title: Byla T-732/15 R: 2016 m. vasario 29 d. Bendrojo Teismo pirmininko nutartis byloje ICA Laboratories ir kt./Komisija (Laikinųjų apsaugos priemonių taikymas — Aplinka — Vartotojų apsauga — Reglamentas, kuriuo nustatomas didžiausios leidžiamosios guazatino liekanų koncentracijos — Prašymas sustabdyti vykdymą — Skubos nebuvimas)

text:
               17.5.2016

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 175/16

         2016 m. vasario 29 d. Bendrojo Teismo pirmininko nutartis byloje ICA Laboratories ir kt./Komisija

   (Byla T-732/15 R)
   ((Laikinųjų apsaugos priemonių taikymas - Aplinka - Vartotojų apsauga - Reglamentas, kuriuo nustatomas didžiausios leidžiamosios guazatino liekanų koncentracijos - Prašymas sustabdyti vykdymą - Skubos nebuvimas))
   (2016/C 175/19)
   Proceso kalba: anglų

      Šalys

      Ieškovės: ICA Laboratories Close Corp. (Century City, Pietų Afrika), ICA International Chemicals (Proprietary) Ltd (Century City) ir ICA Developments (Proprietary) Ltd (Century City), atstovaujamos advokatų K. Van Maldegem, R. Crespi ir solisitoriaus P. Sellar

      Atsakovė: Europos Komisija, atstovaujama X. Lewis ir P. Ondrůšek

      Dalykas

   Prašymas sustabdyti 2015 m. spalio 21 d. Komisijos reglamento (ES) 2015/1910, kuriuo dėl didžiausios leidžiamosios guazatino liekanų koncentracijos tam tikruose produktuose arba ant jų iš dalies keičiami Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (EB) Nr. 396/2005 III ir V priedai (OL L 280, p. 2), vykdymą.

      Rezoliucinė dalis

               1.

               Atmesti prašymą dėl laikinųjų apsaugos priemonių taikymo.

               2.

               Atidėti klausimo dėl bylinėjimosi išlaidų nagrinėjimą.


title: 2005 m. gruodžio 2 d.  Teisingumo Teismo nutartis (penktoji kolegija), Byloje C-117/05 (dėl Unabhängiger Verwaltungssenat des Landes Oberösterreich prašymo priimti prejudicinį sprendimą): Manfred Seidl prieš Bezirkshauptmannschaft Grieskirchen (Procedūros reglamento 104 straipsnio 3 dalies pirma pastraipa — Laisvas asmenų judėjimas — EB 43 straipsnis — Vairavimo mokyklos įsteigimas)

text:
               11.3.2006

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 60/14

      TEISINGUMO TEISMO NUTARTIS

   (penktoji kolegija)
   2005 m. gruodžio 2 d.
   Byloje C-117/05 (dėl Unabhängiger Verwaltungssenat des Landes Oberösterreich prašymo priimti prejudicinį sprendimą): Manfred Seidl prieš Bezirkshauptmannschaft Grieskirchen (1)

   (Procedūros reglamento 104 straipsnio 3 dalies pirma pastraipa - Laisvas asmenų judėjimas - EB 43 straipsnis - Vairavimo mokyklos įsteigimas)
   (2006/C 60/30)
   Proceso kalba: vokiečių
   Byloje C-117/05 dėl Unabhängiger Verwaltungssenat des Landes Oberösterreich (Austrija) 2005 m. kovo 4 d. sprendimu kurį Teisingumo Teismas gavo 2005 m. kovo 10 d., pagal EB 234 straipsnį pateikto prašymo priimti prejudicinį sprendimą byloje Manfred Seidl prieš Bezirkshauptmannschaft Grieskirchen, Teisingumo Teismas (penktoji kolegija), kurį sudaro kolegijos pirmininkas J. Makarczyk, teisėjai R. Silva de Lapuerta (pranešėja) ir J. Klučka; generalinis advokatas A. Tizzzano, kancleris R. Grass, 2005 m. gruodžio 2 d. priėmė nutartį, kurios rezoliucinėje dalyje nurodyta:
   EB 43 straipsnis turi būti aiškinamas taip, kad jis neleidžia valstybės narės teisės akto, draudžiančio išduoti leidimą steigti vairavimo mokyklą jau tokį leidimą turinčiam asmeniui.

      (1)  OL C 155, 2005 6 25.


title: Byla F-112/11: 2011 m. spalio 24 d. pareikštas ieškinys byloje ZZ prieš Komisiją

text:
               7.1.2012

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 6/27

         2011 m. spalio 24 d. pareikštas ieškinys byloje ZZ prieš Komisiją
   (Byla F-112/11)
   2012/C 6/51
   Proceso kalba: prancūzų

      Šalys

      Ieškovas: ZZ, atstovaujamas advokato C. Mourato

      Atsakovė: Europos Komisija

      Ginčo dalykas bei aprašymas

   Ieškovo 2011 m. vasario mėn. ir vėlesnių mėnesių atlyginimo lapelių taikant naują korekcinį koeficientą Varezės miestui remiantis 2010 m. gruodžio 20 d. Tarybos reglamentu (ES) Nr. 1239/2010 panaikinimas.

      Ieškovo reikalavimai

               —

               Panaikinti 2011 m. vasario ir vėlesnių mėnesių atlyginimo lapelius tiek, kiek juose taikomas korekcinis koeficientas 92,3 remiantis minėtu 2010 m. gruodžio 20 d. Tarybos reglamentu (ES) Nr. 1239/2010, nustatant, kad šių atsiskaitymo lapelių padariniai lieka galioti iki kol bus priimti nauji atsiskaitymo lapeliai taikant tinkamą korekcinį koeficientą.

               —

               Panaikinti 2011 m. liepos 12 d. Paskyrimų tarnybos sprendimą, kuriuo buvo atmestas ieškovo pateiktas skundas 328/11, tiek, kiek juo be kita ko atsisakoma leisti ieškovui susipažinti su išsamiais statistikos duomenimis, susijusiais su Briuselio ir Varezės ekonominiais paritetais dėl kelių pagrindinių kategorijų, tarp kurių yra elektra, dujos, šilumos energija, naudojant kietąjį ir skystąjį kurą, sveikatos apsauga ir apsigyvenimo išlaidos.

               —

               Priteisti iš Komisijos bylinėjimosi išlaidas.


title: Byla T-589/11: 2012 m. lapkričio 20 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Phonebook of the World prieš VRDT — Seat Pagine Gialle (PAGINE GIALLE) (Bendrijos prekių ženklas — Registracijos pripažinimo negaliojančia procedūra — Žodinis Bendrijos prekių ženklas PAGINE GIALLE — Absoliutūs atmetimo pagrindai — Skiriamasis požymis — Apibūdinamojo pobūdžio nebuvimas — Bendriniais tapusių žymenų ir nuorodų nebuvimas — Reglamento (EB) Nr. 207/2009 7 straipsnio 1 dalies b–d punktai — Dėl naudojimo įgytas skiriamasis požymis — Reglamento Nr. 207/2009 7 straipsnio 3 dalis)

text:
               12.1.2013

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 9/36

         2012 m. lapkričio 20 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Phonebook of the World prieš VRDT — Seat Pagine Gialle (PAGINE GIALLE)

   (Byla T-589/11) (1)

   (Bendrijos prekių ženklas - Registracijos pripažinimo negaliojančia procedūra - Žodinis Bendrijos prekių ženklas PAGINE GIALLE - Absoliutūs atmetimo pagrindai - Skiriamasis požymis - Apibūdinamojo pobūdžio nebuvimas - Bendriniais tapusių žymenų ir nuorodų nebuvimas - Reglamento (EB) Nr. 207/2009 7 straipsnio 1 dalies b–d punktai - Dėl naudojimo įgytas skiriamasis požymis - Reglamento Nr. 207/2009 7 straipsnio 3 dalis)
   2013/C 9/64
   Proceso kalba: anglų

      Šalys

      Ieškovė: Phonebook of the World (Paryžius, Prancūzija), atstovaujama advokato A. Bertrand

      Atsakovė: Vidaus rinkos derinimo tarnyba (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui), atstovaujama P. Bullock

      Kita procedūros VRDT Apeliacinėje taryboje šalis, įstojusi į bylą Bendrajame Teisme: Seat Pagine Gialle SpA (Milanas, Italija), atstovaujama advokato F. Jacobacci

      Dalykas

   Ieškinys dėl 2011 m. rugpjūčio 4 d. Vidaus rinkos derinimo tarnybos (VRDT) antrosios apeliacinės tarybos sprendimo (byla R 1541/2010-2), susijusio su registracijos pripažinimo negaliojančia procedūra tarp Phonebook of the World ir Seat Pagine Gialle SpA.

      Rezoliucinė dalis

               1.

               Atmesti ieškinį.

               2.

               Priteisti iš Phonebook of the World bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 32, 2012 2 4.


title: Byla T-751/16: 2016 m. spalio 28 d. pareikštas ieškinys byloje Confédération Nationale du Crédit Mutuel/ECB

text:
               9.1.2017

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 6/42

         2016 m. spalio 28 d. pareikštas ieškinys byloje Confédération Nationale du Crédit Mutuel/ECB

   (Byla T-751/16)
   (2017/C 006/53)
   Proceso kalba: prancūzų

      Šalys

      Ieškovė: Confédération Nationale du Crédit Mutuel (Paryžius, Prancūzija), atstovaujama advokato M. Grégoire

      Atsakovas: Europos Centrinis Bankas

      Reikalavimai

   Ieškovė Bendrojo Teismo prašo:

               —

               remiantis SESV 263 straipsniu panaikinti 2016 m. rugpjūčio 24 d. Europos Centrinio Banko sprendimą dėl Crédit Mutuel prašymo suteikti leidimą į sverto koeficiento apskaičiavimą neįtraukti įtakos viešajam sektoriui pagal Reglamento (ES) Nr. 575/2013 429 straipsnio 14 dalį, kiek tai susiję su Crédit Mutuel ir visais grupės ūkio subjektais, kuriems taikomas svertinis koeficientas (ECB/SSM/2016 – 9695000CG7B84NLR5984/92),

               —

               priteisti iš Europos Centrinio Banko visas bylinėjimosi išlaidas.

      Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

   Grįsdama ieškinį ieškovė remiasi keturiais pagrindais.

               1.

               Pirmasis ieškinio pagrindas susijęs su įgaliojimų viršijimu ginčijamame sprendime. Anot ieškovės, Europos Centrinis Bankas (ECB) turi tik įgaliojimus patikrinti, siekdamas teisingo jų taikymo ir nesustiprindamas bei neįvertindamas jų reikšmės, ar įvykdytos sąlygos, kurios turi būti tenkinamos, kad įstaigai būtų pritaikyta nuostata, leidžianti nukrypti nuo sverto koeficiento apskaičiavimo taisyklių, kurias Komisija galutinai ir tiksliai nustatė pasinaudodama išimtine kompetencija ir priimdama deleguotąjį reglamentą, skirtą atsižvelgti į Europos Sąjungos bankinio ir finansinio sektoriaus specifiką.

               2.

               Antrasis ieškinio pagrindas susijęs su ECB ginčijamame sprendime padaryta teisės klaida. Anot ieškovės, reikia laikyti, kad įtaka viešojo sektoriaus įstaigoms, atsižvelgiant į tai, kad ją galima prilyginti įtakai centrinei administracijai, nekelia jokios rizikos, kai tai išreikšta nacionaline valiuta.

               3.

               Trečiasis subsidiariai pateiktas ieškinio pagrindas susijęs su akivaizdžia vertinimo klaida. Anot ieškovės, ginčijamas sprendimas yra akivaizdžiai netinkamas siekiant rizikos ribojimo reikalavimų tikslų, atsižvelgiant į reglamentuojamų santaupų charakteristikas, taip pat akivaizdžiai neproporcingas, palyginti su neigiamomis pasekmėmis, kurias jis lemia atitinkamai įstaigai.

               4.

               Ketvirtasis ieškinio pagrindas susijęs su pareigos motyvuoti ir gero administravimo principo pažeidimu, nes ECB šiuo atveju išnagrinėjo ir atsižvelgė ne į visas reikšmingas aplinkybes.


title: Byla C-506/04 2006 m. rugsėjo 19 d. Teisingumo Teismo (didžioji kolegija) sprendimas ( Cour administrative (Liuksemburgas) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Graham J. Wilson prieš Ordre des Avocats du Barreau de Luxembourg (Įsisteigimo laisvė — Direktyva 98/5/EB — Vertimasis nuolatine advokato praktika kitoje valstybėje narėje nei ta, kurioje buvo įgyta kvalifikacija — Registracijos priimančiosios valstybės narės kompetentingoje institucijoje sąlygos — Išankstinis priimančiosios valstybės narės kalbų žinių patikrinimas — Teisės gynimo priemonė teisme pagal vidaus teisės nuostatas)

text:
               18.11.2006

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 281/11

         2006 m. rugsėjo 19 d. Teisingumo Teismo (didžioji kolegija) sprendimas (Cour administrative (Liuksemburgas) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Graham J. Wilson prieš Ordre des Avocats du Barreau de Luxembourg

   (Byla C-506/04) (1)

   (Įsisteigimo laisvė - Direktyva 98/5/EB - Vertimasis nuolatine advokato praktika kitoje valstybėje narėje nei ta, kurioje buvo įgyta kvalifikacija - Registracijos priimančiosios valstybės narės kompetentingoje institucijoje sąlygos - Išankstinis priimančiosios valstybės narės kalbų žinių patikrinimas - Teisės gynimo priemonė teisme pagal vidaus teisės nuostatas)
   (2006/C 281/17)
   Proceso kalba: prancūzų
   Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas
   Cour administrative
   Šalys pagrindinėje byloje

      Ieškovas: Graham J. Wilson

      Atsakovė: Ordre des Avocats du Barreau de Luxembourg
   Dalykas
   Prašymas priimti prejudicinį sprendimą — Cour administrative (Liuksemburgas) — 1998 m. vasario 16 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 98/5, skirtos padėti teisininkams verstis nuolatine advokato praktika kitoje valstybėje narėje nei ta, kurioje buvo įgyta kvalifikacija (OL L 077, p. 36) išaiškinimas — Pareiga numatyti sprendimo neregistruoti advokato, besiverčiančio advokato praktika pagal savo buveinės šalies profesinį vardą, teisės gynimo priemones teisme pagal vidaus teisės nuostatas — Advokatų tarybos Drausmės ir administracinei tarybai pateiktas skundas — Nacionalinės teisės aktai, numatantys sąlygą, pagal kurią registruojama tik po egzamino žodžiu, kurio tikslas patikrinti priimančios valstybės narės oficialių kalbų žinias
   Rezoliucinė dalis

               1.

