2002 m. sausio 30 d. Pirmosios instancijos teismo (antroji išplėstinė kolegija) sprendimas. # max.mobil Telekommunikation Service GmbH prieš Europos Bendrijų Komisiją. # Priimtinumas - Motyvavimas. # Byla T-54/99.


2001 m. rugsėjo 20 d. Teisingumo Teismo sprendimas. # Procter & Gamble Company prieš Vidaus rinkos derinimo tarnybą (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui). # Apeliacinis skundas - Priimtinumas - Bendrijos prekių ženklas - Žodžių junginys "Baby-dry". # Byla C-383/99 P.


2002 m. spalio 15 d. Teisingumo Teismo sprendimas. # Limburgse Vinyl Maatschappij NV (LVM) (C-238/99 P), DSM NV ir DSM Kunststoffen BV (C-244/99 P), Montedison SpA (C-245/99 P), Elf Atochem SA (C-247/99 P), Degussa AG (C-250/99 P), Enichem SpA (C-251/99 P), Wacker-Chemie GmbH ir Hoechst AG (C-252/99 P) ir Imperial Chemical Industries plc (ICI) (C-254/99 P) prieš Europos Bendrijų Komisiją. # Apeliacinis skundas - Konkurencija - Motyvavimas - Piniginės baudos. # Sujungtos bylos C-238/99 P, C-244/99 P, C-245/99 P, C-247/99 P, C-250/99 P iki C-252/99 P ir C-254/99 P.


title: Teisingumo Teismo (antroji kolegija) sprendimas 2005 m. gegužės 12 d. # Europos Bendrijų Komisija prieš Graikijos Respubliką. # Valstybės pagalba - Pareiga susigrąžinti - Visiškai negalimas įvykdymas - Nebuvimas. # Byla C-415/03.

text:
      Byla C‑415/03
      Europos Bendrijų Komisija
      prieš
      Graikijos Respubliką
      „Valstybės pagalba – Pareiga susigrąžinti – Visiškai negalimas įvykdymas – Nebuvimas“
      Generalinio advokato L. A. Geelhoed išvada, pateikta 2005 m. vasario 1 d.  I‑0000
      2005 m. gegužės 12 d. Teisingumo Teismo (antroji kolegija) sprendimas  I‑0000
      Sprendimo santrauka
      1.     Ieškinys dėl įsipareigojimų neįvykdymo — Pareigos susigrąžinti suteiktą pagalbą nesilaikymas — Gynybos būdai — Visiškai negalimas
            įvykdymas — Vertinimo kriterijai – Vykdymo sunkumai – Komisijos ir valstybės narės pareiga bendradarbiauti, ieškant Sutartį
            atitinkančio sprendimo
      (EB 10 straipsnis ir EB 88 straipsnio 2 dalis)
      2.     Ieškinys dėl įsipareigojimų neįvykdymo — Komisijos sprendimo dėl valstybės pagalbos nesilaikymas – Gynybos būdai – Sprendimo
            teisėtumo užginčijimas – Nepriimtinumas
      3.     Valstybių suteikta pagalba — Komisijos sprendimas, pripažįstantis suteiktą pagalbą nesuderinama su bendrąja rinka ir nurodantis
            ją susigrąžinti – Komisijos galimybė palikti nacionalinėms valdžios institucijoms pareigą apskaičiuoti tikslią grąžintiną
            sumą
      1.     Vienintelis pagrindas, kuriuo valstybė narė gali remtis atsikirsdama į EB 88 straipsnio 2 dalies pagrindu Komisijos pareikštą
         ieškinį dėl įsipareigojimų neįvykdymo, yra visiškas negalėjimas tinkamai įvykdyti sprendimą, kuriuo nurodoma susigrąžinti
         nagrinėjamą pagalbą.

      Kalbant apie Komisijos sprendimą dėl valstybės pagalbos, visiško negalėjimo įvykdyti sąlyga neišpildyta, jeigu vyriausybė
         atsakovė tik informuoja Komisiją apie teisinius, politinius ar praktinius sunkumus, kuriuos sukelia sprendimo įvykdymas, tačiau
         nesiima jokių realių priemonių pagalbai susigrąžinti iš nagrinėjamų bendrovių ir nepasiūlo Komisijai alternatyvių šio sprendimo
         įvykdymo būdų, kurie leistų pašalinti šiuos sunkumus. Kai įvykdyti tokį sprendimą trukdo tik keli vidaus tvarkos sunkumai,
         Komisija ir valstybė narė, vadovaudamosi EB 10 straipsnį pagrindžiančiu principu, nustatančiu valstybėms narėms ir Bendrijos
         institucijoms lojalaus bendradarbiavimo pareigą, privalo sąžiningai bendrai veikti siekdamos įveikti sunkumus, laikydamosi
         visų, pirmiausia su valstybės pagalba susijusių, Sutarties nuostatų.

      (žr. 35, 42–43 punktus)
      2.     Byloje, susijusioje su sprendimo valstybės pagalbos srityje, kurio valstybė narė, šio sprendimo adresatė, neapskundė Teisingumo
         Teismui, neįvykdymu, ši valstybė narė neturi pagrindo ginčyti šio sprendimo teisėtumo.

      (žr. 38 punktą)
      3.     Jokia Bendrijos teisės nuostata nereikalauja, kad Komisija, nurodydama grąžinti su bendrąja rinka nesuderinama paskelbtą pagalbą,
         nustatytų tikslią grąžintinos pagalbos sumą. Iš tikrųjų pakanka, kad Komisijos sprendime būtų pateikta informacija, leidžianti
         jo adresatui be pernelyg didelių sunkumų pačiam nustatyti šią sumą. Taigi Komisija teisėtai gali apsiriboti pareigos grąžinti
         nagrinėjamą pagalbą pripažinimu ir palikti nacionalinėms valdžios institucijoms pačioms apskaičiuoti konkrečią grąžintiną
         sumą. Be to, kadangi sprendimo valstybės pagalbos srityje rezoliucinė dalis yra neatskiriama nuo jo motyvų ir turi būti aiškinama,
         jei būtina, atsižvelgiant į motyvus, kuriais vadovaujantis jis buvo priimtas, grąžintinos sumos taikant Komisijos sprendimą
         gali būti nustatytos pagal šio sprendimo motyvus.

      (žr. 39–41 punktus)
TEISINGUMO TEISMO (antroji kolegija)
      SPRENDIMAS
      2005 m. gegužės 12 d.(*)

      „Valstybės pagalba – Pareiga susigrąžinti – Visiškai negalimas įvykdymas – Nebuvimas“
      Byloje C‑415/03
      dėl 2003 m. rugsėjo 25 d. pagal EB 88 straipsnio 2 dalį pareikšto ieškinio dėl įsipareigojimų neįvykdymo,
      Europos Bendrijų Komisija, atstovaujama D. Triantafyllou ir J. Buendía Sierra, nurodžiusi adresą dokumentams įteikti Liuksemburge,

      ieškovė,
      prieš
      Graikijos Respubliką,  atstovaujamą A. Samoni-Rantou bei P. Mylonopoulos, F. Spathopoulos ir P. Ankstis, nurodžiusią adresą dokumentams įteikti Liuksemburge,

      atsakovę,
      TEISINGUMO TEISMAS (antroji kolegija),
      kurį sudaro kolegijos pirmininkas C. W. A. Timmermans, R. Silva de Lapuerta (pranešėja), teisėjai R. Schintgen, G. Arestis
         ir J. Klučka,

      generalinis advokatas L. A. Geelhoed,
      posėdžio sekretorė M. Ferreira, vyriausioji administratorė,
      atsižvelgęs į rašytinę proceso dalį ir įvykus 2004 m. gruodžio 8 d. posėdžiui,
      susipažinęs su 2005 m. vasario 1 d. posėdyje pateikta generalinio advokato išvada,
      priima šį
      Sprendimą
      1       Pateiktu ieškiniu Europos Bendrijų Komisija Teisingumo Teismo prašo pripažinti, kad per nustatytą terminą nesiėmusi visų priemonių,
         reikalingų grąžinti pripažintą neteisėta ir su bendrąja rinka nesuderinama valstybės pagalbą – išskyrus tą, kuri susijusi
         su įmokomis Nacionalinei socialinės apsaugos įstaigai (toliau – IKA) – pagal 2002 m. gruodžio 11 d. Komisijos sprendimo 2003/372/EB
         dėl Graikijos suteiktos pagalbos Olympic Airways (OL L 132, 2003, p. 1) 3 straipsnį ir bet kuriuo atveju nepranešusi Komisijai apie priimtas priemones taikant šio sprendimo
         4 straipsnį, Graikijos Respublika neįvykdė įsipareigojimų pagal šio sprendimo 3 ir 4 straipsnius bei EB sutartį.

       Ginčo aplinkybės
      2       1996 m. Komisija prieš Graikijos Respubliką pradėjo EB 93 straipsnio 2 dalyje (dabar – 88 straipsnio 2 dalis) numatytą procedūrą
         dėl įmonei Olympic Airways suteiktos valstybės pagalbos, kuri baigėsi 1998 m. rugpjūčio 14 d. priimtu Komisijos sprendimu 1999/332/EB dėl Graikijos
         suteiktos pagalbos Olympic Airways (OL L 128, 1999, p. 1, toliau – ginčijamas sprendimas), t. y. sprendimu, susijusiu su garantijomis, 1994 m. patvirtintu skolų
         sumažinimu ir perskaičiavimu į kapitalo sumą, taip pat su kitomis garantijomis bei kapitalo injekcija, kurios suma lygi 40,8 milijardo GRD,
         mokėtina trimis dalimis atitinkamai po 19, 14 ir 7,8 milijardo GRD. Šios valstybės pagalbos suteikimas buvo susijęs su peržiūrėtu
         restruktūrizavimo planu 1998–2002 m. ir jam buvo nustatytos tam tikros sąlygos.

      3       Po naujų skundų dėl pagalbos suteikimo Olympic Airways 2002 m. kovo 6 d. sprendimu Komisija pradėjo EB 88 straipsnio 2 dalyje numatytą procedūrą, ją grįsdama tuo, kad šios bendrovės
         restruktūrizavimo planas nebuvo taikomas ir kad nebuvo laikomasi kai kurių sąlygų, numatytų sprendime patvirtinti valstybės
         pagalbą. Šiuo sprendimu nurodyta Graikijos Respublikai pateikti informaciją Komisijai taikant 1999 m. kovo 22 d. Tarybos reglamento
         Nr. 659/1999, nustatančio išsamias EB Sutarties 88 straipsnio taikymo taisykles (OL L 83, p. 1), 10 straipsnį.

