title: Byla C-77/18: 2018 m. vasario 6 d. pareikštas ieškinys byloje Europos Komisija / Austrijos Respublika

text:
               26.3.2018

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 112/27

         2018 m. vasario 6 d. pareikštas ieškinys byloje Europos Komisija / Austrijos Respublika

   (Byla C-77/18)
   (2018/C 112/35)
   Proceso kalba: vokiečių

      Šalys

      Ieškovė: Europos Komisija, atstovaujama M. Noll-Ehlers, P. Ondrůšek ir G. von Rintelen

      Atsakovė: Austrijos Respublika

      Ieškovės reikalavimai

   Ieškovė Teisingumo Teismo prašo:

               —

               nuspręsti, kad nepriėmusi įstatymų ir kitų teisės aktų, reikalingų perkelti 2014 m. vasario 26 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvą 2014/24/ES (1) dėl viešųjų pirkimų, kuria panaikinama Direktyva 2004/18/EB, į nacionalinę teisę arba nepranešusi apie šias nuostatas Komisijai, Austrijos Respublika neįvykdė įsipareigojimų pagal šią direktyvą;

               —

               remiantis SESV 260 straipsnio 3 dalimi, už pareigos pranešti apie perkeliančias priemones neįvykdymą skirti Austrijos Respublikai 42 377 EUR dydžio už dieną periodinę baudą;

               —

               priteisti iš Austrijos Respublikos bylinėjimosi išlaidas.

      Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

   Direktyvos 2014/24/ES 90 straipsnio 1 dalyje numatyta, kad vėliausiai iki 2016 m. balandžio 18 d. valstybės narės turėjo imtis šios direktyvos nuostatų perkėlimo į nacionalinę teisę priemonių. Kadangi Austrijos Respublika nepriėmė įstatymų ir kitų teisės aktų, reikalingų perkelti šią direktyvą į nacionalinę teisę ir nepranešė apie šias nuostatas Komisijai, Komisija nusprendė pareikšti ieškinį Teisingumo Teisme.
   Savo ieškiniu Komisija prašo Teisingumo Teismo skirti Austrijos Respublikai 42 377 EUR dydžio už dieną periodinę baudą. Šios periodinės baudos suma apskaičiuota atsižvelgiant į pažeidimo rimtumą ir trukmę ir siekiant atgrasomojo poveikio atsižvelgiant į minėtos valstybės narės mokumą.

      (1)  OL L 94, 2014, p. 65.


title: Byla C-715/17: 2017 m. gruodžio 21 d. pareikštas ieškinys byloje Europos Komisija / Lenkijos Respublika

text:
               26.3.2018

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 112/18

         2017 m. gruodžio 21 d. pareikštas ieškinys byloje Europos Komisija / Lenkijos Respublika

   (Byla C-715/17)
   (2018/C 112/24)
   Proceso kalba: lenkų

      Šalys

      Ieškovė: Europos Komisija, atstovaujama A. Stobiecka-Kuik, G. Wils

      Atsakovė: Lenkijos Respublika

      Ieškovės reikalavimai

               —

               pripažinti, kad nenurodydama reguliariai bent kas tris mėnesius atitinkamo prašytojų, kurie gali būti greitai perkelti į jos teritoriją, skaičiaus, Lenkijos Respublika nuo 2016 m. kovo 16 d. nevykdo įsipareigojimų pagal Tarybos sprendimo (ES) 2015/1523 5 straipsnio 2 dalį, Tarybos sprendimo (ES) 2015/1601 5 straipsnio 2 dalį ir kitų abiejų šių sprendimų 5 straipsnio 4–11 dalyse numatytų įsipareigojimų dėl perkėlimo,

               —

               priteisti iš Lenkijos Respublikos bylinėjimosi išlaidas.

      Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

   Laikinoji perkėlimo sistema nepaprastosios padėties atveju buvo nustatyta dviejuose Tarybos sprendimuose, būtent Tarybos sprendime (ES) 2015/1523 (1) ir Tarybos sprendime (ES) 2015/1601 (2), priimtuose 2015 m. rugsėjo mėnesį; pagal šiuos sprendimus valstybės narės įsipareigojo perkelti iš Italijos ir Graikijos asmenis, kuriems reikia tarptautinės apsaugos.
   Tarybos sprendimai įpareigoja valstybes nares kas tris mėnesius pasiūlyti vietas perkėlimo tikslais, kad perkėlimo procedūra vyktų sklandžiai ir tvarkingai. Beveik visos kitos valstybės narės ėmėsi veiksmų šiems įsipareigojimams įvykdyti, įskaitant ir perkėlimą, Lenkija nevykdė jokio perkėlimo, o nuo 2015 m. gruodžio mėnesio nepasiūlė jokios perkėlimui parengtos vietos.
   2017 m. birželio 16 d. Komisija Lenkijos atžvilgiu pradėjo procedūrą dėl valstybės narės įsipareigojimų neįvykdymo.
   Šios valstybės narės atsakymą pripažinusi nepatenkinamu Komisija nusprendė pereiti prie kito procedūros dėl valstybės narės įsipareigojimų neįvykdymo etapo ir 2017 m. liepos 26 d. Lenkijos Respublikai nusiuntė pagrįstą nuomonę.
   Atsakymą į pagrįstą nuomonę Europos Komisija taip pat pripažino nepatenkinamu ir nusprendė bylą prieš Lenkijos Respubliką dėl teisinių įsipareigojimų perkėlimo srityje neįvykdymo perduoti Europos Sąjungos Teisingumo Teismui.

      (1)  2015 m. rugsėjo 14 d. Tarybos sprendimas (ES) 2015/1523, kuriuo Italijos ir Graikijos labui nustatomos laikinosios priemonės tarptautinės apsaugos srityje (OL L 239, 2015, p. 146).

      (2)  2015 m. rugsėjo 22 d. Tarybos sprendimas (ES) 2015/1601, kuriuo Italijos ir Graikijos labui nustatomos laikinosios priemonės tarptautinės apsaugos srityje (OL L 248,2015, p. 80).


title: Byla T-75/18: 2018 m. vasario 6 d. pareikštas ieškinys byloje MPM-Quality / EUIPO – Elton Hodinářská (MANUFACTURE PRIM 1949)

text:
               26.3.2018

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 112/47

         2018 m. vasario 6 d. pareikštas ieškinys byloje MPM-Quality / EUIPO – Elton Hodinářská (MANUFACTURE PRIM 1949)

   (Byla T-75/18)
   (2018/C 112/60)
   Kalba, kuria surašytas ieškinys: čekų

      Šalys

      Ieškovė: MPM-Quality v.o.s (Frýdek-Místek, Čekijos Respublika), atstovaujama advokato M. Kyjovský

      Atsakovė: Europos Sąjungos intelektinės nuosavybės tarnyba (EUIPO)

      Kita procedūros Apeliacinėje taryboje šalis: Elton Hodinářská a.s. (Nove Mestas prie Metujės, Čekijos Respublika)

      Su procedūra EUIPO susijusi informacija

      Prekių ženklo, dėl kurio kilo ginčas, savininkė: kita procedūros Apeliacinėje taryboje šalis.

      Prekių ženklas, dėl kurio kilo ginčas: vaizdinis Europos Sąjungos prekių ženklas, kuriame yra žodiniai elementai „MANUFACTURE PRIM 1949“ – Europos Sąjungos prekių ženklas Nr. 3 531 662.

      Procedūra EUIPO: registracijos pripažinimo negaliojančia procedūra.

      Ginčijamas sprendimas: 2017 m. gruodžio 5 d. EUIPO ketvirtosios apeliacinės tarybos sprendimas byloje R 556/2017-4.

      Reikalavimai

   Ieškovė Bendrojo Teismo prašo:

               —

               panaikinti ginčijamą sprendimą,

               —

               priteisti iš EUIPO bylinėjimosi išlaidas.

      Pagrindai, kuriais remiamasi

               —

               Reglamento Nr. 1001/2017 18 ir 58 straipsnių pažeidimas.

               —

               Reglamento Nr. 1430/2017 10 straipsnio 3 ir paskesnių dalių bei 19 straipsnio 1 dalies pažeidimas.


title: Byla T-29/18: 2018 m. sausio 19 d. pareikštas ieškinys byloje Planet / Komisija

text:
               26.3.2018

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 112/36

         2018 m. sausio 19 d. pareikštas ieškinys byloje Planet / Komisija

   (Byla T-29/18)
   (2018/C 112/46)
   Proceso kalba: graikų

      Šalys

      Ieškovė: Planet (Atėnai, Graikija), atstovaujama advokato V. Christianos

      Atsakovė: Europos Komisija

      Reikalavimai

   Ieškovė Bendrojo Teismo prašo:

               —

               panaikinti Komisijos neigiamą sprendimą, kuriuo ji pagal nutylėjimą atmetė ieškovės paraišką dėl galimybės susipažinti su konkurso dėl projekto EuropeAid/137681/IH/SER/ROC/4 dokumentais, ir

               —

               priteisti iš Komisijos visas ieškovės patirtas bylinėjimosi išlaidas.

      Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

   Šiuo ieškiniu Planet prašo panaikinti numanomą Komisijos sprendimą atmesti Planet paraišką dėl galimybės susipažinti su dokumentais pagal Reglamentą Nr. 1049/2001, susijusią su pirkimo procedūra EuropeAid/137681/IH/SER/ROC/4.

      Planet tvirtina, kad numanomą neigiamą Komisijos sprendimą reikia atmesti, nes jame nepateikti motyvai; juos pateikti reikalaujama pagal Sąjungos teisę, kaip tai nurodyta SESV 296 straipsnyje, ir jų pateikimas yra esminis Sąjungos aktams keliamas reikalavimas.


title: Byla T-78/18: 2018 m. vasario 9 d. pareikštas ieškinys byloje AB Mauri Italy / EUIPO – Lesaffre et Compagnie (FERMIN)

text:
               26.3.2018

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 112/48

         2018 m. vasario 9 d. pareikštas ieškinys byloje AB Mauri Italy / EUIPO – Lesaffre et Compagnie (FERMIN)

   (Byla T-78/18)
   (2018/C 112/61)
   Kalba, kuria surašytas ieškinys: anglų

      Šalys

      Ieškovė: AB Mauri Italy SpA (Kastedžas, Italija), atstovaujama B. Brandreth ir solisitoriaus G. Hussey

      Atsakovė: Europos Sąjungos intelektinės nuosavybės tarnyba (EUIPO)

      Kita procedūros Apeliacinėje taryboje šalis: Lesaffre et Compagnie (Paryžius, Prancūzija)

      Su procedūra EUIPO susijusi informacija

      Prekių ženklo, dėl kurio kilo ginčas, savininkė: kita procedūros Apeliacinėje taryboje šalis

      Prekių ženklas, dėl kurio kilo ginčas: žodinis ES prekių ženklas FERMIN – Registracijos paraiška Nr. 10 999 613

      Procedūra EUIPO: protesto procedūra

      Ginčijamas sprendimas: 2017 m. gruodžio 4 d. EUIPO ketvirtosios apeliacinės tarybos sprendimas byloje R 2027/2016-4 ir 2254/2016-4

      Reikalavimai

   Ieškovė Bendrojo Teismo prašo:

               —

               iš dalies panaikinti ginčijamą sprendimą,

               —

               priteisti iš EUIPO bylinėjimosi išlaidas.

      Pagrindas, kuriuo remiamasi

               —

               Reglamento Nr. 2017/1001 8 straipsnio 1 dalies b punkto pažeidimas.


title: Byla C-79/18: 2018 m. vasario 6 d. pareikštas ieškinys byloje Europos Komisija / Austrijos Respublika

text:
               26.3.2018

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 112/28

         2018 m. vasario 6 d. pareikštas ieškinys byloje Europos Komisija / Austrijos Respublika

   (Byla C-79/18)
   (2018/C 112/36)
   Proceso kalba: vokiečių

      Šalys

      Ieškovė: Europos Komisija, atstovaujama G. von Rintelen, P. Ondrůšek ir M. Noll-Ehlers

      Atsakovė: Austrijos Respublika

      Ieškovės reikalavimai

   Ieškovė Teisingumo Teismo prašo:

               1.

               Nuspręsti, kad nepriėmusi įstatymų ir kitų teisės aktų, reikalingų perkelti 2014 m. vasario 26 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvą 2014/23/ES dėl koncesijos sutarčių suteikimo (1) (išskyrus 46 ir 47 straipsnius Vienos, Štirijos ir Karintijos žemėse) į nacionalinę teisę arba nepranešusi apie šias nuostatas Komisijai, atsakovė neįvykdė įsipareigojimų pagal šią direktyvą.

               2.

               Remiantis SESV 260 straipsnio 3 dalimi, už pareigos pranešti apie perkeliančias priemones neįvykdymą skirti atsakovei 52 972 EUR dydžio už dieną periodinę baudą;

               —

               priteisti iš atsakovės bylinėjimosi išlaidas.

      Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

   Direktyvos 2014/23/ES 51 straipsnio 1 dalyje numatyta, kad vėliausiai iki 2016 m. balandžio 18 d. valstybės narės turėjo imtis šios direktyvos nuostatų perkėlimo į nacionalinę teisę priemonių. Kadangi Austrijos Respublika nepriėmė įstatymų ir kitų teisės aktų, reikalingų perkelti šią direktyvą į nacionalinę teisę ir nepranešė apie šias nuostatas Komisijai, Komisija nusprendė pareikšti ieškinį Teisingumo Teisme.
   Savo ieškiniu Komisija prašo Teisingumo Teismo skirti Austrijos Respublikai 52 972 EUR dydžio už dieną periodinę baudą. Šios periodinės baudos suma apskaičiuota atsižvelgiant į pažeidimo rimtumą ir trukmę ir siekiant atgrasomojo poveikio atsižvelgiant į minėtos valstybės narės mokumą.

