title: lieta C-72/05 Tiesas (pirmā palāta) spriedums 2006. gada 14. septembrī ( Finanzgericht München (Vācija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Hausgemeinschaft Jörg un Stefanie Wollny pret Finanzamt Landshut (Sestā PVN direktīva — 11. panta A daļas 1. punkta c) apakšpunkts — Nekustamā īpašuma, kas ir nodots uzņēmumam, izmantošana nodokļa maksātāja personīgām vajadzībām — Šīs izmantošanas pielīdzināšana pakalpojumu sniegšanai par atlīdzību — Nodokļa bāzes noteikšana — Pilnu šo pakalpojumu sniegšanas izmaksu nodokļa maksātājam jēdziens)

text:
               18.11.2006

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 281/12

         Tiesas (pirmā palāta) spriedums 2006. gada 14. septembrī (Finanzgericht München (Vācija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Hausgemeinschaft Jörg un Stefanie Wollny pret Finanzamt Landshut

   (lieta C-72/05) (1)

   (Sestā PVN direktīva - 11. panta A daļas 1. punkta c) apakšpunkts - Nekustamā īpašuma, kas ir nodots uzņēmumam, izmantošana nodokļa maksātāja personīgām vajadzībām - Šīs izmantošanas pielīdzināšana pakalpojumu sniegšanai par atlīdzību - Nodokļa bāzes noteikšana - Pilnu šo pakalpojumu sniegšanas izmaksu nodokļa maksātājam jēdziens)
   (2006/C 281/19)
   Tiesvedības valoda — vācu
   Iesniedzējtiesa
   Finanzgericht München
   Lietas dalībnieki pamata procesā

      Prasītāja: Hausgemeinschaft Jörg und Stefanie Wollny

      Atbildētājs: Finanzamt Landshut

   Priekšmets
   Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Finanzgericht München — 11. panta A daļas 1. punkta c) apakšpunkta interpretācija Padomes 1977. gada 17. maija Sestajā direktīva 77/388/EEK par to, kā saskaņojami dalībvalstu tiesību akti par apgrozījuma nodokļiem — Kopēja pievienotās vērtības nodokļu sistēma: vienota aprēķinu bāze (OV L 145, 1. lpp.) — Aprēķina bāze attiecībā uz pakalpojumiem sakarā ar to, ka nodokļa maksātājs ēkas, kas kopumā atrodas tā uzņēmuma rīcībā, daļu izmanto privātajām vajadzībām — „Pilnu izmaksu“ nodokļa maksātājam jēdziens
   Rezolutīvā daļa:
   11. panta A daļas 1. punkta c) apakšpunkts Padomes 1977. gada 17. maija Sestajā direktīvā 77/388/EEK par to, kā saskaņojami dalībvalstu tiesību akti par apgrozījuma nodokļiem — Kopēja pievienotās vērtības nodokļu sistēma: vienota aprēķinu bāze, kas grozīta ar Padomes 1995. gada 10. aprīļa Direktīvu 95/7/EK, ir jāinterpretē tādējādi, ka tas neiestājas pret to, lai nekustamā īpašuma, ko nodokļa maksātājs ir pilnībā iekļāvis sava uzņēmuma aktīvos, daļas izmantošanai personīgām vajadzībām piemērojamā pievienotās vērtības nodokļa bāze tiek noteikta nekustamā īpašumā iegādes vai celtniecības izmaksu daļas apmērā, kura ir noteikta atkarībā no pievienotās vērtības nodokļa atskaitījumu koriģēšanas perioda ilguma, kurš ir noteikts atbilstoši minētas direktīvas 20. pantam.
   Ja zemes, uz kuras ir uzcelts nekustamais īpašums, iegādes izmaksas tikušas apliktas ar pievienotās vērtības nodokli un nodokļa maksātājs ir saņēmis tā atskaitījumus, šīs izmaksas ir iekļaujamas minētā nodokļa bāze.

      (1)  OV C 93, 16.04.2005.


title: Byla C-42/06 2006 m. rugsėjo 21 d. Teisingumo Teismo pirmininko nutartis Europos Bendrijų Komisija prieš Belgijos Karalystę

text:
               2.12.2006

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 294/36

         2006 m. rugsėjo 21 d. Teisingumo Teismo pirmininko nutartis Europos Bendrijų Komisija prieš Belgijos Karalystę
   (Byla C-42/06) (1)

   (2006/C 294/69)

      Proceso kalba: prancūzų

   Teisingumo Teismo pirmininkas nutartimi nurodė išbraukti bylą iš registro.

      (1)  OL C 74, 2006 3 25.


title: Byla T-675/13: 2016 m. rugsėjo 15 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje K Chimica/ECHA (REACH — Medžiagos registracijos mokestis — Labai mažoms, mažoms ir vidutinėms įmonėms taikomas mokesčio sumažinimas — Pateiktoje informacijoje padaryta klaida dėl įmonės dydžio — Rekomendacija 2003/361/EB — Sprendimas, kuriuo nustatomas administravimo mokestis — Įmonės dydžio nustatymas — ECHA įgaliojimai)

text:
               24.10.2016

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 392/23

         2016 m. rugsėjo 15 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje K Chimica/ECHA

   (Byla T-675/13) (1)

   ((REACH - Medžiagos registracijos mokestis - Labai mažoms, mažoms ir vidutinėms įmonėms taikomas mokesčio sumažinimas - Pateiktoje informacijoje padaryta klaida dėl įmonės dydžio - Rekomendacija 2003/361/EB - Sprendimas, kuriuo nustatomas administravimo mokestis - Įmonės dydžio nustatymas - ECHA įgaliojimai))
   (2016/C 392/26)
   Proceso kalba: italų

      Šalys

      Ieškovė: K Chimica Srl (Mirano, Italija), atstovaujama advokatų R. Buizza ir M. Rota

      Atsakovė: Europos cheminių medžiagų agentūra, iš pradžių atstovaujama M. Heikkilä, A. Iber, E. Bigi, E. Maurage ir J.-P. Trnka, vėliau – M. Heikkilä, E. Bigi, E. Maurage ir J.-P. Trnka, padedamų advokato C. Garcia Molyneux

      Dalykas

   Pirma, pagal SESV 263 straipsnį grindžiamas prašymas panaikinti 2013 m. spalio 15 d. ECHA sprendimą SME(2013) 3665, kuriame nustatyta, kad ieškovė nepateikė įrodymų, būtinų tam, kad ji galėtų pasinaudoti mažoms įmonėms numatytu mokesčio sumažinimu, ir jai nustatytas administravimo mokestis, antra, prašymas pripažinti, kad ieškovė yra maža įmonė, ir taikyti jai atitinkamą mokestį ir, trečia, SESV 263 straipsniu grindžiamas prašymas panaikinti ECHA išrašytas sąskaitas faktūras.

      Rezoliucinė dalis

               1.

               Panaikinti 2013 m. spalio 15 d. Europos cheminių medžiagų agentūros (ECHA) sprendimą SME(2013) 3665.

               2.

               Atmesti likusią ieškinio dalį.

               3.

               ECHA padengia savo ir K Chimica Srl. patirtas bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 45, 2014 2 15.


title: Sujungtos bylos C-92/09 ir C-93/09: 2010 m. lapkričio 9 d. Teisingumo Teismo (didžioji kolegija) sprendimas byloje ( Verwaltungsgericht Wiesbaden (Vokietija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Volker und Markus Schecke GbR (C-92/09), Hartmut Eifert (C-93/09) prieš Land Hessen (Fizinių asmenų apsauga tvarkant asmens duomenis — Informacijos apie paramos žemės ūkiui gavėjus skelbimas — Šį skelbimą numatančių ir jo tvarką nustatančių Sąjungos teisės nuostatų galiojimas — Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartija — 7 ir 8 straipsniai — Direktyva 95/46/EB — 18 ir 20 straipsnių aiškinimas)

text:
               15.1.2011

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 13/6

         2010 m. lapkričio 9 d. Teisingumo Teismo (didžioji kolegija) sprendimas byloje (Verwaltungsgericht Wiesbaden (Vokietija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Volker und Markus Schecke GbR (C-92/09), Hartmut Eifert (C-93/09) prieš Land Hessen

   (Sujungtos bylos C-92/09 ir C-93/09) (1)

   (Fizinių asmenų apsauga tvarkant asmens duomenis - Informacijos apie paramos žemės ūkiui gavėjus skelbimas - Šį skelbimą numatančių ir jo tvarką nustatančių Sąjungos teisės nuostatų galiojimas - Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartija - 7 ir 8 straipsniai - Direktyva 95/46/EB - 18 ir 20 straipsnių aiškinimas)
   2011/C 13/09
   Proceso kalba: vokiečių

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Verwaltungsgericht Wiesbaden

      Šalys pagrindinėje byloje

      Ieškovai: Volker und Markus Schecke GbR GbR (C-92/09), Hartmut Eifert (C-93/09

      Atsakovė: Land Hessen

      dalyvaujant:
      Bundesanstalt für Landwirtschaft und Ernährung

      Dalykas

   Prašymas priimti prejudicinį sprendimą — Verwaltungsgericht Wiesbaden — 2005 m. birželio 21 d. Tarybos reglamento (EB) Nr. 1290/2005 dėl bendrosios žemės ūkio politikos finansavimo (OL L 209, p. 1) 42 straipsnio 1 dalies 8b punkto ir 44a straipsnio bei 2008 m. kovo 18 d. Komisijos reglamento (EB) Nr. 259/2008, kuriuo nustatomos išsamios Tarybos reglamento (EB) Nr. 1290/2005 nuostatų dėl informacijos apie Europos žemės ūkio garantijų fondo (EŽŪGF) ir Europos žemės ūkio fondo kaimo plėtrai (EŽŪFKP) paramos gavėjus skelbimo taikymo taisyklės (OL L 76, p. 28) ir 2006 m. kovo 15 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2006/24/EB dėl duomenų, generuojamų arba tvarkomų teikiant viešai prieinamas elektroninių ryšių paslaugas arba viešuosius ryšių tinklus, saugojimo ir iš dalies keičiančios Direktyvą 2002/58/EB (OL L 105, p. 54), galiojimas — 1995 m. spalio 24 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 95/46/EB dėl asmenų apsaugos tvarkant asmens duomenis ir dėl laisvo tokių duomenų judėjimo (OL L 281, p. 31; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 13 sk., 15 t., p. 355) 7 straipsnio, 18 straipsnio 2 dalies antrosios pastraipos ir 20 straipsnio aiškinimas — Europos žemės ūkio fondų paramos gavėjų asmens duomenų tvarkymas, skelbiant šiuos duomenis paieškos funkciją turinčioje interneto svetainėje — Šį skelbimą numatančių ir jo tvarką nustatančių Bendrijos teisės aktų galiojimas asmens duomenų apsaugos teisės atžvilgiu — Sąlygos, kuriomis toks skelbimas gali būti atliekamas

      Rezoliucinė dalis

               1.

               2005 m. birželio 21 d. Tarybos reglamento (EB) Nr. 1290/2005 dėl bendrosios žemės ūkio politikos finansavimo su pakeitimais, padarytais 2007 m. lapkričio 26 d. Tarybos reglamentu (EB) Nr. 1437/2007, 42 straipsnio 8b punktas ir 44a straipsnis bei 2008 m. kovo 18 d. Komisijos reglamentas (EB) Nr. 259/2008, kuriuo nustatomos išsamios Reglamento Nr. 1290/2005 nuostatų dėl informacijos apie Europos žemės ūkio garantijų fondo (EŽŪGF) ir Europos žemės ūkio fondo kaimo plėtrai (EŽŪFKP) paramos gavėjus skelbimo taikymo taisyklės, yra negaliojantys tiek, kiek EŽŪGF ir EŽŪFKP paramą gaunančių fizinių asmenų atžvilgiu jais nustatomas reikalavimas paskelbti visų paramos gavėjų asmens duomenis, neskirstant jų pagal reikšmingus kriterijus, kaip antai tokios paramos gavimo laikotarpis, jos mokėjimo dažnis, rūšis ar dydis.

               2.

               Rezoliucinės dalies 1 punkte minėtų nuostatų negaliojimas neleidžia kvestionuoti padarinių, atsiradusių minėtų nuostatų pagrindu nacionalinėms institucijoms paskelbus EŽŪGF ir EŽŪFKP paramos gavėjų sąrašus iki šio teismo sprendimo paskelbimo.

               3.

               1995 m. spalio 24 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 95/46/EB dėl asmenų apsaugos tvarkant asmens duomenis ir dėl laisvo tokių duomenų judėjimo 18 straipsnio 2 dalies antra įtrauka turi būti aiškinama kaip nenustatanti asmens duomenų įgaliotiniui pareigos iš anksto užpildyti šioje nuostatoje nurodyto registro prieš atliekant asmens duomenų tvarkymo operacijas, kaip antai numatytas Reglamento Nr. 1290/2005 42 straipsnio 8b punkte ir 44a straipsnyje bei Reglamente Nr. 259/2008.

               4.

               Direktyvos 95/46 20 straipsnis aiškintinas kaip neįpareigojantis valstybių narių numatyti šioje nuostatoje minimos išankstinės patikros reikalavimo informacijos paskelbimui pagal Reglamento Nr. 1290/2005 42 straipsnio 8b punktą ir 44a straipsnį bei Reglamentą Nr. 259/2008.

      (1)  OL C 129, 2009 6 6.

      OL C 119, 2009 5 16.


title: Byla T-43/08: 2010 m. gegužės 11 d. Bendrojo Teismo nutartis byloje Shetland Islands Council prieš Komisiją

text:
               3.7.2010

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 179/57

         2010 m. gegužės 11 d. Bendrojo Teismo nutartis byloje Shetland Islands Council prieš Komisiją

   (Byla T-43/08) (1)

   2010/C 179/97

      Proceso kalba: anglų

   Trečiosios kolegijos pirmininkas nutartimi nurodė išbraukti bylą iš registro.

