinys byloje PJ/EUIPO – Erdmann & Rossi (Erdmann & Rossi)

text:
               6.3.2017

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 70/22

         2016 m. rugsėjo 14 d. pareikštas ieškinys byloje PJ/EUIPO – Erdmann & Rossi (Erdmann & Rossi)

   (Byla T-664/16)
   (2017/C 070/31)
   Kalba, kuria surašytas ieškinys: vokiečių

      Šalys

      Ieškovė: PJ, atstovaujama advokato B. Schürmann

      Atsakovė: Europos Sąjungos intelektinės nuosavybės tarnyba (EUIPO)

      Kita procedūros Apeliacinėje taryboje šalis: Erdmann & Rossi GmbH (Berlynas, Vokietija)

      Su procedūra EUIPO susijusi informacija

      Prekių ženklo, dėl kurio kilo ginčas, savininkė: ieškovė

      Prekių ženklas, dėl kurio kilo ginčas: žodinis Sąjungos prekių ženklas „Erdmann & Rossi“ – Sąjungos prekių ženklas Nr. 10 310 481

      Procedūra EUIPO: registracijos pripažinimo negaliojančia procedūra

      Ginčijamas sprendimas: 2016 m. liepos 18 d. EUIPO ketvirtosios apeliacinės tarybos sprendimas byloje R 1670/2015-4

      Reikalavimai

   Ieškovė Bendrojo Teismo prašo:

               —

               panaikinti ginčijamą sprendimą,

               —

               priteisti iš EUIPO bylinėjimosi išlaidas, įskaitant patirtąsias nagrinėjant bylą Apeliacinėje taryboje ir Anuliavimo skyriuje.

      Pagrindai, kuriais remiamasi

               —

               Reglamento Nr. 207/2009 52, 56, 63, 75 ir 76 straipsnių pažeidimas,

               —

               Reglamento Nr. 2868/95 50, 55, 94 straipsnių pažeidimas,

               —

               Reglamento Nr. 216/96 12 straipsnio pažeidimas,

               —

               EŽTK 6 straipsnio pažeidimas,

               —

               Pagrindinių teisių chartijos 47 ir 48 straipsnių pažeidimas.


title: Byla C-172/06 2007 m. birželio 13 d. Teisingumo Teismo septintosios kolegijos pirmininko nutartis Europos Bendrijų Komisija prieš Ispanijos Karalystę

text:
               25.8.2007

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 199/24

         2007 m. birželio 13 d. Teisingumo Teismo septintosios kolegijos pirmininko nutartis Europos Bendrijų Komisija prieš Ispanijos Karalystę

   (Byla C-172/06) (1)

   (2007/C 199/39)

      Proceso kalba: ispanų

   Septintosios kolegijos pirmininkas nutartimi nurodė išbraukti bylą iš registro.

      (1)  OL C 131, 2006 6 3.


title: Byla T-249/11: 2013 m. gegužės 14 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Sanco prieš VRDT — Marsalman (Viščiuko vaizdavimas) (Bendrijos prekių ženklas — Protesto procedūra — Viščiuką vaizduojančio vaizdinio Bendrijos prekių ženklo paraiška — Viščiuką vaizduojantis ankstesnis nacionalinis prekių ženklas — Santykinis atmetimo pagrindas — Prekių ir paslaugų panašumas — Reglamento (EB) Nr. 207/2009 8 straipsnio 1 dalies b punktas)

text:
               22.6.2013

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 178/8

         2013 m. gegužės 14 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Sanco prieš VRDT — Marsalman (Viščiuko vaizdavimas)

   (Byla T-249/11) (1)

   (Bendrijos prekių ženklas - Protesto procedūra - Viščiuką vaizduojančio vaizdinio Bendrijos prekių ženklo paraiška - Viščiuką vaizduojantis ankstesnis nacionalinis prekių ženklas - Santykinis atmetimo pagrindas - Prekių ir paslaugų panašumas - Reglamento (EB) Nr. 207/2009 8 straipsnio 1 dalies b punktas)
   2013/C 178/14
   Proceso kalba: ispanų

      Šalys

      Ieškovė: Sanco, SA (Barselona, Ispanija), atstovaujama advokato A. Segura Roda

      Atsakovė: Vidaus rinkos derinimo tarnyba (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui), atstovaujama J. Crespo Carrillo

      Kita procedūros VRDT Apeliacinėje taryboje šalis, įstojusi į bylą Bendrajame Teisme: Marsalman, SL (Barselona, Ispanija)

      Dalykas

   Ieškinys, kuriuo prašoma panaikinti 2011 m. vasario 17 d. VRDT antrosios apeliacinės tarybos sprendimą (byla R 1073/2010-2), susijusį su protesto procedūra tarp Sanco, SA ir Marsalman, SL.

      Rezoliucinė dalis

               1.

               Panaikinti 2011 m. vasario 17 d. Vidaus rinkos derinimo tarnybos (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui) (VRDT) antrosios apeliacinės tarybos sprendimą (byla R 1073/2010-2).

               2.

               Atmesti likusią ieškinio dalį.

               3.

               Priteisti iš VRDT bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 204, 2011 7 9.


title: Byla T-392/10: 2011 m. gegužės 24 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Euro-Information prieš VRDT (EURO AUTOMATIC CASH) ( „Bendrijos prekių ženklas — Žodinio Bendrijos prekių ženklo EURO AUTOMATIC CASH paraiška — Absoliutūs atmetimo pagrindai — Apibūdinamasis pobūdis — Reglamento (EB) Nr. 207/2009 7 straipsnio 1 dalies c punktas“ )

text:
               9.7.2011

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 204/23

         2011 m. gegužės 24 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Euro-Information prieš VRDT (EURO AUTOMATIC CASH)

   (Byla T-392/10) (1)

   (Bendrijos prekių ženklas - Žodinio Bendrijos prekių ženklo EURO AUTOMATIC CASH paraiška - Absoliutūs atmetimo pagrindai - Apibūdinamasis pobūdis - Reglamento (EB) Nr. 207/2009 7 straipsnio 1 dalies c punktas)
   2011/C 204/41
   Proceso kalba: prancūzų

      Šalys

      Ieškovė: Euro-Information — Européenne de traitement de l'information (Strasbūras, Prancūzija), atstovaujama advokato A. Grolée

      Atsakovė: Vidaus rinkos derinimo tarnyba (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui), atstovaujama A. Folliard-Monguiral

      Dalykas

   Ieškinys, pareikštas dėl 2010 m. birželio 17 d. VRDT antrosios apeliacinės tarybos sprendimo (byla R 892/2010-2), susijusio su prašymu įregistruoti žodinį žymenį EURO AUTOMATIC CASH kaip Bendrijos prekių ženklą.

      Rezoliucinė dalis

               1.

               Atmesti ieškinį.

               2.

               Priteisti iš Euro-Information — Européenne de traitement de l’information bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 301, 2010 11 6.


title: Byla C-700/15: 2016 m. gruodžio 15 d. Teisingumo Teismo (šeštoji kolegija) sprendimas byloje (Vrhovno sodišče Republike Slovenije (Slovėnija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) LEK Farmacevtska Družba d.d./Slovėnijos Respublika (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą — Kombinuotoji nomenklatūra — Prekių klasifikavimas — Maisto papildai, priskiriami prie 2106 tarifinės pozicijos — Veiklioji medžiaga kaip pagrindinė sudedamoji dalis — Galimas priskyrimas prie Kombinuotosios nomenklatūros 30 skirsnio — Produktų pateikimas ir pardavimas kaip vaistų)

text:
               13.2.2017

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 46/9

         2016 m. gruodžio 15 d. Teisingumo Teismo (šeštoji kolegija) sprendimas byloje (Vrhovno sodišče Republike Slovenije (Slovėnija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) LEK Farmacevtska Družba d.d./Slovėnijos Respublika

   (Byla C-700/15) (1)

   ((Prašymas priimti prejudicinį sprendimą - Kombinuotoji nomenklatūra - Prekių klasifikavimas - Maisto papildai, priskiriami prie 2106 tarifinės pozicijos - Veiklioji medžiaga kaip pagrindinė sudedamoji dalis - Galimas priskyrimas prie Kombinuotosios nomenklatūros 30 skirsnio - Produktų pateikimas ir pardavimas kaip vaistų))
   (2017/C 046/12)
   Proceso kalba: slovėnų

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Vrhovno sodišče Republike Slovenije

      Šalys pagrindinėje byloje

      Pareiškėja: LEK Farmacevtska Družba d.d.

      Atsakovė: Slovėnijos Respublika

      Rezoliucinė dalis

               1.

               1987 m. liepos 23 d. Tarybos reglamento (EEB) Nr. 2658/87 dėl tarifų ir statistinės nomenklatūros bei dėl Bendrojo muitų tarifo I priede su pakeitimais, padarytais 2011 m. rugsėjo 27 d. Komisijos reglamentu (ES) Nr. 1006/2011, pateiktos Bendrojo muitų tarifo kombinuotosios nomenklatūros 3004 pozicija turi būti aiškinama taip, kad produktai, kuriems taikoma „vaisto“ sąvoka pagal 2001 m. lapkričio 6 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvą 2001/83 dėl Bendrijos kodekso, reglamentuojančio žmonėms skirtus vaistus, iš dalies pakeistą 2011 m. birželio 8 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2011/62/ES, neprivalo būti automatiškai priskiriami prie šios pozicijos.

               2.

               Reglamento Nr. 2658/87 I priede su pakeitimais, padarytais Reglamentu Nr. 1006/2011, pateikta Bendrojo muitų tarifo kombinuotoji nomenklatūra turi būti aiškinama taip, jog produktai, kaip antai aptariamieji pagrindinėje byloje, darantys bendrai naudingą poveikį sveikatai, kurių pagrindinė sudedamoji dalis yra veiklioji medžiaga, esanti prie šios nomenklatūros 2016 tarifinės pozicijos priskiriamuose maisto papilduose, priskiriami prie šios pozicijos, nors jų gamintojas juos pateikia kaip vaistus ir nors jie parduodami kaip vaistai.

      (1)  OL C 111, 2016 3 29.


title: Prašymas ELPA teismui dėl patariamosios nuomonės, kurį byloje Casino Admiral AG prieš Wolfgang Egger 2013 m. spalio 29 d. pateikė Staatsgerichtshof des Fürstentums Liechtenstein (Byla E-24/13)

text:
               27.3.2014

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 88/18

         Prašymas ELPA teismui dėl patariamosios nuomonės, kurį byloje Casino Admiral AG prieš Wolfgang Egger2013 m. spalio 29 d. pateikė Staatsgerichtshof des Fürstentums Liechtenstein

   (Byla E-24/13)
   2014/C 88/15
   2013 m. lapkričio 6 d. raštu Staatsgerichtshof des Fürstentums Liechtenstein (Lichtenšteino Kunigaikštystės valstybinis teismas) ELPA teismui pateikė prašymą (jį Teismo kanceliarija gavo 2013 m. lapkričio 8 d.) dėl patariamosios nuomonės byloje Casino Admiral AG prieš Wolfgang Egger šiais klausimais:

               1.

               Kokie yra bendrieji EEE ir Europos teisės aktų (visų pirma EB 43 ir 49 straipsnių ir iš jų kylančio įsipareigojimo dėl skaidrumo) reikalavimai, taikomi kazino koncesijų suteikimo procedūrai?

               2.

               Ar EEE arba Europos teisės aktuose nustatytas reikalavimas, kad valdžios institucija, siekianti suteikti koncesiją, pranešimo apie konkursą paskelbimo metu turi nurodyti, kaip ji ketina papildyti ir konkrečiau nurodyti įstatyme ir kitame teisės akte nurodytus reikalavimus?

               3.

               Visų pirma, ar susijusios konkurso procedūros atveju nustatyta bendra prievolė iš anksto pranešti apie sutarties skyrimui taikomų kriterijų santykinį dydį koncesijos suteikimo metu? Jei į šį klausimą atsakoma teigiamai, kokie yra EEE ir Europos teisės aktų reikalavimai dėl tokiame išankstiniame pranešime privalomos nurodyti informacijos?

               4.

               Ar šiuo atveju buvo laikomasi EEE ir Europos teisės aktų reikalavimų?

               5.

               Jei ELPA teismas nustato, kad konkurso procedūra neatitiko EEE ir Europos teisės aktų:

                           a)

                           ar EEE ir Europos teisės aktuose yra nustatytos konkrečios teisinės pasekmės tokių procedūrinių klaidų atvejais?

                           b)

                           ar tokio pobūdžio procedūrinės klaidos gali būti ištaisytos? Jei taip, kokiomis sąlygomis?

                           c)

                           ar šiuo atveju buvo laikomasi reikalavimų, kad būtų panaikinta visa konkurso ir koncesijos suteikimo procedūra?


title: Byla T-25/14: 20105 m. gegužės 4 d. Bendrojo Teismo nutartis byloje Ispanija/Komisija

text:
               29.6.2015

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 213/41

         20105 m. gegužės 4 d. Bendrojo Teismo nutartis byloje Ispanija/Komisija

   (Byla T-25/14) (1)

   (2015/C 213/67)
   Proceso kalba: ispanų
   Pirmosios kolegijos pirmininkas nutartimi nurodė išbraukti bylą iš registro.