      (1)  OL L 94, 2014, p. 1.


title: Byla T-31/18: 2018 m. sausio 20 d. pareikštas ieškinys byloje Izuzquiza ir Semsrott / Frontex

text:
               26.3.2018

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 112/36

         2018 m. sausio 20 d. pareikštas ieškinys byloje Izuzquiza ir Semsrott / Frontex

   (Byla T-31/18)
   (2018/C 112/47)
   Proceso kalba: anglų

      Šalys

      Ieškovai: Luisa Izuzquiza (Madridas, Ispanija) ir Arne Semsrott (Berlynas, Vokietija), atstovaujami advokatų S. Hilbrans ir R. Callsen

      Atsakovė: Europos sienų ir pakrančių apsaugos agentūra

      Reikalavimai

   Ieškovai Bendrojo Teismo prašo:

               —

               panaikinti 2017 m. lapkričio 10 d.Frontex sprendimą (Nr. CGO/LAU/18911 c/2017) atsisakyti suteikti ieškovams informaciją apie visų laivų, kuriuos Frontex2017 m. birželio 1 d. – rugpjūčio 30 d. panaudojo centrinėje Viduržemio jūros dalyje vykdydama bendrą operaciją „Triton“, pavadinimus, vėliavą ir rūšį,

               —

               priteisti iš atsakovės ieškovų patirtas bylinėjimosi išlaidas, taip pat – visų įstojusių į bylą šalių, jeigu tokių būtų, bylinėjimosi išlaidas, net jeigu ieškinys būtų atmestas.

      Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

   Ieškinį ieškovai grindžia šešiais pagrindais.

               1.

               Pirmasis ieškinio pagrindas grindžiamas tuo, kad Frontex pažeidė Reglamentą (EB) Nr. 1049/2001 (1), nes neatliko individualios kiekvieno prašomo pateikti dokumento analizės, skirtos įvertinti, ar galima taikyti išimtį, kuria remtasi.

               2.

               Antrasis ieškinio pagrindas grindžiamas tuo, kad Frontex pažeidė minėto reglamento 4 straipsnio 1 dalies a punkto pirmą įtrauką, kurioje daroma nuoroda į visuomenės saugumą, nes priežastys, kuriomis remtasi taikant išimtį, pagrįstos klaidingomis faktinėmis aplinkybėmis: vykdant operaciją naudojamų laivų neįmanoma sekti pasinaudojant viešai prieinamoms priemonėmis.

               3.

               Trečiasis ieškinio pagrindas grindžiamas tuo, kad Frontex pažeidė minėto reglamento 4 straipsnio 1 dalies a punkto pirmą įtrauką, kurioje daroma nuoroda į visuomenės saugumą, nes priežastys, kuriomis remtasi taikant išimtį, nurodytos neatsižvelgiant į aplinkybę, kad ieškovai prašė pateikti informaciją, susijusią tik su laivais, kurie buvo naudojami praeityje.

               4.

               Ketvirtasis ieškinio pagrindas grindžiamas tuo, kad Frontex pažeidė minėto reglamento 4 straipsnio 1 dalies a punkto pirmą įtrauką, kurioje daroma nuoroda į visuomenės saugumą, nes atsakovė nenagrinėjo ieškovų nurodyto argumento, kad dalis prašomos informacijos jau buvo paskelbta „Twitter“, kiek tai susiję su kai kuriais vykdant bendrą operaciją „Triton“ naudotais laivais 2017 m., ir panaši informacija apie laivus, kurie buvo naudojami vykdant minėtą bendrą operaciją 2016 m., jau buvo paskelbta, ir nepateikė atsakymo dėl šio argumento.

               5.

               Penktasis ieškinio pagrindas grindžiamas tuo, kad Frontex pažeidė minėto reglamento 4 straipsnio 6 dalį, nes net darant prielaidą, jog egzistuoja pavojus, kad nusikaltėlių tinklai gali apeiti sienų kontrolę (faktiškai tokio pavojaus nėra), tai greičiausiai galėtų pateisinti tik tai, kad atsisakoma pateikt informaciją apie naudotų laivų pavadinimus, bet nepateisintų atsisakymo neatskleisti informacijos apie laivų rūšį ir vėliavą.

               6.

               Šeštasis ieškinio pagrindas grindžiamas tuo, kad Frontex pažeidė minėto reglamento 4 straipsnio 6 dalį, nes neleido bent iš dalies susipažinti su prašoma pateikti informacija, nepaisant to, kad informacija apie kai kuriuos laivus jau paskelbta.

      (1)  2001 m. gegužės 30 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (EB) Nr. 1049/2001 dėl galimybės visuomenei susipažinti su Europos Parlamento, Tarybos ir Komisijos dokumentais (OL L 145, 2001, p. 43; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 1 sk., 3 t., p. 331).


title: Byla T-33/18: 2018 m. sausio 23 d. pareikštas ieškinys byloje Pracsis ir Conceptexpo Project / Komisija ir EACEA

text:
               26.3.2018

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 112/37

         2018 m. sausio 23 d. pareikštas ieškinys byloje Pracsis ir Conceptexpo Project / Komisija ir EACEA

   (Byla T-33/18)
   (2018/C 112/48)
   Proceso kalba: prancūzų

      Šalys

      Ieškovės: Pracsis SPRL (Briuselis, Belgija) ir Conceptexpo Project (Vavras, Belgija), atstovaujamos advokato J.-N. Louis

      Atsakovės: Europos Komisija ir Švietimo, garso ir vaizdo bei kultūros vykdomoji įstaiga

      Reikalavimai

   Ieškovės Bendrojo Teismo prašo:

               —

               pripažinti ieškinį priimtinu ir pagrįstu;

               —

               panaikinti ginčijaus sprendimus, tiek, kiek juose Cecoforma nurodyta kaip konkurso dalyvė, kuriai skirta bendroji sutartis vykstant konkursui EACEA/2017/01, ir tarp EACEA ir Cecoforma sudarytą sutartį;

               —

               priteisti iš Europos Komisijos ir EACEA solidariai vieno milijonų eurų sumą;

               —

               priteisti iš atsakovių bylinėjimosi išlaidas.

      Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

   Grįsdamos ieškinį ieškovės remiasi trimis pagrindais.

               1.

               Pirmasis ieškinio pagrindas grindžiamas vienodo požiūrio principo ir skaidrumo pareigos pažeidimu.

               2.

               Antrasis ieškinio pagrindas grindžiamas teisės būti išklausytam pažeidimu.

               3.

               Trečiasis ieškinio pagrindas susijęs su pareiga motyvuoti ir akivaizdžia vertinimo klaida.


title: Byla C-711/17: 2017 m. gruodžio 19 d. Amtsgericht Hamburg (Vokietija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Anke Hartog / British Airways plc

text:
               16.4.2018

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 134/14

         2017 m. gruodžio 19 d.Amtsgericht Hamburg (Vokietija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Anke Hartog / British Airways plc

   (Byla C-711/17)
   (2018/C 134/18)
   Proceso kalba: vokiečių

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Amtsgericht Hamburg

      Šalys pagrindinėje byloje

      Ieškovė: Anke Hartog

      Atsakovė: British Airways plc

      Prejudicinis klausimas

   Ar 2004 m. vasario 11 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (EB) Nr. 261/2004, nustatančio bendras kompensavimo ir pagalbos keleiviams taisykles atsisakymo vežti ir skrydžių atšaukimo arba atidėjimo ilgam laikui atveju, panaikinančio Reglamentą (EEB) Nr. 295/91 (1), 3 straipsnio 2 dalies a punkte nustatytą šio reglamento taikymo sąlygą reikia aiškinti taip, kad patvirtintą rezervavimą turintys keleiviai „atvyksta registruotis“, jeigu jie, jei laikas nenurodytas, ne vėliau kaip likus 45 minutėms iki paskelbto išvykimo laiko stoja į eilę prie langelio, kurį oro vežėjas numatė atitinkamai registracijai?

      (1)  OL L 46, p. 1; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 7 sk., 8 t., p. 10.


title: Byla T-105/18: 2018 m. vasario 22 d. pareikštas ieškinys byloje Deray / EUIPO – Charles Claire (LILI LA TIGRESSE)

text:
               16.4.2018

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 134/37

         2018 m. vasario 22 d. pareikštas ieškinys byloje Deray / EUIPO – Charles Claire (LILI LA TIGRESSE)

   (Byla T-105/18)
   (2018/C 134/53)
   Kalba, kuria surašytas ieškinys: anglų

      Šalys

      Ieškovas: André Deray (Bri prie Marnos, Prancūzija), atstovaujamas advokatės S. Santos Rodríguez

      Atsakovė: Europos Sąjungos intelektinės nuosavybės tarnyba (EUIPO)

      Kita procedūros Apeliacinėje taryboje šalis: Charles Claire LLP (Weybridge Surrey, Jungtinė Karalystė)

      Su procedūra EUIPO susijusi informacija

      Prekių ženklo, dėl kurio kilo ginčas, savininkas: ieškovas

      Prekių ženklas, dėl kurio kilo ginčas: žodinis ES prekių ženklas LILI LA TIGRESSE – Registracijos paraiška Nr. 015 064 462

      Procedūra EUIPO: protesto procedūra

      Ginčijamas sprendimas: 2017 m. gruodžio 13 d. EUIPO antrosios apeliacinės tarybos sprendimas byloje R 1244/2017-2

      Reikalavimai

   Ieškovas Bendrojo Teismo prašo:

               —

               panaikinti ginčijamą,

               —

               priteisti iš EUIPO bylinėjimosi išlaidas,

               —

               priteisti iš EUIPO ir Charles Claire LLP išlaidas, kurias ieškovas patyrė per administracinę procedūrą EUIPO.

      Pagrindas, kuriuo remiamasi

               —

               Reglamento Nr. 2017/1001 8 straipsnio 1 dalies b punkto pažeidimas.


title: Byla C-644/16: 2018 m. sausio 23 d. Teisingumo Teismo ketvirtosios kolegijos pirmininko nutartis byloje (Hoge Raad der Nederlanden (Nyderlandai) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Synthon BV / Astellas Pharma Inc.

text:
               4.6.2018

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 190/18

         2018 m. sausio 23 d. Teisingumo Teismo ketvirtosios kolegijos pirmininko nutartis byloje (Hoge Raad der Nederlanden (Nyderlandai) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Synthon BV / Astellas Pharma Inc.

   (Byla C-644/16) (1)

   (2018/C 190/28)
   Proceso kalba: nyderlandų
   Ketvirtosios kolegijos pirmininkas nutartimi nurodė išbraukti bylą iš registro.

      (1)  OL C 86, 2017 3 20.


201805250281897282018/C 200/135802016CJC20020180611LT01LTINFO_JUDICIAL20180419111111Byla C-580/16: 2018 m. balandžio 19 d. Teisingumo Teismo (ketvirtoji kolegija) sprendimas byloje (Verwaltungsgerichtshof (Austrija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Firma Hans Bühler KG / Finanzamt de Graz-Stadt (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą — Apmokestinimas — Pridėtinės vertės mokestis (PVM) — Direktyva 2006/112/EB — Įsigijimo Bendrijos viduje vieta — 42 straipsnis — Prekių įsigijimas Bendrijos viduje, vėliau dėl jų sudarant kitą tiekimo sandorį — 141 straipsnis — Neapmokestinimas — Trišalis sandoris — Supaprastinimo priemonės — 265 straipsnis — Sumuojamosios ataskaitos tikslinimas)
 ---documentbreak--- C2002018LT1110120180419LT00131111112018 m. balandžio 19 d. Teisingumo Teismo (ketvirtoji kolegija) sprendimas byloje (Verwaltungsgerichtshof (Austrija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Firma Hans Bühler KG / Finanzamt de Graz-Stadt

   (Byla C-580/16) (
         1
      )
   „(Prašymas priimti prejudicinį sprendimą — Apmokestinimas — Pridėtinės vertės mokestis (PVM) — Direktyva 2006/112/EB — Įsigijimo Bendrijos viduje vieta — 42 straipsnis — Prekių įsigijimas Bendrijos viduje, vėliau dėl jų sudarant kitą tiekimo sandorį — 141 straipsnis — Neapmokestinimas — Trišalis sandoris — Supaprastinimo priemonės — 265 straipsnis — Sumuojamosios ataskaitos tikslinimas)“2018/C 200/13Proceso kalba: vokiečių
      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Verwaltungsgerichtshof

      Šalys pagrindinėje byloje

      Kasatorė: Firma Hans Bühler KG

      Atsakovė: Finanzamt de Graz-Stadt

      Rezoliucinė dalis

            1.

            2006 m. lapkričio 28 d. Tarybos direktyvos 2006/112/EB dėl pridėtinės vertės mokesčio bendros sistemos, iš dalies pakeistos 2010 m. liepos 13 d. Tarybos direktyva 2010/45/ES, 141 straipsnio c punktas turi būti aiškinamas taip, kad jame nurodyta sąlyga tenkinama tuomet, kai apmokestinamasis asmuo yra įsisteigęs ir įregistruotas kaip pridėtinės vertės mokesčio (PVM) mokėtojas valstybėje narėje, iš kurios siunčiamos ar gabenamos prekės, bet tik jei šis apmokestinamasis asmuo konkrečiam prekių įsigijimo Bendrijos viduje sandoriui naudoja kitos valstybės narės PVM mokėtojo kodą.

            2.

            Direktyvos 2006/112, iš dalies pakeistos Direktyva 2010/45, 42 ir 265 straipsnius, siejamus su PVM direktyvos 263 straipsniu, reikia aiškinti kaip draudžiančius tai, kad valstybės narės mokesčių administratorius taikytų Direktyvos 2006/112, iš dalies pakeistos Direktyva 2010/45, 41 straipsnio pirmą pastraipą vien dėl to, jei įsigijimo Bendrijos viduje, skirto kitam tiekimui valstybės narės teritorijoje, atveju kaip PVM mokėtojas šioje valstybėje įregistruotas apmokestinamasis asmuo laiku nepateikė Direktyvos 2006/112, iš dalies pakeistos Direktyva 2010/45, 265 straipsnyje numatytos sumuojamosios ataskaitos.