      (1)  OL C 92, 2008 4 12.


title: Byla T-200/11: 2011 m. balandžio 1 d. pareikštas ieškinys byloje El-Materi prieš Tarybą

text:
               28.5.2011

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 160/23

         2011 m. balandžio 1 d. pareikštas ieškinys byloje El-Materi prieš Tarybą

   (Byla T-200/11)
   2011/C 160/38
   Proceso kalba: anglų

      Šalys

      Ieškovas: Fahd Mohamed Sakher Ben Mohamed El-Materi (Doha, Kataras), atstovaujamas baristerio M. Lester ir solisitoriaus G. Martin

      Atsakovė: Europos sąjungos Taryba

      Reikalavimai

               —

               panaikinti 2011 m. vasario 4 d. Tarybos įgyvendinimo Sprendimą 2011/79/BUSP, kuriuo įgyvendinamas Sprendimas 2011/72/BUSP dėl ribojamųjų priemonių, taikytinų tam tikriems asmenims ir subjektams atsižvelgiant į padėtį Tunise (OL L 31, p. 40) ir 2011 m. vasario 4 d. Tarybos reglamentą (ES) Nr. 101/2011 dėl ribojamųjų priemonių, taikytinų tam tikriems asmenims, subjektams ir įstaigoms atsižvelgiant į padėtį Tunise (OL L 31, p. 1), tiek, kiek jie taikomi ieškovui, ir

               —

               priteisti iš ieškovės bylinėjimosi išlaidas.

      Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

   Ieškiniui pagrįsti ieškovas nurodo penkis pagrindus.

               1.

               Pirmasis ieškinio pagrindas, susijęs su tuo, kad kriterijus, kuriuo remiantis ieškovą galima įtraukti į Sprendimo 2011/79/BUSP priedą, neįvykdytas, nes:

                           —

                           vienintelis priimtinas pagrindas ieškovui įtraukti į minėtą sąrašą reiškia, kad turi būti įvykdytas Sprendimo 2011/72/BUSP (1) 1 straipsnyje nustatytas kriterijus, t. y., kad asmuo yra „atsakingas už Tuniso valstybės lėšų pasisavinimą“ arba kad yra susijęs su tokiu asmeniu, nes, kaip nurodyta antrojoje konstatuojamojoje dalyje, tokie asmenys „neleidžia Tuniso žmonėms pasinaudoti jų ekonomikos ir visuomenės tvaraus vystymosi teikiama nauda bei kenkia demokratijos vystymuisi jų šalyje“.

               2.

               Antrasis ieškinio pagrindas, susijęs su tuo, kad Taryba pažeidė ieškovo teisę į gynybą ir į veiksmingą teisminę apsaugą, nes:

                           —

                           ribojančios priemonės nenumato jokios procedūros, kad ieškovui būtų nurodyti įrodymai, kuriais remiantis priimtas sprendimas įšaldyti jo lėšas, ir kad jis galėtų laiku pareikšti savo nuomonę apie tuos įrodymus;

                           —

                           ginčijamose priemonėse nurodytuose motyvuose yra bendras nepagrįstas ir neapibrėžtas teiginys apie teisminį tyrimą;

                           —

                           Taryba nepateikė pakankamos informacijos, kad ieškovas galėtų atsakyme veiksmingai išreikšti savo nuomonę, todėl teismas negali įvertinti sprendimo pagrįstumo ir Tarybos vertinimo bei įrodymų, kuriais jie pagrįsti, nepaneigiamumo.

               3.

               Trečiasis ieškinio pagrindas, susijęs su tuo, kad Taryba teisiškai nemotyvavo ginčijamų priemonių taikymo ieškovui ir pažeidė atsakovei tenkančią pareigą aiškiai nurodyti konkrečias priežastis, kuriomis grindžiamas sprendimas, įskaitant individualias ir konkrečias priežastis, dėl kurių ji nusprendė, kad ieškovas atsakingas už Tuniso valstybės lėšų pasisavinimą.

               4.

               Ketvirtasis ieškinio pagrindas, susijęs su tuo, kad Taryba nepagrįstai ir neproporcingai pažeidė ieškovo teisę į nuosavybę ir jo prekybos bei pramonės laisvę, nes:

                           —

                           lėšų įšaldymo priemonės turi didelį ir ilgalaikį poveikį jo pagrindinėms teisėms;

                           —

                           jų taikymas ieškovui yra nepagrįstas; ir

                           —

                           Taryba neįrodė, kad visiškas lėšų įšaldymas buvo mažiausiai ribojanti priemonė tokiam tikslui pasiekti ir kad ieškovui padaryta labai didelė žala yra pagrįsta ir proporcinga.

               5.

               Penktasis ieškinio pagrindas, susijęs su tuo, kad Taryba padarė akivaizdžią vertinimo klaidą nuspręsdama ieškovui taikyti šias ribojančias priemones, nes atrodo, kad Taryba neatliko jokio vertinimo jo atžvilgiu arba, jei toks vertinimas ir buvo atliktas, Taryba padarė klaidą nuspręsdama, kad pagrįsta taikyti ieškovui ribojančias priemones.

      (1)  2011 m. sausio 31 d. Tarybos sprendimas 2011/72/BUSP dėl ribojamųjų priemonių, taikytinų tam tikriems asmenims ir subjektams atsižvelgiant į padėtį Tunise (OL L 28, p. 62)


title: Byla C-378/03 2006 m. spalio 5 d. Teisingumo Teismo (pirmoji kolegija) sprendimas Europos Bendrijų Komisija prieš Belgijos Karalystę (Valstybės įsipareigojimų neįvykdymas — Nuosavi Bendrijų ištekliai — Skolininko mokėtinų sumų mokėjimas dalimis — Išieškojimas)

text:
               2.12.2006

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 294/3

         2006 m. spalio 5 d. Teisingumo Teismo (pirmoji kolegija) sprendimas Europos Bendrijų Komisija prieš Belgijos Karalystę
   (Byla C-378/03) (1)

   (Valstybės įsipareigojimų neįvykdymas - Nuosavi Bendrijų ištekliai - Skolininko mokėtinų sumų mokėjimas dalimis - Išieškojimas)
   (2006/C 294/04)
   Proceso kalba: prancūzų
   Šalys

      Ieškovė: Europos Bendrijų Komisija, atstovaujama C. Giolito ir G. Wilms

      Atsakovė: Belgijos Karalystė, atstovaujama A. Goldman, E. Dominkovits ir M. Wimmer bei advokato B. van de Walle de Ghelcke
   Dalykas
   Valstybės įsipareigojimų neįvykdymas — 2000 m. gegužės 22 d. Tarybos reglamento (EB, Euratomas) Nr. 1150/2000, įgyvendinančio Sprendimą 94/728/EB, Euratomas dėl Bendrijų nuosavų išteklių sistemos (OL L 130, p. 1) 6, 10 ir 11 straipsniai — Pavėluotas nuosavų išteklių pervedimas, skolininkui sumokėjus mokėtiną sumą dalimis — Importo muitai
   Rezoliucinė dalis

               1.

               Dėl pavėluoto nuosavų išteklių pervedimo, skolininkui sumokėjus mokėtiną sumą dalimis, Belgijos Karalystė neįvykdė įsipareigojimų pagal 2000 m. gegužės 22 d. Tarybos reglamento (EB, Euratomas) Nr. 1150/2000, įgyvendinančio Sprendimą 94/728/EB, Euratomas dėl Bendrijų nuosavų išteklių sistemos, kuris nuo 2000 m. gegužės 31 d. panaikino ir pakeitė 1989 m. gegužės 29 d. Tarybos reglamentą (EEB, Euratomas) Nr. 1552/89, įgyvendinantį Sprendimą 88/376/EEB, Euratomas dėl Bendrijų nuosavų išteklių sistemos, kurio tikslas buvo tas pats, 10 ir 11 straipsnius.

               2.

               Atmesti likusią ieškinio dalį.

               3.

               Priteisti iš Belgijos Karalystės bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 264, 2003 11 1.


title: Byla C-41/10: 2010 m. spalio 28 d. Teisingumo Teismo (aštuntoji kolegija) sprendimas byloje Europos Komisija prieš Belgijos Karalystę (Valstybės įsipareigojimų neįvykdymas — Tiesioginis draudimas, išskyrus gyvybės draudimą — Direktyvos 73/239/EEB ir 92/49/EEB — Papildomo ligos draudimo rinkoje veikiančios savitarpio draudimo bendrovės — Netinkamas ar nevisiškas perkėlimas)

text:
               18.12.2010

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 346/21

         2010 m. spalio 28 d. Teisingumo Teismo (aštuntoji kolegija) sprendimas byloje Europos Komisija prieš Belgijos Karalystę

   (Byla C-41/10) (1)

   (Valstybės įsipareigojimų neįvykdymas - Tiesioginis draudimas, išskyrus gyvybės draudimą - Direktyvos 73/239/EEB ir 92/49/EEB - Papildomo ligos draudimo rinkoje veikiančios savitarpio draudimo bendrovės - Netinkamas ar nevisiškas perkėlimas)
   2010/C 346/34
   Proceso kalba: prancūzų

      Šalys

      Ieškovė: Europos Komisija, atstovaujama G. Rozet ir N. Yerrell

      Atsakovė: Belgijos Karalystė, atstovaujama M. Jacobs ir L. Van den Broeck

      Dalykas

   Valstybės įsipareigojimų neįvykdymas — 1973 m. liepos 24 d. Pirmosios Tarybos direktyvos 73/239/EEB dėl įstatymų ir kitų teisės aktų, susijusių su tiesioginio draudimo, išskyrus gyvybės draudimą, veiklos pradėjimu ir vykdymu, derinimo (OL L 228, p. 3; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 6 sk., 1 t., p. 14), 6, 8, 15, 16 ir 17 straipsnių bei 1992 m. birželio 18 d. Tarybos direktyvos 92/49/EEB dėl įstatymų ir kitų teisės aktų, susijusių su tiesioginiu draudimu, išskyrus gyvybės draudimą, derinimo, iš dalies keičiančios direktyvas 73/239/EEB ir 88/357/EEB (trečioji ne gyvybės draudimo direktyva) (OL L 228, p. 1; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 6 sk., 1 t., p. 346), 20, 21 ir 22 straipsnių netinkamas ir nevisiškas perkėlimas

      Rezoliucinė dalis

               1)

               Netinkamai ir nevisiškai perkėlusi 1973 m. liepos 24 d. Pirmąją Tarybos direktyvą 73/239/EEB dėl įstatymų ir kitų teisės aktų, susijusių su tiesioginio draudimo, išskyrus gyvybės draudimą, veiklos pradėjimu ir vykdymu, derinimo, iš dalies pakeistą 2002 m. kovo 5 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2002/13/EB, ir 1992 m. birželio 18 d. Tarybos direktyvą 92/49/EEB dėl įstatymų ir kitų teisės aktų, susijusių su tiesioginiu draudimu, išskyrus gyvybės draudimą, derinimo, iš dalies keičiančią direktyvas 73/239/EEB ir 88/357/EEB (trečioji ne gyvybės draudimo direktyva), Belgijos Karalystė neįvykdė savo įsipareigojimų pagal Direktyvos 73/239, iš dalies pakeistos Direktyva 2002/13, 6, 8, 15, 16 ir 17 straipsnius bei Direktyvos 92/49 20-22 straipsnius.

               2)

               Priteisti iš Belgijos Karalystės bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 80, 2010 3 27.


title: Byla T-70/08 2008 m. vasario 12 d. pareikštas ieškinys byloje Axis AB prieš VRDT — Etra Investigación y Desarollo (ETRAX)

text:
               26.4.2008

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 107/31

         2008 m. vasario 12 d. pareikštas ieškinys byloje Axis AB prieš VRDT — Etra Investigación y Desarollo (ETRAX)
   (Byla T-70/08)
   (2008/C 107/52)
   Kalba, kuria surašytas ieškinys: anglų
   Šalys

      Ieškovė: Axis AB (Lundas, Švedija), atstovaujama advokato J. Norderyd

      Atsakovė: Vidaus rinkos derinimo tarnyba (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui) (VRDT).

      Kita procedūros Apeliacinėje taryboje šalis: Etra Investigación y Desarollo SA (Valensija, Ispanija)
   Ieškovės reikalavimai

               —

               Panaikinti 2007 m. lapkričio 27 d. Antrosios apeliacinės tarybos sprendimą byloje R 334/2007-2.

               —

               priteisti iš atsakovės bylinėjimosi išlaidas.

         Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai
   Bendrijos prekių ženklo paraišką pateikęs asmuo: Axis AB

      Prašomas įregistruoti Bendrijos prekių ženklas: Bendrijos žodinis prekių ženklas ETRAX 9 ir 42 klasės prekėms ir paslaugoms — paraiška Nr. 3 890 291.
   Ženklo ar žymens, kuriuo remiamasi protesto procese, savininkas: Etra Investigación y Desarollo SA

      Ženklas ar žymuo, kuriuo remiamasi protesto procese: nacionalinis prekių ženklas, apimantis žodinį elementą „ETRA“ ir raides „I“ ir „D“, sujungtas žymeniu „+“ 9 ir 42 klasės prekėms ir paslaugoms

      Protestų skyriaus sprendimas: atmesti protestą

      Apeliacinės tarybos sprendimas: priimti apeliaciją ir panaikinti ginčijamą sprendimą

      Ieškinio pagrindai: Komisijos reglamento (EB) Nr. 2868/95 (1) 49 taisyklės ir Reglamento (EB) Nr. 40/94 8 straipsnio 1 dalies b punkto pažeidimai
   Ieškovė teigia, kad Apeliacinė taryba suklydo padarydama išvadą, kad apeliacija buvo pateikta pagal 49 taisyklės 1 dalį, kurioje nustatyta, jog jei apeliacija neatitinka Reglamento (EB) Nr. 40/94 57, 58 ir 59 straipsnių nuostatų bei Reglamento (EB) Nr. 2868/95 48 taisyklės 1 dalies c punkto, Apeliacinė taryba ją atmeta kaip nepriimtiną. Be to, ieškovė teigia, kad kadangi prieš pasibaigiant apeliacijos pateikimo terminui — 2007 m. vasario 12 d. — nebuvo ištaisytas kalbos trūkumas, Apeliacinė taryba tariamai pažeidė Reglamento Nr. 40/94 49 straipsnio 1 dalį.