      4       2002 m. rugpjūčio 9 d. Komisija dar kartą nurodė Graikijos Respublikai pateikti anksčiau prašytą informaciją, iš jos reikalaudama,
         be kita ko, balansų ir eksploatavimo išlaidų mokėjimo valstybei duomenų. Komisija nusprendė, kad Graikijos valdžios institucijų
         pateiktų atsakymų šiuo klausimu nepakako.

      5       2002 m. gruodžio 11 d. Komisija priėmė sprendimą, paremtą tvirtinimais, kad daugelis restruktūrizavimo plano tikslų nebuvo
         pasiekti, kad sprendime patvirtinti valstybės pagalbą nurodytų sąlygų buvo laikomasi nepakankamai ir kad šis sprendimas buvo
         taikomas neteisėtai. Be to, ji nurodo, kad egzistuoja nauja valstybės pagalba veiklai, kuri iš esmės Graikijos valstybei leidžia
         toleruoti socialinio draudimo įmokų už 2001 m. spalio–gruodžio mėn., pridėtinės vertės mokesčio (toliau – PVM) už degalus
         ir atsargines dalis, nuomos mokesčio, mokėtino oro uostams už 1998–2001 m. laikotarpį, taip pat oro uosto mokesčių ir mokesčio,
         kurį moka keleiviai išvykdami iš visų Graikijos oro uostų (vadinamasis „spatosimo“ mokestis), nemokėjimą arba mokėjimo terminų
         atidėjimą.

      6       Sprendimo 2003/372 rezoliucinėje dalyje nurodyta:
      „1 straipsnis

       Valstybės pagalba restruktūrizavimui, kurią Graikija suteikė Olympic Airways šiomis formomis:

      a)      iki 1994 m. spalio 7 d. bendrovei suteiktomis paskolos garantijomis pagal 1975 m. birželio 26 d. Graikijos įstatymo Nr. 96/75
         6 straipsnį;

      b)      naujomis 378 milijonų JAV dolerių paskolų garantijomis iki 2001 m. kovo 31 d. suteiktoms paskoloms naujiems lėktuvams pirkti
         ir Olympic Airways į naują Spatos oro uostą persikraustyti reikalingoms investicijoms;

      c)      Olympic Airways skolos sumažinimu 427 milijardais Graikijos drachmų;

      d)      64 milijardų Graikijos drachmų bendrovės skolos konvertavimu į nuosavą kapitalą;
      e)      54 milijardų Graikijos drachmų kapitalo injekcija sumažinta iki 40,8 milijardo Graikijos drachmų ir sumokėta trimis dalimis
         atitinkamai po 19, 14 ir 7,8 milijardo Graikijos drachmų 1995, 1998 ir 1999 metais,

      yra laikoma nesuderinama su bendrąja rinka pagal EB sutarties 87 straipsnio 1 dalį, atsižvelgiant į tai, kad nebuvo laikomasi
         šių pradinės valstybės pagalbos suteikimo sąlygų:

      a)      veiksmingo restruktūrizavimo plano įgyvendinimo siekiant ilgalaikio bendrovės išlikimo;
      b)      24 specialų įsipareigojimų, nurodytų patvirtinant valstybės pagalbą; ir
      c)      nuolatinės valstybės pagalbos restruktūrizavimui įgyvendinimo priežiūros.
      2 straipsnis
      Graikijos suteikta valstybės pagalba toleruojant nuolatinį socialinio draudimo įmokų, Olympic Aviation mokėtino PVM už degalus ir atsargines dalis, nuomos mokesčių, mokėtinų įvairiems oro uostams, oro uosto mokesčių, mokėtinų
         Spatos oro uostui ir kitiems oro uostams, vadinamojo „spatosimo“ mokesčio nemokėjimą yra nesuderinama su bendrąja rinka.

      3 straipsnis
      1.      Graikija priima priemones, skirtas susigrąžinti iš bendrovės jai suteiktą 14 milijardų Graikijos drachmų (41 milijono eurų)
         dydžio 1 straipsnyje minėtą valstybės pagalbą, nesuderinamą su Sutartimi, bei 2 straipsnyje minėtą valstybės pagalbą, kuri
         jai buvo suteikta neteisėtai.

      2.      Pagalba susigrąžinama nedelsiant pagal nacionalinės teisės aktuose numatytas procedūras su sąlyga, kad jos leidžia nedelsiant
         ir veiksmingai vykdyti Komisijos sprendimą. Sumos, kurios turės būti susigrąžintos, apima palūkanas, mokėtinas nuo valstybės
         pagalbos suteikimo iki jos realaus sugrąžinimo dienos. Palūkanos apskaičiuojamos pagal nustatytas palūkanų normas, naudojamas
         apskaičiuojant regioninės pagalbos grynąjį subsidijų ekvivalentą.

      4 straipsnis
      Per du mėnesius nuo pranešimo apie šį sprendimą dienos Graikija informuoja Komisiją apie priimtas jį įgyvendinančias priemones.

      <…>“ (Neoficialus vertimas)
      7       2003 m. vasario 11 d. Graikijos vyriausybė informavo Komisiją, kad ji įpareigojo nepriklausomą ekspertą patikrinti, ar Olympic Airways turėjo skolų, kurių grąžinimas buvo sustabdytas, valstybei ir ar jai buvo taikomos lengvatos. Remdamasi gauta informacija,
         ši vyriausybė pareiškė, kad ji netaikys Sprendimo 2003/372 3 ir 4 straipsnių.

      8       2003 m. kovo 6 d. Komisija nurodė Graikijos vyriausybei, kad ši turi laikytis Sprendimo 2003/372. 2003 m. gegužės 12 d. Komisija
         jai nusiuntė pranešimą, kuriame pateikė papildomų paaiškinimų dėl naujos valstybės pagalbos dydžio, prašydama pateikti detalią
         informaciją apie 41 milijono eurų, sudarančių antrą kapitalo injekcijos sumos dalį, skolos grąžinimo vykdymą, taip pat įrodymus
         dėl sprendimo 2 straipsnyje nurodytų Olympic Airways skolų grąžinimo.

      9       Graikijos valdžios institucijos atsakė 2003 m. birželio 26 d. laišku. Dėl 41 milijono eurų sumos grąžinimo jos nurodė, kad,
         pirma, jos ketina priimti sprendimą dėl šios pagalbos susigrąžinimo iki 2003 m. rugpjūčio mėn. pabaigos, ir, antra, teisinės
         Sprendimo 2003/372 pasekmės ir Komisijos jam priimti taikoma procedūra dar „nagrinėjama“. Jos taip pat pažymėjo, kad Olympic Airways ketino apmokėti savo 2,46 milijono eurų skolą už oro uostams mokėtiną nuomą.

      10     Dėl 27,4 milijono eurų dydžio skolos IKA šios valdžios institucijos nurodė, kad buvo sudarytas susitarimas tarp Olympic Airways ir šios įstaigos ir kad jai buvo sumokėta 5,28 milijono eurų, todėl nebegali būti kalbama apie „skolos toleravimą“ šios bendrovės
         naudai.

      11     Dėl 33,9 milijono eurų skolos už Spatos oro uostui mokėtinus oro uosto mokesčius Graikijos valdžios institucijos teigė, kad
         dėl šio oro uosto administravimo būdo jos neturi kompetencijos. Tačiau jos nurodė, kad remiantis šiuo klausimu susidarytu
         susitarimu buvo sumokėta 4,83 milijono eurų, ir pateikė įrodymą, kad Olympic Airways sumokėjo šią sumą. Be to, šis susitarimas susijęs su skolos apmokėjimu per dvylika mokėjimų kas ketvirtį. Jos nurodė, kad
         visa skolos suma bus grąžinta 2005 m. balandžio mėnesį.

      12     Dėl 61 milijono eurų skolos už vadinamąjį „spatosimo“ mokestį Graikijos valdžios institucijos nurodė, kad remiantis šiuo klausimu
         sudarytais susitarimais buvo sumokėta 22,8 milijono eurų suma. Jos pateikė šios sumos sumokėjimo ir kitų mokėjimų įrodymus.
         Dėl 28,9 milijono eurų skolos ministerijoms ir valstybinėms institucijoms šios valdžios institucijos nurodė, kad trūksta pareigos
         grąžinti patikslinimo, nes nėra konkrečių duomenų apie šių ministerijų tarnautojams išduotus lėktuvo bilietus.

      13     Manydama, kad Graikijos Respublikos pateiktų paaiškinimų nepakanka, Komisija pareiškė šį ieškinį.
       Dėl ieškinio
       Šalių argumentai
      14     Dėl antros 41 milijono eurų kapitalo injekcijos dalies, kuri buvo patvirtinta 1998 m., Komisija pažymi, kad Graikijos valdžios
         institucijos šios sumos nesusigrąžino iš Olympic Airways.

      15     Ji nurodo, kad Graikijos valdžios institucijos nesirėmė visišku negalėjimu vykdyti Sprendimo 2003/372. Jos apsiribojo nurodymo
         sumokėti išleidimu ir pranešimu apie jį, taip pat pranešimu, kad dėl šių teisės aktų yra pateiktas protestas kartu su prašymu
         atidėti vykdymą, o tai reiškia, kad pagalba nebuvo grąžinta.

      16     Komisija konstatuoja, kad, nepaisant Sprendimo 2003/372 priėmimo, priemonės, kurių buvo imtasi, leido neatlyginant kartu su Olympic Airways personalu perleisti pelningiausius ir be jokių skolinių šios bendrovės įsipareigojimų aktyvus naujajai bendrovei Olympic Airlines, nesant jokių galimybių susigrąžinti ankstesnės įmonės skolų iš šios naujosios bendrovės. Taigi pastarajai bendrovei, kuriai
         Olympic Airways pasyvas nebuvo perleistas, taikoma ypatinga apsaugos sistema ankstesnės įmonės kreditorių atžvilgiu.

      17     Komisijos nuomone, šiuo perleidimu Graikijos valdžios institucijos užkirto kelią pagalbos susigrąžinimui, nes Olympic Airways iš esmės išsaugojo pasyvą be aktyvų, galinčių padengti atitinkamas skolas.

      18     Komisija tvirtina, kad mokėtinam oro uosto mokesčiui sumokėti nustatyti terminai yra nauja finansinė lengvata ir neleistinas
         Sprendimo 2003/372 vykdymo atidėjimas. Ji priduria, kad numatytų terminų taip pat nebuvo laikomasi. Iš tikrųjų pirmasis sumokėjimas
         atliktas vėluojant penkis mėnesius ir jis apėmė tik dalį numatytos sumos. Be to, suma, kuri buvo sumokėta 2003 m. birželio
         mėn., neatitiko keturių mokėjimų kas ketvirtį, numatytų iki 2003 m. balandžio mėnesio.

      19     Komisija teigia, kad ji nebuvo informuota apie PVM už degalus ir atsargines dalis sumokėjimą.
      20     Dėl „spatosimo“ mokesčio Komisija mano, kad jo sumokėjimo lengvatų per papildomus ketverius metus suteikimas yra naujas finansinis
         privalumas Olympic Airways ir peržengia Sprendimo 2003/372 vykdymo ribas jame numatytais terminais.