      (
         1
      )	OL C 78, 2017 3 17.


title: Byla C-177/18: 2018 m. kovo 7 d. Juzgado Contencioso-Administrativo de Madrid (Ispanija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Almudena Baldonedo Martín / Ayuntamiento de Madrid

text:
201806010221917442018/C 211/151772018CJC21120180618LT01LTINFO_JUDICIAL20180307121321Byla C-177/18: 2018 m. kovo 7 d.Juzgado Contencioso-Administrativo de Madrid (Ispanija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Almudena Baldonedo Martín / Ayuntamiento de Madrid

 ---documentbreak--- C2112018LT1210120180307LT00151211322018 m. kovo 7 d.Juzgado Contencioso-Administrativo de Madrid (Ispanija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Almudena Baldonedo Martín / Ayuntamiento de Madrid

   (Byla C-177/18)2018/C 211/15Proceso kalba: ispanų
      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Juzgado Contencioso-Administrativo de Madrid

      Šalys pagrindinėje byloje

      Pareiškėja: Almudena Baldonedo Martín

      Atsakovė: Ayuntamiento de Madrid

      Prejudiciniai klausimai

            1.

            Ar teisinga aiškinti Bendrojo susitarimo 4 punktą taip, kad tokia situacija, kaip aprašytoji šioje byloje, kai laikinasis tarnautojas atlieka tą patį darbą kaip karjeros tarnautojas (karjeros tarnautojas, kuris neturi teisės į išeitinę išmoką, nes situacija, dėl kurios išmokama ši išmoka, nesusidaro pagal jam taikomą teisinę sistemą), yra nesusijusi su 4 punkte aprašyta situacija?

            2.

            Ar prie Direktyvos 1999/70/EB (
                  1
               ) pridėtą Bendrąjį susitarimą atitinka aiškinimas, pateiktas siekiant įgyvendinti jo tikslus, kad laikinajam tarnautojui teisė į išeitinę išmoką gali būti suteikta arba prilyginus jį laikinajam darbuotojui, nes jo padėtis (kaip tarnautojo arba pagal sutartį dirbančio darbuotojo) priklauso tik nuo viešojo sektoriaus darbdavio, arba tiesiogiai vertikaliai taikant pirminę Europos teisę, nes teisė į vienodą požiūrį ir diskriminavimo draudimas yra bendrasis ES principas, nustatytas direktyvoje (Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijos 20 ir 21 straipsniai) bei Visuotinės žmogaus teisių deklaracijos 23 straipsnyje, ir yra taikomos pagrindinės socialinės teisės (SESV 151 ir 153 straipsniai)?

            3.

            Ar Direktyvos 1999/70/EB tikslus atitinka priemonė, kuria siekiama užkirsti kelią piktnaudžiavimui ir pašalinti Sąjungos teisės pažeidimo padarinius tuo atveju, kai darbdavys darbuotojui neužtikrina stabilumo – nenustato išeitinės išmokos, panašios į tą, kuri mokama neteisėto atleidimo iš darbo atveju, kaip tinkamos, proporcingos, veiksmingos ir atgrasančios sankcijos, prireikus atsižvelgiant į tai, kad sudarant terminuotas darbo sutartis yra piktnaudžiaujama siekiant patenkinti nuolatinius poreikius (be objektyvios priežasties, kai įdarbinimas nėra skubus ir nėra būtinos jį pateisinančios priežasties), nesant nacionalinėje teisėje numatytų sankcijų ar veiksmingų apribojimų?

      (
         1
      )	1999 m. birželio 28 d. Tarybos direktyva 1999/70/EB dėl Europos profesinių sąjungų konfederacijos (ETUC), Europos pramonės ir darbdavių konfederacijų sąjungos (UNICE) ir Europos įmonių, kuriose dalyvauja valstybė, centro (CEEP) bendrojo susitarimo dėl darbo pagal terminuotas sutartis (OL L 175, 1999, p. 43; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 5 sk., 3 t., p. 368).


title: Byla C-270/18: 2018 m. balandžio 19 d. Conseil d'État (Prancūzija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje UPM France / Premier ministre, Ministre de l'Action et des Comptes publics

text:
201806010341917452018/C 211/222702018CJC21120180618LT01LTINFO_JUDICIAL20180419181811Byla C-270/18: 2018 m. balandžio 19 d.Conseil d'État (Prancūzija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje UPM France / Premier ministre, Ministre de l'Action et des Comptes publics

 ---documentbreak--- C2112018LT1810120180419LT00221811812018 m. balandžio 19 d.Conseil d'État (Prancūzija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje UPM France / Premier ministre, Ministre de l'Action et des Comptes publics

   (Byla C-270/18)2018/C 211/22Proceso kalba: prancūzų
      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Conseil d'État

      Šalys pagrindinėje byloje

      Kasatorė: UPM France

      Kitos proceso šalys: Premier ministre, Ministre de l'Action et des Comptes publics

      Prejudiciniai klausimai

            1.

            Ar Direktyvos [2003/96] (
                  1
               ) 21 straipsnio 5 dalies trečios pastraipos nuostatos turi būti aiškinamos taip, kad atleidimas nuo mokesčio, kurį pagal jas valstybėms narėms leidžiama nustatyti smulkiesiems elektros energijos gamintojams, jeigu jos apmokestina energetikos produktus, naudojamus tai elektros energijai gaminti, gali kilti iš tokios situacijos, kokia aprašyta šio sprendimo 7 punkte, kai laikotarpiu iki 2011 m. sausio 1 d. Prancūzija dar nebuvo nustačiusi vidaus mokesčio už galutinį elektros energijos suvartojimą, taigi ir smulkiųjų gamintojų atleidimo nuo šio mokesčio, kaip jai buvo leidžiama pagal direktyvą?

            2.

            Jei atsakymas į pirmąjį klausimą būtų teigiamas, kaip turi būti taikomos siejamos Direktyvos [2003/96] 14 straipsnio 1 dalies a punkto ir <…> jos 21 straipsnio [5 dalies trečios pastraipos] nuostatos smulkiesiems gamintojams, kurie savo pagamintą elektros energiją suvartoja savo veiklos reikmėms? Būtent ar pagal jas taikytinas minimalus apmokestinimas, atsirandantis arba dėl pagamintos elektros energijos apmokestinimo, atleidžiant nuo mokesčio už sunaudotas gamtines dujas, arba dėl atleidimo nuo mokesčio už elektros energijos gamybą (tokiu atveju valstybė privalo apmokestinti sunaudotas gamtines dujas)?

      (
         1
      )	2003 m. spalio 27 d. Tarybos direktyva 2003/96/EB, pakeičianti Bendrijos energetikos produktų ir elektros energijos mokesčių struktūrą (OL L 283, p. 51; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 9 sk., 1 t., p. 405).


201806010391917342018/C 211/08912017CJC21120180618LT01LTINFO_JUDICIAL201804266722Sujungtos bylos C-91/17 P ir C-92/17 P: 2018 m. balandžio 26 d. Teisingumo Teismo (devintoji kolegija) sprendimas byloje Cellnex Telecom SA, buvusi Abertis Telecom SA, Telecom Castilla-La Mancha SA / Europos Komisija, SES Astra (Apeliacinis skundas — Valstybės pagalba — Skaitmeninė televizija — Valstybės pagalba skaitmeninės antžeminės televizijos diegimui atokiose ir mažiau urbanizuotose Comunidad Autónoma de Castilla-La Mancha (Kastilijos-La Mančos autonominė sritis) regionuose — Subsidijos skaitmeninės antžeminės televizijos platformų operatoriams — Sprendimas, kuriuo pagalbos priemonės iš dalies pripažįstamos nesuderinamomis su vidaus rinka — Valstybės pagalbos sąvoka — Pranašumas — Bendros ekonominės svarbos paslauga — Apibrėžimas — Valstybių narių diskrecija)
 ---documentbreak--- C2112018LT620120180426LT000862722018 m. balandžio 26 d. Teisingumo Teismo (devintoji kolegija) sprendimas byloje Cellnex Telecom SA, buvusi Abertis Telecom SA, Telecom Castilla-La Mancha SA / Europos Komisija, SES Astra

   (Sujungtos bylos C-91/17 P ir C-92/17 P) (
         1
      )
   „(Apeliacinis skundas — Valstybės pagalba — Skaitmeninė televizija — Valstybės pagalba skaitmeninės antžeminės televizijos diegimui atokiose ir mažiau urbanizuotose Comunidad Autónoma de Castilla-La Mancha (Kastilijos-La Mančos autonominė sritis) regionuose — Subsidijos skaitmeninės antžeminės televizijos platformų operatoriams — Sprendimas, kuriuo pagalbos priemonės iš dalies pripažįstamos nesuderinamomis su vidaus rinka — Valstybės pagalbos sąvoka — Pranašumas — Bendros ekonominės svarbos paslauga — Apibrėžimas — Valstybių narių diskrecija)“2018/C 211/08Proceso kalba: ispanų
      Šalys

      Apeliantės: Cellnex Telecom SA, buvusi Abertis Telecom SA, Telecom Castilla-La Mancha SA, atstovaujamos advokatų J. Buendía Sierra ir A. Lamadrid de Pablo

      Kitos proceso šalys: Europos Komisija, atstovaujama E. Gippini Fournier, B. Stromsky ir P. Němečková, SES Astra, atstovaujama advokatų F. González Díaz ir V. Romero Algarra

      Rezoliucinė dalis

            1.

            Atmesti apeliacinius skundus.

            2.

            Priteisti iš Cellnex Telecom SA ir Telecom Castilla-La Mancha SA bylinėjimosi išlaidas.

      (
         1
      )	OL C 129, 2017 4 24.


title: Byla C-186/18: 2018 m. kovo 9 d. Tribunal Supremo (Ispanija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje José Cánovas Pardo S.L. / Club de Variedades Vegetales Protegidas

text:
201806010241917422018/C 211/161862018CJC21120180618LT01LTINFO_JUDICIAL20180309131421Byla C-186/18: 2018 m. kovo 9 d.Tribunal Supremo (Ispanija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje José Cánovas Pardo S.L. / Club de Variedades Vegetales Protegidas

 ---documentbreak--- C2112018LT1310120180309LT00161311422018 m. kovo 9 d.Tribunal Supremo (Ispanija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje José Cánovas Pardo S.L. / Club de Variedades Vegetales Protegidas

   (Byla C-186/18)2018/C 211/16Proceso kalba: ispanų
      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Tribunal Supremo

      Šalys pagrindinėje byloje

      Kasatorius: José Cánovas Pardo S.L.

      Kita proceso šalis: Club de Variedades Vegetales Protegidas

      Prejudiciniai klausimai

            1.

            Ar Reglamento (EB) Nr. 2100/94 (
                  1
               ) 96 straipsniui prieštarauja toks šios nuostatos aiškinimas, kad jeigu suėjo trejų metų terminas nuo to, kai, suteikus Bendrijos teisinę apsaugą augalų veislei, jos savininkas sužinojo apie pažeidimą ir pažeidėjo tapatybę, tai reiškia, jog suėjo senaties terminas reglamento 94 ir 95 straipsniuose numatytiems veiksmams, net jei pažeidimai buvo daromi toliau, iki buvo pareikštas ieškinys?

            2.

            Jeigu atsakymas į pirmąjį klausimą būtų neigiamas, ar būtų galima teigti, kad, remiantis Reglamento (EB) Nr. 2100/94 96 straipsniu, senaties terminą reikia taikyti tik konkretiems pažeidimams, padarytiems daugiau nei prieš trejus metus, ir nereikia taikyti pažeidimams, padarytiems per pastaruosius trejus metus?

            3.

            Jeigu atsakymas į antrąjį klausimą būtų teigiamas, ar tokiu atveju gali būti priimtinas ieškinys dėl pažeidimo nutraukimo ir žalos atlyginimo tik tiek, kiek jis susijęs su pastaraisiais pažeidimais, padarytais per pastaruosius trejus metus?

      (
         1
      )	1994 m. liepos 27 d. Tarybos reglamentas (EB) Nr. 2100/94 dėl augalų veislių teisinės apsaugos Bendrijoje (OL L 227, 1994, p. 1; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 3 sk., 16 t., p. 390).


201806010061915562018/C 211/292002018TC21120180618LT01LTINFO_JUDICIAL20180320232311Byla T-200/18: 2018 m. kovo 20 d. pareikštas ieškinys byloje Fersher Developments ir Lisin / Komisija ir ECB

 ---documentbreak--- C2112018LT2310120180320LT00292312312018 m. kovo 20 d. pareikštas ieškinys byloje Fersher Developments ir Lisin / Komisija ir ECB

   (Byla T-200/18)2018/C 211/29Proceso kalba: anglų
      Šalys

      Ieškovai: Fersher Developments LTD (Nikosija, Kipras) ir Vladimir Lisin, atstovaujami baristerio R. Nowinski

      Atsakovai: Europos Komisija ir Europos Centrinis Bankas

      Reikalavimai

   Ieškovai Bendrojo Teismo prašo:

            —

            nurodyti Europos Sąjungai atlyginti ieškinyje nurodyto dydžio ar kito dydžio, kuris Teisingumo Teismo nuomone būtų teisingas, žalą, kurią ieškovai patyrė dėl Susitarimo memorandumo dėl specialių ekonominės politikos sąlygų priėmimo ir taikymo,

            —

            įpareigoti Europos Sąjungą padengti dėl šio ieškinio patirtas bylinėjimosi išlaidas.

      Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

   Grįsdami ieškinį ieškovai remiasi trimis pagrindais, kurie iš esmės yra tokie patys arba panašūs į tuos, kuriais remiamasi byloje Brinkmann (Steel Trading) ir kt. / Komisija ir ECB T-161/15.


201806010401917412018/C 211/09972017CJC21120180618LT01LTINFO_JUDICIAL201804267711Byla C-97/17: 2018 m. balandžio 26 d. Teisingumo Teismo (antroji kolegija) sprendimas byloje Europos Komisija / Bulgarijos Respublika (Valstybės įsipareigojimų neįvykdymas — Gamtos apsauga — Direktyva 2009/147/EB — Laukinių paukščių apsauga — Speciali apsaugos teritorija (SAT) — SAT įsteigimas Direktyvos 2009/147 I priede paminėtų paukščių rūšių apsaugai pagal kiekį ir dydį tinkamiausiose teritorijose — Paukščių apsaugai svarbi teritorija (PAST) — PAST „Rila“ — SAT įsteigimas PAST „Rila“ dalyje)
 ---documentbreak--- C2112018LT710120180426LT000971712018 m. balandžio 26 d. Teisingumo Teismo (antroji kolegija) sprendimas byloje Europos Komisija / Bulgarijos Respublika

   (Byla C-97/17) (
         1
      )
   „(Valstybės įsipareigojimų neįvykdymas — Gamtos apsauga — Direktyva 2009/147/EB — Laukinių paukščių apsauga — Speciali apsaugos teritorija (SAT) — SAT įsteigimas Direktyvos 2009/147 I priede paminėtų paukščių rūšių apsaugai pagal kiekį ir dydį tinkamiausiose teritorijose — Paukščių apsaugai svarbi teritorija (PAST) — PAST „Rila“ — SAT įsteigimas PAST „Rila“ dalyje)“2018/C 211/09Proceso kalba: bulgarų
      Šalys

      Ieškovė: Europos Komisija, atstovaujama P. Mihaylova ir C. Hermes

      Atsakovė: Bulgarijos Respublika, atstovaujama E. Petranova ir L. Zaharieva

      Rezoliucinė dalis

            1.