      (1)  1995 m. gruodžio 13 d. Komisijos reglamentas (EB) Nr. 2868/95, skirtas įgyvendinti Tarybos reglamentą (EB) Nr. 40/94 dėl Bendrijos prekių ženklo (OL L 303, p. 1)


title: Byla T-126/15: 2015 m. kovo 18 d. pareikštas ieškinys byloje Sfera Joven/VRDT – Grup Supeco Maxor (Supeco)

text:
               11.5.2015

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 155/34

         2015 m. kovo 18 d. pareikštas ieškinys byloje Sfera Joven/VRDT – Grup Supeco Maxor (Supeco)

   (Byla T-126/15)
   (2015/C 155/40)
   Kalba, kuria surašytas ieškinys: ispanų

      Šalys

      Ieškovė: El Corte Inglés, SA (Madridas, Ispanija), atstovaujama advokato J. L. Rivas Zurdo

      Atsakovė: Vidaus rinkos derinimo tarnyba (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui) (VRDT)

      Kita procedūros Apeliacinėje taryboje šalis: Grup Supeco Maxor, SL (Madridas, Ispanija)

      Su procedūra VRDT susijusi informacija

      Prekių ženklo, dėl kurio kilo ginčas, paraišką pateikęs asmuo: kita procedūros Apeliacinėje taryboje šalis.

      Prekių ženklas, dėl kurio kilo ginčas: vaizdinis Bendrijos prekių ženklas, kuriame yra žodinis elementas „Supeco“ – Registracijos paraiška Nr. 10 884 741.

      Procedūra VRDT: protesto procedūra.

      Ginčijamas sprendimas: 2014 m. gruodžio 4 d. VRDT penktosios apeliacinės tarybos sprendimas byloje R 1112/2014-5.

      Reikalavimai

   Ieškovė Bendrojo Teismo prašo:

               —

               Panaikinti VRDT penktosios apeliacinės tarybos sprendimą byloje R 1112/2014-5 tiek, kiek juo iš dalies atmesta pareiškėjos apeliacija ir panaikintas Protestų skyriaus sprendimas iš dalies tenkinti protestą B 2 0 54  040 ir iš dalies atmesti vaizdinio Bendrijos prekių ženklo „Supeco“ paraišką Nr. 10 884 741, ir

               —

               priteisti iš priešingos (-ų) šalies (-ių) bylinėjimosi išlaidas.

      Pagrindai, kuriais remiamasi

               —

               Reglamento Nr. 207/2009 8 straipsnio 1 dalies b punkto pažeidimas.


title: Byla C-269/15: 2015 m. birželio 8 d. Hof van Cassatie (Belgija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Rijksdienst voor Pensioenen/Willem Hoogstad; kitas proceso dalyvis: Rijksinstituut voor ziekte- en invaliditeitsverzekering

text:
               7.9.2015

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 294/26

         2015 m. birželio 8 d.Hof van Cassatie (Belgija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Rijksdienst voor Pensioenen/Willem Hoogstad; kitas proceso dalyvis: Rijksinstituut voor ziekte- en invaliditeitsverzekering

   (Byla C-269/15)
   (2015/C 294/32)
   Proceso kalba: nyderlandų

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Hof van Cassatie

      Šalys pagrindinėje byloje

      Kasatorė: Rijksdienst voor Pensioenen

      Kita kasacinio proceso šalis: Willem Hoogstad

      Kitas proceso dalyvis: Rijksinstituut voor ziekte en invaliditeitsverzekering

      Prejudiciniai klausimai

   Ar 1971 m. birželio 14 d. Tarybos reglamento (EEB) Nr. 1408/71dėl socialinės apsaugos sistemų taikymo pagal darbo sutartį dirbantiems asmenims, savarankiškai dirbantiems asmenims ir jų šeimos nariams, judantiems Bendrijoje (1), 13 straipsnio 1 dalį reikia aiškinti taip, kad pagal ją draudžiama atskaityti tokius mokesčius, kaip pagal 1994 m. liepos 14 d. Konsoliduotojo įstatymo dėl privalomojo sveikatos draudimo ir išmokų 191 straipsnio 1 dalies 7 punktą atskaitoma suma ir pagal 1994 m. kovo 30 d. Įstatymo, kuriame įtvirtintos socialinės nuostatos, 68 straipsnį mokėtinas solidarumo mokestis, iš išmokų, priskirtinų prie Belgijos papildomų pensijų sistemų, kurios nėra teisės aktai, kaip jie suprantami pagal šio reglamento 1 straipsnio j punkto pirmą pastraipą, jei šios išmokos mokamos ne Belgijoje gyvenančiam asmeniui, turinčiam teisę jas gauti ir pagal minėto reglamento 13 straipsnio 2 dalies f punktą priklausančiam gyvenamosios vietos valstybės narės socialinės apsaugos sistemai?

      (1)  OL L 149, p. 2; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 5 sk., 1 t., p. 35.


title: Byla C-384/11: 2012 m. liepos 12 d. Teisingumo Teismo nutartis byloje ( Rechtbank van eerste aanleg te Brussel (Belgija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Tate & Lyle Investments Ltd prieš Belgische Staat (Procedūros reglamento 104 straipsnio 3 dalies pirma pastraipa — SESV 63 straipsnis — Mokesčių teisės aktai — Dividendų paskirstymas — Mokestis prie šaltinio — Daugkartinio apmokestinimo išvengimas arba jo sušvelninimas — Skirtingas požiūris į dividendus gaunančias bendroves rezidentes ir dividendus gaunančias bendroves nerezidentes)

text:
               24.11.2012

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 366/19

         2012 m. liepos 12 d. Teisingumo Teismo nutartis byloje (Rechtbank van eerste aanleg te Brussel (Belgija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Tate & Lyle Investments Ltd prieš Belgische Staat

   (Byla C-384/11) (1)

   (Procedūros reglamento 104 straipsnio 3 dalies pirma pastraipa - SESV 63 straipsnis - Mokesčių teisės aktai - Dividendų paskirstymas - Mokestis prie šaltinio - Daugkartinio apmokestinimo išvengimas arba jo sušvelninimas - Skirtingas požiūris į dividendus gaunančias bendroves rezidentes ir dividendus gaunančias bendroves nerezidentes)
   2012/C 366/32
   Proceso kalba: olandų

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Rechtbank van eerste aanleg te Brussel

      Pagrindinės bylos šalys

      Ieškovė: Tate & Lyle Investments Ltd

      Atsakovė: Belgische Staat

      dalyvaujant: Syral Belgium NV

      Dalykas

   Prašymas priimti prejudicinį sprendimą — Rechtbank van eerste aanleg te Brussel — SESV 63 straipsnio išaiškinimas — Laisvo kapitalo judėjimo ribojimai — Mokesčių teisės aktai — Pelno mokestis — Dividendų apmokestinimas — Nacionalinės teisės aktai, kuriuose numatytas 10 % tarifo mokestis prie šaltinio už bendrovių rezidenčių paskirstytus dividendus ir jiems prilyginamas pajamas — Šio mokesčio įskaitymas į pelno mokestį, galimas tik bendrovėms rezidentėms

      Rezoliucinė dalis

   SESV 63 straipsnis turi būti aiškinamas taip, kad jam prieštarauja valstybės narės įstatymas, kaip antai nagrinėjamas pagrindinėje byloje, pagal kurį dividendai, kuriuos bendrovė rezidentė paskirstė juos gaunančioms bendrovėms rezidentėms ir nerezidentėms, turinčioms mažiau nei 10 % šios dividendus išmokančios bendrovės kapitalo, tačiau šios dalies vertė siekia ne mažiau kaip 1,2 milijonų eurų, apmokestinami mokesčiu prie šaltinio, tačiau galimybė taikyti daugkartinio apmokestinimo sušvelninimo mechanizmą numatyta tik dividendus gaunančioms bendrovėms rezidentėms. Kai valstybė narė remiasi su kita valstybe nare sudarytu susitarimu dėl dvigubo apmokestinimo išvengimo, nacionalinis teismas turi nustatyti, ar sprendžiant ginčą į šį susitarimą reikia atsižvelgti, ir prireikus patikrinti, ar juo remiantis galima panaikinti laisvo kapitalo judėjimo ribojimo poveikį.

      (1)  OL C 282, 2011 9 24.


title: Teismo kanclerio paskyrimas

text:
               20.11.2010

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 317/4

         Teismo kanclerio paskyrimas
   2010/C 317/08
   2010 m. birželio 11 d. laišku Europos Sąjungos Teisingumo Teismo kancleris Roger Grass paprašė, kad jo kadencija būtų nutraukta nuo 2010 m. spalio 7 d.
   2010 m. rugsėjo 14 d. bendrajame Teismo posėdyje Teisingumo Teismas, vadovaudamasis Procedūros reglamento 12 straipsniu, Teismo kancleriu paskyrė Alfredo Calot Escobar laikotarpiui nuo 2010 m. spalio 7 d. iki 2016 m. spalio 6 d.
   2010 m. spalio 6 d. iškilmingame Teismo posėdyje A. Calot Escobar prisiekė, kaip numatyta Europos Sąjungos Teisingumo Teismo statuto 10 straipsnyje.


title: Byla T-533/10: 2010 m. lapkričio 24 d. pareikštas ieškinys byloje DTS Distribuidora de Televisión Digital prieš Europos Komisiją

text:
               29.1.2011

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 30/44

         2010 m. lapkričio 24 d. pareikštas ieškinys byloje DTS Distribuidora de Televisión Digital prieš Europos Komisiją

   (Byla T-533/10)
   ()
   2011/C 30/80
   Proceso kalba: ispanų

      Šalys

      Ieškovė: DTS Distribuidora de Televisión Digital, SA (Tres Cantos, Madridas, Ispanija), atstovaujama advokato H. Brokelmann ir advokato M. Ganino

      Atsakovė: Europos Komisija

      Ieškovės reikalavimai

               —

               Panaikinti 2010 m. liepos 20 d. Komisijos sprendimą C(2010) 4925 galutinis, ir

               —

               priteisti iš Komisijos bylinėjimosi išlaidas.

      Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

   Ieškovė šioje byloje, mokamos palydovinės televizijos operatorė, ginčija 2010 m. liepos 20 d. Komisijos sprendimą C(2010) 4925 galutinis dėl valstybės pagalbos schemos Nr. 37/2009 (buvęs NN 58/2009), kurią Ispanija ketina taikyti Corporación de Radio y Televisión Española (RTVE), kuriame ši 2009 m. rugpjūčio 28 d. Įstatymu 8/2009 dėl Corporación de Radio y Televisión Española finansavimo iš dalies pakeista schema pripažįstama suderinama su bendrąja rinka, nesant būtina išnagrinėti jos finansavimo būdų.
   Ieškovės nuomone Komisija neturėjo leisti šios pagalbos schemos, neišnagrinėjusi minėtu įstatymu nustatytų finansavimo būdų ir, pirmiausia, 1,5 % mokesčio nuo bruto pajamų, taikomo televizijos transliuotojams, transliuojantiems mokamais televizijos kanalais.
   Ieškiniui pagrįsti ieškovė nurodo šiuos argumentus:

               —

               teisės klaidą, nes Komisija leido ginčijamą pagalbą neišnagrinėjusi finansavimo būdų. Šiuo klausimu ieškovė teigia, kad pagal nusistovėjusią teismo praktiką pagalbos priemonės tyrimas neturi būti atskirtas nuo jos finansavimo būdo tuo atveju, kai pastarasis yra neatskiriama pagalbos priemonės dalis ir kai, kiek tai susiję su šiuo atveju, 1,5 % mokestis nuo bruto pajamų, taikomas televizijos transliuotojams, transliuojantiems mokamais televizijos kanalais, patenka į pagalbos schemą. Todėl Komisija turėjo ją išnagrinėti kaip ir pagalbą.

               —

               SESV 106 straipsnio 2 dalies pažeidimą, nes Komisija leido pagalbos schemą, kuri nesuderinama su proporcingumo principu, nes ją finansuojantys mokesčiai rimtai iškraipo transliavimo turinio rinkų ir pardavimo auditorijai rinkos konkurenciją, kas neatitinka bendrojo intereso.

               —

               SESV 49 ir 63 straipsnių pažeidimą. Ieškovės nuomone, Komisija pažeidė šias nuostatas, nes patvirtintos pagalbos finansavimo būdas yra steigimosi ir kapitalo judėjimo laisvių ribojimas, nes daro mažiau patrauklų pasinaudojimą šiomis laisvėmis kitose valstybėse narėse įsisteigusiems mokamos televizijos operatoriams ir investitoriams.


title: Byla C-444/06 2006 m. spalio 26 d. pareikštas ieškinys byloje Europos Bendrijų Komisija prieš Ispanijos Karalystę

text:
               30.12.2006

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 326/36

         2006 m. spalio 26 d. pareikštas ieškinys byloje Europos Bendrijų Komisija prieš Ispanijos Karalystę

   (Byla C-444/06)
   (2006/C 326/76)
   Proceso kalba: ispanų
   Šalys

      Ieškovė: Europos Bendrijų Komisija, atstovaujama X. Lewis, advokatų C. Fernandez Vicién ir I. Moreno-Tapia Rivas

      Atsakovė: Ispanijos Karalystė
   Ieškovės reikalavimai

               —

               Pripažinti, kad nenustačiusi imperatyvaus termino, per kurį perkančioji organizacija visiems konkurso dalyviams turi pranešti apie sprendimą dėl konkurso, nenustačiusi imperatyvaus termino tarp sprendimo sudaryti sutartį bei jos sudarymo ir leidusi, kad panaikinta sutartis ir toliau turėtų teisines pasekmes, Ispanijos Karalystė neįvykdė įsipareigojimų pagal 1989 m. gruodžio 21 d. Tarybos direktyvos 89/655/EEB dėl įstatymų ir kitų teisės aktų, susijusių su peržiūros procedūrų taikymu sudarant viešojo prekių pirkimo ir viešojo darbų pirkimo sutartis, derinimo (1) 2 straipsnio 1 dalies a ir b punktus.

               —

               Priteisti iš Ispanijos Karalystės bylinėjimosi išlaidas.

         Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai
   Komisija mano, kad Ispanijos teisės aktai, susiję su skundais viešųjų pirkimų sutarčių srityje, neatitinka Direktyvos 89/665 atsižvelgiant į Teisingumo Teismo pateiktą išaiškinimą 1999 m. spalio 28 d. sprendime Alcatel Austria ir kt., C-81/98, Rink. p. I-7671.
   Konkrečiai kalbant, Ispanijos teisės aktai:
   Nenumato imperatyvaus termino, per kurį perkančioji organizacija visiems konkurso dalyviams turi pranešti apie sprendimą dėl konkurso;
   Nenumato imperatyvaus termino tarp sprendimo sudaryti sutartį ir jos sudarymo;
   Leidžia, kad panaikinta sutartis ir toliau turėtų teisines pasekmes.

      (1)  OL L 395, p. 33.


title: Byla T-109/12: 2012 m. kovo 7 d. pareikštas ieškinys byloje Ispanija prieš Komisiją

text:
               28.4.2012

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 126/23

         2012 m. kovo 7 d. pareikštas ieškinys byloje Ispanija prieš Komisiją

   (Byla T-109/12)
   2012/C 126/44
   Proceso kalba: ispanų

      Šalys

      Ieškovė: Ispanijos Karalystė, atstovaujama A. Rubio González

      Atsakovė: Europos Komisija

      Reikalavimai

   Ieškovė Bendrojo Teismo prašo:

               —

               Panaikinti 2011 m. gruodžio 22 d. Komisijos sprendimą C(2011) 9992, kuriuo sumažinta Sanglaudos fondo parama šiems projektams: „Priemonės, skirtos įgyvendinti Pagrindinio plano dėl Estremadūros miesto kietųjų atliekų tvarkymo antrą etapą“ (CCI Nr. 2000.ES.16.C.PE.020); Nuotekų nuleidimas: „Chetafės vidurupio baseinas ir Arroyo Culebro žemupio baseinas (Tajo-Saneamiento baseinas)“ (CCI Nr. 2002.ES.16.C.PE.002); „Išvalyto vandens panaudojimas Tenerifės Santa Kruso žaliosioms zonoms drėkinti“ (CCI Nr. 2003.ES.16.C.PE.003) ir „Techninė pagalba Algodoro savivaldybės vandentiekio projektams nagrinėti ir rengti“ (CCI Nr. 2002.ES.16.C.PE.040);

               —

               Priteisti iš institucijos atsakovės bylinėjimosi išlaidas.

      Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

   Grįsdama ieškinį ieškovė remiasi penkiais pagrindais.

               1.

               Pirmasis ieškinio pagrindas, susijęs su 2002 m. liepos 29 d. Komisijos reglamento (EB) Nr. 1386/2002, nustatančio išsamias Tarybos reglamento (EB) Nr. 1164/94 įgyvendinimo taisykles dėl Sanglaudos fondo paramos valdymo ir kontrolės sistemų bei finansinių koregavimų atlikimo tvarkos (1), 18 straipsnio 3 dalies pažeidimu, nes praėjo daugiau nei trys mėnesiai nuo posėdžio iki sprendimo.

               2.

               Antrasis ieškinio pagrindas, susijęs su 1994 m. gegužės 16 d. Tarybos reglamento (EB) Nr. 1164/94, įsteigiančio Sanglaudos fondą (2), II priedo H straipsnio pažeidimu, nes buvo pradėta šiame reglamente numatyta procedūra neatlikus būtino patikrinimo.

               3.

               Trečiasis ieškinio pagrindas, susijęs su 1994 m. gegužės 16 d. Tarybos reglamento (EB) Nr. 1164/94, įsteigiančio Sanglaudos fondą, II priedo H straipsnio pažeidimu, nes nėra jokių teiginių, kuriais panaikinamos projekto baigimo deklaracijos.

               4.

               Ketvirtasis ieškinio pagrindas, susijęs su 1994 m. gegužės 16 d. Tarybos reglamento (EB) Nr. 1164/94, įsteigiančio Sanglaudos fondą, II priedo H straipsnio pažeidimu, nes yra neįrodytų pažeidimų.

               5.

               Penktasis ieškinio pagrindas, susijęs su teisėtų lūkesčių principo pažeidimu, susijusiu su Projektu CCI Nr. 2000.ES.16.CPE.020, nes Komisija šio projekto atžvilgiu naudojo kriterijus, nurodytus dokumente („Finansinių korekcijų, susijusių su viešaisiais pirkimais, gairės“, pateiktos valstybėms narėms per 2007 m. lapkričio 28 d. Fondų koordinavimo komiteto susirinkimą), kuris nebuvo paviešintas tada, kai Ispanijos institucijos pateikė dokumentus dėl likučio, tačiau buvo paviešintas praėjus 29 mėnesiams.

      (1)  OL L 201, p. 5; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 14 sk., 1 t., p.162.

      (2)  OL L 130, p. 1; iš dalies pakeisto 1999 m. birželio 21 d. Tarybos reglamentu (EB) Nr. 1264/1999 (OL L 161, p. 57; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 14 sk., 1 t., p. 73).


title: Byla C-234/12: 2012 m. gegužės 14 d. Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio (Italija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Sky Italia Srl prieš AGCOM

text:
               21.7.2012

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 217/11

         2012 m. gegužės 14 d.Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio (Italija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Sky Italia Srl prieš AGCOM

   (Byla C-234/12)
   2012/C 217/23
   Proceso kalba: italų

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio

      Šalys pagrindinėje byloje

      Ieškovė: Sky Italia Srl

      Atsakovė: Autorità per le Garanzie nelle Comunicazioni (AGCOM)

      Prejudiciniai klausimai

               1.

               Ar Direktyvos 2010/13/ES (1) 4 straipsnis, bendrasis lygybės principas ir Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo nuostatos dėl laisvo paslaugų judėjimo, įsisteigimo laisvės ir laisvo kapitalo judėjimo turi būti aiškinami taip, kad jais draudžiamos Įstatyminio dekreto Nr. 177/2005 38 straipsnio 5 dalies nuostatos, kuriomis mokamos televizijos transliuotojams nustatyti didesni reklaminių intarpų laiko apribojimai nei nustatyti nemokamos televizijos transliuotojams?

               2.

               Ar Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijos 11 straipsniu, aiškinamu atsižvelgiant į Europos žmogaus teisių ir pagrindinių laisvių apsaugos konvencijos 10 straipsnį ir Europos žmogaus teisių teismo praktiką, ir ypač vadovaujantis informavimo pliuralizmo principu draudžiamos Įstatyminio dekreto Nr. 177/2005 38 straipsnio 5 dalies nuostatos, kuriomis mokamos televizijos transliuotojams nustatyti didesni reklaminių intarpų laiko apribojimai nei nustatyti nemokamos televizijos transliuotojams ir taip iškraipoma konkurencija bei sudaromos palankios sąlygos dominuojančios padėties televizijos reklamos rinkoje susikūrimui arba sustiprinimui?

      (1)  OL L 95, p. 1.


title: Byla C-236/10: 2010 m. gegužės 12 d. Cour de cassation (Liuksemburgas) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Sophie Jeanjean prieš likviduojamą Société anonyme Landsbanki Luxembourg SA

text:
               31.7.2010

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 209/22

         2010 m. gegužės 12 d.Cour de cassation (Liuksemburgas) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Sophie Jeanjean prieš likviduojamą Société anonyme Landsbanki Luxembourg SA

   (Byla C-236/10)
   ()
   2010/C 209/29
   Proceso kalba: prancūzų

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Cour de cassation

      Šalys pagrindinėje byloje

      Kasacinį skundą pateikęs asmuo: SophieJeanjean

      Kita proceso šalis: Likviduojama Société anonyme Landsbanki Luxembourg SA

      Prejudiciniai klausimai

               1.

               Ar 1998 m. liepos 20 d. Tarybos direktyvos 98/59/EB dėl valstybių narių įstatymų, susijusių su kolektyviniu atleidimu iš darbo, suderinimo (1) 1, 2 ir 3 straipsniai turi būti aiškinami taip, kad jie taikomi tuomet, kai darbdavio veikla nutraukiama paskelbus jo bankrotą ar teismo sprendimu nurodžius nutraukti kredito įstaigos veiklą ir ją likviduoti dėl jos nemokumo pagal iš dalies pakeisto 1993 m. balandžio 5 d. Finansų sektoriaus įstatymo 61 straipsnio 1 dalį ir kai nacionalinis įstatymas numato darbo sutarties nutraukimą nedelsiant?

               2.

               Jei į pirmą klausimą būtų atsakyta teigiamai, ar Direktyvos 98/59/EB 1, 2 ir 3 straipsniai turi būti aiškinami taip, kad kuratorius ar likvidatorius yra prilyginami darbdaviui, kuris planuoja kolektyvinius atleidimus iš darbo ir kuris šiuo tikslu gali atlikti direktyvos 2 ir 3 straipsniuose numatytus veiksmus ir vykdyti atleidimo iš darbo procedūrą (byla C-323/08, 39, 40 ir 41 punktai) (2)?

      (1)  OL L 225, p. 16; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 5 sk., 3 t., p. 327.

      (2)  2009 m. gruodžio 10 d. Sprendimas Rodríguez Mayor ir kt., dar nepaskelbtas Rinkinyje.


title: Byla C-613/10: 2010 m. gruodžio 30 d. Commissione Tributaria Provinciale di parma (Italija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Danilo Debiasi prieš Agenzia delle Entrate Ufficio di Parma

text:
               12.3.2011

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 80/12

         2010 m. gruodžio 30 d.Commissione Tributaria Provinciale di parma (Italija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Danilo Debiasi prieš Agenzia delle Entrate Ufficio di Parma

   (Byla C-613/10)
   2011/C 80/23
   Proceso kalba: italų

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Commissione Tributaria Provinciale di Parma

      Šalys pagrindinėje byloje

      Ieškovas: Danilo Debiasi

      Atsakovė: Agenzia delle Entrate Ufficio — di Parma

      Prejudicinis klausimas

   Ar Prezidento dekreto Nr. 633/72 19 straipsnio 5 dalis ir 19a straipsnis prieštarauja Direktyvos 77/388/EEB 17 straipsnio 2 dalies a punktui ir 2001 m. gegužės 23 d. dokumentui COM(2001) 260 galutinis bei 2000 m. birželio 7 d. dokumentui COM(2000) 348 galutinis ir ar esama skirtingo PVM taisyklių traktavimo Bendrijos lygiu ir atitinkamai poreikio jas suderinti su kitomis Eurpos sistemomis, turint mintyje, kad įvairios valstybės narės tam tikromis sąlygomis taiko apmokestinimo mažesniu tarifu sistemą?


title: Byla F-113/12: 2012 m. spalio 9 d. pareikštas ieškinys byloje ZZ prieš Komisiją

text:
               26.1.2013

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 26/71

         2012 m. spalio 9 d. pareikštas ieškinys byloje ZZ prieš Komisiją

   (Byla F-113/12)
   2013/C 26/144
   Proceso kalba: anglų

      Šalys

      Ieškovas: ZZ, atstovaujamas advokatų L. Levi ir A. Tymen

      Atsakovė: Europos Komisija

      Ginčo dalykas bei aprašymas

   Sprendimo neįtraukti ieškovo į įvykus EPSO/AD/204/10 konkursui sudarytą rezervo sąrašą panaikinimas.

      Ieškovo reikalavimai

               —

               Panaikinti 2012 m. sausio 20 d. sprendimą neįtraukti ieškovo į įvykus EPSO/AD/204/10 konkursui sudarytą rezervo sąrašą,

               —

               atmesti 2012 m. liepos 6 d. sprendimą nepatenkinti ieškovo skundo,

               —

               priteisti iš atsakovės bylinėjimosi išlaidas.


title: Byla C-487/09: 2010 m. spalio 6 d. Teisingumo Teismo nutartis byloje ( Tribunal Supremo (Ispanija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Inmogolf SA prieš Administración General del Estado (Procedūros reglamento 104 straipsnio 3 dalies pirma pastraipa — Direktyva 69/335/EEB — Netiesioginiai mokesčiai — Kapitalo pritraukimas — Vertybinių popierių perleidimas — Akcinis kapitalas, kurį daugiausia sudaro nekilnojamasis turtas)

text:
               12.3.2011

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 80/8

         2010 m. spalio 6 d. Teisingumo Teismo nutartis byloje (Tribunal Supremo (Ispanija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Inmogolf SA prieš Administración General del Estado

   (Byla C-487/09) (1)

   (Procedūros reglamento 104 straipsnio 3 dalies pirma pastraipa - Direktyva 69/335/EEB - Netiesioginiai mokesčiai - Kapitalo pritraukimas - Vertybinių popierių perleidimas - Akcinis kapitalas, kurį daugiausia sudaro nekilnojamasis turtas)
   2011/C 80/13
   Proceso kalba: ispanų

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Tribunal Supremo

      Šalys

      Kasatorė: Inmogolf SA

      Kita proceso šalis: Administración General del Estado

      Dalykas

   Prašymas priimti prejudicinį sprendimą — Tribunal Supremo — 1969 m. liepos 17 d. Tarybos direktyvos dėl netiesioginių mokesčių, taikomų kapitalui pritraukti (OL L 249, p. 25; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 9 sk., 1 t. p. 11), 11 straipsnio a punkto ir 12 straipsnio 1 dalies a punkto aiškinimas — Draudimas apmokestinti vertybinių popierių sukūrimą, išleidimą, kotiravimą vertybinių popierių biržoje, jų pateikimą į rinką arba sandorių su jais sudarymą — Leidžianti nukrypti nuostata — Vertybinių popierių perleidimo mokestis — Nacionalinis mokestis, taikomas perleidžiant bendrovės, kurios mažiausiai 50 % turto yra nekilnojamasis turtas, akcijas, dėl ko vertybinius popierius įgijęs asmuo gauna teisę kontroliuoti bendrovę.