      21     Komisija pabrėžia, kad išskyrus retas, su kai kuriomis sumomis susijusias išimtis, didžioji grąžintinos pagalbos dalis lieka
         pagalbą gavusios bendrovės nuosavybė. Be to, galimi teisiniai sunkumai, pavyzdžiui, susiję su skolų įskaitymu į biudžetą arba
         su valstybės pajamų kodekso reikalavimais, negali pagrįsti visiško negalėjimo vykdyti Sprendimo 2003/372.

      22     Galiausiai Komisija atmeta argumentus dėl besitęsiančio šių skolų nemokėjimo toleravimo, kurį nagrinėjamų sumų nemokėjimo
         atžvilgiu parodė privatus investuotojas. Iš tikrųjų taikant šį kriterijų ir atsižvelgiant į daugybę pagalbos mokėjimų per
         10 metų, Sprendime 2003/372 teisingai manyta, kad privatus kreditorius netoleruos tokio nuolatinio nagrinėjamų skolų nemokėjimo.

      23     Graikijos vyriausybė visų pirma mano, kad Komisijos pateikti argumentai dėl pelningiausių senosios bendrovės Olympic Airways aktyvų kartu su personalu perleidimo naujajai bendrovei Olympic Airlines yra nepagrįsti šioje byloje, nes egzistuoja įvertinimo procedūra, kurią Komisija pradėjo 2004 m. kovo 16 d. sprendimu.

      24     Dėl Olympic Airways 41 milijono eurų skolos valstybei Graikijos vyriausybė mano, kad ji laikėsi Sprendimo 2003/372 3 straipsnio. Galiausiai taikydama
         šį sprendimą kompetentinga mokesčių institucija priėmė aktą, kuriame konstatuojamas šios skolos su palūkanomis buvimas. Šis
         aktas sukuria reikiamą pagrindą mokėtinai sumai susigrąžinti, todėl Graikijos valdžios institucijos, įgyvendindamos visas
         esamas nacionalinės teisės priemones šiai sumai susigrąžinti, laikėsi šio sprendimo reikalavimų.

      25     Dėl kitos finansinės paramos Graikijos vyriausybė tvirtina, kad Sprendimas 2003/372 nepatikslina, ar jame nurodytos sumos
         yra galutinės susigrąžintinos valstybės pagalbos sumos, ir kad, kalbant apie paslaugas ar lengvatas, šis sprendimas konkrečiai
         ir aiškiai taip pat nenustato nagrinėjamų sumų.

      26     Graikijos vyriausybė pažymi, kad sumų, kurios, Komisijos nuomone, yra valstybės pagalba Olympic Airways, susigrąžinimas turi būti vykdomas pagal nacionalinės teisės nuostatas, susijusias su valstybės pajamų susigrąžinimo procedūra.
         Pagal šiuos teisės aktus susigrąžinimas iš asmenų ir bendrovių valstybės suteiktų kreditų reikalauja, kad mokėtinos sumos
         būtų iš anksto tiksliai nustatytos.

      27     Ši vyriausybė tvirtina, kad Sprendimo 2003/372 2 straipsnis nenurodo sumų, kurios atitinka naują Olympic Airways suteiktą valstybės pagalbą, paskelbtą nesuderinama su bendrąja rinka, dydžio. Detalus sumų nurodymas neaiškiai ir fragmentiškai
         yra pateiktas tik šio sprendimo motyvuose, tiksliai nenurodant, ar šios sumos yra galutinis susigrąžintinos valstybės pagalbos
         dydis.

      28     Bet kuriuo atveju, Graikijos vyriausybės manymu, skirtingos sumos, Olympic Airways balanse nurodytos kaip skolos ir mokesčiai, nepatenka į valstybės pagalbos sąvoką. Iš to matyti, kad valstybės pagalbos apibrėžimas
         neapmokėtų ir nesusigrąžintų skolų atveju reikalauja lengvatos, atsirandančios dėl tariamo nemokėjimo toleravimo, konkrečios
         sumos įvertinimo.

      29     Pasak šios vyriausybės, dėl nuomos mokesčių, mokėtinų Graikijos oro uostams, mokesčių institucijose vyksta procedūra dėl pripažinimo,
         kad galėtų būti pradėta susigrąžinimo procedūra. PVM, susijęs su atsarginėmis dalimis ir degalais, turi būti sumokėtas kartu
         su įstatymų numatytomis palūkanomis ir baudomis pagal šio mokesčio sumokėjimo už 2003 metus deklaraciją.

      30     Dėl Spatos oro uostui mokėtinų oro uosto mokesčių Graikijos vyriausybė mano, kad ji nėra kompetentinga nurodyti susigrąžinti
         nagrinėjamą sumą iš Olympic Airways. Iš tikrųjų Spatos oro uostas yra bendrovė, įsteigta pagal privatinę teisę, ir nors valstybė valdo 55 % jos kapitalo, jai
         taikomos teisės nuostatos, apibrėžtos jos įstatuose ir sutartyje dėl šio oro uosto plėtros. Pagal šį teisinį pagrindą šios
         bendrovės vadovybė yra vienintelė atsakinga už sprendimus dėl mokėtinų mokesčių sureguliavimo ir susitarimų dėl skolų sureguliavimo
         sudarymo.

      31     Dėl vadinamojo „spatosimo“ mokesčio Graikijos vyriausybė nurodo tam tikrą skaičių mokėjimų, taip pat susitarimą dėl skolų
         sureguliavimo.

       Teisingumo Teismo vertinimas
      32     Dėl Sprendimo 2003/372 3 straipsnio 1 dalyje nurodytos pareigos susigrąžinti iš bendrovės jai paskirtą 41 milijono eurų sumą
         ir atsižvelgiant į Graikijos Respublikos numatytas išlygas dėl Komisijos argumentų, pagal kuriuos pelningiausių bendrovės
         Olympic Airways aktyvų kartu su personalu perleidimas naujajai bendrovei Olympic Airlines apsunkintų suteiktos pagalbos susigrąžinimą, priimtinumo reikia pabrėžti, kad, kaip teisingai pažymi generalinis advokatas
         savo išvados 27 ir 28 punktuose, tai, jog šis perleidimas yra kito įvertinimo, susijusio su jo kaip valstybės pagalbos pobūdžiu,
         dalykas, nedaro įtakos klausimui, ar toks veiksmas sudaro kliūčių anksčiau suteiktos pagalbos susigrąžinimui. Iš tikrųjų šioje
         byloje reikia tik nustatyti, ar šis perleidimas sukelia kliūčių šio sprendimo įvykdymui.

      33     Šiuo klausimu reikia pripažinti, kad, kaip matyti iš Komisijos pateiktos ir Graikijos vyriausybės neužginčytos informacijos,
         nagrinėjamas perleidimas apėmė visų bendrovės Olympic Airways aktyvų be jokių skolinių įsipareigojimų perleidimą naujajai bendrovei Olympic Airlines. Svarbu pridurti, kad ši operacija buvo atlikta taip, kad pagal nacionalinę teisę būtų neįmanoma susigrąžinti senosios bendrovės
         Olympic Airways skolų iš naujosios bendrovės Olympic Airlines.

      34     Tokiomis aplinkybėmis šis perleidimas sudarė kliūčių veiksmingam Sprendimo 2003/372 įvykdymui ir valstybės pagalbos, kuria
         Graikijos valstybė parėmė šios bendrovės komercinę veiklą, susigrąžinimui. Todėl šio sprendimo tikslas, kuris numato neiškreiptos
         konkurencijos padėties atstatymą civilinės aviacijos srityje, buvo rimtai pažeistas.

      35     Reikia pridurti, kad veiksmai, kurių ėmėsi Graikijos valdžios institucijos, t. y. sprendimo dėl 41 milijono eurų Olympic Airways skolos susigrąžinimo priėmimas, neturėjo jokio konkretaus poveikio veiksmingam šios sumos grąžinimui. Be to, Graikijos vyriausybė
         nepateikė jokio paaiškinimo tam, kad įrodytų galimą visiško negalėjimo susigrąžinti šios skolos buvimą. Taigi pagal nusistovėjusią
         Teisingumo Teismo praktiką vienintelis pagrindas, kuriuo valstybė narė gali remtis atsikirsdama į EB 88 straipsnio 2 dalies
         pagrindu Komisijos pareikštą ieškinį dėl įsipareigojimų neįvykdymo, yra visiškas negalėjimas tinkamai įvykdyti sprendimo,
         kuriuo nurodoma susigrąžinti (žr. šiuo klausimu 1998 m. sausio 29 d. Sprendimo Komisija prieš Italiją, C-280/95, Rink. p. I‑259, 13 punktą ir 2001 m. liepos 3 d. Sprendimo Komisija prieš Belgiją, C‑378/98, Rink. p. I‑5107, 30 punktą).

      36     Šiomis aplinkybėmis reikia pripažinti, kad Graikijos Respublika neįvykdė savo pareigos susigrąžinti Sprendimo 2003/372 3 straipsnio
         1 dalyje nurodytą sumą.

      37     Dėl pareigos, susijusios su kitų Sprendimo 2003/372 2 straipsnyje nurodytų valstybės pagalbos, paskelbtos nesuderinama su
         bendrąja rinka, sumų susigrąžinimu, visų pirma reikia pabrėžti, kad skirtingos nagrinėjamų finansinių paslaugų kategorijos
         ir jų techninės charakteristikos buvo nurodytos sprendimo 206–208 motyvuose. Konkrečiai kalbama apie oro uosto mokesčius,
         pareigą mokėti PVM, sutartinius įsipareigojimus nuomos oro uostams srityje, taip pat mokesčius, kurių nemokėjimą arba mokėjimo
         terminų atidėjimą toleravo Graikijos valdžios institucijos.

      38     Dėl Graikijos Respublikos argumentų, susijusių su finansinės lengvatos dėl toleravimo, kurį būtų rodęs privatus investuotojas
         nuolatinio kai kurių sumų nemokėjimo atžvilgiu, nebuvimu, reikia pripažinti, kad šie argumentai ginčija Sprendimo 2003/372
         teisėtumą. Tačiau šioje byloje, susijusioje su sprendimo valstybės pagalbos srityje, kurio valstybė narė, šio sprendimo adresatė,
         nepaskundė Teisingumo Teismui, neįvykdymu, ši valstybė narė neturi pagrindo ginčyti šio sprendimo teisėtumo (šiuo klausimu
         žr. 2000 m. birželio 27 d. Sprendimo Komisija prieš Portugaliją, C-404/97, Rink. p. I‑4897, 34 punktą ir 2001 m. kovo 22 d. Sprendimo Komisija prieš Prancūziją, C‑261/99, Rink. p. I‑2537, 18 punktą). Dėl to Sprendime 2003/372 esantis nuolatinio įvairių Olympic Airways skolų nemokėjimo kvalifikavimas kaip valstybės pagalbos negali būti svarstomas šiame procese.