            Neįsteigusi specialios apsaugos teritorijos visoje paukščių apsaugai svarbioje teritorijoje, apimančioje Rilos masyvą, Bulgarijos Respublika neįsteigė specialios apsaugos teritorijos 2009 m. lapkričio 30 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2009/147/EB dėl laukinių paukščių apsaugos I priede paminėtų paukščių rūšių apsaugai pagal kiekį ir dydį tinkamiausiose teritorijose, todėl ši valstybė narė neįvykdė įsipareigojimų pagal šios direktyvos 4 straipsnio 1 dalį.

            2.

            Priteisti iš Bulgarijos Respublikos bylinėjimosi išlaidas.

      (
         1
      )	OL C 121, 2017 4 18.


title: Byla C-193/18: 2018 m. kovo 19 d. Oberverwaltungsgericht für das Land Nordrhein-Westfalen (Vokietija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Google LLC / Vokietijos Federacinė Respublika

text:
201806010371917332018/C 211/171932018CJC21120180618LT01LTINFO_JUDICIAL20180319141521Byla C-193/18: 2018 m. kovo 19 d.Oberverwaltungsgericht für das Land Nordrhein-Westfalen (Vokietija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Google LLC / Vokietijos Federacinė Respublika

 ---documentbreak--- C2112018LT1410120180319LT00171411522018 m. kovo 19 d.Oberverwaltungsgericht für das Land Nordrhein-Westfalen (Vokietija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Google LLC / Vokietijos Federacinė Respublika

   (Byla C-193/18)2018/C 211/17Proceso kalba: vokiečių
      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Oberverwaltungsgericht für das Land Nordrhein-Westfalen

      Šalys pagrindinėje byloje

      Ieškovė: Google LLC

      Atsakovė: Vokietijos Federacinė Respublika

      Prejudiciniai klausimai

            1.

            Ar kriterijus „paslauga, kuri visa arba didžiąja dalimi susideda iš signalų perdavimo elektroninių ryšių tinklais“, kaip nurodoma Pagrindų direktyvos 2002/21/EB (
                  1
               ) 2 straipsnio c punkte, turi būti aiškinamas taip, kad tokios paslaugos apima ar gali apimti ir internetines e. pašto paslaugas, kurios yra teikiamos atviru internetu, nesuteikiant pačios interneto prieigos?

                     a)

                     Ar šis kriterijus turi būti aiškinamas taip, kad informacinėmis technologijomis vykdomas duomenų apdorojimas, kurį atlieka tokios e. pašto paslaugos teikėjas, naudodamasis savo e. pašto serveriais (tarnybinėmis stotimis), ir kurio metu jis priskiria e. pašto adresams prisijungusių per fizines jungtis įrenginių IP (interneto protokolų) adresus bei išsiunčia ar, atvirkščiai – priima e. laiškus, suskaidytus į duomenų paketus, atviru internetu įvairių interneto protokolų pagrindu, gali būti suprantamas kaip „signalų perdavimas“, ar „signalų perdavimu“ yra laikomas tik šių duomenų paketų persiuntimas internetu, kurį vykdo interneto prieigos teikėjai?

                     b)

                     Ar šis kriterijus turi būti aiškinamas taip, kad interneto prieigos teikėjo vykdomas e. pašto, suskaidyto į duomenų paketus, persiuntimas atviru internetu gali būti pripažįstamas kaip tokios e. pašto paslaugos teikėjo veikla, vertinant taip, kad ir pastarasis šiuo atžvilgiu suteikia paslaugą, kurią sudaro „signalų perdavimas“? Kokiomis sąlygomis duomenų persiuntimą galima priskirti tokios e. pašto paslaugos teikėjui?

                     c)

                     Tuo atveju, kai tokios e. pašto paslaugos teikėjas pats perduoda signalus arba jį bet kuriuo atveju galima pripažinti interneto prieigos teikėjų vykdomo signalų perdavimo paslaugos teikėju: ar šis kriterijus gali būti aiškinamas taip, kad tokia e. pašto paslauga taip pat „visa arba didžiąja dalimi“ susideda iš signalų perdavimo, nepaisant bet kokių papildomų šios paslaugos funkcijų, tokių kaip e. laiškų redagavimas, saugojimas ir rūšiavimas arba kontaktinių duomenų tvarkymas bei nepaisant techninių sprendimų, kuriuos paslaugos teikėjas taiko atskirų funkcijų atžvilgiu, nes iš praktinės vartotojo perspektyvos svarbiausia yra komunikacinė paslaugos funkcija?

            2.

            Jeigu 1 klausime nurodytas kriterijus turi būti aiškinamas taip, kad jis iš esmės neapima internetinių e. pašto paslaugų, teikiamų atviru internetu, nesuteikiant pačios interneto prieigos: ar šis kriterijus vis dėlto gali būti išimties tvarka taikomas, jeigu šios paslaugos teikėjas tuo pat metu naudoja kai kuriuos nuosavus su internetu susietus elektroninių ryšių tinklus, kurie bet kuriuo atveju galėtų būti panaudojami ir e. pašto paslaugai? Kokiomis sąlygomis tai įmanoma?

            3.

            Kaip turi būti aiškinamas kriterijus „paprastai teikiama už atlygį“, kaip nurodyta Pagrindų direktyvos 2002/21/EB 2 straipsnio c punkte?

                     a)

                     Ar pagal šį kriterijų reikalaujama, kad paslaugos gavėjai sumokėtų mokestį, ar atlygis gali būti gaunamas ir paslaugos gavėjams teikiant kokias nors atsakomąsias paslaugas, kurios būtų ekonomiškai svarbios paslaugos teikėjui, kaip antai paslaugos gavėjams aktyviai perduodant asmens ar kitus duomenis, arba paslaugos teikėjui tuo metu, kai naudojamasi paslauga, surenkant juos kitu būdu?

                     b)

                     Ar pagal šį kriterijų reikalaujama, kad atlygį būtinai sumokėtų tas pats asmuo, kuris gauna naudos iš paslaugos, ar paslaugą iš dalies arba visiškai gali finansuoti trečioji šalis, pavyzdžiui, galėdama talpinti reklamą paslaugos teikėjo interneto svetainėje?

                     c)

                     Ar šiame kontekste sąvoka „paprastai“ yra susijusi su sąlygomis, kuriomis konkrečios paslaugos teikėjas teikia šią paslaugą, ar su sąlygomis, kuriomis apskritai teikiamos identiškos ar panašios paslaugos?

      (
         1
      )	2002 m. kovo 7 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2002/21/EB dėl elektroninių ryšių tinklų ir paslaugų bendrosios reguliavimo sistemos (OL L 108, 2002, p. 33; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 13 sk., 29 t., p. 349).


201806010071915472018/C 211/302082018TC21120180618LT01LTINFO_JUDICIAL20180323232422Byla T-208/18: 2018 m. kovo 23 d. pareikštas ieškinys byloje Nessim Daoud ir kt. / Taryba ir kt.

 ---documentbreak--- C2112018LT2320120180323LT00302322422018 m. kovo 23 d. pareikštas ieškinys byloje Nessim Daoud ir kt. / Taryba ir kt.

   (Byla T-208/18)2018/C 211/30Proceso kalba: anglų
      Šalys

      Ieškovai: Magdy Milad Nessim Daoud (Blainville, Kanada), Larsennar Ltd (Tortola, Jungtinės Karalystės Mergelių Salos) ir Maxim Zakharchenko (Nikosija, Kipras), atstovaujami advokatų A. Markides, M. Ioannides, C. Velaris ir C. Velaris, QC A. Robertson ir baristerio G. Rothschild

      Atsakovai: Europos Sąjungos Taryba, Europos Komisija, Europos Centrinis Bankas, Eurogroup, atstovaujami Europos Sąjungos Tarybos ir Europos Sąjunga, atstovaujama Europos Komisijos

      Reikalavimai

   Ieškovai Bendrojo Teismo prašo:

            —

            nurodyti atsakovams sumokėti ieškovams prie ieškinio pateiktoje lentelėje nurodytas sumas kartu su palūkanomis, skaičiuojamomis nuo 2013 m. kovo 26 d. iki Bendrojo Teismo sprendimo paskelbimo dienos;

      arba:

            —

            pripažinti, kad kilo nesutartinė atsakovų atsakomybė ir nustatyti, kokios procedūros turi būti laikomasi nustatant realiai atlygintinus ieškovų patirtus nuostolius;

      ir bet kuriuo atveju:

            —

            nurodyti atsakovams padengti su ieškinio pateikimu susijusias ieškovų išlaidas.

      Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

   Grįsdami ieškinį ieškovai remiasi dviem pagrindais, kurie iš esmės yra tokie patys arba panašūs į tuos, kuriais remiamasi byloje APG Intercon ir kt. / Taryba ir kt. T-147/18.


title: Byla C-205/18: 2018 m. kovo 20 d. Curtea de Apel Piteşti (Rumunija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Maria-Cristina Dospinescu, Filofteia-Camelia Ganea, Petre Sinca, Luminiţa-Maria Ioniţă, Maria Burduv, Raluca-Marinela Traşcă / Spitalul Judeţean de Urgenţă Vâlcea

text:
201806010261917492018/C 211/182052018CJC21120180618LT01LTINFO_JUDICIAL20180320151511Byla C-205/18: 2018 m. kovo 20 d.Curtea de Apel Piteşti (Rumunija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Maria-Cristina Dospinescu, Filofteia-Camelia Ganea, Petre Sinca, Luminiţa-Maria Ioniţă, Maria Burduv, Raluca-Marinela Traşcă / Spitalul Judeţean de Urgenţă Vâlcea

 ---documentbreak--- C2112018LT1510120180320LT00181511512018 m. kovo 20 d.Curtea de Apel Piteşti (Rumunija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Maria-Cristina Dospinescu, Filofteia-Camelia Ganea, Petre Sinca, Luminiţa-Maria Ioniţă, Maria Burduv, Raluca-Marinela Traşcă / Spitalul Judeţean de Urgenţă Vâlcea

   (Byla C-205/18)2018/C 211/18Proceso kalba: rumunų
      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Curtea de Apel Piteşti

      Šalys pagrindinėje byloje

      Apeliantai: Maria-Cristina Dospinescu, Filofteia-Camelia Ganea, Petre Sinca, Luminiţa-Maria Ioniţă, Maria Burduv, Raluca-Marinela Traşcă

      Kita apeliacinio proceso šalis: Spitalul Judeţean de Urgenţă Vâlcea

      Prejudiciniai klausimai

   Ar SESV 114 straipsnio 3 dalis, SESV 151 straipsnis, SESV 153 straipsnis ir Pagrindų direktyvos 89/391/EEB (
         1
      ) bei vėlesnių specialių direktyvų nuostatos turi būti aiškinamos kaip draudžiančios valstybei narei nustatyti terminus ir procedūras, kuriais ribojama teisė kreiptis į teismą siekiant, kad darbo vietos būtų pripažintos pasižyminčiomis specialiomis sąlygomis, ir dėl to naujai įdarbintiems darbuotojams nesuteikiama teisė į saugą ir sveikatos apsaugą darbe, atsirandanti pripažinus minėtas sąlygas pagal nacionalinės teisės nuostatas?
   (
         1
      )	1989 m. birželio 12 d. Tarybos direktyva 89/391/EEB dėl priemonių darbuotojų saugai ir sveikatos apsaugai darbe gerinti nustatymo (OL L 183, 1989, p. 1; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 5 sk., 1 t., p. 349).


201806010131915522018/C 211/23472016TC21120180618LT01LTINFO_JUDICIAL20180503191911Byla T-47/16: 2018 m. gegužės 3 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Sigma Orionis / REA (Arbitražinė išlyga — Bendroji mokslinių tyrimų ir inovacijų programa „Horizontas 2020“ — Mokėjimų pagal dotacijos sutartį sustabdymas atlikus finansinį auditą — Prašymas sumokėti sumas, kurias REA turi mokėti pagal dotacijos sutartį)
 ---documentbreak--- C2112018LT1910120180503LT00231911912018 m. gegužės 3 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Sigma Orionis / REA

   (Byla T-47/16) (
         1
      )
   „(Arbitražinė išlyga — Bendroji mokslinių tyrimų ir inovacijų programa „Horizontas 2020“ — Mokėjimų pagal dotacijos sutartį sustabdymas atlikus finansinį auditą — Prašymas sumokėti sumas, kurias REA turi mokėti pagal dotacijos sutartį)“2018/C 211/23Proceso kalba: prancūzų
      Šalys

      Ieškovė: Sigma Orionis SA (Valbonas, Prancūzija), atstovaujama advokatų S. Orlandi ir T. Martin

      Atsakovė: Mokslinių tyrimų vykdomoji įstaiga (REA), atstovaujama S. Payan-Lagrou ir V. Canetti, padedamų advokatų D. Waelbroeck ir A. Duron

      Dalykas

   SESV 272 straipsniu pagrįstas prašymas priteisti iš REA sumokėti ieškovei sumas, mokėtinas pagal dotacijos sutartį, sudarytą vykdant Bendrąją mokslinių tyrimų ir inovacijų programą „Horizontas 2020“.

      Rezoliucinė dalis

            1.

            Atmesti ieškinį.

            2.

            Priteisti iš Sigma Orionis SA bylinėjimosi išlaidas, įskaitant patirtas per procedūrą dėl laikinųjų apsaugos priemonių taikymo.