      Rezoliucinė dalis

   1969 m. liepos 17 d. Tarybos direktyva 69/335/EEB dėl netiesioginių mokesčių, taikomų kapitalui pritraukti, konkrečiai kalbant, jos 11 straipsnio a punktu ir 12 straipsnio 1 dalies a punktu, nedraudžiamas toks valstybės narės reglamentavimas, koks numatytas 1988 m. liepos 28 d. Įstatymo Nr. 24/1988 dėl vertybinių popierių rinkos, iš dalies pakeisto 1991 m. birželio 6 d. Įstatymu Nr. 18/91, 108 straipsnio 2 dalyje, kuriuo, siekiant, kad būtų užkirstas kelias išvengti mokesčių, perleidžiant nekilnojamąjį turtą tarpininkaujant bendrovėms vertybinių popierių perleidimas apmokestinamas turto perleidimo mokesčiu, kai šie vertybiniai popieriai atitinka bendrovių, kurių turtą sudaro ne mažiau kaip 50 % nekilnojamojo turto, akcinio kapitalo dalis, o po tokio perleidimo įgijėjas įgyja poziciją, pagal kurią gali kontroliuoti atitinkamą bendrovę net ir tuo atveju, kai, viena vertus, neketinta išvengti mokesčio, ir, antra vertus, šios bendrovės visiškai vykdo savo veiklą, o nekilnojamojo turto negalima atskirti nuo šių bendrovių vykdomos ekonominės veiklos.

      (1)  OL C 63, 2010 3 13.


title: Byla T-556/14 P: 2014 m. liepos 28 d. Victor Navarro pateiktas apeliacinis skundas dėl 2014 m. gegužės 21 d. Tarnautojų teismo sprendimo byloje F-46/13 Navarro/Komisija

text:
               6.10.2014

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 351/16

         2014 m. liepos 28 d. Victor Navarro pateiktas apeliacinis skundas dėl 2014 m. gegužės 21 d. Tarnautojų teismo sprendimo byloje F-46/13 Navarro/Komisija

   (Byla T-556/14 P)
   2014/C 351/20
   Proceso kalba: prancūzų

      Šalys

      Apeliantas: Victor Navarro (Sterrebeek, Belgija), atstovaujamas advokatų S. Rodrigues ir A. Blot

      Kita proceso šalis: Europos Komisija

      Reikalavimai

   Apeliantas Bendrojo Teismo prašo:

               —

               panaikinti 2014 m. gegužės 21 d. Tarnautojų teismo sprendimą byloje F-46/13,

               —

               patenkinti apelianto reikalavimus, pateiktus pirmojoje instancijoje:

                           —

                           panaikinti 2012 m. spalio 4 d. Europos Komisijos, kaip Sudaryti tarnybos sutartis įgaliotos tarnybos (toliau – STSĮT), sprendimą neįdarbinti apelianto II pareigų grupės sutartininku,

                           —

                           jei reikia, panaikinti 2013 m. vasario 7 d. STSĮT sprendimą, kuriuo atmestas 2012 m. spalio 19 d. apelianto pateiktas skundas,

                           —

                           atlyginti patirtą materialinę žalą,

                           —

                           sumokėti ex aequo et bono nustatytą sumą už patirtą neturtinę žalą, o preliminariai sumokėti 50  000 eurų;

                           —

                           nurodyti kitai apeliacinio proceso šaliai padengti bylinėjimosi išlaidas, įskaitant ir bylinėjimosi apeliacinėje instancijoje išlaidas.

      Apeliacinio skundo pagrindai ir pagrindiniai argumentai

   Grįsdamas apeliacinį skundą apeliantas remiasi trimis pagrindais.

               1.

               Pirmasis apeliacinio skundo pagrindas siejamas su Tarnautojų teismo (toliau – TT) vykdomos teisminės kontrolės ribų pažeidimu, nes šis teismas administracinjos vertinimą pakeitė savuoju.

               2.

               Antrasis apeliacinio skundo pagrindas siejamas su teisės klaida, nes TT klaidingai tvirtino, kad pagal 2011 m. kovo 2 d. Bendrųjų įgyvendinimo nuostatų (1) IV priedo 3 straipsnio 2 dalį darbo patirtis turi būti įrodyta ir susijusi su viena iš Komisijos veiklos sričių.

               3.

               Trečiasis apeliacinio skundo pagrindas siejamas su faktinių aplinkybių iškreipimu, nes TT skundžiamame sprendime teigė, kad apeliantas nepateikė užduočių, kurias jis vykdė Continental Airlines Inc., aprašymo ir dėl to neįrodė, kad jo patirtis yra „tinkama“ sekretoriaus pareigoms eiti.

      (1)  2011 m. kovo 2 d. KTĮS 79 straipsnio 2 dalies Bendrosios įgyvendinimo nuostatos, kuriomis nustatomos sutartininkų, Komisijos įdarbintų pagal minėtų sąlygų 3a ir 3b straipsnius, darbo sąlygos, paskelbtos Informations administratives, Nr. 33-2011


title: Byla C-235/07 2007 m. gegužės 10 d. pareikštas ieškinys byloje Europos Bendrijų Komisija prieš Vokietijos Federacinę Respubliką

text:
               23.6.2007

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 140/17

         2007 m. gegužės 10 d. pareikštas ieškinys byloje Europos Bendrijų Komisija prieš Vokietijos Federacinę Respubliką

   (Byla C-235/07)
   (2007/C 140/28)
   Proceso kalba: vokiečių
   Šalys

      Ieškovė: Europos Bendrijų Komisija, atstovaujama G. Braun ir P. Dejmek

      Atsakovė: Vokietijos Federacinė Respublika
   Ieškovės reikalavimai

               —

               Pripažinti, kad nepriėmusi 2004 m. balandžio 29 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvą 2004/49/EB (1) dėl saugos Bendrijos geležinkeliuose ir iš dalies pakeičiančią Tarybos direktyvą 95/18/EB (2) dėl geležinkelio įmonių licencijavimo bei Direktyvą 2001/14/EB (3) dėl geležinkelių infrastruktūros pajėgumų paskirstymo, mokesčių už naudojimąsi geležinkelių infrastruktūra ėmimo ir saugos sertifikavimo (Saugos geležinkeliuose direktyva) įgyvendinančių įstatymų ir kitų teisės aktų arba bet kuriuo atveju nepranešusi apie juos Komisijai, Vokietijos Federacinė Respublika neįvykdė įsipareigojimų pagal EB sutartį ir šią direktyvą.

               —

               Priteisti iš Vokietijos Federacinės Respublikos bylinėjimosi išlaidas.

         Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai
   Terminas perkelti direktyvą į vidaus teisę baigėsi 2006 m. balandžio 30 dieną.

      (1)  OL L 164, p. 44.

      (2)  OL L 143, p. 70.

      (3)  OL L 75, p. 29.


title: Byla C-19/12: 2012 m. sausio 16 d. Varhoven administrativen sad (Bulgarija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Efir OOD prieš Direktor na Direktsia „Obzhalvane i upravlenie na izpalnenieto“ Plovdiv

text:
               24.3.2012

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 89/14

         2012 m. sausio 16 d.Varhoven administrativen sad (Bulgarija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Efir OOD prieš Direktor na Direktsia „Obzhalvane i upravlenie na izpalnenieto“ Plovdiv

   (Byla C-19/12)
   2012/C 89/22
   Proceso kalba: bulgarų

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Varhoven admministrativen sad

      Šalys pagrindinėje byloje

      Kasatorė: Efir OOD

      Kita kasacinio proceso šalis: Direktor na Direktsia„Obzhalvane i upravlenie na izpalnenieto“Plovdiv

      Prejudiciniai klausimai

               1.

               Ar 2006 m. lapkričio 28 d. Tarybos direktyvos 2006/112/EB (1) dėl pridėtinės vertės mokesčio bendros sistemos 62 straipsnio 1 ir 2 punktai aiškintini taip, kad apmokestinimo momento sąvoka susijusi ir su apmokestinamais, ir su neapmokestinamais sandoriais?

               2.

               Jeigu būtų neigiamai atsakyta į pirmąjį klausimą: Ar leistina tokia nacionalinės teisės nuosta, kaip antai taikytina pagrindinėje byloje, pagal kurią apmokestinimo momentas įvyksta ir neapmokestinamojo sandorio įvykdymo momentu?

               3.

               Ar Direktyvos 2006/112 62 ir 63 straipsniai veikia tiesiogiai?

      (1)  2006 m. lapkričio 28 d. Tarybos direktyva 2006/112/EB dėl pridėtinės vertės mokesčio bendros sistemos (OL L 347, p. 1).


title: Byla T-713/13: 2013 m. gruodžio 30 d. pareikštas ieškinys byloje 9Flats prieš VRDT — Tibesoca (9flats.com)

text:
               1.3.2014

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 61/17

         2013 m. gruodžio 30 d. pareikštas ieškinys byloje 9Flats prieš VRDT — Tibesoca (9flats.com)
   (Byla T-713/13)
   2014/C 61/30
   Kalba, kuria surašytas ieškinys: vokiečių

      Šalys

      Ieškovė: 9Flats GmbH (Hamburgas, Vokietija), atstovaujama advokato H. Stoffregen

      Atsakovė: Vidaus rinkos derinimo tarnyba (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui)

      Kita procedūros Apeliacinėje taryboje šalis: Tibesoca, SL (Valensija, Ispanija)

      Reikalavimai

   Ieškovė Bendrojo Teismo prašo:

               —

               panaikinti 2013 m. spalio 25 d. Vidaus rinkos derinimo tarnybos (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui) antrosios apeliacinės tarybos sprendimą byloje R 1671/2012-2.

               —

               panaikinti 2012 m. liepos 13 d. Protestų skyriaus sprendimą, priimtą per protesto procedūrą Nr. B 1 898 686,

               —

               atmesti protestą dėl prekių ženklo „9flats.com“ paraiškos — Bendrijos prekių ženklo paraiška Nr. 9 832 635.

      Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

      Bendrijos prekių ženklo paraišką pateikęs asmuo: ieškovė

      Prašomas įregistruoti Bendrijos prekių ženklas: žodinis prekių ženklas „9flats.com“ 36, 38, 39 ir 43 klasių paslaugoms — Bendrijos prekių ženklo paraiška Nr. 9 832 635
   Prekių ženklo ar žymens, kuriuo remtasi per protesto procedūrą, savininkė: Tibesoca, SL

      Prekių ženklas ar žymuo, kuriuo remiamasi: vaizdinis Ispanijos prekių ženklas, kuriame yra skaičiai ir žodiniai elementai „40 flats apartments“, 43 klasės paslaugoms, vaizdinis Ispanijos prekių ženklas, kuriame yra skaičiai ir žodiniai elementai „11 flats apartments“, 43 klasės paslaugoms ir vaizdinis Ispanijos prekių ženklas, kuriame yra skaičiai ir žodinis elementas „50 flats“, 43 klasės paslaugoms

      Protestų skyriaus sprendimas: iš dalies patenkinti protestą

      Apeliacinės tarybos sprendimas: iš dalies panaikinti Protestų skyriaus sprendimą

      Ieškinio pagrindai: Reglamento Nr. 207/2009 8 straipsnio 1 dalies b punkto ir 7 straipsnio 1 dalies c punkto pažeidimas.


title: Byla T-493/12: 2014 m. rugsėjo 24 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Sanofi/VRDT – GP Pharm (GEPRAL) (Bendrijos prekių ženklas — Protesto procedūra — Tarptautinė registracija, nurodant Europos Bendriją — Žodinis Bendrijos prekių ženklas GEPRAL — Ankstesnis tarptautinis žodinis prekių ženklas DELPRAL — Santykinis atmetimo pagrindas — Galimybės supainioti nebuvimas — Reglamento (EB) Nr. 207/2009 8 straipsnio 1 dalies b punktas)

text:
               3.11.2014

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 388/12

         2014 m. rugsėjo 24 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Sanofi/VRDT – GP Pharm (GEPRAL)

   (Byla T-493/12) (1)

   ((Bendrijos prekių ženklas - Protesto procedūra - Tarptautinė registracija, nurodant Europos Bendriją - Žodinis Bendrijos prekių ženklas GEPRAL - Ankstesnis tarptautinis žodinis prekių ženklas DELPRAL - Santykinis atmetimo pagrindas - Galimybės supainioti nebuvimas - Reglamento (EB) Nr. 207/2009 8 straipsnio 1 dalies b punktas))
   2014/C 388/14
   Proceso kalba: anglų

      Šalys

      Ieškovė: Sanofi (Paryžius, Prancūzija), atstovaujama advokato C. Hertz-Eichenrode

      Atsakovė: Vidaus rinkos derinimo tarnyba (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui), atstovaujama P. Geroulakos

      Kita procedūros VRDT apeliacinėje taryboje šalis, įstojusi į bylą Bendrajame Teisme: GP Pharm, SA (Sant Quinti de Mediona, Ispanija)

      Dalykas

   Ieškinys dėl 2012 m. rugsėjo 5 d. Vidaus rinkos derinimo tarnybos (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui) antrosios apeliacinės tarybos sprendimo byloje R 201/2012-2, susijusio su protesto procedūra tarp Sanofi SA ir GP Pharm SA.

      Rezoliucinė dalis

               1.

               Panaikinti 2012 m. rugsėjo 5 d. Vidaus rinkos derinimo tarnybos (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui) (VRDT) antrosios apeliacinės tarybos sprendimą (byla R 201/2012-2), susijusį su protesto procedūra tarp Sanofi SA ir GP Pharm SA.

               2.