      39     Dėl Graikijos Respublikos argumentų, kad įvairių Sprendimo 2003/372 2 straipsnyje nurodytų finansinių paslaugų kategorijų
         atžvilgiu negalima įvykdyti šio sprendimo, nes nėra tikslios informacijos apie grąžintinas sumas, reikia priminti, jog pagal
         Teisingumo Teismo praktiką jokia Bendrijos teisės nuostata nereikalauja, kad Komisija, nurodydama grąžinti su bendrąja rinka
         nesuderinama paskelbtą pagalbą, nustatytų tikslią grąžintinos pagalbos sumą. Iš tikrųjų pakanka, kad Komisijos sprendime būtų
         pateikta informacija, leidžianti jo adresatui be pernelyg didelių sunkumų pačiam nustatyti šią sumą (šiuo klausimu žr. 2000 m.
         spalio 12 d. Sprendimo Ispanija prieš Komisiją, C‑480/98, Rink. p. I‑8717, 25 punktą).

      40     Taigi Komisija teisėtai galėjo apsiriboti pareigos grąžinti nagrinėjamą pagalbą pripažinimu ir palikti nacionalinėms valdžios
         institucijoms pačioms apskaičiuoti konkrečią grąžintiną sumą.

      41     Reikia pridurti, kad remiantis Teisingumo Teismo praktika, pagal kurią sprendimo valstybės pagalbos srityje rezoliucinė dalis
         yra neatskiriama nuo jo motyvų ir turi būti aiškinama, jei būtina, atsižvelgiant į motyvus, kuriais vadovaujantis jis buvo
         priimtas (šiuo klausimu žr. 1997 m. gegužės 15 d. Sprendimo TWD prieš Komisiją, C‑355/95 P, Rink. p. I‑2549, 21 punktą), grąžintinos sumos taikant Sprendimą 2003/372 gali būti nustatytos pagal sprendimo
         2 straipsnį ir motyvų 206‑208 punktus.

      42     Dėl Graikijos Respublikos argumentų, pagal kuriuos Sprendimą 2003/372 įvykdyti trukdo tik keli vidaus tvarkos sunkumai, reikia
         priminti, kad susiklosčius tokiai situacijai Komisija ir valstybė narė, vadovaudamosi EB 10 straipsnį pagrindžiančiu principu,
         nustatančiu valstybėms narėms ir Bendrijos institucijoms lojalaus bendradarbiavimo pareigą, privalo sąžiningai bendrai veikti
         siekdamos įveikti sunkumus, laikydamosi visų, pirmiausia su valstybės pagalba susijusių, Sutarties nuostatų (žr. 1995 m. balandžio
         4 d. Sprendimo Komisija prieš Italiją, C‑348/93, Rink. p. I‑673, 17 punktą ir nurodyto sprendimo Komisija prieš Prancūziją  24 punktą). Tačiau to nebuvo šioje byloje.

      43     Reikia pridurti, kad Graikijos Respublika taip pat nenurodė visiško negalėjimo tinkamai įvykdyti įsipareigojimų pagal Sprendimo 2003/372
         2 ir 3 straipsnius. Todėl iš nusistovėjusios Teisingumo Teismo praktikos matyti, kad visiško negalėjimo įvykdyti sąlyga neįgyvendinta,
         jeigu vyriausybė atsakovė tik informuoja Komisiją apie teisinius, politinius ar praktinius sunkumus, kuriuos sukelia sprendimo
         įvykdymas, tačiau nesiima jokių realių priemonių pagalbai susigrąžinti iš nagrinėjamų bendrovių ir nepasiūlo Komisijai alternatyvių
         šio sprendimo įvykdymo būdų, kurie leistų pašalinti šiuos sunkumus (žr. šiuo klausimu 1989 m. vasario 2 d. Sprendimo Komisija prieš Vokietiją, 94/87, Rink. p. 175, 10 punktą ir 2002 m. liepos 2 d. Sprendimo Komisija prieš Ispaniją, C‑499/99, Rink. p. I‑6031, 25 punktą).

      44     Be to, iš Graikijos Respublikos tvirtinimų, susijusių su nacionalinių valdžios institucijų pastangomis susigrąžinti Sprendimo 2003/372
         2 straipsnyje ir 3 straipsnio 1 dalyje nurodytą pagalbą, matyti, kad šios valdžios institucijos apsiribojo tam tikromis procedūrinėmis
         ir administracinėmis priemonėmis, skolų sureguliavimu iš dalies, taip pat kompensacinėmis operacijomis. Šių iniciatyvų, be
         kita ko, buvo imtasi per vėlai, arba jos buvo neišbaigtos, arba neįpareigojančios ir jomis nebuvo pasiektas veiksmingas Olympic Airways mokėtinų sumų susigrąžinimas, todėl jos negali būti laikomos įvykdančiomis valstybės narės įsipareigojimus valstybės pagalbos
         susigrąžinimo srityje.

      45     Iš to aišku, kad Komisijos ieškinys turi būti laikomas pagrįstu.
      46     Dėl to reikia pripažinti, kad per nustatytą terminą nesiėmusi visų priemonių, reikalingų grąžinti pripažintą neteisėta ir
         su bendrąja rinka nesuderinama valstybės pagalbą – išskyrus tą, kuri susijusi su įmokomis IKA – pagal Sprendimo 2003/372 3 straipsnį,
         Graikijos Respublika neįvykdė įsipareigojimų pagal šio sprendimo 3 straipsnį.

       Dėl išlaidų
      47     Pagal Procedūros reglamento 69 straipsnio 2 dalį pralaimėjusiai šaliai nurodoma padengti bylinėjimosi išlaidas, jei laimėjusi
         šalis to prašė. Kadangi Komisija prašė priteisti bylinėjimosi išlaidas ir Graikijos Respublika pralaimėjo bylą, pastaroji
         turi jas padengti.

      Remdamasis šiais motyvais, Teisingumo Teismas (antroji kolegija) nusprendžia:
      1.     Per nustatytą terminą nesiėmusi visų priemonių, reikalingų grąžinti pripažintą neteisėta ir su bendrąja rinka nesuderinama
            valstybės pagalbą, išskyrus tą, kuri susijusi su įmokomis nacionalinei socialinio draudimo įstaigai, pagal 2002 m. gruodžio
            11 d. Komisijos sprendimo 2003/372/EB dėl Graikijos suteiktos pagalbos Olympic Airways 3 straipsnį, Graikijos Respublika neįvykdė įsipareigojimų pagal šio sprendimo 3 straipsnį.
      2.     Priteisti iš Graikijos Respublikos bylinėjimosi išlaidas.
      Parašai.
      * Proceso kalba: graikų.


1998 m. lapkričio 26 d. Teisingumo Teismo (šeštoji kolegija) sprendimas. # Oscar Bronner GmbH & Co. KG prieš Mediaprint Zeitungs- und Zeitschriftenverlag GmbH & Co. KG, Mediaprint Zeitungsvertriebsgesellschaft mbH & Co. KG ir Mediaprint Anzeigengesellschaft mbH & Co. KG. # Prašymas priimti prejudicinį sprendimą: Oberlandesgericht Wien - Austrija. # Piktnaudžiavimas dominuojančia padėtimi. # Byla C-7/97.


title: 2016 m. vasario 25 d. Teisingumo Teismo (dešimtoji kolegija) sprendimas.#G.E. Security BV prieš Staatssecretaris van Financiën.#Hoge Raad der Nederlanden prašymas priimti prejudicinį sprendimą.#Prašymas priimti prejudicinį sprendimą – Reglamentas (EEB) Nr.°2658/87 – Bendrasis muitų tarifas – Kombinuotoji nomenklatūra – Prekių klasifikavimas – 8517, 8521, 8531 ir 8543 pozicijos – Prekė, pavadinta vaizdo multiplekseriu.#Byla C-143/15.

text:
         TEISINGUMO TEISMO (dešimtoji kolegija) SPRENDIMAS
      2016 m. vasario 25 d. (
            *1
         )
      „Prašymas priimti prejudicinį sprendimą — Reglamentas (EEB) Nr.°2658/87 — Bendrasis muitų tarifas — Kombinuotoji nomenklatūra — Prekių klasifikavimas — 8517, 8521, 8531 ir 8543 pozicijos — Prekė, pavadinta vaizdo multiplekseriu“
      Byloje C‑143/15
      dėl Hoge Raad der Nederlanden (Nyderlandų Aukščiausiasis Teismas) 2015 m. kovo 13 d. sprendimu, kurį Teisingumo Teismas gavo 2015 m. kovo 26 d., pagal SESV 267 straipsnį pateikto prašymo priimti prejudicinį sprendimą byloje

         G. E. Security BV

      prieš

         Staatssecretaris van Financiën

      TEISINGUMO TEISMAS (dešimtoji kolegija),
      kurį sudaro kolegijos pirmininkas F. Biltgen (pranešėjas), teisėjai A. Borg Barthet ir E. Levits,
      generalinis advokatas M. Szpunar,
      kancleris A. Calot Escobar,
      atsižvelgęs į rašytinę proceso dalį,
      išnagrinėjęs pastabas, pateiktas:

               —

                  G. E. Security BV, atstovaujamos belastingadviseurs C. Bouwmeester ir M. van de Leur,

               —

               Nyderlandų vyriausybės, atstovaujamos M. Bulterman ir M. Gijzen,

               —

               Europos Komisijos, atstovaujamos A. Caeiros ir R. Troosters,

         atsižvelgęs į sprendimą, priimtą susipažinus su generalinio advokato nuomone, nagrinėti bylą be išvados,
      priima šį

         Sprendimą

               1

               Prašymas priimti prejudicinį sprendimą pateiktas dėl 1987 m. liepos 23 d. Tarybos reglamento (EEB) Nr. 2658/87 dėl tarifų ir statistinės nomenklatūros bei dėl Bendrojo muitų tarifo (OL L 256, p. 1; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 2 sk., 2 t., p. 382), iš dalies pakeisto 2007 m. rugsėjo 20 d. Komisijos reglamentu (EB) Nr. 1214/2007 (OL L 286, p. 1; toliau – Reglamentas Nr. 2658/87), I priede pateiktos Kombinuotosios nomenklatūros (toliau ‐ KN) 8517, 8521, 8531 ir 8543 tarifinių pozicijų išaiškinimu.

               2

               Šis prašymas pateiktas nagrinėjant G. E. Security BV (toliau ‐ G. E. Security) ir Staatssecretaris van Financiën (valstybės finansų sekretorius) ginčą dėl prekės, pavadintos vaizdo multiplekseriu, tarifinio klasifikavimo KN.