      (
         1
      )	OL C 98, 2016 3 14.


title: Byla C-233/18: 2018 m. kovo 29 d. Arbeidshof te Brussel (Belgija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Zubair Haqbin / Federaal Agentschap voor de opvang van asielzoekers

text:
201806010301917522018/C 211/192332018CJC21120180618LT01LTINFO_JUDICIAL20180329161611Byla C-233/18: 2018 m. kovo 29 d.Arbeidshof te Brussel (Belgija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Zubair Haqbin / Federaal Agentschap voor de opvang van asielzoekers

 ---documentbreak--- C2112018LT1610120180329LT00191611612018 m. kovo 29 d.Arbeidshof te Brussel (Belgija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Zubair Haqbin / Federaal Agentschap voor de opvang van asielzoekers

   (Byla C-233/18)2018/C 211/19Proceso kalba: nyderlandų
      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Arbeidshof te Brussel

      Šalys pagrindinėje byloje

      Apeliantas: Zubair Haqbin

      Kita apeliacinio proceso šalis: Federaal Agentschap voor de opvang van asielzoekers

      Prejudiciniai klausimai

            1.

            Ar direktyvos (
                  1
               ) 20 straipsnio 1–3 dalys turi būti aiškinamos taip, kad jose išsamiai reglamentuoti atvejai, kuriais materialinės priėmimo sąlygos gali būti apribotos arba panaikintos, o gal remiantis 20 straipsnio 4 ir 5 dalimis galima teigti, kad teisė į šias sąlygas gali būti atimta ir kaip sankcija už sunkius apgyvendinimo centrų taisyklių pažeidimus ir akivaizdžiai agresyvų elgesį?

            2.

            Ar 20 straipsnio 5 ir 6 dalys turi būti aiškinamos taip, kad valstybės narės prieš priimdamos sprendimą dėl materialinių priėmimo sąlygų apribojimo ar panaikinimo arba dėl sankcijų ir pagal šiuos sprendimus privalo nustatyti priemones, reikalingas teisei į orumo nežeminantį gyvenimo lygį teisės atėmimo laikotarpiu užtikrinti, o gal šių nuostatų gali būti laikomasi taikant sistemą, pagal kurią – priėmus sprendimą apriboti arba panaikinti materialines priėmimo sąlygas – tikrinama, ar asmeniui, kuriam toks sprendimas skirtas, užtikrinamas orumo nežeminantis gyvenimo lygis, ir prireikus tuo metu imamasi korekcinių priemonių?

            3.

            Ar 20 straipsnio 4–6 dalys, siejamos su direktyvos 14, 21, 22, 23 ir 24 straipsniais ir Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijos 1, 3, 4 ir 24 straipsniais, turi būti aiškinamos taip, kad nepilnamečiui, visų pirma nelydimam nepilnamečiui, gali ar negali būti taikoma priemonė arba sankcija laikinai (arba galutinai) atimti teisę į materialines priėmimo sąlygas?

      (
         1
      )	2013 m. birželio 26 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2013/33/ES, kuria nustatomos normos dėl tarptautinės apsaugos prašytojų priėmimo (OL L 180, 2013, p. 96).


201806010361917382018/C 211/10662018CJC21120180618LT01LTINFO_JUDICIAL201802017822Byla C-66/18: 2018 m. vasario 1 d. pareikštas ieškinys byloje Europos Komisija / Vengrija

 ---documentbreak--- C2112018LT720120180201LT001072822018 m. vasario 1 d. pareikštas ieškinys byloje Europos Komisija / Vengrija

   (Byla C-66/18)2018/C 211/10Proceso kalba: vengrų
      Šalys

      Ieškovė: Europos Komisija, atstovaujama V. Di Bucci, L. Malferrari, B. De Meester ir K. Talabér-Ritz

      Atsakovė: Vengrija

      Ieškovės reikalavimai

   Komisija prašo Teisingumo Teismo konstatuoti, kad Vengrija neįvykdė

            —

            įsipareigojimų pagal Bendrojo susitarimo dėl prekybos paslaugomis (GATS) XVII straipsnį, nes už EEE ribų esančioms užsienio aukštojo mokslo institucijoms nustatė reikalavimą sudaryti tarptautinį susitarimą, kad joms būtų leista teikti mokymo paslaugas, kaip nustatyta 2011 m. Įstatymo Nr. CCIV su pakeitimais 76 straipsnio 1 dalies a punkte,

            —

            įsipareigojimų pagal Direktyvą 2006/123/EB (
                  1
               ) ir, bet kuriuo atveju, pagal SESV 49 ir 56 straipsnius bei GATS XVII straipsnį, nes užsienio aukštojo mokslo institucijoms nustatė reikalavimą teikti aukštojo mokslo išsilavinimą kilmės šalyje, kaip nustatyta 2011 m. Įstatymo Nr. CCIV su pakeitimais 76 straipsnio 1 dalies b punkte,

            —

            įsipareigojimų pagal Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijos 13 straipsnį, 14 straipsnio 3 dalį ir 16 straipsnį.

            —

            priteisti iš Vengrijos bylinėjimosi išlaidas.

      Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

   Aukštojo mokslo paslaugų teikimo Vengrijoje teisinis pagrindas yra 2011 m. Įstatymas Nr. CCIV dėl nacionalinio aukštojo mokslo, kurio 76 straipsnio 1 dalies a punkte nustatyta, kad užsienio aukštojo mokslo institucija Vengrijos teritorijoje gali vykdyti diplomu patvirtintą mokymo veiklą tik tuo atveju, jeigu Vengrijos vyriausybė ir valstybės, kurioje yra užsienio aukštojo mokslo institucijos buveinė, vyriausybė sudarė įpareigojantį tarptautinį susitarimą dėl principinės pagalbos, teikiamos institucijai, kad ši galėtų vykdyti veiklą Vengrijoje, o šis susitarimas federalinės valstybės atveju grindžiamas anksčiau su centrine vyriausybe sudaryta sutartimi, jei pastaroji neturi kompetencijos sudaryti įpareigojančių tarptautinių susitarimų.
   Be to, 2011 m. Įstatymo Nr. CCIV 76 straipsnio 1 dalies b punkte nustatyta, kad Vengrijoje veiklą vykdančios aukštojo mokslo institucijos ne tik privalo turėti šalyje, kurioje yra jos buveinė, valstybės patvirtintą aukštojo mokslo įstaigos statusą, bet ir privalo realiai teikti aukštojo mokslo išsilavinimą aptariamoje šalyje.
   2017 m. balandžio 27 d. Komisija pradėjo procedūrą dėl įsipareigojimų neįvykdymo prieš Vengriją, kiek tai susiję su 2011 m. Įstatymu Nr. CCIV su pakeitimais.
   Kadangi Vengrijos pateiktas atsakymas Komisijos netenkino, ji pradėjo kitą procedūros dėl įsipareigojimų neįvykdymo etapą ir 2017 m. liepos 14 d. Vengrijai pateikė pagrįstą nuomonę.
   Kadangi atsakymas į pagrįstą nuomonę Komisijos taip pat netenkino, ji nusprendė kreiptis į Teisingumo Teismą, kad šis konstatuotų, jog Vengrija neįvykdė įsipareigojimų pagal GATS XVII straipsnį, Direktyvos 2006/123/EB 16 straipsnį, SESV 49 ir 56 straipsnius ir pagal Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijos 13 straipsnį, 14 straipsnio 3 dalį ir 16 straipsnį.
   (
         1
      )	2006 m. gruodžio 12 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2006/123/EB dėl paslaugų vidaus rinkoje (OL L 376, 2006, p. 36).


title: Byla C-242/18: 2018 m. balandžio 5 d. Varhoven administrativen sad (Bulgarija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje „UniCredit Leasing“ EAD / Direktor na Direktsia „Obzhalvane i danachno-osiguritelna praktika“ – Sofia pri Tsentralno upravlenie na NAP

text:
201806010251917472018/C 211/202422018CJC21120180618LT01LTINFO_JUDICIAL20180405161722Byla C-242/18: 2018 m. balandžio 5 d.Varhoven administrativen sad (Bulgarija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje „UniCredit Leasing“ EAD / Direktor na Direktsia „Obzhalvane i danachno-osiguritelna praktika“ – Sofia pri Tsentralno upravlenie na NAP

 ---documentbreak--- C2112018LT1620120180405LT00201621722018 m. balandžio 5 d.Varhoven administrativen sad (Bulgarija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje „UniCredit Leasing“ EAD / Direktor na Direktsia „Obzhalvane i danachno-osiguritelna praktika“ – Sofia pri Tsentralno upravlenie na NAP

   (Byla C-242/18)2018/C 211/20Proceso kalba: bulgarų
      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Varhoven administrativen sad (Bulgarija)

      Šalys pagrindinėje byloje

      Kasatorė: „UniCredit Leasing“ EAD

      Kita kasacinio proceso šalis: Direktor na Direktsia „Obzhalvane i danachno-osiguritelna praktika“ – Sofia pri Tsentralno upravlenie na NAP

      Prejudiciniai klausimai

            1.

            Ar pagal 2006 m. lapkričio 28 d. Tarybos direktyvos 2006/112/EB (
                  1
               ) dėl pridėtinės vertės mokesčio bendros sistemos 90 straipsnio 1 dalį finansinės nuomos sutarties nutraukimo atveju galima sumažinti apmokestinamąją vertę ir grąžinti PVM,
                  priskaičiuotą galutiniu mokestinio patikrinimo aktu
                nuo apmokestinamosios vertės, kurią sudaro mėnesinės finansinės nuomos įmokų už visą sutarties laikotarpį suma?

            2.

            Jei į pirmą klausimą būtų atsakyta teigiamai, nutraukus finansinės nuomos sutartį dėl dalinio mokėtinų finansinės nuomos įmokų nesumokėjimo, kuriuo iš direktyvos 90 straipsnio 1 dalyje nurodytų atvejų finansinės nuomos davėja gali remtis prieš valstybę narę, kad pridėtinės vertės mokesčio apmokestinamoji vertė būtų sumažinta mokėtinų, bet nesumokėtų įmokų už laikotarpį nuo mokėjimo sustabdymo iki sutarties nutraukimo momento, po kurio nutraukimas negalioja atgaline data ir tai patvirtinta pačios sutarties nuostata, dydžiu?

            3.

            Ar aiškinant PVM direktyvos 90 straipsnio 2 dalį galima daryti išvadą, kad tokiu atveju, koks nagrinėjamas pagrindinėje byloje, yra nukrypstama nuo tos pačios Sąjungos normos 1 dalies?

            4.

            Ar aiškinant PVM direktyvos 90 straipsnio 1 dalį galima daryti išvadą, kad nuostatoje vartojama nutraukimo sąvoka apima atvejį, kai pagal finansinės nuomos sutartį su galutiniu nuosavybės teisės perdavimu finansinės nuomos davėja nebegali reikalauti iš finansinės nuomos gavėjos finansinės nuomos įmokų, nes finansinės nuomos davėja nutraukė šią sutartį dėl finansinės nuomos gavėjos šios sutarties nevykdymo, bet pagal sutartį turi teisę į visų nesumokėtų finansinės nuomos įmokų, kurios bus mokėtinos iki finansinės nuomos termino pabaigos, dydžio kompensaciją?

      (
         1
      )	OL L 347, 2006, p. 1.


201806010411917392018/C 211/11782018CJC21120180618LT01LTINFO_JUDICIAL201802068921Byla C-78/18: 2018 m. vasario 6 d. pareikštas ieškinys byloje Europos Komisija / Vengrija

 ---documentbreak--- C2112018LT810120180206LT001181922018 m. vasario 6 d. pareikštas ieškinys byloje Europos Komisija / Vengrija

   (Byla C-78/18)2018/C 211/11Proceso kalba: vengrų
      Šalys

      Ieškovė: Europos Komisija, atstovaujama V. Di Bucci, L. Malferrari ir K. Talabér-Ritz

      Atsakovė: Vengrija

      Ieškovės reikalavimai

   Komisija Teisingumo Teismo prašo:

            —

            pripažinti, kad nustačiusi diskriminacinius, nereikalingus ir nepagrįstus ribojimus Vengrijos civilinėms organizacijoms teikiamoms užsienio dotacijoms pagal a külföldről támogatott szervezetek átláthatóságáról szóló 2017. évi LXXVI. törvény (2017 m. Įstatymas Nr. LXXVI dėl organizacijų, gaunančių finansinę paramą iš užsienio, skaidrumo), kurio nuostatose įtvirtinti tam tikroms civilinių organizacijų kategorijoms (organizacijoms, tiesiogiai ar netiesiogiai gaunančioms tam tikrą sumą viršijančią užsienio finansinę paramą) taikomi reikalavimai dėl registravimosi, deklaravimo ir skaidrumo ir nustatyta galimybė taikyti sankcijas šių reikalavimų nesilaikančioms organizacijoms, Vengrija neįvykdė įsipareigojimų pagal SESV 63 straipsnį ir pagal Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijos 7, 8 ir 12 straipsnius,

            —

            priteisti iš Vengrijos bylinėjimosi išlaidas.

      Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

   2017 m. Įstatyme Nr. LXXVI dėl organizacijų, gaunančių finansinę paramą iš užsienio, skaidrumo tam tikroms civilinių organizacijų kategorijoms (organizacijoms, tiesiogiai ar netiesiogiai gaunančioms tam tikrą sumą viršijančią užsienio finansinę paramą) nustatyti nauji reikalavimai dėl registravimosi, deklaravimo, skaidrumo ir viešumo, o taip pat įtvirtinta galimybė taikyti sankcijas šių reikalavimų nesilaikančioms organizacijoms.
   2017 m. liepos 14 d., Komisija pradėjo pažeidimo procedūrą prieš Vengriją, kiek tai susiję su 2017 m. Įstatymu Nr. LXXVI.
   Nusprendusi, kad Vengrijos pateiktas atsakymas yra nepatenkinamas, Komisija radėjo kitą procedūros dėl pažeidimo etapą ir 2017 m. spalio 5 d. Vengrijai pateikė pagrįstą nuomonę.
   Kadangi atsakymas į pagrįstą nuomonę Komisijos taip pat netenkino, ji nusprendė kreiptis į Teisingumo Teismą, kad šis konstatuotų, jog Vengrija neįvykdė įsipareigojimų pagal SESV 63 straipsnį ir pagal Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijos 7, 8, ir 12 straipsnius.