               1998 m. vasario 16 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 98/5/EB, skirtos padėti teisininkams verstis nuolatine advokato praktika kitoje valstybėje narėje nei ta, kurioje buvo įgyta kvalifikacija, 9 straipsnis turi būti aiškinimas kaip draudžiantis teisės gynybos priemonę, pagal kurią sprendimas neįrašyti į sąrašą, kaip numatyta šios direktyvos 3 straipsnyje, pirmąja instancija turi būti užginčytas tik iš advokatų, besiverčiančių advokato praktika pagal priimančiosios valstybės narės profesinį vardą, sudarytame organe, o apeliacine instancija — organe, kurio daugumą sudaro tokie patys advokatai, ir šios valstybės narės aukščiausiajai teisminei instancijai kasacinį skundą galima pateikti tik dėl teisės, o ne fakto klausimų.

               2.

               Direktyvos 98/5 3 straipsnis turi būti aiškinimas kaip draudžiantis numatyti sąlygą, kad advokatas registruojamas kitos valstybės narės nei ta, kurioje įgijo savo profesinę kvalifikaciją, kompetentingoje institucijoje, jog galėtų verstis advokato praktika pagal buveinės šalyje vartojamą profesinį vardą, tik iš anksto patikrinus, ar jis moka priimančiosios valstybės narės kalbas.

      (1)  OL C 31, 2005 2 5.


title: Byla C-456/06 2006 m. lapkričio 16 d. Bundesgerichtshof (Vokietija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Peek & Cloppenburg KG prieš Cassina S.p.A.

text:
               30.12.2006

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 326/43

         2006 m. lapkričio 16 d.Bundesgerichtshof(Vokietija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Peek & Cloppenburg KG prieš Cassina S.p.A.

   (Byla C-456/06)
   (2006/C 326/87)
   Proceso kalba: vokiečių
   Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas
   Bundesgerichtshof
   Šalys pagrindinėje byloje
   Ieškovė: Peek & Cloppenburg KG

      Atsakovė: Cassina S.p.A.

   Prejudiciniai klausimai

               1.

                           a)

                           ar tuomet, kai tretiesiems asmenims suteikiama teisė naudoti autorių teisių saugomų kūrinių reprodukcijas, jei perleidžiant naudojimo teisę teisė faktiškai disponuoti reprodukcijomis neperleidžiama, darytina prielaida dėl bet kokio viešo platinimo kitu būdu 2001 m. gegužės 22 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2001/29/EB dėl autorių teisių ir gretutinių teisių informacinėje visuomenėje tam tikrų aspektų suderinimo (1) (Informacinės visuomenės direktyva) 4 straipsnio 1 dalies prasme?

                           b)

                           ar platinimas Informacinės visuomenės direktyvos 4 straipsnio 1 dalies prasme egzistuoja ir tuomet, kai autorių teisių saugomų kūrinių reprodukcijos demonstruojamos viešai, tretiesiems asmenimis nesuteikiant naudojimosi jais teisės?

               2.

               Jeigu į 1 klausimą bus atsakyta teigiamai: ar prekių judėjimo laisvės apsauga galėtų prieštarauti platinimo teisės įgyvendinimui nurodytais atvejais, jei reprodukcijoms, demonstruojamoms valstybėje narėje, kurioje jos yra pagamintos ir paleistos į apyvartą, autorių teisių apsauga nesuteikiama?

      (1)  OL L 167, 2001 6 22, p. 10.


title: Byla C-55/09: 2009 m. vasario 9 d. House of Lords (Jungtinė Karalystė) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Commissioners for Her Majesty's Revenue and Customs prieš Baxi Group Limited

text:
               18.4.2009

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 90/14

         2009 m. vasario 9 d. House of Lords (Jungtinė Karalystė) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Commissioners for Her Majesty's Revenue and Customs prieš Baxi Group Limited
   (Byla C-55/09)
   2009/C 90/21
   Proceso kalba: anglų

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      House of Lords

      Šalys pagrindinėje byloje

      Ieškovė: Commissioners for Her Majesty's Revenue and Customs

      Atsakovė: Baxi Group Limited

      Prejudiciniai klausimai

   Tuomet, kai

               A

               apmokestinamasis asmuo įgyvendina verslo skatinimo programą, vykdomą reklamos ir rinkodaros bendrovės, pagal kurią apmokestinamojo asmens pirkėjams už iš jo perkamas prekes yra skiriami „taškai“;

               B

               reklamos ir rinkodaros bendrovėje pirkėjai nemokėdami pinigų iškeičia taškus į premijines prekes;

               C

               apmokestinamasis asmuo susitarė su ta kita bendrove, kad jai mokės rekomenduojamą mažmeninę kainą už premijines prekes.

                           1.

                           Kaip reikia aiškinti PVM direktyvos (1) 14, 24, 73 ir 168 straipsnius (buvę Šeštosios direktyvos (2) 5 ir 6 straipsniai, 11 straipsnio A dalies 1 punkto a papunktis ir 17 straipsnio 2 dalis), kai apmokestinamasis asmuo atlieka mokėjimus kitai bendrovei?

                           2.

                           Ar šias nuostatas reikia aiškinti taip, kad apmokestinamojo asmens mokėjimai kitai bendrovei turi būti laikomi:

                                       a)

                                       tik atlygiu už kitos bendrovės apmokestinamajam asmeniui suteiktas paslaugas;

                                       b)

                                       tik trečiosios šalies atlygiu už kitos bendrovės pirkėjams patiektas prekes;

                                       c)

                                       atlygiu iš dalies už kitos bendrovės apmokestinamajam asmeniui suteiktas paslaugas ir iš dalies už kitos bendrovės pirkėjams patiektas prekes;

                                       d)

                                       atlygiu už reklamos ir rinkodaros paslaugas bei kitos bendrovės apmokestinamajam asmeniui patiektas premijines prekes?

                           3.

                           Jei atsakymas į 2 klausimą būtų, kad tokie mokėjimai yra laikytini iš dalies atlygiu už kitos bendrovės apmokestinamajam asmeniui suteiktas paslaugas ir iš dalies apmokestinamojo asmens kitai bendrovei mokamu trečiosios šalies atlygiu už tos kitos bendrovės pirkėjams patiektas prekes, kokie kriterijai egzistuoja Bendrijos teisėje nustatant, kaip tokį mokėjimą paskirstyti šiems dviem tiekimams?

      (1)  2006 m. lapkričio 28 d. Tarybos direktyva 2006/112/EB dėl pridėtinės vertės mokesčio bendros sistemos (OL L 347, p. 1).

      (2)  1977 m. gegužės 17 d. Šeštoji Tarybos direktyva 77/388/EEB dėl valstybių narių apyvartos mokesčių įstatymų derinimo – Bendra pridėtinės vertės mokesčio sistema: vienodas vertinimo pagrindas (OL L 145, p. 1; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 9 sk., 1 t., p. 23).


title: Byla C-543/13: 2013 m. spalio 17 d. Centrale Raad van Beroep (Nyderlandai) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Raad van bestuur van de Sociale verzekeringsbank prieš E. Fischer-Lintjens

text:
               18.1.2014

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 15/6

         2013 m. spalio 17 d.Centrale Raad van Beroep (Nyderlandai) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Raad van bestuur van de Sociale verzekeringsbank prieš E. Fischer-Lintjens

   (Byla C-543/13)
   2014/C 15/07
   Proceso kalba: olandų

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Centrale Raad van Beroep

      Šalys pagrindinėje byloje

      Apeliantė: Raad van bestuur van de Sociale verzekeringsbank

      Kita apeliacinio proceso šalis: E. Fischer-Lintjens

      Prejudiciniai klausimai

               1.

               Ar Reglamento Nr. 1408/71 (1) 27 ir paskesnių straipsnių sąvoką „mokama“ reikia aiškinti taip, kad nustatant, nuo kokio momento turi būti mokama pensija, svarbus sprendimo suteikti pensiją, pagal kurį turi būti mokama pensija, priėmimo momentas arba momentas, nuo kurio pradedama mokėti atgaline data suteikta pensija?

               2.

               Jeigu sąvoka „mokama“ reiškia momentą, nuo kurio pradedama mokėti atgaline data suteikta pensija:
               Ar tai suderinama su tuo, kad į Reglamento (EEB) Nr. 1408/71 taikymo sritį patenkantis teisę į pensiją turintis asmuo pagal Nyderlandų teisės aktus negali sudaryti sveikatos draudimo sutarties tokia pačia atgaline data?

      (1)  1971 m. birželio 14 d. Tarybos reglamentas (EEB) Nr. 1408/71 dėl socialinės apsaugos sistemų taikymo pagal darbo sutartį dirbantiems asmenims ir jų šeimos nariams, judantiems Bendrijoje (OL L 149, p. 2; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 5 sk., 1 t., p. 35).


title: Byla F-47/07 2007 m. gegužės 21 d. pareikštas ieškinys byloje Joachim Behmer prieš Parlamentą

text:
               21.7.2007

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 170/43

         2007 m. gegužės 21 d. pareikštas ieškinys byloje Joachim Behmer prieš Parlamentą

   (Byla F-47/07)
   (2007/C 170/82)
   Proceso kalba: prancūzų
   Šalys

      Ieškovas: Joachim Behmer (Briuselis, Belgija), atstovaujamas advokatų S. Orlandi, A. Coolen, J.-N. Louis et E. Marchal

      Atsakovas: Europos Parlamentas
   Ieškovės reikalavimai

               —

               Paskelbti 2005 m. liepos 6 d. Europos Parlamento biuro sprendimą dėl „Taisyklių dėl paaukštinimo balų suteikimo“ ir 2005 m. liepos 25 d. Įgyvendinančių priemonių dėl nuopelnų balų ir dėl nuopelnų balų skyrimo ir pareigų paaukštinimo neteisėtais;

               —

               Panaikinti Paskyrimų tarnybos sprendimą nuo 2005 m. sausio 1 d. nepaaukštinti ieškovo į A*13 lygį pagal 2005 m. pareigų paaukštinimo procedūrą;

               —

               priteisti iš atsakovo bylinėjimosi išlaidas.

         Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai
   Ieškovas, Europos Parlamento AD 12 lygio pareigūnas, šiuo metu einantis Europos viešosios tarnybos profesinės sąjungos Union syndicale Luxembourg vicepirmininko pareigas, visų pirma nurodo pirma įtraukose paminėtų sprendimų neteisėtumą, kurie jo manymu sudaro bendrąsias Europos Bendrijų pareigūnų tarnybos nuostatų (toliau — Pareigūnų tarnybos nuostatai) įgyvendinančias sąlygas 110 straipsnio prasme.
   Be to, ieškovas tvirtina, kad buvo pažeistas Pareigūnų tarnybos nuostatų 45 straipsnis, tarnautojo teisė į paaukštinimą pareigose, vienodo vertinimo principas, motyvavimo pareiga bei padaryta akivaizdi vertinimo klaida. Visų pirma jis teigia, kad administracija, atsižvelgdama į jo pirmą reikalavimą, panaikinusi sprendimą paskirti ieškovui 2 nuopelnų balus, turėjo paaukštinti jį į AD 13 lygį.
   Galiausiai ieškovas teigia, kad jis buvo diskriminuojamas atsižvelgiant į veiklą atstovaujant personalą, tuo pažeidžiant Pareigūnų tarnybos nuostatų 1d ir 24b straipsnius, Pareigūnų tarnybos nuostatų II priedo 1 straipsnio šeštąją pastraipą bei 1990 m. liepos 12 d. Europos Parlamento ir šios institucijos profesinių sąjungų arba personalo asociacijų narių pagrindinio susitarimo 17 straipsnį.


title: Byla C-101/09: 2009 m. kovo 13 d. Bundesverwaltungsgericht (Vokietija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Vokietijos Federacinė Respublika prieš D, tretieji asmenys: federalinių interesų atstovas Bundesverwaltungsgericht ir federalinis įgaliotinis prieglobsčio klausimais prie Bundesamt für Migration und Flüchtlinge

text:
               6.6.2009

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 129/7

         2009 m. kovo 13 d. Bundesverwaltungsgericht (Vokietija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Vokietijos Federacinė Respublika prieš D, tretieji asmenys: federalinių interesų atstovas Bundesverwaltungsgericht ir federalinis įgaliotinis prieglobsčio klausimais prie Bundesamt für Migration und Flüchtlinge
   (Byla C-101/09)
   2009/C 129/11
   Proceso kalba: vokiečių

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

   Bundesverwaltungsgericht

      Šalys pagrindinėje byloje

      Ieškovė: Vokietijos Federacinė Respublika

      Atsakovas: D

      Tretieji asmenys: federalinių interesų atstovas Bundesverwaltungsgericht ir federalinis įgaliotinis prieglobsčio klausimais prie Bundesamt für Migration und Flüchtlinge

      Prejudiciniai klausimai

               1.

               Ar tai, kad užsienietis ilgą laiką kaip kovotojas ir funkcionierius, o atskirais laikotarpiais ir kaip valdymo organo narys priklausė organizacijai (šiuo atveju — PKK), kuri savo ginkluotoje kovoje prieš valstybę (šiuo atveju — Turkiją) ne kartą naudojo teroristinius metodus ir yra įtraukta į Tarybos bendrosios pozicijos dėl konkrečių priemonių taikymo kovojant su terorizmu priede pateiktą asmenų, grupių ir subjektų sąrašą, o užsienietis aktyviai rėmė šios organizacijos ginkluotą kovą užimdamas aukštas pareigas, yra sunkus nepolitinis nusikaltimas arba Jungtinių Tautų siekiams ir principams prieštaraujantys veiksmai 2004 m. balandžio 29 d. Tarybos direktyvos 2004/83/EB dėl trečiųjų šalių piliečių ar asmenų be pilietybės priskyrimo pabėgėliams ar asmenims, kuriems reikalinga tarptautinė apsauga, jų statuso ir suteikiamos apsaugos pobūdžio būtiniausių standartų (1) 12 straipsnio 2 dalies b ir c punktų prasme?

               2.

               Jeigu į pirmąjį klausimą būtų atsakyta teigiamai: Ar pabėgėlio statuso nesuteikimui pagal Direktyvos 2004/83/EB 12 straipsnio 2 dalies b ir c punktus reikalaujama, kad užsienietis ir toliau keltų grėsmę?

               3.