      (1)  OL C 61, 2014 3 1.


title: Byla C-429/09: 2010 m. lapkričio 25 d. Teisingumo Teismo (antroji kolegija) sprendimas byloje ( Verwaltungsgericht Halle (Vokietija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Günter Fuß prieš Stadt Halle (Saale) (Socialinė politika — Darbuotojų sauga ir sveikatos apsauga — Direktyvos 93/104/EB ir 2003/88/EB — Darbo laiko organizavimas — Viešajame sektoriuje dirbantys ugniagesiai — Direktyvos 2003/88/EB 6 straipsnio b punktas — Maksimalus savaitės darbo laikas — Viršijimas — Sąjungos teisės pažeidimu padarytos žalos atlyginimas — Teisės į žalos atlyginimą egzistavimo sąlygos — Procedūros taisyklės — Pareiga pateikti išankstinį prašymą darbdaviui — Žalos atlyginimo forma ir dydis — Poilsio laikas arba kompensacija — Lygiavertiškumo ir veiksmingumo principai)

text:
               29.1.2011

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 30/7

         2010 m. lapkričio 25 d. Teisingumo Teismo (antroji kolegija) sprendimas byloje (Verwaltungsgericht Halle (Vokietija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Günter Fuß prieš Stadt Halle (Saale)

   (Byla C-429/09) (1)

   (Socialinė politika - Darbuotojų sauga ir sveikatos apsauga - Direktyvos 93/104/EB ir 2003/88/EB - Darbo laiko organizavimas - Viešajame sektoriuje dirbantys ugniagesiai - Direktyvos 2003/88/EB 6 straipsnio b punktas - Maksimalus savaitės darbo laikas - Viršijimas - Sąjungos teisės pažeidimu padarytos žalos atlyginimas - Teisės į žalos atlyginimą egzistavimo sąlygos - Procedūros taisyklės - Pareiga pateikti išankstinį prašymą darbdaviui - Žalos atlyginimo forma ir dydis - Poilsio laikas arba kompensacija - Lygiavertiškumo ir veiksmingumo principai)
   2011/C 30/11
   Proceso kalba: vokiečių

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Verwaltungsgericht Halle

      Šalys pagrindinėje byloje

      Ieškovas: Günter Fuß

      Atsakovas: Stadt Halle

      Dalykas

   Prašymas priimti prejudicinį sprendimą — Verwaltungsgericht Halle — 1993 m. lapkričio 23 d. Tarybos direktyvos 93/104/EB dėl tam tikrų darbo laiko organizavimo aspektų (OL L 307, p. 18; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 5 sk., 2 t., p. 197) ir 2003 m. lapkričio 4 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2003/88/EB dėl tam tikrų darbo laiko organizavimo aspektų (OL L 299, p. 9; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 5 sk., 4 t., p. 381), ypač Direktyvos 2003/88/EB 6 straipsnio b papunkčio, 16 straipsnio b papunkčio ir 19 straipsnio antros pastraipos aiškinimas — Nacionalinės teisės aktas, kuriame pažeidžiant šias direktyvas numatyta daugiau kaip 48 darbo valandų savaitė pareigūnams, dirbantiems profesionaliose priešgaisrinėse gelbėjimo tarnybose — Pareigūno, dirbusio ilgiau negu maksimalus darbo laikas, teisė į kompensaciją poilsio dienomis arba pinigais

      Rezoliucinė dalis

               1.

               Darbuotojas, kaip antai G. Fuß pagrindinėje byloje, kuris dirba ugniagesiu viešajam sektoriui priklausančioje operatyvinėje tarnyboje ir dirbo vidutinį savaitės darbo laiką, viršijantį numatytą 2003 m. lapkričio 4 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2003/88/EB dėl tam tikrų darbo laiko organizavimo aspektų 6 straipsnio b punkte, gali remtis Sąjungos teise dėl atitinkamos valstybės narės institucijų atsakomybės, kad gautų dėl šios nuostatos pažeidimo patirtos žalos atlyginimą.

               2.

               Sąjungos teisė draudžia tokią nacionalinės teisės nuostatą, kaip nagrinėjamoji pagrindinėje byloje:

                           —

                           pagal kurią viešajame sektoriuje dirbančio darbuotojo teisei gauti žalos, patirtos atitinkamos valstybės narės institucijoms pažeidus Sąjungos teisės normą, šiuo atveju — Direktyvos 2003/88 6 straipsnio b punktą, atlyginimą atsirasti nustatoma papildoma sąlyga, susijusi su klaidos, didesnės už pakankamai rimtą Sąjungos teisės pažeidimą, sąvoka, ir tai turi patikrinti prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas, ir

                           —

                           kuri viešojo sektoriaus darbuotojo teisę gauti žalos, kurią jis patyrė dėl atitinkamos valstybės narės institucijų padaryto Direktyvos 2003/88 6 straipsnio b punkto pažeidimo, atlyginimą sieja su sąlyga pateikti darbdaviui išankstinį prašymą laikytis šios nuostatos.

               3.

               Valstybių narių institucijų atlyginama žala, kurią jos padarė privatiems asmenims pažeisdamos Sąjungos teisę, turi atitikti patirtą žalą. Šioje srityje nesant Sąjungos teisės nuostatų, atitinkamos valstybės narės nacionalinėje teisėje laikantis lygiavertiškumo ir veiksmingumo principų turi būti, pirma, nustatyta, ar darbuotojo, kaip antai G. Fuß pagrindinėje byloje, dėl Sąjungos teisės normos pažeidimo patirta žala turi būti atlyginama suteikiant jam arba papildomo poilsio laiko, arba piniginę kompensaciją, ir, antra, nustatytos šio žalos atlyginimo apskaičiavimo taisyklės. Direktyvos 2003/88 16-19 straipsniuose numatyti pamatiniai laikotarpiai šiuo atveju neturi reikšmės.

               4.

               Atsakymai į prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikusio teismo klausimus yra identiški, nesvarbu, ar pagrindinės bylos faktai nagrinėjami pagal 1993 m. lapkričio 23 d. Tarybos direktyvos 93/104/EB dėl tam tikrų darbo laiko organizavimo aspektų, iš dalies pakeistos 2000 m. birželio 22 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2000/34/EB, ar pagal Direktyvos 2003/88 nuostatas.

      (1)  OL C 24, 2010 1 30.


title: Byla C-359/14: 2014 m. liepos 23 d. Vilniaus miesto apylinkės teismo (Lietuva) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje ERGO Insurance SE, veikianti per ERGO Insurance SE Lietuvos filialą prieš If P&C Insurance AS, veikiančią per If P&C Insurance AS filialą

text:
               22.9.2014

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 329/9

         2014 m. liepos 23 d. Vilniaus miesto apylinkės teismo (Lietuva) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje ERGO Insurance SE, veikianti per ERGO Insurance SE Lietuvos filialą prieš If P&C Insurance AS, veikiančią per If P&C Insurance AS filialą

   (Byla C-359/14)
   2014/C 329/11
   Proceso kalba: lietuvių

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

   Vilniaus miesto apylinkės teismas

      Šalys pagrindinėje byloje

      Ieškovė: ERGO Insurance SE, veikianti per ERGO Insurance SE Lietuvos filialą

      Atsakovė: If P&C Insurance AS, veikianti per If P&C Insurance AS filialą

      Prejudiciniai klausimai

               1.

               Ar Europos Parlamento ir Tarybos 2008 m. liepos [birželio] 17 d. reglamento Nr. 593/2008 dėl sutartinėms prievolėms taikytinos teisės (Roma I) (1) 4 straipsnio 4 dalies nuostata „Kai taikytinos teisės neįmanoma nustatyti pagal 1 ar 2 dalį, sutarčiai taikoma valstybės, su kuria ji glaudžiausiai susijusi, teisė“ turi būti aiškinama taip, kad tokiomis aplinkybėmis, kokios yra susiklosčiusios nagrinėjamoje byloje, turėtų būti taikoma Vokietijos teisė?

               2.

               Jei atsakymas į pirmąjį klausimą yra neigiamas, tai ar Europos Parlamento ir Tarybos 2007 m. liepos 11 d. reglamento Nr. 864/2007 dėl nesutartinėms prievolėms taikytinos teisės (Roma II) (2) 4 straipsnyje įtvirtinta taisyklė turi būti aiškinama taip, kad tokiomis aplinkybėmis, kokios yra susiklosčiusios nagrinėjamoje byloje, ginčui tarp vilkiko ir priekabos draudikų taikytina teisė turi būti nustatoma pagal vietos, kurioje dėl eismo įvykio atsirado žala, valstybės teisę?

      (1)  OL L 177, p. 6.

      (2)  OL L 199, p. 40.


title: Byla T-574/11: 2011 m. spalio 31 d. pareikštas ieškinys byloje Unipol Banca prieš VRDT — Union Investment Privatfonds (unicard)

text:
               7.1.2012

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 6/23

         2011 m. spalio 31 d. pareikštas ieškinys byloje Unipol Banca prieš VRDT — Union Investment Privatfonds (unicard)

   (Byla T-574/11)
   2012/C 6/42
   Kalba, kuria surašytas ieškinys: italų

      Šalys

      Ieškovė: Unipol Banca SpA (Bolonija, Italija), atstovaujama advokatų P. Costa ir P. Creta

      Atsakovė: Vidaus rinkos derinimo tarnyba (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui)

      Kita procedūros Apeliacinėje taryboje šalis: Union Investment Privatfonds GmbH (Frankfurtas prie Maino, Vokietija)

      Reikalavimai

   Ieškovė Bendrojo Teismo prašo:

               —

               panaikinti 2011 m. liepos 13 d. VRDT antrosios apeliacinės tarybos sprendimą, priimtą užbaigiant bylą Nr. R 0597/2010-2, kurią 2010 m. balandžio 14 d. inicijavo Union Investment Privatfonds GmBH ir dėl to

               —

               patenkinti 2006 m. liepos 18 d. pateiktą Bendrijos prekių ženklo paraišką Nr. 005240080 dėl žymens unicard, taip pat ir dėl Nicos sutarties 36 klasėje nurodytų paslaugų,

               —

               priteisti bylinėjimosi išlaidas.

      Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

      Bendrijos prekių ženklo paraišką pateikęs asmuo: ieškovė

      Prašomas įregistruoti Bendrijos prekių ženklas: vaizdinis prekių ženklas unicard (paraiška Nr. 5.240.080) 36 klasės paslaugoms
   Prekių ženklo ar žymens, kuriuo remtasi per protesto procedūrą, savininkas: Union Investment Privatfonds GmBH

      Prekių ženklas ar žymuo, kuriuo remtasi per protesto procedūrą: Vokietijos žodiniai prekių ženklai UNIFONDS (Nr. 991.995), UNIGLOBAL (Nr. 991.996) ir „UniGarant“ (Nr. 301 38 306.5) 36 klasės paslaugoms

      Protestų skyriaus sprendimas: atmesti protestą

      Apeliacinės tarybos sprendimas: panaikinti Protestų skyriaus sprendimą ir atmesti nagrinėjamo prekių ženklo paraišką

      Ieškinio pagrindai: klaidingas Reglamento Nr. 207/2009 8 straipsnio 1 dalies b punkto taikymas ir aiškinimas.


title: Byla T-372/07 2008 m. balandžio 17 d. Pirmosios instancijos teismo nutartis byloje Dimos Kerateas prieš Komisiją (Ieškinys dėl panaikinimo — Terminas — Nepriimtinumas)

text:
               5.7.2008

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 171/37

         2008 m. balandžio 17 d. Pirmosios instancijos teismo nutartis byloje Dimos Kerateas prieš Komisiją

   (Byla T-372/07) (1)

   (Ieškinys dėl panaikinimo - Terminas - Nepriimtinumas)
   (2008/C 171/69)
   Proceso kalba: graikų
   Šalys

      Ieškovas: Dimos Kerateas (Graikija), atstovaujama advokatų A. Papakonstantinou ir M. Chaïntarlis

      Atsakovė: Europos Bendrijų Komisija, atstovaujama D. Triantafyllou ir A. Steiblytės
   Dalykas
   Prašymas panaikinti 2004 m. gruodžio 22 d. Komisijos sprendimą C (2004) 5611 dėl finansinės paramos iš Sanglaudos fondo suteikimo įgyvendinti kietųjų atliekų tvarkymo Atikos regione (Graikija) projektą
   Rezoliucinė dalis

               1.

               Atmesti ieškinį

               2.

               Priteisti iš Dimos Kerateas bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 283, 2007 11 24.


title: Byla C-484/14: 2014 m. lapkričio 3 d. Landgericht München I (Vokietija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Tobias Mc Fadden/Sony Music Entertainment Germany GmbH

text:
               9.2.2015

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 46/18

         2014 m. lapkričio 3 d.Landgericht München I (Vokietija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Tobias Mc Fadden/Sony Music Entertainment Germany GmbH

   (Byla C-484/14)
   (2015/C 046/25)
   Proceso kalba: vokiečių

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Landgericht München I

      Šalys pagrindinėje byloje

      Ieškovas: Tobias Mc Fadden

      Atsakovė: Sony Music Entertainment Germany GmbH

      Prejudiciniai klausimai

               1.

                  Pirmasis klausimas:

               Ar 2000 m. birželio 8 d. Europos Parlamento ir Tarybos Direktyvos 2000/31/EB (1) dėl kai kurių informacinės visuomenės paslaugų, ypač elektroninės komercijos, teisinių aspektų vidaus rinkoje (Elektroninės komercijos Direktyva)12 straipsnio 1 dalies sakinio pirmąją pusę, siejamą su šios direktyvos 2 straipsnio a punktu, kartu su Direktyvos 98/34/EB, iš dalies pakeistos Direktyva 98/48/EB (2), 1 straipsnio 2 punktu, reikia aiškinti taip, kad formuluotė „paprastai už atlyginimą“ reiškia, jog nacionalinis teismas turi nustatyti:

                           a.

                           ar konkretus atitinkamas asmuo, kuris yra paslaugos teikėjas, paprastai šią paslaugą teikia už atlygį
                           arba

                           b.

                           ar rinkoje apskritai yra teikėjų, kurie šią paslaugą ar panašią paslaugą teikia už atlygį
                           arba

                           c.

                           ar dauguma tokių paslaugų ar panašių paslaugų teikiamos už atlygį?

               2.