               VRDT padengia bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 26, 2013 1 26.


title: Byla T-112/06 2008 m. sausio 16 d. Pirmosios instancijos teismo sprendimas Inter-Ikea prieš VRDT — Waibel (idea) (Bendrijos prekių ženklas — Registracijos pripažinimo negaliojančia procedūra — Vaizdinis Bendrijos prekių ženklas idea — Ankstesni vaizdiniai ir žodiniai Bendrijos ir nacionaliniai prekių ženklai IKEA — Santykiniai negaliojimo pagrindai — Galimybės supainioti nebuvimas — Reglamento (EB) Nr. 40/94 8 straipsnio 1 dalies b punktas ir 52 straipsnio 1 dalies a punktas)

text:
               23.2.2008

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 51/42

         2008 m. sausio 16 d. Pirmosios instancijos teismo sprendimas Inter-Ikea prieš VRDT — Waibel (idea)

   (Byla T-112/06) (1)

   (Bendrijos prekių ženklas - Registracijos pripažinimo negaliojančia procedūra - Vaizdinis Bendrijos prekių ženklas idea - Ankstesni vaizdiniai ir žodiniai Bendrijos ir nacionaliniai prekių ženklai IKEA - Santykiniai negaliojimo pagrindai - Galimybės supainioti nebuvimas - Reglamento (EB) Nr. 40/94 8 straipsnio 1 dalies b punktas ir 52 straipsnio 1 dalies a punktas)
   (2008/C 51/77)
   Proceso kalba: anglų
   Šalys

      Ieškovė: Inter-Ikea Systems BV (Delftas, Nyderlandai), atstovaujama advokatų J. Gulliksson ir J. Olsson

      Atsakovė: Vidaus rinkos derinimo tarnyba (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui), atstovaujama A. Folliard-Monguiral

      Kita proceso Apeliacinėje taryboje šalis, įstojusi į bylą Pirmosios instancijos teisme: Walter Waibel (Dingolfingas, Vokietija), atstovaujamas advokatų A. Fottner ir M. Müller
   Dalykas
   Ieškinys, pareikštas dėl 2006 m. vasario 10 d. VRDT pirmosios apeliacinės tarybos sprendimo (byloje R 80/2005-1) dėl registracijos pripažinimo negaliojančia procedūros tarp Inter-Ikea Systems BV ir Walter Waibel.
   Rezoliucinė dalis

               1.

               Atmesti ieškinį.

               2.

               Priteisti iš Inter-Ikea BV bylinėjimosi išlaidas ir išlaidas, kurias Walter Waibel patyrė dėl procedūros Apeliacinėje taryboje.

      (1)  OL C 131, 2006 6 3.


title: Byla T-689/14 P: 2014 m. gruodžio 3 d. Bendrojo Teismo nutartis byloje ENISA/Psarras

text:
               16.2.2015

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 56/31

         2014 m. gruodžio 3 d. Bendrojo Teismo nutartis byloje ENISA/Psarras

   (Byla T-689/14 P) (1)

   (2015/C 056/45)
   Proceso kalba: graikų
   Apeliacinių skundų kolegijos pirmininkas nutartimi nurodė išbraukti bylą iš registro.

      (1)  OL C 431, 2014 12 1.


title: Byla T-174/11: 2011 m. kovo 18 d. pareikštas ieškinys byloje Modelo Continente Hipermercados prieš Komisiją

text:
               7.5.2011

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 139/28

         2011 m. kovo 18 d. pareikštas ieškinys byloje Modelo Continente Hipermercados prieš Komisiją

   (Byla T-174/11)
   2011/C 139/53
   Proceso kalba: ispanų

      Šalys

      Ieškovė: Modelo Continente Hipermercados, SA filialas Ispanijoje (Alkorkonas, Ispanija), atstovaujama advokatų J. Buendía Sierra, E. Abad Valdenebro, M. Muñoz de Juan, R. Calvo Salinero

      Atsakovė: Europos Komisija

      Ieškovės reikalavimai

   Ieškovė Bendrojo Teismo prašo:

               —

               priimti ir patenkinti ieškinyje nurodytus motyvus dėl panaikinimo ir panaikinti 1 straipsnio 1 dalį, kiek joje konstatuota, kad Texto Refundido de la Ley del Impuesto sobre Sociedades (TRLIS) 12 straipsnio 5 dalyje numatyti valstybės pagalbos elementai,

               —

               papildomai, panaikinti 1 straipsnio 1 dalį, kuriame konstatuota, kad TRLIS 12 straipsnio 5 dalyje numatyti valstybės pagalbos elementai, kai ji taikoma užsienio įmonių akcijų įsigijimui, perimant užsienio įmonių kontrolę;

               —

               be to, panaikinti sprendimą dėl esminių procedūrinių pažeidimų, ir

               —

               priteisti iš Komisijos bylinėjimosi išlaidas.

      Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

   Šis ieškinys pareikštas dėl 2009 m. spalio 28 d. Komisijos sprendimo dėl Ispanijos įgyvendinto perviršinės vertės mokesčio mažinimo įsigyjant didelę užsienio bendrovės akcijų dalį Nr. C 45/07 (ex NN 51/07, ex CP 9/07) (pranešta dokumentu Nr. C(2009) 8107) (OL L 7, 2011 1 11, p. 48).
   Ieškiniui pagrįsti ieškovė nurodo tris pagrindus:

               1.

               Pirmasis pagrindas susijęs su SESV 107 straipsnio 1 dalies pažeidimu, nes nuspręsta, kad priemonė yra valstybės pagalba.

                           —

                           Komisija neįrodė, kad nagrinėjama mokesčių priemone „palaikomos tam tikros įmonės arba tam tikrų prekių gamyba“. Ji tik daro prielaidą, kad ši mokesčių priemonė yra atrankinio pobūdžio dėl to, kad ji taikoma tik įsigyjant užsienio įmonių akcijų ir netaikoma įsigyjant nacionalinių įmonių akcijų. Ieškovė mano, kad toks požiūris yra klaidingas ir nelogiškas. Tai, kad nagrinėjamos priemonės, kaip ir bet kurios kitos mokesčių nuostatos, taikymas grindžiamas tam tikrų objektyvių sąlygų įvykdymu, nereiškia, kad ši priemonė yra atrankinė de iure ar de facto. Iš tikrųjų Komisijos samprotavimai leidžia bet kokią mokesčių nuostatą pripažinti atrankine prima facie

                           —

                           Skirtingas vertinimas prima facie pagal TRILS 12 straipsnio 5 dalį visai nesuteikia selektyvios naudos ir mokesčių prasme vienodai vertinami visi akcijų, ar jos būtų nacionalinės ar užsienio, įsigijimo sandoriai: negalint užbaigti tarpvalstybinių susijungimų, perviršinė vertė nurašoma tik nacionaliniu lygmeniu, kurios atveju iš tikrųjų galioja mokesčių nuostatos, pagal kurias suteikiama ši galimybė. TRILS 12 straipsnio 5 dalimi ši galimybė tik išplečiama užsienio bendrovių akcijų įsigijimui, o tai yra sandoris, kuris funkcine prasme artimiausias nacionaliniams susijungimas ir pateisinamos Ispanijos sistemos ekonomika ir logika.

                           —

                           Papildomai, Komisijos sprendimas yra neproporcingas, nes jo taikymas atvejais, kai perimama užsienio įmonių kontrolė, turėtų bent būti prilyginamas nacionalinių susijungimų situacijoms ir pateisinamas Ispanijos sistemos ekonomika ir logika.

               2.

               Antrasis pagrindas susijęs su esminiu procedūriniu pažeidimu, nes nesilaikyta procedūros, taikytinos esamai pagalbai.

                           —

                           Ginčijamame sprendime atmesti argumentai dėl priemonės funkcinio lygiavertiškumo, nesutinkant, kad ES viduje vykstantys tarpvalstybiniai susijungimai realiai galimi. Komisijos teigimu, vėliau priėmus ES direktyvas šioje srityje (visos jos priimtos po to, kai įsigaliojo aptariama priemonė) panaikino bet kokias galimas kliūtis. Ieškovė šiuo klausimu tvirtina, kad pritarus Komisijos pozicijai ir sutikus, jog ES direktyvos iš tikrųjų panaikino visas kliūtis tarpvalstybiniams susijungimams, nors taip nėra, vis dėlto išliktų esamos pagalbos atvejai. Tačiau esamos pagalbos kontrolės procedūra iš esmės skiriasi nuo tos, kuri vyko nagrinėjamu atveju, todėl padarytas esminis procedūrinis pažeidimas.

               3.

               Trečias pagrindas susijęs su SESV 107 straipsnio 1 dalies pažeidimu, nes padaryta klaida identifikuojant asmenį, kuriam priemonė skirta.

                           —

                           Manydama, kad TRILS 12 straipsnio 5 dalyje numatyti valstybės pagalbos elementai, Komisija turėjo atlikti išsamią ekonominę analizę tam, kad nustatytų asmenis, kuriems galimai buvo skirta pagalba. Ieškovė teigia, kad tam tikrais atvejais pagalbos (pernelyg didelės akcijų įsigijimo kainos forma) gavėjai) gavėjai yra akcijas pardavę asmenys, o ne, kaip teigia Komisija, Ispanijos įmonės, kurios šią priemonę taikė.


title: 2005 m. gegužės 26 d. Teisingumo Teismo sprendimas (šeštoji kolegija), Byloje C-287/04 Europos Bendrijų Komisija prieš Švedijos Karalystę (Valstybės įsipareigojimų neįvykdymas — Direktyva 93/104/EB — Darbo laiko organizavimas — Neperkėlimas į nacionalinę teisę per nustatytą terminą)

text:
               23.7.2005

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 182/17

      TEISINGUMO TEISMO SPRENDIMAS

   (šeštoji kolegija)
   2005 m. gegužės 26 d.
   Byloje C-287/04 Europos Bendrijų Komisija prieš Švedijos Karalystę
       (1)

   (Valstybės įsipareigojimų neįvykdymas - Direktyva 93/104/EB - Darbo laiko organizavimas - Neperkėlimas į nacionalinę teisę per nustatytą terminą)
   (2005/C 182/32)
   Proceso kalba: švedų
   Byloje C-287/04 dėl 2004 m. liepos 5 d. pagal EB sutarties 226 straipsnį pareikšto ieškinio dėl įsipareigojimų neįvykdymo, Europos Bendrijų Komisija, atstovaujama L. Ström van Lier ir N. Yerrell, prieš Švedijos Karalystę, atstovaujamą A. Kruse, Teisingumo Teismas (šeštoji kolegija), kurį sudaro kolegijos pirmininkas A. Borg Barthet (pranešėjas), teisėjai U. Lõhmus ir A. Ó. Caoimh; generalinis advokatas M. Poiares Maduro, sekretorius R. Grass, 2005 m. gegužės 26 d. priėmė sprendimą, kurio rezoliucinėje dalyje nurodyta:

               1.

               Nepriimdama 1993 m. lapkričio 23 d. Tarybos direktyvos 93/104/EB dėl tam tikrų darbo laiko organizavimo aspektų 3,6 ir 8 straipsnių įgyvendinančių įstatymų ir kitų teisės aktų, Švedijos Karalystė neįvykdė savo įsipareigojimų pagal šią direktyvą;

               2.

               Priteisti iš Švedijos Karalystės bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 228, 2004 9 11.


title: Byla T-333/11: 2012 m. spalio 10 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Wessang prieš VRDT — Greinwald (star foods) (Bendrijos prekių ženklas — Protesto procedūra — Vaizdinio Bendrijos prekių ženklo „star foods“ paraiška — Ankstesni Bendrijos žodinis ir vaizdinis prekių ženklai STAR SNACKS — Santykinis atmetimo pagrindas — Galimybė supainioti — Reglamento (EB) Nr. 207/2009 8 straipsnio 1 dalies b punktas)

text:
               24.11.2012

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 366/32

         2012 m. spalio 10 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Wessang prieš VRDT — Greinwald (star foods)

   (Byla T-333/11) (1)

   (Bendrijos prekių ženklas - Protesto procedūra - Vaizdinio Bendrijos prekių ženklo „star foods“ paraiška - Ankstesni Bendrijos žodinis ir vaizdinis prekių ženklai STAR SNACKS - Santykinis atmetimo pagrindas - Galimybė supainioti - Reglamento (EB) Nr. 207/2009 8 straipsnio 1 dalies b punktas)
   2012/C 366/63
   Proceso kalba: vokiečių

      Šalys

      Ieškovas: Nicolas Wessang (Zimmerbach, Prancūzija), atstovaujamas advokato A. Grolée

      Atsakovė: Vidaus rinkos derinimo tarnyba (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui), atstovaujama G. Schneider

      Kita procedūros VRDT Apeliacinėje taryboje šalis, įstojusi į bylą Bendrajame Teisme: Greinwald GmbH (Kemptenas, Vokietija), atstovaujama advokatų A. Schulz ir C. Onken

      Dalykas

   Ieškinys dėl 2011 m. balandžio 15 d. VRDT ketvirtosios apeliacinės tarybos sprendimo (byla R 1837/2010-4), susijusio su protesto procedūra tarp Nicolas Wessang ir Greinwald GmbH.

      Rezoliucinė dalis

               1.

               Panaikinti 2011 m. balandžio 15 d. Vidaus rinkos derinimo tarnybos (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui) (VRDT) ketvirtosios apeliacinės tarybos sprendimą (byla R 1837/2010-4) tiek, kiek jis susijęs su peržiūrėtos ir iš dalies pakeistos 1957 m. birželio 15 d. Nicos sutarties dėl tarptautinės prekių ir paslaugų klasifikacijos ženklams registruoti 29, 30 ir 32 klasėms priklausančiomis prekėmis, išskyrus „alų“, kuris priklauso Nicos sutarties 32 klasei.

               2.

               Atmesti likusią ieškinio dalį.

               3.

               VRDT padengia savo bei tris ketvirtadalius Nicolas Wessang bylinėjimosi išlaidų.

               4.

               N. Wessang padengia vieną ketvirtadalį savo bylinėjimosi išlaidų.

               5.

               Greinwald GmbH padengia savo bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 269, 2011 9 10.


title: Byla F-104/05 2008 m. sausio 31 d. Tarnautojų teismo (trečioji kolegija) sprendimas byloje Valero Jordana prieš Komisiją (Viešoji tarnyba — Pareigūnai — Pareigų paaukštinimas — 2004 m. paaukštinimo procedūra — Pirmenybės balų skyrimas — Naujų Pareigūnų nuostatų sąlygų taikymas laike)

text:
               9.5.2008

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 116/31

         2008 m. sausio 31 d. Tarnautojų teismo (trečioji kolegija) sprendimas byloje Valero Jordana prieš Komisiją

   (Byla F-104/05) (1)

   (Viešoji tarnyba - Pareigūnai - Pareigų paaukštinimas - 2004 m. paaukštinimo procedūra - Pirmenybės balų skyrimas - Naujų Pareigūnų nuostatų sąlygų taikymas laike)
   (2008/C 116/58)
   Proceso kalba: prancūzų
   Šalys

      Ieškovas: Gregorio Valero Jordana (Briuselis, Belgija), atstovaujamas advokatų M. Merola ir I. van Schendel

      Atsakovė: Europos Bendrijų Komisija, atstovaujama G. Berscheid ir V. Joris, padedamų advokato D. Slater
   Bylos dalykas
   Komisijos sprendimo dėl pirmenybės balų skyrimo ieškovui per 2004 m. paaukštinimo procedūrą bei sprendimo per tą pačią procedūrą jo nepaaukštinti paskiriant į A*12 lygį panaikinimas
   Sprendimo rezoliucinė dalis

               1.