201806010291917512018/C 211/022332016CJC21120180618LT01LTINFO_JUDICIAL201804262321Byla C-233/16: 2018 m. balandžio 26 d. Teisingumo Teismo (pirmoji kolegija) sprendimas byloje (Tribunal Supremo (Ispanija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Asociación Nacional de Grandes Empresas de Distribución (ANGED) / Generalitat de Catalunya (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą — Didiesiems prekybos centrams taikomas regioninis mokestis — Įsisteigimo laisvė — Aplinkos apsauga ir teritorijos planavimas — Valstybės pagalba — Atrankinė priemonė — Komisijos raštas, kuriuo informuojama, kad skundo nagrinėjimas nutrauktas — Esama pagalba)
 ---documentbreak--- C2112018LT210120180426LT000221322018 m. balandžio 26 d. Teisingumo Teismo (pirmoji kolegija) sprendimas byloje (Tribunal Supremo (Ispanija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Asociación Nacional de Grandes Empresas de Distribución (ANGED) / Generalitat de Catalunya

   (Byla C-233/16) (
         1
      )
   „(Prašymas priimti prejudicinį sprendimą — Didiesiems prekybos centrams taikomas regioninis mokestis — Įsisteigimo laisvė — Aplinkos apsauga ir teritorijos planavimas — Valstybės pagalba — Atrankinė priemonė — Komisijos raštas, kuriuo informuojama, kad skundo nagrinėjimas nutrauktas — Esama pagalba)“2018/C 211/02Proceso kalba: ispanų
      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Tribunal Supremo

      Šalys pagrindinėje byloje

      Kasatorė: Asociación Nacional de Grandes Empresas de Distribución (ANGED)

      Kita proceso šalis: Generalitat de Catalunya

      Rezoliucinė dalis

            1.

            SESV 49 ir 54 straipsniai turi būti aiškinami taip, jog jais nedraudžiama taikyti pagrindinėje byloje aptariamo didiesiems prekybos centrams nustatyto mokesčio.

            2.

            Prekybos centrų, kurių prekybos plotas mažesnis nei 2500 m2, atleidimas nuo pagrindinėje byloje aptariamo didiesiems prekybos centrams taikomo mokesčio, kuris iš esmės nustatomas pagal jų prekybos plotą, nėra valstybės pagalba, kaip ji suprantama pagal SESV 107 straipsnio 1 dalį. Tai, kad nuo šio mokesčio atleidžiami prekybos centrai, prekiaujantys sodo ir daržo reikmenimis, automobiliais, statybos medžiagomis, įranga ir pramonei tiekiamomis prekėmis, ir tai, kad prekybos centrams, kuriuose parduodami baldai, santechnikos prekės, durys ir langai, taip pat meistravimo reikmenys, taikoma 60 % dydžio mokesčio bazės nuolaida, taip pat nėra valstybės pagalba, kaip tai suprantama pagal tą nuostatą, jeigu šie prekybos centrai nedaro tokio didelio poveikio aplinkai ir teritorijos planavimui kaip kiti prekybos centrai, o tai turi patikrinti prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas.
            Vis dėlto šis mokestis yra valstybės pagalba, kaip tai suprantama pagal tą pačią nuostatą, tiek, kiek nuo jo atleidžiami didieji kolektyviniai prekybos centrai, kurių prekybos plotas yra 2500 m2 arba didesnis.

            3.

            Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikusio teismo aprašytomis aplinkybėmis valstybės pagalba, susijusi su pagrindinėje byloje aptariamo mokesčio taikymo tvarka, negali būti laikoma esama pagalba, kaip tai suprantama pagal 1999 m. kovo 22 d. Tarybos reglamento Nr. 659/1999, nustatančio išsamias EB Sutarties 93 straipsnio taikymo taisykles, 1 straipsnio b punktą, kurio formuluotė atkartota 2015 m. liepos 13 d. Tarybos reglamento (ES) 2015/1589, nustatančio išsamias Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo 108 straipsnio taikymo taisykles, 1 straipsnio b punkte.

      (
         1
      )	OL C 260, 2016 7 18.


201806010041915502018/C 211/24482016TC21120180618LT01LTINFO_JUDICIAL20180503192022Byla T-48/16: 2018 m. gegužės 3 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Sigma Orionis / Komisija (Arbitražinė išlyga — Septintoji bendroji mokslinių tyrimų, technologinės plėtros ir demonstracinės veiklos programa (2007 – 2013 m.) ir Bendroji mokslinių tyrimų ir inovacijų programa „Horizontas 2020“ — Mokėjimų sustabdymas ir dotacijos sutarčių nutraukimas atlikus finansinį auditą — Prašymas sumokėti sumas, kurias Komisija turi mokėti pagal dotacijos sutartis — Deliktinė atsakomybė)
 ---documentbreak--- C2112018LT1920120180503LT00241922022018 m. gegužės 3 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Sigma Orionis / Komisija

   (Byla T-48/16) (
         1
      )
   „(Arbitražinė išlyga — Septintoji bendroji mokslinių tyrimų, technologinės plėtros ir demonstracinės veiklos programa (2007 – 2013 m.) ir Bendroji mokslinių tyrimų ir inovacijų programa „Horizontas 2020“ — Mokėjimų sustabdymas ir dotacijos sutarčių nutraukimas atlikus finansinį auditą — Prašymas sumokėti sumas, kurias Komisija turi mokėti pagal dotacijos sutartis — Deliktinė atsakomybė)“2018/C 211/24Proceso kalba: prancūzų
      Šalys

      Ieškovė: Sigma Orionis SA (Valbonas, Prancūzija), atstovaujama advokatų S. Orlandi ir T. Martin

      Atsakovė: Europos Komisija, atstovaujama F. Dintilhac ir M. Siekierzyńska

      Dalykas

   Pirma, SESV 272 straipsniu pagrįstas prašymas priteisti iš Komisijos sumokėti ieškovei sumas, mokėtinas pagal sutartis, sudarytas vykdant septintąją bendrąją mokslinių tyrimų, technologinės plėtros ir demonstracinės veiklos programą (2007–2013 m.) bei bendrąją mokslinių tyrimų ir inovacijų programą „Horizontas 2020“, ir, antra, SESV 268 straipsniu pagrįstas prašymas atlyginti ieškovės tariamai patirtą žalą, Komisijai neįvykdžius jai tenkančių įpareigojimų.

      Rezoliucinė dalis

            1.

            Atmesti ieškinį.

            2.

            Priteisti iš Sigma Orionis SA bylinėjimosi išlaidas, įskaitant patirtas per procedūrą dėl laikinųjų apsaugos priemonių taikymo.

      (
         1
      )	OL C 98, 2016 3 14.


title: Byla C-254/18: 2018 m. balandžio 12 d. Conseil d'État (Prancūzija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Syndicat des cadres de la sécurité intérieure / Premier ministre, Ministre d'État, Ministre de l'Intérieur, Ministre de l'Action et des Comptes publics

text:
201806010271917432018/C 211/212542018CJC21120180618LT01LTINFO_JUDICIAL20180412171821Byla C-254/18: 2018 m. balandžio 12 d.Conseil d'État (Prancūzija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Syndicat des cadres de la sécurité intérieure / Premier ministre, Ministre d'État, Ministre de l'Intérieur, Ministre de l'Action et des Comptes publics

 ---documentbreak--- C2112018LT1710120180412LT00211711822018 m. balandžio 12 d.Conseil d'État (Prancūzija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Syndicat des cadres de la sécurité intérieure / Premier ministre, Ministre d'État, Ministre de l'Intérieur, Ministre de l'Action et des Comptes publics

   (Byla C-254/18)2018/C 211/21Proceso kalba: prancūzų
      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Conseil d'État

      Šalys pagrindinėje byloje

      Ieškovė: Syndicat des cadres de la sécurité intérieure

      Atsakovai: Premier ministre, Ministre d'État, Ministre de l'Intérieur, Ministre de l'Action et des Comptes publics

      Prejudiciniai klausimai

            1.

            Ar 2003 m. lapkričio 4 d. Direktyvos 2003/88/EB (
                  1
               ) dėl tam tikrų darbo laiko organizavimo aspektų 6 ir 16 straipsnių nuostatos turi būti aiškinamos taip, kad pagal jas nustatomas slankusis pamatinis laikotarpis, ar taip, kad valstybėms narėms paliekama galimybė pasirinkti, ar nustatyti slankųjį, ar fiksuotą laikotarpį?

            2.

            Jeigu tas nuostatas reikėtų aiškinti taip, kad pagal jas turi būti nustatytas slankusis pamatinis laikotarpis, ar 17 straipsnyje numatyta galimybė nukrypti nuo 16 straipsnio b punkto nuostatų taikytina ne tik pamatinio laikotarpio trukmei, bet ir jo slankumui?

      (
         1
      )	2003 m. lapkričio 4 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2003/88/EB dėl tam tikrų darbo laiko organizavimo aspektų (OL L 299, 2003, p. 9; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 5 sk., 4 t., p. 381).


201806010421917352018/C 211/121392018CJC21120180618LT01LTINFO_JUDICIAL2018022191021Byla C-139/18 P: 2018 m. vasario 21 d. CJ pateiktas apeliacinis skundas dėl 2017 m. gruodžio 13 d. Bendrojo Teismo (pirmoji kolegija) priimto sprendimo byloje T-602/16 CJ / Europos ligų prevencijos ir kontrolės centras (ECDC)

 ---documentbreak--- C2112018LT910120180221LT0012911022018 m. vasario 21 d. CJ pateiktas apeliacinis skundas dėl 2017 m. gruodžio 13 d. Bendrojo Teismo (pirmoji kolegija) priimto sprendimo byloje T-602/16 CJ / Europos ligų prevencijos ir kontrolės centras (ECDC)

   (Byla C-139/18 P)2018/C 211/12Proceso kalba: anglų
      Šalys

      Apeliantas: CJ, atstovaujamas Δικηγόρος V. Kolias

      Kita proceso šalis: Europos ligų prevencijos ir kontrolės centras (ECDC)

      Apelianto reikalavimai

            —

            panaikinti visą 2017 m. gruodžio 13 d. Bendrojo Teismo sprendimą byloje T-602/16 CJ / ECDC (EU:T:2017:893);

            —

            atitinkamai, jeigu apeliacinis skundas būtų pripažintas pagrįstu, panaikinti ginčijamą 2015 m. rugsėjo 21 d. vertinimo ataskaitą;

            —

            priteisti iš ECDC visas bylinėjimosi apeliacinėje ir pirmojoje instancijose išlaidas.

      Apeliacinio skundo pagrindai ir pagrindiniai argumentai

   Grįsdamas apeliacinį skundą apeliantas remiasi keturiais pagrindais:

            1.

            Pirmasis pagrindas, grindžiamas tuo, kad Bendrasis Teismas:

                     —

                     klaidingai aiškino ECDC Įgyvendinimo taisyklės Nr. 20 3 straipsnio 1 dalį, siejamą su 3 straipsnio 3 dalimi, ir klaidingai nustatė, kad tokiais atvejais, kaip nagrinėjamasis, apeliacinis vertintojas nebūtinai turi būti valdybos pirmininkas,

                     —

                     klaidingai teisiškai klasifikavo faktus, kai konstatavo, kad bet kuriuo atveju mažai tikėtina, kad valdybos pirmininkas priims apeliantui palankų sprendimą,

                     —

                     klaidingai aiškino argumentą, pagal kurį vertintojo pavaldinys negali būti apeliacinis vertintojas, nes jis nėra pakankamai nepriklausomas nuo vertintojo.

            2.

            Antrasis pagrindas, grindžiamas tuo, kad Bendrasis Teismas:

                     —

                     klaidingai aiškino ECDC Įgyvendinimo taisyklės Nr. 20 7 straipsnio 1 dalį ir 8 straipsnio 3 ir 4 dalis, kai nustatė, kad vertintojas gali neatsižvelgti į per ankstesnį vertinimo laikotarpį tarnautojui nustatytus tikslus ir darbo rezultatų rodiklius,

                     —

                     jei ankstesniam teiginiui nebūtų pritarta: klaidingai teisiškai kvalifikavo faktus, kai konstatavo, kad vertintojas tinkamai atsižvelgė į tikslus ir darbo rezultatų rodiklius.

            3.

            Trečiasis pagrindas, grindžiamas tuo, kad Bendrasis Teismas:

                     —

                     klaidingai aiškino „dialogo“ sąvoką pagal ECDC Įgyvendinimo taisyklės 8 straipsnio 9 dalį,

                     —

                     jei ankstesniam teiginiui nebūtų pritarta: klaidingai teisiškai kvalifikavo vertinimo „dialogą“ kaip dialogą, kurį ECDC gali apriboti tuo, jog tvirtintoja paprašo tarnautojo pateikti jai jos jau turimą dokumentą; mobiliuoju telefonu paklausia tarnautojo „Kuriuos darbo rezultatų vertinimo aspektus jūs laikote klaidingais?“; ir neužduoda jokio kito klausimo po to, kai tarnautojas iš esmės atsako ir pasiūlo jai pateikti papildomos ir konkretesnės informacijos, kuri jai būtų reikalinga.

            4.

            Ketvirtasis pagrindas, grindžiamas tuo, kad Bendrasis Teismas:

                     —

                     klaidingai aiškino Pareigūnų tarnybos nuostatų 22a straipsnį, kai iš esmės nusprendė, kad net jeigu tarnautojas nurodo in tempore non suspecto netinkamą finansų valdymą, pateikia bent priminius to įrodymus ir jo teiginiai atitinka tikrovę, agentūra pasielgė teisingai jo metinį vertinimą patikėdama asmenims, kuriems skirti jo kaltinimai,

                     —

                     jei ankstesniam teiginiui nebūtų pritarta: klaidingai teisiškai kvalifikavo apelianto teiginius, kurie, jo vertinimu, nebuvo pateikti in tempore non suspecto, neatitiko tikrovės ir nebuvo pagrįsti įrodymais, ir nusprendė, kad nepaisant to pareigūnai, kuriems skirti kaltinimai, galėjo neutraliai vertinti apelianto darbo rezultatus.