                  Antrasis klausimas:

               Ar 2000 m. birželio 8 d. Europos Parlamento ir Tarybos Direktyvos 2000/31/EB dėl kai kurių informacinės visuomenės paslaugų, ypač elektroninės komercijos, teisinių aspektų vidaus rinkoje (Elektroninės komercijos Direktyva)12 straipsnio 1 dalies sakinio pirmąją pusę reikia aiškinti taip, kad formuluotė „prieigos prie ryšių tinklo suteikimas“ reiškia, jog tam, kad suteikimas atitiktų direktyvą, svarbu tik tai, kad būtų gautas toks rezultatas, kuris suteiktų prieigą prie ryšio tinklo (pavyzdžiui, interneto)?

               3.

                  Trečiasis klausimas:

               Ar 2000 m. birželio 8 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2000/31/EB dėl kai kurių informacinės visuomenės paslaugų, ypač elektroninės komercijos, teisinių aspektų vidaus rinkoje (Elektroninės komercijos Direktyva) 12 straipsnio 1 dalies sakinio pirmąją pusę, siejamą su šios direktyvos 2 straipsnio b punktu, reikia aiškinti taip, kad „teikimui“, kaip jis suprantamas pagal 2000 m. birželio 8 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2000/31/EB dėl kai kurių informacinės visuomenės paslaugų, ypač elektroninės komercijos, teisinių aspektų vidaus rinkoje (Elektroninės komercijos Direktyva) 2 straipsnio b punktą pakanka, kad informacinės visuomenės paslauga būtų realiai suteikta, konkrečiu atveju, kad būtų suteikta prieiga prie viešojo WLAN, o gal taip pat reikia, pavyzdžiui, „reklamos“?

               4.

                  Ketvirtasis klausimas:

               Ar 2000 m. birželio 8 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2000/31/EB dėl kai kurių informacinės visuomenės paslaugų, ypač elektroninės komercijos, teisinių aspektų vidaus rinkoje (Elektroninės komercijos Direktyva) 12 straipsnio 1 dalies sakinio pirmąją pusę reikia aiškinti taip, kad formuluotė „nebūtų atsakingas už perduodamą informaciją“ reiškia, kad iš esmės ar bent jau pirmojo nustatyto autorių teisių pažeidimo atveju asmeniui, kuriam padarė poveikį autorių teisių pažeidimas, draudžiama prieš prieigos teikėją pareikšti reikalavimus nutraukti neteisėtus veiksmus, atlyginti žalą, išlaidas už oficialųjį įspėjimą ir teismo proceso išlaidas?

               5.

                  Penktasis klausimas:

               Ar 2000 m. birželio 8 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2000/31/EB dėl kai kurių informacinės visuomenės paslaugų, ypač elektroninės komercijos, teisinių aspektų vidaus rinkoje (Elektroninės komercijos Direktyva)12 straipsnio 1 dalies sakinio pirmąją pusę, siejamą su šios direktyvos 12 straipsnio 3 dalimi, reikia aiškinti taip, kad nagrinėjant bylą iš esmės valstybės narės nacionaliniam teismui negali leisti nurodyti prieigos teikėjui ateityje nesuteikti tretiesiems asmenims konkrečios interneto prieigos per elektroninę paiešką surasti konkretų autorių teisių saugomą kūrinį interneto mainų platformoje?

               6.

                  Šeštasis klausimas:

               Ar 2000 m. birželio 8 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2000/31/EB dėl kai kurių informacinės visuomenės paslaugų, ypač elektroninės komercijos, teisinių aspektų vidaus rinkoje (Elektroninės komercijos Direktyva)12 straipsnio 1 dalies sakinio pirmąją pusę reikia aiškinti taip, kad pagrindinės bylos aplinkybėmis Direktyvos 2000/31/EB 14 straipsnio 1 dalies b punkte nustatytą taisyklę reikia taikyti pagal analogiją reikalavimui nutraukti neteisėtus veiksmus?

               7.

                  Septintasis klausimas:

               Ar 2000 m. birželio 8 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2000/31/EB dėl kai kurių informacinės visuomenės paslaugų, ypač elektroninės komercijos, teisinių aspektų vidaus rinkoje (Elektroninės komercijos Direktyva) 12 straipsnio 1 dalies sakinio pirmąją dalį, siejamą su šios direktyvos 2 straipsnio b punktu, reikia aiškinti taip, kad paslaugų teikėjui nustatyti reikalavimai apsiriboja tuo, kad paslaugų teikėjas yra bet kuris fizinis ar juridinis asmuo, kuris teikia informacinės visuomenės paslaugą?

               8.

                  Aštuntasis klausimas:

               Jei atsakymas į 7 klausimą būtų neigiamas, kokie papildomi reikalavimai turi būti nustatyti paslaugų teikėjui aiškinant 2000 m. birželio 8 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2000/31/EB dėl kai kurių informacinės visuomenės paslaugų, ypač elektroninės komercijos, teisinių aspektų vidaus rinkoje (Elektroninės komercijos Direktyva) 12 straipsnio 1 dalies sakinio pirmąją pusę?

               9.

                  Devintasis klausimas:

                           a)

                           Ar 2000 m. birželio 8 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2000/31/EB dėl kai kurių informacinės visuomenės paslaugų, ypač elektroninės komercijos, teisinių aspektų vidaus rinkoje (Elektroninės komercijos Direktyva) 12 straipsnio 1 dalies sakinio pirmąją pusę, atsižvelgiant į pagrindinių teisių užtikrinamą intelektinės nuosavybės apsaugą, kylančią iš nuosavybės teisės (Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijos 17 straipsnio 2 dalis), taip pat atsižvelgiant į toliau nurodytas direktyvas intelektinės nuosavybės apsaugos, visų pirma autorių teisių, srityje:

                                       —

                                       2001 m. gegužės 22 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvą 2001/29/EB dėl autorių teisių ir gretutinių teisių informacinėje visuomenėje tam tikrų aspektų suderinimo,

                                       —

                                       2004 m. balandžio 29 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvą 2004/48/EB dėl intelektinės nuosavybės teisių gynimo,

                                 ir atsižvelgiant į informacijos laisvę ir Sąjungos teisės pagrindinę laisvę užsiimti verslu (Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijos 16 straipsnis)
                           reikia aiškinti taip, kad pagal ją nagrinėjant bylą iš esmės nedraudžiama nacionaliniam teismui priimti sprendimo, kuriuo prieigos teikėjui nurodoma ateityje, su išlaidomis, nesuteikti tretiesiems asmenims konkrečios interneto prieigos per elektroninę paiešką surasti konkretų autorių teisių saugomą kūrinį ar jo dalį interneto mainų platformoje ir kuriuo leidžiama pačiam prieigos teikėjui nuspręsti, kokių konkrečių priemonių jis imsis, kad įvykdytų šį nurodymą?

                           b)

                           Ar tai taip pat taikoma, kai prieigos teikėjas gali įvykdyti teismo draudimą tik nutraukdamas interneto ryšį arba jį apsaugodamas slaptažodžiu, arba ištirdamas visą pereinančią informaciją, kad nustatytų, ar konkretus autorių teisių saugomas kūrinys vėl neteisėtai transliuojamas, ir tai yra aišku nuo pat pradžių, o ne paaiškėja per vykdymo ar baudimo procedūras?

      (1)  OL L 178, p. 1; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 13 sk., 25 t., p. 399.

      (2)  1998 m. liepos 20 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 98/48/EB, iš dalies keičianti Direktyvą 98/34/EB, nustatančią informacijos apie techninius standartus ir reglamentus teikimo tvarką (OL L 217, p. 18; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 13 sk., 21 t., p. 8)


title: Byla T-191/16: 2016 m. balandžio 25 d. pareikštas ieškinys byloje Lito Maieftiko Gynaikologiko kai Cheirourgiko Kentro/Komisija

text:
               11.7.2016

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 251/33

         2016 m. balandžio 25 d. pareikštas ieškinys byloje Lito Maieftiko Gynaikologiko kai Cheirourgiko Kentro/Komisija

   (Byla T-191/16)
   (2016/C 251/39)
   Proceso kalba: graikų

      Šalys

      Ieškovė: Lito Maieftiko Gynaikologiko kai Cheirourgiko Kentro AE (Atėnai, Graikija), atstovaujama advokato E. Tzannini

      Atsakovė: Europos Komisija

      Reikalavimai

   Ieškovė Bendrojo Teismo prašo:

               —

               tenkinti ieškinį;

               —

               panaikinti ginčijamą aktą, t. y. 2016 m. vasario 16 d. Europos Komisijos sprendimą C(2016) 1080 dėl 109 415,20 EUR sumos ir palūkanų išieškojimo iš LITO HOSPITAL FOR WOMEN AE;

               —

               pripažinti, kad pateiktam projektui jos personalo skirtas darbo laikas atitinka laiką, nurodytą ieškinyje prie faktinių aplinkybių;

               —

               atsižvelgti į ieškovės argumentus, jeigu teismas manytų, kad reikia grąžinti 2009 m. lapkričio 5 d. memorandume nurodytas sumas;

               —

               panaikinti ginčijamą aktą ir dėl trečios mokėjimo dalies, kuri nebuvo sumokėta;

               —

               įskaityti galimas grąžintinas sumas į trečią mokėjimo dalį, kuri niekada nebuvo sumokėta ir kurios mokėjimas sustabdytas jau dešimt metų;

               —

               laikyti šį ieškinį aplinkybe, kuri nutraukia teisės į trečią mokėjimo dalį senaties terminą; ir

               —

               priteisti iš Komisijos ieškovės patirtas bylinėjimosi išlaidas.

      Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

   Grįsdama ieškinį ieškovė remiasi šešiais pagrindais.

               1.

               Pirmasis ieškinio pagrindas susijęs su tuo, kad Europos Komisija pažeidė teisės normą ir kad Europos Komisijai neįmanoma priimti aktą, kuris nagrinėjamu atveju galėtų būti ginčijamas, kaip tai suprantama pagal SESV 263 straipsnį.

               2.

               Antrasis ieškinio pagrindas susijęs su tuo, kad Europos Komisija neatsižvelgė į jai pateiktus įrodymus.

               3.

               Trečiasis ieškinio pagrindas susijęs su tuo, kad Europos Komisija neatsižvelgė į faktus, nurodytus per visą procedūrą.

               4.

               Ketvirtasis ieškinio pagrindas susijęs su teisėtų lūkesčių apsaugos principo pažeidimu.

               5.

               Penktasis ieškinio pagrindas susijęs su sutarties sąlygos dėl vienintelės galimybės įrodyti atliktą darbą nesąžiningumu.

               6.

               Šeštasis ieškinio pagrindas susijęs su tuo, kad Komisijos reikalavimui suėjo senaties terminas.


title: Byla C-345/09: 2010 m. spalio 14 d. Teisingumo Teismo (antroji kolegija) sprendimas byloje ( Centrale Raad van Beroep (Nyderlandai) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) JA van Delft, JC Ramaer, JM van Willigen, JF van der Nat, CM Janssen, O Fokkens prieš College van zorgverzekeringen (Socialinė apsauga — Reglamentas (EEB) Nr. 1408/71 — III dalies I skyrius — 28, 28a ir 33 straipsniai — Reglamentas (EEB) Nr. 574/72 — 29 straipsnis — Laisvas asmenų judėjimas — SESV 21 ir SESV 45 straipsniai — Sveikatos draudimo išmokos — Senatvės ar nedarbingumo pensijų gavėjai — Nuolatinė gyvenamoji vieta kitoje nei pensiją turinčioje mokėti valstybėje narėje — Išmokos natūra gyvenamosios vietos valstybėje mokėjimo pareigą turinčios valstybės sąskaita — Neprisiregistravimas gyvenamosios vietos valstybėje — Pareiga mokėti įmokas mokėjimo pareigą turinčioje valstybėje — Mokėjimo pareigą turinčios valstybės teisės aktų pakeitimas — Sveikatos draudimo tęstinumas — Skirtingas požiūris į rezidentus ir ne rezidentus)

text:
               18.12.2010

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 346/17

         2010 m. spalio 14 d. Teisingumo Teismo (antroji kolegija) sprendimas byloje (Centrale Raad van Beroep (Nyderlandai) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) JA van Delft, JC Ramaer, JM van Willigen, JF van der Nat, CM Janssen, O Fokkens prieš College van zorgverzekeringen

   (Byla C-345/09) (1)

   (Socialinė apsauga - Reglamentas (EEB) Nr. 1408/71 - III dalies I skyrius - 28, 28a ir 33 straipsniai - Reglamentas (EEB) Nr. 574/72 - 29 straipsnis - Laisvas asmenų judėjimas - SESV 21 ir SESV 45 straipsniai - Sveikatos draudimo išmokos - Senatvės ar nedarbingumo pensijų gavėjai - Nuolatinė gyvenamoji vieta kitoje nei pensiją turinčioje mokėti valstybėje narėje - Išmokos natūra gyvenamosios vietos valstybėje mokėjimo pareigą turinčios valstybės sąskaita - Neprisiregistravimas gyvenamosios vietos valstybėje - Pareiga mokėti įmokas mokėjimo pareigą turinčioje valstybėje - Mokėjimo pareigą turinčios valstybės teisės aktų pakeitimas - Sveikatos draudimo tęstinumas - Skirtingas požiūris į rezidentus ir ne rezidentus)
   2010/C 346/28
   Proceso kalba: olandų

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Centrale Raad van Beroep

      Šalys pagrindinėje byloje

      Ieškovai: J. A. van Delft, J. C. Ramaer, J. M. van Willigen, J. F. Van der Nat, C. M. Janssen, O. Fokkens