         Teisinis pagrindas

         Tarptautinė teisė

               3

               Muitinių bendradarbiavimo taryba, tapusi Pasaulio muitinių organizacija (toliau – PMO), buvo įsteigta 1950 m. gruodžio 15 d. Briuselyje sudaryta konvencija dėl šios tarybos sukūrimo. Suderinta prekių aprašymo ir kodavimo sistema (toliau – SS), kurią parengė PMO, buvo įtvirtinta Tarptautinėje suderintos prekių aprašymo ir kodavimo sistemos konvencijoje, sudarytoje 1983 m. birželio 14 d. Briuselyje, kuri kartu su 1986 m. birželio 24 d. jos dalinio pakeitimo protokolu Europos ekonominės bendrijos vardu buvo patvirtinta 1987 m. balandžio 7 d. Tarybos sprendimu 87/369/EEB (OL L 198, p. 1; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 2 sk., 2 t., p. 288). Ši konvencija, kaip nurodyta jos pabaigoje, sudaryta anglų ir prancūzų kalbomis ir abu tekstai yra autentiški.

               4

               Pagal šios konvencijos 3 straipsnio 1 dalį kiekviena susitariančioji šalis, tarp kurių yra Europos Sąjunga, įsipareigoja užtikrinti, kad jos muitų tarifų ir statistikos nomenklatūros atitiks SS, be papildymų ar pakeitimų naudoti visas jos pozicijas ir subpozicijas kartu su jas atitinkančiais skaitmeniniais kodais ir laikytis SS numeravimo tvarkos. Kiekviena susitariančioji šalis taip pat įsipareigoja taikyti bendrąsias SS aiškinimo taisykles ir visas SS skyrių, skirsnių ir subpozicijų pastabas, taip pat nekeisti jų apimties.

               5

               SS XVI skyriaus 4 pastabos, kuri identiška KN XVI skyriaus 4 pastabai, paaiškinime, nurodyta, kad frazė „skirti tuo pat metu užtikrinti konkrečiai apibrėžtą funkciją“ apima tik mašinas ir jų derinius, būtinus atlikti funkciją, būdingą visam funkciniam vienetui, išskyrus mašinas arba aparatus, atliekančius papildomas funkcijas ir neprisidedančius prie vieneto funkcijos.

               6

               SS XVI skyriaus 4 pastabos paaiškinimas „Funkciniai vienetai“ suformuluotas taip:
               „Ši pastaba taikoma, kai įrenginį ir jų derinį sudaro atskiri elementai, skirti tuo pat metu užtikrinti konkrečiai apibrėžtą funkciją, kurią apima viena iš 84 skirsnio arba, dar dažniau, 85 skirsnio pozicijų. Tai, kad, pavyzdžiui, siekiant patogumo, šie elementai atskiriami arba tarpusavyje sujungiami vamzdžiais (kuriais teka oras, suslėgtos dujos, alyva ir t. t.), perdavimo įrenginiais, elektros kabeliais ar kitais įrenginiais, neprieštarauja tam, kad visuma būtų priskiriama prie pozicijos, atitinkančios tos visumos užtikrinamą funkciją.
               Remiantis šia pastaba, frazė „skirti tuo pat metu užtikrinti konkrečiai apibrėžtą funkciją“ apima tik įrenginius ir jų derinius, būtinus atlikti funkciją, būdingą visam funkciniam vienetui, išskyrus įrenginius arba aparatus, atliekančius papildomas funkcijas ir neprisidedančius prie vieneto funkcijos.
               Šio pobūdžio funkciniai vienetai, kaip jie suprantami pagal šią pastabą, yra, pavyzdžiui:
               <...>

                        (13)

                        apsaugos nuo vagystės signalizacijos įranga, kurią sudaro, pavyzdžiui, infraraudonųjų spindulių lempa, fotoelementas ir sirena, ir kt. (85.31 pozicija).

                  Pažymėtina, kad sudedamosios dalys, kurios neatitinka XVI skyriaus 4 pastaboje nustatytų sąlygų, priskirtinos pagal jų pačių savybes. Taip yra uždarų vaizdo stebėjimo sistemų, kurias sudaro įvairus skaičius televizijos kamerų ir vaizdo ekranų, bendraašiu kabeliu sujungtų su sistemos valdymo bloku, jungikliais, garso įrenginiais (imtuvais) ir tam tikrais atvejais automatinėmis duomenų apdorojimo mašinomis (duomenims išsaugoti) ir (arba) vaizdo įrašymo įrenginiais (vaizdui įrašyti), atveju.“ (Neoficialus vertimas)

               7

               SS 8521 pozicijos paaiškinime nurodyta:
               „A. – Įrašymo aparatai ir kombinuotieji vaizdo bei garso įrašymo ir atkūrimo aparatai
               Prijungti prie televizijos kameros ar televizijos imtuvo, šie aparatai gali į laikmeną įrašyti elektros impulsus (analoginius signalus) arba į skaitmeninius signalus (arba šių signalų derinį) konvertuotus analoginius signalus, atitinkančius iš televizijos kameros ar televizijos imtuvo gautą vaizdą ir garsą. Paprastai vaizdas ir garsas įrašomi į tą pačią laikmeną. Įrašymo metodas gali būti magnetinis arba optinis, o įrašymo laikmena paprastai yra diskai arba kasetės.
               Prie šios pozicijos taip pat priskiriami aparatai, kurie (paprastai į magnetinį diską) įrašo vaizdą ir garsą atitinkančius skaitmeninius kodus, perduodami juos iš automatinio duomenų apdorojimo mašinos (pvz., skaitmeninio vaizdo įrašymo įrenginio).
               Darant magnetinį įrašą į kasetę vaizdas ir garsas įrašomi į skirtingus takelius, o darant magnetinį įrašą į diską – tie patys duomenys įrašomi į spiralės formos takelį, kuris dengia diską, kaip magnetiniai kodai ar taškai.
               Darant optinį įrašą vaizdą ir garsą atitinkantys skaitmeniniai duomenys diske įrašomi lazeriu.
               Vaizdo įrašymo aparatuose, kurie signalus gauna iš televizijos imtuvo, taip pat yra reguliavimo sistema, leidžianti pasirinkti norimą signalą (arba kanalą) iš televizijos perdavimo stoties perduodamų signalų dažnių juostos.
               Jeigu aparatai naudojami vaizdui atkurti, jie įrašus konvertuoja į vaizdo ir garso signalus. Šie signalai perduodami arba į siųstuvą, arba į televizijos imtuvą.
               <...>“ (Neoficialus vertimas)

               8

               SS 8531 pozicijos paaiškinimas suformuluotas taip:
               „Prie šios pozicijos priskiriami visi elektriniai garso signalizacijos aparatai (skambučiai, zumeriai ir kiti akustiniai signalizacijos aparatai) arba elektriniai vaizdo signalizacijos aparatai (signalizacijos aparatai su lempomis, sklendėmis, skaičiais ir t. t.), kurie suveikia arba atlikus tam tikrus veiksmus rankiniu būdu (pavyzdžiui, durų skambučiai), arba automatiškai (pavyzdžiui, apsaugos nuo įsilaužimo arba vagystės įranga), išskyrus nurodytus 85.12 arba 85.30 pozicijoje.
               <...>
               Ši pozicija apima visų pirma:
               <...>

                        E)

                        Apsaugos nuo įsilaužimo įrangą. Šią įrangą sudaro daviklis ir signalinė dalis (zumeris, skambutis, vaizdo indikatorius ir t. t.), kurios veikimą daviklis inicijuoja automatiškai. Yra kelios tokių aparatų rūšys, iš kurių galima nurodyti šias:

                                 1)

                                 signalizacija su elektros kontaktais; signalizacija suveikia stumtelėjus duris, palietus ar nutraukus plonus laidus, nematomai išvedžiotus ant laiptų, užmynus atitinkamą parketlentę ir t. t.;

                                 2)

                                 talpinė signalizacija, naudojama visų pirma seifams. Ši signalizacija veikia kaip kondensatorius; talpos pokyčiai, kuriuos sukelia artėjantis įsilaužėlis, daro įtaką atitinkamai elektros grandinei ir taip inicijuojamas aliarmo signalas;

                                 3)

                                 fotoelektrinė signalizacija, kurioje spindulys (paprastai infraraudonasis) nukreipiamas į fotoelementą; kai šis spindulys pertraukiamas, fotoelemento elektros grandinėje atsiranda elektros srovės svyravimų, kurie inicijuoja aliarmo signalą.

                  <...>“ (Neoficialus vertimas)

               9

               SS 8543 pozicijos paaiškinimas suformuluotas taip:
               „Prie šios pozicijos priskiriamos visos mašinos ir elektros prietaisai (su sąlyga, kad jie nepriskiriami vadovaujantis skyriaus arba šio skirsnio paaiškinimais), kurie nenurodyti jokioje kitoje šio skirsnio pozicijoje ir nepriskiriami prie kitų skirsnio pozicijų ir kurių konkrečiai neapima kokia nors kito (visų pirma 84 arba 90) skirsnio pozicija.
               Mašinomis ar aparatais, kaip jie suprantami pagal šią poziciją, laikytini tik jiems būdingas funkcijas atliekantys elektros įtaisai. 84.79 pozicijos paaiškinimo nuostatos, susijusios tik su jiems būdingas funkcijas atliekančiomis mašinomis ir aparatais, mutatis mutandis taikomos prie šios pozicijos priskirtoms mašinoms ir aparatams.
               Daugiausia tai yra elementarių elektros įrenginių, užtikrinančių savo funkciją tik elektriniu būdu, junginys (lempos, transformatoriai, kondensatoriai, induktyvumo ritės, varžos ir kt.). Tačiau prie šios pozicijos priskiriamos ir elektros prekės, kuriose yra ir mechaninės įrangos, su sąlyga, kad ši įranga atlieka tik papildomą vaidmenį, palyginti su mašinos ar aparato elektrinės dalies vaidmeniu.
               <...>“ (Neoficialus vertimas)

         Sąjungos teisė

      Reglamentas Nr. 2658/87

               10

               Į Sąjungą importuojamų prekių muitinis klasifikavimas nustatytas KN, kurioje vartojami SS pozicijų ir subpozicijų pavadinimai.

               11

               Reglamento Nr. 2658/87 2 straipsnyje nustatyta:
               „Europos Bendrijų integruotą tarifą, toliau – TARIC, kuris atitinka Bendrojo muitų tarifo, užsienio prekybos statistikos, prekybos, žemės ūkio ir kitų Bendrijos prekių importo ar eksporto politikos krypčių reikalavimus, nustato Komisija.
               Tarifas grindžiamas Kombinuotąja nomenklatūra ir jį sudaro:
               <...>

                        d)

                        muito normos ir kiti importo ar eksporto mokesčiai, įskaitant atleidimą nuo muito ir preferencinių muitų tarifų normas, taikomi konkrečių prekių importui ar eksportui;

                  <...>“

               12

               Reglamento Nr. 2658/87 12 straipsnio 1 dalyje nustatyta, kad Komisija pagal šio reglamento 1 straipsnį kiekvienais metais priima reglamentą, kuriame pateikiama tiksli KN su atitinkamomis muito normomis redakcija, nustatyta pagal Europos Sąjungos Tarybos ar Komisijos patvirtintas priemones. Šis reglamentas taikomas nuo kitų metų sausio 1 d.