               Jeigu į antrąjį klausimą būtų atsakyta neigiamai: Ar atsisakant suteikti pabėgėlio statusą pagal Direktyvos 2004/83/EB 12 straipsnio 2 dalies b ir c punktus reikalaujama atlikti proporcingumo vertinimą konkrečiu atveju?

               4.

               Jeigu į trečiąjį klausimą būtų atsakyta teigiamai:

                           a)

                           Ar vertinant proporcingumą reikia atsižvelgti į tai, kad užsieniečiui taikoma apsauga nuo išsiuntimo pagal 1950 m. lapkričio 4 d. Europos žmogaus teisių ir pagrindinių laisvių apsaugos konvencijos 3 straipsnį arba pagal nacionalinės teisės aktus?

                           b)

                           Ar šio statuso nesuteikimas yra neproporcingas tik specialiais išimtiniais atvejais?

               5.

               Ar, atsižvelgiant į Direktyvos 2004/83/EB 3 straipsnį, su direktyva suderinama tai, kad užsienietis, nepaisant esančio nesuteikimo pagrindo pagal direktyvos 12 straipsnio 2 dalį ir pabėgėlio statuso panaikinimo pagal direktyvos 14 straipsnio 3 dalį, pagal nacionalinę konstitucinę teisę ir toliau pripažįstamas turinčiu teisę į prieglobstį?

      (1)  OL L 304, p. 12; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 19 sk., 7 t., p. 96.


title: Byla C-1/08 2008 m. sausio 2 d. Corte suprema di cassazione (Italija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Athesia Druck Srl prieš Ministero delle Finanze, Agenzia delle Entrate

text:
               8.3.2008

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 64/28

         2008 m. sausio 2 d.Corte suprema di cassazione (Italija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Athesia Druck Srl prieš Ministero delle Finanze, Agenzia delle Entrate

   (Byla C-1/08)
   (2008/C 64/40)
   Proceso kalba: italų
   Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas
   Corte suprema di cassazione
   Šalys pagrindinėje byloje
   Kasatorė: Athesia Druck Srl
   Atsakovės: Ministero delle Finanze, Agenzia delle Entrate
   Prejudiciniai klausimai
   Kur PVM tikslais ir 1977 m. gegužės 17 d. Šeštosios Tarybos direktyvos 77/388/EEB (1) dėl valstybių narių apyvartos mokesčių įstatymų derinimo — Bendra pridėtinės vertės mokesčio sistema: vienodas vertinimo pagrindas 9 straipsnio 2 dalies e punkto prasme, turi būti laikoma reklamos paslaugų, teikiamų Bendrijos valstybės narės teritorijoje buveinę turinčio subjekto klientui, įsteigtam ne Bendrijos teritorijoje, tačiau atstovaujamam mokesčių atstovės valstybėje narėje, suteikimo vieta, o konkrečiai, ar tai yra reklamos adresato gyvenamoji ar verslo vieta, ne Bendrijoje įsteigtos bendrovės mokesčių atstovės Italijoje buveinės vieta, ne Bendrijoje įsteigtos bendrovės, užsakančios reklamos paslaugas, buveinės vieta ar ne Bendrijoje įsteigtos bendrovės klientų gyvenamoji ar verslo vieta?

      (1)  OL L 145, p. 1.


title: Byla C-287/12 P: 2012 m. birželio 7 d. Ryanair Ltd pateiktas apeliacinis skundas dėl 2012 m. kovo 28 d. Bendrojo Teismo (penktoji kolegija) priimto sprendimo byloje T-123/09, Ryanair Ltd prieš Europos Komisiją

text:
               6.10.2012

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 303/11

         2012 m. birželio 7 d.Ryanair Ltd pateiktas apeliacinis skundas dėl 2012 m. kovo 28 d. Bendrojo Teismo (penktoji kolegija) priimto sprendimo byloje T-123/09, Ryanair Ltd prieš Europos Komisiją

   (Byla C-287/12 P)
   2012/C 303/21
   Proceso kalba: anglų

      Šalys

      Apeliantė: Ryanair Ltd, atstovaujama advokatų E. Vahida, I.-G. Metaxas-Maragkidis

      Kitos proceso šalys: Europos Komisija, Italijos Respublika, Alitalia — Compagnia Aerea Italiana SpA

      Apeliantės reikalavimai

   Apeliantė Teisingumo Teismo prašo:

               —

               panaikinti 2012 m. kovo 28 d. Bendrojo Teismo (penktoji kolegija) sprendimą byloje T-123/09, Ryanair Ltd prieš Europos Komisiją, apie kurį apeliantei buvo pranešta 2012 m. kovo 29 d.,

               —

               pagal SESV 263 ir 264 straipsnius pripažinti, kad 2008 m. lapkričio 12 d. Europos Komisijos sprendimas valstybės pagalbos byloje C26/2008 (300 mln. EUR paskola Alitalia SpA) yra niekinis tiek, kiek juo nenurodoma susigrąžinti pagalbą į Alitalia teisių ir pareigų perėmėjo ir suteikiama Italijai papildomai laiko įgyvendinti šį sprendimą,

               —

               pagal SESV 263 ir 264 straipsnius pripažinti, kad visas 2009 m. lapkričio 12 d. sprendimas valstybės pagalbos byloje N510/2008 (Alitalia SpA turto pardavimas) yra niekinis,

               —

               priteisti iš Komisijos jos ir Ryanair bylinėjimosi išlaidas,

         alternatyviai,

               —

               grąžinti bylą Bendrajam Teismui svarstyti iš naujo ir

               —

               atidėti bylinėjimosi išlaidų pirmojoje ir apeliacinėse instancijose nagrinėjimo klausimą.

      Apeliacinio skundo pagrindai ir pagrindiniai argumentai

   Apeliantė teigia, kad ginčijamas sprendimas turi būti panaikintas dėl šių motyvų:

               kiek tai susiję su 2008 m. lapkričio 12 d. Komisijos sprendimu valstybės pagalbos byloje N510/2008 (Alitalia SpA turto pardavimas):

                           1.

                           Teisės ir proceso taisyklių, susijusių su priimtinumu, pažeidimas. Bendrasis Teismas atsisakė pripažinti, kad Ryanair ginčija Komisijos sprendimo esmę ir iš naujo apibrėžė Ryanair ieškinio dalyką konstatuodamas, kad ieškiniu siekiama tik apsaugoti jos procedūrines teises.

                           2.

                           Reglamento (EB) Nr. 659/1999 (1) 4 ir 7 straipsnių pažeidimas. Pareigos ir kontrolės mechanizmai, pridėti prie priemonės, apie kurią iš pradžių pranešta, yra tokie pakeitimai ir sąlygos, kokie priskiriami sprendimams pagal Reglamento (EB) Nr. 659/1999 7 straipsnį. Apeliantė mano, kad Bendrasis Teismas padarė teisės klaidą, kai pareigas ir kontrolės mechanizmus klaidingai kvalifikavo kaip įsipareigojimus.

                           3.

                           Reglamento (EB) Nr. 659/1999 10 straipsnio pažeidimas Bendrajam Teismui atsisakius nubausti Komisiją dėl to, kad ji neišnagrinėjo visų reikšmingų priemonės ypatybių jų kontekste.

                           4.

                           Reglamento (EB) Nr. 659/1999 10 straipsnio pažeidimas. Bendrasis Teismas nusprendė, kad Komisija neturėjo išnagrinėti kitų nei Alitalia turto pardavimas, apie kurį pranešė Italija, galimybių. Bendrasis Teismas padarė teisės klaidą, kai nenagrinėjo, ar privatus investuotojas būtų pasirinkęs alternatyvų sprendimą.

                           5.

                           Kiti rinkos ekonomikos sąlygomis veikiančio investuotojo principo netaikymo atvejai.

                           6.

                           Pagalbą grąžinti turinčio subjekto neidentifikavimas. Apeliantė mano, kad Bendrasis Teismas padarė teisės klaidą, kai neatsižvelgė į ekonominį tęstinumą tarp Alitalia ir CAI.

               Kiek tai susiję su 2008 m. lapkričio 12 d. Komisijos sprendimu valstybės pagalbos byloje C26/2008 (300 mln. EUR paskola Alitalia SpA): motyvų, pagrindžiančių nepriimtinumo konstatavimą, nenurodymas.

      (1)  1999 m. kovo 22 d. Tarybos reglamentas (EB) Nr. 659/1999, nustatantis išsamias EB Sutarties 93 straipsnio taikymo taisykles (OL L 83, p. 1; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 8 sk., 1 t., p. 339).


title: Byla C-677/13: 2014 m. gruodžio 11 d. Teisingumo Teismo (antroji kolegija) sprendimas byloje Europos Komisija/Graikijos Respublika (Valstybės įsipareigojimų neįvykdymas — Aplinka — Direktyva 1999/31/EB — 6 straipsnio a punktas, 8 straipsnis, 9 straipsnio a – c punktai, 11 straipsnio 1 dalis ir 12 straipsnis — Direktyva 2008/98/EB — 13 ir 23 straipsniai bei 36 straipsnio 1 dalis — Atliekų tvarkymas — Atliekų sąvartynai — Galiojančio leidimo sąvartynui nebuvimas — Pažeidimai eksploatuojant sąvartyną)

text:
               9.2.2015

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 46/15

         2014 m. gruodžio 11 d. Teisingumo Teismo (antroji kolegija) sprendimas byloje Europos Komisija/Graikijos Respublika

   (Byla C-677/13) (1)

   ((Valstybės įsipareigojimų neįvykdymas - Aplinka - Direktyva 1999/31/EB - 6 straipsnio a punktas, 8 straipsnis, 9 straipsnio a – c punktai, 11 straipsnio 1 dalis ir 12 straipsnis - Direktyva 2008/98/EB - 13 ir 23 straipsniai bei 36 straipsnio 1 dalis - Atliekų tvarkymas - Atliekų sąvartynai - Galiojančio leidimo sąvartynui nebuvimas - Pažeidimai eksploatuojant sąvartyną))
   (2015/C 046/20)
   Proceso kalba: graikų

      Šalys

      Ieškovė: Europos Komisija, atstovaujama M. Patakia ir E. Sanfrutos Cano

      Atsakovė: Graikijos Respublika, atstovaujama E. Skandalou

      Rezoliucinė dalis

               1.

               Kiek tai susiję su Kiato sąvartynu:

                           —

                           nesiėmusi priemonių, reikalingų tam, kad atliekų tvarkymas šiame sąvartyne būtų vykdomas nekeliant grėsmės žmonių sveikatai ir nedarant žalos aplinkai ir būtų uždraustas šio sąvartyno atliekų išmetimas, išvertimas ar nekontroliuojamas šalinimas, Graikijos Respublika neįvykdė įsipareigojimų pagal 2008 m. lapkričio 19 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2008/98/EB dėl atliekų ir panaikinančios kai kurias direktyvas 13 straipsnį ir 36 straipsnio 1 dalį,

                           —

                           toleravusi šio sąvartyno eksploatavimą be galiojančio leidimo sąvartynui, išduoto laikantis numatytų tokio leidimo suteikimo ir turinio sąlygų, ir dėl to atliekų turėtojui arba sąvartyno eksploatuotojui prieš nagrinėjamų atliekų tiekimą arba jų patiekimo metu negalint įrodyti, kad šios atliekos gali būti priimtos į sąvartyną remiantis leidime nustatytomis sąlygomis, Graikijos Respublika neįvykdė įsipareigojimų pagal 1999 m. balandžio 26 d. Tarybos direktyvos 1999/31/EB dėl atliekų sąvartynų 8 straipsnį, 9 straipsnio a–c punktus ir 11 straipsnio 1 dalies a punktą bei Direktyvos 2008/98 23 straipsnį, ir

                           —

                           neužtikrinusi, kad sąvartyno eksploatavimo etape eksploatuotojas įgyvendintų Direktyvos 1999/31 III priede numatytą kontrolės ir monitoringo programą, Graikijos Respublika neįvykdė įsipareigojimų pagal šios direktyvos 12 straipsnio a punktą.

               2.

               Atmesti likusią ieškinio dalį.

               3.

               Priteisti iš Graikijos Respublikos bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 52, 2014 2 22.


title: Byla T-208/11: 2014 m. spalio 16 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje LTTE/Europos Sąjungos Taryba (Bendra užsienio ir saugumo politika — Ribojamosios priemonės, taikomos tam tikriems asmenims ir subjektams siekiant kovoti su terorizmu — Lėšų įšaldymas — Reglamento (EB) Nr. 2580/2001 taikymas esant ginkluotų konfliktų situacijoms — Galimybė trečiosios valstybės instituciją laikyti kompetentinga institucija, kaip tai suprantama pagal Bendrąją poziciją 2001/931/BUSP — Sprendimų įšaldyti lėšas faktinis pagrindas — Nuoroda į teroro aktus — Kompetentingos institucijos, kaip ji suprantama pagal Bendrąją poziciją 2001/931, sprendimo poreikis)

text:
               24.11.2014

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 421/28

         2014 m. spalio 16 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje LTTE/Europos Sąjungos Taryba

   (Byla T-208/11) (1)

   ((Bendra užsienio ir saugumo politika - Ribojamosios priemonės, taikomos tam tikriems asmenims ir subjektams siekiant kovoti su terorizmu - Lėšų įšaldymas - Reglamento (EB) Nr. 2580/2001 taikymas esant ginkluotų konfliktų situacijoms - Galimybė trečiosios valstybės instituciją laikyti kompetentinga institucija, kaip tai suprantama pagal Bendrąją poziciją 2001/931/BUSP - Sprendimų įšaldyti lėšas faktinis pagrindas - Nuoroda į teroro aktus - Kompetentingos institucijos, kaip ji suprantama pagal Bendrąją poziciją 2001/931, sprendimo poreikis))
   2014/C 421/38
   Proceso kalba: anglų

      Šalys

      Ieškovė: Liberation Tigers of Tamil Eelam (LTTE) (Herningas, Danija), atstovaujama advokatų V. Koppe, A.M. van Eik ir T. Buruma

      Atsakovė: Europos Sąjungos Taryba, atstovaujama G. Étienne ir E. Finnegan

      Atsakovės pusėje į bylą įstojusios šalys: Nyderlandų Karalystė, byloje T-208/11 iš pradžių atstovaujama M. Bulterman, N. Noort ir C. Schillemans, vėliau, taip pat byloje T-508/11 – C. Wissels, M. Bulterman ir J. Langer; Jungtinė Didžiosios Britanijos ir Šiaurės Airijos Karalystė, iš pradžių atstovaujama S. Behzadi-Spencer, H. Walker ir S. Brighouse, vėliau –S. Behzadi-Spencer, H. Walker ir E. Jenkinson, padedamų baristerės M. Gray; Europos Komisija, iš pradžių atstovaujama F. Castillo de la Torre ir S. Boelaert, vėliau – M. Castillo de la Torre ir É. Cujo

      Dalykas

   Iš pradžių byloje T-208/11 prašymas panaikinti 2011 m. sausio 31 d. Tarybos įgyvendinimo reglamentą (ES) Nr. 83/2011, kuriuo įgyvendinama Reglamento (EB) Nr. 2580/2001 dėl specialių ribojančių priemonių, taikomų tam tikriems asmenims ir subjektams siekiant kovoti su terorizmu, 2 straipsnio 3 dalis ir kuriuo panaikinamas Įgyvendinimo reglamentas (ES) Nr. 610/2010 (OL L 28, p. 14), o byloje T-508/11 – prašymas panaikinti 2011 m. liepos 18 d. Tarybos įgyvendinimo reglamentą (ES) Nr. 687/2011, kuriuo įgyvendinama Reglamento (EB) Nr. 2580/2001 dėl specialių ribojančių priemonių, taikomų tam tikriems asmenims ir subjektams siekiant kovoti su terorizmu, 2 straipsnio 3 dalis ir kuriuo panaikinami Įgyvendinimo reglamentai (ES) Nr. 610/2010 ir (ES) Nr. 83/2011 (OL L 188, p. 2), tiek, kiek šie aktai taikomi ieškovei.