      Atsakovas: College van zorgverzekeringen

      Dalykas

   Prašymas priimti prejudicinį sprendimą — Centrale Raad van Beroep — EB sutarties, 1971 m. birželio 14 d. Tarybos reglamento (EEB) Nr. 1408/71 dėl socialinės apsaugos sistemų taikymo pagal darbo sutartį dirbantiems asmenims ir jų šeimos nariams, judantiems Bendrijoje (OL L 149, p. 2; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 5 sk., 1 t., p. 35) 28, 28a, 33 straipsnių ir VI priedo R dalies 1 skyriaus a ir b punktų ir 1972 m. kovo 21 d. Tarybos reglamento (EEB) Nr. 574/72 nustatančio Reglamento (EEB) Nr. 1408/71 dėl socialinės apsaugos sistemų taikymo pagal darbo sutartį dirbantiems asmenims ir jų šeimos nariams, judantiems Bendrijoje, įgyvendinimo tvarką (OL L 74, p. 1; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 5 sk., 1 t., p. 83) 29 straipsnio išaiškinimas — Pensijos gavėjai — Pareiga registruotis Sveikatos priežiūros draudimo valdyboje Nyderlanduose — Įpareigojimas mokėti įmokas

      Rezoliucinė dalis

               1)

               1971 m. birželio 14 d. Tarybos reglamento (EEB) Nr. 1408/71 dėl socialinės apsaugos sistemų taikymo pagal darbo sutartį dirbantiems asmenims, savarankiškai dirbantiems asmenims ir jų šeimos nariams, judantiems Bendrijoje, iš dalies pakeisto 2006 m. gruodžio 18 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentu (EB) Nr. 1992/2006, 28, 28a ir 33 straipsniai kartu su 1972 m. kovo 21 d. Komisijos reglamento (EEB) Nr. 574/72, nustatančio Reglamento (EEB) Nr. 1408/71 dėl socialinės apsaugos sistemų taikymo pagal darbo sutartį dirbantiems asmenims ir jų šeimos nariams, judantiems Bendrijoje, įgyvendinimo tvarką, iš dalies pakeisto 2007 m. kovo 19 d. Tarybos reglamentu (EB) Nr. 311/2007 (OL L 82, p. 6, toliau — Reglamentas Nr. 574/72), 29 straipsniu aiškintini taip, kad nedraudžiamas tam tikros valstybės narės reglamentavimas, koks nagrinėjamas pagrindinėje byloje, kuriuo remiantis pensijų, mokėtinų pagal šios valstybės teisės aktus, gavėjai, gyvenantys kitoje valstybėje narėje, kur pagal Reglamento Nr. 1408/71 28 ir 28a straipsnius jie turi teisę gauti ligos išmokas natūra, teikiamas kompetentingos šios valstybės narės įstaigos, turi mokėti įmokas šioms išmokoms gauti atskaitymo iš savo pensijos forma, net jeigu jie nėra prisiregistravę kompetentingoje savo gyvenamosios vietos valstybės narės įstaigoje.

               2)

               SESV 21 straipsnis aiškintinas taip, kad jis nedraudžia tam tikros valstybės narės reglamentavimo, koks nagrinėjamas pagrindinėje byloje, kuriuo remiantis kitoje valstybėje narėje pensijų, mokėtinų pagal šios valstybės teisės aktus, gavėjai, gyvenantys kitoje valstybėje narėje, kur pagal Reglamento Nr. 1408/71, iš dalies pakeisto Reglamentu Nr. 1992/2006, 28 ir 28a straipsnius jie turi teisę gauti ligos išmokas natūra, teikiamas kompetentingos šios valstybės narės įstaigos, turi mokėti įmokas šioms išmokoms gauti atskaitymo iš savo pensijos forma, net jeigu jie nėra prisiregistravę kompetentingoje savo gyvenamosios vietos valstybės narės įstaigoje.
               Tačiau SESV 21 straipsnis aiškintinas taip, kad jis draudžia tokį nacionalinį reglamentavimą, jeigu juo inicijuojamas arba jame įtvirtintas nepateisinamas skirtingas rezidentų ir ne rezidentų traktavimas, kiek tai susiję su visiškos apsaugos nuo ligos rizikos, kurią jie turėjo pagal iki įsigaliojant šiam reglamentavimui sudarytas draudimo sutartis, tęstinumu, o tai turi išsiaiškinti prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas.

      (1)  OL C 11, 2010 1 16.


title: Byla C-136/15 P: 2015 m. kovo 20 d. Mohammad Makhlouf pateiktas apeliacinis skundas dėl 2015 m. sausio 21 d. Bendrojo Teismo (septintoji kolegija) priimto sprendimo byloje T-509/11 Makhlouf/Taryba

text:
               21.9.2015

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 311/14

         2015 m. kovo 20 d. Mohammad Makhlouf pateiktas apeliacinis skundas dėl 2015 m. sausio 21 d. Bendrojo Teismo (septintoji kolegija) priimto sprendimo byloje T-509/11 Makhlouf/Taryba

   (Byla C-136/15 P)
   (2015/C 311/19)
   Proceso kalba: prancūzų

      Šalys

      Apeliantas: Mohammad Makhlouf, atstovaujamas advokato G. Karouni

      Kita proceso šalis: Europos Sąjungos Taryba

      Apelianto reikalavimai

               —

               Panaikinti skundžiamą sprendimą;

               —

               Pripažinti šiame apeliaciniame skunde nurodytus Europos Sąjungos Tarybos sprendimus ir reglamentus negaliojančiais tiek, kiek jie susiję su apeliantu;

               —

               Priteisti iš Tarybos apelianto bylinėjimosi šiame procese ir Bendrajame Teisme išlaidas.

      Apeliacinio skundo pagrindai ir pagrindiniai argumentai

   Grįsdamas savo apeliacinį skundą, apeliantas remiasi vienu pagrindu, susijusiu su teisės klaida, Bendrojo Teismo padaryta taikant taisykles, susijusias su Tarybai nustatyta pareiga.
   Konkrečiau kalbant, apeliantas kaltina Bendrąjį Teismą rėmusis Tarybos nurodytais motyvais – šie buvo neišsamūs, todėl jis negalėjo nustatyti konkrečių jo įtraukimo į sąrašus priežasčių. Dėl to apeliantas negalėjo užsitikrinti tinkamos gynybos, nes nežinojo, kad yra kaltinamas prisidėjęs prie represijų prieš demonstrantus, teikęs pagalbą režimui ar pasinaudojęs režimu.
   Be to, Bendrasis Teismas akivaizdžiai iškreipė savo pareigą motyvuoti, nes stengėsi pašalinti Tarybos trūkumą, kai savo sprendime klaidingai ir pirmą kartą rėmėsi tuo, kad apeliantas „gauna naudos iš režimo“.
   Tai, kad Taryba savo motyvuose aiškiai nenurodė veiksmų, kuriais kaltinamas apeliantas ir dėl kurių buvo nustatyta ribojamoji priemonė, padarė rimtos žalos apelianto gynybos teisių įgyvendinimui.


title: Byla T-100/14: 2014 m. vasario 12 d. pareikštas ieškinys byloje Tecalan prieš VRDT – Ensinger (TECALAN)

text:
               14.4.2014

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 112/51

         2014 m. vasario 12 d. pareikštas ieškinys byloje Tecalan prieš VRDT – Ensinger (TECALAN)

   (Byla T-100/14)
   2014/C 112/66
   Kalba, kuria surašytas ieškinys: vokiečių

      Šalys

      Ieškovė: Tecalan GmbH (Griunbergas, Vokietija), atstovaujama advokatės S. Holthaus

      Atsakovė: Vidaus rinkos derinimo tarnyba (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui)

      Kita procedūros Apeliacinėje taryboje šalis: Ensinger GmbH (Nufringen, Vokietija)

      Reikalavimai

   Ieškovė prašo:

               —

               panaikinti 2013 m. gruodžio 11 d. Vidaus rinkos derinimo tarnybos (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui) pirmosios apeliacinės tarybos sprendimą byloje R 2308/2012-1,

               —

               priteisti iš atsakovės bylinėjimosi išlaidas.

      Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

      Bendrijos prekių ženklo paraišką pateikęs asmuo: ieškovė.

      Prašomas įregistruoti Bendrijos prekių ženklas: žodinis prekių ženklas TECALAN 17 klasės prekėms (Bendrijos prekių ženklo paraiška Nr. 6 203 285).

      Prekių ženklo ar žymens, kuriuo remtasi per protesto procedūrą, savininkė: Ensinger GmbH.

      Prekių ženklas ar žymuo, kuriuo remtasi per protesto procedūrą: žodinis prekių ženklas TECADUR 17 klasės prekėms.

      Protestų skyriaus sprendimas: patenkinti protestą.

      Apeliacinės tarybos sprendimas: atmesti apeliaciją.

      Ieškinio pagrindai: Reglamento Nr. 207/2009 8 straipsnio 1 dalies b punkto pažeidimas.


title: Byla T-180/10: 2012 m. rugsėjo 6 d. Bendrojo Teismo nutartis byloje Nickel Institute prieš Komisiją (Galimybė susipažinti su dokumentais — Reglamentas (EB) Nr. 1049/2001 — Tam tikrų nikelio karbonato junginių, kaip pavojingų medžiagų, klasifikavimas, pakavimas ir ženklinimas etiketėmis — Direktyvos 2008/58/EB ir 2009/2/EB — 30-asis ir 31-asis su technikos pažanga susiję Direktyvos 67/548/EEB pakeitimai — Dalinis atsisakymas suteikti galimybę susipažinti su dokumentais — Ieškinys dėl panaikinimo — Nereikalingumas priimti sprendimą)

text:
               27.10.2012

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 331/24

      2012 m. rugsėjo 6 d. Bendrojo Teismo nutartis byloje Nickel Institute prieš Komisiją

      (Byla T-180/10) (1)

      (Galimybė susipažinti su dokumentais - Reglamentas (EB) Nr. 1049/2001 - Tam tikrų nikelio karbonato junginių, kaip pavojingų medžiagų, klasifikavimas, pakavimas ir ženklinimas etiketėmis - Direktyvos 2008/58/EB ir 2009/2/EB - 30-asis ir 31-asis su technikos pažanga susiję Direktyvos 67/548/EEB pakeitimai - Dalinis atsisakymas suteikti galimybę susipažinti su dokumentais - Ieškinys dėl panaikinimo - Nereikalingumas priimti sprendimą)
      (2012/C 331/45)
      Proceso kalba: anglų

         Šalys

         Ieškovė: Nickel Institute (Torontas, Kanada), iš pradžių atstovaujama advokato K. Nordlander ir solisitoriaus H. Pearson, vėliau — K. Nordlander

         Atsakovė: Europos Komisija, atstovaujama P. Oliver ir P. Costa de Oliveira

         Ieškovės pusėje į bylą įstojusios šalys: Suomijos Respublika, atstovaujama J. Heliskoski ir M. Pere ir Švedijos Karalystė, atstovaujama A. Falk, K. Petkovska, C. Meyer–Seitz ir S. Johannesson

         Dalykas

      Prašymas panaikinti 2010 m. vasario 8 d. Komisijos sprendimą SG.E3/HP/psi –Ares(2010)65824, kuriuo atsisakyta Nickel Institute leisti išsamiai susipažinti su tam tikrais vidaus dokumentais, konkrečiai su Komisijos teisės tarnybos nuomonėmis, kurios parengtos per dvi paeiliui vykusias procedūras, kurioms pasibaigus tam tikri nikelio karbonato junginiai buvo priskirti kasifikacijai, išdėstytai 1967 m. birželio 27 d. Tarybos direktyvos 67/548/EEB dėl įstatymų ir kitų teisės aktų, reglamentuojančių pavojingų medžiagų klasifikavimą, pakavimą ir ženklinimą etiketėmis, suderinimo (OL 196, p. 1, 2004 m. Specialusis leidimas lietuvių k., 13 sk., 1 t., p. 27) I priede.

         Rezoliucinė dalis

                  1.

                  Nebereikia priimti sprendimo dėl ieškinio.

                  2.

                  Europos Komisija padengia savo bylinėjimosi išlaidas ir pusę Nickel Institute patirtų bylinėjimosi išalidų.

                  3.

                  Nickel Institute padengia pusę savo patirtų bylinėjimosi išlaidų.

                  4.

                  Suomijos Respublika ir Švedijos Karalystė padengia savo bylinėjimosi išlaidas.

         (1)  OL C 161, 2010 6 19.


title: Byla T-408/10: 2010 m. rugsėjo 8 d. pareikštas ieškinys byloje Roca Sanitario prieš Komisiją

text:
               6.11.2010

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 301/55

         2010 m. rugsėjo 8 d. pareikštas ieškinys byloje Roca Sanitario prieš Komisiją

   (Byla T-408/10)
   ()
   2010/C 301/88
   Proceso kalba: ispanų

      Šalys

      Ieškovė: Roca Sanitario, SA (Barselona, Ispanija), atstovaujama advokatų J. Folguera Crespo ir M. Merola

      Atsakovė: Europos Komisija

      Ieškovės reikalavimai

               —

               Pripažinti iš dalies negaliojančiais 2010 m. birželio 23 d. Europos Komisijos sprendimo 1, 2 ir 3 straipsnius tiek, kiek šis sprendimas susijęs su Roca Sanitario.

               —

               Nepatenkinus pirmojo reikalavimo, sumažinti Roca Sanitario skirtos baudos dydį, atsižvelgiant į ieškinyje nurodytus argumentus tiek, kiek Bendrasis Teismas nuspręs, kad jie yra pagrįsti, arba dėl kitų Bendrojo Teismo nuomone svarbių argumentų.

               —

               Nepatenkinus pirmojo reikalavimo ir jei Bendrasis Teismas nuspręs patenkinti kitus Roca France arba Laufen Austria ieškinius ir sumažinti 2010 m. birželio 23 d. Europos Komisijos sprendimu už šių bendrovių, su kuriomis Roca Sanitario atsako solidariai, padarytus pažeidimus skirtos baudos dydį, pripažinti Roca Sanitario teisę, kad jai skirtos solidariai mokėtinos baudos dydis būtų atitinkamai sumažintas, ir

               —

               Priteisti iš Europos Komisijos Roca Sanitario patirtas bylinėjimosi išlaidas.

      Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

   Šiame ieškinyje ginčijamas tas pats sprendimas kaip ir bylose T-364/10, Duravit ir kt. prieš Komisiją, ir T-368/10, Rubinetteria Cisal prieš Komisiją.
   Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai analogiški pateiktiems šiose bylose.
   Konkrečiai kalbant, ieškovė nurodo, kad nustatant jos solidarią atsakomybę už tariamai Roca France ir Laufen Austria padarytus pažeidimus, buvo padaryta akivaizdi vertinimo klaida, nes skirtos baudos buvo žymiai didesnės už 2002 m. gruodžio 16 d. Tarybos reglamente (EB) Nr. 1/2003 dėl konkurencijos taisyklių, nustatytų Sutarties 81 ir 82 straipsniuose, įgyvendinimo (1) nustatytą maksimalų baudos dydį.
   Taip pat ieškovė tvirtina, kad ginčijamame sprendime nepagrįstai neatsižvelgiama į šioje byloje pateiktus gausius įrodymus, paneigiančius prezumpciją dėl ieškovės lemiamos įtakos Roca France ir Laufen Austria nustatant atsakomybę ir apskaičiuojant baudą.
   Ieškovės nuomone, ginčijamu sprendimu pažeidžiamos gynybos teisės, nes jame atsakomybė pagrindžiama tokiomis faktinėmis aplinkybėmis ir subjektyviais vertinimais, kurie nebuvo nurodyti pranešime apie kaltinimus ir dėl kurių ieškovei nebuvo suteikta galimybė pateikti savo pastabas.

      (1)  OL L 1, 2003, p. 1; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 8 sk., 2 t., p. 205.


title: Byla T-151/05 Nederlandse Vakbond Varkenshouders ir kt.2005 m. balandžio 14 d. pareikštas ieškinys Europos Bendrijų Komisijai

text:
               9.7.2005

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 171/24

      Nederlandse Vakbond Varkenshouders ir kt.2005 m. balandžio 14 d. pareikštas ieškinys Europos Bendrijų Komisijai
   (Byla T-151/05)
   (2005/C 171/40)
   Proceso kalba: olandų
   2005 m. balandžio 14 d. Europos Bendrijų Pirmosios instancijos teisme buvo pareikštas Nederlandse Vakbond Varkenshouders, įsteigtos Lunteren (Nyderlandai), Marius Schep, gyvenančio Lopik (Nyderlandai) ir Nederlandse Bond van Handelaren in Vee, įsteigtos Gravenhage (Nyderlandai), atstovaujamų advokatų Johannes Kneppelhout ir Monique Charlotte van der Kaden, ieškinys Europos Bendrijų Komisijai.
   Ieškovas Pirmosios instancijos teismo prašo:

               —

               pripažinti ieškinį dėl panaikinimo priimtinu ir pagrįstu;

               —

               priteisti iš atsakovės bylinėjimosi išlaidas.

         Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai
   Ieškovai prašo panaikinti 2004 m. gruodžio 21 d. Komisijos sprendimą, kuriuo koncentracija buvo paskelbta suderinama su bendrąja rinka (byla IV/M.3605 — SOVION/HMG).
   Ieškovai tvirtina, kad Komisija pažeidė 2004 m. sausio 20 d. Tarybos direktyvos dėl koncentracijų tarp įmonių kontrolės (1) (EB susijungimų reglamentas) 2, 6 ir 8 straipsnius. Ji neteisingai nusprendė, kad koncentracija, apie kurią buvo pranešta, neduoda pagrindo atsirasti konkurencijos problemoms gyvų skerstinų kiaulių ir paršavedžių pirkimo rinkoje, ir kad nesukuria dominuojančios padėties rinkoje. Atitinkamuose ginčijamo sprendimo motyvuose Komisija neteisingai vartojo tam tikros produktų rinkos apibrėžimą, į kiaulių rinką įtraukdama paršavedžių rinką. Be to, Komisija neteisingai apibrėžė geografinę rinką.
   Be to, ieškovai tvirtina, kad neįvykdytos pareiga pagrįsti ir rūpestingumo pareiga. Komisija ieškovams suteikė nepakankamą galimybę išdėstyti savo poziciją ir neatsižvelgė į jų pateiktą informaciją.

      (1)  OL L 24, p. 1.


title: Byla F-13/14: 2014 m. vasario 17 d. pareikštas ieškinys byloje ZZ prieš Komisiją

text:
               7.4.2014

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 102/46

         2014 m. vasario 17 d. pareikštas ieškinys byloje ZZ prieš Komisiją

   (Byla F-13/14)
   2014/C 102/68
   Proceso kalba: prancūzų

      Šalys

      Ieškovas: ZZ, atstovaujamas advokato S. Orlandi

      Atsakovė: Europos Komisija

      Ginčo dalykas bei aprašymas

   Sprendimo, kuriuo atmestas prašymas pratęsti išankstinį leidimą kompensuoti ieškovo sūnaus logopedines išlaidas, patirtas gydant sunkią ligą, už 2012–2013 m., panaikinimas.

      Ieškovo reikalavimai

               —

               Panaikinti 2013 m. balandžio 26 d. sprendimą, kuriuo atmestas prašymas pratęsti išankstinį leidimą kompensuoti ieškovo sūnaus logopedines išlaidas, patirtas gydant sunkią ligą, už 2012–2013 m.

               —

               Priteisti iš Komisijos bylinėjimosi išlaidas.


title: Byla C-198/06 2006 m. gruodžio 14 d. Teisingumo Teismo (septintoji kolegija) sprendimas Europos Bendrijų Komisija prieš Liuksemburgo Didžiąją Hercogystę (Valstybės įsipareigojimų neįvykdymas — Direktyva 1999/94/EB — Nauji keleiviniai automobiliai — Informacija apie degalų sunaudojimą ir išmetamųjų CO 2 dujų kiekį)

text:
               30.12.2006

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 331/21

         2006 m. gruodžio 14 d. Teisingumo Teismo (septintoji kolegija) sprendimas Europos Bendrijų Komisija prieš Liuksemburgo Didžiąją Hercogystę

   (Byla C-198/06) (1)

   (Valstybės įsipareigojimų neįvykdymas - Direktyva 1999/94/EB - Nauji keleiviniai automobiliai - Informacija apie degalų sunaudojimą ir išmetamųjų CO2 dujų kiekį)
   (2006/C 331/37)
   Proceso kalba: prancūzų
   Šalys

      Ieškovė: Europos Bendrijų Komisija, atstovaujama A. Alcover San Pedro ir F. Simonetti

      Atsakovė: Liuksemburgo Didžioji Hercogystė, atstovaujama C. Schiltz
   Dalykas
   Valstybės įsipareigojimų neįvykdymas — Neparengimas ar nepateikimas Komisijai 1999 m. gruodžio 13 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 1999/94/EB dėl vartotojų galimybės gauti informaciją apie degalų taupymą ir išmetamųjų CO2 dujų kiekį parduodant naujus keleivinius automobilius (OL L 12, p. 16) 9 straipsnyje numatytos ataskaitos
   Rezoliucinė dalis

               1.

               Nepateikusi 1999 m. gruodžio 13 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 1999/94/EB dėl vartotojų galimybės gauti informaciją apie degalų taupymą ir išmetamųjų CO2 dujų kiekį parduodant naujus keleivinius automobilius 9 straipsnyje numatytos ataskaitos, Liuksemburgo Didžioji Hercogystė neįvykdė įsipareigojimų pagal šią direktyvą.

               2.

               Priteisti iš Liuksemburgo Didžiosios Hercogystės bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 165, 2006 7 15.


title: Byla T-235/12: 2014 m. gruodžio 11 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje CEDC International/VRDT – Underberg (Žolės stiebo butelyje forma) (Bendrijos prekių ženklas — Protesto procedūra — Erdvinio Bendrijos prekių ženklo paraiška — Žolės stiebo butelyje forma — Ankstesnis erdvinis nacionalinis prekių ženklas — Ankstesnio prekių ženklo naudojimas iš tikrųjų — Reglamento (EB) Nr. 207/2009 75 straipsnis ir 76 straipsnio 1 ir 2 dalys — Įrodymų pateikimas pirmą kartą Apeliacinėje taryboje — Reglamento (EB) Nr. 207/2009 76 straipsnio 2 dalimi suteikta diskrecija — Pareiga motyvuoti)

text:
               9.2.2015

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 46/44

         2014 m. gruodžio 11 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje CEDC International/VRDT – Underberg (Žolės stiebo butelyje forma)

   (Byla T-235/12) (1)

   ((Bendrijos prekių ženklas - Protesto procedūra - Erdvinio Bendrijos prekių ženklo paraiška - Žolės stiebo butelyje forma - Ankstesnis erdvinis nacionalinis prekių ženklas - Ankstesnio prekių ženklo naudojimas iš tikrųjų - Reglamento (EB) Nr. 207/2009 75 straipsnis ir 76 straipsnio 1 ir 2 dalys - Įrodymų pateikimas pirmą kartą Apeliacinėje taryboje - Reglamento (EB) Nr. 207/2009 76 straipsnio 2 dalimi suteikta diskrecija - Pareiga motyvuoti))
   (2015/C 046/54)
   Proceso kalba: vokiečių

      Šalys

      Ieškovė: CEDC International sp. z o.o. (Didžiosios Lenkijos Obornikai, Lenkija), atstovaujama advokatų M. Siciarek, G. Rząsa ir J. Mrozowski

      Atsakovė: Vidaus rinkos derinimo tarnyba (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui), atstovaujama D. Walicka

      Kita procedūros VRDT Apeliacinėje taryboje šalis, įstojusi į bylą Bendrajame Teisme: Underberg AG (Dietlikon, Šveicarija), atstovaujama advokatų V. von Bomhard, A. Renck ir J. Fuhrmann

      Dalykas

   Ieškinys, pareikštas dėl 2012 m. kovo 26 d. VRDT ketvirtosios apeliacinės tarybos sprendimo (byla R 2506/2010-4), susijusio su protesto procedūra tarp Przedsiębiorstwo Polmos Białystok (Spółka Akcyjna) ir Underberg AG.

      Rezoliucinė dalis

               1.

               Panaikinti 2012 m. kovo 26 d. Vidaus rinkos derinimo tarnybos (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui) (VRDT) ketvirtosios apeliacinės tarybos sprendimą (byla R 2506/2010-4).

               2.

               VRDT padengia savo ir CEDC International sp. z o.o. patirtas bylinėjimosi išlaidas.

               3.

               Underberg AG padengia savo bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 243, 2012 8 11.


title: Byla C-82/09: 2009 m. vasario 25 d. Symvoulio tis Epikrateias (Graikija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Dimos Agios Nikalaos Kritis prieš Ypourgos Agrotikis Anaptixis kai Trofimon

text:
               1.5.2009

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 102/14

         2009 m. vasario 25 d.Symvoulio tis Epikrateias (Graikija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Dimos Agios Nikalaos Kritis prieš Ypourgos Agrotikis Anaptixis kai Trofimon

   (Byla C-82/09)
   2009/C 102/24
   Proceso kalba: graikų

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

   Symvoulio tis Epikrateias

      Šalys pagrindinėje byloje

      Ieškovė: Dimos Agios Nikalaos Kritis

      Atsakovė: Ypourgos Agrotikis Anaptixis kai Trofimon

      Prejudiciniai klausimai

               1.

               Ar miško ir miško žemės apibrėžimas, pateiktas Reglamento Nr. 2152/2003 3 straipsnio a ir b punktuose, taikomas ir srityse, užtikrinančiose miškų ir miško žemės, remiantis pirmiau pateiktu jų apibrėžimu, apsaugą ir valdymą bendrai, t. y. srityse, kurių aiškiai nereglamentuoja nagrinėjamas reglamentas, tačiau kurios vis dėlto numatytos nacionalinėse teisės sistemose?

               2.

               Jeigu atsakymas į pirmąjį klausimą teigiamas, ar leidžiama nacionalinėse teisės sistemose miškais ir miško žeme pripažinti žemę, kuri nėra nei miškas, nei miško žemė Reglamento Nr. 2152/2003 3 straipsnio a ir b punktų prasme?

               3.

               Jeigu atsakymas į antrąjį klausimą teigiamas, t. y. nacionalinėse teisės sistemose mišku ir miško žeme leidžiama laikyti žemę, kuri nėra nei miškas, nei miško žemė Reglamento Nr. 2152/2003 3 straipsnio a ir b punktų prasme, ar toks apibrėžimas gali skirtis nuo apibrėžimo pagal minėtą reglamentą, tiek kalbant apie reglamente nurodytas miško ir miško žemės sąvokos sudedamąsias dalis, tiek apie galimų bendrų su nurodytosiomis reglamente sudedamųjų dalių dydžio skaitinius rodiklius? Ar vis dėlto tokiame nacionalinėse teisės sistemose pateikiamame apibrėžime gali būti nurodomos kitokios miško ir miško žemės sudedamosios dalys nei nurodytosios reglamente, tačiau bendrus su reglamentu duomenis leidžiama pateikti naudojantis ne skaitiniais rodikliais, o jeigu vis dėlto naudojami skaitiniai rodikliai – jie negali skirtis nuo pateiktųjų reglamente?


title: Byla C-261/16 P: 2016 m. gegužės 10 d. Kühne + Nagel International AG ir kt. pateiktas apeliacinis skundas dėl 2016 m. vasario 29 d. Bendrojo Teismo (devintoji kolegija) priimto sprendimo byloje T-254/12, Kühne + Nagel International AG ir kt./Europos Komisija

text:
               11.7.2016

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 251/18

         2016 m. gegužės 10 d.Kühne + Nagel International AG ir kt. pateiktas apeliacinis skundas dėl 2016 m. vasario 29 d. Bendrojo Teismo (devintoji kolegija) priimto sprendimo byloje T-254/12, Kühne + Nagel International AG ir kt./Europos Komisija

   (Byla C-261/16 P)
   (2016/C 251/19)
   Proceso kalba: vokiečių

      Šalys

      Apeliantės: Kühne + Nagel International AG, Kühne + Nagel Management AG, Kühne + Nagel Ltd, Kühne + Nagel Ltd, Kühne + Nagel Ltd, atstovaujamos advokatų U. Denzel, C. von Köckritz ir C. Klöppner

      Kita proceso šalis: Europos Komisija

      Apeliančių reikalavimai

   Apeliantės teismo prašo:

               1)

               panaikinti 2016 m. vasario 29 d. Bendrojo Teismo (devintoji kolegija) sprendimą byloje T-254/12;

               2)

               panaikinti 2012 m. gegužės 28 d. Komisijos sprendimo C (2012) 1959 final byloje COMP/39462 – Tranzitas, 1 straipsnio 1 ir 2 dalis ir 3 straipsnį pagal SESV 263 straipsnio ketvirtą pastraipą tiek, kiek tai susiję su apeliantėmis;

               3)

               panaikinti ar labai sumažinti apeliantėms šiuo sprendimu paskirtas baudas;

               4)

               priteisti iš Komisijos bylinėjimosi išlaidas Bendrajame Teisme ir Teisingumo Teisme.