201806010161915582018/C 211/251682016TC21120180618LT01LTINFO_JUDICIAL20180503202011Byla T-168/16: 2018 m. gegužės 3 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Grizzly Tools / Komisija (Vartotojų ir darbuotojų sveikatos ir saugos apsauga — Direktyva 2006/42/EB — Apsaugos sąlyga — Nacionalinė priemonė, pagal kurią draudžiama pateikti rinkai aukšto slėgio plautuvus — Esminiai sveikatos ir saugos reikalavimai — Komisijos sprendimas, kuriuo pripažįstama, kad priemonė yra pateisinama — Pareiga motyvuoti — Vienodas požiūris)
 ---documentbreak--- C2112018LT2010120180503LT00252012012018 m. gegužės 3 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Grizzly Tools / Komisija

   (Byla T-168/16) (
         1
      )
   „(Vartotojų ir darbuotojų sveikatos ir saugos apsauga — Direktyva 2006/42/EB — Apsaugos sąlyga — Nacionalinė priemonė, pagal kurią draudžiama pateikti rinkai aukšto slėgio plautuvus — Esminiai sveikatos ir saugos reikalavimai — Komisijos sprendimas, kuriuo pripažįstama, kad priemonė yra pateisinama — Pareiga motyvuoti — Vienodas požiūris)“2018/C 211/25Proceso kalba: vokiečių
      Šalys

      Ieškovė: Grizzly Tools GmbH & Co. KG (Großostheim, Vokietija), atstovaujama advokato H. Fischer

      Atsakovė: Europos Komisija, atstovaujama iš pradžių G. Zavvos ir K. Petersen, vėliau K. Petersen

      Dalykas

   SESV 263 straipsniu grindžiamas ieškinys, kuriuo prašoma panaikinti 2016 m. vasario 8 d. Komisijos įgyvendinimo sprendimą (ES) 2016/175 dėl Ispanijos pagal Europos Parlamento ir Tarybos direktyvą 2006/42/EB priimtos priemonės, kuria draudžiama pateikti rinkai tam tikro tipo slėginius plautuvus (OL L 33, 2016, p. 12).

      Rezoliucinė dalis

            1.

            Atmesti ieškinį.

            2.

            Grizzly Tools GmbH & Co. KG padengia bylinėjimosi išlaidas.

      (
         1
      )	OL C 270, 2016 7 25.


201806010111915512018/C 211/312142018TC21120180618LT01LTINFO_JUDICIAL20180327242521Byla T-214/18: 2018 m. kovo 27 d. pareikštas ieškinys byloje Briois / Parlamentas

 ---documentbreak--- C2112018LT2410120180327LT00312412522018 m. kovo 27 d. pareikštas ieškinys byloje Briois / Parlamentas

   (Byla T-214/18)2018/C 211/31Proceso kalba: prancūzų
      Šalys

      Ieškovas: Steeve Briois (Henen Bomonas, Prancūzija), atstovaujamas advokato F. Wagner

      Atsakovas: Europos Parlamentas

      Reikalavimai

   Ieškovas Bendrojo Teismo prašo:

            —

            panaikinti 2018 m. vasario 6 d. Europos Parlamento sprendimą dėl prašymo atšaukti Steeve Briois imunitetą 2017/2221(IMM), susijusio su Teisės reikalų komiteto priimta ataskaita A8-0011/2018,

            —

            įpareigoti Europos Parlamentą sumokėti Steeve Brios 35000 eurų sumą kaip patirtos neturtinės žalos atlyginimą,

            —

            įpareigoti Europos Parlamentą sumokėti Steeve Brios 5000 eurų sumą, kurią sudaro atlygintinos bylinėjimosi išlaidos,

            —

            priteisti iš Europos Parlamento visas bylinėjimosi šioje instancijoje išlaidas.

      Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

   Grįsdamas ieškinį ieškovas remiasi keturiais pagrindais.

            1.

            Pirmasis ieškinio pagrindas, susijęs su Protokolo Nr. 7 dėl Europos Sąjungos privilegijų ir imunitetų (toliau – protokolas) 8 straipsnio pažeidimu tiek, kiek S. Briois pareiškimas, dėl kurio jo kilmės valstybėje narėje pradėtas baudžiamasis persekiojimas, laikytinas nuomonės pareiškimu einant Parlamento nario pareigas, kaip tai suprantama pagal Protokolo 8 straipsnį.

            2.

            Antrasis ieškinio pagrindas, susijęs su protokolo 9 straipsnio pažeidimu tiek, kiek Parlamentas neteisingai aiškino tiek šios nuostatos raidę ir dvasią, kai priėmė sprendimą atšaukti S. Briois imunitetą, dėl to šis sprendimas yra negaliojantis.

            3.

            Trečiasis ieškinio pagrindas, susijęs su vienodo požiūrio ir gero administravimo principo pažeidimu.
            Pirma, ieškovas mano, kad Parlamentas pažeidė vienodo požiūrio principą jo atžvilgiu, palyginti su kitais parlamento nariais, kurių padėtis jei ne identiška, tai bent panaši, ir dėl to taip pat pažeidė gero administravimo principą, pagal kurį kompetentinga institucija turi pareigą rūpestingai ir nešališkai išnagrinėti visas nagrinėjamam atvejui svarbias aplinkybes.
            Antra, ieškovas mano, kad įrodymų visetas leidžia daryti išvadą dėl akivaizdaus fumus persecutionis jo atžvilgiu atvejo egzistavimo.

            4.

            Ketvirtasis ieškinio pagrindas, susijęs su teisės į gynybą pažeidimu, nes vykstant jo apklausai Teisės reikalų komitete nepakankamai užtikrinta ši ieškovo teisė ir rungimosi principo taikymas. Taigi ieškovas tvirtina, kad tai, jog jis nebuvo pakviestas išsakyti savo pozicijos dėl jo imuniteto atšaukimo plenarinėje asamblėjoje, ne tik nesuderinama ne tik su bendraisiais teisės principais, bet ir prieštarauja sveikai nuovokai ir įprastai parlamento praktikai.


201806010151915572018/C 211/264282017TC21120180618LT01LTINFO_JUDICIAL20180502212111Byla T-428/17: 2018 m. gegužės 2 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Alpine Welten Die Bergführer / EUIPO (ALPINEWELTEN Die Bergführer) (Europos Sąjungos prekių ženklas — Vaizdinio Europos Sąjungos prekių ženklo „ALPINEWELTEN Die Bergführer“ paraiška — Absoliutus atmetimo pagrindas — Apibūdinamasis pobūdis — Reglamento (EB) Nr. 207/2009 7 straipsnio 1 dalies c punktas (dabar – Reglamento (ES) 2017/1001 7 straipsnio 1 dalies c punktas))
 ---documentbreak--- C2112018LT2110120180502LT00262112112018 m. gegužės 2 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Alpine Welten Die Bergführer / EUIPO (ALPINEWELTEN Die Bergführer)

   (Byla T-428/17) (
         1
      )
   „(Europos Sąjungos prekių ženklas — Vaizdinio Europos Sąjungos prekių ženklo „ALPINEWELTEN Die Bergführer“ paraiška — Absoliutus atmetimo pagrindas — Apibūdinamasis pobūdis — Reglamento (EB) Nr. 207/2009 7 straipsnio 1 dalies c punktas (dabar – Reglamento (ES) 2017/1001 7 straipsnio 1 dalies c punktas))“2018/C 211/26Proceso kalba: vokiečių
      Šalys

      Ieškovė: Alpine Welten Die Bergführer GmbH & Co. KG (Berghülen, Vokietija), atstovaujama advokato T.-C. Leisenberg

      Atsakovė: Europos Sąjungos intelektinės nuosavybės tarnyba (EUIPO), atstovaujama W. Schramek ir A. Söder

      Dalykas

   Ieškinys dėl 2017 m. balandžio 25 d. EUIPO pirmosios apeliacinės tarybos sprendimo (byla R 1339/2016-1), susijusio su paraiška įregistruoti žodinį žymenį „ALPINEWELTEN Die Bergführer“ kaip Europos Sąjungos prekių ženklą.

      Rezoliucinė dalis

            1.

            Atmesti ieškinį.

            2.

            Priteisti iš Alpine Welten Die Bergführer GmbH & Co. KG bylinėjimosi išlaidas.

      (
         1
      )	OL C 277, 2017 8 21.


201806010141915532018/C 211/322152018TC21120180618LT01LTINFO_JUDICIAL20180327252621Byla T-215/18: 2018 m. kovo 27 d. pareikštas ieškinys byloje QB / ECB

 ---documentbreak--- C2112018LT2510120180327LT00322512622018 m. kovo 27 d. pareikštas ieškinys byloje QB / ECB

   (Byla T-215/18)2018/C 211/32Proceso kalba: prancūzų
      Šalys

      Ieškovas: QB, atstovaujamas advokato L. Levi

      Atsakovas: Europos Centrinis Bankas

      Reikalavimai

   Ieškovas Bendrojo Teismo prašo:

            —

            pripažinti šį ieškinį priimtinu ir pagrįstu;

      ir

            —

            panaikinti vertinimo už 2016 m. ataskaitą ir 2017 m. gegužės 23 d. sprendimą, apie kurį ieškovui pranešta 2017 m. birželio 28 d. ir kuriuo atsisakoma padidinti ieškovo darbo užmokestį;

            —

            prireikus panaikinti 2017 m. rugsėjo mėn. sprendimą atmesti administracinį skundą, taip pat panaikinti implicitinį sprendimą atmesti ieškovo skundą;

            —

            įpareigoti atsakovą atlyginti neturtinę žalą, ex aequo et bono įvertintą 15000 eurų;

            —

            priteisti iš atsakovo visas bylinėjimosi išlaidas.

      Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

   Grįsdamas ieškinį ieškovas remiasi šešiais pagrindais.

            1.

            Pirmasis ieškinio pagrindas siejamas su tuo, kad patvirtindamas vertinimo už 2016 m. ataskaitą (toliau – ginčijama vertinimo ataskaita) atsakovas pažeidė Annual Salary and Bonus Review (ASBR) vertinimo ataskaitų rengimo ir procedūros vadovą, teisinio saugumo principą ir nesilaikė rūpestingumo pareigos. Ieškovas konkrečiai nurodo šiuos kaltinimus:

                     —

                     ginčijamą vertinimo ataskaitą parengė DG-H darbuotojas, o ne vertintojai;

                     —

                     ginčijama vertinimo ataskaita buvo priimta, nors ieškovo vertinimo procedūra buvo jau galutinai pasibaigusi;

                     —

                     ginčijamoje vertinimo ataskaitoje nurodytas vertinimo laikotarpis buvo per trumpas, kad būtų galima atlikti metinį vertinimą;

                     —

                     ginčijama vertinimo ataskaita nėra veiklos rezultatų vertinimo įrankis.

            2.

            Antrasis ieškinio pagrindas siejamas su akivaizdžia klaida, padaryta ginčijamoje vertinimo ataskaitoje, nes, pirma, vertinimas iš dalies grindžiamas užduotimi, kuri nebaigta dėl laikinojo nedarbingumo atostogų ir, antra, vertintojai neteisingai pakomentavo teigiamą trečiosios šalies vadybininko vertinimą, sumažino jo reikšmę ir neatsižvelgė į tikslus.

            3.

            Trečiasis ieškinio pagrindas siejamas su tuo, kad 2017 m. gegužės 23 d. sprendimas, kuriuo atsisakoma padidinti ieškovo darbo užmokestį (toliau – ASBR sprendimas), grindžiamas neteisėta vertinimo ataskaita.

            4.

            Ketvirtasis ieškinio pagrindas siejamas su tuo, kad ASBR sprendimą priėmė nekompetentinga institucija, nes jį priėmė laikinai 6 mėnesiams paskirtas asmuo, kuris neturėjo teisės jo priimti.

            5.

            Penktasis ieškinio pagrindas siejamas su akivaizdžiomis vertinimo klaidomis, padarytomis ASBR sprendime, nes jo priėmimo momentu nebuvo galima įrodyti, kad rezultatai yra nepakankami.

            6.

            Šeštasis ieškinio pagrindas siejamas su ASBR gairių, ASBR procedūros ir Chartijos 41 straipsnio pažeidimu, nes ASBR sprendime nepateikti motyvai.


201806010331917482018/C 211/032342016CJC21120180618LT01LTINFO_JUDICIAL201804263311Sujungtos bylos C-234/16 ir C-235/16: 2018 m. balandžio 26 d. Teisingumo Teismo (pirmoji kolegija) sprendimas byloje (Tribunal Supremo (Ispanija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Asociación Nacional de Grandes Empresas de Distribución (ANGED) / Consejería de Economía y Hacienda del Principado de Asturias (C-234/16), Consejo de Gobierno del Principado de Asturias (C-235/16) (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą — Didiesiems prekybos centrams taikomas regioninis mokestis — Įsisteigimo laisvė — Aplinkos apsauga ir teritorijos planavimas — Valstybės pagalba — Atrankinė priemonė)
 ---documentbreak--- C2112018LT310120180426LT000331312018 m. balandžio 26 d. Teisingumo Teismo (pirmoji kolegija) sprendimas byloje (Tribunal Supremo (Ispanija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Asociación Nacional de Grandes Empresas de Distribución (ANGED) / Consejería de Economía y Hacienda del Principado de Asturias (C-234/16), Consejo de Gobierno del Principado de Asturias (C-235/16)

   (Sujungtos bylos C-234/16 ir C-235/16) (
         1
      )
   „(Prašymas priimti prejudicinį sprendimą — Didiesiems prekybos centrams taikomas regioninis mokestis — Įsisteigimo laisvė — Aplinkos apsauga ir teritorijos planavimas — Valstybės pagalba — Atrankinė priemonė)“2018/C 211/03Proceso kalba: ispanų
      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Tribunal Supremo

      Šalys pagrindinėje byloje

      Kasatorė: Asociación Nacional de Grandes Empresas de Distribución (ANGED)

      Kitos proceso šalys: Consejería de Economía y Hacienda del Principado de Asturias (C-234/16), Consejo de Gobierno del Principado de Asturias (C-235/16)

      Rezoliucinė dalis

            1.

            SESV 49 ir 54 straipsniai turi būti aiškinami taip, jog jais nedraudžiama taikyti pagrindinėje byloje aptariamo didiesiems prekybos centrams nustatyto mokesčio.