               Panaikinti sprendimą, kuriuo patvirtinamas bendras balų skaičius Valero Jordana pagal 2004 m. paaukštinimo procedūrą, ir sprendimą per tą pačią procedūrą jo nepaaukštinti.

               2.

               Atmesti likusią ieškinio dalį.

               3.

               Priteisti iš Europos Bendrijų Komisijos bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 10, 2006 1 14, p. 27 (iš pradžių Europos Bendrijų Pirmosios instancijos teisme įregistruota byla T-394/05 ir 2005 m. gruodžio 15 d. Nutartimi perduota Europos Sąjungos Tarnautojų teismui).


title: Byla C-390/05 Europos Bendrijų Komisijos  2005 m. spalio 27 d.  pareikštas ieškinys Graikijos Respublikai

text:
               24.12.2005

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 330/11

         Europos Bendrijų Komisijos 2005 m. spalio 27 d. pareikštas ieškinys Graikijos Respublikai
   (Byla C-390/05)
   (2005/C 330/21)
   Proceso kalba: graikų
   2005 m. spalio 27 d. Europos Bendrijų Teisingumo Teisme buvo pareikštas Europos Bendrijų Komisijos, atstovaujamos patarėjo teisės klausimais U. Wölker ir Teisės tarnybos nario M. Konstantinidis, nurodžiusių adresą dokumentams įteikti Liuksemburge, ieškinys Graikijos Respublikai.
   Ieškovė Teisingumo Teismo prašo:

               1)

               pripažinti, kad Graikijos Respublika neįvykdė įsipareigojimų pagal 2000 m. birželio 29 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (EB) Nr. 2037/2000 (1) dėl ozono sluoksnį ardančių medžiagų 16 straipsnio 5 ir 6 dalis ir 17 straipsnio 1 dalį;

               2)

               priteisti iš Graikijos Respublikos bylinėjimosi išlaidas.

         Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai
   Ieškovė mano, kad Graikijos Respublika neįvykdė įsipareigojimų pagal 2000 m. birželio 29 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (EB) Nr. 2037/2000 dėl ozono sluoksnį ardančių medžiagų 16 straipsnio 5 dalį, nes nesiėmė priemonių nustatyti būtiniausius kvalifikacinius reikalavimus, keliamus darbuotojams, užtikrinantiems kontroliuojamų ozono sluoksnį ardančių medžiagų utilizavimą, recirkuliaciją, regeneraciją ir sunaikinimą.
   Ieškovė taip pat mano, kad Graikijos Respublika neįvykdė įsipareigojimų pagal minėto reglamento 16 straipsnio 6 dalį, nes Komisijai nepateikė, kaip ją įpareigoja ši nuostata, ataskaitos apie sistemas, sukurtas panaudotų kontroliuojamų medžiagų utilizavimui skatinti, įskaitant turimus pajėgumus ir utilizuotų, recirkuliuotų, regeneruotų ar sunaikintų panaudotų kontroliuojamų medžiagų kiekius.
   Galiausiai ieškovė kaltina Graikijos Respubliką pažeidus šio reglamento 17 straipsnio 1 dalį, motyvuodama tuo, kad ši savo nacionalinėje teritorijoje nesiėmė, kaip ją įpareigoja minėta nuostata, visų atsargumo priemonių, skirtų užtikrinti kasmetinį tikrinimą, ar nėra nuotėkio iš stacionarių įrengimų, kuriuose yra daugiau nei 3 kilogramai šaldymo skysčio.

      (1)  OL L 244, 2000 9 29, p. 1.


title: Byla T-626/14: 2014 m. rugpjūčio 18 d. pareikštas ieškinys byloje Wm. Wrigley Jr./VRDT (Mėlynos sferos įrenginys)

text:
               6.10.2014

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 351/29

         2014 m. rugpjūčio 18 d. pareikštas ieškinys byloje Wm. Wrigley Jr./VRDT (Mėlynos sferos įrenginys)

   (Byla T-626/14)
   2014/C 351/38
   Proceso kalba: anglų

      Šalys

      Ieškovė: Wm. Wrigley Jr. Company (Vilmingtonas, Jungtinės Valstijos), atstovaujama advokatų M. Kinkeldey, S. Brandstätter ir C. Schmitt

      Atsakovė: Vidaus rinkos derinimo tarnyba (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui)

      Reikalavimai

   Ieškovė Bendrojo Teismo prašo:

               —

               panaikinti 2014 m. birželio 17 d. Vidaus rinkos derinimo tarnybos (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui) penktosios apeliacinės tarybos sprendimą byloje R 169/2014-5.

      Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

      Bendrijos prekių ženklas, su kuriuo susijęs ieškinys: vaizdinis prekių ženklas, vaizduojantis mėlynos sferos įrenginį, 3, 21 ir 30 klasių prekėms – Bendrijos prekių ženklo paraiška Nr. 11 737 483.

      Eksperto sprendimas: iš dalies atmesti prekių ženklo paraišką.

      Apeliacinės tarybos sprendimas: atmesti apeliaciją.

      Ieškinio pagrindai: Tarybos reglamento (EB) Nr. 207/2009 7 straipsnio 1 dalies b punkto pažeidimas.


title: Byla C-352/12: 2012 m. liepos 25 d. Tribunale Amministrativo Regionale per l’Abruzzo (Italija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Consiglio Nazionale degli Ingegneri prieš Comune di Castelvecchio Subequo, Comune di Barisciano

text:
               29.9.2012

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 295/22

         2012 m. liepos 25 d.Tribunale Amministrativo Regionale per l’Abruzzo (Italija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Consiglio Nazionale degli Ingegneri prieš Comune di Castelvecchio Subequo, Comune di Barisciano

   (Byla C-352/12)
   2012/C 295/39
   Proceso kalba: italų

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Tribunale Amministrativo Regionale per l’Abruzzo

      Šalys pagrindinėje byloje

      Pareiškėja: Consiglio Nazionale degli Ingegneri

      Atsakovės: Comune di Castelvecchio Subequo, Comune di Barisciano

      Prejudiciniai klausimai

               1.

               Ar pagal 2004 m. kovo 31 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos [2004/18/EB] (1) dėl viešojo darbų, prekių ir paslaugų pirkimo sutarčių sudarymo tvarkos derinimo 1 straipsnio 2 dalies a ir d punktus, 2 straipsnį, 28 straipsnį ir [II] priedo 8 ir 12 kategorijas draudžiama nacionalinė tvarka, pagal kurią dvi perkančiosios organizacijos gali sudaryti rašytinius susitarimus dėl pagalbos savivaldybėms tiriant, analizuojant ir planuojant Barisciano ir Castelvecchio Subequo komunų istorinių centrų rekonstrukciją, kurios sąlygos aprašytos susitarimo priede pateikiamose techninėse specifikacijose, ir kuri nurodyta nacionaliniuose ir regiono sektoriniuose teisės aktuose, numatydamos atlygį, kurio nepelningumas nėra akivaizdus, kai vykdančioji organizacija gali turėti ūkio subjekto statusą?

               2.

               Ar pagal 2004 m. kovo 31 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos [2004/18/EB] dėl viešojo darbų, prekių ir paslaugų pirkimo sutarčių sudarymo tvarkos derinimo 1 straipsnio 2 dalies a ir d punktus, 2 straipsnį, 28 straipsnį ir [II] priedo 8 ir 12 kategorijas draudžiama nacionalinė tvarka, pagal kurią dvi perkančiosios organizacijos gali sudaryti rašytinius susitarimus dėl pagalbos savivaldybėms tiriant, analizuojant ir planuojant Barisciano ir Castelvecchio Subequo komunų istorinių centrų rekonstrukciją, kurios sąlygos aprašytos susitarimo priede pateikiamose techninėse specifikacijose, ir kuri nurodyta nacionaliniuose ir regiono sektoriniuose teisės aktuose, numatydamos atlygį, kurio nepelningumas nėra akivaizdus, kai sprendimas tiesiogiai pavesti vykdyti minėtas užduotis aiškiai pagrįstas po stichinės nelaimės priimtais pirminės ir antrinės teisės aktais ir atsižvelgta į išreikštus specialiuosius viešuosius interesus?

      (1)  OL L 134, p. 114; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 6 sk., 7 t., p. 132.


title: Byla C-246/14: 2014 m. gegužės 21 d. Corte dei Conti – Sezione Giurisdizionale per la Regione Puglia (Italija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Vittoria De Bellis ir kt./Istituto Nazionale di Previdenza dei Dipendenti dell’Amministrazione Pubblica (INPDAP)

text:
               24.11.2014

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 421/18

         2014 m. gegužės 21 d.Corte dei Conti – Sezione Giurisdizionale per la Regione Puglia (Italija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Vittoria De Bellis ir kt./Istituto Nazionale di Previdenza dei Dipendenti dell’Amministrazione Pubblica (INPDAP)

   (Byla C-246/14)
   2014/C 421/25
   Proceso kalba: italų

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Bundesgerichtshof

      Šalys pagrindinėje byloje

      Ieškovai: Vittoria De Bellis, Diana Perrone, Cesaria Antonia Villani

      Atsakovas: Istituto Nazionale di Previdenza dei Dipendenti dell’Amministrazione Pubblica (INPDAP)

   2014 m. spalio 15 d. Nutartimi Teisingumo Teismas (penktoji kolegija) pripažino, kad akivaizdžiai neturi jurisdikcijos atsakyti į pateiktus klausimus.


title: Byla C-43/07 2008 m. rugsėjo 11 d. Teisingumo Teismo (trečioji kolegija) sprendimas byloje ( Hoge Raad der Nederlanden  (Nyderlandai) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) D.M.M.A. Arens-Sikken prieš Staatssecretaris van Financiën (Laisvas kapitalo judėjimas — EB sutarties 73b ir 73d straipsniai (dabar atitinkamai EB 56 ir EB 58 straipsniai) — Nacionalinės teisės aktas dėl paveldimo ir perleidžiamo turto mokesčių apskaičiavimo, nenumatantis galimybės apskaičiuojant šiuos mokesčius iš turto vertės atskaityti skolų, susijusių su aukštutinės linijos giminaičių atliekamu palikimo paskirstymu, kai palikėjo gyvenamoji vieta jo mirties momentu buvo kitoje valstybėje narėje — Apribojimas — Pateisinimas — Nebuvimas — Sutarties dėl dvigubo apmokestinimo išvengimo nebuvimas — Valstybėje, kurioje šis asmuo gyvena, siekiant išvengti dvigubo apmokestinimo mokamos mažesnės kompensacijos pasekmės laisvo kapitalo judėjimo apribojimui)

text:
               8.11.2008

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 285/7

         2008 m. rugsėjo 11 d. Teisingumo Teismo (trečioji kolegija) sprendimas byloje (Hoge Raad der Nederlanden (Nyderlandai) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) D.M.M.A. Arens-Sikken prieš Staatssecretaris van Financiën

   (Byla C-43/07) (1)

   (Laisvas kapitalo judėjimas - EB sutarties 73b ir 73d straipsniai (dabar atitinkamai EB 56 ir EB 58 straipsniai) - Nacionalinės teisės aktas dėl paveldimo ir perleidžiamo turto mokesčių apskaičiavimo, nenumatantis galimybės apskaičiuojant šiuos mokesčius iš turto vertės atskaityti skolų, susijusių su aukštutinės linijos giminaičių atliekamu palikimo paskirstymu, kai palikėjo gyvenamoji vieta jo mirties momentu buvo kitoje valstybėje narėje - Apribojimas - Pateisinimas - Nebuvimas - Sutarties dėl dvigubo apmokestinimo išvengimo nebuvimas - Valstybėje, kurioje šis asmuo gyvena, siekiant išvengti dvigubo apmokestinimo mokamos mažesnės kompensacijos pasekmės laisvo kapitalo judėjimo apribojimui)
   (2008/C 285/10)
   Proceso kalba: olandų
   Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas
   Hoge Raad der Nederlanden
   Šalys pagrindinėje byloje

      Ieškovė: D.M.M.A. Arens-Sikken
   Atsakovė: Staatssecretaris van Financiën
   Dalykas
   Prašymas priimti prejudicinį sprendimą — Hoge Raad der Nederlanden — EB 56 ir 58 straipsnių aiškinimas — Nacionalinės teisės aktas dėl paveldimo nekilnojamojo turto mokesčio apskaičiavimo, neleidžiantis iš nekilnojamojo turto vertės atskaityti skolų, susijusių su tėvų atliekamu palikimo paskirstymu, kai de cujus gyvenamoji vieta jo mirties momentu buvo kitoje valstybėje narėje — Palyginimo metodas, taikomas nustatant paveldimo turto mokesčio dydį, kai de cujus gyvenamoji vieta jo mirties momentu buvo valstybėje narėje, kurioje yra nekilnojamasis turtas — Dvišalis susitarimas dėl dvigubo apmokestinimo išvengimo
   Rezoliucinė dalis

               1.

               EB sutarties 73b ir 73d straipsnius (dabar atitinkamai EB 56 ir EB 58 straipsniai) reikia aiškinti taip, kad jie draudžia tokius nacionalinės teisės aktus, kokie aptariami pagrindinėje byloje, reglamentuojančius šios valstybės narės teritorijoje esančio nekilnojamojo turto paveldėjimo ir perleidžiamo turto mokesčius, kurie nenumato galimybės apskaičiuojant šį mokestį atskaityti palikimo perviršį, atsiradusį dėl taisyklės, kad testamentu paliktą turtą paskirsto aukštutinės linijos giminaičiai, jei palikėjo nuolatinė gyvenamoji vieta jo mirties momentu buvo ne šitoje valstybėje narėje, o kitoje valstybėje narėje, nors tokia atskaita leidžiama, jei tokio asmens nuolatinė gyvenamoji vieta jo mirties momentu buvo valstybėje, kurioje yra šis nekilnojamasis turtas, jei tokie nacionalinės teisės aktai numato progresinį mokesčių tarifą ir dėl to neatsižvelgimas į šias skolas kartu su tokiu progresiniu mokesčio tarifu teisės į tokią atskaitą neturintiems paveldėtojams gali reikšti didesnę mokesčių naštą.