      Apeliacinio skundo pagrindai ir pagrindiniai argumentai

   Apeliantės savo apeliacinį skundą grindžia penkiais teisiniais pagrindais:
   Pirma, Bendrasis Teismas neteisingai rėmėsi principu, kad NES ir AMS veiksmai prieštaravo SESV 101 straipsniui. Tačiau SESV 101 straipsnis netaikomas tokiems veiksmams, nes jie negalėjo paveikti valstybių narių tarpusavio prekybos.
   Antra, apeliantėms paskirtų baudų apskaičiavimas yra neteisingas. Buvo nustatyti konkurencijos teisei prieštaraujantys veiksmai, kiek tai susiję su tam tikromis išlaidomis („fees“ arba „surcharges“). Šiuo atveju Bendrasis Teismas turėjo nustatyti baudos dydį tik atsižvelgdamas į šias sumas. Tačiau Bendrasis teismas neatsižvelgė į tai, kad Komisija, įtraukusi kitas pajamas (visų pirma frachto tarifus) apskaičiuodama baudą, pažeidė Baudų skaičiavimo gairių 13 punktą. Bendrasis Teismas, netiesiogiai taikydamas tą patį metodą po to, kai pasinaudojo savo neribota jurisdikcija, pats padarė vertinimo klaidą vykdydamas šią kontrolę.
   Trečia, Bendrais teismas pažeidė vienodo požiūrio principą. K+N nedirba, priešingai nei kiti vežėjai, taikydama konsolidacijos modelį, bet ekonominiu požiūriu daugiau nei 90 % sandorių ji yra klasikinis tarpininkas. Dėl šių labai svarbių veiklos modelių skirtumų Bendrasis Teismas turėjo padaryti skirtumą ir nevertinti vienodai skirtingų situacijų. Visų pirma Bendrasis Teismas turėjo panaikinti Komisijos baudos skaičiavimą ir apeliantėms paskirti baudą, pagrįstą pajamomis ir nagrinėjamų „fees“ arba „surcharges“.
   Ketvirta, Bendrojo Teismo paskirta bauda yra visiškai neproporcinga. Bauda, kurią patvirtino Bendrasis Teismas, akivaizdžiai per didelė ir nepateisinama atgrasymo priežastimis.
   Penkta, Bendrasis Teismas neatsižvelgė į išimtį, taikomą oro transportui, todėl neteisingai nusprendė, kad SESV 101 straipsnis taikomas NES ir AMS.


title: Byla C-107/17: 2017 m. kovo 3 d. Lietuvos Aukščiausiojo Teismo (Lietuva) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje UAB „Aviabaltika“ prieš BAB Ūkio bankas

text:
               22.5.2017

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 161/11

         2017 m. kovo 3 d. Lietuvos Aukščiausiojo Teismo (Lietuva) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje UAB „Aviabaltika“ prieš BAB Ūkio bankas

   (Byla C-107/17)
   (2017/C 161/14)
   Proceso kalba: lietuvių

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

   Lietuvos Aukščiausiasis Teismas

      Šalys pagrindinėje byloje

      Kasatorė: UAB „Aviabaltika“

      Kita kasacinio proceso šalis: BAB Ūkio bankas

      Prejudiciniai klausimai

               1.

               Ar Direktyvos 2002/47 (1) 4 straipsnio 5 dalis turi būti aiškinama taip, kad ji įpareigoja valstybes nares nustatyti tokį teisinį reguliavimą, kurio pagrindu finansinis įkaitas nepatenka į įkaito gavėjo (bankrutuojančio banko) bankroto turto masę? Kitaip tariant, ar valstybės narės įpareigotos nustatyti tokį teisinį reguliavimą, kad įkaito gavėjas (bankas) galėtų de facto patenkinti savo reikalavimą, užtikrintą finansiniu įkaitu (banko sąskaitoje esančiomis lėšomis ir reikalavimo teise į jas), nepaisant to, kad priverstinio vykdymo įvykis įvyksta jau pradėjus įkaito gavėjo (banko) likvidavimo procedūrą?

               2.

               Ar Direktyvos 2002/47 4 straipsnio 1 ir 5 dalys sistemiškai turi būti aiškinamos kaip suteikiančios įkaito davėjui teisę reikalauti, kad įkaito gavėjas (bankas) savo reikalavimą, užtikrintą finansiniu įkaitu (banko sąskaitoje esančiomis lėšomis ir reikalavimo teisėmis į jas), pirmiausiai tenkintų iš finansinio įkaito, ir nustatančios atitinkamą finansinio įkaito gavėjo pareigą tokį reikalavimą vykdyti nepaisant pradėtos jo likvidavimo procedūros?

               3.

               Jei atsakymas į antrąjį klausimą yra neigiamas, o įkaito davėjas patenkina įkaito gavėjo finansiniu įkaitu užtikrintą reikalavimą iš kito savo turto, ar Direktyvos 2002/47 nuostatos, ypač 4 ir 8 straipsniai, turi būti aiškinami taip, kad įkaito davėjui taip pat turėtų būti taikoma vienodo požiūrio į įkaito gavėjo (banko) kreditorius bankroto procese išimtis ir suteikiamas prioritetas prieš kitus kreditorius bankroto procese atgauti finansinį įkaitą?

      (1)  2002 m. birželio 6 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2002/47/EB dėl susitarimų dėl finansinio įkaito, OL L 168, 2002, p. 43.


title: Byla T-346/06: 2009 m. vasario 18 d. Pirmosios instancijos teismo nutartis byloje IMS prieš Komisiją (Ieškinys dėl panaikinimo ir žalos atlyginimo — Direktyva 98/37/EB — CE ženklu žymimi mechanizmai — Pavojus žmonių saugumui — Draudžianti nacionalinė priemonė — Komisijos nuomone, kuria priemonė pripažįstama pateisinama — Ieškinys dėl panaikinimo — Skundžiamo akto panaikinimas — Nereikalingumas priimti sprendimą — Ieškinys dėl žalos atlyginimo — Pirmosios instancijos teismo procedūros reglamento 44 straipsnio 1 dalies c punktas — Nepriimtinumas)

text:
               18.4.2009

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 90/26

         2009 m. vasario 18 d. Pirmosios instancijos teismo nutartis byloje IMS prieš Komisiją
   (Byla T-346/06) (1)

   (Ieškinys dėl panaikinimo ir žalos atlyginimo - Direktyva 98/37/EB - „CE“ ženklu žymimi mechanizmai - Pavojus žmonių saugumui - Draudžianti nacionalinė priemonė - Komisijos nuomone, kuria priemonė pripažįstama pateisinama - Ieškinys dėl panaikinimo - Skundžiamo akto panaikinimas - Nereikalingumas priimti sprendimą - Ieškinys dėl žalos atlyginimo - Pirmosios instancijos teismo procedūros reglamento 44 straipsnio 1 dalies c punktas - Nepriimtinumas)
   2009/C 90/42
   Proceso kalba: italų

      Šalys

      Ieškovė: Industria Masetto Schio Srl (IMS) (Skijus, Italija), atstovaujama advokatų F. Colonna ir T. Romolotti

      Atsakovė: Europos Bendrijų Komisija, atstovaujama C. Zadra ir D. Lawunmi

      Atsakovės pusėje į bylą įstojusi šalis: Prancūzijos Respublika, atstovaujama G. de Bergues

      Dalykas

   2006 m. rugsėjo 6 d. Komisijos nuomonės C(2006)3914 dėl Prancūzijos valdžios institucijų nustatytos draudimo priemonės tam tikriems mechaniniams presams, pažymėtiems IMS prekių ženklu, panaikinimas ir ieškinys dėl žalos, kurią ieškovė tariamai patyrė priėmus šį aktą, atlyginimo

      Rezoliucinė dalis

               1.

               Nereikia priimti sprendimo dėl prašymo panaikinti.

               2.

               Atmesti likusią ieškinio dalį kaip nepriimtiną.

               3.

               Komisija padengia išlaidas, susijusias su laikinųjų apsaugos priemonių taikymo procedūra. Komisija ir Industria Masetto Schio (IMS) padengia po pusę likusių bylinėjimosi išlaidų.

               4.

               Prancūzijos Respublika padengia savo bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 20, 2007 1 27.


title: Byla T-875/16: 2016 m. gruodžio 12 d. pareikštas ieškinys byloje Falcon Technologies International/Komisija

text:
               13.2.2017

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 46/23

         2016 m. gruodžio 12 d. pareikštas ieškinys byloje Falcon Technologies International/Komisija

   (Byla T-875/16)
   (2017/C 046/26)
   Proceso kalba: italų

      Šalys

      Ieškovė: Falcon Technologies International LLC (Ras al Chaima, Jungtiniai Arabų Emiratai), atstovaujama advokatų R. Sciaudone ir G. Arpea

      Atsakovė: Europos Komisija

      Reikalavimai

   Ieškovė Bendrojo Teismo prašo:

               —

               įpareigoti Komisiją pateikti Baigiamąją ataskaitą;

               —

               panaikinti ginčijamą sprendimą; ir

               —

               priteisti iš Komisijos bylinėjimosi šioje instancijoje išlaidas.

      Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

   Šis ieškinys pateiktas dėl 2016 m. spalio 14 d. Komisijos sprendimo, kuriuo ji atmetė kartotinę ieškovės paraišką leisti susipažinti su dokumentu „Final report of an assessment of ICIM (NB 0425), carried out in the framework of the joint assessment process for notified bodies (DG (SANTE) 2015-7552)“.
   Grįsdama ieškinį, ieškovė nurodo tris pagrindus.

               1.

               Pirmasis pagrindas susijęs su Reglamento Nr. 1049/2001 (1) 4 straipsnio 2 dalies pirmos įtraukos pažeidimu.

                           —

                           Ieškovė pirmiausia kritikuoja klaidingą komercinių interesų sąvokos, kaip ji suprantama pagal Reglamento Nr. 1049/2001 4 straipsnio 2 dalies pirmą įtrauką, taikymą. Iš Baigiamosios ataskaitos, priimtos užbaigus išsamią administracinę procedūrą dėl to, kaip ICIM laikosi teisės aktų, būtent Komisijos įgyvendinimo reglamento Nr. 920/2013 (2), taikomo paskelbtosioms įstaigoms, išplaukiančiame vertinime nėra jokios informacijos, kuri tradiciškai laikoma komercine. Bet kuriuo atveju nurodytos žalos reputacijai, susidariusios dėl Baigiamosios ataskaitos atskleidimo, savaime negali pakakti, kad būtų galima taikyti Reglamento Nr. 1049/2001 4 straipsnio 2 dalies pirmoje įtraukoje numatytą išimtį. Antra, iš ginčijamo sprendimo aiškiai, analitiškai ir vienareikšmiškai nematyti pagrindų, kuriais remdamasi Komisija nusprendė, kad leidimas FTI susipažinti su Baigiamąja ataskaita padarys žalos ICIM, tuo labiau nenurodomas tariamų ICIM komercinių interesų ir jos komercinių partnerių, įskaitant ieškovę, intereso žinoti paskelbtosios įstaigos patikimumo ir pasitikėjimo ja laipsnį palyginimo rezultatas.

               2.

               Antrasis pagrindas susijęs su klaidingu galimybės, kad egzistuoja viršesnis viešasis interesas, atmetimu ir klaidingu Reglamento Nr. 1049/2001 4 straipsnio 2 dalies pirmos įtraukos aiškinimu ir taikymu.

                           —

                           Ginčijamas sprendimas turi būti panaikintas dėl to, kad Komisija atmetė galimybę, jog egzistuoja viršesnis viešasis interesas dėl atskleidimo, ir galimybę, kad egzistuoja kiti viešieji interesai, viršesni nei Reglamento Nr. 1049/2001 4 straipsnio 2 dalies pirma įtrauka saugomi interesai. Ieškovė mano, kad, pažeidžiant Sprendime Komisija/EnBW
                               (3) suformuluotą praktiką, buvo neatsižvelgta į esminį Baigiamosios ataskaitos pobūdį siekiant teisminės apsaugos nacionaliniuose teismuose ir jis nelaikomas viršesniu viešuoju interesu. Bet kuriuo atveju ginčijamo sprendimo trūkumas yra ir tai, kad jame konkurencijos apsaugos ir visuomenės sveikatos interesai nelaikomi viršesniais viešaisiais interesais.

               3.

               Trečiasis pagrindas susijęs su klaidingu Reglamento Nr. 1049/2001 4 straipsnio 6 dalies taikymu.