               13

               KN pirmos dalies I skyriaus A skirsnyje pateiktos bendrosios šios nomenklatūros aiškinimo taisyklės, kurios yra identiškos bendrosioms SS aiškinimo taisyklėms. Šiame skirsnyje nustatyta:
               „Klasifikuojant prekes pagal [KN], turi būti vadovaujamasi šiais principais:

                        1.

                        Skyrių, skirsnių ir poskirsnių pavadinimai pateikiami tik nurodymui palengvinti; juridiniais tikslais prekių klasifikavimas turi būti nustatomas pagal pozicijų pavadinimus bei skyrių ir skirsnių pastabas <...>

                  <...>“

               14

               KN antroje dalyje „Muitų sąrašas“ yra XVI skyrius „Mašinos ir mechaniniai įrenginiai; elektros įranga; jų dalys; garso įrašymo ir atkūrimo aparatai, televizijos vaizdo ir garso įrašymo ir atkūrimo aparatai, šių gaminių dalys bei reikmenys“.

               15

               KN XVI skyriaus 2 pastaba suformuluota taip:
               „Atsižvelgiant į šio skyriaus 1 pastabą, 84 skirsnio 1 pastabą ir 85 skirsnio 1 pastabą, mašinų dalys (išskyrus dirbinių, klasifikuojamų 8484, 8544, 8545, 8546 arba 8547 pozicijose, dalis) turi būti klasifikuojamos vadovaujantis šiomis taisyklėmis:

                        a)

                        dalys, kurios pačios yra prekės, klasifikuojamos kuriose nors 84 arba 85 skirsnio pozicijose (išskyrus 8409, 8431, 8448, 8466, 8473, 8487, 8503, 8522, 8529, 8538 ir 8548 pozicijas), visada turi būti klasifikuojamos jas atitinkančiose pozicijose;

                        b)

                        kitos dalys, kurios vien tik arba daugiausia skirtos tam tikros rūšies mašinoms arba mašinų grupei, klasifikuojamoms toje pačioje pozicijoje (įskaitant mašinas, klasifikuojamas 8479 arba 8543 pozicijoje), turi būti klasifikuojamos kartu su tos rūšies mašinomis arba jas atitinkančioje 8409, 8431, 8448, 8466, 8473, 8503, 8522, 8529 arba 8538 pozicijoje. Tačiau dalys, kurios, sprendžiant pagal pagrindinę jų paskirtį, vienodai tinka naudoti ir kartu su dirbiniais, klasifikuojamais 8517 pozicijoje, ir kartu su dirbiniais, klasifikuojamais 8525–8528 pozicijose, turi būti klasifikuojamos 8517 pozicijoje;

                        c)

                        visos kitos dalys turi būti klasifikuojamos jas atitinkančioje 8409, 8431, 8448, 8466, 8473, 8503, 8522, 8529 arba 8538 pozicijoje arba, jeigu tai neįmanoma, 8487 arba 8548 pozicijoje.“

               16

               KN XVI skyriaus 3 pastaboje numatyta:
               „Jeigu kontekste nenurodyta kitaip, tai sudėtinės mašinos, sudarytos iš dviejų arba daugiau tarpusavyje sujungtų ir sudarančių bendrą visumą mašinų, ir kitos mašinos, skirtos atlikti dvi arba daugiau viena kitą papildančių arba alternatyvių funkcijų, turi būti klasifikuojamos taip, lyg jos būtų sudarytos tik iš sudedamosios dalies, atliekančios pagrindinę funkciją, arba būtų tik šią funkciją atliekanti mašina.“

               17

               Šio skyriaus 4 pastaboje nurodyta:
               „Jeigu mašina (įskaitant mašinų agregatą) yra sudaryta iš atskirų sudedamųjų dalių (atskirų arba tarpusavyje sujungtų vamzdynais, pavarų (transmisijos) įtaisais, elektros kabeliais arba kitais įtaisais), kurie skirti naudoti kartu atliekant tiksliai apibrėžtą funkciją, nurodytą vienoje iš 84 arba 85 skirsnio pozicijų, tada visa visuma turi būti klasifikuojama pozicijoje, atitinkančioje tą funkciją.“

               18

               KN XVI skyriuje yra 85 skirsnis „Elektros mašinos ir įranga bei jų dalys; garso įrašymo ir atkūrimo aparatai, televizijos vaizdo ir garso įrašymo ir atkūrimo aparatai, šių gaminių dalys ir reikmenys“.

               19

               Šiame skirsnyje esanti 8517 pozicija suformuluota taip:
               „Telefono aparatai, įskaitant koriniams tinklams arba kitiems belaidžiams tinklams skirtus telefonus; kita balso, vaizdo arba kitų duomenų perdavimo ar priėmimo aparatūra, įskaitant aparatūrą, skirtą laidinio ar belaidžio tinklo ryšiui (pavyzdžiui, vietiniam ar plačiajam tinklui), išskyrus perdavimo arba priėmimo aparatūrą, klasifikuojamą 8443, 8525, 8527 arba 8528 pozicijoje.“

               20

               8521 pozicija suformuluota taip:
               „8521 Vaizdo įrašymo arba atkūrimo aparatai, sumontuoti kartu arba atskirai su imtuviniais vaizdo derintuvais (tiuneriais):
               8521 10 – Kuriuose vaizdui įrašyti arba atkurti naudojamos magnetinės juostos:
               8521 10 20 – – Kuriuose naudojamų magnetinių juostų plotis ne didesnis kaip 1,3 cm, o vaizdo įrašymo arba atkūrimo greitis ne didesnis kaip 50 mm / s
               8521 10 95 – – Kiti
               8521 90 00 – Kiti.“

               21

               KN 8531 pozicija suformuluota taip:
               „8531 Elektriniai garso arba vaizdo signalizacijos aparatai (pavyzdžiui, skambučiai, sirenos, švieslentės, apsaugos nuo įsilaužimo arba priešgaisrinės signalizacijos įranga), išskyrus įrangą, klasifikuojamą 8512 arba 8530 pozicijoje:
               8531 10 – Apsaugos nuo įsilaužimo arba priešgaisrinės signalizacijos ir panaši įranga:
               8531 10 30 – – Pastatų
               8531 10 95 – – Kiti
               <...>
               8531 90 – Dalys:
               8531 90 20 – – Aparatų, klasifikuojamų 8531 20 ir 8531 80 20 subpozicijose
               8531 90 85 – – Kitos.“

               22

               KN 8543 pozicija skirta tam tikras tik jiems būdingas funkcijas atliekančioms elektros mašinoms ir aparatams, nenurodytiems kitoje KN 85 skirsnio vietoje.

         Pagrindinė byla ir prejudicinis klausimas

               23

               Bendrovė G. E. Security, kurios specializacija – aukštųjų technologijų apsaugos sistemų pardavimai, sukūrė apsaugos sistemą – vaizdo multiplekserį.

               24

               Savo interneto svetainėje G. E. Security pristato vaizdo multiplekserį kaip „perduodamo skaitmeninio vaizdo įrašymo įrenginį“.

               25

               Vaizdo multiplekseriai parduodami tik įmonėms, kurių specializacija – apsaugos įrenginių ir stebėjimo sistemų pardavimas ir kurios teikia vartotojams šių įrenginių ir šių sistemų įrengimo paslaugas.

               26

               Vaizdo multiplekseris naudojamas pastatų apsaugos arba stebėjimo sistemose ar įrenginiuose. Konkrečiau kalbant, jis yra uždaros vaizdo stebėjimo sistemos elementas, prie kurio prijungiamos išorinės kameros ir (arba) išoriniai, pavyzdžiui, judesio arba gaisro, davikliai.

               27

               Vaizdo multiplekseris atlieka tris skirtingas funkcijas.

               28

               Pirma, vaizdo multiplekseris atlieka vaizdo ir garso įrašymo ir atkūrimo funkciją, nes jis gali, viena vertus, priimti signalus iš daviklių ir vaizdą ir garsą iš kamerų, atkurti šiuos garsus ir vaizdus ekranuose.

               29

               Tuo tikslu vaizdo multiplekseryje yra vaizdo ir garso įėjimo kanalų, prie kurių vienu metu gali būti prijungta iki šešiolikos kamerų. Vaizdo multiplekseriu šias kameras galima nuotoliniu būdu įjungti, išjungti ir kontroliuoti. Taigi tam tikras vaizdų dalis, įrašytas naudojant šias kameras, galima padidinti ir sumažinti arba blokuoti kameras taip, kad įrašai būtų daromi tik tam tikromis savaitės dienomis ir valandomis ir (arba) tik tam tikrose pastato ar teritorijos zonose. Taip pat galima ignoruoti pastate esančių naminių gyvūnų judesius.

               30

               Vaizdo multiplekseryje yra ir vaizdo išėjimo kanalų, per kuriuos prie jo galima prijungti vieną ar daugiau ekranų, kuriuose vienu metu galima matyti iš kelių kamerų gaunamus vaizdus, taip pat vienas garso išėjimo kanalas, skirtas stiprintuvui arba išoriniam garsiakalbiui prijungti. Tačiau vaizdo multiplekseris negali priimti televizijos signalų.

               31

               Kita vertus, vaizdo multiplekserio standžiajame diske gali būti saugomi iš kamerų gauti analoginiai ir skaitmeniniai vaizdo ir garso įrašai ir (arba) iš daviklių gauti signalai. Šie įrašai yra apsaugoti, siekiant, kad jie nebūtų netyčia ištrinami arba nebūtų jais manipuliuojama. Jie išsaugomi specialiu formatu ir gali būti atkuriami tik naudojant vaizdo multiplekserį arba specialią programinę įrangą.

               32

               Antra, vaizdo multiplekseris atlieka aliarmo funkciją. Tuo tikslu jame yra integruota aliarmo sistema, kurią galima sukonfigūruoti taip, kad tuo atveju, jei užfiksuoti judesiai, garsai arba signalai suteikia tam pagrindo, vaizdo multiplekseris suaktyvina įrangą, kuri skleidžia garso ar šviesos signalus, ir (arba) duoda įspėjimo signalą išsiųsdamas elektroninio pašto žinutę vienam ar keliems prie sistemos prijungtiems naudotojams (pavyzdžiui, policijai, gaisrinei, pastato savininkui arba apsaugos įmonei).