      Rezoliucinė dalis

               1.

               Panaikinti Tarybos įgyvendinimo reglamentus (ES): 2011 m. sausio 31 d. Reglamentą Nr. 83/2011, 2011 m. liepos 18 d. Reglamentą Nr. 687/2011, 2011 m. gruodžio 22 d. Reglamentą Nr. 1375/2011, 2012 m. birželio 25 d. Reglamentą Nr. 542/2012, 2012 m. gruodžio 10 d. Reglamentą Nr. 1169/2012, 2013 m. liepos 25 d. Reglamentą Nr. 714/2013, 2014 m. vasario 10 d. Reglamentą Nr. 125/2014 ir 2014 m. liepos 22 d. Reglamentą Nr. 790/2014, kuriais įgyvendinama Reglamento (EB) Nr. 2580/2001 dėl specialių ribojančių priemonių, taikomų tam tikriems asmenims ir subjektams siekiant kovoti su terorizmu, 2 straipsnio 3 dalis ir kuriais panaikinami įgyvendinimo reglamentai (ES) Nr. 610/2010, Nr. 83/2011, Nr. 687/2011, Nr. 1375/2011, Nr. 542/2012, Nr. 1169/2012, Nr. 714/2013 ir 125/2014 tiek, kiek šie teisės aktai susiję su Liberation Tigers of Tamil Eelam (LTTE).

               2.

               Įgyvendinimo reglamento Nr. 790/2014 pasekmės lieka galioti tris mėnesius nuo šio sprendimo paskelbimo dienos.

               3.

               Europos Sąjungos Taryba padengia savo ir LTTE patirtas bylinėjimosi išlaidas.

               4.

               Nyderlandų Karalystė, Jungtinė Didžiosios Britanijos ir Šiaurės Airijos Karalystė ir Europos Komisija padengia savo bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 179, 2011 6 18.


title: Byla C-279/16 P: 2016 m. gegužės 19 d. Ispanijos Karalystės pateiktas apeliacinis skundas dėl 2016 m. kovo 3 d. Bendrojo Teismo (šeštoji kolegija) priimto sprendimo byloje T-675/14 Ispanija/Komisija

text:
               1.8.2016

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 279/18

         2016 m. gegužės 19 d. Ispanijos Karalystės pateiktas apeliacinis skundas dėl 2016 m. kovo 3 d. Bendrojo Teismo (šeštoji kolegija) priimto sprendimo byloje T-675/14 Ispanija/Komisija

   (Byla C-279/16 P)
   (2016/C 279/25)
   Proceso kalba: ispanų

      Šalys

      Apeliantė: Ispanijos Karalystė, atstovaujama M. J. García-Valdecasas Dorrego

      Kitos proceso šalys: Europos Komisija ir Latvijos Respublika

      Apeliantės reikalavimai

               —

               Patenkinti apeliacinį skundą ir panaikinti Bendrojo Teismo sprendimą.

               —

               Pripažinti negaliojančiu 2014 m. liepos 9 d. Komisijos įgyvendinimo sprendimą 2014/458/ES dėl valstybių narių patirtų tam tikrų išlaidų nefinansavimo Europos Sąjungos lėšomis iš Europos žemės ūkio orientavimo ir garantijų fondo (EŽŪOGF) Garantijų skyriaus, Europos žemės ūkio garantijų fondo (EŽŪGF) ir Europos žemės ūkio fondo kaimo plėtrai (EŽŪFKP) (1), kiek jis susijęs su Ispanijos Karalystės patirtomis 2 713 208,07 EUR išlaidomis.

      Apeliacinio skundo pagrindai ir pagrindiniai argumentai

               1.

                  Teisės klaida, pagrįsta skundžiamo sprendimo motyvų trūkumu, nes Bendrasis Teismas privalėjo išreikšti nuomonę dėl motyvų Komisijos sprendime trūkumo, nes minėtas ieškinio pagrindas suformuluotas pakankamai aiškiai, kad leistų Bendrajam Teismui pareikšti poziciją.

               2.

                  Teisės klaida, susijusi su pareigos motyvuoti apimtimi. Argumentai, kuriais remiasi Bendrasis Teismas, neatitinka reikalavimų, pagal kuriuos tam, kad atitiktų SESV 296 straipsnį, reglamento motyvai turi būti aiškūs ir nedviprasmiški. Akto motyvai nebuvo nedviprasmiški ir aiškūs, dėl ko šiai valstybei narei kilo kliūčių ginantis.

               3.

                  Akivaizdus faktinių aplinkybių iškraipymas, nes Bendrasis Teismas akivaizdžiai iškraipė faktines aplinkybes, kai skundžiamo sprendimo 55 punkte konstatavo, kad „Ispanijos Karalystė neįrodė, jog tam tikroms žemės ūkio valdoms nebuvo taikomos pareigos, kurios, kaip buvo nustatyta, buvo neįvykdytos“. Taip yra pirmiausiai todėl, kad šiuo teiginiu prieštaraujama kompleksinės paramos sistemos pobūdžiui, atsižvelgiant į tai, kad šioje srityje tik tam tikros žemės ūkio valdos, t. y. tos, kurioms taikytini specialūs reikalavimai dėl jų santykių su tomis valdomis, dėl kurių buvo nustatyti trūkumai, gali kelti riziką. Antra, Ispanijos Karalystė pateikė Komisijai konkrečius duomenis, kad tam tikroms žemės ūkio valdoms specialūs reikalavimai nebuvo taikomi.

               4.

                  Teisės klaida aiškinant Reglamento Nr. 1290/2005 31 straipsnio 2 dalį ir proporcingumo principą, kalbant apie bendros korekcijos normos taikymą ir Ispanijos Karalystės pasiūlytos korekcijos atmetimą.

                           4.1

                           Teisės klaida aiškinant minėto reglamento 31 straipsnio 2 dalį, nes šia nuostata reikalaujama atsižvelgti į svarbiausią aplinkybę – Sąjungai padarytą finansinę žalą. Kadangi Ispanijos Karalystė tiksliai įvertino šią žalą, nebuvo galima taikyti bendros korekcijos, kuri taikytina tik tuo atveju, kai neįmanoma pasinaudoti tinkamesniu būdu.

                           4.2

                           Teisės klaida, susijusi su teismo atlikta proporcingumo principo kontrole, nes pagal Komisijos naudotą metodą taikyta 530 % didesnė bendra korekcijos norma nei pagal Ispanijos Karalystės pateiktus apskaičiavimus. Šiuose apskaičiavimuose atsižvelgta į realius duomenis, susijusius su sankcijomis, nustatytomis ankstesniais metais, kuriais su kompleksine paramos sistema susiję trūkumai buvo ištaisyti. Pritaikius bendros korekcijos normą gautas dydis visiškai neproporcingas ir mokėjimo agentūros neturi padengti pernelyg didelių korekcijų.

               5.

                  Teisės klaida aiškinant Reglamento Nr. 1290/2005 31 straipsnio 2 dalį ir proporcingumo principą tiek, kiek buvo konstatuota, kad tai pačiai biudžeto už 2008 m. linijai vienkartinę korekciją buvo galima taikyti kartu su bendra korekcija. Iš tikrųjų, pirma, pagal dokumentą AGRI-2005-64043-ES korekcijos netaikytinos sumoms, kurioms tais pačiais pagrindais jau buvo taikyta korekcija; antra, pagal Teisingumo Teismo praktiką šias korekcijas taikyti kartu leidžiama tik tuo atveju, kai Fondui kylanti grėsmė patirti žalą, kuri negalėtų būti padengta vien remiantis analitinėmis korekcijomis; ir galiausiai gautas rezultatas būna neproporcingas ir nepateisinamas, nes tuo atveju, jeigu būtų buvusi taikyta tik bendra korekcijos norma, būtų reikėję atimti mažesnį dydį, nei gautą sudėjus abi korekcijas.

      (1)  OL L 205, p. 62


title: Byla C-547/12 P: 2013 m. lapkričio 7 d. Teisingumo Teismo (devintoji kolegija) sprendimas byloje Graikijos Respublika prieš Europos Komisiją (Apeliacinis skundas — EŽŪOGF — Garantijų skyrius — Kai kurių valstybių narių mokėjimo agentūrų sąskaitų, susijusių su Fondo finansuojamomis išlaidomis, patvirtinimas — Sumos, kurios turi būti susigrąžintos iš Graikijos Respublikos, neįvykdžius išieškojimo per nustatytą terminą — Įrodymų iškraipymas)

text:
               11.1.2014

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 9/15

         2013 m. lapkričio 7 d. Teisingumo Teismo (devintoji kolegija) sprendimas byloje Graikijos Respublika prieš Europos Komisiją

   (Byla C-547/12 P) (1)

   (Apeliacinis skundas - EŽŪOGF - Garantijų skyrius - Kai kurių valstybių narių mokėjimo agentūrų sąskaitų, susijusių su Fondo finansuojamomis išlaidomis, patvirtinimas - Sumos, kurios turi būti susigrąžintos iš Graikijos Respublikos, neįvykdžius išieškojimo per nustatytą terminą - Įrodymų iškraipymas)
   2014/C 9/22
   Proceso kalba: graikų

      Šalys

      Apeliantė: Graikijos Respublika, atstovaujama I. Chalkias ir S. Papaïoannou

      Kita proceso šalis: Europos Komisija, atstovaujama H. Tserepa-Lacombe ir D. Triantafyllou

      Dalykas

   Apeliacinis skundas dėl 2012 m. spalio 10 d. Bendrojo Teismo (antroji kolegija) sprendimo Graikija prieš Komisiją (T-158/09), kuriuo Bendrasis Teismas iš dalies atmetė ieškinį, kuriuo siekiama panaikinti 2009 m. vasario 13 d. Komisijos sprendimą C(2009) 810 galutinis dėl finansinių padarinių apmokant Europos žemės ūkio orientavimo ir garantijų fondo Garantijų skyriaus finansuotas išlaidas nustačius tam tikrus ūkio subjektų padarytus pažeidimus.

      Rezoliucinė dalis

               1.

               Atmesti apeliacinį skundą.

               2.

               Priteisti iš Graikijos Respublikos bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 26, 2013 1 26.


title: Byla F-7/08 2008 m. sausio 14 d. pareikštas ieškinys byloje Schönberger prieš Parlamentą

text:
               8.3.2008

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 64/69

         2008 m. sausio 14 d. pareikštas ieškinys byloje Schönberger prieš Parlamentą

   (Byla F-7/08)
   (2008/C 64/114)
   Proceso kalba: vokiečių
   Šalys

      Ieškovas: Peter Schönberger (Liuksemburgas, Liuksemburgas), atstovaujamas advokato O. Mader

      Atsakovas: Europos Parlamentas
   Ginčo dalykas bei aprašymas
   Parlemento priimto sprendimo nesuteikti ieškovui trečio nuopelnų balo per 2003 m. pareigų paaukštinimo procedūrą panaikinimas.
   Ieškovo reikalavimai

               —

               Panaikinti 2007 m. sausio 15 d. atsakovo sprendimą per 2003 m. pareigų paaukštinimo procedūrą nesuteikti ieškovui trečio nuopelnų balo bei panaikinti 2007 m. spalio 16 d. atsakovo sprendimą atmesti ieškovo skundą dėl 2007 m. sausio 15 d. sprendimo;

               —

               priteisti iš atsakovo bylinėjimosi išlaidas.


title: Byla C-565/14 P: 2016 m. rugsėjo 13 d. Teisingumo Teismo nutartis byloje Romonta GmbH/Europos Komisija (Apeliacinis skundas — Aplinka — Direktyva 2003/87/EB — 10a straipsnis — Šiltnamio efektą sukeliančių dujų apyvartinių taršos leidimų prekybos sistema — Pereinamojo laikotarpio taisyklės dėl suderinto nemokamo apyvartinių taršos leidimų suteikimo nuo 2013 m. — Sprendimas 2011/278/ES — Vokietijos Federacinės Respublikos pateiktos nacionalinės įgyvendinimo priemonės — Atsisakymas įtraukti tam tikrus įrenginius į įrenginių, kuriems suteikiami nemokami apyvartiniai taršos leidimai, sąrašus — Išlyga, susijusi su „pernelyg didelių sunkumų“ atvejais — Komisijos įgyvendinimo įgaliojimai)

text:
               5.12.2016

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 454/7

      2016 m. rugsėjo 13 d. Teisingumo Teismo nutartis byloje Romonta GmbH/Europos Komisija

      (Byla C-565/14 P) (1)

      ((Apeliacinis skundas - Aplinka - Direktyva 2003/87/EB - 10a straipsnis - Šiltnamio efektą sukeliančių dujų apyvartinių taršos leidimų prekybos sistema - Pereinamojo laikotarpio taisyklės dėl suderinto nemokamo apyvartinių taršos leidimų suteikimo nuo 2013 m. - Sprendimas 2011/278/ES - Vokietijos Federacinės Respublikos pateiktos nacionalinės įgyvendinimo priemonės - Atsisakymas įtraukti tam tikrus įrenginius į įrenginių, kuriems suteikiami nemokami apyvartiniai taršos leidimai, sąrašus - Išlyga, susijusi su „pernelyg didelių sunkumų“ atvejais - Komisijos įgyvendinimo įgaliojimai))
      (2016/C 454/15)
      Proceso kalba: vokiečių

         Šalys

         Apeliantė: Romonta GmbH, atstovaujama Rechtsanwälte I. Zenke ir M.-Y. Vollmer

         Kita proceso šalis: Europos Komisija, atstovaujama E. White, C. Hermes ir K. Herrmann

         Rezoliucinė dalis

                  1.