                           —

                           Galiausiai Komisija, pažeisdama proporcingumo principą, teisingai neįvertino galimybės leisti iš dalies susipažinti su Baigiamąja ataskaita. Neskelbtini arba objektyviai slapti duomenys Komisijos atliktame administracinio pobūdžio vertinime galėjo būti anonimizuoti. Niekas netrukdė parengti nekonfidencialią Baigiamosios ataskaitos versiją, kuri leistų pakankamai suprasti ICIM vertinimą, neatskleidžiant galimų komercinių paslapčių (nors, tikėtina, jų ten nėra).

      (1)  2001 m. gegužės 30 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (EB) Nr. 1049/2001 dėl galimybės visuomenei susipažinti su Europos Parlamento, Tarybos ir Komisijos dokumentais (OL L 145, 2001, p. 43; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 1 sk., 3 t., p. 331).

      (2)  2013 m. rugsėjo 24 d. Komisijos įgyvendinimo reglamentas (ES) Nr. 920/2013 dėl paskelbtųjų įstaigų skyrimo ir priežiūros pagal Tarybos direktyvą 90/385/EEB dėl implantuojamų medicinos prietaisų ir Tarybos direktyvą 93/42/EEB dėl medicinos prietaisų (OL L 253, 2013, p. 8).

      (3)  Žr. 2014 m. vasario 27 d. Teisingumo Teismo sprendimo Komisija/EnBW (C-365/12 P) 107 punktą.


title: Byla T-224/09: 2011 m. rugsėjo 13 d. Bendrojo Teismo nutartis byloje CEVA prieš Komisiją (Ieškinys dėl panaikinimo — Speciali mokslinių tyrimų ir technologijų plėtros programa Energetikos, aplinkos ir tvaraus vystymosi srityje — Protop projektas — Subsidijų sutartis — Prašymas grąžinti avansus, sumokėtus pagal mokslinių tyrimų finansavimo susitarimą — Subranga — Priminimas — Aktas, dėl kurio negalima pareikšti ieškinio — Nepriimtinumas)

text:
               12.11.2011

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 331/20

         2011 m. rugsėjo 13 d. Bendrojo Teismo nutartis byloje CEVA prieš Komisiją

   (Byla T-224/09) (1)

   (Ieškinys dėl panaikinimo - Speciali mokslinių tyrimų ir technologijų plėtros programa „Energetikos, aplinkos ir tvaraus vystymosi“ srityje - Protop projektas - Subsidijų sutartis - Prašymas grąžinti avansus, sumokėtus pagal mokslinių tyrimų finansavimo susitarimą - Subranga - Priminimas - Aktas, dėl kurio negalima pareikšti ieškinio - Nepriimtinumas)
   2011/C 331/38
   Proceso kalba: prancūzų

      Šalys

      Ieškovas: Centre d’étude et de valorisation des algues SA (CEVA) (Pleubian, Prancūzija), atstovaujamas advokato J.–M. Peyrical

      Atsakovė: Europos Komisija, atstovaujama V. Joris, padedamo advokato E. Bouttier

      Dalykas

   Prašymas panaikinti 2009 m. balandžio 6 d. Komisijos priminimą, kuriame ji ieškovę ragina grąžinti avansus, kuriuos Komisija jai sumokėjo pagal subsidijų sutartį, sudarytą dėl projekto, kuris turi būti vykdomas pagal specialią mokslinių tyrimų, technologijų plėtros ir demonstravimo veiklos programą „Energetika, aplinka ir tvarus vystymasis“.

      Rezoliucinė dalis

               1.

               Atmesti ieškinį kaip nepriimtiną.

               2.

               Priteisti iš Centre d’étude et de valorisation des algues SA (CEVA) bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 205, 2009 8 29.


title: Byla T-27/17: 2017 m. sausio 18 d. pareikštas ieškinys byloje Jalkh/Parlamentas

text:
               6.3.2017

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 70/29

         2017 m. sausio 18 d. pareikštas ieškinys byloje Jalkh/Parlamentas

   (Byla T-27/17)
   (2017/C 070/38)
   Proceso kalba: prancūzų

      Šalys

      Ieškovas: Jean-François Jalkh (Gretz-Armainvillers, Prancūzija), atstovaujamas advokato J.-P. Le Moigne

      Atsakovas: Europos Parlamentas

      Reikalavimai

   Ieškovas Bendrojo Teismo prašo:

               —

               panaikinti 2016 m. lapkričio 22 d. Europos Parlamento sprendimą atšaukti ieškovo parlamentinį imunitetą, kuriuo patvirtintas M. [X] pranešimas Nr. A8-3018/2016,

               —

               priteisti iš Europos Parlamento atlyginti J.-F. Jalkh patirtą 8 000 eurų neturtinę žalą,

               —

               priteisti iš Europos Parlamento visas bylinėjimosi išlaidas,

               —

               priteisti iš Europos Parlamento atlyginti J.-F. Jalkh patirtas 5 000 eurų atlygintinas bylinėjimosi išlaidas.

      Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

   Grįsdamas ieškinį ieškovas remiasi devyniais pagrindais.

               1.

               Pirmasis ieškinio pagrindas grindžiamas Protokolo dėl Europos Bendrijų privilegijų ir imunitetų 9 straipsnio pažeidimu. Ieškovas mano, kad Parlamentas neteisingai pritaikė taisykles dėl Parlamento narių Prancūzijos piliečių imuniteto ir supainiojo Protokolo Nr. 7 dėl Europos Sąjungos privilegijų ir imunitetų 8 ir 9 straipsnius.

               2.

               Antrasis ieškinio pagrindas grindžiamas būtinybe taikyti Protokolo dėl Europos Bendrijų privilegijų ir imunitetų 9 straipsnį. Anot ieškovo, Prancūzijos teisminės institucijos jį kaltina teiginiais, kurių autorius jis nėra, ir šios institucijos neginčija, kad šie teiginiai yra jo politinės veiklos dalis.

               3.

               Trečiasis ieškinio pagrindas grindžiamas pačios parlamentinio imuniteto sąvokos pažeidimu. Ieškovas teigia, kad Parlamentas neatsižvelgė į tai, jog parlamentinis imunitetas demokratijos atveju reiškia dvigubą imunitetą nuo jurisdikcijos: atsakomybės nebuvimą ir neliečiamybę.

               4.

               Ketvirtasis ieškinio pagrindas grindžiamas Europos Parlamento Teisės reikalų komiteto nusistovėjusios praktikos pažeidimu šiose srityse:

                           —

                           žodžio laisvės,

                           —

                              fumus persecutionis.

               5.

               Penktasis ieškinio pagrindas grindžiamas Bendrijos teisinio saugumo ir teisėtų lūkesčių apsaugos principų pažeidimu.

               6.

               Šeštasis ieškinio pagrindas grindžiamas Parlamento nario nepriklausomumo pažeidimu.

               7.

               Septintasis ieškinio pagrindas grindžiamas Europos Parlamento darbo tvarkos taisyklių nuostatų, susijusių su procedūra, po kurios gali būti atimtas Parlamento nario mandatas, nesilaikymu (minėtų nuostatų 3 straipsnio naujos 4 dalies antra pastraipa). Anot ieškovo, už jam inkriminuojamą pažeidimą Prancūzijos įstatyme numatyta papildoma bausmė – negalimumas būti išrinktam, lemianti Parlamento nario mandato atėmimą, tačiau Prancūzijos vyriausybė apie tai nepranešė Parlamento pirmininkui, nors pagal procedūrą to reikalaujama, ir joks kompetentingas Parlamento organas (pirmininkas, Teisės komitetas, asamblėja) to neprašė. Šio esminio reikalavimo pažeidimo pakanka, kad ataskaita ir ginčijamas sprendimas būtų pripažinti turinčiais trūkumų.

               8.

               Aštuntasis ieškinio pagrindas grindžiamas ieškovo teisės į gynybą pažeidimu. Jis nebuvo pakviestas į plenariniame posėdyje vykusį balsavimą dėl prašymo atšaukti jo imunitetą. Jis turėjo tik 10 minučių išsakyti savo gynybos argumentams dėl dviejų su juo susijusių bylų Teisės reikalų komitete, kai šis baigė darbą apie 18 h.

               9.

               Devintasis ieškinio pagrindas grindžiamas pagrindo persekioti ir prašyti atšaukti imunitetą nebuvimu, nes:

                           —

                           pirmiausia ieškovas nevadovauja nei leidyklai, leidžiančiai popierinius Nacionalinio Fronto (NF) ir jo skyrių leidinius, nei publikacijų NF skyrių interneto svetainėse priežiūrai, taigi taip pat nėra atsakingas už NF 66 departamento (Rytų Pirėnų) skyriaus publikacijas, todėl Parlamento patvirtintas pranešimas šiuo klausimu yra dvigubai melagingas;

                           —

                           be to, ieškovas nėra ginčijamos brošiūros autorius, o jos autoriai yra žinomi ir nebuvo persekiojami vykstant ieškovo imuniteto atšaukimo procedūrai;

                           —

                           taip pat pasakytina, jog pradėti išrinktų narių persekiojimą dėl to, kad jie savo programoje pabrėžia būtinybę keisti esamus teisės aktus, yra itin pavojingas antidemokratinis veiksmas, nes kelia didelę grėsmę nuomonės laisvei.


title: Byla C-324/12: 2013 m. kovo 21 d. Teisingumo Teismo nutartis byloje ( Handelsgericht Wien (Austrija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Novontech-Zala kft prieš LOGICDATA Electronic & Software Entwicklungs GmbH (Procedūros reglamento 99 straipsnis — Teismų bendradarbiavimas civilinėse bylose — Reglamentas (EB) Nr. 1896/2006 — Europos mokėjimo įsakymo procedūra — Praleidus terminą pateiktas prieštaravimas — 20 straipsnis — Peržiūra išimtinių aplinkybių atveju — „Ypatingų“ ar „išimtinių“ aplinkybių nebuvimas)

text:
               3.8.2013

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 225/45

         2013 m. kovo 21 d. Teisingumo Teismo nutartis byloje (Handelsgericht Wien (Austrija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Novontech-Zala kft prieš LOGICDATA Electronic & Software Entwicklungs GmbH

   (Byla C-324/12) (1)

   (Procedūros reglamento 99 straipsnis - Teismų bendradarbiavimas civilinėse bylose - Reglamentas (EB) Nr. 1896/2006 - Europos mokėjimo įsakymo procedūra - Praleidus terminą pateiktas prieštaravimas - 20 straipsnis - Peržiūra išimtinių aplinkybių atveju - „Ypatingų“ ar „išimtinių“ aplinkybių nebuvimas)
   2013/C 225/78
   Proceso kalba: vokiečių

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Handelsgericht Wien

      Šalys

      Ieškovė: Novontech-Zala kft

      Atsakovė: LOGICDATA Electronic & Software Entwicklungs GmbH

      Dalykas

   Prašymas priimti prejudicinį sprendimą — Handelsgericht Wien — 2006 m. gruodžio 12 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (EB) Nr. 1896/2006, nustatančio Europos mokėjimo įsakymo procedūrą (OL L 399, p. 1) 20 straipsnio 1 dalies b punktas ir 2 dalis — Prieštaravimas dėl Europos mokėjimo įsakymo, kuris dėl suinteresuotosios šalies advokato praleisto termino buvo išsiųstas pasibaigus terminui prieštaravimui pateikti — Galimas force majeure arba ypatingų aplinkybių atvejo egzistavimas

      Rezoliucinė dalis

   Dėl atsakovo atstovo padaryto pažeidimo praleistas prieštaravimo dėl Europos mokėjimo įsakymo pateikimo terminas nepateisina to, kad šis mokėjimo įsakymas būtų peržiūrėtas, nes negalima laikyti, kad terminas praleistas dėl ypatingų aplinkybių, kaip tai suprantama pagal 2006 m. gruodžio 12 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (EB) Nr. 1896/2006, nustatančio Europos mokėjimo įsakymo procedūrą, 20 straipsnio 1 dalies b punktą, arba dėl išimtinių aplinkybių, kaip tai suprantama pagal to paties straipsnio 2 dalį.

      (1)  OL C 303, 2012 10 6.


title: Byla T-492/14: 2014 m. birželio 30 d. pareikštas ieškinys byloje La Perla/VRDT – Alva Management (LA PERLA)

text:
               25.8.2014

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 282/52

         2014 m. birželio 30 d. pareikštas ieškinys byloje La Perla/VRDT – Alva Management (LA PERLA)

   (Byla T-492/14)
   2014/C 282/68
   Kalba, kuria surašytas ieškinys: anglų

      Šalys

      Ieškovė: La Perla sp. z o.o. (Varšuva, Lenkija), atstovaujama advokato M. Siciarek

      Atsakovė: Vidaus rinkos derinimo tarnyba (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui)

      Kita procedūros Apeliacinėje taryboje šalis: Alva Management GmbH (Ikingas, Vokietija)

      Reikalavimai

   Ieškovė Bendrojo Teismo prašo:

               —

               panaikinti 2014 m. balandžio 28 d. Vidaus rinkos derinimo tarnybos (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui) ketvirtosios apeliacinės tarybos sprendimą byloje R 626/2013-4,

               —

               priteisti iš atsakovės ir iš kitos procedūros šalies, jei ši įstos į bylą, bylinėjimosi išlaidas.

      Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

      Bendrijos prekių ženklo paraišką pateikęs asmuo: ieškovė.

      Prašomas įregistruoti Bendrijos prekių ženklas: žodinis prekių ženklas LA PERLA 5 ir 44 klasių prekėms ir paslaugoms – Bendrijos prekių ženklo paraiška Nr. 9 8 54  225.

      Prekių ženklo ar žymens, kuriuo remtasi per protesto procedūrą, savininkas: kita procedūros Apeliacinėje taryboje šalis.

      Prekių ženklas ar žymuo, kuriuo remiamasi: žodinis prekių ženklas PERLAMAR, įregistruotas kaip Bendrijos ir kaip nacionalinis prekių ženklas.

      Protestų skyriaus sprendimas: iš dalies patenkinti protestą.