               33

               Trečia, vaizdo multiplekseris atlieka duomenų perdavimo ir gavimo tinkle funkciją. Tam, kad galėtų tai daryti, jame yra įranga, leidžianti jam siųsti elektroninio pašto žinutes sistemos naudotojams ir (arba) prisijungti prie interneto, skaitmeninių tinklų arba prie automatinio duomenų tvarkymo įrenginio.

               34

               2008 m. spalio 14 d.G. E. Security paprašė kompetentingo muitinės inspektoriaus (toliau – inspektorius) išduoti privalomąją tarifinę informaciją dėl trijų vaizdo multiplekserių. Ji paprašė leisti juos priskirti prie KN 8543 70 90 arba 8531 10 30 subpozicijos, kuriose numatytas muito tarifas buvo atitinkamai 3,7 ir 2,2 %.

               35

               2008 m. lapkričio 27 d. rašte inspektorius šiuos tris vaizdo multiplekserius priskyrė prie KN 8521 90 00 subpozicijoje nurodytų „vaizdo ir garso įrašymo arba atkūrimo aparatų“, kuriems taikomas 13,9 % dydžio muito tarifas.

               36

               Tą sprendimą dėl priskyrimo G. E. Security apskundė; inspektorius skundą atmetė. Dėl pastarojo sprendimo G. E. Security pareiškė ieškinį Rechtbank te Haarlem (Harlemo apylinkės teismas), šis pripažino ieškinį pagrįstu ir šiuos tris vaizdo multiplekserius priskyrė prie KN 8531 10 30 subpozicijai priklausančių pastatuose naudojamų aliarmo sistemų.

               37

               Dėl to sprendimo inspektorius pateikė apeliacinį skundą Gerechtshof Amsterdam (Amsterdamo apeliacinis teismas).

               38

               Tas teismas nusprendė, kad, nors vaizdo multiplekseris, atsižvelgiant į jo požymius ir objektyvias savybes, gali būti laikomas KN 8531 pozicijoje nurodytos aliarmo sistemos dalimi, pagal KN XVI skyriaus 2 pastabos a punktą jis vis dėlto turi būti priskiriamas prie KN 8521 90 00 subpozicijos.

               39

               Dėl to Gerechtshof Amsterdam (Amsterdamo apeliacinis teismas) sprendimo G. E. Security pateikė kasacinį skundą prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikusiam teismui.

               40

               Šiomis aplinkybėmis Hoge Raad der Nederlanden (Nyderlandų Aukščiausiasis Teismas) nusprendė sustabdyti bylos nagrinėjimą ir pateikti Teisingumo Teismui šį prejudicinį klausimą:
               „Ar KN 8517, 8521, 8531 ir 8543 pozicijas reikia aiškinti taip, kad prie vienos iš šių pozicijų turi būti priskirta tokia prekė kaip vaizdo multiplekseris, kuri buvo sukurta tam, kad būtų sistemos, kuri gali analizuoti iš kamerų ir daviklių, prijungtų prie jos, gaunamus vaizdus ir garsą ir, prireikus, įrašo, išsaugo, apdoroja ir prijungtame ekrane atkuria vaizdus ir garsą ir (arba), jeigu vaizdai ir garsas suteikia tam pagrindo, duoda įspėjimo signalą išsiųsdama elektroninio pašto žinutę vienam ar keliems prie sistemos prijungtiems naudotojams ir (arba) gali suaktyvinti prietaisus, kurie skleidžia garso ar šviesos signalus, sudėtinė dalis?“

         Dėl prejudicinio klausimo

               41

               Pirmiausia reikia priminti, kad kai Teisingumo Teismui pateikiamas prašymas priimti prejudicinį sprendimą dėl tarifinės klasifikacijos, jis pirmiausia turėtų išaiškinti nacionaliniam teismui kriterijus, kurie šiam leistų tinkamai klasifikuoti atitinkamus produktus pagal KN, o ne pats juos klasifikuoti, juo labiau kad jis nebūtinai turi visą tam reikalingą informaciją. Taigi, nacionalinis teismas bet kuriuo atveju tai gali padaryti geriau (žr. Sprendimo Lukoyl Neftohim Burgas, C‑330/13, EU:C:2014:1757, 27 punktą).

               42

               Todėl pagrindinėje byloje nagrinėjamas prekes turės priskirti prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas, atsižvelgdamas į Teisingumo Teismo atsakymus į pateiktą klausimą.

               43

               Siekiant pateikti naudingą atsakymą prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikusiam teismui, pirmiausia pažymėtina, kad, viena vertus, kaip matyti iš šio sprendimo 13 punkto, pagal bendrąsias KN aiškinimo taisykles prekių klasifikacija nustatoma pagal pozicijų pavadinimus ir skyrių bei skirsnių pastabas, o skyrių, skirsnių ir poskirsnių pavadinimai pateikiami tik nurodymui palengvinti.

               44

               Kita vertus, pagal nusistovėjusią Teisingumo Teismo praktiką, siekiant užtikrinti teisinį saugumą ir patikrinimų paprastumą, lemiamas prekių tarifinio klasifikavimo kriterijus paprastai turi būti nustatytas pagal šių prekių objektyvius požymius ir objektyvias savybes, išvardytas KN pozicijos aprašyme ir skyriaus ar skirsnio pastabose (žr. Sprendimo Lukoyl Neftohim Burgas, C‑330/13, EU:C:2014:1757, 34 punktą ir jame nurodytą teismo praktiką).

               45

               Dėl SS paaiškinimų reikia papildomai nurodyti, kad jie, nors ir neturi privalomosios teisinės galios, yra svarbi bendrojo muitų tarifo vienodo taikymo užtikrinimo priemonė ir, kaip tokia, yra tinkamas jo aiškinimo elementas (šiuo klausimu žr. Sprendimo Kloosterboer Services, C‑173/08, EU:C:2009:382,25 punktą ir Sprendimo Agroferm, C‑568/11, EU:C:2013:407, 28 punktą). Tas pat pasakytina apie KN paaiškinimus (šiuo klausimu žr. Sprendimo Develop Dr. Eisbein, C‑35/93, EU:C:1994:252, 21 punktą ir Sprendimo British Sky Broadcasting Group ir Pace, C‑288/09 ir C‑289/09, EU:C:2011:248, 92 punktą).

               46

               Savo klausimu prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas iš esmės siekia išsiaiškinti, prie kurios KN pozicijos – 8517, 8521, 8531 ar 8543 – priskirtina tokia prekė, kaip pagrindinėje byloje nagrinėjamas vaizdo multiplekseris.

               47

               Iš paties KN 8517, 8521, 8531 ir 8543 pozicijų teksto ir su jomis susijusių paaiškinimų matyti, kad atitinkamos prekės funkcija yra lemiama sprendžiant šios prekės priskyrimo prie vienos iš šių pozicijų klausimą.

               48

               Iš tiesų, minėtose pozicijose konkrečiai aprašoma funkcija, kurią atlieka prie jų priskiriamos prekės. Taip KN 8517 pozicija susijusi, be kita ko, su „kita balso, vaizdo ar kitų duomenų perdavimo arba priėmimo aparatūra, įskaitant aparatūrą, skirtą laidinio ar belaidžio tinklo ryšiui“. KN 8521 pozicija apima „vaizdo įrašymo arba atkūrimo aparatus, sumontuotus kartu arba atskirai su imtuviniais vaizdo derintuvais“. KN 8531 pozicija skirta „elektriniams garso arba vaizdo signalizacijos aparatams (pavyzdžiui, skambučiams, sirenoms, švieslentėms, apsaugos nuo įsilaužimo arba priešgaisrinės signalizacijos įrangai)“. KN 8543 pozicija apima „tam tikras tik jiems būdingas funkcijas atliekančias elektros mašinas ir aparatus, nenurodytus kitoje [KN 85] skirsnio vietoje“.

               49

               Nagrinėjamu atveju aišku, kad vaizdo multiplekseris atlieka tris skirtingas funkcijas.

               50

               Iš tiesų, iš prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikusio teismo aprašymo, perteikto šio sprendimo 28–31 punktuose, matyti, kad vaizdo multiplekseris atlieka vaizdo ir garso įrašymo ir atkūrimo funkciją, kuri atitinka KN 8521 pozicijos aprašymą.

               51

               Vaizdo multiplekseris taip pat užtikrina šio sprendimo 32 punkte aprašytą aliarmo funkciją, kuri atitinka KN 8531 pozicijos aprašymą.

               52

               Be to, vaizdo multiplekseris atlieka duomenų perdavimo ir gavimo tinkle funkciją, kurios aprašymas, pateiktas šio sprendimo 33 punkte, atitinka KN 8517 pozicijos aprašymą.

               53

               KN XVI skyriaus, kuriame yra KN 8517, 8521 ir 8531 pozicijos, 3 pastaboje numatyta, kad „mašinos, skirtos atlikti dvi arba daugiau viena kitą papildančių arba alternatyvių funkcijų, turi būti klasifikuojamos taip, lyg jos būtų sudarytos tik iš sudedamosios dalies, atliekančios pagrindinę funkciją, arba būtų tik šią funkciją atliekanti mašina“.

               54

               Nagrinėjamu atveju atitinkamai iš šio sprendimo 24 ir 25 punktų matyti, kad, pirma, G. E. Security savo interneto svetainėje vaizdo multiplekserį pristato kaip „perduodamo skaitmeninio vaizdo įrašymo įrenginį“ ir, antra, vaizdo multiplekseriai parduodami tik įmonėms, kurių specializacija – apsaugos įrenginių ir stebėjimo sistemų pardavimas.

               55

               Iš šios informacijos, taip pat iš prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikusio teismo pateikto vaizdo multiplekserio aprašymo, perteikto šio sprendimo 24–33 punktuose, matyti, kad pagrindinė vaizdo multiplekserio funkcija, atsižvelgiant į jo požymius ir objektyvias savybes, taip pat į jo paskirtį, yra vaizdo ir garso įrašymas ir atkūrimas apsaugos ir stebėjimo sistemose.

               56

               Kaip pažymi Nyderlandų vyriausybė ir Komisija, kitos vaizdo multiplekserio užtikrinamos funkcijos, būtent aliarmo ir tinklo funkcijos, yra tik papildomos, skirtos sistemos, į kurią vaizdo multiplekseris yra integruotas, funkcionavimui pagerinti.

               57

               Darytina išvada, kad KN aiškintina taip, jog tokia prekė, kaip pagrindinėje byloje nagrinėjamas vaizdo multiplekseris, priskirtina prie KN 8521 pozicijos su sąlyga, kad prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas įvertins visas jam žinomas faktines aplinkybes.

               58

               KN XVI skyriaus 2 ir 4 pastabos negali paneigti šios išvados.