                  Atmesti apeliacinį skundą.

                  2.

                  Romonta GmbH padengia savo bylinėjimosi išlaidas ir iš jos priteisiamos Europos Komisijos patirtos bylinėjimosi

         (1)  OL C 46, 2015 2 9.


title: Byla T-462/05 2008 m. gruodžio 10 d. Pirmosios instancijos teismo sprendimas byloje JTEKT prieš VRDT (IFS) (Bendrijos prekių ženklas — Prašymas įregistruoti žodinį Bendrijos prekių ženklą IFS — Absoliutus atmetimo pagrindas — Apibūdinamojo požymio nebuvimas — Reglamento (EB) Nr. 40/94 7 straipsnio 1 dalies c punktas)

text:
               7.2.2009

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 32/26

         2008 m. gruodžio 10 d. Pirmosios instancijos teismo sprendimas byloje JTEKT prieš VRDT (IFS)

   (Byla T-462/05) (1)

   (Bendrijos prekių ženklas - Prašymas įregistruoti žodinį Bendrijos prekių ženklą IFS - Absoliutus atmetimo pagrindas - Apibūdinamojo požymio nebuvimas - Reglamento (EB) Nr. 40/94 7 straipsnio 1 dalies c punktas)
   (2009/C 32/47)
   Proceso kalba: anglų
   Šalys

      Ieškovė: JTEKT Corp., buvusi Toyoda Koki Kabushiki Kaisha (Aichi-ken, Japonija), atstovaujama iš pradžių advokatų J. Wachinger ir M. Zöbisch, vėliau — advokatų M. De Zorti, M. Koch ir T. Grimm

      Atsakovė: Vidaus rinkos derinimo tarnyba (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui), atstovaujama A. Folliard-Monguiral
   Dalykas
   Ieškinys dėl 2005 m. rugsėjo 14 d. VRDT pirmosios apeliacinės tarybos sprendimo (byla R 1157/2004-1), susijusio su prašymu įregistruoti žodinį žymenį IFS kaip Bendrijos prekių ženklą
   Rezoliucinė dalis

               1.

               Panaikinti 2005 m. rugsėjo 14 d. Vidaus rinkos derinimo tarnybos (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui) (VRDT) pirmosios apeliacinės tarybos sprendimą (byla R 1157/2004-1).

               2.

                  VRDT padengia savo ir JTEKT Corp. bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 74, 2006 3 25.


title: Byla C-428/04  2006 m. balandžio 6 d.  Teisingumo Teismo (trečioji kolegija) sprendimas  Europos Bendrijų Komisija prieš Austrijos Respubliką  (Valstybės įsipareigojimų neįvykdymas — Direktyva 89/391/EEB — Priemonės darbuotojų saugai ir sveikatos apsaugai darbe gerinti — Nepranešimas apie įgyvendinimo priemones — Neteisingas arba nepakankamas perkėlimas — 2 straipsnio 1 dalis, 7 straipsnio 3 dalis, 8 straipsnio 2 dalis, 11 straipsnio 2 dalies c ir d punktai, 13 straipsnio 2 dalies b punktas ir 18 straipsnis)

text:
               17.6.2006

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 143/13

         2006 m. balandžio 6 d. Teisingumo Teismo (trečioji kolegija) sprendimas Europos Bendrijų Komisija prieš Austrijos Respubliką

   (Byla C-428/04) (1)

   (Valstybės įsipareigojimų neįvykdymas - Direktyva 89/391/EEB - Priemonės darbuotojų saugai ir sveikatos apsaugai darbe gerinti - Nepranešimas apie įgyvendinimo priemones - Neteisingas arba nepakankamas perkėlimas - 2 straipsnio 1 dalis, 7 straipsnio 3 dalis, 8 straipsnio 2 dalis, 11 straipsnio 2 dalies c ir d punktai, 13 straipsnio 2 dalies b punktas ir 18 straipsnis)
   (2006/C 143/24)
   Proceso kalba: vokiečių
   Šalys

      Ieškovė: Europos Bendrijų Komisija, atstovaujama N. Yerrell ir H. Kreppel

      Atsakovė: Austrijos Respublika, atstovaujama C. Pesendorfer
   Dalykas
   Valstybės įsipareigojimų neįvykdymas — Nevisiškas ir neteisingas 1989 m. birželio 12 d. Tarybos direktyvos Nr. 89/391/EEB dėl priemonių darbuotojų saugai ir sveikatos apsaugai darbe gerinti nustatymo (OL L 183, p. 1) įgyvendinimas
   Rezoliucinė dalis

               1.

               Per nustatytą terminą nepriimdama įstatymo dėl žemių mokytojų tarnybos (Landeslehrer-Dienstrechtsgesetz), tuo pažeisdama 1989 m. birželio 12 d. Tarybos direktyvos 89/391/EEB dėl priemonių darbuotojų saugai ir sveikatos apsaugai darbe gerinti nustatymo 18 straipsnio 1 dalies reikalavimus, ir neperkeldama arba nevisiškai perkeldama į Austrijos teisę šios direktyvos 2 straipsnio 1 dalį privalomo lavinimo mokyklų mokytojų Tirolyje atžvilgiu, 7 straipsnio 3 dalį, 8 straipsnio 2 dalį, 11 straipsnio 2 dalies c ir d punktus bei 13 straipsnio 2 dalies b punktą, Austrijos Respublika pažeidė įsipareigojimus pagal nurodytas šios direktyvos nuostatas.

               2.

               Atmesti likusią ieškinio dalį.

               3.

               Austrijos Respublika padengia savo bylinėjimosi išlaidas ir penkias šeštąsias Europos Bendrijų Komisijos bylinėjimosi išlaidų.

      (1)  OL C 314, 2004 12 18.


title: Byla C-536/09: 2011 m. birželio 16 d. Teisingumo Teismo (septintoji kolegija) sprendimas byloje ( Upravno sodišče Republike Slovenije (Slovėnijos Respublika) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Marija Omejc prieš Slovėnijos Respubliką (Bendra žemės ūkio politika — Bendrijos pagalbos schemos — Integruota administravimo ir kontrolės sistema — Reglamentas (EB) Nr. 796/2004 — Neleidimas atlikti patikrinimą vietoje — Sąvoka — Ūkininkas, negyvenantis ūkyje — Ūkininko atstovas — Sąvoka)

text:
               6.8.2011

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 232/7

         2011 m. birželio 16 d. Teisingumo Teismo (septintoji kolegija) sprendimas byloje (Upravno sodišče Republike Slovenije (Slovėnijos Respublika) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Marija Omejc prieš Slovėnijos Respubliką

   (Byla C-536/09) (1)

   (Bendra žemės ūkio politika - Bendrijos pagalbos schemos - Integruota administravimo ir kontrolės sistema - Reglamentas (EB) Nr. 796/2004 - Neleidimas atlikti patikrinimą vietoje - Sąvoka - Ūkininkas, negyvenantis ūkyje - Ūkininko atstovas - Sąvoka)
   2011/C 232/11
   Proceso kalba: slovėnų

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Upravno sodišče Republike Slovenije

      Šalys pagrindinėje byloje

      Ieškovė: Marija Omejc

      Atsakovė: Slovėnijos Respublika

      Dalykas

   Prašymas priimti prejudicinį sprendimą — Upravno sodišče Republike Slovenije — 2004 m. balandžio 21 d. Komisijos reglamento (EB) Nr. 796/2004, nustatančio išsamias kompleksinio paramos susiejimo, moduliavimo ir integruotos administravimo ir kontrolės sistemos, numatytų Tarybos reglamente (EB) Nr. 1782/2003, nustatančiame bendrąsias tiesioginės paramos schemų pagal bendrąją žemės ūkio politiką taisykles ir nustatančiame tam tikras paramos schemas ūkininkams, įgyvendinimo taisykles (OL L 141, p. 18; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 3 sk., 44 t., p. 243), 23 straipsnio 2 dalies išaiškinimas — Kliudymo atlikti patikrinimą vietoje sąvoka — Ūkininko, negyvenančio ūkyje, atstovo sąvoka.

      Rezoliucinė dalis

               1.

               2004 m. balandžio 21 d. Komisijos reglamento (EB) Nr. 796/2004, nustatančio išsamias kompleksinio paramos susiejimo, moduliavimo ir integruotos administravimo ir kontrolės sistemos, numatytų Tarybos reglamente (EB) Nr. 1782/2003, nustatančiame bendrąsias tiesioginės paramos schemų pagal bendrąją žemės ūkio politiką taisykles ir nustatančiame tam tikras paramos schemas ūkininkams, įgyvendinimo taisykles, 23 straipsnio 2 dalyje numatytas terminas „neleidus atlikti patikrinimo vietoje“ atitinka savarankišką Sąjungos teisės sąvoką, kuri turi būti aiškinama vienodai visose valstybėse narėse, t. y. taip, kad ji apima ne tik tyčinius veiksmus, bet ir bet kurį kitą ūkininkui ar jo atstovui priskirtiną netyčinį veikimą ar neveikimą, kuris neleido atlikti viso patikrinimo vietoje, jei šis ūkininkas ar jo atstovas nesiėmė visų pagrįstai reikalingų priemonių, kad užtikrintų viso šio patikrinimo atlikimą.

               2.

               Atitinkamos pagalbos paraiškos atmetimas pagal Reglamento Nr. 796/2004 23 straipsnio 2 dalį nepriklauso nuo to, ar ūkininkas arba jo atstovas buvo tinkamai informuoti apie patikrinimą vietoje, kuriame jų dalyvavimas būtinas.

               3.

               Sąvoka „atstovas“, numatyta Reglamento Nr. 796/2004 23 straipsnio 2 dalyje, yra savarankiška Sąjungos teisės sąvoka, kurią reikia aiškinti vienodai visose valstybėse narėse taip, kad ji atliekant patikrinimą vietoje apima kiekvieną pilnametį veiksnų asmenį, gyvenantį ūkyje ir kuriam patikėta bent dalis jo valdymo, jei ūkininkas aiškiai išreiškė savo valią ir suteikė įgaliojimą jam atstovauti ir todėl prisiėmė atsakomybę už visus šio asmens veiksmus ir neveikimą.

               4.

               Reglamento Nr. 796/2004 23 straipsnio 2 dalį reikia aiškinti taip, jog ūkininkas, negyvenantis ūkyje, kurio savininkas jis yra, neprivalo paskirti atstovo, kurį paprastai bet kada būtų galima rasti ūkyje.

      (1)  OL C 63, 2010 3 13.


title: Byla T-263/16: 2016 m. gegužės 25 d. pareikštas ieškinys byloje Magnetrol International/Komisija

text:
               1.8.2016

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 279/32

         2016 m. gegužės 25 d. pareikštas ieškinys byloje Magnetrol International/Komisija

   (Byla T-263/16)
   (2016/C 279/46)
   Proceso kalba: anglų

      Šalys

      Ieškovė: Magnetrol International (Zele, Nyderlandai), atstovaujama advokatų H. Gilliams ir J. Bocken

      Atsakovė: Europos Komisija

      Reikalavimai

   Ieškovė Bendrojo Teismo prašo:

               —

               panaikinti Komisijos 2016 m. sausio 11 d. sprendimą dėl Belgijos Karalystės taikomos valstybės pagalbos sistemos netaikant mokesčių perviršiniam pelnui SA.37667 (2015/C) (ex 2015/NN);

               —

               netenkinus pirmojo reikalavimo, panaikinti ginčijamo sprendimo 2–4 straipsnius;

               —

               bet kuriuo atveju, panaikinti šio sprendimo 2–4 straipsnius tiek, kiek šiais straipsniais a) reikalaujama susigrąžinti pagalbą iš įmonių, išskyrus tas, kurių atžvilgiu buvo priimti šiame sprendime numatyti „išankstiniai sprendimai dėl mokesčių, susiję su perviršiniu pelnu“, ir b) reikalaujama susigrąžinti sumą, lygią pagalbos gavėjo mokestinei lengvatai, neleidžiant Belgijai atsižvelgti į kito mokesčių administratoriaus atliktus vertės padidinimo patikslinimus;

               —

               priteisti iš Komisijos bylinėjimosi išlaidas.

      Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

   Grįsdama ieškinį ieškovė remiasi keturiais pagrindais.

               1.

               Pirmasis ieškinio pagrindas susijęs su akivaizdžia vertinimo klaida, įgaliojimų viršijimu ir nepakankamu motyvavimu tiek, kiek ginčijamu sprendimu nurodomas pagalbos schemos egzistavimas.

               2.

               Antrasis ieškinio pagrindas susijęs su SESV 107 straipsnio ir pareigos nurodyti motyvus pažeidimu bei akivaizdžia vertinimo klaida tiek, kiek ginčijamame sprendime nagrinėjama schema laikoma atrankine priemone.

               3.

               Trečiasis ieškinio pagrindas susijęs su SESV 107 straipsnio ir pareigos nurodyti motyvus pažeidimu bei akivaizdžia vertinimo klaida tiek, kiek ginčijamame sprendime nurodoma, kad nagrinėjama schema suteikiama naudos.

               4.

               Ketvirtasis ieškinio pagrindas susijęs su SESV 107 straipsnio ir teisėtų lūkesčių principo pažeidimu, akivaizdžia vertinimo klaida, įgaliojimų viršijimu ir nepakankamu motyvavimu tiek, kiek ginčijamu sprendimu Belgijai nurodoma susigrąžinti pagalbą.


title: Byla C-89/08 P 2008 m. vasario 27 d. Europos Bendrijų Komisijos pateiktas apeliacinis skundas dėl 2007 m. gruodžio 12 d. Pirmosios instancijos teismo (antroji išplėstinė kolegija) priimto sprendimo sujungtose bylose T-50/06, T-56/06, T-60/06, T-62/06 ir T-69/06 Airija ir kt. prieš Komisiją

text:
               9.5.2008

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 116/12

         2008 m. vasario 27 d. Europos Bendrijų Komisijos pateiktas apeliacinis skundas dėl 2007 m. gruodžio 12 d. Pirmosios instancijos teismo (antroji išplėstinė kolegija) priimto sprendimo sujungtose bylose T-50/06, T-56/06, T-60/06, T-62/06 ir T-69/06 Airija ir kt. prieš Komisiją

   (Byla C-89/08 P)
   (2008/C 116/22)
   Proceso kalbos: prancūzų, anglų ir italų
   Šalys

      Ieškovė: Europos Bendrijų Komisija, atstovaujama V. Di Bucci ir N. Khan

      Kitos proceso šalys: Airija, Prancūzijos Respublika, Italijos Respublika, Eurallumina SpA, Aughinish Ltd

   Ieškovės reikalavimai

               —

               panaikinti 2007 m. gruodžio 12 d. Europos Bendrijų Pirmosios instancijos teismo (antroji išplėstinė kolegija) sprendimą sujungtose bylose T-50/06, T-56/06, T-60/06, T-62/06 ir T-69/06 Airija ir kt. prieš Komisiją, apie kurį 2007 m. gruodžio 17 d. pranešta Komisijai;

               —

               grąžinti bylas iš naujo nagrinėti Pirmosios instancijos teismui;

               —

               atidėti bylinėjimosi abiejose instancijose išlaidų klausimo nagrinėjimą.

         Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai
   Ieškovė nurodo šešis savo apeliacinį skundą grindžiančius pagrindus, susijusius su, pirma, Pirmosios instancijos teismo kompetencijos nebuvimu bei procedūros pažeidimais, darančiais žalą Komisijos interesams (pirmieji du pagrindai) ir, antra, Bendrijos teisės valstybės pagalbos srityje pažeidimu (trečiasis, ketvirtasis, penktasis ir šeštasis pagrindai).
   Savo pirmuoju pagrindu, kurį sudaro dvi dalys, ieškovė kaltina Pirmosios instancijos teismą pažeidus dispozityvumo principą ir išnagrinėjus bylą ultra petita, nes pirmojoje instancijoje nė vienas ieškovas nenurodė pagrindo dėl 1999 m. kovo 22 d. Tarybos reglamento (EB) Nr. 659/1999, nustatančio išsamias EB [88] straipsnio taikymo taisykles (1), 1 straipsnio b punkto v papunkčio pažeidimo. Be to, Pirmosios instancijos teismo iniciatyva iškeltas pagrindas yra ne su motyvavimo stoka susijęs pagrindas, kurį teismas gali iškelti savo iniciatyva, bet pagrindas dėl bylos esmės, kuris nėra paremtas bylos medžiagoje esančiomis faktinėmis aplinkybėmis.
   Savo antruoju pagrindu ieškovė nurodo, kad savo iniciatyva iškėlęs pagrindą, dėl kurio niekuomet nebuvo pateikta argumentų, ir kuris net nebuvo nagrinėjamas vykstant procesui pirmojoje instancijoje, Pirmosios instancijos teismas pažeidė bendruosius rungimosi ir teisės į gynybą paisymo principus.
   Savo trečiuoju pagrindu, kurį sudaro trys dalys, ieškovė tvirtina, kad Pirmosios instancijos teismas pažeidė EB 230 ir 253 straipsnius, kartu su EB 88 straipsniu ir su normomis, reglamentuojančiomis valstybės pagalbos procedūros eigą.
   Pirma, šiuo atžvilgiu ji teigia, kad ginčijamų priemonių kvalifikavimas „nauja“ pagalba nebegali būti ginčijamas ieškinyje dėl galutinio Komisijos sprendimo, nes valstybės narės ir kiti suinteresuotieji asmenys galėjo šiuo klausimu ginčyti sprendimą pradėti formalią tyrimo procedūrą. Pastarasis sprendimas, kuris nebuvo užginčytas, yra galutinis ir šiuo klausimu galutinis sprendimas yra išimtinai patvirtinamasis aktas, dėl kurio negalima pareikšti ieškinio.
   Antra, ieškovė tvirtina, kad akto teisėtumas turi būti vertinamas atsižvelgiant į šio akto priėmimo metu egzistuojančias teisines ir faktines aplinkybes. Nagrinėjamu atveju jokia bylos medžiagoje nurodyta aplinkybė neleidžia manyti, kad ginčijamos nacionalinės priemonės jų patvirtinimo metu nebuvo pagalba.
   Ir trečia, ieškovė tvirtina, kad bet kuriuo atveju ne Komisija, o valstybė narė ir prireikus tretieji suinteresuotieji asmenys turi pateikti esamos pagalbos įrodymus. Nepateikus tai patvirtinančių įrodymų, Komisijai nekyla pareiga šiuo atžvilgiu pateikti motyvus.
   Savo ketvirtuoju pagrindu ieškovė tvirtina, kad buvo pažeistas EB 253 straipsnis, kartu su EB 87 straipsnio 1 dalimi ir 88 straipsnio 1 dalimi, nes Pirmosios instancijos teismas konstatavo motyvavimo dėl Reglamento Nr. 659/1999 1 straipsnio b punkto v papunkčio taikymo stoką, nors šis straipsnis gali būti taikomas tik priemonėms, kurios jų įgyvendinimo metu nebuvo pagalba, ir pirmojoje instancijoje ginčytame sprendime Komisija įrodė, kad ginčijamos priemonės nuo tada, kada jos buvo patvirtintos, visą laiką buvo pagalba. Be to, nė viena šalis nenurodė bendrosios rinkos vystymosi, pagal kurį priemonės, nelaikytinos pagalba jų įsigaliojimo metu, pagalba tampa vėliau.
   Savo penktuoju pagrindu ieškovė nurodo, kad pažeistos tos pačios normos, taip pat Reglamento Nr. 659/1999 1 straipsnio b punkto v papunktis, nes Pirmosios instancijos teismas įpareigojo Komisiją motyvuoti šio straipsnio taikymą dėl Tarybos ir Komisijos pateiktų pareiškimų. Tačiau ieškovė vienareikšmiškai įrodė, kad pagalbos ir esamos pagalbos sąvokoms esant visiškai objektyvioms sąvokoms, pagal nusistovėjusią Teisingumo Teismo praktiką tokie pareiškimai neturi jokios įtakos nacionalinių priemonių tyrimui pagal valstybės pagalbą reglamentuojančias Bendrijos normas.
   Savo šeštuoju pagrindu ieškovė galiausiai teigia, kad Pirmosios instancijos teismas pažeidė EB 88 straipsnio 1 ir 2 dalis bei 253 straipsnį, taip pat Reglamento Nr. 659/1999 4 straipsnio 4 dalį ir 6 straipsnio 1 dalį, nes jis panaikino visą Komisijos sprendimą, įskaitant jo dalį dėl formalios tyrimo procedūros išplėtimo laikotarpiui po 2003 m. gruodžio 31 d. Pirmosios instancijos teismas visiškai nepaaiškino, kaip tariama motyvavimo dėl Reglamento Nr. 659/1999 1 straipsnio b punkto v papunkčio taikymo stoka galėjo lemti šios sprendimo dalies pripažinimą negaliojančia. Be to, Pirmosios instancijos teismas pažeidė principą, pagal kurį, jeigu valstybė narė nepateikia jokio įrodymo, leidžiančio manyti, kad priemonės apima esančią pagalbą, Komisija turi vertinti šias priemones kaip naują pagalbą pagal EB 88 straipsnio 2 ir 3 dalyse nustatytą tvarką.

      (1)  OL L 83, 1999, p. 1.


title: Byla T-383/14: 2016 m. gruodžio 1 d. Bendrojo Teismo nutartis byloje Europower/Komisija (Viešojo darbų pirkimo sutartys — Konkurso procedūra — Dujų turbininės trigeneracinės elektrinės statyba ir susijusi techninė priežiūra — Konkurso dalyvio pasiūlymo atmetimas — Ginčijamo akto panaikinimas — Poreikio priimti sprendimą nebuvimas)

text:
               23.1.2017

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 22/33

         2016 m. gruodžio 1 d. Bendrojo Teismo nutartis byloje Europower/Komisija

   (Byla T-383/14) (1)

   ((Viešojo darbų pirkimo sutartys - Konkurso procedūra - Dujų turbininės trigeneracinės elektrinės statyba ir susijusi techninė priežiūra - Konkurso dalyvio pasiūlymo atmetimas - Ginčijamo akto panaikinimas - Poreikio priimti sprendimą nebuvimas))
   (2017/C 022/45)
   Proceso kalba: italų

      Šalys

      Ieškovė: Europower SpA (Milanas, Italija), atstovaujama advokatų G. Cocco ir L. Salomoni

      Atsakovė: Europos Komisija, iš pradžių atstovaujama L. Cappelletti, F. Moro ir L. Di Paolo, po to –L. Di Paolo ir F. Moro

      Atsakovės pusėje į bylą įstojusi šalis: CPL Concordia Soc. coop. (Concordia Sulla Secchia, Italie) atstovaujama advokato A. Penta

      Dalykas

   Pirma, pagal SESV 263 straipsnį pateiktas prašymas panaikinti 2014 m. balandžio 3 d. Komisijos sprendimą, kuriuo atmestas ieškovės pasiūlymas, pateiktas konkurse JRC IPR 2013 C04 0031 OC dėl dujų turbininės trigeneracinės elektrinės statybos ir susijusios techninės priežiūros Jungtinio tyrimų centro (JTC) dalyje Isproje (Italija), Komisijos sprendimą sudaryti sutartį su CPL Concordia, visus susijusius aktus, priimtus anksčiau ar vėliau, įskaitant galimą sprendimą patvirtinti sutartį ir pačią sutartį, taip pat Komisijos sprendimą atmesti ieškovės paraišką susipažinti su konkurso dokumentais ir, antra, pagal SESV 268 straipsnį pateiktas prašymas atlyginti ieškovės patirtą žalą.

      Rezoliucinė dalis

               1.

               Nebereikia priimti sprendimo dėl šio ieškinio.

               2.

               Atmesti CPL Concordia Soc. coop. reikalavimus atmesti prašymą pripažinti, kad nereikia priimti sprendimo, kaip akivaizdžiai nepriimtinus.

               3.

               Europos Komisija padengia savo ir Europower SpA bylinėjimosi išlaidas, įskaitant susijusias su procedūra dėl laikinųjų apsaugos priemonių taikymo.

               4.

               CPL Concordia padengia savo bylinėjimosi išlaidas, susijusias su šiuo procesu ir su procedūra dėl laikinųjų apsaugos priemonių taikymo.

      (1)  OL C 235, 2014 8 21.


title: Byla C-41/08 2008 m. vasario 5 d. pareikštas ieškinys — Europos Bendrijų Komisija prieš Čekijos Respubliką

text:
               12.4.2008

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 92/17

         2008 m. vasario 5 d. pareikštas ieškinys — Europos Bendrijų Komisija prieš Čekijos Respubliką

   (Byla C-41/08)
   (2008/C 92/32)
   Proceso kalba: čekų
   Šalys

      Ieškovė: Europos Bendrijų Komisija, atstovaujama M. van Beek ir P. Ondrůšek

      Atsakovė: Čekijos Respublika
   Ieškovės reikalavimai

               —

               Pripažinti, kad nepriėmusi visų 1986 m. liepos 24 d. Tarybos direktyvą 86/378/EEB dėl vienodo požiūrio į vyrus ir moteris principo įgyvendinimo profesinėse socialinės apsaugos sistemose (1) įgyvendinančių įstatymų ir kitų teisės aktų nuostatų arba bent jau nepateikusi šių nuostatų Komisijai, Čekijos Respublika neįvykdė įsipareigojimų pagal šios direktyvos 12 straipsnį ir pagal Akto dėl Čekijos Respublikos, Estijos Respublikos, Kipro Respublikos, Latvijos Respublikos, Lietuvos Respublikos, Vengrijos Respublikos, Maltos Respublikos, Lenkijos Respublikos, Slovėnijos Respublikos ir Slovakijos Respublikos stojimo sąlygų ir Sutarčių, kuriomis yra grindžiama Europos Sąjunga, pritaikomųjų pataisų, 54 straipsnį.

               —

               Pripažinti, kad nepriėmusi visų 1996 m. gruodžio 20 d. Tarybos direktyvą 96/97/EB, iš dalies keičiančią Direktyvą 86/378/EEB dėl vienodo požiūrio į vyrus ir moteris principo įgyvendinimo profesinėse socialinės apsaugos sistemose (2), įgyvendinančių įstatymų ir kitų teisės aktų arba bent jau nepateikusi šių nuostatų Komisijai, Čekijos Respublika neįvykdė įsipareigojimų pagal šios direktyvos 3 straipsnį ir pagal Akto dėl Čekijos Respublikos, Estijos Respublikos, Kipro Respublikos, Latvijos Respublikos, Lietuvos Respublikos, Vengrijos Respublikos, Maltos Respublikos, Lenkijos Respublikos, Slovėnijos Respublikos ir Slovakijos Respublikos stojimo sąlygų ir Sutarčių, kuriomis yra grindžiama Europos Sąjunga, pritaikomųjų pataisų, 54 straipsnį.

               —

               Priteisti iš Čekijos Respublikos bylinėjimosi išlaidas.

         Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai
   Terminas perkelti direktyvą į nacionalinę teisę baigėsi 2004 m. balandžio 30 dieną.

      (1)  OL L 225, p. 40.

      (2)  OL L 46, 1997 2 17, p. 20.


title: Byla T-364/06 2006 m. gruodžio 6 d. pareikštas ieškinys byloje Xinhui Alida Polythene prieš Tarybą

text:
               27.1.2007

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 20/28

         2006 m. gruodžio 6 d. pareikštas ieškinys byloje Xinhui Alida Polythene prieš Tarybą

   (Byla T-364/06)
   (2007/C 20/43)
   Proceso kalba: anglų
   Šalys

      Ieškovė: Xinhui Alida Polythene Ltd (Xinhui, Kinija), atstovaujama solicitor C. Munro

      Atsakovė: Europos Sąjungos Taryba
   Ieškovės reikalavimai

               —

               Remiantis Europos Bendrijos steigimo sutarties 230 straipsniu panaikinti 2006 m. rugsėjo 25 d. Tarybos reglamentą 1425/2006, nustatantį galutinį antidempingo muitą tam tikriems importuojamiems Kinijos Liaudies Respublikos ir Tailando kilmės plastikiniams maišeliams ir krepšeliams ir nutraukiantį tyrimą dėl tam tikrų Malaizijos kilmės plastikinių maišelių ir krepšelių importo.

               —

               Priteisti iš Tarybos bylinėjimosi šiame procese išlaidas.

         Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai
   Ieškovė prašo panaikinti 2006 m. rugsėjo 25 d. Tarybos reglamentą (EB) Nr. 1425/2006, nustatantį galutinį antidempingo muitą tam tikriems importuojamiems Kinijos Liaudies Respublikos ir Tailando kilmės plastikiniams maišeliams ir krepšeliams ir nutraukiantį tyrimą dėl tam tikrų Malaizijos kilmės plastikinių maišelių ir krepšelių import (1).
   Ieškovė tvirtina, kad Taryba pažeidė esminius procedūros reikalavimus ir piktnaudžiavo savo įgaliojimais ginčijamą reglamentą priimdama tinkamai neatsižvelgusi į Komisijos atliekamą išankstinę procedūrą.
   Ieškovės teigimu, Komisija 1) tinkamai neišnagrinėjo pareiškėjų pozicijos ir (arba) tinkamai jos neapibrėžė, 2) atsižvelgė į nesvarbią informaciją ir (arba) neatsižvelgė į turimą informaciją, 3) netinkamai įvertino atitinkamam Bendrijos pramonės sektoriui padarytą žalą, 4) neįrodė Bendrijos suinteresuotumo nustatyti importo muitą ir 4) pažeidė ieškovės teisę į gynybą.
   Ieškovė tvirtina, kad tai reiškia piktnaudžiavimą įgaliojimais.

      (1)  OL L 270, 2006, p. 4.


title: Byla T-490/15: 2015 m. rugpjūčio 21 d. pareikštas ieškinys byloje SGP Rechtsanwälte/VRDT – Verlag Friedrich Oetinger (tolino)

text:
               12.10.2015

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 337/44

         2015 m. rugpjūčio 21 d. pareikštas ieškinys byloje SGP Rechtsanwälte/VRDT – Verlag Friedrich Oetinger (tolino)

   (Byla T-490/15)
   (2015/C 337/49)
   Kalba, kuria surašytas ieškinys: vokiečių

      Šalys

      Ieškovė: SGP Rechtsanwälte Hero, Langbein, Zwecker PartGmbB (Miunchenas, Vokietija), atstovaujama advokatės K. Köklü

      Atsakovė: Vidaus rinkos derinimo tarnyba (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui) (VRDT)

      Kita procedūros Apeliacinėje taryboje šalis: Verlag Friedrich Oetinger GmbH (Hamburgas, Vokietija)

      Su procedūra VRDT susijusi informacija

      Prekių ženklo, dėl kurio kilo ginčas, savininkė: ieškovė.

      Prekių ženklas, dėl kurio kilo ginčas: žodinis Bendrijos prekių ženklas „tolino“ – Registracijos paraiška Nr. 11 651 288.

      Procedūra VRDT: protesto procedūra.

      Ginčijamas sprendimas: 2015 m. birželio 11 d. VRDT pirmosios apeliacinės tarybos sprendimas byloje R 2042/2014-1.

      Reikalavimai

   Ieškovė Bendrojo Teismo prašo:

               —

               panaikinti ginčijamą sprendimą,

               —

               priteisti iš VRDT bylinėjimosi išlaidas.

      Pagrindai, kuriais remiamasi

               —

               Reglamento Nr. 207/2009 8 straipsnio 1 dalies b punkto pažeidimas.


title: Byla C-571/14: 2016 m. balandžio 11 d. Teisingumo Teismo pirmininko nutartis byloje (Rechtbank Noord-Holland (Nyderlandai) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Timberland Europe BV/Inspecteur van de Belastingdienst, kantoor Rotterdam Rijnmond

text:
               1.8.2016

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 279/23

         2016 m. balandžio 11 d. Teisingumo Teismo pirmininko nutartis byloje (Rechtbank Noord-Holland (Nyderlandai) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Timberland Europe BV/Inspecteur van de Belastingdienst, kantoor Rotterdam Rijnmond

   (Byla C-571/14) (1)

   (2016/C 279/31)
   Proceso kalba: nyderlandų
   Teisingumo Teismo pirmininkas nutartimi nurodė išbraukti bylą iš registro.

      (1)  OL C 73, 2015 3 2.


title: Byla T-88/05 2007 m. vasario 8 d. Pirmosios instancijos teismo sprendimas Quelle prieš VRDT — Nars Cosmetics (NARS) ( Bendrijos prekių ženklas — Protesto procedūra — Vaizdinio Bendrijos prekių ženklo NARS paraiška — Ankstesni nacionaliniai vaizdiniai prekių ženklai, kuriuose yra žodis MARS — Santykiniai atmetimo pagrindai — Galimybė supainioti — Žymenų nepanašumas — Reglamento (EB) Nr. 40/94 8 straipsnio 1 dalies b punktas )

text:
               14.4.2007

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 82/36

         2007 m. vasario 8 d. Pirmosios instancijos teismo sprendimas Quelle prieš VRDT — Nars Cosmetics (NARS)

   (Byla T-88/05) (1)

   („Bendrijos prekių ženklas - Protesto procedūra - Vaizdinio Bendrijos prekių ženklo NARS paraiška - Ankstesni nacionaliniai vaizdiniai prekių ženklai, kuriuose yra žodis MARS - Santykiniai atmetimo pagrindai - Galimybė supainioti - Žymenų nepanašumas - Reglamento (EB) Nr. 40/94 8 straipsnio 1 dalies b punktas“)
   (2007/C 82/80)
   Proceso kalba: anglų
   Šalys

      Ieškovė: Quelle AG (Fürth, Vokietija), atstovaujama advokato H. Linder

      Atsakovė: Vidaus rinkos derinimo tarnyba (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui), atstovaujama S. Laitinen ir A. Folliard-Monguiral

      Kita proceso Apeliacinėje taryboje šalis, įstojusi į bylą Pirmosios instancijos teisme: Nars Cosmetics Inc. (Niujorkas, Jungtinės Amerikos Valstijos), atstovaujama advokato M. de Justo Bailey
   Dalykas
   Prašymas panaikinti 2004 m. gruodžio 17 d. Vidaus rinkos derinimo tarnybos antros apeliacinės tarybos sprendimą (byla R 379/2004-2) protesto procedūroje tarp Quelle AG ir Nars Cosmetics, Inc.

   Rezoliucinė dalis

               1.

               Atmesti ieškinį.

               2.

               Priteisti iš ieškovės bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 155, 2005 6 25.


title: Byla C-323/10: 2010 m. liepos 5 d. Finanzgericht Hamburg (Vokietija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Gebr. Stolle GmbH & Co. KG prieš Hauptzollamt Hamburg-Jonas

text:
               9.10.2010

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 274/5

         2010 m. liepos 5 d.Finanzgericht Hamburg (Vokietija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Gebr. Stolle GmbH & Co. KG prieš Hauptzollamt Hamburg-Jonas

   (Byla C-323/10)
   ()
   2010/C 274/06
   Proceso kalba: vokiečių

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

      Finanzgericht Hamburg

      Šalys pagrindinėje byloje

      Ieškovė: Gebr. Stolle GmbH & Co. KG

      Atsakovė: Hauptzollamt Hamburg-Jonas

      Prejudicinis klausimas

   Ar 0207 12 90 subpozicijai (1) priskiriama skerdena turi būti visiškai (t. y. be likučių) išdarinėta ir todėl tarifinio klasifikavimo požiūriu negerai, jeigu po mechaninio išdarinėjimo proceso skerdenoje dar liko, pavyzdžiui, žarnyno ar trachėjos dalių?

      (1)  OL L 338, 1999 12 30, p. 1; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 3 sk., 28 t., p. 108.


title: Byla C-581/15: 2016 mn. birželio 20 d. Teisingumo Teismo pirmininko nutartis byloje Europos Komisija/Čekijos Respublika

text:
               5.9.2016

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 326/20

         2016 mn. birželio 20 d. Teisingumo Teismo pirmininko nutartis byloje Europos Komisija/Čekijos Respublika

   (Byla C-581/15) (1)

   (2016/C 326/35)
   Proceso kalba: čekų
   Teisingumo Teismo pirmininkas nutartimi nurodė išbraukti bylą iš registro.

      (1)  OL C 27, 2016 1 25.


title: Byla T-268/13: 2013 m. gegužės 21 d. pareikštas ieškinys byloje Italija prieš Komisiją

text:
               20.7.2013

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 207/44

         2013 m. gegužės 21 d. pareikštas ieškinys byloje Italija prieš Komisiją

   (Byla T-268/13)
   2013/C 207/75
   Proceso kalba: italų

      Šalys

      Ieškovė: Italijos Respublika, atstovaujama avvocato dello Stato S. Fiorentino ir G. Palmieri

      Atsakovė: Europos Komisija

      Reikalavimai

   Ieškovė Bendrojo Teismo prašo:

               —

               Panaikinti 2013 m. kovo 7 d. Komisijos sprendimą Nr. C(2013) 1264 galutinis, apie kurį pranešta kovo 11 d., dėl priežasčių, nurodytų pateikiant tris ieškinio pagrindus.

               —

               Priteisti iš Komisijos bylinėjimosi išlaidas.

      Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

   Šiuo ieškiniu Italijos vyriausybė skundžia 2013 m. kovo 7 d. Komisijos sprendimą Nr. C(2013) 1264 galutinis, apie kurį pranešta kovo 11 d., kuriuo, vykdant Teisingumo Teismo 2011 m. lapkričio 17 d. priimtą sprendimą byloje C-496/09, Komisija reikalavo iš Italijos Respublikos sumokėti 16 533 000 eurų kaip periodinę baudą.
   Šiuo spendimu Teisingumo Teismas, be kita ko, priteisė iš Italijos Respublikos sumokėti Europos Komisijai į sąskaitą „Europos Sąjungos nuosavi ištekliai“ periodinę baudą, kurios dydis atitinka bazinę 30 milijonų sumą, padaugintą iš nesuderinamos neteisėtos pagalbos procentinės dalies, apskaičiuotos atsižvelgiant į visą šio sprendimo paskelbimo dieną dar negrąžintą sumą, už kiekvieną vėlavimo įgyvendinti priemones, reikalaujamas pagal 2004 m. balandžio 1 d. Sprendimą Komisija prieš Italiją, C-99/02, pusmetį.
   Grįsdama ieškinį ieškovė remiasi trimis pagrindais.

               1.

               Pirmasis ieškinio pagrindas susijęs su SESV 260 straipsnio 1 dalies ir 3 dalies antros pastraipos pažeidimu: vykdytino sprendimo pažeidimas (2011 m. lapkričio 17 d. Teisingumo Teismo sprendimas Komisija prieš Italiją, C-496/09) dėl klaidingo šio sprendimo punkto, kuriame apskaičiuojant baudą remiamasi „šio sprendimo paskelbimo dieną dar negrąžinta suma“, aiškinimo.

                           —

                           Italijos vyriausybė mano, kad šis vykdytino sprendimo punktas turi būti aiškinamas taip, kad diena, į kurią reikia atsižvelgti, yra ne sprendimo priėmimo diena, o ta diena, kurią per procesą užbaigiama įrodymų rinkimo stadija, t. y. momentas, kai konkretizuota faktinė situacija byloje, kuria remdamasis Teisingumo Teismas apibrėžė bylos dalyką. Italijos vyriausybė mano, kad reikia atsižvelgti į priemones, kurių imtasi per procesą pagalbai susigrąžinti užbaigus tyrimo stadiją, kad būtų sumažinta pusmečio bauda.

               2.

               Antrasis ieškinio pagrindas, susijęs su SESV 260 straipsnio 1 dalies ir 3 dalies antros pastraipos pažeidimu: vykdytino sprendimo pažeidimas dėl klaidingo šio sprendimo punkto, kuriame numatyta, kad apskaičiuojant baudą, mokėtiną už kiekvieną pusmetį, nereikia atsižvelgti į pagalbos sumą, „kuri dar nebuvo grąžinta arba nebuvo įrodytas jos grąžinimas“ pasibaigus atitinkamam terminui.

                           —

                           Italijos vyriausybė mano, kad šis vykdytino sprendimo punktas turi būti aiškinamas taip, kad atliekant tokį vertinimą svarbus įrodymų pateikimas per referencinį pusmetį, o ne aplinkybė, kad jie buvo pateikti Komisijai susipažinti iki pasibaigiant šiam pusmečiui. Italijos vyriausybė mano, kad priešingas Europos Komisijos aiškinimas, kad siekiant apskaičiuoti pusmečio baudą Italijos Respublika privalo pateikti įrodymus vėliausiai paskutinę atitinkamo pusmečio dieną, taigi neatsižvelgiant į sumas, kurios susigrąžintos per šį laikotarpį, bet apie kurias Komisijai pranešta vėliau, prieštarauja lojalaus bendradarbiavimo principui ir nepateisinama atsižvelgiant į Teisingumo Teismo nustatyto reikalavimo tikslą ir iš tiesų jis lemia tai, kad netinkamu būdu sutrumpinamas terminas Italijos institucijoms įgyvendinti šį reikalavimą ir taip sumažinti pusmečio baudos dydį.

               3.

               Trečiasis ieškinio pagrindas, susijęs su SESV 260 straipsnio 1 dalies ir 3 dalies antros pastraipos pažeidimu: vykdytino sprendimo pažeidimas dėl skolinių reikalavimų įmonėms, kurioms taikoma taikos sutartis („concordato preventivo“) arba sekvestras („amministrazione concordata“).

                           —

                           Sprendimu iš pagalbos, kuri turi būti sumokėta pasibaigus referenciniam pusmečiui, neišskaičiuojami skoliniai reikalavimai šioms įmonėms, pateikti per atitinkamas bankroto procedūras, nors Italijos vyriausybė mano, kad tai yra skolos, dėl kurių išieškojimo valstybė narė ėmėsi visų reikiamų priemonių ir kuris todėl turi būti išskaičiuojamos iš pagalbos, kuri turi būti sugrąžinta pagal vykdytiną sprendimą, sumos.


title: Byla C-521/07 2007 m. lapkričio 23 d. pareikštas ieškinys byloje Europos Bendrijų Komisija prieš Nyderlandų Karalystę

text:
               9.2.2008

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 37/10

         2007 m. lapkričio 23 d. pareikštas ieškinys byloje Europos Bendrijų Komisija prieš Nyderlandų Karalystę

   (Byla C-521/07)
   (2008/C 37/12)
   Proceso kalba: olandų
   Šalys

      Ieškovė: Europos Bendrijų Komisija, atstovaujama P. van Nuffel ir R. Lyal

      Atsakovė: Nyderlandų Karalystė
   Ieškovės reikalavimai

               —

               Pripažinti, kad neatleisdama nuo dividendų mokesčio Norvegijoje ir Islandijoje įsteigtoms bendrovėms išmokamus dividendus tokiomis pačiomis sąlygomis, kaip Nyderlandų bendrovėms mokamus dividendus, Nyderlandų Karalystė neįvykdė savo įsipareigojimų pagal EEE susitarimo 40 straipsnį.