      Apeliacinės tarybos sprendimas: iš dalies panaikinti ginčijamą sprendimą.

      Ieškinio pagrindai: Tarybos reglamento (EB) Nr. 207/2009 8 straipsnio 1 dalies b punkto pažeidimas.


title: Byla C-52/12: 2012 m. vasario 2 d. Giudice di Pace di Revere (Italija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą baudžiamojoje byloje prieš Ion Beregovoi

text:
               31.3.2012

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 98/20

         2012 m. vasario 2 d.Giudice di Pace di Revere (Italija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą baudžiamojoje byloje prieš Ion Beregovoi
   (Byla C-52/12)
   2012/C 98/33
   Proceso kalba: italų

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Giudice di Pace di Revere

      Šalis pagrindinėje baudžiamojoje byloje

   Ion Beregovoi

      Prejudiciniai klausimai

               1.

               Ar atsižvelgiant į lojalaus bendradarbiavimo ir direktyvų veiksmingo poveikio principus pagal Direktyvos 2008/115/EB (1) 2, 4, 6, 7 ir 8 straipsnius draudžiama, kad trečiosios šalies pilietis, neteisėtai gyvenantis valstybėje narėje, tik dėl neteisėto atvykimo ir gyvenimo pagal baudžiamąją teisę būtų baudžiamas pinigine bauda, pakeičiama į namų areštą, dar prieš pripažįstant, kad nesilaikė administracinės valdžios priimto nurodymo išvykti?

               2.

               Ar atsižvelgiant į lojalaus bendradarbiavimo ir direktyvų veiksmingo poveikio principus pagal Direktyvos 2008/115/EB 2, 15 ir 16 straipsnius draudžiama, kad po direktyvos priėmimo valstybė narė priimtų teisės nuostatą, kurioje būtų numatyta, jog trečiosios šalies pilietis, neteisėtai gyvenantis valstybėje narėje, pagal baudžiamąją teisę būtų baudžiamas pinigine bauda, pakeičiama nurodymu nedelsiant išsiųsti, nesilaikant direktyvoje numatytų procedūros ir užsieniečio teisių?

               3.

               Ar remiantis ESS 4 straipsnio 3 dalyje numatytu lojalaus bendradarbiavimo principu draudžiama nacionalinės teisės nuostata, priimta per direktyvai perkelti nustatytą terminą, kuria siekiama išvengti direktyvos taikymo ar apriboti jos taikymo (sritį), ir kokių priemonių turi imtis teismas, nustatęs tokį šios nuostatos tikslą?

      (1)  OL L 348, p. 98.


title: Byla C-118/12 P: 2012 m. kovo 5 d. Enviro Tech Europe Ltd pateiktas apeliacinis skundas dėl 2011 m. gruodžio 16 d. Bendrojo Teismo (pirmoji kolegija) priimto sprendimo byloje T-291/04, Enviro Tech Europe Ltd, Enviro Tech International, Inc. prieš Europos Komisiją

text:
               28.7.2012

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 227/6

         2012 m. kovo 5 d.Enviro Tech Europe Ltd pateiktas apeliacinis skundas dėl 2011 m. gruodžio 16 d. Bendrojo Teismo (pirmoji kolegija) priimto sprendimo byloje T-291/04, Enviro Tech Europe Ltd, Enviro Tech International, Inc. prieš Europos Komisiją

   (Byla C-118/12 P)
   2012/C 227/10
   Proceso kalba: anglų

      Šalys

      Apeliantė: Enviro Tech Europe Ltd, atstovaujama advokatų C. Mereu, K. Van Maldegem

      Kitos proceso šalys: Europos Komisija, Enviro Tech International, Inc.

      Apeliantės reikalavimai

   Apeliantė Teisingumo Teismo prašo:

               —

               panaikinti Bendrojo Teismo sprendimą byloje T-291/04, kiek jis susijęs su ieškovių pirmojoje instancijoje prašymu atlyginti žalą,

               —

               pripažinti atsakovė atsakinga už apeliantės patirtą žalą,

               —

               arba grąžinti bylą Bendrajam Teismui, kad šis priimtų sprendimą dėl žalos atlyginimo,

               —

               priteisti iš atsakovės visas bylinėjimosi išlaidas (įskaitant ir išlaidas, patirtas bylinėjantis Bendrajame Teisme).

      Apeliacinio skundo pagrindai ir pagrindiniai argumentai

   Apeliantė tvirtina, kad atmesdamas prašymą dėl žalos atlyginimo dėl to, kad ieškovės pirmojoje instancijoje neįrodė Komisijos neteisėto elgesio Bendrasis Teismas pažeidė Europos Sąjungos teisę. Konkrečiai kalbant, apeliantė tvirtina, kad Bendrasis Teismas padarė klaidą aiškindamas Teisingumo Tesimo sprendimą byloje C-425/08, ir todėl padarė teisės klaidą, nes nenagrinėjo pirmojo ieškinio pagrindo dėl neteisėtumo trečios dalies, susijusios su „normalaus tvarkymo ir naudojimo“ kriterijumi ir atmetė prašymą atlyginti žalą.
   Dėl šių priežasčių apeliantė nurodo, kad reikia panaikinti Bendrojo Teismo sprendimą byloje T-291/04, keik jis susijęs su prašymu atlyginti ieškovių pirmojoje instancijoje patirtą žalą ir pripažinti atsakovę atsakinga už jų patirtą žalą.


title: Byla T-48/12: 2012 m. vasario 6 d. pareikštas ieškinys byloje Euroscript — Polska prieš Parlamentą

text:
               14.4.2012

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 109/19

         2012 m. vasario 6 d. pareikštas ieškinys byloje Euroscript — Polska prieš Parlamentą

   (Byla T-48/12)
   2012/C 109/43
   Proceso kalba: prancūzų

      Šalys

      Ieškovė: Euroscript — Polska Sp. z o.o. (Krokuva, Lenkija), atstovaujama advokato J.-F. Steichen

      Atsakovas: Europos Parlamentas

      Reikalavimai

   Ieškovė Bendrojo Teismo prašo:

               —

               panaikinti 2011 m. rugsėjo 9 d. sprendimą,

               —

               nepatenkinus šio reikalavimo, panaikinti konkursą Nr. PL/2011/EP,

               —

               priteisti iš Parlamento bylinėjimosi išlaidas,

               —

               pripažinti ieškovei visas kitas teises, pritarti jos pagrindams ir patenkinti reikalavimus.

      Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

   Grįsdama ieškinį ieškovė remiasi dviem pagrindais.

               1.

               Pirmasis ieškinio pagrindas susijęs su tuo, kad Europos Parlamentas viršijo įgaliojimus, nes nepateikė arba pavėluotai pateikė informaciją, kurios ieškovė prašė po to, kai buvo sudaryta nauja sutartis vykstant viešojo pirkimo konkurso procedūrai, susijusiai su vertimo į lenkų kalbą paslaugų teikimu (1).

               2.

               Antrasis ieškinio pagrindas susijęs su tuo, kad pažeisti Europos Sąjungos teisės principai ir nuostatos, tarp jų — finansinis reglamentas (2) ir finansinio reglamento įgyvendinimo reglamentas (3), nes atrinktas konkurso dalyvis pasibaigus terminui nebeturėjo teisės prašyti iš naujo įvertinti jo pasiūlymą ir todėl Parlamentas negalėjo panaikinti savo sprendimo sudaryti sutartį su ieškove, nebent būtų buvęs sustabdytas ar anuliuotas konkursas.

      (1)  OL 2011/S 56-090361.

      (2)  2002 m. birželio 25 d. Tarybos reglamentas (EB, Euratomas) Nr. 1605/2002 dėl Europos Bendrijų bendrajam biudžetui taikomo finansinio reglamento (OL L 248, p. 1; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 1 sk., 4 t., p. 74).

      (3)  2002 m. gruodžio 23 d. Komisijos reglamentas (EB, Euratomas) Nr. 2342/2002, nustatantis išsamias Tarybos reglamento (EB, Euratomas) Nr. 1605/2002 dėl Europos Bendrijų bendrajam biudžetui taikomo finansinio reglamento įgyvendinimo taisykles (OL L 357, p. 1; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 1 sk., 4 t., p. 145).


title: Sujungtos bylos C-372/09 ir C-373/09: 2011 m. kovo 17 d. Teisingumo Teismo (ketvirtoji kolegija) sprendimas byloje ( Cour de cassation (Prancūzija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) bylas pradėjo Josep Penarroja Fa (EB 43 straipsnis — Įsisteigimo laisvė — EB 49 straipsnis — Laisvė teikti paslaugas — Apribojimai — Vertėjo kvalifikaciją turintys teismo ekspertai — Viešosios valdžios funkcijų vykdymas — Nacionalinės teisės aktai, pagal kuriuos teismo ekspertai gali būti tik į nacionalinių teismų sudarytus sąrašus įrašyti asmenys — Pateisinimas — Proporcingumas — Direktyva 2005/36/EB — Sąvoka „reglamentuojama profesija“ )

text:
               7.5.2011

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 139/5

         2011 m. kovo 17 d. Teisingumo Teismo (ketvirtoji kolegija) sprendimas byloje (Cour de cassation (Prancūzija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) bylas pradėjo Josep Penarroja Fa

   (Sujungtos bylos C-372/09 ir C-373/09) (1)

   (EB 43 straipsnis - Įsisteigimo laisvė - EB 49 straipsnis - Laisvė teikti paslaugas - Apribojimai - Vertėjo kvalifikaciją turintys teismo ekspertai - Viešosios valdžios funkcijų vykdymas - Nacionalinės teisės aktai, pagal kuriuos teismo ekspertai gali būti tik į nacionalinių teismų sudarytus sąrašus įrašyti asmenys - Pateisinimas - Proporcingumas - Direktyva 2005/36/EB - Sąvoka „reglamentuojama profesija“)
   2011/C 139/07
   Proceso kalba: prancūzų

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Cour de cassation

      Šalys bylose, kurias pradėjo

   Josep Penarroja Fa

      Dalykas

   Prašymas priimti prejudicinį sprendimą — Cour de cassation (Prancūzija) — EB sutarties 43, 45, 49 ir 50 straipsnių bei 2005 m. rugsėjo 7 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2005/36/EB dėl profesinių kvalifikacijų pripažinimo (OL L 255, p. 22) išaiškinimas — Tvarka, pagal kurią į nacionalinį teismo ekspertų sąrašą įrašomi ir Kasacinio teismo patvirtintais ekspertais pripažįstami tik tie asmenys, kurie ne trumpiau kaip trejus metus buvo įrašyti į kurio nors tos valstybės narės apeliacinio teismo ekspertų sąrašą — Šios tvarkos suderinamumas su Bendrijos teisės nuostatomis įsisteigimo laisvės ir laisvės teikti paslaugas srityje

      Rezoliucinė dalis

               1.

               Kiekvienu konkrečiu atveju teismo jo nagrinėjamoje byloje patikėta funkcija specialistui, kaip teismo ekspertui vertėjui, yra paslaugų teikimas, kaip jis suprantamas pagal EB 50 straipsnį, kurį dabar atitinka SESV 57 straipsnis.

               2.

               Teismo vertimo srities ekspertų veikla, kaip antai nagrinėjamoji pagrindinėse bylose, nėra dalyvavimas viešosios valdžios funkcijų vykdyme, kaip tai suprantama pagal EB 45 straipsnio pirmą pastraipą, kurią dabar atitinka SESV 51 straipsnio pirma pastraipa.

               3.

               Pagal EB 49 straipsnį, kurį dabar atitinka SESV 56 straipsnis, draudžiami nacionalinės teisės aktai, kaip antai nagrinėjamieji pagrindinėse bylose, pagal kuriuos įrašyti į teismo ekspertų vertėjų sąrašą galima tik tuos suinteresuotuosius asmenis, kurie atitinka kvalifikacijos sąlygas, nesant galimybės šiems asmenims susipažinti su dėl jų priimto sprendimo motyvais ir veiksmingai apskųsti jį teismui, kad būtų patikrintas jo teisėtumas, be kita ko, dėl to, ar laikytasi reikalavimo pagal Sąjungos teisę, jog į jų kitose valstybėse narėse įgytą ir pripažintą kvalifikaciją buvo tinkamai atsižvelgta.

               4.

               Pagal EB 49 straipsnį, kurį dabar atitinka SESV 56 straipsnis, draudžiama nustatyti tokį reikalavimą, kaip numatytasis 1971 m. birželio 29 d. Įstatymo Nr. 71 498 dėl teismo ekspertų, iš dalies pakeisto 2004 m. vasario 11 d. Įstatymu Nr. 2004 130, 2 straipsnyje, pagal kurį asmuo, neįrodęs, kad trejus metus iš eilės buvo įrašytas į kurio nors apeliacinio teismo sudarytą sąrašą, negali būti įrašytas į nacionalinį teismo vertimo srities ekspertų sąrašą, nes nagrinėjant kitoje valstybėje narėje įsisteigusio asmens, kuris nebuvo įrašytas į sąrašą ir nepateikė reikiamų įrodymų, prašymą toks reikalavimas kliudo tinkamai atsižvelgti į tokio asmens kitoje valstybėje narėje įgytą ir pripažintą kvalifikaciją, nustatant, ar ir kiek ji gali atitikti kompetenciją, kurią paprastai įgyja asmuo, trejus metus iš eilės įrašytas į kurio nors apeliacinio teismo sudarytą teismo ekspertų sąrašą.

               5.

               Teismo ekspertų vertėjų funkcijos, kurias atlieka ekspertai, įrašyti į tokį sąrašą kaip Cour de cassation sudarytas nacionalinis teismo ekspertų sąrašas, nepatenka į sąvoką „reglamentuojama profesija“, pateiktą 2005 m. rugsėjo 7 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2005/36/EB dėl profesinių kvalifikacijų pripažinimo 3 straipsnio 1 dalies a punkte.

      (1)  OL C 282, 2009 11 21.