               2.

               Aplinkybė, jog valstybės narės, kurioje palikimą palikęs asmuo savo mirties momentu turėjo nuolatinę gyvenamąją vietą, teisės aktai vienašališkai numato galimybę suteikti mokesčio kreditą kitoje valstybėje narėje už joje esantį nekilnojamąjį turtą mokėtiniems paveldimo turto mokesčiams, neturi įtakos šio sprendimo 1 rezoliucinėje dalyje pateiktam atsakymui.

      (1)  OL C 69, 2007 3 24.


title: Byla C-412/08 2008 m. rugsėjo 22 d. Finanzgericht Baden-Württemberg (Vokietija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Swiss Caps AG prieš Hauptzollamt Singen

text:
               6.12.2008

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 313/14

         2008 m. rugsėjo 22 d.Finanzgericht Baden-Württemberg (Vokietija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Swiss Caps AG prieš Hauptzollamt Singen

   (Byla C-412/08)
   (2008/C 313/21)
   Proceso kalba: vokiečių
   Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas
   Finanzgericht Baden-Württemberg
   Šalys pagrindinėje byloje
   Ieškovė: Swiss Caps AG
   Atsakovė: Hauptzollamt Singen
   Prejudiciniai klausimai

               1.

               Ar Kombinuotosios nomenklatūros (1987 m. liepos 23 d. Tarybos reglamento (EEB) Nr. 2658/87 I priedas — Kombinuotoji nomenklatūra (KN)) (1)1517 poziciją reikia aiškinti taip, kad 10 mg lecitino, 18,8 mg vitamino E, 8,2 mg vaško, 8 mg kalcio pantotenato, 0,2 mg folio rūgšties ir 0,11 mg biotino priedas 500 mg šaltai spausto juodgrūdžių aliejaus (62,5 arba 83,3 %), 38,7 mg sojos aliejaus ir 16 mg koncentruoto sviesto mišinyje laikytinas tokiu nedideliu, kad šis priedas neturi įtakos tokio preparato priskyrimui šiai pozicijai?

               2.

               Jeigu būtų teigiamai atsakyta į pirmąjį klausimą:
               Ar Bendrųjų Kombinuotosios nomenklatūros aiškinimo taisyklių 5 taisyklę reikia aiškinti taip, kad kapsulių sienelės, kurių sudėtyje yra pirmiau paminėtų medžiagų, laikytinos pakavimo talpykla?

               3.

               Jeigu bus neigiamai atsakyta į antrąjį klausimą:
               Ar Kombinuotosios nomenklatūros 1517 poziciją reikia aiškinti taip, kad kapsulių sienelės iš 313,97 mg želatinos sultinio (47,3 % želatinos,17,2 % glicerino, 35,5 % vandens), 4,30 mg titano dioksido (50 %) ir glicerino (50 %) pastos bei 1,73 mg chinolino geltonojo dažiklio (25 %) ir glicerino (75 %) pastos lemia, jog pirmiau aprašytos kapsulės negali būti klasifikuojamos šioje pozicijoje?

      (1)  OL L 256, p. 1.


title: Byla T-68/12: 2014 m. birželio 4 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Hemmati/Taryba (Bendra užsienio ir saugumo politika — Iranui taikomos ribojamosios priemonės siekiant užkirsti kelią branduolinių ginklų platinimui — Lėšų įšaldymas — Draudimas atvykti ar važiuoti tranzitu — Ieškinys dėl panaikinimo — Suinteresuotumas pareikšti ieškinį — Priimtinumas — Pareiga motyvuoti)

text:
               21.7.2014

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 235/15

         2014 m. birželio 4 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Hemmati/Taryba

   (Byla T-68/12) (1)

   ((Bendra užsienio ir saugumo politika - Iranui taikomos ribojamosios priemonės siekiant užkirsti kelią branduolinių ginklų platinimui - Lėšų įšaldymas - Draudimas atvykti ar važiuoti tranzitu - Ieškinys dėl panaikinimo - Suinteresuotumas pareikšti ieškinį - Priimtinumas - Pareiga motyvuoti))
   2014/C 235/19
   Proceso kalba: anglų

      Šalys

      Ieškovas: Abdolnaseer Hemmati (Teheranas, Iranas), atstovaujamas advokatų B. Mettetal ir C. Wucher-North

      Atsakovė: Europos Sąjungos Taryba, atstovaujama B. Driessen ir D. Gicheva

      Dalykas

   Prašymas panaikinti, pirma, 2011 m. gruodžio 1 d. Tarybos sprendimą 2011/783/BUSP, kuriuo iš dalies keičiamas Sprendimas 2010/413/BUSP dėl ribojamųjų priemonių Iranui (OL L 319, p. 71), tiek, kiek ieškovas įrašytas į 2010 m. liepos 26 d. Tarybos sprendimo 2010/413/BUSP dėl ribojamųjų priemonių Iranui, kuriuo panaikinama Bendroji pozicija 2007/140/BUSP (OL L 195, p. 39), II priedą ir 2011 m. gruodžio 1 d. Tarybos įgyvendinimo reglamentą (ES) Nr. 1245/2011, kuriuo įgyvendinamas Reglamentas (ES) Nr. 961/2010 dėl ribojamųjų priemonių Iranui (OL L 319, p. 11), kiek ieškovas įrašytas 2010 m. spalio 25 d. Tarybos reglamento (ES) Nr. 961/2010 dėl ribojamųjų priemonių Iranui, kuriuo panaikinamas Reglamentas (EB) Nr. 423/2007 (OL L 281, p. 1), VIII priedą ir, antra, panaikinti Reglamento Nr. 961/2010 16 straipsnio 2 dalį ir Sprendimo 2010/413 19 straipsnio 1 dalies b punktą ir 20 straipsnio 1 dalies b punktą tiek, kiek jie susiję su ieškovu.

      Rezoliucinė dalis

               1.

               Atmesti ieškinį kaip pateiktą teismui, neturinčiam jurisdikcijos jo nagrinėti, kiek juo siekiama panaikinti 2010 m. liepos 26 d. Tarybos sprendimo 2010/413/BUSP dėl ribojamųjų priemonių Iranui, kuriuo panaikinama Bendroji pozicija 2007/140/BUSP, 19 straipsnio 1 dalies b punktą ir 20 straipsnio 1 dalies b punktą, ir kaip nepriimtiną, kiek juo siekiama panaikinti 2010 m. spalio 25 d. Tarybos reglamento (ES) Nr. 961/2010 dėl ribojamųjų priemonių Iranui, kuriuo panaikinamas Reglamentas (EB) Nr. 423/2007, 16 straipsnio 2 dalį.

               2.

               Panaikinti 2011 m. gruodžio 1 d. Tarybos sprendimą 2011/783/BUSP, kuriuo iš dalies keičiamas Sprendimas 2010/413, kiek juo Abdolnaseer Hemmati buvo įrašytas į Sprendimo 2010/413 II priedą ir 2011 m. gruodžio 1 d. Tarybos įgyvendinimo reglamentą (ES) Nr. 1245/2011, kuriuo įgyvendinamas Reglamentas (ES) Nr. 961/2010, kiek juo A. Hemmati buvo įrašytas į Reglamento Nr. 961/2010 VIII priedą.

               3.

               Europos Sąjungos Taryba padengia keturis penktadalius savo ir tiek pat A. Hemmati patirtų bylinėjimosi išlaidų.

               4.

               A. Hemmati padengia vieną penktadalį savo ir tiek pat Europos Sąjungos Tarybos patirtų bylinėjimosi išlaidų.

      (1)  OL C 109, 2012 4 14.


title: Byla T-397/06 R 2007 m. kovo 1 d. Pirmosios instancijos teismo pirmininko nutartis byloje Dow AgroSciences prieš EMST (Prašymas dėl laikinųjų apsaugos priemonių taikymo — Prašymas sustabdyti sprendimo vykdymą — Direktyva 91/414/EEB — Europos maisto saugos tarnyba — Nepriimtinumas)

text:
               28.4.2007

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 95/43

         2007 m. kovo 1 d. Pirmosios instancijos teismo pirmininko nutartis byloje Dow AgroSciences prieš EMST

   (Byla T-397/06 R)
   (Prašymas dėl laikinųjų apsaugos priemonių taikymo - Prašymas sustabdyti sprendimo vykdymą - Direktyva 91/414/EEB - Europos maisto saugos tarnyba - Nepriimtinumas)
   (2007/C 95/88)
   Proceso kalba: anglų
   Šalys

      Ieškovė: Dow AgroSciences Ltd (Hitchin, Jungtinė Karalystė) atstovaujama advokato K. Van Maldegem ir advokato C. Mereu

      Atsakovė: Europos maisto saugumo tarnyba (EMST), atstovaujama A. Cuvillier ir D. Detken
   Dalykas
   Prašymas dėl 2006 m. liepos 28 d. EMST sprendimo, kuris buvo atnaujintas 2006 m. spalio 6 dieną, vykdymo atidėjimo, kiek tai susiję su aktyviosios medžiagos haloxyfop-R vertinimu 1991 m. liepos 15 d. Tarybos direktyvos 91/414/EEB dėl augalų apsaugos produktų pateikimo į rinką prasme (OL L 230, p. 1), bei dėl kitų laikinųjų priemonių priėmimo.
   Rezoliucinė dalis

               1.

               Atmesti prašymą dėl laikinųjų apsaugos priemonių taikymo.

               2.

               Atidėti klausimo dėl bylinėjimosi išlaidų nagrinėjimą.


title: Byla T-36/11: 2011 m. sausio 24 d. pareikštas ieškinys byloje Japan Airlines prieš Komisiją

text:
               12.3.2011

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 80/25

         2011 m. sausio 24 d. pareikštas ieškinys byloje Japan Airlines prieš Komisiją

   (Byla T-36/11)
   2011/C 80/50
   Proceso kalba: anglų

      Šalys

      Ieškovė: Japan Airlines International Co., Ltd, atstovaujama advokatų J.-F. Bellis ir K. Van Hove ir solisitoriaus R. Burton

      Atsakovė: Europos Komisija

      Ieškovės reikalavimai

               —

               Panaikinti 2010 m. lapkričio 9 d. Komisijos sprendimą;

               —

               nepatenkinus šiuo prašymo, pasinaudojant neribota jurisdikcija, sumažinti ieškovei bei AL ir Japan Airlines Corporation skirtą baudą;

               —

               priteisti iš Komisijos bylinėjimosi išlaidas.

      Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

   Ieškovė prašo panaikinti 2010 m. lapkričio 9 d. Komisijos sprendimą C(2010) 7694 galutinis byloje COMP/39.258 — Oro kroviniai. Šiame sprendime nustatyta, kad ieškovė kartu su Japan Airlines Corporation (JAC) (kuri nustojo egzistavusi po to, kai ją perėmė ieškovė), koordinuodama savo oro krovinių kainų politiką su kitomis oro bendrovėmis, kiek tai susiję su i) kuro antkainiais, ii) saugumo antkainiais ir iii) komisinių už antkainius nemokėjimu, pažeidė SESV 101 straipsnį ir EEA sutarties 53 straipsnį.
   Grįsdama savo ieškinį, ieškovė pateikia aštuonis ieškinio pagrindus.

               1.

               Pirma, kad sprendimas prieštarauja SESV 101 straipsniui ir EEA sutarties 53 straipsniui, kiek apibrėžiant pažeidimo, kuriame, remiantis sprendimu, dalyvavo ieškovė, apimtį buvo įtraukti maršrutai, kurių ieškovė neaptarnavo ir neturėjo teisės aptarnauti.

               2.

               Antra, kad sprendimas prieštarauja SESV 101 straipsniui ir EEA sutarties 53 straipsniui, kiek jame pripažįstama kompetencija dėl oro krovinių pervežimo paslaugų į Europos Ekonominę Erdvę maršrutuose tarp EEE ir trečiųjų valstybių, kai šios paslaugos buvo parduodamos už EEE ribų įsikūrusiems klientams.

               3.

               Trečia, kad sprendimas prieštarauja nediskriminavimo ir proporcingumo principams, nes jame įvairioms oro bendrovėms buvo taikyti skirtingi įrodinėjimo standartai.

               4.

               Ketvirta, kad sprendimas prieštarauja 2006 m. Baudų nustatymo metodo gairėms ir proporcingumo principui, nes nustatant baudos apskaičiavimui panaudotas reikšmingas pardavimo apimtis buvo atsižvelgta į pajamas iš tų oro krovinių pervežimo paslaugų kainos dalių, kurios nebuvo susijusios su pažeidimu.

               5.

               Penkta, kad sprendimas prieštarauja 2006 m. Baudų nustatymo metodo gairėms ir teisėtų lūkesčių principui, nes nustatant baudos apskaičiavimui panaudotas reikšmingas pardavimo apimtis buvo atsižvelgta į pajamas iš oro krovinių transporto į Europos Ekonominę Erdvę maršrutuose tarp EEE ir trečiųjų valstybių.

               6.

               Šešta, kad sprendimas prieštarauja proporcingumo principui, nes, remiantis teisės aktais, ieškovės atveju bauda buvo sumažinta tik 15 %.

               7.

               Septinta, kad sprendimas prieštarauja nediskriminavimo principui, nes jame ieškovei atsisakyta 10 % sumažinti baudą dėl riboto jos dalyvavimo darant pažeidimą, nors baudos buvo atitinkamai sumažintos kitoms sprendimo adresatėms, kurių situacija yra objektyviai panaši į ieškovės situaciją.

               8.

               Aštunta, kad sprendimas prieštarauja proporcingumo principui, nes jame nebuvo atsižvelgta į specifines bylos aplinkybes.