               —

               Priteisti iš Nyderlandų Karalystės bylinėjimosi išlaidas.

         Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai
   Remiantis Nyderlandų mokesčių teisės aktais dividendų mokestis nerenkamas, kai Nyderlandų bendrovė išmoka dividendus kitai Nyderlanduose įsteigtai bendrovei, turinčiai ne mažiau kaip 5 % dividendus mokančios bendrovės akcijų. Tačiau dividendų mokestis renkamas, jei dividendus gaunanti bendrovė yra įsteigta Norvegijoje ar Islandijoje, nebent dividendus gaunanti bendrovė turi ne mažiau kaip 25 % (Norvegijos atveju) arba 10 % (Islandijos atveju) dividendus mokančios Nyderlandų bendrovės akcijų.
   Komisija mano, kad dėl to pagal Nyderlandų mokesčių teisės aktus nevienodai traktuojamos Norvegijoje arba Islandijoje įsteigtos ir Nyderlanduose įsteigtos bendrovės. Tai sudaro laisvo kapitalo judėjimo tarp Nyderlandų ir Norvegijos bei Islandijos apribojimą, prieštaraujantį Europos Ekonominės Erdvės susitarimo (1) (EEE susitarimo) 40 straipsniui dėl laisvo kapitalo judėjimo, kuris iš esmės atitinka EB 56 straipsnį. Komisijos teigimu, Norvegijos ir Islandijos bendrovių, turinčių Nyderlandų bendrovės kapitalo dalį, situacija objektyviai prilygsta tokių pačių akcijų turinčios Nyderlandų bendrovės situacijai. Nyderlandų norma negali būti pateisinta. Nors valstybės narės gali imtis priemonių, siekdamos užkirsti kelią piktnaudžiavimui, tačiau jos turi būti proporcingos siekiamam tikslui, o šiuo atveju taip nėra.

      (1)  OL L 1, 1994 1 3.


title: Byla T-488/13: 2013 m. rugsėjo 2 d. pareikštas ieškinys byloje GEA Group AG prieš VRDT (engineering for a better world)

text:
               30.11.2013

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 352/16

         2013 m. rugsėjo 2 d. pareikštas ieškinys byloje GEA Group AG prieš VRDT (engineering for a better world)

   (Byla T-488/13)
   2013/C 352/30
   Proceso kalba: vokiečių

      Šalys

      Ieškovė: GEA Group AG (Diuseldorfas, Vokietija), atstovaujama advokato J. Schneiders

      Atsakovė: Vidaus rinkos derinimo tarnyba (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui)

      Reikalavimai

   Ieškovė Bendrojo Teismo prašo:

               —

               Panaikinti 2013 m. kovo 21 d. Vidaus rinkos derinimo tarnybos (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui) ketvirtosios apeliacinės tarybos sprendimą (byla R 935/2012-4).

               —

               Priteisti iš Vidaus rinkos derinimo tarnybos (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui) bylinėjimosi išlaidas.

      Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

      Bendrijos prekių ženklas, su kuriuo susijęs ieškinys: žodinis prekių ženklas „engineering for a better world“ 6, 7, 9, 11, 35, 37, 39, 41 ir 42 klasių prekėms ir paslaugoms — Bendrijos prekių ženklo paraiška Nr. 10 244 416

      Eksperto sprendimas: atmesti paraišką

      Apeliacinės tarybos sprendimas: atmesti apeliaciją

      Ieškinio pagrindai: Reglamento (EB) Nr. 207/2009 7 straipsnio 1 dalies b punkto pažeidimas.


title: Byla C-272/16 P: 2016 m. gegužės 12 d. Tayto Group Ltd pateiktas apeliacinis skundas dėl 2016 m. vasario 24 d. Bendrojo Teismo (devintoji kolegija) priimto sprendimo byloje T-816/14 Tayto Group/EUIPO – MIP Metro (REAL HAND COOKED)

text:
               13.3.2017

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 78/6

         2016 m. gegužės 12 d.Tayto Group Ltd pateiktas apeliacinis skundas dėl 2016 m. vasario 24 d. Bendrojo Teismo (devintoji kolegija) priimto sprendimo byloje T-816/14 Tayto Group/EUIPO – MIP Metro (REAL HAND COOKED)

   (Byla C-272/16 P)
   (2017/C 078/07)
   Proceso kalba: anglų

      Šalys

      Apeliantė: Tayto Group Ltd, atstovaujama solisitoriaus R. Kunze, advokato G. Würtenberger

      Kitos proceso šalys: Europos Sąjungos intelektinės nuosavybės tarnyba (EUIPO), MIP Metro Group Intellectual Property GmbH & Co. KG

   2016 m. spalio 27 d. Teisingumo Teismo (devintoji kolegija) nutartimi apeliacinis skundas pripažintas nepriimtinu.


title: Byla C-432/08 P: 2009 m. gruodžio 9 d. Teisingumo Teismo nutartis byloje Luigi Marcuccio prieš Europos Komisiją (Apeliacinis skundas — Pareigūnai — Socialinė apsauga — Medicininių išlaidų atlyginimas — Implicitinis prašymo atlyginti visas apelianto patirtas medicinines išlaidas atmetimas — Iš dalies akivaizdžiai nepriimtinas ir iš dalies akivaizdžiai nepagrįstas apeliacinis skundas)

text:
               22.5.2010

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 134/9

         2009 m. gruodžio 9 d. Teisingumo Teismo nutartis byloje Luigi Marcuccio prieš Europos Komisiją

   (Byla C-432/08 P) (1)

   (Apeliacinis skundas - Pareigūnai - Socialinė apsauga - Medicininių išlaidų atlyginimas - Implicitinis prašymo atlyginti visas apelianto patirtas medicinines išlaidas atmetimas - Iš dalies akivaizdžiai nepriimtinas ir iš dalies akivaizdžiai nepagrįstas apeliacinis skundas)
   2010/C 134/15
   Proceso kalba: italų

      Šalys

      Apeliantas: Luigi Marcuccio, atstovaujamas avvocato G. Cipressa

      Kita proceso šalis: Europos Komisija, atstovaujama J. Currall ir C. Berardis-Kayser, advokato A. dal Ferro

      Dalykas

   Apeliacinis skundas dėl 2008 m. liepos 9 d. Pirmosios instancijos teismo (pirmoji kolegija) sprendimo Marcuccio prieš Komisiją (sujungtos bylos T-296/05 ir T-408/05), kuriuo Pirmosios instancijos teismas kaip nepriimtiną atmetė prašymą panaikinti du implicitinius Europos Bendrijų bendrosios sveikatos draudimo sistemos biuro sprendimus atsisakyti atlyginti 100 % apelianto patirtų medicininių išlaidų bei prašymą nurodyti Komisijai sumokėti apeliantui tam tikrų medicininių išlaidų sumas.

      Rezoliucinė dalis

               1.

               Atmesti apeliacinį skundą.

               2.

               Priteisti iš L. Marcuccio bylinėjimosi išlaidas.

      (1)  OL C 313, 2008 12 6.


title: Byla T-456/05  2005 m. gruodžio 30 d.  pareikštas ieškinys byloje Gütermann prieš Komisiją

text:
               11.3.2006

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 60/45

         2005 m. gruodžio 30 d. pareikštas ieškinys byloje Gütermann prieš Komisiją
   (Byla T-456/05)
   (2006/C 60/85)
   Proceso kalba: vokiečių
   Šalys

      Ieškovė: Gütermann Aktiengesellschaft (Gutach-Breisgau, Vokietija), atstovaujama advokatų J. Burrichter, B. Kasten ir S. Orlikowski-Wolf

      Atsakovė: Europos Bendrijų Komisija
   Ieškovės reikalavimai

               —

               Panaikinti sprendimo 1 straipsnio 1 dalį tiek, kiek ja nustatomas ieškovės padarytas EB 81 straipsnio ir EEE susitarimo 53 straipsnio pažeidimas Švedijos, Norvegijos ir Suomijos atžvilgiu taip pat ir laikotarpiu nuo 1990 m. sausio mėnesio iki 1993 m. gruodžio mėnesio imtinai.

               —

               Panaikinti sprendimo 2 straipsnį tiek, kiek juo ieškovei paskirta 4,021 mln. eurų piniginė bauda.

               —

               Nepatenkinus šių reikalavimų, atitinkamai sumažinti sprendimo 2 straipsniu ieškovei paskirtą baudą.

               —

               Priteisti iš atsakovės bylinėjimosi išlaidas.

         Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai
   Ieškovė ginčija 2005 m. rugsėjo 14 d. Komisijos sprendimą C(2005) 3452 (galutinis) byloje 38.337-PO/Siūlai (pakeistą 2005 m. spalio 13 d. atsakovės sprendimu). Ginčijamu sprendimu ieškovei už EB 81 straipsnio ir EEE susitarimo 53 straipsnio pažeidimą buvo paskirta piniginė bauda.
   Ieškovė savo ieškinį grindžia keturiais ieškinio pagrindais.
   Pirmiausia ji tvirtina, kad buvo pažeistas Reglamento Nr. 1/2003 (1) 7 straipsnis. Šiuo atžvilgiu ji tvirtina, kad pažeidimų trukmės nustatymas ginčijamo sprendimo 1 straipsnio 1 dalyje yra neteisingas.
   Antru ieškiniu pagrindu ieškovė teigia, kad buvo pažeista Reglamento Nr. 17/1962 (2) 15 straipsnio 2 dalis arba Reglamento Nr. 1/2003 23 straipsnio 2 dalis. Jos nuomone, ginčijamo sprendimo 2 straipsnis pažeidžia pagrindinius piniginės baudos dydžio nustatymo principus. Ginčijamo sprendimo 2 straipsnis turėjo papildomai pažeisti šias nuostatas dėl neteisingo 1996 m. Nuostatos dėl ypatingai svarbių liudytojų taikymo.
   Galiausiai ieškovė tvirtina, kad ginčijamo sprendimo 2 straipsnis pažeidžia proporcingumo principą, kadangi nustatant piniginės baudos dydį buvo nepakankamai atsižvelgta į konkrečią ieškovės situaciją.

      (1)  2002 m. gruodžio 16 d. Tarybos reglamentas (EB) Nr. 1/2003 dėl konkurencijos taisyklių, nustatytų Sutarties 81 ir 82 straipsniuose, įgyvendinimo (OL L 1, p. 1).

      (2)  EEB Tarybos reglamentas Nr. 17: Pirmasis reglamentas, įgyvendinantis Sutarties 85 ir 86 straipsnius (OL 13, 1962 2 21, p. 204).


title: Byla C-628/11: 2014 m. kovo 18 d. Teisingumo Teismo (didžioji kolegija) sprendimas ( Oberlandesgericht Braunschweig (Vokietija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) baudžiamojoje byloje prieš International Jet Management GmbH (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą  — SESV 18 straipsnis  — Bet kokios diskriminacijos dėl pilietybės draudimas  — Komerciniai skrydžiai iš trečiosios šalies į valstybę narę  — Valstybės narės teisės aktas, kuriame numatyta, kad šios valstybės išduotos licencijos oro susisiekimui vykdyti neturintys Sąjungos oro vežėjai privalo gauti kiekvieno skrydžio iš trečiosios šalies leidimą)

text:
               12.5.2014

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 142/2

         2014 m. kovo 18 d. Teisingumo Teismo (didžioji kolegija) sprendimas (Oberlandesgericht Braunschweig (Vokietija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) baudžiamojoje byloje prieš International Jet Management GmbH

   (Byla C-628/11) (1)

   ((Prašymas priimti prejudicinį sprendimą - SESV 18 straipsnis - Bet kokios diskriminacijos dėl pilietybės draudimas - Komerciniai skrydžiai iš trečiosios šalies į valstybę narę - Valstybės narės teisės aktas, kuriame numatyta, kad šios valstybės išduotos licencijos oro susisiekimui vykdyti neturintys Sąjungos oro vežėjai privalo gauti kiekvieno skrydžio iš trečiosios šalies leidimą))
   2014/C 142/02
   Proceso kalba: vokiečių

      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

   Oberlandesgericht Braunschweig

      Šalis pagrindinėje baudžiamojoje byloje

   International Jet Management GmbH

      Dalykas

   Prašymas priimti prejudicinį sprendimą – Oberlandesgericht Braunschweig – SESV 18 straipsnio išaiškinimas – Komerciniai skrydžiai iš trečiosios šalies į valstybę narę – Valstybės narės teisės aktas, kuriame numatyta, kad šios valstybės išduotos licencijos oro susisiekimui vykdyti neturintys oro vežėjai privalo gauti kiekvieno skrydžio iš trečiosios šalies leidimą – Bendrijos oro vežėjui, kuris nesilaikė šio teisės akto, skirta bauda.

      Rezoliucinė dalis

               1.

               SESV 18 straipsnis, kuriame įtvirtintas bendrasis nediskriminavimo dėl pilietybės principas, taikomas situacijai, kaip antai nagrinėjamai pagrindinėje byloje, kai pirmoji valstybė narė reikalauja, kad antrosios valstybės narės išduotą licenciją oro susisiekimui vykdyti turintis oro vežėjas, siekdamas vykdyti privačius nereguliarius skrydžius iš trečiosios šalies į pirmąją valstybę narę, gautų leidimą įskristi į pirmosios valstybės narės oro erdvę, nors tokio leidimo nereikalaujama iš oro vežėjų, turinčių minėtos pirmosios valstybės narės išduotą licenciją oro susisiekimui vykdyti.

               2.

               SESV 18 straipsnis turi būti aiškinamas taip, kad juo draudžiamas pirmosios valstybės narės teisės aktas, kuriame įtvirtintas reikalavimas, už kurio nesilaikymą numatyta bauda, kad antrosios valstybės narės išduotą licenciją oro susisiekimui vykdyti turintis oro vežėjas, siekdamas vykdyti privačius nereguliarius skrydžius iš trečiosios šalies į pirmąją valstybę narę, gautų leidimą įskristi į pirmosios valstybės narės oro erdvę, nors tokio leidimo nereikalaujama iš minėtos pirmosios valstybės narės išduotą licenciją oro susisiekimui vykdyti turinčių oro vežėjų, ir pagal kuriuos šio leidimo išdavimas siejamas su deklaracijos, kad tos pirmosios valstybės narės išduotą licenciją oro susisiekimui vykdyti turintys oro vežėjai neketina vykdyti tų skrydžių arba negali jų vykdyti, pateikimu.

      (1)  OL C 80, 2012 3 17.