               59

               Iš tiesų, iš Teisingumo Teismo praktikos matyti, kad KN XVI skyriaus 2 pastaba taikoma tik „mašinų dalių“ tarifiniam klasifikavimui (žr. Sprendimo Data I / O, C‑297/13, EU:C:2014:331, 34 punktą).

               60

               Kadangi „dalies“ sąvoka, kaip ji suprantama pagal šią pastabą, šioje pastaboje neapibrėžta, siekdamas darniai ir vienodai taikyti bendrąjį muito tarifą, Teisingumo Teismas suformulavo vienodą šios sąvokos apibrėžtį, taikytiną visiems KN skirsniams (šiuo klausimu žr. Sprendimo HARK, C‑450/12, EU:C:2013:824, 37 punktą ir Sprendimo Rohm Semiconductor, C‑666/13, EU:C:2014:2388, 44 punktą).

               61

               Iš Teisingumo Teismo praktikos dėl KN 8473 pozicijos ir KN XVI skyriaus 2 pastabos b punkto matyti, kad sąvoka „dalis“ neatsiejama nuo visumos, kuriai veikti šios dalys būtinos, egzistavimo (šiuo klausimu žr. Sprendimo Rohm Semiconductor, C‑666/13, EU:C:2014:2388, 45 punktą ir jame nurodytą teismo praktiką).

               62

               Taigi, kad prekė galėtų būti kvalifikuojama kaip „dalis“, nepakanka įrodyti, jog be šios prekės mašina negali tenkinti tų poreikių, kuriems ji skirta. Reikia dar įrodyti, kad mechaninis ir elektrinis nagrinėjamos mašinos veikimas priklauso nuo šios prekės (žr. Sprendimo Rohm Semiconductor, C‑666/13, EU:C:2014:2388, 46 punktą ir jame nurodytą teismo praktiką).

               63

               Nagrinėjamu atveju, kaip matyti iš šio sprendimo 26 punkto, vaizdo multiplekseris naudojamas pastatų apsaugos ir stebėjimo įrenginiuose ir, konkrečiau kalbant, yra uždaros vaizdo stebėjimo sistemos elementas.

               64

               Kaip pabrėžia Nyderlandų vyriausybė ir Komisija, tokia sistema gali veikti ir be vaizdo multiplekserio. Iš tiesų, šioje sistemoje naudojami detektoriai savo funkciją gali atlikti ir nesant vaizdo multiplekserio. Be to, mechaninis ir elektrinis šių detektorių veikimas nepriklauso nuo to, ar jis yra.

               65

               Todėl vaizdo multiplekseris negali būti laikomas „mašinos dalimi“, kaip ji suprantama pagal KN XVI skyriaus 2 pastabą. Taigi ši pastaba klasifikuojant šią prekę KN yra nesvarbi.

               66

               Dėl KN XVI skyriaus 4 pastabos pažymėtina, kad, remiantis jos tekstu, ji taikoma tik „mašin[ai] (įskaitant mašinų agregatą) <...> sudaryt[ai] iš atskirų sudedamųjų dalių <...>, kuri[os] skirtos naudoti kartu atliekant tiksliai apibrėžtą funkciją“.

               67

               SS XVI skyriaus 4 pastabos, kuri identiška KN XVI skyriaus 4 pastabai, paaiškinime, nurodyta, kad frazė „skirti tuo pat metu užtikrinti konkrečiai apibrėžtą funkciją“ apima tik mašinas ir jų derinius, būtinus atlikti funkciją, būdingą visam funkciniam vienetui, išskyrus mašinas arba aparatus, atliekančius papildomas funkcijas ir neprisidedančius prie vieneto funkcijos.

               68

               Šiame paaiškinime nurodyta, kad SS XVI skyriaus 4 pastaboje, taigi ir identiškoje KN pastaboje nustatytų sąlygų neatitinka uždaros vaizdo stebėjimo sistemos, kurias sudaro įvairus skaičius televizijos kamerų ir vaizdo ekranų, bendraašiu kabeliu sujungtų su sistemos valdymo bloku, jungikliais, garso įrenginiais (imtuvu) ir tam tikrais atvejais automatinėmis duomenų apdorojimo mašinomis (duomenims išsaugoti) ir (arba) vaizdo įrašymo įrenginiais (vaizdui įrašyti).

               69

               Kaip jau konstatuota šio sprendimo 26 ir 63 punktuose, vaizdo multiplekseris yra tokios uždaros vaizdo stebėjimo sistemos elementas. Todėl KN XVI skyriaus 4 pastaba klasifikuojant tokią prekę KN yra nesvarbi.

               70

               Galiausiai reikia atmesti bendrovės G. E. Security ginamą teiginį, kad vaizdo multiplekseris turėtų būti priskiriamas prie KN 8543 pozicijos.

               71

               Skaitant minėtos pozicijos tekstą matyti, kad ji apima „tam tikras tik jiems būdingas funkcijas atliekančias elektros mašinas ir aparatus, nenurodytus kitoje [KN 85] skirsnio vietoje“. Taigi, prekės priskyrimas prie tos pačios pozicijos įmanomas, tik jei šios prekės negalima priskirti prie kitos šio 85 skirsnio pozicijos. Tačiau, kaip matyti iš šio sprendimo 57 punkto, pagrindinėje byloje taip nėra.

               72

               Atsižvelgiant į visa tai, kas išdėstyta, į prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikusio teismo klausimą reikia atsakyti taip: KN aiškintina taip, jog tokia prekė, kaip pagrindinėje byloje nagrinėjamas vaizdo multiplekseris, priskirtina prie KN 8521 pozicijos su sąlyga, kad prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas įvertins visas jam žinomas faktines aplinkybes.

         Dėl bylinėjimosi išlaidų

               73

               Kadangi šis procesas pagrindinės bylos šalims yra vienas iš etapų prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikusio teismo nagrinėjamoje byloje, bylinėjimosi išlaidų klausimą turi spręsti tas teismas. Išlaidos, susijusios su pastabų pateikimu Teisingumo Teismui, išskyrus tas, kurias patyrė minėtos šalys, nėra atlygintinos.

               Remdamasis šiais motyvais, Teisingumo Teismas (dešimtoji kolegija) nusprendžia:

                     1987 m. liepos 23 d. Tarybos reglamento (EEB) Nr. 2658/87 dėl tarifų ir statistinės nomenklatūros bei dėl Bendrojo muitų tarifo, iš dalies pakeisto 2007 m. rugsėjo 20 d. Komisijos reglamentu (EB) Nr. 1214/2007, I priede esanti Kombinuotoji nomenklatūra aiškintina taip, kad tokia prekė, kaip pagrindinėje byloje nagrinėjamas vaizdo multiplekseris, priskirtina prie Kombinuotosios nomenklatūros 8521 pozicijos su sąlyga, kad prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas įvertins visas jam žinomas faktines aplinkybes.

                     Parašai.

            (
            *1
         )   Proceso kalba: nyderlandų.


title: 2008 m. lapkričio 12 d. Pirmosios instancijos teismo (pirmoji kolegija) sprendimas.#Evropaïki Dynamiki - Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE prieš Europos Bendrijų Komisiją.#Viešieji paslaugų pirkimai - Pirkimo konkursas, susijęs su pagalba pagal Direktyvą 2003/87/EB įsteigtoms registrų sistemoms - Konkurso dalyvio pasiūlymo atmetimas - Sprendimas sudaryti sutartį su kitu konkurso dalyviu - Akivaizdi vertinimo klaida - Pareiga motyvuoti - Prašymas atlyginti žalą.#Byla T-406/06.

text:
      2008 m. lapkričio 12 d. Pirmosios instancijos teismo (pirmoji kolegija) sprendimas Evropaïki Dynamiki prieš Komisiją
      (Byla T‑406/06)
      „Viešieji paslaugų pirkimai – Pirkimo konkursas, susijęs su pagalba pagal Direktyvą 2003/87/EB įsteigtoms registrų sistemoms – Konkurso dalyvio pasiūlymo atmetimas – Sprendimas sudaryti sutartį su kitu konkurso dalyviu – Akivaizdi vertinimo klaida – Pareiga motyvuoti – Prašymas atlyginti žalą“
      1.                     Institucijų aktai – Motyvavimas – Pareiga – Apimtis – Sprendimas per viešųjų paslaugų pirkimų sutarčių sudarymo procedūrą
            atmesti pasiūlymą (EB 253 straipsnis; Tarybos reglamento Nr. 1605/2002 100 straipsnio 2 dalis; Komisijos reglamento Nr. 2342/2002
            149 straipsnio 2 dalis ir 3 dalies 3 pastraipa) (žr. 47–50, 99, 100, 106, 107, 110 ir 111 punktus)
      2.                     Europos Bendrijų viešieji pirkimai – Sutarties sudarymas paskelbus konkursą – Institucijų diskrecija – Teisminė kontrolė –
            Ribos (žr. 64 punktą)
      3.                     Europos Bendrijų viešieji pirkimai – Konkurso procedūra – Pareiga paisyti vienodo požiūrio į konkurso dalyvius ir skaidrumo
            principų siekiant užtikrinti neiškraipytos konkurencijos sistemą (Tarybos reglamento Nr. 1605/2002 89 straipsnio 1 dalis)
            (žr. 82–86 punktus)
      Dalykas

               Pirma, prašymas panaikinti 2006 m. spalio 19 d. Komisijos sprendimą, kuriuo atmetamas ieškovės pasiūlymas, pateiktas vykstant
                  pirkimo konkursui, susijusiam su pagalba registrų sistemoms, įsteigtoms pagal 2003 m. spalio 13 d. Europos Parlamento ir Tarybos
                  direktyvą 2003/87, nustatančią prekybos šiltnamio efektą sukeliančių dujų emisijos leidimais sistemą Bendrijoje ir iš dalies
                  keičiančią Tarybos direktyvą 96/61/EB (OL L 275, p. 32; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 15 sk., 7 t., p. 631), atskiru
                  Bendrijos sandorių žurnalu (CITL) ir techninės priežiūros bei pagalbos vartotojui paslaugų teikimu (OL 2006, S 102 108793),
                  ir sprendimą sudaryti sutartį su kitu konkurso dalyviu bei, antra, prašymas atlyginti nuostolius.

            Rezoliucinė dalis

                  1.

                  	Atmesti ieškinį.

                  2.

                  	Evropaïki Dynamiki – Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE padengia savo ir Komisijos bylinėjimosi
                     išlaidas.


1983 m. gegužės 19 d. Teisingumo Teismo (antroji kolegija) sprendimas. # Constantin Verros prieš Europos Parlamentą. # Pareigūnas. # Byla 306/81.


2012 m. birželio 13 d. Tarnautojų teismo (trečioji kolegija) sprendimas. # Hans Davids prieš Europos Komisiją. # Viešoji tarnyba. # Byla F-105/11.