            2.

            Prekybos centrų, kurių prekybos plotas mažesnis nei 4000 m2, atleidimas nuo pagrindinėje byloje aptariamo didiesiems prekybos centrams taikomo mokesčio, kuris iš esmės nustatomas pagal jų prekybos plotą, nėra valstybės pagalba, kaip ji suprantama pagal SESV 107 straipsnio 1 dalį. Tai, kad nuo šio mokesčio atleidžiami prekybos centrai, kurie prekiauja sodo ir daržo reikmenimis, automobiliais, statybos medžiagomis, įranga ir pramonei tiekiamomis prekėmis ir kurių prekybos plotas neviršija 10000 m2, taip pat nėra valstybės pagalba, kaip tai suprantama pagal tą nuostatą, jeigu šie prekybos centrai nedaro tokio didelio poveikio aplinkai ir teritorijos planavimui kaip kiti prekybos centrai, o tai turi patikrinti prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas.

      (
         1
      )	OL C 260, 2016 7 18.


title: Byla C-167/18: 2018 m. kovo 2 d. Tribunal Superior de Justicia de Canarias (Ispanija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Unión Insular de CC.OO. de Lanzarote / Swissport Spain Aviation Services Lanzarote S.L.

text:
201806010231917402018/C 211/131672018CJC21120180618LT01LTINFO_JUDICIAL20180302111111Byla C-167/18: 2018 m. kovo 2 d.Tribunal Superior de Justicia de Canarias (Ispanija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Unión Insular de CC.OO. de Lanzarote / Swissport Spain Aviation Services Lanzarote S.L.

 ---documentbreak--- C2112018LT1110120180302LT00131111112018 m. kovo 2 d.Tribunal Superior de Justicia de Canarias (Ispanija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Unión Insular de CC.OO. de Lanzarote / Swissport Spain Aviation Services Lanzarote S.L.

   (Byla C-167/18)2018/C 211/13Proceso kalba: ispanų
      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Tribunal Superior de Justicia de Canarias

      Šalys pagrindinėje byloje

      Ieškovė pirmojoje instancijoje ir apeliantė antrojoje instancijoje: Unión Insular de CC. OO. de Lanzarote (Lansarotės darbuotojų komisijų salos sąjunga)

      Atsakovė pirmojoje instancijoje ir apeliantė antrojoje instancijoje: Swissport Spain Aviation Services Lanzarote, S. L

      Prejudiciniai klausimai

            1.

            Ar 2001 m. kovo 12 d. Tarybos direktyvos 2001/23/EB dėl valstybių narių įstatymų, skirtų darbuotojų teisių apsaugai įmonių, verslo arba įmonių ar verslo dalių perdavimo atveju, suderinimo (
                  1
               ) 1 straipsnio 1 dalis taikoma, kai įmonė baigia teikti paslaugas klientui, nes nutraukiama paslaugų teikimo sutartis, vykdant veiklą, kuri iš esmės grindžiama darbo jėga (patalpų valymas), ir kai naujasis paslaugų teikėjas perima didžiąją dalį darbuotojų tam, kad jie teiktų tokias paslaugas, jeigu toks darbo sutarčių perėmimas atliekamas dėl Convenio colectivo de trabajo del sector de limpeza (Darbo valymo sektoriuje kolektyvinė sutartis) įtvirtintos imperatyvios normos?

            2.

            Ar Ispanijos Aukščiausiojo Teismo išaiškinimas, pagal kurį tais atvejais, kai darbuotojai perimami pagal kolektyvinę sutartį, įmonių perdavimo nėra, nes nėra savanoriško perdavimo reikalavimo, ir todėl ši direktyva nėra taikoma, atitinka Bendrijos direktyvą (kurią yra išaiškinęs Teisingumo Teismas)?

            3.

            Ar galima suprasti, kad, vadovaujantis direktyvos nuostatomis, paslaugas teikiančių įmonių atvejais, kai sektoriaus šakos kolektyvinė sutartis nustato darbuotojų perėmimo pareigą, susiduriame su darbuotojų perėmimu ir, atitinkamai, su įmonių perdavimu, kaip tai suprantama pagal minėtą direktyvą?

            4.

            Ar Convenio Colectivo de Limpieza de Edificios y Locales de la provincia de Las Palmas 2012/2014 (Las Palmaso provincijos pastatų ir patalpų valymo kolektyvinė sutartis) 14 straipsnis, kuriame įtvirtinta, kad darbuotojų perėmimo pagal kolektyvinę sutartį atvejais perimtieji darbuotojai neišsaugo teisių ir pareigų, turėtų perdavėjo įmonėje, ar darbo sąlygų, kurios buvo sutartos kolektyvine sutartimi, atitinka minėtos direktyvos 3 straipsnį?

      (
         1
      )	OL L 82, 2001 3 22, p. 16; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 5 sk., 4 t., p. 98.


201806010431917362018/C 211/042362016CJC21120180618LT01LTINFO_JUDICIAL201804264411Sujungtos bylos C-236/16 ir C-237/16: 2018 m. balandžio 26 d. Teisingumo Teismo (pirmoji kolegija) sprendimas byloje (Tribunal Supremo (Ispanija) prašymai priimti prejudicinį sprendimą) Asociación Nacional de Grandes Empresas de Distribución (ANGED) / Diputación General de Aragón (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą — Didiesiems prekybos centrams taikomas regioninis mokestis — Įsisteigimo laisvė — Aplinkos apsauga ir teritorijos planavimas — Valstybės pagalba — Atrankinė priemonė)
 ---documentbreak--- C2112018LT410120180426LT000441412018 m. balandžio 26 d. Teisingumo Teismo (pirmoji kolegija) sprendimas byloje (Tribunal Supremo (Ispanija) prašymai priimti prejudicinį sprendimą) Asociación Nacional de Grandes Empresas de Distribución (ANGED) / Diputación General de Aragón

   (Sujungtos bylos C-236/16 ir C-237/16) (
         1
      )
   „(Prašymas priimti prejudicinį sprendimą — Didiesiems prekybos centrams taikomas regioninis mokestis — Įsisteigimo laisvė — Aplinkos apsauga ir teritorijos planavimas — Valstybės pagalba — Atrankinė priemonė)“2018/C 211/04Proceso kalba: ispanų
      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Tribunal Supremo

      Šalys pagrindinėje byloje

      Kasatorė: Asociación Nacional de Grandes Empresas de Distribución (ANGED)

      Kita proceso šalis: Diputación General de Aragón

      Rezoliucinė dalis

            1.

            SESV 49 ir 54 straipsniai turi būti aiškinami taip, jog jais nedraudžiama taikyti pagrindinėje byloje aptariamo didiesiems prekybos centrams nustatyto mokesčio.

            2.

            Prekybos centrų, kurių prekybos plotas mažesnis nei 500 m2, ir prekybos centrų, kurių prekybos plotas viršija šią ribą, tačiau kurių mokesčio bazė neviršija 2000 m2, atleidimas nuo pagrindinėje byloje aptariamo didiesiems prekybos centrams taikomo mokesčio, kuris iš esmės nustatomas pagal jų prekybos plotą, nėra valstybės pagalba, kaip ji suprantama pagal SESV 107 straipsnio 1 dalį. Tai, kad nuo šio mokesčio atleidžiami prekybos centrai, kurie prekiauja įrenginiais, automobiliais, įrankiais ir pramonei tiekiamomis prekėmis, statybos prekėmis, santechnika, durimis ir langais (verslui skirtomis prekėmis), baldais individualiose, tradicinėse ir specializuotose parduotuvėse, automobiliais, taip pat augalininkystės ūkiai ir degalinės, nėra valstybės pagalba, kaip tai suprantama pagal tą nuostatą, jeigu šie prekybos centrai nedaro tokio didelio poveikio aplinkai ir teritorijos planavimui nei kiti prekybos centrai, o tai turi patikrinti prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas.

      (
         1
      )	OL C 260, 2016 7 18.


title: Byla C-176/18: 2018 m. kovo 7 d. Tribunal Supremo (Ispanija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Club de Variedades Vegetales Protegidas / Adolfo Juan Martínez Sanchís

text:
201806010281917502018/C 211/141762018CJC21120180618LT01LTINFO_JUDICIAL20180307111222Byla C-176/18: 2018 m. kovo 7 d.Tribunal Supremo (Ispanija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Club de Variedades Vegetales Protegidas / Adolfo Juan Martínez Sanchís

 ---documentbreak--- C2112018LT1120120180307LT00141121222018 m. kovo 7 d.Tribunal Supremo (Ispanija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Club de Variedades Vegetales Protegidas / Adolfo Juan Martínez Sanchís

   (Byla C-176/18)2018/C 211/14Proceso kalba: ispanų
      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Tribunal Supremo

      Šalys pagrindinėje byloje

      Kasatorius: Club de Variedades Vegetales Protegidas

      Kita kasacinio proceso šalis: Adolfo Juan Martínez Sanchís

      Prejudiciniai klausimai

            1.

            Jeigu ūkininkas iš medelyno (trečiosios šalies įmonės) įsigijo keletą vienos veislės sodinukų ir pasodino juos iki tos veislės teisinės apsaugos įsigaliojimo, ar jis turi laikytis Reglamento (EB) Nr. 2100/94 (
                  1
               ) 13 straipsnio 3 dalyje išdėstytų reikalavimų, kad vykdomai vėlesnei veiklai – medžių duodamo derliaus sutrinkimui – būtų taikoma tostraipsnio 2 dalyje nurodyta ius prohibendi, nes derlius suprantamas kaip surinkta augalinė medžiaga? O gal šią derliaus nuėmimo veiklą reikėtų laikyti veislės gamybos ar dauginimo veikla, kurios metu gaunama „surinkta augalinė medžiaga“, tačiau kurią augalų veislės savininkui uždraudus, nereikalaujama įvykdyti 3 dalies reikalavimų?

            2.

            Ar aiškinimas, kad pakopinės apsaugos sistema daro poveikį bet kokiam 2 dalyje minimam su „surinkta augaline medžiaga“ susijusiam veiksmui, taip pat pačiam derliui, ar tik veiksmams, kurie atliekami po šios surinktos augalinės medžiagos gamybos, pvz., jos laikymui ir pateikimui rinkai, atitinka Reglamento (EB) Nr. 2100/94 13 straipsnio 3 dalį?

            3.

            Taikant pakopinės apsaugos sistemą „surinktai augalinei medžiagai“, kuri apibūdinta Reglamento (EB) Nr. 2100/94 13 straipsnio 3 dalyje, ar būtina, kad, siekiant įvykdyti pirmąją sąlygą, sodinukai būtų įsigyti po to, kai savininkas jau yra gavęs augalų veislių teisinę apsaugą Bendrijoje, o gal pakaktų, kad tuo metu jam būtų buvusi taikyta laikina apsauga, nes tai buvo padaryta laikotarpiu nuo paraiškos paskelbimo iki augalų veislės teisinės apsaugos suteikimo įsigaliojimo pradžios?

      (
         1
      )	1994 m. liepos 27 d. Tarybos reglamentas (EB) Nr. 2100/94 dėl augalų veislių teisinės apsaugos Bendrijoje (OL L 227, 1994, p. 1; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 3 sk., 16 t., p. 390).


201806010101915452018/C 211/274292017TC21120180618LT01LTINFO_JUDICIAL20180503212222Byla T-429/17: 2018 m. gegužės 3 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Laboratoires Majorelle / EUIPO – Jardin Majorelle (LABORATOIRES MAJORELLE) (Europos Sąjungos prekių ženklas — Protesto procedūra — Žodinio Europos Sąjungos prekių ženklo LABORATOIRES MAJORELLE paraiška — Ankstesnis žodinis Europos Sąjungos prekių ženklas MAJORELLE — Santykinis atmetimo pagrindas — Galimybė supainioti — Reglamento (EB) Nr. 207/2009 8 straipsnio 1 dalies b punktas (dabar – Reglamento (ES) 2017/1001 8 straipsnio 1 dalies b punktas) — Ankstesni prekių ženklai — Prekių ženklo paraiškos dalijimas — Reglamento Nr. 207/2009 44 straipsnio 6 dalis (dabar – Reglamento 2017/1001 50 straipsnio 6 dalis))
 ---documentbreak--- C2112018LT2120120180503LT00272122222018 m. gegužės 3 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Laboratoires Majorelle / EUIPO – Jardin Majorelle (LABORATOIRES MAJORELLE)

   (Byla T-429/17) (
         1
      )
   „(Europos Sąjungos prekių ženklas — Protesto procedūra — Žodinio Europos Sąjungos prekių ženklo LABORATOIRES MAJORELLE paraiška — Ankstesnis žodinis Europos Sąjungos prekių ženklas MAJORELLE — Santykinis atmetimo pagrindas — Galimybė supainioti — Reglamento (EB) Nr. 207/2009 8 straipsnio 1 dalies b punktas (dabar – Reglamento (ES) 2017/1001 8 straipsnio 1 dalies b punktas) — Ankstesni prekių ženklai — Prekių ženklo paraiškos dalijimas — Reglamento Nr. 207/2009 44 straipsnio 6 dalis (dabar – Reglamento 2017/1001 50 straipsnio 6 dalis))“2018/C 211/27Proceso kalba: prancūzų
      Šalys

      Ieškovė: Laboratoires Majorelle (Paryžius, Prancūzija), atstovaujama advokato G. Odinot

      Atsakovė: Europos Sąjungos intelektinės nuosavybės tarnyba (EUIPO), atstovaujama A. Folliard-Monguiral

      Kita procedūros EUIPO apeliacinėje taryboje šalis, įstojusi į bylą Bendrajame Teisme: Jardin Majorelle (Marakešas, Marokas)

      Dalykas

   Ieškinys dėl 2017 m. gegužės 12 d. EUIPO penktosios apeliacinės tarybos sprendimo (byla R 1238/2016-5), susijusio su protesto procedūra tarp Jardin Majorelle ir Laboratoires Majorelle.

      Rezoliucinė dalis

            1.

            Atmesti ieškinį.

            2.

            Priteisti iš Laboratoires Majorelle bylinėjimosi išlaidas.

      (
         1
      )	OL C 309, 2017 9 18.